recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Waynesboron taistelu** oli 2. maaliskuuta 1865 Waynesboro, Virginiassa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelu päättyi Unionin voittoon ja sen aikana Konfederaation kenraali Jubal Early menetti viimeiset joukkonsa.

Taustaa
-------

Unionin ja Konfederaation joukot kävivät Shenandoahin laaksossa sisällissodan aikana useita taisteluja, joita sodan loppupuolella kävivät keskenään Unionin Philip Sheridanin ja Konfederaation Jubal Earlyn joukot. Syksyllä 1864 Sheridan sai laakson pääosin haltuunsa, kun se onnistui lyömään Konfederaation joukot Cedar Creekin taistelussa, mutta Earlyn joukot jatkoivat vastarinnan tekemistä laakson eteläosassa loppuvuoden ja alkuvuoden 1865 ajan.

1. maaliskuuta 1865 Sheridanin joukot lähtivät marssimaan kohti lounasta, jossa heidän oli määrä tuhota Konfederaation rautatielinjoja. Early yritti pysäyttää Unionin joukot lähettämällä kenraali Thomas Rosserin ratsuväkiyksikön polttamaan Sheridan-joen ylittäneen sillan. Rosser sai sytytettyä sillan palamaan, mutta paikalle kenraali George Custerin johdolla tulleet Unionin etujoukot saivat palon sammutettua ennen sillan tuhoutumista.

Taistelu
--------

2. maaliskuuta kenraali Custer lähti Sheridanin käskystä ajamaan takaa Earlyn joukkoja, jotka olivat sytyttäneet sillan palamaan. Custer kohtasi Earlyn joukot lähellä Waynesboron kaupunkia. Custerila oli lähteestä riippuen komennettavanaan 2 500-5 000 miestä, Earlylla 1 600-2 000.

Custer määräsi osan joukoistaan hyökkäämään Konfederaation asemia vastaan samalla, kun toinen osa joukoista kiersi huomaamatta metsän kautta Konfederaation selustaan. Lyhyen tauon jälkeen Custer määräsi Earlyn selustaan hiipineet joukot esiin, minkä jälkeen Earlyn joukot antautuivat.

Unioni menetti taistelussa kuolleina vain yhdeksän miestä ja sai vangittua yli 1 500 Konfederaation sotilasta. Konfederaation joukkojen komentaja Jubal Early pääsi kuitenkin pakenemaan paikalta Blue Ridge Mountainsin kautta yhdessä esikuntansa kanssa.

Taistelun jälkeen
-----------------

Waynesboron taistelun myötä Jubal Early menetti viimeiset joukkonsa ja hänet vapautettiin pian tämän jälkeen palveluksesta. Earlyn armeijan tuhoutumisen myötä Konfederaatiolla ei ollut enää yhtäkään miestä Shenandoahin laaksossa, joka päätyi kokonaan Unionin käsiin.

Taistelun jälkeen Sheridan marssi Petersburgiin, jossa hänen joukkonsa liittyivät maaliskuun lopulla Potomacin armeijaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Battle of Waynesboro, Virginia *History*. Viitattu 21.7.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Waynesboro *National Park Service*. Viitattu 21.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Jubal Early *History*. Viitattu 21.7.2016. (englanniksi)
Beverly Garland 1969
**Beverly Lucy Garland** (o.s. *Fessenden*; 17. lokakuuta 1926 Santa Cruz, Kalifornia, Yhdysvallat – 5. joulukuuta 2008 Hollywood Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Garland tuli tunnetuksi sekä televisiosta että elokuvista. Hän esiintyi muun muassa sarjoissa *Teräsmieheni* vuosina 1969–1972 ja *Remington Steele - huijari vai herrasmies* vuosina 1982–1983. Hän myös vieraili useissa sarjoissa, joiden joukkoon lukeutuivat *Seitsemäs taivas*, *Teräsmieheni* ja *Frendit*.

Garland oli 1970-luvulla mukana Mary Tyler Moore Show’ssa.

Filmografia
-----------

* *Kuollut saapuessaan*, 1950
* *The Neanderthal Man*, 1953
* *Swamp Women*, 1955
* *Kauhun hetkiä*, 1955
* *Lauantain luotisade*, 1956
* *Viimeiseen luotiin*, 1958
* *Turmeltuneet*, 1968
* *Jättiläinen taivaalla*, 1974
* *Ihan kuin rakkautta*, 1980

Garland sai 26. tammikuuta 1983 tähden Hollywood Walk of Famelle, ja hän oli 1950-luvulla Emmy-ehdokkaana. Hän kuoli 82-vuotiaana.

Yksityiselämä
-------------

Näyttelijätär oli jo 1950-luvulla naimisissa Richard Garlandin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon kahden vuoden kuluttua. Hän oli 1959–1999 toisessa avioliitossa Fillmore Crank. Hänellä oli yksi tytär, ja avioliitto Crankin kanssa päättyi vasta tämän kuolemaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Beverly Garland Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Riviera Punavuori** on vuonna 2022 perustettu elokuvateatteri Merikorttelin kiinteistössä Helsingin Punavuoressa. Teatterissa on kaksi salia, joista toisessa on 33 paikkaa ja toisessa 26. Teatteri perustettiin vastauksena Riviera Kallion korkeaan kysyntään.

Elokuvasaleissa on istumapaikkoina sohvia, ja teatterissa on myös keittiö ja baari. Rivieran on sanottu panostavan perinteistä elokuvateatteria enemmän ruoka- ja juomatarjontaan, erityisesti viineihin. Toinen perustajista on kutsunut yritystään "elokuvateatteriksi ja leffaravintolaksi". Tarjoilijan voi kutsua sohvapöydän luokse nappia painamalla. Rivieran elokuvaliput ovat tavallista kalliimpia.

Ohjelmistoon kuuluu sekä viihde- että taide-elokuvia. Yrittäjät ovat luvanneet myös muun muassa sing-along-näytöksiä, toiveklassikoita ja keikkataltionteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paastela, Kaisa: Helsingin uudelle elokuvateatterille ja ravintolalle etsittiin paikkaa pitkään – Sijainniksi valittiin lopulta alue, jolla on "kehkeytymässä paljon kaupunki- ja ravintolakulttuurin saralla" *Helsingin Uutiset*.  3.11.2022. Viitattu 20.12.2022.
2. 1 2 3  Kinnunen, Aleksi: "Jokainen sentti on käsityönä mietitty" – Tältä näyttää Puna­vuoren uusi elokuva­teatteri *Helsingin Sanomat*.  17.11.2022. Viitattu 20.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
**Pesänselvittäjä** on tuomioistuimen määräämä kuolinpesän virallisselvittäjä, jonka tehtävänä on velkojen maksaminen sekä muut tarvittavat toimenpiteet pesän saattamiseksi sellaiseen tilaan, jossa perinnönjako voidaan aloittaa.

Pesänselvittäjän tulee ryhtyä kaikkiin sellaisiin toimiin, jotka ovat tarpeen kuolinpesän selvittämiseksi. Ensimmäisenä tehtävänä pesänselvittäjällä on jäämistöomaisuuden haltuunotto. Tämän jälkeen selvittäjän on maksettava pesän velat ja perittävä saatavat. Pesänselvittäjä on oikeutettu maksamaan pesänselvitysvelkoja pesän varoista päältäpäin selvityksen aikana. Pesänselvittäjä voi myös luovuttaa kuolinpesän konkurssiin, tosin tämä on harvinaista ja tulee kyseeseen lähinnä kun pesällä on realisoitavaa yritysomaisuutta.

Pesänselvittäjä toimii kuolinpesän edustajana kolmatta tahoa vastaan ja toimii kantajana ja vastaajana kuolinpesää koskevissa asioissa. Osakkailla ei ole kelpoisuutta edustaa kuolinpesää silloin, kun pesä on pesänselvittäjän hallinnossa. Kun tuomioistuin on määrännyt pesänselvittäjän selvittämään kuolinpesän, kuolinpesän osakkaat voivat käyttää pesään kuuluvaa omaisuutta vain pesänselvittäjän antaman valtuutuksen nojalla. Pesänselvittäjän tulee pitää tiliä toimenpiteistään, ja hän on korvausvelvollinen pesän osakkaille ja muille selvityksestä riippuvaisille tahoille aiheuttamastaan vahingosta.

Pesänselvittäjä ei ole viranomainen, mutta Suomessa tuomioistuin (käräjäoikeus) määrää pesänselvittäjän toimeensa hakemuksesta, sekä tarvittaessa voi myös erottaa hänet. Poikkeustapauksessa, kuten laajoissa ja monimutkaisissa pesissä, pesänselvittäjiä voi olla useitakin.

Perinnönjakoa ei voi aloittaa ennen kuin pesänselvittäjä ilmoittaa selvityksen päättyneeksi. Perinnönjako itsessään ei kuulu pesänselvittäjän toimivaltaan, vaan toimitusjakoa varten voidaan määrätä erillinen pesänjakaja. Sama henkilö voi olla sekä pesänselvittäjä että -jakajakin. Kun mahdollinen omaisuuden ositus ja perinnönjako on toimitettu sekä tullut lainvoimaiseksi, pesänselvittäjän on luovutettava kullekin osakkaalle tälle perintönä tuleva omaisuus. Pesänselvittäjän toimivalta toisin sanoen jatkuu siihen saakka, kunnes selvittäjän hallinnassa oleva pesän omaisuus on luovutettu perinnön saaville osakkaille.

Omaisuuden ositusta varten pesänselvittäjää ei voi määrätä.

Pesänselvittäjää koskevat lain säännökset löytyvät perintökaaresta, sen 19. luvusta.

Kirjallisuutta
--------------

* Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: *Suomen jäämistöoikeus I: Perintöoikeus*. 6. uudistettu painos. Helsinki: Alma Talent, 2016. ISBN 978-952-14-2554-7.
* Tapani Lohi, Pertti Välimäki (1999) *Pesänselvityksen ongelmakohtia*, Talentum, ISBN P9521402083

Lähteet ja alaviitteet
----------------------

1. ↑  PK 19:12b§
2. ↑  Toisin kuin yleensä luullaan, varatonta tai ylivelkaista pesää ei voi hakea konkurssin, vaan konkurssi raukeaa varojen puutteeseen.
3. ↑  PK 19:1§
4. ↑  PK 19:6§
5. ↑  PK 19:5§
6. ↑  PK 19:16.2
7. ↑   Itä-Suomen hovioikeus 30.6.2009 632 Diaarinumero S 09/69
Wazan kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kamerun |
| Pinta-ala | 
170,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
Luonnonpuisto KamerunissaView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1934View and modify data on Wikidata  |
| Luokitus | 
Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (2. helmikuuta 2018)View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Wazan kansallispuisto** on Kamerunissa, Mokolon kaupungin lähellä ja Marouan kaupungin eteläpuolella sijaitseva kansallispuisto. Se on kuulunut Unescon biosfäärialueisiin vuodesta 1982. Alue sijaitsee Sahelin savannialueen laidalla. Alueella on paljon tasankoa ja kasvillisuudeltaan se on pitkälti akasiasavannia, mutta alueella on myös metsää.

Kuivaan aikaan keväällä alueella sijaitsevat vesialueet ovat viimeisiä juomapaikkoja eläimille. Tämän vuoksi tuohon aikaan Wazan kansallispuistoon kokoontuu erittäin paljon eläimiä. Kansallispuistossa on muutenkin paljon eläimiä, kuten kissaeläimiä, norsuja, kirahveja, antilooppeja ja monia lintulajeja. Näin ollen alue soveltuu eläinten tarkkailuun erinomaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  *501 luonnonihmettä, jotka on nähtävä edes kerran eläessään*, s. 161. Alkuperäinen teos: 501 Must-visit Natural Wonders. Suomentanut Juuso Aarnio. Helsinki: Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-248-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wazan kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
Exelin valmistama pesäpallomaila.
**Pesäpallomaila** on pesäpallossa käytettävä maila. Pesäpallomailat on perinteisesti valmistettu puusta, mutta 1980-luvulla kuitumateriaalit, hiili- ja lasikuitu ovat syrjäyttäneet puun sarjapeleissä käytettävissä mailoissa. Vain nuorimpien junioreiden mailoille on määritelty enimmäispituus. Miesten ja naisten mailojen pituuden määritelmät poistettiin 1960-luvulla, mutta mailat eivät ole sen jälkeen kooltaan juurikaan muuttuneet.

Koko ja materiaali
------------------

Pesäpallosäännöissä ei erikseen määritellä miesten ja naisten mailan kokoa ja painoa. Nuorempien junioreiden mailan pituus saa olla enintään 90 senttimetriä. Peleissä käytettävien mailojen pitää olla kuitenkin Pesäpalloliiton hyväksymiä. Pelaaja saa vahvistaa mailaansa esimerkiksi eristysnauhalla tai jollain vastaavalla valmisteella.

Pesäpalloliitto hyväksyi vuodelle 2016 neljän eri valmistajan mailoja. Ne on valmistettu joko puusta, lasikuidusta tai hiilikuidusta. Niiden pituus vaihtelee 70 ja 100 senttimetrin välillä.

Historia
--------

Pesäpallon kehittäjä Lauri Pihkala antoi vuonna 1915 ensimmäiset tarkat mailoja koskevat ohjeet. Tuolloin mailan pituus sai olla enintään 105 senttimetriä ja läpimitta 6 senttimetriä. Mailasääntöihin lisättiin pian myös maininta, että mailan piti olla puusta. Varhaisimmat mailat tehtiin itse, mutta tehdasvalmisteisia välineitä alkoi saada 1920-luvulla. Silti kyläpeleissä käytettiin omatekoisia mailoja vielä 1930-luvullakin. Mailojen kysyntä oli niin suurta, että monet huonekalutehtaat ja puusepänverstaatkit alkoivat myydä pesäpallomailoja. Toisen maailmansodan aikana mailojen valmistuksessa ei ollut pula-ajasta huolimatta ongelmia, sillä haapaa oli tarjolla runsaasti ja valmistajia useita.

Pelaajat innostuivat 1950- ja 1960-luvuilla päällystämään mailansa iskukohdan halkaistulla rottingilla, minkä tarkoituksena oli parantaa mailojen kestävyyttä ja lyöntiominaisuuksia. Mailan koko-ominaisuuksien määrittäminen säännöissä poistettiin 1960-luvulla. Mailojen koot eivät kuitenkaan ole sen jälkeen juurikaan muuttuneet.

Puumailat hallitsivat markkinoita aina 1980-luvulle asti, jolloin alettiin käyttää myös hiilikuitua. Kuiturakenteiset mailat ovat tämän jälkeen syrjäyttäneet puumailat, joita käytetään enää lähinnä koulujen peleissä.

Katso myös
----------

* Baseballmaila

Lähteet
-------

* Laitinen, Erkki: *Pesäpallo – kansallispeli 60 vuotta*. Helsinki: Suomen pesäpalloliitto, 1983. ISBN 951-99488-6-4.

### Viitteet

1. ↑  Viralliset välineet 2016 (pdf) Pesäpalloliitto. Viitattu 24.6.2016. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Pesäpallon pelisäännöt (pdf) Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 15.8.2016. Viitattu 24.6.2016.
3. ↑  Laitinen, s. 76.
4. ↑  Laitinen, s. 152.
5. 1 2 3  Laitinen, s. 319.
6. ↑  Meritähti, Päivi: Puumailat kelpaavat enää vain koulun pesispeleihin  8.6.2015. Yleisradio. Viitattu 24.6.2016.
iTap toiminnassa

**iTap** on Motorolan matkapuhelimiin kehittämä 
ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä. Järjestelmän tarkoitus on helpottaa tekstiviestien kirjoittamista. Motorola loi iTapin T9-tekstinsyötön kilpailijaksi.

iTap eroaa T9-järjestelmässä siinä, että iTap pyrkii täydentämään sanoja, fraaseja tai jopa kokonaisia lauseita sanan alun perusteella. T9 ei arvaa kirjoitettua sanaa ennen kuin käyttäjä on syöttänyt koko sanan pituudenverran merkkejä. iTap käyttää ennakoimiseen ohjelman sisään rakennettua sanalistaa. Sanalista sisältää myös fraaseja ja usein käytettyjä lauseita,
joita iTap voi täydentää syötettävän sanan kontekstista riippuen.

Kontekstiriippuvaisuudesta johtuen iTap-järjestelmää pidetään T9-järjestelmää vaikeampikäyttöisenä. Käyttäjä ei voi helposti ennakoida, miten iTap täydentää sanan tai lauseen eri käyttökerroilla. Lisäksi käyttäjä joutuu selaamaan läpi suuremman listan mahdollisia sanoja kuin T9:ssä, koska iTap tarjoaa valittavaksi eripituisia sanoja.

T9-järjestelmän tapaan käyttäjä voi syöttää iTap-järjestelmään uusia sanoja.

iTap on saatavissa 25 kielelle, myös suomeksi.

Katso myös
----------

* T9
* LetterWise

Aiheesta muualla
----------------

* Some notes on iTap predictive text
**Pesäpallon maakunta-cupia** pelattiin vuodesta 1957 alkaen. Kilpailuun osallistuivat ns. Piirijoukkueet. Käytännössä kuitenkin usein maakunnan paras seura edusti koko piiriä. Niinpä kilpailu lopetettiinkin vuonna 1968 ja korvattiin Pesäpallon Suomen Cupilla.

Ennen varsinaisen Cupin alkua maakunnat kohtasivat jo vuonna 1956 Suomen suurkisoissa järjestetyssä turnauksessa. Turnauksen voitti Etelä-Pohjanmaa kukistamalla finaalissa Keski-Suomen 9−2.

Maakunta Cupin finaalit
-----------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **vuosi** | **mestari** | **hopeaa** | **tulos** |
| 1957 | Etelä-Pohjanmaa | Keski-Suomi | 7-6 |
| 1958 | Helsinki | Etelä-Pohjanmaa | 9-4 |
| 1959 | Helsinki | Etelä-Pohjanmaa | 4-2 |
| 1960 | Satakunta | Pohjois-Pohjanmaa | 6-0 |
| 1961 | Keski-Suomi | Helsinki | 7-5 |
| 1962 | Helsinki | Kymenlaakso | 8-1 |
| 1963 | Kainuu | Etelä-Pohjanmaa | 17-8 |
| 1964 | Etelä-Pohjanmaa | Kainuu | 12-0 |
| 1965 | Satakunta | Pohjois-Pohjanmaa | 4-3 |
| 1966 | Häme | Etelä-Karjala | 7-5 |
| 1967 | Satakunta | Kainuu | 5-1 |
| 1968 | Suur-Savo | Keski-Suomi | 15-5 |
|

Lähteet
-------

* Suomen Pesäpalloliitto; Siukonen - Wright: pesäpallokalenteri 1981
**Heptamykhos** (m.kreik. Ἑπτάμυχος, "Seitsemän kammiota") tai **Pentemykhos** (Πεντέμυχος, "Viisi kammiota") oli Ferekydeen kirjoittama filosofis-uskonnollinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia.

Ferekydeen teos oli yksi kreikkalaisen kirjallisuuden ja siten länsimaisen kirjallisuuden ensimmäisiä proosamuotoisia teoksia. Teos tunnetaan kahdella nimellä: nimellä *Heptamykhos* siihen viittaa Kallimakhos, nimellä *Pentemykhos* puolestaan Damaskios. Nimen *mykhos* voi viitata 'syvennykseen', 'kammioon' tai 'pyhättöön'. Tutkijoiden parissa ei ole yksimielisyyttä siitä, kumpi näistä kahdesta oli teoksen oikea nimi: yleisesti käytetty Geoffrey Kirkin, J. E. Ravenin ja Malcolm Schofieldin teos *Presocratic philosophers* käyttää teoksesta nimeä *Heptamykhos*, kun taas ainoan nykyaikaisen pelkästään Ferekydestä käsittelevän teoksen kirjoittaja Hermann S. Schibli katsoo, että teoksen oikea nimi oli *Pentemykhos*.

Teoksessa Ferekydes esitti filosofiansa myyttisten kuvausten kautta. Teos käsittelee muun muassa kaikkeuden luomista ja kreikkalaisen mytologian jumalien välisiä taisteluja. Se edustaa näin jossain määrin samanlaista perinnettä kuin Hesiodoksen runoelma *Jumalten synty* (*Theogonia*), mutta eroaa siitä kuitenkin monin tavoin ja saattaa perustua itämaisiin vaikutteisiin. Myös Ferekydeen teoksesta on joskus käytetty nimeä *Theogonia* tai *Theokrasia* ("Jumalsekoitus").

Lähteet
-------

1. 1 2  Osborne, Robin: "The Polis and its Culture". Teoksessa Taylor, C. C. W.: *From the Beginning to Plato: Routledge History of Philosophy*, s. 14. Routledge History of Philosophy, osa I. Routledge, 2003. ISBN 0415308739.
2. ↑  Kallimakhos: *Hymni Delokselle* 65.
3. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἑπτάμυχος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
4. ↑  Damaskios: *De principiis* 124 (Schibli fr. 60; Kirk, Raven & Schofield fr. 49).
5. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: πεντέμυχος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: μυχός *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
7. ↑  Kirk, Geoffrey Stephen & Raven, John Earle & Schofield, Malcolm: *The Presocratic Philosophers*, s. 51. Cambridge University Press, 2003. Teoksen verkkoversio.
8. ↑  Schibli, Hermann S.: *Pherekydes of Syros*, s. 48. Clarendon Press Oxford, 1990.
9. ↑  Freeman, Kathleen: *Ancilla to the Pre-Socratic Philosophers: A Complete Translation of the Fragments in Diels Fragmente Der Vorsokratiker*, s. 20. Forgotten Books, 1948. ISBN 1606802569. Teoksen verkkoversio.
**José Mallorquí y Figuerola** (12. helmikuuta 1913 Barcelona – 7. marraskuuta 1972 Madrid) oli tuottelias espanjalainen kirjailija, jolla oli yli 30 salanimellä satoja romaaneja eri aiheista. **J. Mallorquína** hänet tunnetaan kansainvälisesti 192-osaisesta kirjasarjastaan El Coyote. Useista hänen teoksistaan on tehty elokuva. Hän oli myös kirjailijoiden Eduardo Mallorquí ja César Mallorquí isä.

José Mallorquí y Figuerola syntyi 12. helmikuuta 1913 Barcelonassa , Espanjassa, hän oli Eulalia Mallorquí y Figuerolan ja José Serra y Farrén poika. Hän opiskeli sisäoppilaitoksissa 14-vuotiaaksi.

Vuonna 1931, kun hän oli 18-vuotias, hänen äitinsä kuoli ja hän sai perinnön, joka antoi hänelle mahdollisuuden olla tekemättä työtä. Vuonna 1933 hän aloitti ranskan ja englannin kääntäjänä.   

Hän avioitui 23. joulukuuta 1936 Leonor del Corral y Abuínin kanssa, joka kuoli 1. kesäkuuta 1971 luusyöpään. Hän aloitti romaaniensa julkaisemisen useilla salanimillä: José Mallorquí Figuerola, José Mallorquí, J. Mallorquí, Leonor del Corral, Martin Blair, JF Campos, PJ Carr, E. Carrel, J. Carter, Amadeo Conde, León Coppel, Bruce Dolsen, Carlos Enríquez, E. Mallory Ferguson, J. Figueroa Campos, José Antonio de Figueroa, JE Granada, A. Guardiola, Enrique Guzmán Prado, J. Hill, Leland R. Kitchell, Juan Montoro, Carter Mulford, J. North, Ray Pennell, A. Sloane, Clarence D. Taylor ja AM Torre.  Hän kirjoitti monista aihepiireistä, lännentarinoista lähtien, jotka tekivät hänestä kuuluisan jännitykseen, fantasiaan ja romanssiin. Hän teki itsemurhan 7. marraskuuta 1972 kotonaan Madridissa, kärsiessään diabeteksesta, niveltulehduksesta ja Leonorin kuoleman aiheuttamasta masennuksesta. 

Mallorquí kirjoitti satoja romaaneja ja useita suosittuja sarjoja: *El Coyote*, *Los Bustamante, 3 hombres buenos, Jíbaro, Lorena Harding, Adelita, Duke, La Doña, Capitán Pablo Rido* ja *Lee Terrell* .

Lähteet
-------

1. ↑  (en) Internet Speculative Fiction DatabaseView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  José Mallorquí at IMDB
3. ↑  José Mallorquí Figuerola at Library of Congress
4. ↑  Roman, Manuel:   *2016*, Huhtikuu 2016. ISSN 2604-7837. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  José Mallorquí at Biblioteca Nacional de España


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Abby Earl** (s. 14. huhtikuuta 1990) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Anna Blighin roolista televisiosarjassa *Kotiin takaisin*.

Elämä ja ura
------------

Abby Earl varttui Australian Uudessa Etelä-Walesissa Broulee-nimisessä rannikkokaupungissa. Hän muutti kotoa 15-vuotiaana lähtiessään opiskelemaan ilmaisupainotteiseen high schooliin Sydneyyn. Koulusta valmistuttuaan hän sai ensimmäisen televisioroolinsa, kun hän vieraili vuonna 2007 yhden jakson verran australialaisessa *Love My Way* -draamasarjassa. Vuonna 2009 hän pääsi Western Australian Academy of Performing Arts -korkeakouluun, jossa hän osallistui kolmen vuoden näyttelijäkoulutukseen.

Läpimurtonsa Abby Earl teki *Kotiin takaisin* -draamasarjassa, jota alettiin esittää huhtikuussa 2013. Earl oli vuonna 2014 ehdolla Australian parhaan uuden kyvyn Logie-palkinnon saajaksi.

Filmografiaa
------------

### Televisiosarjoja

* *Love My Way* (2007, yksi jakso) – Chloe
* *Underbelly* (2012, yksi jakso) – Karina
* *Kotiin takaisin* (2013–) – Anna Bligh

Lähteet
-------

1. ↑  Abby Earl (Arkistoitu sivu) *au.tv.yahoo.com*. Viitattu 27.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Logie Awards 2014: winners (Logie Award for Best New Talent) *tvtonight.com.au*.  27.4.2014. Viitattu 27.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Abby Earl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Frank Abbinanti** (s. 1949 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja multi-instrumentalisti.

Abbinanti aloitti musiikinopintonsa Chicagossa opiskelemalla pasuunan- ja pianonsoittoa. Tämän jälkeen hän opiskeli sävellystä ja performanssia Richard Teitelbaumin sekä pianonsoittoa Frederic Rzewskin johdolla Illinoisin yliopistossa Urbana–Champaignissa. Hän täydensi sävellysopintojaan myöhemmin Ralph Shapeyn johdolla Chicagon yliopistossa ja yksityisesti Ben Johnstonin johdolla vuosina 1984–1985.

Abbinanti on solistina kantaesittänyt pianolle, pasuunalle, eufoniumille ja tuuballe sävellettyjä teoksia. Hän on myös soittanut eufoniumia Banda Napoletanassa. Hän perusti vuonna 1972 puolisonsa, huilisti Ruth Abbinantin kanssa Illinois'n yliopiston (Urbana-Champaign) Modern Music Workshopin. Hän on julkaissut lukuisia artikkeleita ja kirjan *Dialogues, creating music* (2005). Hän on luennoinut Chicagon yliopistossa ja vieraillut lisäksi luennoimassa muualla Yhdysvalloissa ja Euroopan maissa.

Abbinantin sävellysten pääasiallinen kustantaja on Frog Peak Music. Hänen sävellyksiinsä lukeutuu runsaasti kamari- ja pianomusiikkiteoksia, mutta myös muun muassa *After Iraq* orkesterille (2006) ja sellokonsertto *estratega a contrapecho del hombre*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Living Composers Project: Frank Abbinanti


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Haamutila** on kiinteistö, jolla ei enää ole lainkaan omaa maa-aluetta, vaan ainoastaan oikeus yhteisiin alueisiin tai yhteiseen erityiseen etuuteen. Erityinen etuus on esimerkiksi oikeus koskivoimaan, kalastukseen tai kivilouhokseen. Tilasta tulee haamutila, kun sen kaikki tilukset on luovutettu tai lunastettu niin, että jäljelle on jäänyt vain tiettyjä oikeuksia. Kiinteistön koko alue on voitu luovuttaa määräaloiksi tai muodostaa yleiseksi alueeksi tai pakkolunastusyksiköksi.

Kiinteistörekisterissä tilalta ei vaadita, että sillä pitäisi olla omia tiluksia eli maa-alueita. Tilalla saattaa silti olla varallisuusarvoa yhteisalueosuuksiensa vuoksi. Nykyisin haamutiloja muodostuu tavallisesti yhteismetsiä muodostettaessa. Tällöin metsävarallisuus halutaan säilyttää jakamattomana kokonaisuutena ja osakkaat saavat haamutilan, jolla ei ole maa-aluetta, vaan ainoastaan määrätyn suuruinen osuus yhteismetsään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sakari Haulos: Haamutiloja ja hautausmaita. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Erkki J. Hollo: *Johdatus ympäristöoikeuteen,* Talentum 2009, ISBN 978-952-14-1372-8, sivut 225–226.
3. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1995, ISBN 951-855-135-9, osa II, palsta 49.
Abd al-Muminin patsas (Algerian Nedroma).
**Abd al-Mu'min** (berberiksi *ⵄⴰⴱⴷ ⵍⵎⵓⵎⵏ ⵍⴳⵓⵎⵉ*, arab. عبد المؤمن‎) oli Almohadi-dynastian ensimmäinen kalifi vuosina 1145-63.

Abd al-Mu'min oli liittynyt mahdi Ibn Tumartin joukkoihin Itä-Algeriassa vuonna 1118. Mahdi taisteli Almoravidi-kalifeja vastaan ja saavuttikin jonkinlaista menestystä, vaikka hänen täytyi 1129 luopua haaveistaan Marrakechin valtaamisesta piiritettyään kaupunkia 40 vuorokauden ajan ja jouduttuaan sen jälkeen pakenemaan. 1130 mahdi kuoli ja tämä kuolema salattiin kolmen vuoden ajan uskonnollisen yhteisön hajoamisen ehkäisemiseksi. Tänä aikana Abd al-Mu'min valittiin Ibn Tumertin puhemieheksi.

Abd al-Mu'min ryhtyi kasvattamaan valtaansa ensin vuoristossa ja vuoteen 1139 mennessä hän hallitsi Atlas-vuoristoa, jonka jälkeen hän kävi hyökkäykseen kalifeja vastaan ja voitti heidät 1144 Tlemcenin taistelussa ja viimeinen Almoravidiemiiri teki itsemurhan Oranin satamakaupungissa. Tämän jälkeen kukistui Marrakech ja uusi kalifi lähetti joukkojaan myös Espanjaan, missä muslimivalta oli hajaantunut pieniksi itsenäisiksi ruhtinaskunniksi. Saamatta kuitenkaan mitään merkittävää aikaan Euroopan puolella kalifi vei joukkonsa takaisin Afrikkaan ja vuonna 1151 hän valloitti Algerin 1153 sai murskavoiton arabiratsuväestä.

Abd al-Mu'min korosti uskonnollisen oppi-isänsä Ibn Tumartin merkitystä ja aloitti tämän henkilöpalvonnan. Lisäksi lupaavimpia heimonsa jäseniä nimitettiin uskonnollisiin ja maallisiin virkoihin. Näin lujitettuaan valtakuntaansa kalifi jatkoi 1159 sotaretkeään itään ja valtasi Tunisian ja Tripolitanian. Seuraavaksi hän suunnitteli paluuta Espanjan sotanäyttämölle, mutta kuoli 1163 kesken sotaretken valmisteluiden. Kalifina seurasi neljän kuukauden ajan hänen poikansa Muhammed, jonka heimoneuvosto kuitenkin kelvottomana erotti. Tämän jälkeen vallan otti toinen poika Abu Ya'qub Yusuf I.

Lähteet
-------

* Rogerson, B.: *Matkaopas historiaan*. Pohjois-Afrikka. Suomi: Oy UNIpress Ab, 2006. ISBN 951-579-089-1.

### Viitteet

1. ↑  Rogerson, s.204
2. ↑  Rogerson, s.205
3. ↑  Rogerson, s.206
4. ↑  Rogerson, s.207
5. ↑  Rogerson, s.208
6. ↑  Rogerson, s.211
Francois Pienaar (vasemmalla) vuonna 2017.
**Jacobus Francois Pienaar** (s. 2. tammikuuta 1967 Vereeniging) on eteläafrikkalainen entinen rugby unionin pelaaja ja yksi maan maajoukkueen menestyneimmistä kapteeneista kautta aikojen. Hänen pelipaikkansa oli *flanker*.

Pienaarin merkittävin saavutus oli johdattaa Etelä-Afrikan rugbymaajoukkue maailmanmestaruuteen kotikisoissa vuonna 1995. Joukkue kohtasi finaalissa turnauksen ennakkosuosikkina pidetyn Uuden-Seelannin ja voitti ottelun jatkoajalla.

Seuratasolla Pienaar pelasi vuosina 1989–1996 Transvaalin provinssin joukkueessa. Maailmanmestaruuden jälkeen Pienaar siirtyi Englantiin Saracens-joukkueeseen, jossa hän toimi pelaajavalmentajana. Pienaar lopetti pelaajauransa vuonna 2000, mutta jatkoi valmentajana ja seuran toimitusjohtajana. Vuonna 2000 Pienaar valittiin rugbyn *Wall of Fameen* ja hän sai kunniatohtorin arvon Hertfordshiren yliopistosta.

Clint Eastwoodin vuonna 2009 ensi-iltansa saaneessa vuoden 1995 rugbyn maailmanmestaruudesta kertovassa elokuvassa *Invictus – voittamaton* Pienaaria esitti näyttelijä Matt Damon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Francois Pienaar *rugby-heroes.net*. Sporting Heroes Collection Ltd. Viitattu 10.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Invictus Warner Bros. Entertainment. Viitattu 21.9.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |

 |
Haalari
**Haalari** on yleisimmin yksiosainen, lähes koko vartalon peittävä suojavaate. Asun housuosa ja yläosana toimiva pusero tai olkaimiin kiinnittyvä rintaa peittävä lappu on tyypillisesti ommeltu yhteen. Asu tunnetaan myös nimillä umpihaalari, suojahaalari, työhaalari ja työasu. Haalaria on totuttu käyttämään suoja-asuna likaisissa töissä esim. autokorjaamoilla ja rakennustyömailla. Opiskelijahaalaria käyttävät yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen opiskelijat. 

Haalarin kangasmateriaali on yleensä enstex tai puuvilla. Hitsaajan haalari on ollut perinteisesti 100 % puuvillaa, mutta nykyään on kehitetty muita paremmin kipinöitä kestäviä materiaaleja. Työhaalarissa on paljon taskuja ja ripustuslenkkejä työkaluille. Haalarin hyvänä puolena pidetään sen antamaa suojaa selälle sellaisissa töissä, jossa joutuu kumartelemaan paljon.

Muita haalarityyppejä
---------------------

**Avohaalari** on housut, jossa on rintakehään asti korotettu etuosa, johon kiinnittyy henkselit. Tunnetaan myös nimellä lappuhaalari. On ollut perinteinen työasu, mutta on katoamassa vähitellen työasuvalmistajien mallistoista. Sen korvaajaksi on tullut liivihaalari.

**Liivihaalari**: kutsutaan yleisesti myös nimellä avohaalari. On kuin umpihaalari ilman hihoja. Haalarin selkäosa on usein joustavaa ja hengittävää kangasta. Haalarissa voi olla myös riipputaskuja ja se malli onkin hyvin suosittu rakennusmiesten keskuudessa. Riipputaskut nimensä mukaisesti riippuvat ja sen ansiosta tavarat eivät putoa taskuista kumarrellessa. Kutsutaan myös nimellä riipputaskuhaalari.

Lähteet
-------

1. ↑  *haalari.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haalari** Wikimedia Commonsissa
**Sankilan kartano** on Pirkkalan kunnassa, Tampereen läntisen ohikulkutien ja Pyhäjärven tuntumassa sijaitseva kartano. Tilan ensimmäinen tunnettu isäntä on ollut vuoteen 1568 isännöinut Yrjö Turri, mutta alueen asutushistoria ulottuu paljon kauemmaksi. Säterikartanoksi tila muotoutui 1651, kun kapteeni Frans Pfaler muodosti Sankilan alueella olleista, hänelle läänitetyistä kahdesta tilasta itselleen asuinkartanon. 1600-luvun lopulla kartanon omisti Frans Pfalerin poika, luutnantti Karl Pfaler, joka sai pitää tilan huolimatta 1680 aloitetusta läänitysten peruutuksesta.

Ruotujakolaitoksen järjestelyjen yhteydessä Sankila muuttui 1690-luvulla ratsutilaksi, eli rustholliksi. Suvun omistuksessa olivat 1700-luvun alkupuolella myös Partolan-, Haikan- ja Valkilan säätyläisrusthollit nykyisen Pirkkalan alueella. Majuriksi edenneen Karl Pfalerin kuoltua 1722 Sankila ja Valkila päätyi hänen pojalleen, luutnantti Simon Johan Pfalerille jonka hallinnassa tila oli aina vuoteen 1783. Tämänkin jälkeen tila oli Pfalerin suvun omistuksessa.

Vuonna 1815 kartanon hankki kirkkoherra Samuel Bohm. Bohmin aikana, 1820 rakennettiin kartanon nykyinen päärakennus. On esitetty, että rakennus olisi Carl Ludvig Engelin toimiston käsialaa. Bohmin kuoltua Sankila oli hänen leskensä, Agatha Bohmin omistuksessa aina vuoteen 1880.

Viimeinen pitkäaikainen omistaja oli Martti Sasi. Sasin aikana Pirkkalan kunta kehittyi voimakkaasti, ja huomattava osa tilan maa-alueista erotettiin vähitellen kasvavan kunnan tarpeisiin. Pirkkalan kunta osti loput tilan rakennukset ja 195 hehtaarin maa-alueet vuosina 2008-2010 Hilkka Sasin perikunnalta etuosto-oikeuden turvin. Sasin perikunnan yksi jäsen on entinen ministeri ja kansanedustaja Kimmo Sasi. Kesällä 2020 kunta myi Sankilan yrittäjäpariskunta Karoliina Aholalle ja Sami Ketolalle. Uusien omistajien aikomuksena on avata kartano yleisölle ja tarjota mm. ravintolapalveluita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Saarenheimo, Juhani: *Vanhan Pirkkalan historia*. Vanhan Pirkkalan historiatoimikunta, 1974.
2. ↑  Luoto, Kirsi: PIRKKALA ARKEOLOGINEN INVENTOINTI PIRKKALAN SANKILAN TILAN (RN:o 1:435) MÄÄRÄALALLA 2010 Pirkanmaan maakuntamuseo.
3. 1 2  Salomaa, Ilona; Kivelä, Pirjo: Valtuustoaloite Sankilan kohtalon selvittämiseksi 18.3.2013 *pirkkalava.ktweb.fi*.
4. ↑  Koivuniemi, Jussi; Kaarninen, Mervi ja Pekka: *Nokian ja Pirkkalan Historia*. Nokian kaupunki ja Pirkkalan kunta, 1994.
5. ↑  Jokinen, Antti: Mitä tapahtuu Sankilalle? *Pirkkalainen*.  8.9.2015. Pirkkala-Seura ry.
6. ↑  Pirkkala käyttää etuosto-oikeuttaan Kimmo Sasin perintömaihin *Farmit.net*.  28.8.2008. Farmit Website Oy.
7. ↑  Sankilan kartanolle uudet omistajat *Pirkkalainen*.  17.6.2020. Pirkkala-Seura ry. Viitattu 4.11.2020.
**Haamumorsian** (engl. *Over Her Dead Body*) on romanttinen komedia, jonka pääosissa nähdään Eva Longoria, Paul Rudd, Lake Bell, Jason Biggs, Lindsay Sloane, Colin Fickes ja Stephen Root. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Jeff Lowell.

Elokuvassa Kate (Eva Longoria) kuolee hääpäivänään. Sulhanen (Rudd) aloittaa suhteen meedio Ashleyn (Bell) kanssa, mutta hänen morsiamensa päättää palata haudan takaa lopettamaan suhteen alkuunsa.

Juoni
-----

Kate ja Henry ovat menossa naimisiin, mutta hääpäivänä jääveistosenkeli tippuu Katen päälle, ja hän kuolee. Vuosi myöhemmin Henry suostuu menemään tapaamaan näkijä Ashleyta sisarensa Chloen käskystä. Chloe antaa Ashleylle Katen päiväkirjan, jotta tämä tietäisi sanoa naisesta jotain Henrylle. Skeptisyydestään huolimatta Henry vaikuttuu Ashleyn kyvyistä. Hän vaikuttuu Ashleysta enemmänkin, sillä he kaksi rakastuvat.

Toisaalla Kate on palannut takaisin maan päälle, mutta hän ei ole varma, mitä hänen tulisi tehdä. Hän törmää veistäjään, jonka kanssa riiteli ennen kuolemaansa. Mies kertoo hänelle, että heidän tulisi selvittää kesken jääneet asiansa. Kate alkaa uskoa, että hänen tehtävänsä on suojella Henryä. Myöhemmin Kate, jonka vain Ashley näkee, vainoaa Ashleyta ja yrittää pakottaa naisen lopettamaan suhteensa Henryyn. Ashley sinnittelee yhä suhteessa Henryn kanssa, mutta sitten Henry löytää Katen päiväkirjat Ashleyn hallusta ja jättää Ashleyn.

Kate tapaa taas veistäjähaamun. Puhuttuaan miehen kanssa Kate oivaltaa, että haluaa sittenkin Henryn vain olevan onnellinen. Elokuva loppuu siihen, kun Henry ja Ashley menevät naimisiin ja kun Kate menee takaisin huoneeseen, jossa hän alun perin tapasi mysteerisen enkelinaisen, joka ei päästänyt häntä taivaaseen.

Lisäksi tarinassa on sivujuoni Ashleyn apulaisesta Danista (Biggs), joka on vuosien ajan antanut Ashleyn kuvitella, että hän on homo, jotta tämä voisi olla läheinen hänen kanssaan ilman varauksia. Ashley järkyttyy Danin paljastaessa valehdelleensa hänelle. Siispä Ashleyn ja Henryn erottua nainen päättää antaa Danille mahdollisuuden ja lähteä tämän kanssa Las Vegasiin. Sillä välin Kate tajuaa, että Henry tarvitsee Ashleyta, ja käyttäen papukaijaa puolestapuhujanaan johdattaa Henryn lentokentälle pysäyttämään Ashleyn. Dan on pettynyt Ashleyn valinnasta, mutta hän onnistuu kuitenkin luomaan jonkinlaisen suhteen Chloeen Henryn ja Ashleyn häissä.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Eva Longoria  | … |  Kate Spencer
  |
|  Paul Rudd  | … |  Henry Mills
  |
|  Lake Bell  | … |  Ashley Clark
  |
|  Jason Biggs  | … |  Dan Sianidis
  |
|  Lindsay Sloane  | … |  Chloe Mills
  |
|  Stephen Root  | … |  Jääveistäjä
  |
|  Colin Fickes  | … |  Don
  |
|  Ali Hillis  | … |  Alexa
  |

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut
* Virallinen traileri
**Jamaica, Land We Love** on Jamaikan kansallislaulu. Sen musiikin on säveltänyt Robert Lightbourne, sanoitukset kirjoittanut Hugh Sherlock. Sovitus on Mapletoft Poullen. Laulun lisäksi myös God Save the Queen on kuninkaallisessa käytössä.

Laulun sanat englanniksi
------------------------

Eternal Father bless our land
Guard us with Thy mighty hand
Keep us free from evil powers
Be our light through countless hours
To our leaders, Great Defender,
Grant us wisdom from above
Justice, truth be ours forever
Jamaica, land we love
Jamaica, Jamaica, Jamaica, land we love.
Teach us true respect for all
Stir response to duty's call
Strengthen us the weak to cherish
Give us vision lest we perish
Knowledge send us, Heavenly Father,
Grant us wisdom from above
Justice, truth be ours forever
Jamaica, land we love
Jamaica, Jamaica, Jamaica, land we love

Lähteet
-------

1. ↑  JAMAICA: National Anthem of Jamaica Jamaica, Land we Love *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Jamaica National Anthems.info. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Jamaica *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  National Anthem co-authors finally have their day *News*.  18.10.2011. Jamaica Observer. Viitattu 2.7.2014. (englanniksi)
Zoe Karvounopsina kuvattuna kolikossa.
**Zoe Karbonopsina** (m.kreik. Ζωή Καρβωνοψίνα, *Zōē Karbōnopsina*, joskus Καρβουνοψίνα, *Karbūnopsina/Karvūnopsina*, "hiilisilmä") oli Bysantin keisari Leo VI:n neljäs vaimo ja Konstantinos VII:n äiti. Hän oli sukua Theofanes Tunnustajalle.

Leo oli jo ennen avioliittoaan Zoen kanssa aiheuttanut skandaalin menemällä kolmannen kerran naimisiin. Kun kolmaskin vaimo, Eudokia, kuoli synnytyksen yhteydessä, kielsi patriarkka Nikolaos I Mystikos häntä menemästä enää uudelleen naimisiin. Leo ottikin Zoen aluksi vain rakastajattarekseen. Vuonna 905 Zoe synnytti Konstantinoksen, josta Leo halusi tehdä kruununperillisen, minkä takia hänen oli mentävä naimisiin Zoen kanssa. Patriarkka kielsi tämän, mutta vuonna 907 Leo vaihtoi hänet Euthymiokseen, joka salli avioliiton, mutta kielsi Zoea saamasta *basilissan* eli keisarinnan arvoa.

Kun Leo kuoli vuonna 912, teki hänen seuraajansa Aleksanteri III Nikolaoksesta taas patriarkan ja Zoe karkotettiin keisarillisesta palatsista. Kun Aleksanteri kuoli vuonna 913, Zoe palasi ja syrjäytti patriarkan. Zoe otti nyt hallinnon omiin käsiinsä, Konstantinos kun oli vielä liian nuori hallitsemaan. Patriarkka sai kuitenkin palata sen jälkeen kun hän oli sallinut Zoen ottaa basilissan arvonimen.

Vuonna 919 kenraali Romanos Lekapenos syrjäytti Zoen ja pakotti tämän luostariin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ted Byfield, Paul Stanway: *The Quest for the City : A.D. 740 to 1100 : Pursuing the Next World, They Founded this One*, s. 140. Christian History Project, 2004. ISBN 9780968987360. Teoksen verkkoversio (viitattu 28.3.2014).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zoe Karbonopsina** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Eudokia** | **Bysantin keisarinna**  | Seuraaja:**Helena** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
Bangkokin Baiyoke Tower II, jossa toimii hotelli Baiyoke Sky, on Thaimaan toiseksi korkein rakennus. (Kuvan korkein rakennus)
Baiyoke Tower I
**Baiyoke Tower II** (thaiksi ใบหยก 2) on Thaimaan neljänneksi korkein rakennus, joka sijaitsee Rachaprarop-kadun varrella Pratunamissa Ratchathewin alueella Bangkokissa. Rakennuksessa toimii Baiyoke Sky -hotelli (kerrokset 22–74), jossa on 673 huonetta, ja lounasravintola Sky Buffet (kerrokset 76 ja 78).

Baiyoke Towerin korkeus on 304 metriä, ja kerroksia on 85. Kerroksessa 77 on näköalatasanne ja kerroksessa 84 360° pyörivä näköalatasanne Sky Walk. Rakennus valmistui vuonna 1997 (antenni vuonna 1999). Se oli Thaimaan korkein rakennus vuoteen 2016 eli MahaNakhon-rakennuksen valmistumiseen saakka.

Baiyoke Tower II:lla on matalampi pari, 151 m korkea Baiyoke Tower I, joka valmistui vuonna 1987.

Lähteet
-------

1. ↑  Nguyen, Clinton: The new tallest building in Thailand looks like a pixelated image in mid-download *Business Insider*.  30.8.2016. Viitattu 20.2.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baiyoke Tower II**.
* Baiyoke Tower II
* Baiyoke Tower I
* Baiyoke Sky -hotellin viralliset sivut


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Bangkok |
| --- |
|  |
| Historia | 
* Bangkokin pommi-isku 2015

 |  |
|  |
| Koulutus ja tiede | 
* Chulalongkornin yliopisto
* Mahachulalongkornrajavidyalayan yliopisto
* Mahidolin yliopisto

 |
|  |
| Kulttuuri | 
* Channel 7 Stadium
* Lumpini Stadion
* Rajadamnern Stadion
	+ Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut 2003
	+ Kesäuniversiadit 2007
	+ Mestareiden kisa 2012
	+ Jousiammunnan Aasian-mestaruuskilpailut 2015
* Thailand Open

 |
|  |
| Liikenne | 
* Bang Na -moottoritie
* Bangkokin metro
* Don Muangin kansainvälinen lentoasema
* Bangkokin klongit
* Skytrain
* Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema

 |
|  |
| Talous | 
* Pratunam
* Baiyoke Tower I
* Baiyoke Tower II

 |
|  |
| Nähtävyydet | 
* Demokratian muistomerkki
* Suuri palatsi
* Thaimaan kansalliskirjasto
* Victory Monument
* Wat Arun
* Wat Benchamabophit

 |

 |
Erilaisia nelihiilisiä avoketjuisia hiilivetyjä ja niiden IUPAC:n nimeämiskäytännön mukaiset nimet (englanniksi)
**IUPAC:n orgaanisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö** on kansainvälisen kemikaaliunionin luoma systemaattinen tapa nimetä orgaanisia yhdisteitä. Käytäntö pyrkii tilanteeseen, jossa jokaisella yhdisteellä on nimi, josta yhdisteen rakenne voidaan yksiselitteisesti päätellä.

IUPAC-nimeämiskäytännössä käytetään etuliitteitä, päätteitä, erilaisia numeroita, kirjaimia ja nimensisäisiä liitteitä kuvailemaan funktionaalisten ryhmien sijaintia yhdisteessä. Niinpä monet systemaattiset nimet ovat hyvinkin pitkiä; esimerkiksi C-vitamiinin IUPAC-nimeämiskäytännön mukainen systemaattinen nimi on (R)-3,4-dihydroksi-5-((S)-1,2-dihydroksietyyli)furan-2(5H)-oni.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kreikkalaiset numeeriset etuliitteet | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Etuliite | mono- | di- | tri- | tetra- | penta- | heksa- | hepta- | okta- | ennea- | deka- |

Esimerkkejä tavallisista funktionaalisista ryhmistä ja niiden tunnuksista systemaattisissa nimissä:

| Funktionaalinen ryhmä | Tunnus |
| --- | --- |
| alkaani | -aani |
| alkeeni (kaksoissidos) | -eeni |
| alkyyni (kolmoissidos) | -yyni |
| alkoholi | -oli |
| aldehydi | -aali |
| ketoni | -oni |
| hydroksyyliryhmä | hydroksi- |

Esimerkki
---------

Yksinkertaisista kovalenttisista sidoksista rakentuneista hiiliyhdisteistä käytetään nimeä alkaanit, ja ne tunnistetaan päätteestä *-aani*. Jos yhdiste on renkaan muotoinen, saa se etuliitteen *syklo-*. Sen jälkeen tulee hiiliatomien (C) lukumäärän ilmoittava liite:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hiiliatomien määrä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Etuliite | met- | et- | prop- | but- | pent- | heks- | hept- | okt- | non- | dek- | undek- | dodek- |

3-hiilinen avoin alkaani: *propaani*  

5-hiilinen syklinen alkaani: *syklopentaani*

Katso myös
----------

* IUPAC (engl. *International Union of Pure and Applied Chemistry*)
**STS-4** oli Nasan avaruussukkulaohjelman ja Columbia-sukkulan neljäs ja viimeinen koelento. Laukaisu tapahtui 27. kesäkuuta 1982 kello 15:00 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta. STS-4 oli ensimmäinen lento joka pääsi matkaan ajallaan ilman teknisiä viivästyksiä. Lento päättyi laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 4. heinäkuuta 1982 kello 16:09.

Lennon komentajana toimi Apollo-astronautti Ken Mattingly ja lentäjänä ensikertalainen Henry Hartsfield. Hyötykuormana lennolla oli lukuisia GAS-tutkimuslaitekanistereita, mukaan lukien 9 opiskelijaprojektia, sekä salainen Yhdysvaltain ilmavoimien laitteisto. RMS-robottikäsivarrella käsiteltiin instrumenttia, jolla tutkittiin sukkulan ympäristön koostumusta kiertoradalla. Lisäksi keskikannella suoritettiin fysikaalisia, kemiallisia ja lääketieteellisiä tutkimuksia.

Sukkulan kiinteän ajoaineen SRB-moottoreita ei saatu korjattua talteen laskuvarjojen petettyä moottorien irrotuksen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  STS-4 NASA, luettu 15.5.2009.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**STS-3** | **Nasan avaruussukkulalennot** | Seuraaja:**STS-5** |
**Sankarteos** (myös *Sankarintyö*) on Aleksis Kiven näytelmä. Sen käsikirjoitus on kadonnut. Kiven kirjeenvaihdosta ilmenee, että *Sankarteos* valmistui samoihin aikoihin kuin *Lea* ja *Leo ja Liina*, eli 1860-luvun lopulla. Kivi oli kirjoittanut syyskuussa 1867 Kaarlo Bergbomille kolmesta pienestä teoksesta, jotka hänellä on valmiina. *Lea* julkaistiin 1869, *Leo ja Liina* julkaistiin Kiven kuoleman jälkeen 1878.

*Sankarteoksesta* on säilynyt arvio, joka on päivätty 6. lokakuuta 1868. Arvion mukaan teos kuvaa kiitettävästi Suomen kansaa, mutta taiteellisesti se jää puolitiehen. Arvostelusta on päätelty *Sankarteoksen* olleen rakkausnäytelmä, jossa isän ja tyttären sukset menevät ristiin. Se muistuttaa siis *Karkureita*, *Leaa* ja *Selman juonia*. Näytelmässä on Heribert-niminen paroni, arvatenkin kilpakosijana, kuten *Karkurien* katala Niilo, joka häviää kaksinkamppailun ja ampuu voittajansa. *Sankarteos* lienee suunniteltu esitettäväksi helposti omaksuttavana seuranäytelmänä.

*Sankarteos* vastasi 1860-luvulla lisääntyneeseen suomenkielisten näytelmien kysyntään. Kivi itse arveli *Sankarteoksen* sopivan myös maaseudulla näyteltäväksi, sillä sen kaikki roolit ovat kevyitä.

Kiven näytelmiä muokannut Bergbom korjaili myös *Sankarteosta*, ja Kivi hyväksyi Bergbomin tekemät muutokset.

*Sankarteoksen* ohella Kiven näytelmistä ovat kadonneet *Maisteri Virokannus* ja *Aino*. *Ainosta* on säilynyt ainoastaan tieto, että se voitti 25 ruplan palkinnon ylioppilaiden näytelmäkilpailussa 1860-luvun alussa. *Maisteri Virokannus* puolestaan oli runoelma, jota Kivi työsti vuonna 1857.

Lähteet
-------

* Tarkiainen, Viljo: *Aleksis Kivi : elämä ja teokset*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1950.
* Rahikainen, Esko: *Metsän poika : Aleksis Kiven elämä*. Helsinki: Ajatus Kirjat, 2004. ISBN 951-20-6677-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Tarkiainen, s. 322 ja 323
2. ↑  Tarkiainen, s. 471 ja 472
3. ↑  Rahikainen, s. 289
4. ↑  Mitä Aleksis Kivi kirjoitti? Nurmijärven kunnan kulttuuripalvelut.  Arkistoitu 12.2.2019. Viitattu 11.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura : Kiven elämä ja tuotanto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aleksis Kivi : kansalliskirjailija : Kiven teokset: Sankarteos (Sankarintyö) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura : Historia
* Finna: Löytyykö Maisteri Virokannus (Arkistoitu – Internet Archive)