recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kari Juhani Siiki** (16. joulukuuta 1949 Tampere – 27. joulukuuta 2014 Kerava) oli suomalainen upseeri ja kenraalimajuri.

Kari Siiki opiskeli Kadettikoulussa 57. kurssilla ja valmistui ilmatorjuntaupseeriksi luutnantiksi ylennettynä vuonna 1973 kurssinsa priimuksena. Yleisesikuntaupseerin tutkinnon Siiki suoritti Sotakorkeakoulussa ilmasotalinjalla vuosina 1981–1983. Hänet palkittiin kenraali Lauri Sutelan miekalla. Se myönnetään upseerille, joka täyttää parhaiten komentajalle asetetut vaatimukset.

Lisäksi Kari Siiki suoritti Suomen yleisesikuntaupseerikurssia vastaavat opinnot Saksassa Führungsakademie der Bundeswehrissa vuosina 1992–1993. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 2001 ja kenraalimajuriksi 6.12.2004.

Sotilasura
----------

Valmistuttuaan ilmatorjuntaupseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1973 Kari Siiki toimi varusmieskouluttajana ja AUK:n johtajana Turun Ilmatorjuntapatteristossa vuoteen 1981. Yleisesikuntaupseerin tutkinnon jälkeen hän palveli ilmatorjuntaupseerina (toimistoupseeri) Merivoimien Esikunnassa vuosina 1983–1986 osallistuen vahvasti Merivoimien ilmatorjunnan kehittämiseen, Puolustusneuvoston yleissihteerin apulaisena 1986–1988 ja Puolustusvoimain komentajan adjutanttina vuosina 1988–1992. Saksassa suoritettujen opintojen jälkeen Kari Siiki siirtyi Helsingin Ilmatorjuntarykmentin esikuntapäälliköksi vuonna 1993 ja toimi Helsingin Ilmatorjuntarykmentin komentajana vuosina 1994–1996, Maanpuolustuskurssien johtajana vuosina 1996–2000 jaIlmatorjunnan tarkastajana 2000–2001 sekä apulaishenkilöstöpäällikkönä vuosina 2002–2004.

Kari Siiki toimi Suomen sotilasedustajana EU:ssa ja Natossa Brysselissä (prikaatikenraali, kenraalimajuri) vuosina 2004–2006, minkä jälkeen hän toimi Läntisen maanpuolustusalueen komentajana vuonna 2007 ja Länsi-Suomen sotilasläänin komentajana ajalla 1.1.2008 – 31.12.2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus.  *Helsingin Sanomat*, 18.1.2015, s. C 29.

Aiheesta muualla
----------------

* Kari Siikin muistokirjoitus HS
**HMS Thomas Thresher** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mersey-luokan aseistettu troolari, joka valmistui miinanraivaajaksi.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Mersey-luokka (troolari)*
Alus tilattiin Selbystä Cohcrane & Sonsilta. Alus laskettiin vesille 1918.

Palvelus
--------

Alus myytiin vuonna 1922 Irlannin laivastolle, jossa se säilytti aiemman nimensä. Alus vastaanotettiin Brightlingseassa. Seuraavana vuonna alus myytiin Grimsby SFC:lle aluksen säilyttäen nimensä. Se myytiin Norjaan, jossa omistaja nimesi sen *Syrianiksi*. Kuninkaallinen laivasto vuokrasi aluksen norjalaiselta omistajaltaan huhtikuussa 1940 *HMS Syrianina* palauttaen sen miinanraivaajaksi. Se palautettiin tammikuussa 1946 Norjaan omistajilleen.

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 404. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Toghill, Gerald: *Royal Navy Trawlers Part Two: Admiralty Trawlers*. Liskeard, Cornwall: Maritime Books, 2004. ISBN 0-90445902-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Toghill, Gerald s. 532
Suomen maa- ja ilmavoimien sotilasarvot
 **Upseerit** 

Kenraalikunta 

* kenraali
* kenraaliluutnantti
* kenraalimajuri
* prikaatikenraali

Esiupseerit 

* eversti
* everstiluutnantti
* majuri

Komppaniaupseerit 

* kapteeni
* yliluutnantti
* luutnantti
* vänrikki

 **Aliupseerit** 

 

* sotilasmestari
* ylivääpeli
* vääpeli
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

 **Miehistö** 

 

* korpraali
* sotamies

**Eversti** (lyhenne ev.) on Suomen Puolustusvoimissa käytettävä maa- ja ilmavoimien upseerinarvo. Merivoimissa sitä vastaa kommodori. Everstin arvoon voidaan ylentää reservissä tai vakinaisessa palveluksessa oleva everstiluutnantti. Ylennyksen edellytyksenä on kuitenkin aina vakinainen palvelu puolustusvoimissa ja yleisesikuntaupseerin tutkinto. Upseerin perustutkintoja ovat sotatieteiden kandidaatin tutkinto ja sotatieteiden maisterin tutkinto. Jatkotutkintoja ovat yleisesikuntaupseerin tutkinto ja sotatieteiden tohtorin tutkinto. 

Vain muutamia upseereita on ylennetty everstiksi ilman yleisesikuntaupseerin tutkintoa. Jatkosodan aikana Itä-Karjalan sotilashallinnon komentaja V. A. Kotilainen ylennettiin everstiksi.

Arvomerkit
----------

* Suomen maavoimien everstin kauluslaattaSuomen maavoimien everstin kauluslaatta
* Suomen ilmavoimien everstin kauluslaattaSuomen ilmavoimien everstin kauluslaatta

Everstin tehtävät
-----------------

Everstin normaaliajan tehtäviä ovat joukko-osaston komentajatehtävät ja puolustushaaraesikuntien osastopäällikkötehtävät.

Everstin tyypillisiä poikkeusolojen tehtäviä ovat esimerkiksi rykmentin tai prikaatin komentajana toimiminen sekä ylimpien esikuntien komentajatehtävät. Everstin arvomerkissä maavoimissa kauluslaatassa on kolme isoa heraldista ruusua, merivoimissa (kommodori) käytettävissä hihamerkeissä taasen neljä keskikokoista viivaa. Everstiä seuraava ylempi arvo on maa- ja ilmavoimissa prikaatikenraali ja merivoimissa kommodoria ylempi lippueamiraali.

Eversti-sanan historia
----------------------

Nimitys *eversti* tarkoittaa ylempää eli tässä tapauksessa pataljoonaa komentanutta majuria ylempää henkilöä, joka sai aikanaan vastuun rykmentin komentamisesta. Venäjän kielessä sana *eversti* (полковник, polkovnik) ei tarkoita *ylempää* niin kuin saksassa *Oberst*, vaan rykmentin (polk) komentajaa (polkovnik). Englannin ja ranskan kielissä eversti on puolestaan *colonel*. Varhaisella uudella ajalla palkkasoturirykmentit olivat liikeyrityksiä, joiden toimitusjohtamisesta eversti vastasi myös talouden ja huollon osalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  27.11.2014. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 23.3.2015.
2. ↑  Tasavallan presidentin asetus sotilas- ja palvelusarvoista sekä puolustusvoimien tunnuskuvasta 28.12.2007/1490
3. ↑  Jorma Ahvenainen: Vuorineuvos Väinö Aleksanteri Kotilainen (1887–1959). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eversti** Wikimedia Commonsissa
**The Oath of Black Blood** on Beheritin ensimmäinen kokopitkä albumi. Sen julkaisi saksalainen Turbo Music (LP/CD) vuonna 1991, Yhdysvalloissa JL America (LP/CD/MC) 1992 ja uusintapainoksena Spinefarm (digipak CD) vuonna 2004. JL American versiossa on hieman eroavat kansitaiteet ja virheitä kappalelistauksessa, esimerkiksi Intro puuttuu kokonaan. Albumista on myös monia eri tahojen julkaisemia bootleg-julkaisuja.

Turbo Music lähetti Beheritille 100 dollaria rahaa albumin nauhoittamiseen, mutta tarinoiden mukaan yhtye käytti rahat alkoholiin. Turbo Musicilla ei siis ollut muuta julkaistavaa materiaalia, kuin Demonomancy-demo ja Dawn of Satan's Millenium 7" EP ja julkaisi ne albumina ilman yhtyeen lupaa. Yhtye piti albumia bootleginä, mutta kovan kulttimaineen ja kysynnän vuoksi sitä pidetään yleisesti Beheritin ensimmäisenä albumina. Ensimmäinen virallinen versio albumista on näin ollen vasta Spinefarmin vuonna 2004 julkaisema, uudella kansivärityksellä varustettu laitos. Demokasetilta suoraan kopioitujen kappaleiden äänenlaatu ei ole parhaimmasta päästä ja albumin erittäin raaka äänimaailma johtuu osittain tästä.

Kappaleet
---------

1. Intro
2. Metal of Death
3. The Oath of Black Blood
4. Grave Desecration
5. Witchcraft
6. Goat Worship
7. Demonomancy
8. Black Mass Prayer
9. Beast of Damnation
10. Hail Sathanas
11. Dawn of Satan's Millennium

Kappaleet 1-7 on otettu Demonomancy-demolta ja kappaleet 8-11 Dawn of Satan's Millenium EP:ltä.

Tuotanto
--------

* R. Schaffelhuber ‎– vastaava tuottaja
* Mika Jussila ‎– masteroija
* Hayo Wampel ‎– miksaaja
* Thorncross ‎– kansikuva

Aiheesta muualla
----------------

* The Oath of Black Blood Discogsissa.  (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Albumi *The Oath of Black Blood* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Suomen maa- ja ilmavoimien sotilasarvot
 **Upseerit** 

Kenraalikunta 

* kenraali
* kenraaliluutnantti
* kenraalimajuri
* prikaatikenraali

Esiupseerit 

* eversti
* everstiluutnantti
* majuri

Komppaniaupseerit 

* kapteeni
* yliluutnantti
* luutnantti
* vänrikki

 **Aliupseerit** 

 

* sotilasmestari
* ylivääpeli
* vääpeli
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

 **Miehistö** 

 

* korpraali
* sotamies

**Everstiluutnantti** (lyhenne ev.luutn. tai sotilaskäytössä evl) on Suomen puolustusvoimissa käytettävä maa- ja ilmavoimien upseerinarvo. Merivoimissa sitä vastaa komentaja.
Everstiluutnantin arvoon voidaan ylentää reservissä tai vakinaisessa palveluksessa oleva majuri, joka on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon tai upseerin tutkinnon ja esiupseerikurssin ja palvelee sotilasarvoa vastaavassa tehtävässä. 

Reserviläinen voi poikkeustapauksessa saavuttaa everstiluutnantin arvon. Yleneminen on mahdollista, jos koulutettava havaitaan sopivaksi sodan ajan tehtävään puolustusvoimissa. Ylennyksen edellytyksenä on yleensä korkeakoulututkinto. Eräitä puolustusvoimien korkeissa siviiliviroissa toimineita on ylennetty reservissä everstiluutnanteiksi. Tällaisia ovat mm. puolustusministeriön ylijohtaja Pauli Järvenpää, puolustusvoimien teknillisen tutkimuslaitoksen osastonjohtajana toiminut professori Lasse Salonen ja puolustusvoimien pääasessorin virkaa hoitanut varatuomari Kalervo Artema. Politiikan saralla ansioitunut keskustalainen kansanedustaja ja moninkertainen puolustusministeri Arvo Pentti sai myös vastaavan ylennyksen 1960-luvulla. Hänellä oli tosin taustalla kadettiupseerin tutkinto sotavuosilta ja lisäksi Pentti oli myös Mannerheim-ristin ritari.

Vakinaisessa palveluksessa toimiva upseeri toimii everstiluutnantin sotilasarvossa joukkoyksikön komentajana, mutta pääsääntöisesti Pääesikunnan, puolustushaaraesikunnan, Pääesikunnan alaisten laitosten ja joukko-osastojen vanhempana osastoesiupseerina tai erikoistutkijan tehtävissä. Sodan ajan tehtävä on esimerkiksi prikaatin komentaja ja ylempien johtoportaiden esiupseerin tehtävät.

Everstiluutnantin arvomerkissä maavoimissa kauluslaatassa on kaksi isoa heraldista ruusua. Everstiluutnantista lähinnä ylempi arvo on maa- ja ilmavoimissa eversti.

Arvomerkit
----------

* Suomen maavoimien everstiluutnantin kauluslaattaSuomen maavoimien everstiluutnantin kauluslaatta
* Suomen ilmavoimien everstiluutnantin kauluslaattaSuomen ilmavoimien everstiluutnantin kauluslaatta

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  17.7.2015. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 23.3.2015.
2. ↑  Puolustusvoimat: Sotilasmerkistö ja -lyhenteet 2005 (sivu 114)  2005. Puolustusvoimat.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 23.3.2015.
3. ↑  Tasavallan presidentin asetus sotilas- ja palvelusarvoista sekä puolustusvoimien tunnuskuvasta 28.12.2007/1490

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Everstiluutnantti** Wikimedia Commonsissa
**Namibian kansallinen sinfoniaorkesteri** (engl. *Namibian National Symphony Orchestra*, NNSO) on Windhoekissa Namibiassa toimiva sinfoniaorkesteri, jonka soittajiin kuuluu sekä ammattilaisia että amatöörimuusikoita.

Namibian kansallisen sinfoniaorkesterin ensimmäinen itsenäisyyden ajan musta kapellimestari oli Axali Doëseb. Namibian kansallista sinfoniaorkesteria ovat johtaneet lisäksi muiden muassa Alexander Fokkens, Christian Ludwig ja saksalainen Walter-Michael Vollhardt. Namibian kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa on solistina esiintynyt muun muassa sopraano Emily Dangwa. Yhteistyötä orkesteri on tehnyt muun muassa Cantare Audire -kuoron kanssa.

Namibian kansallinen sinfoniaorkesteri soitti Eslon Hindundun säveltämän ensimmäisen namibialaisen oopperan (*Chief Hijangua*) kantaesityksessä syyskuussa 2022 Namibian kansallisteatterissa Windhoekissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ano Shumba, Namibian National Symphony Orchestra Music in Africa 11.4.2019, viitattu 17.10.2023
2. ↑  Axali Doëseb to be honoured as a lifetime achiever at the NAMAs The Namibian 24.4.2014, viitattu 17.10.2023
3. ↑  Classical Music Festival Namibian National Symphony Orchestra NNSO, viitattu 17.10.2023
4. 1 2  Concerto Festival 2023 Namibian National Symphony Orchestra NNSO, viitattu 17.10.2023
5. ↑  Ein Musikalisches Intermezzo Allgemeine Zeitung 15.2.2019, viitattu 17.10.2023
6. ↑  Namibian National Symphony Orchestra Namibian National Symphony Orchestra NNSO, viitattu 17.10.2023
7. ↑  Opera Namibia: Chief Hijangua Namibian National Symphony Orchestra NNSO, viitattu 17.10.2023
**Pleasantville** on Yhdysvaltojen kunta New Yorkin osavaltion kaakkoiskulman Westchesterin piirikunnassa. Noin 7 000 asukkaan kunta kuuluu New Yorkin metropolialueen pohjoispuolen esikaupunkualueisiin, joista pääsee junalla Manhattanin Grand Central Terminaliin noin tunnissa.

Pleasantville tunnetaan Reader’s Digest -kustantamon ja suoramarkkinointiyhtiön synnyinpaikkana vuodelta 1922, mutta vuodesta 1939 yhtiön pääkonttori sijaitsi naapurikaupungissa Chappaquassa kunnes se 2010 siirrettiin New Yorkiin ja White Plainsiin.

Pleasantvillen high school on noteerattu parhaan 1 prosentin joukkoon Yhdysvalloissa Newsweek-aikakauslehden tilastoissa. Kaupungissa sijaitsee myös Pace-yliopiston kampus sekä elokuvaan keskittynyt kulttuurikeskus Jacob Burns Film Center (JBFC).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pleasantville, New York
Keltasinapin siemenet ovat maultaan mietoja.
Intialainen sinappipelto.
**Sinapin siemenet** ovat mausteena käytettäviä 1–2 millimetrin levyisiä kelta-, musta- tai ruskea- eli sareptansinapin siemeniä. Lämpimillä ja kuivilla seuduilla kasvaneen sinappikasvin siemenet ovat tulisempia kuin viileämmillä ja kosteammilla seuduilla kasvaneiden.

Sinapin tunnusomainen tulinen maku syntyy, kun siemenen sisältämät glukosinolaatit ja myrosinaasientsyymit sekoittuvat. Glukosinolaatit ovat kasvin puolustuskeino perhosentoukkia vastaan. Maku tai ärsytys aistitaan, kun sinapista vapautuvat tiosyanaatit aistitaan nenässä ja hajuhermo lähettää aivoihin kipuaistimuksen. Kuuma vesi ja etikka laimentavat sinapin tulisuutta ja katkeruuttai.

Ruokia voidaan maustaa kokonaisilla tai jauhetuilla sinapinsiemenillä. Jauhetuista sinapinsiemenistä voidaan myös valmistaa sinapiksi kutsuttua maustetahnaa.

Japanilaisessa keittiössä käytetään sareptansinapin itämaista lajiketta. Mustasinappia käytetään intialaisessa keittiössä ja kiinalaisessa lääkinnässä, ja se on myös *Raamatussa* ja monissa vanhoissa resepteissä mainittu sinappikasvin laji.

Ravintoarvo
-----------

| Sareptansinapin (*Brassica juncea*) siemenen ravintoarvot (kcal/100 g) |
| --- |
| Energiaa | 508 |
| Rasvaa | 36 |
| Hiilihydraattia | 28 |
| Proteiinia | 26 |
| Kuitua | 12 |

Viljely
-------

Keltasinappia *(Sinapis alba)* kasvatetaan etenkin Välimeren seudulla, sareptansinappia *(Brassica juncea)* Intiassa ja englanninkielisissä maissa sekä alkuaan Lähi-idästä lähtöisin olevaa mustasinappia *(Brassica nigra)* Argentiinassa, Chilessä ja Pohjois-Amerikassa. Sinapin siemenet alkavat kypsyä elokuun alussa, ja ne kerätään ja erotellaan, kun kasvin varsi on lakastunut. 

Maailman suurimmat sinapinsiemenen tuottajat ovat Kanada, Nepal ja Myanmar, jotka yhdessä tuottavat noin 70 prosenttia maailman siemensadosta. Suurimmat sinapinsiemenen tuojamaat ovat Yhdysvallat ja Saksa. Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa sinapinsiemenet käytetään etupäässä sinappiin, mutta Aasiassa niistä tehdään keittoöljyä.

| Sinapinsiementen tuotanto 2021 (tonnia) |
| --- |
| 1 |    Nepal | 220 250 |
| 2 |  Venäjä | 144 593 |
| 3 |  Kanada | 60 532 |
| 4 |  Myanmar | 34 146 |
| 5 | Muut | 73 278 |
|  | **Yhteensä** | **532 760** |

Lähteet
-------

* Güzey, Demet: *Mustard: A Global History*. Reaktion Books, 2019. ISBN 9781789141757.

Viitteet
--------

1. ↑  Iburg, Anne: *Syötävän hyvä maustekirja*, s. 264–273. Suomentanut Aarnio, Juuso. Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-265-9.
2. 1 2  Güzey 2019, "1. The Meaning of Mustard – The Chemistry Behind the Pungency of Mustard"
3. 1 2 3  Güzey 2019, "1. The Meaning of Mustard"
4. ↑
5. ↑  Hands on - Asian spices *Plant Cultures*. Kew Gardens.  Arkistoitu 3.5.2012. Viitattu 6.5.2012.
6. ↑  Production of mustard seeds 2021 *fao.org*.  (englanniksi)
**Räşit Wahap ulı Wahapov** (tat. Рәшит Ваһап улы Ваһапов, ven. Раши́д Вага́пович Вага́пов, *Rašid Vagapovitš Vagapov*; 7. toukokuuta 1908 - 14. joulukuuta 1962) oli tataarilainen tenori, palkittu kansantaiteilija. Hänen mukaansa on nimetty tataarimusiikin festivaalit sekä katu Tatarstanissa. Wahapovin tyyliä on verrattu Frank Sinatraan.

Wahapov syntyi Aktukin kylässä, Nižni Novgorodin alueella. Hänen isänsä oli mulla Äbdelwahap Häyretdinov, ja äiti seitsemäntoista lasta synnyttänyt Äsmäbikä. Laulamisen Wahapov aloitti nuorena kotikylässään, kun häntä pyydettiin usein laulamaan muille asukkaille.

Vuonna 1936, Wahapov pääsi Moskovan konservatorioon. Sieltä, hän lopulta valmistui tataarilaisesta oopperastudiosta. Vuonna 1941 Wahapov meni töiden perässä Kazaniin, jossa hänestä tuli tataarien filharmonisen seuran solisti. Hän kiersi sodan aikana ryhmänsä kanssa ympäri silloista Tatarstanin aluetta (ASNT).

Wahapovin ensimmäinen vaimo oli Hälifä Rähimova. He tapasivat Wahapovin toimiessa opettajana. He menivät naimisiin vuonna 1927. Heillä oli neljä lasta, joista kaksi kuoli jo nuorena. He erosivat Wahapovin muuttaessa Kazaniin.

Wahapovin toinen vaimo oli Zäytünä Fäthulova. He tapasivat Kazanissa, kun Wahapov etsi tanssijaa yhtyeeseensä. He saivat yhdessä lapset Röstäm ja Zöfär.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  İldä nilär bulıp yata?  2008. Азатлык Радиосы. Viitattu 1.12.2021.
3. 1 2 3 4 5  Рашид Вагапов: биография, творчество, карьера, личная жизнь  2019. kakprosto.ru. Viitattu 1.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Wahapov - youtube
**Pamvótida** (kreik. Παμβώτιδα, kath.kreik. Παμβώτις, *Pamvótis*) eli **Ioánninanjärvi** (Λίμνη των Ιωαννίνων, *Límni ton Ioannínon*) on järvi Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Se on Kreikan yhdeksänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on 22,8 neliökilometriä. Pamvótida on suurimmillaan noin kahdeksan kilometriä pitkä ja noin viisi kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 470 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on lähteestä riippuen 5–13 metriä.

Pamvótida-järveä ja Ioánnina-saari.
Pamvótida sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella. Ioánninan kaupunki sijaitsee järven länsirannalla. Järvessä sijaitsee Ioánnina-saari (*Nisí Ioannínon*). Pamvótida saa vetensä alueen lukuisista karsti- yms. lähteistä. Järvellä ei ole varsinaisia laskujokia, mutta sen vedet päätyvät maanalaisesti Árachthos-, Loúros- ja Kalamás-jokiin. Järven ympärysmitta on noin 33 kilometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kagalou, I. et al.: Water Chemistry and Biology in a Shallow Lake (Lake Pamvotis - Greece). Present State and Perspectives.  *Global Nest: the Int. J.*, 2001, 3. vsk, nro 2, s. 85–94. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  Lake Pamvotida *Visit Greece*. Viitattu 19.9.2016.
3. 1 2  Lake Pamvotis and the Island of Ioannina *About Ioannina*. Viitattu 19.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pamvótida** Wikimedia Commonsissa
**Molekyylikello** on molekyylien ajan mukana tapahtuvaan muuttumiseen perustuva ajoitusmenetelmä. Sillä koetetaan selvittää, milloin kaksi lajia erosivat toisistaan. Koska molekyylien muuttumisnopeus vaihtelee ajan kuluessa, molekyylikellolla saadaan monesti hyvin epätarkkoja tuloksia ilman menetelmän säätämistä muiden ajoitusmenetelmien avulla. Yleensä molekyylikelloa on käytetty soveltaen evoluutioteoriaa, paleontologiaa ja eläviä eliöitä. Nykyään molekyylejä etsitään myös vanhoista eliöistä kuten dinosauruksista. Molekyylien muuttuminen ajan mukana näkyy muun muassa globiineissa ja sytokromi-c:ssä.

Molekyylikello
--------------

Molekyylikellon idean kehittivät yhdysvaltalainen kemisti Linus Pauling ja Itävallassa syntynyt mutta Yhdysvalloissa uransa luonut molekyylibiologi Emile Zuckerkandl vuonna 1962. He nimesivät keksintönsä vuonna 1965 molekyylikelloksi ("molecular clock").

Se perustuu hypoteesiin, jonka mukaan tiettyihin DNA-jaksoihin syntyy tasaiseen tahtiin mutaatioita vuosimiljoonien aikana. Molekyylien evoluutio on siis ajan suhteen vakio, eli niiden eroista voidaan laskea kahden lajin erkanemisajankohta.

Eräiden tutkijoiden mukaan tällä tavalla voidaan selvittää, milloin laji on jakaantunut kahdeksi uudeksi lajiksi, koska eri lajeilta poimittuja DNA-tekstejä on verrattu kirjain kirjaimelta niin menestyksekkäästi, että on voitu niiden pohjalta laatia lajien sukupuita.

Esimerkiksi sytokromi-c on proteiini, jonka rakenteen kertovassa geenitekstissä on 339 kirjainta. Ihmisen sytokromi-c eroaa kahdeltatoista kirjaimelta hevosen sytokromi-c:stä. Ihmisillä ja marakateilla on vain yhden kirjaimen ero, kuten on myös hevosilla ja aaseilla. Sialla ja hevosella taasen on kolmen kirjaimen ero, joten se on etäisempää sukua hevoselle kuin aasi. Sytokromi-c:hen tulevien kirjoitusvirheiden määrä kuvastaa hyvin sen, miten perimää vertailemalla voidaan päätellä milloin haaroja on syntynyt eliökunnan sukupuuhun.

Perinnöllisyystutkija Motoo Kimura osoitti jo aikoinaan miten paljon geenitekstistä voi muuttua ilman, että tekstin merkitys muuttuu. Molekyylikello siis jättää miljoonien vuosien aikana DNA:han merkityksettömiä jälkiä. 

Ajoituksia varten molekyylikello pitää kalibroida, ja sitä varten pitää arvioida DNA-ketjussa tapahtuvien neutraalien virheiden kasautuma. Yksi tapa kalibroida virheiden määrä on käyttää lähteenä kahta elävää ryhmää lajeja, joiden erkaneminen tiedetään tunnettujen fossiilien perusteella. Myös useita eri molekyylikelloja voidaan käyttää rinnakkain, jolloin virheen mahdollisuutta pienennetään.

Katso myös
----------

* Molekyylievoluutio
* Mutaatiotaajuus
* Sytokromi-C
* Globiinien evoluutio

Lähteet
-------

1. ↑  Lähde "Evopop", Juhani Lokki Anssi Saura P.M.A. Tigerstedt, Evoluutio ja populaatiot, WSOY Helsinki Porvoo Juva 1986, ISBN 951-0-13572-0, sivu 263

Aiheesta muualla
----------------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Stand by Me** on yhdysvaltalaisten Ben E. Kingin, Jerry Leiberin ja Mike Stollerin kirjoittama balladi, joka julkaistiin Kingin esittämänä singlenä vuonna 1961. "Stand by Me" on Kingin tunnetuin laulu. Single nousi vuonna 1961 Yhdysvaltain singlelistan sijalle 4 ja oli listalla 14 viikon ajan. Vuonna 1987 alkuperäislevytys nousi uudelleen singlelistan kymmenen myydyimmän joukkoon, kun sitä käytettiin Levi’s-farkkujen mainoksessa ja Rob Reinerin menestyselokuvassa *Stand by Me – viimeinen kesä* (1986), jolle se antoi myös nimensä.

Useat tunnetut artistit ovat Kingin jälkeen julkaisseet kappaleesta oman cover-versionsa. Pave Maijanen julkaisi vuonna 1984 *Maijanen*-albumilla kappaleesta suomenkielisen version "Jää mun luo".

*Rolling Stone* -lehti sijoitti "Stand by Men" sijalle 122 kaikkien aikojen 500 parhaan laulun listallaan vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stephen Thomas Erlewine & Nick Murray & Brittany Spanos: 20 Best Covers of Ben E. King’s ‘Stand by Me’ *rollingstone.com*.  2.5.2015. Viitattu 9.4.2019.
2. 1 2  Ben E. King, ‘Stand By Me’ *Rolling Stone*. Viitattu 9.4.2019.
3. ↑  Janhonen, Ulla: Vanha hitti iskee heti.  *Helsingin Sanomat*, 21.5.1995, s. 17. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 4.6.2021.
4. ↑  Brian Mansfield: 10 great versions of Ben E. King's 'Stand by Me'  1.5.2015. USA Today. Viitattu 9.4.2019.
**Arraba** on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukkaat ovat pääasiassa arabeja ja sen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 25 833.

Maantiede
---------

Vanha rakennus.
Arraba sijaitsee Galilean keskiosassa Sakhninin kaupungin itäpuolella.

Historia
--------

Nykyinen Arraba tunnettiin Rooman valtakunnan kaudella nimellä Gabara tai Araba. Osmanien aikaisessa veroluettelossa vuodelta 1596 kylässä sanotaan olevan 127 kotitaloutta (*khana*). Veroja maksettiin Nabluksen paššalle. 1700-luvulla kylä oli Zahir al-Umarin tukikohta. 1880-luvulla kylää luonnehdittiin suurehkoksi kivistä rakennetuksi kyläksi, jossa asui noin 1 000 muslimia ja kristittyä.

Väestö
------

Arraban asukasluku vuoden 2019 lopussa oli 25 833. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa arabeja.

Lähteet
-------

1. 1 2  A Gazetteer of Buildings in Muslim Palestine (British Academy Monographs in Archaeology) (s. 94-95) Oxford University Press. Viitattu 20.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  Population in the Localities 2019 (xls) (Arrabe) Central Bureau of Statistics. Viitattu 20.9.2020. (hepreaksi)
Näkymä Perkkaalta
Stella Business Park yrityspuisto
**Perkkaa** on Espoon Leppävaaran kaupunginosan pienalue. Alueella oli 3 836 asukasta vuodenvaiheessa 2016–2017. Perkkaan nimi tulee alueella sijainneesta Bergansin tilasta. Perkkaa sijaitsee Kehä I:n sisäpuolella rajautuen lännessä Kehä I:een, pohjoisessa rantarataan, idässä Vermoon ja etelässä Turunväylään.

Perkkaan palveluihin kuuluvat mm. koulu, ammattikoulu ja useita päiväkoteja. Alueella on myös lähikauppa. Asuinkortteleiden lisäksi Perkkaalla on myös toimistotiloja, kuten Stella Business Park, Polaris Business Park sekä Upseerin avec -niminen toimistorakennus. Perkkaan alueella sijaitsee myös Vermon ravirata.

Perkkaan kadunnimet liittyvät sotilastermistöön. Sieltä löytyvät mm. sotilasarvot everstistä kersanttiin.

Perkkaan asunnoista suurin osa on valmistunut 1970- ja 1990-luvuilla. Suurin osa asuntokannasta on asuinkerrostaloja.

Muita Leppävaaran kaupunginosan osa-alueita ovat muun muassa Etelä-Leppävaara, Pohjois-Leppävaara ja Mäkkylä.

Uutta Vermonniityn asuinaluetta

Liikenneyhteydet
----------------

Perkkaan kautta kulkevat Espoon sisäiset bussilinjat 113 ja 202 sekä Leppävaaran ja Helsingin välinen seutulinja 502. Lisäksi Kehä I:tä pitkin kulkee useita bussireittejä, kuten runkolinja 550.

Rantaradan asemat Leppävaara ja Mäkkylä ovat kävelyetäisyydellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Espoon asukasluku vuodenvaihteessa 2016 / 2017 (PDF) (Sivu 2) *espoo.fi*. Espoon Kaupunki.  Arkistoitu 5.9.2017. Viitattu 21.12.2017.
2. ↑  Perkkaan asuntokanta 1920–2013 *aluesarjat.fi*. Helsingin seudun aluesarjat.  Arkistoitu 10.3.2016. Viitattu 1.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Perkkaa-Vermo ry
Grupo Changüí de Guantánamo, kuubalainen Changüí-yhtye Guantánamosta, soittimet vasemmalta oikealle: bongó del monte, marímbula, marakassit, guayo ja tres, kuva vuodelta 1962
**Changüí** on kuubalainen musiikkilaji ja tanssi. Kuubassa sitä ja sen alalajeja kuten Nengón ja Kiribá soitetaan lähinnä Guantánamon alueella. Changüí on läheistä sukua Son-musiikille, mutta se eroaa siitä niin paljon, että sitä voi hyvällä syyllä pitää omana musiikinlajinaan.

Historia
--------

Changüín tarkkaa syntyaikaa ei tiedetä. Historia alkaa kuitenkin 1800-luvun puolelta.

Kokoonpano
----------

Changüí-yhtyeen perinteinen kokoonpano on tres, marímbula, bongó del monte, guayo ja marakassit. Tres on kolmikielinen (parikielet, osittain oktaaveissa) kuubalainen kielisoitin. Marímbula on iso puinen laatikko, johon on laitettu metallisia liuskoja (kieliä), joita näppäilemällä muodostetaan bassoääniä. Se on sukua afrikkalaisperäisistä musiikkiperinteistä tutulle sanzalle eli mbiralle. Bongó del monte on kuubalaisessa musiikissa tavallisesti käytettyjä bongoja (bongorummut) suuremmat, eikä niissä ole metallista virityskoneistoa, vaan ne on viritetty tulella. Guayo on metallista valmistettu güíro, jota alun perin on käytetty raastinrautana ruoan laitossa. Lisäksi kokoonpanoon kuuluu yleensä myös tanssipari, joka esittää Changüílle tyypillistä tanssia. Benjamin Lapiduksen mukaan varhaisimmissa kokoonpanoissa olivat tres, bokú ja guayo. Bokú on lyömäsoitin, jota käytetään mm. Kuuban itäosien karnevaaleissa soittimena. Botijuela oli bassoinstrumenttina ennen marímbulaa, mutta se on jäänyt lähes pois käytöstä.

Changüí-kappaleen rakenne
-------------------------

1. Tyypillinen Changüí-kappale alkaa tresin soittamalla kutsulla montunoon (Llamada de montuno).
2. Muut soittimet (bongó eli bongorummut, marímbula, marakassit ja guayo liittyvät mukaan yhteisessä sisääntulossa (ejecución colectiva).
3. Changüí laulun (tarinan) esittäminen (canto changüísero).
4. Montuno on kappaleen jami-osa, jossa solisti improvisoi ja kuoro toistaa kertosäettä. Tres soittaa tumbaota, eli toistuvaa kuoroa tukevaa kuviota, jolla kappale siis myös aloitetaan.
5. Tresin ja bongon improvisaatio (descarga). Changüílle on tyypillistä tresin ja bongojen samanaikainen improvisointi, jossa instrumentit keskustelevat ja kilpailevat keskenään.
6. Paluu montunoon, ja lopuksi kliimaksi ja musiikin hiljentyminen (climax de despedida).

Katso myös
----------

* Son
* Kuubalainen rumba

Lähteet
-------

* Giro, R.: *DICCIONARIO ENCICLOPÉDICO DE LA MÚSICA EN CUBA. Tomo 1*. Ciudad de la Habana: Editorial Letras Cubanas, 2007. (espanjaksi)
* Lapidus, B.: *Origins of Cuban Music and Dance. Changüí*. Maryland: Scarecrow Press, 2008. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lapidus, B: "Origins of Cuban Music and Dance. Changüí." Scarecrow Press, sivu 95.
2. ↑  Lapidus, B: "Origins of Cuban Music and Dance. Changüí." Scarecrow Press, sivu 32.
3. ↑  Lapidus, B: "Origins of Cuban Music and Dance. Changüí." Scarecrow Press, sivu 31.
*Tämä artikkeli käsittelee mytologian hahmoa. Katso Calypso sanan muista merkityksistä.*
Odysseus ja Kalypso, Jan Brueghel, noin 1616.
**Kalypso** (m.kreik. Καλυψώ, *Kalypsō*, lat. *Calypso*) on kreikkalaiseen mytologiaan kuuluva nymfi, joka asui Ogygian saarella. Kalypson isänä pidetään Atlasta, Okeanosta tai useimmin Heliosta. Kalypso asui luolastossa ja kulutti aikaansa muiden nymfien kanssa kehräten ja kutoen.

Kalypso ja Odysseus
-------------------

Myytin mukaan Kalypso otti Odysseuksen tämän harharetkien aikaan vieraanvaraisesti vastaan, viihdytti häntä upeasti, ihastui häneen ja halusi pitää hänet ikuisesti ja antaa hänelle kuolemattomuuden. Innokkaan nymfin luona vierailu muuttui näin vankeudeksi. Odysseus ei vastannut rakkauteen, vaan piti sinnikkäästi kiinni päätöksessään palata kotimaahansa vaimonsa ja poikansa luokse. Kalypso sai lopulta Hermeen tuomana Zeukselta käskyn päästää Odysseus matkaansa.

Kalypso ryhtyi hyvin vastahakoisesti tottelemaan Zeuksen käskyjä. Hän toimitti Odysseukselle välineet laivan rakentamiseen, lupasi varustaa sen hyvin ja antoi hänelle suosiollisen tuulen. Näin Odysseus kiihdytti vauhtiaan menestyksekkäästi monen päivän ajan, kunnes lopulta, kun maata nähtiin, nousi myrsky, joka mursi hänen mastonsa ja uhkasi repiä laivan. Silloin hänet näki myötätuntoinen merinymfi, joka laskeutui merimetson muodossa laivalle ja ojensi hänelle vyön, jonka käski sitoa rinnan alle. Jos hän joutuisi aaltojen varaan, se nostaisi hänet pinnalle ja antaisi hänelle mahdollisuuden päästä maihin uimalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*, s. 250. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. 1 2  Bulfinch, Thomas: *Bulfinch's Mythology*. Lee & Shepard, 1867. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.10.2023). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalypso** Wikimedia Commonsissa
Purkillinen dulce de lecheä.
**Dulce de leche** on maidosta ja sokerista valmistettava makea siirappi, joka on erityisen suosittua Latinalaisen Amerikan maissa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Dulce de lechen perusraaka-aineita ovat maito ja sokeri, jotka keitetään siirappimaiseksi makeaksi lopputulokseksi. Dulce de leche on yleistä erityisesti Latinalaisen Amerikan maissa. Sitä valmistetaan useilla eri nimillä ja useampaan eri tapaan. Meksikossa se tunnetaan nimellä *cajeta*, Perussa ja Chilessä nimellä *manjar* ja Brasiliassa nimellä *doce de leite*. Varsinkin nykyisin yleinen valmistustapa on keittää tölkki kondensoitua maitoa. Myynnissä on myös teollisesti valmistettua tuotetta. Dulce de leche on yleistynyt etenkin 1990-luvulta lähtien myös Yhdysvalloissa ja Euroopassa.

Dulce de lecheetä voidaan esimerkiksi levittää leivälle tai leivonnaisille. Sitä voidaan myös syödä jäätelön kanssa tai sellaisenaan ilman muita lisukkeita.

Galleria
--------

* Valmistusta perinteiseen tapaan Meksikossa.Valmistusta perinteiseen tapaan Meksikossa.
* Kuorrutuksena muffinseilla.Kuorrutuksena muffinseilla.
* Teollisesti valmistettua dulce de lecheetä pakkauksessa.Teollisesti valmistettua dulce de lecheetä pakkauksessa.
* Pähkinä dulce de leche -täytteelläPähkinä dulce de leche -täytteellä

Historia
--------

Dulce de lechen alkuperää ei tunneta varmasti. Hieman saman tapaisia valmisteita on tehty esimerkiksi Ranskassa ja Keski-Euroopassa. Sen sijaan lopulta Latinalaista Amerikkaa hallinneissa Iberian niemimaan maissa sitä ei juuri tunnettu. Dulce de leche onkin mahdollisesti lähtöisin Espanjan aikanaan hallitsemilta Filippiineiltä. Filippiineille se on saattanut levitä hindulaisen keittiön mukana, jossa maitopohjaisilla makeisilla on huomattava merkitys. Latinalaiseen Amerikkaan se on mahdollisesti näin olleen levinnyt Filippiinien ja Meksikon välillä purjehtineiden espanjalaisalusten mukana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Darra Goldstein: *The Oxford companion to sugar and sweets*, s. 230. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-931339-6. (englanniksi)
**Wang Lijun** (kiin.: 王立军; pinyin: *Wáng Lìjūn*, s. 26. joulukuuta 1959, Arxan, Sisä-Mongolia, Kiina) on kiinalainen entinen Chongqingin poliisipäällikkö. Hänen lyhyt pakonsa Yhdysvaltojen konsulaattiin helmikuussa 2012 aloitti poliittisen skandaalin, jonka myötä useita poliittisia vaikuttajia on erotettu ja vangittu. Lijun itse kärsii parhaillaan 15 vuoden vankeustuomiota loikkaamisesta, lahjuksista ja vallan väärinkäytöstä.

Elämäkerta
----------

Wang syntyi joulukuussa 1959. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan mongoli ja hänen äitinsä han-kiinalainen. Wang tunnetaan myös mongolinkielisellä nimellä **Unen Baatar**. Vuonna 1984 hänestä tuli poliisikonstaapeli Liaoningissa ja hän nousi urallaan paikalliseksi poliisipäälliköksi saaden myös kaksi maisterintutkintoa taloushallinnon alalla etäopiskelujen kautta. Vuonna 2008 Wangista tuli Chongqingin varapoliisipäällikkö. Asemassaan hän oli mukana Chongqingin puoluejohtaja Bo Xilain käynnistämässä kampanjassa rikollisuutta vastaan. Tietojen mukaan Wang johti myös edeltäjänsä Wen Qiangin pidätystä. Qiang teloitettiin kesäkuussa 2010. Toiminta rikollisuutta vastaan teki Wangista tunnetun ja suositun hahmon Chongqingissa. Vuonna 2009 hänestä tuli kaupungin poliisipäällikkö ja sen varapormestari vuonna 2011.

2. helmikuuta 2012 Chongqingin aluehallinto ilmoitti, että Wang ei enää ollut kaupungin poliisipäällikkö. Hänet siirrettiin muihin tehtäviin eli käytännössä alennettiin. Julkisuudessa tätä pidettiin merkkinä hänen ja Bo Xilain välirikosta. Julkisuuteen myöhemmin vuotaneella äänitteellä Wang kertoo Bolle tämän perheeseen liittyvästä rikostutkinnasta. Neljää päivää myöhemmin hän pakeni Yhdysvaltojen konsulaattiin tullen kuitenkin ulos seuraavana päivänä puhuttuaan Chongqingin pormestarin kanssa. Sittemmin hän katosi joksikin aikaa julkisuudesta virallisten tietojen mukaan lomaillessaan parantaakseen työperäisen stressinsä. 5. syyskuuta häntä vastaan nostettiin kuitenkin syytteet loikkaamisesta, lahjuksista ja vallan väärinkäytöstä. 24. syyskuuta hänet tuomittiin 15 vuoden vankeusrangaistukseen, jonka pituuden lyhyyteen vaikutti hänen yhteistyönsä tutkinnan kanssa. Oikeuden päätöksen mukaan hän tiesi Bon vaimon Gu Kailain olleen murhaepäilty, mutta käytti väärin asemaansa henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi. Bo Xilai erotettiin sittemmin puolueesta ja hänet tuomittiin elinikäiseen vankeuteen. Hänen vaimonsa sai lievennetyn kuolemantuomion murhasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Details of the trials of Wang Lijun - Global Times *www.globaltimes.cn*. Viitattu 23.8.2021.
2. ↑  The rise and fall of Chongqing police chief Wang Lijun *South China Morning Post*.  Invalid Date. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Profile: Wang Lijun *BBC News*. BBC. Viitattu 10.4.2015. (englanniksi)
4. 1 2  Bo Xilai scandal: Timeline *BBC News*. BBC. Viitattu 10.4.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Gottlieb Wilhelm Daimler** (17. maaliskuuta 1834 Schorndorf − 6. maaliskuuta 1900 Stuttgart) oli saksalainen insinööri ja autotehtailija.

Daimler työskenteli 1872–1881 Gasmotorenfabrik Deutzin moottoritehtaassa, jossa hän tutustui Nicolaus Otton nelitahtiperiaatteeseen. Vuonna 1882 Daimler rakensi ja patentoi Maybachin avulla bensiinimoottorin.

Kaappikello-moottori vuodelta 1886 esillä Mercedes-Benz-museossa
Daimlerin ja Maybachin kehitystyön myötä moottori oli saavuttanut paremman käyntinopeuden ja muuttunut vaakatasoisesta pystysuuntaiseksi vuonna 1885, ansaiten lempinimen "Standuhr" eli kaappikello-moottori. Moottori asennettiin samana puiseen polkupyörän runkoon, luoden ensimmäisen nykyaikaisen polkupyörän kantamuodon. Ajoneuvo sai nimeksi Reitwagen.

Vuonna 1886 Daimler asensi moottorinsa nelipyöräiseen vaunuun. Tämä oli modernin auton alkumuoto. Ensimmäinen todellinen auto rakennettiin 1889. Gottlieb Daimler katsotaan modernin henkilöauton ensikehittäjäksi ja auton isäksi yhdessä Karl Benzin kanssa. Daimler ja Benz kehittivät autonsa kuitenkin toisistaan tietämättä suunnilleen samoihin aikoihin.*lähde?*

Daimler perusti yhdessä Maybachin kanssa vuonna 1890 Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja vuodesta 1900 alkaen, ensimmäisenä näistä ollen Mercedes 35 PS. Samaan aikaan Karl Benz kehitti omaa autoa Mannheimissa. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät vuonna 1926 Daimler-Benz AG:ksi. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Founder and pioneer, Gottlieb Daimler Group Mercedez-Benz. Viitattu 21.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Daimler riding car, 1885 *mercedes-benz-publicarchive.com*. Viitattu 5.10.2023. englanti
3. ↑  European Automotive Hall of Fame inducts Prof. Dr.-Ing. Werner Breitschwerdt[vanhentunut linkki]. Daimler 2009. (Artikkeli arkistossa) (englanniksi)
4. ↑  First Mercedes models, 1900/1901 *mercedes-benz-publicarchive.com*. Viitattu 5.10.2023. englanti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gottlieb Daimler** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Baathistinen Irak** (virallisesti **Irakin tasavalta**) oli ajanjakso Irakin historiassa, jolloin arabisosialistinen Baath-puolue hallitsi maata. 

Ajanjakso alkoi kun Ahmed Hassan al-Bakrin johtama Baath-puolue kaatoi presidentti Abdulrahman Arif hallinnon 17. heinäkuuta 1968. Poliitikko Saddam Husseinin valta kasvoi 1970-luvulla. Al-Bakrin kuoltua 1979, Husseinista tuli presidentti. Baathistinen Irak hyökkäsi Iraniin 1980, aloittaen Iranin-Irakin sodan. Konflikti päättyi 1988. Persianlahden sota alkoi 1990, kun Irak hyökkäsi Kuwaitiin. Sota päätyi Irakin tappioon ja perääntymiseen. YK asetti Irakille pakotteita sodan jälkeen. Maan taloustilanne heikkeni niiden takia. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Yhdysvallat aloitti terrorisminvastisen sodan ja liitti Irakin pahan akseliin. Yhdysvaltain johtama koalitio hyökkäsi Irakiin 19. maaliskuuta 2003. Saddam Husseinin hallinto kaatui vain kuukausi hyökkäyksen jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  War in Iraq begins *History*.  24.11.2009. Viitattu 14.9.2019.
**Marco Venieri** (tai *Venier*) oli 1200-luvulla Venetsian tasavaltaan kuulunutta Cerigon (nyk. Kythera) saarta hallinnut venetsialainen henkilö. Venieri kutsui itseään Cerigon kreiviksi tai toisen lähteen mukaan markiisiksi. Venieri kertoi polveutuvansa suoraan jumalatar Afroditesta.

Neljännen ristiretken (1201–1204) päätteeksi Venetsia liitti muun muassa Kytheran ja Elafónisoksen saaret sekä Länsi-Kreetan valtakuntaansa. Venetsia antoi alueet Marco Venierin perheen hallittavaksi vuonna 1207, ja alueet olivat perheen hallussa useiden vuosien ajan.

Marco Venierillä oli poika Bartolommeo Venieri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sturdza, Mihail-Dimitri: *Dictionnaire Historique et Généalogique des Grandes Familles de Grèce, d'Albanie et de Constantinople*, s. 445. Pariisi: Sturdza, 1983. (ranskaksi)
2. 1 2  Melas, Evi; Stockman, Russell: *Greek islands*, s. 393. Stewart, Tabori & Chang Publishers, 1985. ISBN 0941434559. (englanniksi)
3. ↑  Information about the Kythera Island corfutoday.com. Viitattu 12.5.2012. (englanniksi)
4. ↑  Giórgos Giaxóglou: History elafonisos.biz. Viitattu 12.5.2012. (englanniksi) (kreikaksi)
5. ↑  The History of Kythera Visit Kythera.  Arkistoitu 23.5.2017. Viitattu 12.5.2012. (englanniksi)
'Thomas Riise Segelcke
**Thomas Riise Segelcke** (1831 – 1902) oli tanskalainen meijeritalouden uranuurtaja. Hän vaikutti myös kaikkien muidenkin Pohjoismaiden, myös Suomen, meijeritalouden kehitykseen siten, että hänellä oli Suomestakin noin sata oppilasta.

Segelcke oli Tanskan ja koko pohjoismaisen meijeritalouden luoja ja kehittäjä. Suoritettuaan polvteknillisen kanditaattitutkinnon 1854 Segelcke opiskeli Tanskan, Saksan ja Englannin tunnetuimmissa koelaitoksissa ja tutki varsinkin maidon fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia sekä tieteellisesti että käytännössä. Perehtyäkseen meijeritoimeen hän työskenteli jonkin aikaa eräässä meijerissä. Hän oli vuodesta 1860 Tanskan Maatalousseuran ensimmäinen meijerikonsulentti ja vuodesta 1880 sisäasiainministerion konsulentti. Hän omisti koko elämänsä meijeritalouden käytännöllisen ja tietopuolisen opettajatoimen hyväksi. Vuodesta 1871 Segelcke oli Landbohøjskolen[[in meijeriopin ja maatalouskirjanpidon dosentti ja 1880 samojen aineiden lehtori kuolemaansa saakka.

Segelcken työ oli alallaan uranuurtavaa, tieteen soveltamista käytäntöön ja taistelua vanhoja tapoja vastaan. Segelcke kohotti maitotaloudenhoidon vähäpätöisestä kotoisesta askartelusta tärkeäksi, järjestelmälliseksi ammattialaksi. Segelcken ohjaava ja kasvattava vaikutus ulottui laajalle hänen kotimaassaan, mutta myös kaikkiin Pohjoismaihin, joista hänellä oli paljon oppilaita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Segelcke, Thomas Riise, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1022. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thomas Riise Segelcke** Wikimedia Commonsissa
Venturo-talo Ruotsin Kivikissä.
**Venturo** on arkkitehti Matti Suurosen vuonna 1971 suunnittelema lujitemuovista valmistettu talo. Se kuuluu hänen Casa Finlandia -sarjaansa ja on mallinimeltään CF-45. Suuronen oli kolme vuotta aikaisemmin suunnitellut suurta huomiota saaneen muovisen Futuro-talon.

Yleistä
-------

Luumäellä sijaitsevan Ufo-kahvilan yhteydessä oleva Venturo kuvattuna vuonna 1972.
Oy Polykem Ab:n Ruotsinpyhtään tehtaalla valmistui vuosina 1971–1979 yhteensä 20 Venturoa. Taloja käytettiin huoltoasemina, myymälöinä, näyttelytiloina ja motelliyksikköinä. Helsingin Kannelmäessä oli kaksi Venturo-asuintaloa, joista kumpikin oli koottu kahdesta 45 m² ja yhdestä 60 m² moduulista. Toinen näistä 150 m² Venturoista purettiin vuonna 2009, mutta toinen on yhä jäljellä asuinkäytössä. Suomessa valmistetuista Venturoista kaksi myytiin Neuvostoliittoon, kaksi Ranskaan, yksi Sveitsiin ja yksi Ruotsiin. Talon valmistuslisenssi myytiin 11 maahan eri puolille maailmaa.

Rakenne
-------

1980-luvulla alkuperäiskäytöstään poistunut Venturo Luumäellä.
Venturo Tapionaukiolla Espoossa 2023Venturo Tapionaukiolla Espoossa 2023
Venturo-talon perusyksikkö oli lattiapinta-alaltaan 45 m² ja painoi noin 4 000 kg. Rakennus muodostui kahdesta moduulista, joiden väliin tuli irtonaiset katto-, seinä- ja lattiaelementit. Venturon ulkoseinässä oli kahden lasikuitukerroksen välissä 5 cm:n paksuudelta lämpöeristeenä toimivaa polyuretaania.

Venturot nykyään
----------------

Yksi Ruotsiin myydyistä Venturoista on esillä Simrishamnin kunnassa sijaitsevassa Kivik Art Centerissä. Suomessa Venturoita on jäljellä vielä mm. Vantaalla, Helsingin Kannelmäessä ja Luumäellä. Syyskuussa 2019 Espoon Tapiolassa sijaitseva Näyttelykeskus WeeGee hankki alun perin Ylöjärvellä huoltoasemalla toimineen Venturon, joka avautuu yleisölle kunnostuksen jälkeen. Venturo sijoitettiin Kauppakeskus Ainoan edustalle, Tapionaukiolle. Venturo on ollut korjattavana Ekin Muovissa Ylöjärvellä.

Myymäläkäytössä ollut Venturo-rakennus Kankaanpäässä.

Katso myös
----------

* Casa Finlandia
* Futuro

Lähteet
-------

1. ↑  Casa Finlandia Venturo *Suomi Tour*.  8.9.2012. Viitattu 29.1.2014.
2. ↑  Matti Suurosen ansio- ja työluettelo 1983
3. ↑  Kyösti Isosaari: Ulkoa erikoinen, sisältä toimiva.  *TM Rakennusmaailma*, 2008.  Otavamedia.
4. ↑  Matti Suurosen ansio- ja työluettelo 1983
5. ↑  Polykem: Casa Finlandia licensees - January 1st, 1973
6. ↑  Kyösti Isosaari: Ulkoa erikoinen, sisältä toimiva.  *TM Rakennusmaailma*, 2008.  Otavamedia.
7. ↑  Utopistinen designklassikko Venturo täydentää Näyttelykeskus WeeGeen tarjontaa *Espoon kaupungin tiedote*.  11.9.2019. STT-info. Viitattu 23.4.2020.
8. ↑  Anneli Tuominen-Halomo: Venturo-talo on nyt kaikkien ihailtavana Espoossa – entinen klassikkohuoltoasema sai kirkkaan ilmeen ja uuden elämän *Länsiväylä*.  25.8.2023. Länsiväylä. Viitattu 29.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuvia Venturo-taloista Finna-palvelussa
Emil Brack: *Suunnitellaan Grand Tour*.
**Emil Brack** ( 8. joulukuuta 1860 Naumburg - 11. toukokuuta 1905 München) oli saksalainen taidemaalari. Hän maalasi laatukuvia ja akvarelleja.

Elämänvaiheita
--------------

Brack opiskeli aluksi taidetta kotimaassaan Berliinissä ja Münchenissä. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa Académie Julianissa. Saksassa Brack kiinnostui laatukuvista ja oleskellessaan Ranskassa hän alkoi maalata myös lasten muotokuvia. Hänen saamassaan koulutuksessa vaadittiin hyvää piirustustaitoa. 

Opiskeluaikoinaan Brack matkusteli Tanskassa ja Italiassa. Vuonna 1890 hän asettui loppuelämäkseen Müncheniin.

Brackin maalauksissa on huolellisesti tutkittuja interiöörejä ja hänen ihmishamonsa on kuvattu empaattisesti ja lämpimästi. Elinaikanaan hän oli suosittu taiteilija. Taiteilijamatrikkelin mukaan hän maalasi viitisenkymmentä teosta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. 1 2 3
4. 1 2
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |