recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**James "Jimbo" Jones** on hahmo animaatiosarjassa *Simpsonit*. Hän on teini-ikäinen poika, joka johtaa Springfieldin ala-asteen kolmen kiusaajan jengiä. Jengin muut jäsenet ovat Kearney ja Dolph. Myös Nelson Muntz kuvataan joskus Jimbon jengin jäsenenä. Jimbon ääninäyttelijä on Pamela Hayden. Poikkeuksen muodostaa hahmon ensiesiintyminen 1. tuotantokauden jaksossa "Sankarin pää", jossa Jimbon äänenä oli Tress MacNeille ja Dolphin äänenä Pamela Hayden eli päinvastoin kuin kaikissa myöhemmissä jaksoissa.

Toisinaan Jimbon jengi kiusaa ja pieksää Bart Simpsonia, toisinaan he yllyttävät Bartia hurjiin tempauksiin. Useimmiten heidän kiusauksena uhrina on joko Martin Prince tai Milhouse Van Houten. Heidän mieluisin kiusaustapansa on tehdä uhrille niin sanottu "kalsarikepponen" (*wedgie*) eli kiskaista alushousut ylös housujen alta. Heillä on myös tapana hajottaa koulun ja rehtori Skinnerin omaisuutta sekä näpistää tavaraa Apun Kwik-E-Mart-kaupasta.

Jimbolla on pitkät ruskeat hiukset ja hän pukeutuu aina violettiin pipoon ja mustaan pääkallo-t-paitaan. Joidenkin uudempien jaksojen mukaan Jimbo käyttää aina pipoa kätkeäkseen kaljun päälakensa. Jimbo asuu yhdessä äitinsä kanssa. Äiti on nähty parissa jaksossa ja 18. kauden jakson "24 minuuttia" mukaan hänen nimensä on Carol. Jimbon isä, joka pukeutuu ja käyttäytyy samoin kuin poikansa, nähtiin 8. kauden jaksossa "Luontainen kyky". 7. kauden jakson "Paljastaja-Bart" mukaan Jimbon oikea etunimi olisi Corky. Sarjan uusimmilla tuotantokausilla Jimbon tyttöystävänä on toisinaan ylitarkastaja Chalmersin tytär Shauna Chalmers.

Jimbo pyrki Springfieldin pormestariksi 17. kauden jaksossa "Äänestä Homeria". Hän käytti tv-mainoksissaan iskulausetta: "Jimbo, kova nörteille, kovempi dorkille".

Simpsoneiden hahmot

|  |  |
| --- | --- |
| Simpsonit ja sukulaiset | 
* Homer Simpson
* Marge Simpson
* Bart Simpson
* Lisa Simpson
* Maggie Simpson
* Abraham Simpson
* Patty ja Selma Bouvier

 |
| Kaupungin väkeä | 
* Ned Flanders
* Maude Flanders
* professori Frink
* Barney Gumble
* tohtori Hibbert
* Lionel Hutz
* pastori Lovejoy
* Hans Moleman
* Apu Nahasapeemapetilon
* pormestari Quimby
* tohtori Nick
* Sarjakuvahemmo
* Agnes Skinner
* Cletus Spuckler
* Moe Szyslak
* poliisipäällikkö Wiggum

 |
| Springfieldin ydinvoimala | 
* Montgomery Burns
* Carl Carlson
* Lenny Leonard
* Waylon Smithers

 |
| Perheet | 
* Simpsonin perhe
* Flandersin perhe
* Van Houtenin perhe

 |
| Springfieldin ala-asteen henkilökuntaa ja oppilaita | 
* ylitarkastaja Chalmers
* Jimbo Jones
* Edna Krabappel
* Otto Mann
* Nelson Muntz
* Martin Prince
* Sherri ja Terri
* rehtori Skinner
* Milhouse Van Houten
* Ralph Wiggum
* talonmies Willie

 |
| Julkkikset | 
* Kent Brockman
* Hassu-klovni
* Troy McClure
* Rainier Wolfcastle

 |
| Vakiokonnat | 
* Läski-Tony
* Kang ja Kodos
* Sideshow Bob
* Snake

 |
| Muut | 
* Jebediah Springfield
* Pukin pikku apuri
* Tikku ja Takku

 |
**Víkingur Heiðar Ólafsson** (s. 14. helmikuuta 1984 Reykjavík) on islantilainen pianisti. Hän sai Haukan ritarikunnan ristin vuonna 2017.

Víkingur sai mainetta Deutsche Grammophon -levymerkille tekemillään kahdella albumilla, jotka koostuivat Philip Glassin ja Johann Sebastian Bachin sävellyksistä. Bach-levytys toi vuonna 2019 Vikingurille BBC Music Magazine -palkinnot sekä "parhaasta instrumentaalisesta" albumista että kaikkiaan parhaasta "vuoden albumista". Glass-levytyksen ansiosta *New York Times* vertasi Víkinguria Glenn Gouldiin. Myös *Gramophone*- ja *Le Monde* -lehdet antoivat ylistävät arviot.

Víkingurin opettajina toimivat Islannissa Erla Stefánsdóttir ja Peter Máté. Hän jatkoi opintojaan Ann Scheinin johdolla ja sai sekä kandidaatin- että maisterinarvonsa Juilliard Schoolista, jossa hänellä olivat opettajinaan Jerome Lowenthal ja Robert McDonald. Ennen eksklusiivisen levytyssopimuksen solmimista Deutsche Grammophonin kanssa vuonna 2016 Ólafsson oli julkaissut levyjä perustamallaan Dirrindí-levymerkillä.

Víkingurille henkilökohtaisesti tärkeä paikka on Reykjavíkin Harpa-keskus, jonka konserttisalin avajaistilaisuudessa hän esiintyi vuonna 2011. Hän on kantaesittänyt paikassa useita teoksia ja on esiintynyt siellä usein Islannin sinfoniaorkesterin kanssa. Víkingurin järjestämä vuosittainen kamarimusiikkifestivaali "Reykjavík Midsummer Music" käynnistettiin Harpassa vuonna 2012.

Víkingur tapasi säveltäjä Philip Glassin henkilökohtaisesti ensimmäisen kerran vuonna 2014. Muita nykysäveltäjiä, joiden kanssa Víkingur on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Mark Simpson, Daníel Bjarnason, John Adams ja Sauli Zinovjev.

Lähteet
-------

1. 1 2  RÚV: Fjórtán fengu riddarakross
2. ↑  AllMusic: Vikingur Ólafsson
3. ↑  Vikingur Ólafsson: About (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Cartagena Music Festival: Víkingur Ólafsson (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  The Reykjavík Grapevine: Breaking Glass: The Musical Journey of Víkingur Ólafsson
6. ↑  John Adams conducts John Adams *Het Concertgebouw*.  Arkistoitu 24.12.2019. Viitattu 17.10.2019. (englanniksi)
7. ↑  Klaus Mäkelä & Vikingur Ólafsson *yle.fi*. Viitattu 17.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Víkingur Ólafsson: viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Jean-Marie Cuoq vuonna 2013.
**Jean-Marie Cuoq** (s. 21. syyskuuta 1967) on ranskalainen ralliautoilija. Hän on voittanut Ranskan sorarallisarjan mestaruuden vuosina 2005–2007 ja 2010. Cuoq on urallaan osallistunut kolmeen rallin MM-sarjan kilpailuun, joista hän saavutti kaksi pistettä ajamalla seitsemänneksi Monte Carlon rallissa vuonna 2008. Vuonna 2010 Cuoq ilmoitti lopettavansa ralliuransa.

Rallin MM-sarjan tulokset
-------------------------

(Tulosselitteet)

| Kausi | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Peugeot 307 WRC | MON9 | SWE  | NOR  | MEX  | POR  | ARG  | ITA  | GRE  | FIN  | GER  | NZL  | ESP  | FRA  | JPN  | IRE  | GBR  | 0 | NC |
| 2008 | Peugeot 307 WRC | MON7 | SWE  | MEX  | ARG  | JOR  | ITA  | GRE  | TUR  | FIN  | GER  | NZL  | ESP  | FRA  | JPN  | GBR  |  | 2 | 18. |
| 2010 | Peugeot 307 WRC | SWE  | MEX  | JOR  | TUR  | NZL  | PORKesk. | BUL  | FIN  | GER  | JPN  | FRA  | ESP  | GBR  |  |  |  | 0 | NC |

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jean-Marie Cuoq** Wikimedia Commonsissa
**Víctor Ruiz Torre** (s. 25. tammikuuta 1989 Esplugues de Llobregat, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaisseura Real Betisia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Ruiz on Espanyolin kasvatti. Edustusjoukkueessa ensiesiintymisensä hän teki 6. joulukuuta 2009 ottelussa Racing Santanderia vastaan.

27. tammikuuta 2011 hän siirtyi italialaisseura Napoliin 4½-vuotisella sopimuksella. Osana kauppaa Jesús Dátolo siirtyi katalonialaisseuraan pysyvällä siirrolla.

Kesällä 2011 hän palasi takaisin Espanjaan ja teki viisivuotisen sopimuksen Valencian kanssa. Hän edusti Villarrealia vuosina 2014–2019, joista ensimmäisen vuoden lainasopimuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  El Espanyol confirma el traspaso de Víctor Ruiz al Nápoles Marca. Viitattu 27.1.2011. (espanjaksi)
2. ↑  Víctor Ruiz ya es del Valencia Marca. Viitattu 30.8.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Víctor Ruizin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Betis – Primera División
1 Bravo |
2 Montoya |
3 González |
4 Akouokou |
5 Rodríguez |
6 Ruiz |
7 Juanmi |
8 Fekir |
9 Iglesias |
10 Canales |
11 Luiz Henrique |
12 José |
13 Silva |
14 Carvalho |
15 Moreno |
16 Pezzella |
17 Joaquín |
18 Guardado |
19 Luiz Felipe |
21 Morón |
22 Camarasa |
23 Sabaly |
24 Ruibal |
25 Martín |
28 Rodri |
33 Miranda |
Valmentaja Pellegrini
**Tzazon** (myös **Tzazo** tai **Tata**; k. 533) oli vandaalien kuninkaan Gelimerin (hallitsi 530–534) veli, joka toimi sotapäällikkönä vuosien 533–534 vandaalisodassa.

Myöhään kesällä 533 Gelimer lähetti Tzazonin 5 000 miehen ja 120 laivan kanssa kukistamaan Sardiniassa syttynyttä kapinaa. Tzazonin joukot nousivat maihin Cagliarissa ja valtasivat nopeasti kaupungin. Kapinalliset lyötiin ja heidän johtajansa Godas tapettiin. Roomalaiset olivat kuitenkin tällä välin hyökänneet vandaalien kuningaskuntaan Pohjois-Afrikassa ja vallanneet pääkaupunki Karthagon. Tästä tietämätön Tzazon lähetti miehiään Karthagoon kertomaan voitostaan Gelimerille, mutta roomalaisen sotapäällikkö Belisariuksen joukot vangitsivat heidät.

Gelimer kutsui Tzazonin ja hänen armeijansa takaisin Sardiniasta taistelemaan roomalaisia vastaan. Tzazonin joukot nousivat maihin Mauretanian ja Numidian rajalla ja liittyivät Gelimerin joukkoihin Bulla Regian lähellä lokakuun 533 tienoilla. Tzazon ja hänen Sardinian sotaretken veteraaninsa taistelivat Trikamaronin taistelussa joulukuussa 533. Vandaalit kärsivät tappion taistelussa ja Tzazon sai surmansa.

Lähteet
-------

* Martindale, John Robert & Jones, Arnold Hugh Martin & Morris, John: *The Prosopography of the Later Roman Empire: A. D. 527-641*. Cambridge University Press, 1992. ISBN 978-0-521-20160-5. (englanniksi)
* Hughes, Ian: *Belisarius: The last Roman general*. Westholme Publishing, 2009. ISBN 978-1-59416-085-1. (englanniksi)
* Evans, James Allan: *The age of Justinian: the circumstances of imperial power*. Routledge, 2000. ISBN 978-0-415-23726-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Evans, s. 127
2. 1 2 3  Martindale, s. 1347–1348
3. ↑  Hughes, s. 98


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Tzu Chi -yliopisto** (kiin.: 慈濟大學; pinyin: *Cíjì Dàxué*) on Taiwanissa toimiva yksityinen buddhalainen yliopisto. Sen toiminnasta vastaa samanniminen hyväntekeväisyysjärjestö.

Tzu Chi aloitti lääketieteellisen koulutuksen järjestämisen vuonna 1994 nimellä **Tzu Chi College of Medicine**. Yliopisto alkoi kuitenkin kasvamaan ja se aloitti nykyisellä nimellään vuonna 2000. Samana vuonna Tzu Chin aloittama lastentarha ja lukio yhdistyivät hallinnollisesti Tzu Chi -yliopiston alaisuuteen.

Yliopisto koostuu kolmesta tiedekunnasta sekä yhdestä kansainvälisestä tiedekunnasta:

* Lääketieteellinen tiedekunta
* Kasvatus- ja viestintätieteiden tiedekunta
* Humanistinen ja sosiaalitieteellinen tiedekunta

Lääketieteellisen koulutuksensa ansiosta Tzu Chi on onnistunut murtamaan vanhan tabun, jonka nojalla taiwanilaiset olivat haluttomia lahjoittamaan ruumiitaan tai elimiään lääketieteen hyväksi. Yliopistolla on käytössään keskimäärin yksi ruumis jokaista neljää opiskelijaa kohden, joka on Taiwanin matalin.

Tzu Chin buddhalainen tausta näkyy jonkin verran myös yliopiston toiminnassa. Ensimmäisen vuoden opiskelijoiden tulee suorittaa Ihmisyys ja palvelus -kurssi, joka tavoitteena on opastaa opiskelijaa tekemään Tzu Chin arvojen mukaista hyväntekeväisyystyötä. Maaliskuussa 2020 se myös alkoi tarjota henkilökunnalleen ja opiskelijoilleen 30 dollarin arvoisia etulippuja, jotka kelpaavat paikallisissa kasvisruokaa tarjoavissa ravintoloissa. Tavoitteena oli kannustaa yliopistoyhteisön jäseniä siirtymään kasvisruokavalioon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tzu Chi University  2020. Study in Taiwan. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Life of the "Mother Teresa of Asia" *Olbios*.  26.1.2016. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Tzu Chi University *Times Higher Education (THE)*.  10.8.2021. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Academics  2021. Tzu Chi University. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  TCU’s Uniqueness  2021. Tzu Chi University. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  TCU Offers Coupons and Works with Local Restaurants to Encourage Its Members and the Public to Adopt the Vegetarian Diet  2021. Tzu Chi University. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI

 |

 |
**Jean-Marc Luisada** (s. 3. kesäkuuta 1958 Biserta, Tunisia) on ranskalainen pianisti.

Luisada aloitti pianotunnit 6-vuotiaana ja sai Pariisissa opetusta Marcel Ciampilta sekä Denyse Rivièreltä. Tämän jälkeen hän lähti Englantiin, jossa suoritti opintoja Yehudi Menuhin Schoolissa. 16-vuotiaana Luisada pääsi Pariisin konservatorioon, jossa häntä opetti pianonsoitossa Dominique Merlet ja kamarimusiikissa Geneviève Joy. Täydentäviä opintoja hän suoritti Miłosz Maginin johdolla. Luisada sijoittui Chopin-pianokilpailussa viidenneksi vuonna 1985. Toisen palkinnon hän sai Milanon Dino Ciani -kilpailussa vuonna 1983.

Luisada aloitti vuonna 1981 kansainvälisen konserttiuran, jonka aikana on esiintynyt säännöllisesti Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Kamarimusiikissa hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Jean-Pierre Rampalin, Patrick Gallois'n ja Michel Dalberton kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on työskennellyt, ovat olleet Charles Dutoit, Michel Plasson, Emmanuel Krivine, Michael Tilson Thomas, Ádám Fischer, Hiroyuki Iwaki ja Jehudi Menuhin. Luisada on levyttänyt muiden muassa Frédéric Chopinin, Enrique Granadosin, Robert Schumannin ja Edvard Griegin teoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jean-Marc Luisada (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Tanglewoodin keskeisiä esityspaikkoja on konserttisali The Shed.
Kapellimestari Seiji Ozawan mukaan nimetty musiikkisali Tanglewoodin kampuksella.
**Tanglewood** on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva musiikin koulutuskeskus ja konserttipaikka, joka tunnetaan etenkin kesällä pidettävistä taidemusiikin mestarikursseista ja vuonna 1937 alkaneista musiikkijuhlista. Se on toiminut 1930-luvulta lähtien Bostonin sinfoniaorkesterin kesäkauden keskuspaikkana.

Noin 200 kilometriä Bostonin länsipuolella sijaitseva, yksityislahjoituksena saatu Tanglewood levittyy Lenox- ja Stockbidge-nimisten paikkakuntien alueille Berkshiren piirikunnassa. Ympärivuotista musiikkikoulutusta Tanglewoodissa antavat kolme oppilaitosta: ammattimuusikoille tarkoitettu Tanglewood Music Center (ent. Berkshire Music Center), lapsille tarkoitettu Days in the Arts ja high school -ikäisille suunnattu Bostonin yliopiston Tanglewood Institute.

Tanglewoodin nosti kansainväliseen maineeseen kapellimestari Serge Koussevitzky, joka toimi Bostonin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuodesta 1924 vuoteen 1949. Tanglewoodin kesäkurssien ohjaajina ovat Bostonin orkesterin muusikot, säveltäjät ja kapellimestarit, kuten Leonard Bernstein, Kurt Masur, Seiji Ozawa ja Aaron Copland.

Tanglewoodin kursseille otetaan lahjakkaita muusikoita ympäri maailmaa ja heidän koulutuksensa kustannetaan yksityisten lahjoittajien stipendeillä. Suomalaisista Tanglewoodissa on opiskellut ainakin säveltäjä Einojuhani Rautavaara vuonna 1956. Amerikkalaistunut suomalaisarkkitehti Eliel Saarinen teki 1930-luvulla suunnitelman Tanglewoodiin rakennettavan musiikkikampuksen arkkitehtuurista, mutta se hylättiin liian kalliina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Möttölä, Marjatta: Kaksi oivaa brittidokumenttia musiikista.  *Helsingin Sanomat*, 22.7.1986, s. 34. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Lampila, Hannu-Ilari: Orkesterinjohdon tekniikkaa Tanglewoodissa.  *Helsingin Sanomat*, 5.8.1986, s. 33. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Tanglewoodissa 37 ulkomaista oppilasta tänä vuonna.  *Helsingin Sanomat*, 15.8.1956, s. 4. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tanglewood** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tanglewood
**Bianca Botto** (s. 6. kesäkuuta 1991 Lima) on perulainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 199 huhtikuussa 2015. Hän on voittanut urallaan 15 ITF-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä.

Botto pelasi ITF-turnauksissa ensimmäisen kerran vuonna 2007. Seuraavana vuonna hän voitti kaksi 10 000 Yhdysvaltain dollarin arvoista ITF-turnausta kaksinpelissä, molemmat Limassa. Myös vuonna 2009 hän voitti kaksi Limassa pelattua ITF-turnausta. Vuonna 2010 hän teki WTA-debyyttinsä Bogotán turnauksessa häviten ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 150 olleelle Petra Cetkovskálle suoraan kahdessa erässä. Toukokuussa 2010 Botto voitti Rio de Janeiron ITF-turnauksen. Vuonna 2011 Botto hävisi Bogotán WTA-turnauksen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 143 olleelle Eva Birneroválle. Syyskuussa hän voitti sekä Casalen että Mont-de-Marsanin ITF-turnaukset. Toukokuussa 2012 Botto voitti Casertan ITF-turnauksen. Heinäkuussa 2013 hän voitti São Paulon ITF-turnauksen ja myöhemmin samana vuonna Asunciónin turnauksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bianca Botto WTA:n sivuilla (englanniksi)
2. 1 2  Bianca Botto ITF:n sivuilla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bianca Botto WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Bianca Botto ITF:n sivuilla (englanniksi)
**Víctor Vázquez Solsona** (s. 20. tammikuuta 1987 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS:ssä pelaavaa LA Galaxyä. Oikeajalkainen Vázquez on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut yhden ottelun Espanjan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Vázquez on FC Barcelonan kasvatti. Hän liittyi seuraan kymmenenvuotiaana ja pelasi vuodet 2005–2006 seuran C-joukkueessa. Vuodet 2006–2011 Vázquez pelasi tärkeässä roolissa FC Barcelona B:ssä, pelaten 118 ottelua ja tehden 12 maalia. Seuran ykkösjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa Vázquez debytoi huhtikuussa 2008 Recreativo de Huelvaa vastaan. Tuo peli jäi Vázquezin ainoaksi peliksi Primera Divisiónissa. Kaudella 2008–2009 Vázquez voitti Barcelonan kanssa sekä Primera Divisiónin mestaruuden, että Mestareiden liigan, jossa hän debytoi joulukuussa 2008 Šah’tar Donetskia vastaan. Toisen Mestareiden liigan voittonsa Vázquez saavutti kaudella 2010–2011, jolloin hän myös teki avausmaalinsa Mestareiden liigassa Rubin Kazania vastaan joulukuussa 2010. Vuonna 2011 hän siirtyi Jupiler Pro Leagueen, Belgiaan, Club Bruggen riveihin. Vázquez on pelannut Bruggessa muun muassa Eurooppa-liigaa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kahdesti HJK:ta vastaan Eurooppa-liigassa Bruggen kanssa.

Lähteet
-------

* Víctor Vázquez Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Oleg Jevgenjevitš Sakirkin** (ven. Олег Евгеньевич Сакиркин, 23. tammikuuta 1966 Šymkent, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto – 18. maaliskuuta 2015 Šymkent, Kazakstan) oli kazakstanilainen kolmiloikkaaja, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa. Hän oli MM-mitalisti, Aasian kisojen voittaja ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän oli pituudeltaan 182 cm.

Sakirkin saavutti pronssia Rooman MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 17,43. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Budapestissa 1988 tuloksella 17,30. Hän voitti 1989 Euroopan cupin A-finaalin ja sai pronssia Duisburgin universiadeissa. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 1990 tuloksella 16,70.

Kazakstanin edustajana Sakirkin sijoittui 1993 toiseksi Buffalon universiadeissa ja karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa. Hän voitti kultaa Hiroshiman Aasian kisoissa 1994 tuloksella 17,21. Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui loppukilpailusta. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän sijoittui seitsemänneksi Fukuokan Aasian-mestaruuskilpailuissa 1998. Hän karsiutui 1999 loppukilpailusta Sevillan MM-kilpailuissa ja voitti kultaa Keski-Aasian kisoissa Biškekissä. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui yhdeksänneksi Aasian-mestaruuskilpailuissa Manilassa 2003.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **kolmiloikka** | 17,58 **NR** | Gorki | 23. heinäkuuta 1989 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **kolmiloikka** | 17,36 **NR** | Tšeljabinsk | 4. helmikuuta 1990 |

**NR** = Kazakstanin ennätys

Lähteet
-------

1. ↑  Oleg Sakirkin *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Oleg Sakirkin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Oleg Sakirkin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Mauno Honkanen** (s. 1931) on suomalainen hopeaseppä, taiteilija ja muotoilija.

Honkanen opiskeli ja valmistui Taideteollisuusopistosta. Hän työskenteli Koruteollisuus Tillanderilla taiteilijana ja taiteellisena johtajana vuosina 1959–1989. Honkanen on suunnitellut Tillanderille Tähkä-ruokailuvälinesarjan, joka sai alun hänen suunnittelemastaan joululusikasta. Honkanen tunnetaan pelkistetyn tyylin edustajana. Hän on myös suunnitellut käätyjä ja taidemitaleja.

*Yrittäjäpatsas*, Suomen Yrittäjäopisto, Kauhava, 1989.
Honkanen on suunnitellut Suomen Yrittäjäopistolle Kauhavalle vuonna 1989 paljasteun *Yrittäjäpatsaan* ja Seinäjoella Kapernaumin liikenneympyrässä olevan Yrittäjyyden monumentti -patsaan vuodelta 2005. Lisäksi hän on suunnitellut valtakunnallisen Yrittäjäpalkinnon palkintoreliefin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kulta ja hopeaseppien nimileimoja Leima.fi. Viitattu 22.11.2014.
2. ↑  Blåfield, Marja: Designhopea kunniaan!  14.9.2012. Plaza.  Arkistoitu 28.3.2014. Viitattu 22.11.2012.
3. ↑  Yrittäjäpatsas uuteen liikenneympyrään  16.3.2016. kauhavan kaupunki. Viitattu 1.8.2021.
Juuan kellotapulin vieressä sijaitsevat uhrien muistokivet ja Heikki Konttisen suunnittelema muistomerkki *Hädässään he huusivat Herraa* (1962).
**Paalasmaan veneonnettomuus** on Paalasmaan kylässä Juuassa 4. lokakuuta 1959 tapahtunut yksi Suomen historian pahimmista vesiliikenneonnettomuuksista.

Onnettomuudessa kaksi pääosin paikkakuntalaisia nuoria kuljettanutta moottorivenettä törmäsi Pielisellä Paalasmaan rannassa. Toisessa veneistä oli 19 nuorta ja se oli lähdössä Paalasmaan venerannasta Juuan kirkolle sateisessa ja tuulisessa säässä. Muutama minuutti lähdön jälkeen siihen törmäsi toinen, paikallisen kyläkauppiaan pojan ohjaama, 185 hevosvoiman tehoisella moottorilla varustettu pikavene. Suuremman veneen keulaan tuli törmäyksessä suuri halkeama ja se upposi nopeasti, kun taas siihen törmänneen pikaveneen vauriot jäivät melko vähäisiksi. Onnettomuus tapahtui noin 300 metrin päässä rannasta. Kummassakaan veneessä ei ollut pelastusliivejä tai muitakaan pelastusvälineitä, ja molemmat veneet olivat liikkeellä ilman lain jo vuonna 1959 edellyttämiä kulkuvaloja. Veden varaan joutui kaikkiaan 21 ihmistä, joista törmäyksen nähneet ja rannan taloista soutuveneillä apuun lähteneet saivat pelastetuiksi kuusi. 15 henkeä kuoli onnettomuudessa. Pelastuneiden joukossa ollut pikaveneen kuljettaja oli törmäyshetkellä vahvassa humalassa, ja hän oli ennen törmäystä nauttinut pontikkaa samassa veneessä olleen toverinsa kanssa. Onnettomuus oli ankara isku Paalasmaan kyläyhteisölle, sillä onnettomuudessa sai kahdesta kylän perheestä surmansa kolme nuorta. Onnettomuuden jälkeen Juuan silloinen kunnanjohtaja Onni Nuutinen vetosi valtiovaltaan lossiyhteyden saamiseksi mantereelta Paalasmaalle, mikä kuitenkin toteutui vasta vuonna 1969.

Juuan kirkkomaalla on kellotapulin vieressä, uhrien muistokivien keskellä Heikki Konttisen suunnittelema Paalasmaan moottoriveneonnettomuudessa hukkuneiden viidentoista nuoren muistomerkki (*Hädässään he huusivat Herraa*, 1962). Lisäksi Paalasmaan laivarannassa on kuvanveistäjä Kauko Kortelaisen veistämä onnettomuuden muistomerkki *Surukivi*, joka paljastettiin vuonna 1984.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen muistomerkit, Nousiainen, Väriteos Henna (ISBN 951-97134-9-2, viitattu 28 kesäkuuta 2021), s. 34 (Osa X: Pohjois-Karjala)View and modify data on Wikidata
2. 1 2  Juuka InfoGIS paikkatietopalvelu (Nähtävyydet ja käyntikohteet -valikosta valitaan Muistomerkit, jolloin myös Paalasmaan onnettomuuden muistomerkkien sijainti esitetään kartalla. Klikkaamalla nimikettä saa teostietoja) Juuan kunta via infogis.fi. Viitattu 28.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* YLE: Paalasmaan veneonnettomuus elää muistoissa
* Muistatko tämän tragedian? Paalasmaan saaren suuri suru – kun 15 nuorta menehtyi veneonnettomuudessa
ManilaidManilaidin sijainti

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
58°12′N, 24°08′E, Pärnun kaupunki Viro |
| Vesialue | 
ItämeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
5,3 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
1,9 km² |

Väestö| Asukasluku | 
alle 40 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Manilaid** on saari Viron länsirannikolla Kihnun saaren ja Tõstamaan niemen välissä. Saari on pinta-alaltaan 1,9 km², ja sillä asuu vajaat 40 asukasta. Hallinnollisesti saari kuuluu Pärnun kaupunkiin. Saari kuuluu yhdessä Kihnun kanssa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.

Maantiede
---------

Kokkõkivi.
Saaren kartta
Manilaid on Pärnumaan toiseksi suurin saari Kihnun jälkeen. Saaren levein kohta on 500 metriä leveä, ja sen korkein kohta on 5,2 metriä merenpinnasta. Saaren mataluuden takia se saattaa myrskyjen aikaan jakautua kolmeksi eri saareksi. Saarella on niittyjä ja ruovikoita, mutta ei juurikaan metsää. Saaren halki menee yksi tie. Saaren keskellä sijaitsee Kokkõkivi, Pärnumaan suurin siirtolohkare. Kivi on 3,4 metriä korkea ja sen tilavuus on 20 kuutiometriä. Saari on ollut vuodesta 1991 luonnonsuojelualuetta. Saarella on tavattu 338 eri kasvilajia, joista 12 on suojeltuja. Lintulajeja alueella pesii 81. Lisäksi saarella tavataan Virossa harvinaista haisukonnaa. Nisäkkäistä saarella asuu muun muassa supikoira, minkki ja jänis, satunnaisesti saarella on käynyt myös hirvi ja villisika.

Historia
--------

Manilaidin vuonna 1933 rakennettu majakka.
Ensimmäinen maininta saaresta kirjallisissa lähteissä on vuodelta 1560. Saari oli Pootsin kartanon heinämaata ja kihnulaiset kalastajat käyttivät sitä pysähdyspaikkana. Vuonna 1933 saarelle muutti 22 perhettä eli 79 henkilöä ahtaaksi käyneeltä Kihnun saarelta. Tähän oli saatu erityinen lupa Viron tasavallalta. Saari jaettiin tulokkaille yhtä suuriksi tiloiksi. Samana vuonna saarelle rakennettiin kahdeksan metrin korkuinen majakka. Vuoden 2005 tammikuussa saari kärsi pahoin myrskyssä ja jäi lähes kokonaan veden alle. Myrskyn vahinkoja on sittemmin korjailtu.

Kulttuuri
---------

Kihnulaisten tulokkaiden myötä Manilaidille siirtyi myös kihnulainen kulttuuri. Perinteinen kulttuuri on säilynyt etenkin naisten keskuudessa. Näkyvin kulttuurin ilmentymä ovat naisten edelleen yleisesti pitämät kansallispuvut. Kulttuurin säilymistä uhkaavat muun muassa muutto saarelta pois ja turismi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Manija saar Tõstamaa vald.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 12.11.2010. (viroksi)
2. ↑  Maainfo Kaardirakendus (Viron maanmittauslaitoksen karttapalvelu) Maa-amet. Viitattu 2.10.2018. (viroksi), (englanniksi)
3. 1 2  The Kihnu Cultural Space UNESCO. Viitattu 4.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Mikko Virta: Retkelle pikkusaarelle *Baltic Guide*. Viitattu 12.11.2010.
5. 1 2 3  Manilaid *Eesti Maaturism*. Viitattu 12.11.2010.
6. ↑  Tiit Kändler: Manilaid, tubli tükike Kihnust *EestiPäevaleht*. Viitattu 12.11.2010. (viroksi)[vanhentunut linkki]
**Kohtauksittainen kinesigeeninen dyskinesia** (PKD) eli **paroksysmaalinen kinesigeeninen koreoatetoosi** on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksellisesti ilmenevän liikehäiriön. Kohtausten välillä sairaus ei aiheuta oireita.

Kohtauksittainen kinesigeeninen dyskinesia ilmenee yleensä jo lapsuus- tai nuoruusiässä. Kohtauksia laukaisee äkillinen liikkeelle lähteminen, ja ne kestävät yleensä vain alle minuutin kerrallaan, mutta saattavat toistua kymmeniä kertoja päivittäin. Sairaus voi esiintyä suvuittain autosomin kautta vallitsevasti periytyvänä tai satunnaisena. Hoitona käytetään usein karbamatsepiinia, jonka lisäksi fenytoiinin on havaittu tehoavan.

Kohtauksittaisen kinesigeenisen dyskinesian syy ei ole tarkalleen tiedossa, mutta tauti on paikannettavissa tyvitumakkeisiin. Sairauden on epäilty kuuluvan monimuotoiseen neurologisten oireiden ja tautien ryhmään, jolle ominaisia ovat kohtaukselliset oireet ja ionikanavan toimintahäiriö. Samalla henkilöllä tai samassa suvussa saattaa esiintyä kohtauksittaisen kinesigeenisen dyskinesian ohella esimerkiksi epilepsiaa ja migreeniä. Kohtauksittaisen kinesigeenisen dyskinesian ohella muita kohtauksellisia liikehäiriösairauksia ovat kohtauksittainen nonkinesigeeninen dyskinesia ja kohtauksittainen liikunnan aiheuttama dyskinesia. Joskus vastaava oirekuva voi olla sekundaarinen vaiva, jonka taustalla saattaa olla esimerkiksi aivoverenkiertohäiriö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mikko Kuoppamäki, Tapani Keränen, Kohtauksittainen kinesigeeninen dyskinesia - harvinainen liikehäiriö Aikakauskirja Duodecim 2005, viitattu 7.6.2023
*Tämä artikkeli kertoo kynnäästä. Sandy Hookin alakoulussa tapahtuneesta ammuskelusta kertoo artikkeli Sandy Hookin kouluammuskelu.*
Sandy Hook kartalla.
**Sandy Hook** on kynnäs Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa. Noin 10 kilometriä pitkä kynnäs alkaa New Jerseyn rannikolta jatkuen kohti New Yorkin satamaa. Aikanaan kynnäs oli merkittävä maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille ja Yhdysvaltain asevoimat on käyttänyt sitä kaupungin puolustamiseen. Nykyisin huomattava osa kynnäästä on osa Gateway National Recreation Areaa ja se suosittu matkailukohde.

Maantiede
---------

Sandy Hook ilmakuvassa.
Hiekkarantaa.
Sandy Hook on kynnäs New Jerseyn Monmouthin piirikunnassa Atlantin valtameren rannikolla. Kynnään pituus on noin 10 kilometriä. Kynnäs alkaa new jerseyn rannikolta ja jatkuu pohjoiseenNew Yorkin satamaa kohti. Kynnään alussa on Long Branchin kaupunki, josta kynnäs jatkuu Monmouth Beachin ja Sea Brightin läpi. Kynnään pohjoiskärki kuuluu liittovaltion hallinnoimaan Gateway National Recreation Areaan. Kynnäällä on rannikkometsää, hiekkadyynejä ja rantoja, sekä marskimaata ja pensaikkoja. Alueella esiintyy vähintään 300 eri lintulajia.

Historiansa aikana nykyisen Sandy Hookin läpi on kulkenut salmia, jotka ovat eri aikoina avautuneet tai sulkeutuneet tehden kynnäästä saaren. Nykyisin saman estää vuiden 1896 jälkeen rakennettu rantavalli.

Historia
--------

Sandy Hookin majakka.
Vanha tykki.
Henry Hudson löysi Sandy Hookin vuonna 1609. Hollantilaiset tunsivat sen nimellä *Sant Hoek*. Paikasta tuli maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille. Newyorkkilaiset kauppiaat ja merimiehet rahoittivat vuonna 1764 avautuneen Sandy Hookin majakan rakentamisen kynnään pohjoiskärkeen. Majakka on Yhdysvaltojen vanhin edelleen käytössä oleva majakka. Vapaussodan aikana kynnään miehittivät britit. Sodan päätyttyä Yhdysvallat rakennutti Fort Gatesin linnoituksen vuonna 1812. Koko kynnäs ostettiin valtiolle vuonna 1814. Yhdysvaltain sisällissota pysäytti toisen kaavaillun linnoituksen rakentamisen. Kynnäälle valmistui kuitenkin kaksi Yhdysvaltain rannikkovartioston asemaa.

Asevoimat käyttivät kynnästä ampuma-alueena. New Yorkia tykeillään suojaava Fort Hancock valmistui vuonna 1895 ja kylmän sodan aikana kynnäällä tuotiin Nike-ohjuksia. Gateway National Recreation Area perustettiin vuonna 1972. Sandy Hook on yksi siihen kuuluvista kolmesta alueesta. Alue on suosittu matkailukohde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maxine N. Lurie ja Marc Mappen: *Encyclopedia of New Jersey*, s. 716-717. Rutgers University Press, 2004. ISBN 0-8135-3325-2. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sandy Hook *Earth Observatory*. Nasa. Viitattu 29.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sandy Hook** Wikimedia Commonsissa
**Tuure Holopainen** (18. helmikuuta 1943 Ylivieska – 6. maaliskuuta 2019 Oulu) oli kulttuurineuvos, päätoimittaja ja Pohjois-Pohjanmaan liiton pitkäaikainen kulttuurijohtaja.

Henkilöhistoria
---------------

Ylivieskassa syntynyt Holopainen kirjoitti ylioppilaaksi Iin yhteiskoulusta ja valmistui filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta 1978, pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. *Oulun ylioppilaslehden* toimitussihteerinä ja päätoimittajana työskennellyt Holopainen oli Oulun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri 1975–1976. Pohjois-Pohjanmaan liiton kulttuurisihteeriksi Holopainen tuli 1978 ja kulttuurijohtajaksi 1982, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2011. Oulun kaupungin kulttuurilautakunnassa Holopainen toimi kahteen otteeseen, 1980-luvun ja 2000-luvun alussa, kuvataidelautakunnan puheenjohtaja hän oli 1985–1986. Kulttuurilehti *Kaltion* päätoimittajana Holopainen työskenteli 1988–1995. Hän toimi myös useiden kulttuurialan säätiöiden ja hankkeiden parissa. Holopaisen Santeri Alkiota käsittelevän väitöskirjan julkaisusopimus tehtiin vain pari päivää hänen kuolemansa jälkeen. Työstään Holopainen sai palkintoja ja tunnustuksia, kuten Oulun läänin taidetoimikunnan taidetunnustuksen 2010 ja Suomen Kotiseutuliiton ansiomitalin vuonna 2012.

Julkaisuja
----------

* *Rauhala: porvariskodista ylioppilastaloksi: Rauhala-historiikki*, 1985
* *Oulun ylioppilasapu ry 25 vuotta*, 1987
* *Ruka art: [taidenäyttely Kuusamon Ruka Klubilla] 10.6. – 23.9.1990*, Artturi Puusti, Eero Lindvall, Tuure Holopainen
* *Uunosta välkyksi: Oulun yliopiston ylioppilaskunta vuosina 1959–2009*, 2010, Anna Nieminen, Tuure Holopainen, ym.
* *Nuutti ja Kuutti*, 2011
* *Abrobaturi, apporobatus, approbatur: Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto 60 vuotta*, 2011, Anna Nieminen, Heidi Myllylä, Olavi K. Fält, Tuure Holopainen, Erkki Hämäläinen, Kari Laine, Irene Myllylä
* *Tanssi kohden taiteen tasavertaa: Oulun läänin Tanssialan Tuki ry 25 vuotta*, 2012, Tuure Holopainen, Mira Kolanen, Liisa Kontturi-Paasikko
* *Paavo Tolonen: vaeltaja 1936–2009*, 2013, Paavo Tolonen, Tuure Holopainen

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita. Pohjoispohjalaisen kulttuurin vahvistaja. *Kaleva*, 7.4.2019, s. K2/45.
2. ↑  Kotiseututyössä parhaiten ansioituneille valtakunnallinen tunnustus. Suomen Kotiseutuliitto 4.8.2012. (Viitattu 7.4.2019)
3. ↑  Oulun läänin taidetoimikunta jakoi taidepalkinnon säveltäjä Jukka Ruohomäelle. Taiteen edistämiskeskus, 25.11.2010. (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 7.4.2019)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Manilanlahden taistelu** oli Espanjan-Yhdysvaltain sodassa 1. toukokuuta 1898 käyty meritaistelu. Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain laivaston Aasian laivue kohtasi ja tuhosi Espanjan laivaston kontra-amiraali Patricio Montojon johtaman Tyynenmeren laivueen. Filippiineillä Manilanlahdella käyty taistelu oli sodan ensimmäinen suurempi kohtaaminen.

Tausta
------

Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa Yhdysvaltain länsirannikon asukkaat pelkäsivät Espanjan laivaston hyökkäystä. Vain muutama panssarikansiristeilijä oli rannikon asukkaisen suojana.

Espanjan laivaston Tyynenmeren laivueen, joka oli siirretty Filippiineille, komentajalla amiraali Montojolla oli alaisuudessaan sekalainen joukko vanhentuneita aluksia. Tilanteen parantamiseksi ei tehty juuri mitään. Espanja piti mahdottomana sodan voittamisen pyrkien tekemään ainoastaan sen mikä kasvojen säilyttämiseksi vaadittiin.

Taistelu
--------

Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain Aasian laivue saapui Manilanlahdelle yöllä 30. huhtikuuta. Deweyn laivasto käytti El Frailen ja Caballon välistä eteläistä reittiä, jolloin El Fraileen sijoitettu rannikkopatteri avasi tuloksetta tulen. Manilanlahdella Espanjan laivaston alukset ja Caviten rannikkopatteri avasivat tulen, joka jäi lyhyeksi.

Yhdysvaltain laivaston alukset muodostivat taistelulinjan ja kulkivat viidesti edestakaisin siirtyen joka kerta hieman lähemmäs lahden poikki tulittaen espanjalaisia. Kahdeksan Espanjan laivaston alusta, rannikkopatterit ja linnakkeet vastasivat tuleen kaksi ja puoli tuntia, vaikka rannikkopatterien tuli ei kantanut.

Montojo käski aluksensa hyökkäämään katkaisten *Reina Cristinan* ankkurikaapelin. Yhdysvaltain laivaston alukset keskittivät tulen hyökkäävään alukseen ampuen sen palasiksi. Kaikki espanjalaisalukset tuhoutuivat tai alusten miehistö upotti aluksensa.

Organisaatio
------------

Yhdysvaltain laivasto
* USS Olympia (C-6)
* USS Baltimore (C-3)
* USS Raleigh (C-8)
* USS Boston (1884)
* USS Concord (PG-3)
* Petrel (PG-2)

Espanjan laivasto
* Reina Cristina (1887)
* Castilla (1881)
* Don Antonio de Ulloa (1887)
* Don Juan de Austria (1887)
* Isla de Cuba
* Isla de Luzón
* Marqués del Duero (1875)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Manila Bay
**Elina Elisabeth "Lisa" Nordén** (s. 24. marraskuuta 1984 Kristianstad) on ruotsalainen triathlonisti. Hän sai naisten kilpailussa hopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän oli aiemmin kilpaillut vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäänyt 18. sijalle. Lisäksi Nordén on muun muassa voittanut kultamitaleita triathlonin maailmanmestaruuskilpailuissa Jokohamassa 2009, Hampurissa 2010 sekä Tukholmassa ja Jokohamassa 2012.

Lontoon olympialaisissa Nordén sai saman ajan (1.59.48) kuin voittaja Nicola Spirig, ja sijoitukset selvisivät maalikameralta. Nordén sai Jerring-palkinnon vuoden urheilijana 2012. Hänelle myönnettiin myös Svenska Dagbladetin kultamitali vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Lisa Nordén Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  International Triathlon Union: Results
3. ↑  Triathlonisti Nordén Ruotsin vuoden urheilija
4. ↑  Zlatan hävisi triathlonistille (Arkistoitu – Internet Archive)
Sandy Petersen vuonna 2011.
**Carl Sanford Joslyn Petersen** (s. 16. syyskuuta 1955 St. Louis, Missouri) on pelisuunnittelija, joka suunnittelee tietokonepelejä ja roolipelejä. Tunnetuimpia pelejä, joita hän on suunnitellut, ovat *Doom*, *Quake*, *Call of Cthulhu* ja *RuneQuest*.

Henkilöhistoria
---------------

Sandy Petersen syntyi St. Louisissa, Missourissa ja opiskeli Kalifornian yliopistossa pääaineenaan eläintiede. Uskonnoltaan hän on mormoni.

Petersen on tunnettu H. P. Lovecraftin ihailija. Hän törmäsi ensimmäisen kerran Lovecraftin teoksiin löytäessään *The Dunwich Horror and other Weird Tales* -teoksen toisen maailmansodan aikaisen armeijaversion isänsä kirjastosta.

Vuonna 1974 Dungeons & Dragons sai Petersenin kiinnostumaan roolipeleistä. Hänen kiinnostuksensa roolipelejä ja H. P. Lovecraftia kohtaan yhdistyivät, kun hän oli mukana kirjoittamassa *Call of Cthulhu* -peliä, joka julkaistiin vuonna 1981.

Petersen oli yksi *RuneQuest*-roolipelin ja Greg Staffordin luoman fantasiamaailma Gloranthan tärkeimmistä kirjoittajista. Vuonna 1980 ilmestynyt Petersenin laatima *Gateway Bestiary* -kirja sisälsi myös Lovecraftin olentojen kuvauksia *RuneQuestiin*. Petersen oli myös tiiviisti mukana peikoista kertovan *Trollpak*-pakkauksen kirjoittamisessa. Hän osallistui useiden *RuneQuestin* kolmannen version kirjojen kirjoittamiseen ja erikoistui erityisesti erilaisten olentojen luomiseen.

Petersen työskenteli jonkin aikaa Microprosella. Siellä hän työskenteli vuosina 1989–1992 pelien *Darklands*, *Hyperspeed*, *Lightspeed*, *Sid Meier's Pirates!* ja *Sword of the Samurai* parissa. Hän oli vähäisessä määrin myös tekemässä *Civilization*-peliä.

Koska yhden hengen räiskintäpeli *Wolfenstein 3D* kiinnosti Peterseniä erityisesti, hän liittyi id Softwareen noin kymmenen viikkoa ennen kuin *Doom* joulukuussa 1993 julkaistiin ja loi sinä aikana 19 kenttää peliin (joista kahdeksan perustui jossakin määrin Tom Hallin aikaisempiin luonnoksiin). Petersen loi myöhemmin 17 kenttää *Doom II*:een ja 7 kenttää *Quakeen*. Hänen Lovecraft-vaikutteensa vaikuttivat myös näiden pelien hirviöiden suunnitteluun.

Petersen lähti id Softwaresta Ensemble Studiosiin kesäkuussa 1997. Hän on työskennellyt siellä pelisuunnittelijana useiden *Age of Empires* -sarjan pelien parissa, mukaan lukien osien *Rise of Rome*, *Age of Kings* ja *The Conquerors*. Petersen harrastaa myös yhä roolipelejä ja on tuttu vieras useissa roolipelitapahtumissa: hän vieraili Ropeconin kunniavieraana Helsingissä 1995 ja roolipeli- ja animetapahtuma Traconin kunniavieraana syyskuussa 2012.

Katso myös
----------

* Glorantha
* H. P. Lovecraft
* RuneQuest

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alfonso XIII** oli Espanjan laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Reina Regente -luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Reina Regente -luokka*
Alus tilattiin Ferrolin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1891. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 31. elokuuta ja valmistui vuonna 1896 koululaivaksi. Alus otettiin palvelukseen 18. toukokuuta 1900.

Palvelus
--------

Edelleen keskeneräinen alus aloitti koululaivana vuonna 1896. Espanjan-Yhdysvaltain sodan aikana alus siirrettiin 7. toukokuuta 1898 Cadiziin, missä se liitettiin kontra-amiraali Manuel de Camaran komentamaan 2. laivueeseen. Laivue lähti 16. kesäkuuta Filippiineille, mutta aluksen keskeneräisyyden vuoksi Camara päätti jättää *Alfonso XIII*:n Cadiziin. Alus oli sodan loppuun saakka Espanjan rannikkovesien suojana.

Sodan päätyttyä alus lopulta viimeisteltiin ja se valmistui 19. toukokuuta 1900. Alus otettiin palvelukseen vielä samana päivänä. Aluksen heikot merenkulkuominaisuudet kuitenkin lyhensivät aluksen uraa ja se poistettiin palveluksesta 1900-luvun alkupuolella.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Alfonso XIII

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  spanamwar.com

*Reina Regente* -luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Reina Regente* - *Alfonso XIII* - *Lepanto* |
| Edeltäjä: Alfonso XII -luokka – Seuraaja: *Rio de la Plata* |
**Morsiamen poika** (*El hijo de la novia*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Juan José Campanellan ohjaama argentiinalainen elokuva.

Juoni
-----

Buenos Airesissa asuva Rafael Belvedere (Ricardo Darín) on 42-vuotias eronnut ja kiireinen ravintoloitsija, jolla on tytär Vicky (Gimena Nóbile).

Rafael saa sydänkohtauksen mutta toipuu teho-osastolla ja alkaa miettiä elämäänsä. Hän haluaa myydä vanhempiensa perustaman ravintolan ja muuttaa Argentiinasta Meksikoon kasvattamaan hevosia. Samaan aikaan hänen isänsä haluaa viedä äidin kunnolla vihille katolisessa kirkossa, mikä jäi aikoinaan tekemättä. Rafael vastustaa ajatusta, sillä äiti kärsii Alzheimerin taudista. 

Rafael pyytää myös vapautta ja omaa tilaa nuorelta tyttöystävältään Natilta. Tämä loukkaantuu ja lopettaa suhteen. Vanhemmat menevät kuin menevätkin vihille, ja Rafael avaakin uuden ravintolan ja pyytää anteeksi Natilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Varjola, Markku: *Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000–2007*, s. 15. Helsinki: Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry, 2008. Arkistoitu 16.10.2013. (pdf) (viitattu 18.11.2012).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Son of the Bride
**Nokia 232** oli suomalaisen matkapuhelinvalmistaja Nokian matkapuhelinmalli, joka oli tarkoitettu analogisiin matkapuhelinverkkoihin kuten NMT-900, AMPS ja TACS. Vuonna 1994 esitellyn puhelinmallin muotoilijana toimi Nokian muotoilujohtajaksi sittemmin kutsuttu Frank Nuovo, ja puhelinmalli loi suuntaa Nokian tulevalle puhelinmuotoilulle kaarevine ja elliptisine muotoineen senastisten suorakulmaisempien muotojen sijasta. Nuovo kutsuikin laitetta tuolloin "puhelinmaailman Ferrariksi".

Nokia 232 -puhelin tuotesijoiteltiin Alicia Silverstonen näyttelemän päähenkilön käteen vuoden 1995 elokuvassa *Clueless*, joka kertoi äveriäiden teinien elämästä Beverly Hillsissä. Nokia 232 oli myös yksi ensimmäisistä malleista, joilla Nokia otti mainonnassaan etäisyyttä Oskar Korkmanin ja Mika Pantzarin mukaan siihen asti varsin tekniseen ja bisneshenkiseen matkapuhelinten markkinointiin. Mainontaan tuli leikkimieltä, värikkyyttä, sosiaalista vertailua ja jännitystä.

232-mallia myytiin AMPS-verkkoon etenkin Yhdysvalloissa esimerkiksi vuonna 1996 noin 1,4 miljoonaa kappaletta. Sitä oli saatavana kuutena kirkkaana värinä, ruskeana jalopuujäljitelmänä sekä mustana. Puhelimen TACS-versiota myytiin paljon Ison-Britanniaan, jossa *What Cellphone* -lehti valitsi sen parhaaksi kuluttajapuhelimeksi 1994–1995 ja parhaiten muotoilluksi puhelimeksi 1995. Vielä vuonna 1997 puhelin oli lehden suosituslistalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nokia 232 Mobile phone history, Celebrating mobile life. Viitattu 22.11.2013.
2. 1 2 3  Häikiö, Martti: *Nokia Oyj:n historia. 3: Globalisaatio*, s. 54, 82, 132. Helsinki: Edita, 2001. ISBN 9513733297.
3. 1 2 3  Nokia 232 Lohjan Matkapuhelinmuseo. Viitattu 22.11.2013.  Arkistolinkki, arkistoitu 4.5.2015.
4. ↑  Clueless [1995 Nokia 232 Movie Phone]  19.12.2011. Phones in Movies -blogi. Viitattu 22.11.2013.
5. ↑  Mika Pantzar, Oskar Korkman: *Arjen käytännöt ja Elisa, Raportti Elisan vaikutuksista ihmisten arkeen 1880-*, s. 21. Elisa Oyj, 25.09.2006. Tutkimusraportti verkossa (pdf) (viitattu 22.11.2013).  Arkistolinkki, arkistoitu 30.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Nokia 232N-mallin käyttöohje (englanniksi)