recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hanna Lydia Järvi**, o.s. **Vihijärvi** (26. syyskuuta 1882 Korpilahti – 18. heinäkuuta 1964 Lappeenranta) oli suomalainen kirjailija ja opettaja.

Henkilöhistoria
---------------

Hanna Järven vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Vihijärvi ja Eva Hautala ja puoliso vuodesta 1908 kansakoulunopettaja Kalle Järvi. Hanna Järvi kävi karjanhoito- ja meijerikoulun 1900, valmistui kansakoulunopettajaksi 1905 ja suoritti yliopistollisia opintoja dogmatiikassa 1911 ja kasvatusopissa 1912. Hän toimi kansakoulunopettajana Viitasaarella 1905–1907, Petäjävedellä 1907–1908, Heinjoella 1908–1916 ja Lappeella vuodesta 1916. Lappeen kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1918–1921 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1932.

Teoksia
-------

* *Partaniekan seikkailut*. Karisto 1915
* *Töyhtöpään tarina*. Otava 1915
* *Seppolan lasten kasvitarha*. Otava 1916
* *Mäkelän Olavi mehiläishoitajana*. Otava 1917
* *Rannankartanon toivo*. Karisto 1917
* *Tarhuri Antti*. Otava 1919
* *Parahin paikka*. Valistus 1921
* *Piku ja Vuohikki*. Otava 1921
* *Martan kotipuuhia*. Valistus 1922

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 275-276 (Viitattu 25.11.2018)
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 19.7.1964, s. 2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Valtioton henkilö** on ihminen, jolla ei ole minkään maan kansalaisuutta. Toisin sanoen mikään maailman valtioista ei pidä tätä henkilöä lainsäädäntönsä perusteella kansalaisenaan (de jure). Valtiottomaksi henkilöksi voidaan katsoa myös ihminen, jolta puuttuvat valtion kansalaisille tarkoitetut perusoikeudet (de facto). 

Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön (UNHCR) arvion mukaan maailmassa oli noin 12 miljoonaa valtiotonta henkilöä. Islantilainen ihmisoikeusjärjestö arvioi valtiottomien määräksi 15 miljoonaa ihmistä. Tarkkaa lukumäärää ei kuitenkaan tiedetä. Valtiottomia on niin Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa kuin Amerikassakin. Usein valtiot ovat lainsäädännössään poissulkeneet tai rajanneet kansalaisuuden pois joltain osalta maassa olevilta ihmisiltä. Esimerkiksi Neuvostoliiton ja Jugoslavian hajotessa itäiseen Eurooppaan syntyi 1990-luvulla monia uusia valtioita, joiden lainsäädännön kansalaisuusrajoitukset johtivat osaltaan valtiottomuuteen. 

Usein valtiottomien henkilöiden perusoikeuksia on jouduttu hakemaan oikeusteitse. Eurooppalainen oikeuskäytäntö on todennut esimerkiksi Latvian velvolliseksi maksamaan valtioneläkkeen Neuvostoliiton hajotessa valtiottomaksi jääneelle maassa asuneelle hakijalle (tapaus Andrejeva vastaan Latvia).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Population Figures by Type *Populations*. United Nations High Commissioner for Refugees.  Arkistoitu 21.7.2018. Viitattu 6.1.2021.
2. ↑  Valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa koskeva Yleissopimus Finlex/ Oikeusministeriö, finlex.fi. Viitattu 11.7.2013. (suomeksi)
3. ↑  Miksi määrittelyillä on väliä? YK:n pakolaisjärjestö (UNHCR), www.unhcr.fi. Viitattu 11.7.2013. (suomeksi)
4. ↑  Who is Stateless and Where? YK:n pakolaisjärjestö (UNHCR), www.unhcr.fi. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)
5. 1 2  Stateless Persons Icelandic Human Rights Centre, humanrights.is.  Arkistoitu 13.12.2013. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valtioton henkilö**.
* What is Statelessness? (englanniksi) (unhcr.org)
* The Causes of Statelessness (englanniksi) (unhcr.org)
Rick Steinin ruoanlaittoesitys Melbournessa vuonna 2006.
**Christopher Richard "Rick" Stein**  (4. tammikuuta 1947 Oxfordshire) on brittiläinen ravintoloitsija, televisiokokki ja keittokirjailija, joka tuli 2010-luvulla tunnetuksi Suomessakin television *Ruokamatka*-alkuisista ruoka- ja matkailuohjelmista.

Saksalaissukuinen Stein syntyi maatilalla Oxfordshiressä. Nuorena hän kävi ravintola-ammattikoulun ja työskenteli sitten muun muassa saksalaisessa rahtilaivassa ja Australian rautateillä kunnes ryhtyi opiskelemaan englannin kieltä Oxfordin New Collegessa. Vaimonsa Jill Steinin kanssa hän avasi ensimmäisen ravintolansa Englannin lounaiskulman Cornwalliin 1975. Se oli kalaravintola, ja kala- ja äyriäisruoista tulikin Steinin erikoisala. Vuonna 2003 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimen ansioistaan lounaisen Englannin matkailun hyväksi.

Ensimmäiset tv-esiintymisensä Rick Stein teki tv-kokki Keith Floydin ohjelmissa 1980-luvulla. 2010-luvulla Rick Stein on asunut Australian Sydneyssä, jossa hänellä on boutique-hotelli.

Televisio-ohjelmia
------------------

* Ruokamatka Euroopan kaupunkeihin (*Rick Stein's Long Weekends*, BBC 2016)
* Ruokamatka Intiassa (*Rick Stein’s India*, BBC 2013)
* Ruokamatka Meksikoon (*Rick Stein's Road to Mexico*, BBC 2017)
* Ruokamatka Ranskaan (*Rick Stein's Secret France*, BBC 2019)
* Ruokamatka Venetsiasta Istanbuliin (*Rick Stein: From Venice to Istanbul*, BBC 2015)
* Ruokamatka Välimerellä (*Rick Stein's Mediterranean Escapes*, BBC 2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rick Stein *Dunedin Public Libraries*.  Arkistoitu 25.7.2017. Viitattu 7.4.2021.
2. ↑  Rick Stein (1947-), Chef, restaurateur and broadcaster *National Portrait Gallery*. Viitattu 7.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Fugging** (ennen vuotta 2021 **Fucking**) on kylä Tarsdorfin kunnassa Itävallassa lähellä Salzburgia. Fuggingin asukasluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 106. Kylä perustettiin vuonna 1070.

Nimen alkuperä
--------------

Kylän nimenä on ollut Fugging vuodesta 2021. Kuvassa uusi nimikyltti vuonna 2022.
Kylän nimenä oli Fucking vuosina 1070–2020. Nimen lähtökohtana on ollut alueella 700-luvulla asunut mies nimeltä Focko. *Ing* on vanhassa saksan kielessä kansaa tai ihmisiä monikossa tarkoittava pääte, joten *Fucking* tarkoittaa lähinnä "Fockon jälkeläisten/väen kotipaikkaa".

Vuonna 2004 asukkaat järjestivät äänestyksen, pitäisikö kylän nimi muuttaa, mutta enemmistö äänesti sitä vastaan. Syynä äänestyksen järjestämiseen oli jatkuvasti katoavat kaupunginnimikyltit: *fucking* on englannin kielen alatyylinen sana, joka tarkoittaa sukupuoliyhdyntää.

Huhtikuussa 2012 levisi huhuja, että kylän nimeksi vaihdettaisiinkin Fugging. Kysyttäessä pormestari kuitenkin kiisti väitteen.

Vuonna 2020 päätettiin, että kylän nimi vaihdetaan. Kylän nimenä on ollut Fugging 1. tammikuuta 2021 lähtien.

Olutmerkki Fucking Hell on saanut nimensä kylän entisen nimen mukaan.

Lähteet
-------

1. F\*\*\*ing signs now theft-proof. *Readersheds.co.uk*.  Arkistoitu 14.10.2006. Viitattu 4.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  F\*\*\*ing signs now theft-proof. *Readersheds.co.uk*.  Arkistoitu 14.10.2006. Viitattu 4.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  Fucking *citypopulation.de*. Viitattu 1.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Tuohinen, Perreti: Fuckingin kylä Itävallassa kyllästyi vitsailuun ja pani nimensä vaihtoon *Helsingin Sanomat*.  27.11.2020. Viitattu 1.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fugging** Wikimedia Commonsissa
Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna.
**Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna** oli Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 14. helmikuuta 1937. Vaakuna pohjautuu Neuvostoliiton vaakunaan. Siinä on maanviljelyn (puuvilla, vehnäja sirppi) ja raskaan teollisuuden (vasara) symbolit, sekä lisäksi uzbekkien symboli, matto. Nouseva aurinko Keski-Aasian kartan yllä kuvaa tulevaisuutta tässä maanosassa. Punaisen tähden viisi sakaraa kuvaa "sosialistista vallankumousta kaikilla viidellä mantereella".

Lipussa on Neuvostoliiton motto ("Kaikkien maiden työläiset, liittykää yhteen!") sekä venäjäksi että uzbekiksi (Бүтүн дүне пролетарлари, бирлашинтиз!; nykyisin latinalaisin kirjaimin: Bütün düne proletarlari, birlashintiz!).

Maan nimi on lyhennetty vaakunaan vain uzbekistanilaisilla aakkosilla: Ўз. С.С.Р. joka tulee sanoista Ўзбекистон Совет Социалистик Республикаси, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta.

Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta käytti toisintoa tästä vaakunasta, jossa valtion motto oli sekä karakalpakiksi että uzbekiksi, ja tasavallan nimi oli lyhennetty muotoon: ҚҚ АССР.

Vaakuna vaihdettiin vuonna 1992 nykyiseen Uzbekistanin vaakunaan, johon säästettiin paljon osia neuvostotasavallan vaakunasta.

Katso myös
----------

* Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu

  

Neuvostotasavaltojen vaakunat
Armenian SNT | Azerbaidžanin SNT | Georgian SNT | Kazahstanin SNT | Kirgiisien SNT | Latvian SNT | Liettuan SNT | Moldavian SNT | Tadžikistanin SNT | Turkmenistanin SNT | Valko-Venäjän SNT | Ukrainan SNT | Uzbekistanin SNT | Venäjän SFNT | Viron SNT

---

Karjalais-suomalainen SNT (1940–1956) | Transkaukasian SFNT (1922–1936)
| "Samsara 2015"Martin Tungevaag |
| --- |
| Singlen "Samsara 2015" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | Marraskuu 2014 |
|  Formaatti | CD single, digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Martin TungevaagRobbin Söderlund |
|  Tyylilaji | elektroninen musiikki |
|  Kesto | 04.04 |
|  Levy-yhtiö | Kontor Records |
| Martin Tungevaagin muut singlet |
| "Wicked Wonderland"2014 | "Samsara 2015"2014 | "Vidorra"2015 |

**Samsara 2015** on norjalais-ruotsalaisen tuottajakaksikko Tungevaag & Raabanin kappale. Siitä tuli menestys Pohjoismaiden singlelistoilla, mukaan lukien Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Kappaleen norjalainen hittiversio, joka sisältää norjalaislaulaja Emilan esittämiä sanoja, pääsi alkuperäisen kappaleen tavoin VG-listalle sekä tällä kertaa myös Suomen viralliselle singlelistalle.

DJ-tuottajaduo Tungevaag & Raabanin yhdistymisen myötä ilmoitettiin, että Raaban on tuottanut kappaleen yhdessä Tungevaagin kanssa ja että uusi, Emilan sanat sisältävä versio on julkaistu Ruotsissa. Kyseinen versio löysi pääjulkaisun tavoin paikkansa Sverigetopplistanin viiden parhaan joukosta viikolla viisi, sen jälkeen kun alkuperäinen versio oli ollut listoilla marraskuusta 2014 viikolle neljä asti, sijoituttuaan parhaimmillaan listasijalle neljä.

Kappaleen ovat tuottaneet Tungevaag ja Raaban molemmat, mutta se julkaistiin ensimmäisenä Tungevaagin nimen alaisena nimellä "russlåt" (Russ on norjalainen versio lukiosta). Kaksikko päätti viedä yhteistyönsä uudelle tasolle ja päättivät julkaista julkaista kappaleen uudelleen, mutta tällä kertaa duona.

Kappale oli ehdolla Norjassa vuoden 2014 Spellemannprisen-gaalassa kategoriassa "Paras hitti", mutta hävisi Admiral P:n ja Nico D:n "Engelille".

Listasijoitukset
----------------

**Martin Tungevaag**

| Listat (2014-2015) | ParasSijoitus |
| --- | --- |
| Norja (VG-lista) | 13 |
| Ruotsi (Sverigetopplistan) | 4 |
| Tanska (Tracklisten) | 8 |

**Martin Tungevaag ft. Emila**

| Listat (2014-2015) | ParasSijoitus |
| --- | --- |
| Suomi (Suomen virallinen lista) | 1 |
| Norja (VG-lista) | 2 |

**Tungevaag & Raaban ft. Emila**

| Listat (2015) | ParasSijoitus |
| --- | --- |
| Ruotsi (Sverigetopplistan) | 5 |

Lähteet
-------

1. ↑  Danishcharts.com – Martin Tungevaag – Samsara 2015 *danishcharts.com*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 21.3.2015.
2. ↑  Swedishcharts.com – Martin Tungevaag – Samsara 2015 *swedishcharts.com*.
3. ↑  Norwegiancharts.com – Martin Tungevaag – Samsara 2015 *norwegiancharts.com*.
4. ↑  Martin Tungevaag Feat. Emila: Samsara 2015 *ifpi.fi*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 21.3.2015.
5. ↑  Norwegiancharts.com – Martin Tungevaag Feat. Emila – Samsara 2015 *norwegiancharts.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Samsara 2015
**Iši biladi** (عيشي بلادي, "Eläköön kotimaani") on Arabiemiraattien kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Arif al-Šaikh Abdullah al-Hasan, jonka sanoitus valittiin aiemmin tekstittömän hymnin sanoiksi kilpailun jälkeen vuonna 1996. Laulun melodia on ollut Arabiemiraattien kansallislauluna jo vuodesta 1971. Kyseessä on fanfaaria muistuttava hymni, jonka on säveltänyt Mohammed Abdel Wahab. Hän on säveltänyt myös Tunisian kansallislaulun Humat al-hima ja Libyan kansallislaulun Libya, Libya, Libya.

Teksti arabiaksi
----------------

عيشي بلادي عاش اتحاد إماراتنا  

عشت لشعب دينه الإسلام هديه القرآن  

حصنتك باسم الله يا وطن

بلادي بلادي بلادي بلادي

حماك الاله شرور الزمان  

أقسمنا أن نبني نعمل  

نعمل نخلص نعمل نخلص  

مهما عشنا نخلص نخلص

دام الأمان وعاش العلم يا إماراتنا  

رمز العروبة  

كلنا نفديك بالدما نرويك  

نفديك بالأرواح يا وطن

Transkriptio
------------

‘Īšī, bilādī, ‘āša-ttiḥādu imārātinā  

‘Išti li-ša‘bin, dīnuhu-l-islāmu, hadīhu-l-qur’ānu  

Ḥaṣṣantuki bi-smi-llāhi yā waṭanu

Bilādī, bilādī, bilādī, bilādī

Ḥamāki-l-ilāhu šurūra-l-zamāni  

Aqsamnā an nabnī na‘malu  

Na‘malu nukhliṣu, na‘malu nukhliṣu  

Muhimman ‘išnā nukhliṣu, nukhliṣu

Dāma-l-amān wa-‘āša-l-‘alamu, yā imārātanā  

Ramzu-l-‘urūbati  

Kullunā nafdīki bil-dimā nurwīki  

Nafdīki bil-arwāḥi yā waṭanu

Käännös
-------

Eläköön maani, Emiraattiemme yhtenäisyys elää  

Olet elänyt kansakunnalle, jonka uskonto on islam ja opas on Koraani.  

Tein sinusta vahvemman Jumalan nimessä – oi, kotimaa!  

Minun maani, maani, maani, maani.  

Allah on suojellut sinua ajan pahuuksilta.  

Olemme vannoneet rakentavamme ja tekevämme töitä -  

työskentele vilpittömästi, työskentele vilpittömästi!  

Niin kauan kuin elämme, olemme vilpittömiä.  

Turvallisuus on kestänyt ja lippu on elänyt – oi, meidän Emiraattimme!  

Arabismin symboli:  

Me kaikki uhraamme puolestasi ja annamme sinulle veremme;  

Me uhraamme sinun puolestasi sielullamme – oi, isänmaa!
**Maunu Ilmari Kuusi**, sukunimi vuoteen 1905 *Granfelt* (19. syyskuuta 1882 Helsinki – 2. marraskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen rovasti joka kuului evankeliseen herätysliikkeeseen.

Kuusen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Aksel August Granfelt ja Amanda (Mandi) Lydia Cantell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1906.

Kuusi oli siirtolaispappina Amerikassa 1907–1919 ja Suomi-opiston opettajana Hancockissa Michiganissa 1916–1917. Hän oli Suomen Merimieslähetysseuran sihteerin apulaisena 1919–1920 ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen nuorisoliiton pääsihteerinä 1920–1930. Kuusi oli Suomen Kirkon Sisälähetysseuran palveluksessa 1930–1935, Alkoholistiparantola Turvan johtajana ja Yläneen kirkkoherran apulaisena 1935–1936 ja Sininauhaliiton matkasihteerinä 1936–1939. Hän oli sitten Agricola-Seuran palveluksessa 1939–1940, Jääsken vt. kirkkoherrana ja kappalaisena 1941–1945, Evankelisen yhdistyksen palveluksessa 1945–1947 ja Karstulan evankelisen kansanopiston johtajana 1948–1951. Kuusi oli toimittamassa Paimensanomat-lehteä 1912–1917, Nuorison Ystävä-lehteä 1920–1930, Raamattukerho-lehteä 1930–1936, Risti ja raittius-lehteä 1935–1941 ja Nuorten ääni-lehteä 1948–1951. Kuusi sai rovastin arvon 1943 ja jäi eläkkeelle 1953. 

Ilmari Kuusi oli naimisissa 1909–1929 Martta Kristiina Saloheimon (ent. Berner, k. 1929) kanssa ja vuodesta 1931 tämän sisaren Katri Hanna Olivia Saloheimon (Berner) kanssa. Taidemaalari Helmi Kuusi (s. 1913) oli Ilmari Kuusen tytär ensimmäisestä avioliitosta. Ilmari Kuusen veljiä olivat professori Eino Kuusi, vakuutusneuvos Aarne Kuusi sekä professori Sakari Kuusi.

Teoksia
-------

Nimellä *Ilmari Granfelt*:

* *Kristityn vaellus : John Bunyan'in mukaan taikalyhtyesitelmäksi lyhennetty* ; suomeksi toim. Ilmari Granfelt. Kansanvalistus-seuran taikalyhtykirjoja 17. Kuopio 1903

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuka kukin on 1954
2. 1 2  Kuusi, Maunu Ilmari. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017 (viitattu 24.2.2019)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Maria Stenroos** (s. 1974) on suomalainen toimittaja. Hän toimi Yleisradion EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuosina 2014–2016. Aiemmin Stenroos on työskennellyt Ylen uutistoimituksessa.

Koulutus ja ura
---------------

Stenroos on opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa, josta hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi. Stenroos on tehnyt työuransa Yleisradiossa, jossa hän on työskennellyt muun muassa politiikantoimittajana, kotimaantoimittajana, uutispäällikkönä sekä Aamu-tv:n juontajana. Pisimpään hän on työskennellyt Ylen televisiouutisissa.

Syyskuussa 2014 Stenroos aloitti Ylen Brysselin-kirjeenvaihtajana, ja hän toimi tehtävässä kaksivuotiskauden. Syyskuussa 2016 hän jatkoi Ylen politiikantoimittajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Johanna Pohjola: Pikatietä Pariisiin *Journalisti*.  26.11.2015. Viitattu 25.6.2016.
2. ↑  Maria Stenroos Ylen EU-kirjeenvaihtajaksi *Yle Uutiset*.  29.8.2014. Viitattu 25.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Maria Stenroos Twitterissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva

 |

 |
Barberini-suvun vaakuna.
**Barberini** oli italialainen aatelissuku, joka oli alun perin kotoisin Toscanan Barberinosta, Elsen laaksosta. Sittemmin he asettuivat aluksi Firenzeen ja sen jälkeen Roomaan, jossa suku vaurastui ja sai poliittista valtaa.

Antonio Barberini puolusti Firenzeä vuonna 1530 ja lähti sen jälkeen Roomaan, jonne hän kutsui vuonna 1555 veljenpoikansa Francescon, josta tuli suvun varsinainen kantaisä. Francesco Barberini keräsi veljensä Raffaelon kanssa huomattavan omaisuuden ja kaupallisia etuja, joista tuli Barberinin suvun vallan perusta.

Suvun mahti nousi huippuunsa kun Maffeo Barberinista tuli vuonna 1623 paavi Urbanus VIII. Urbanus suosi avoimesti sukulaisiaan ja nimitti kaksi veljenpoikaansa, vuonna 1597 syntyneen Francesco Barberinin sekä Antonio Barberini vanhemman kardinaaleiksi. Heistä Antonio edisti merkittävällä tavalla kirkollisten rakennusten rakentamista Roomaan. Kolmas Urbanuksen nimittämistä Barberinin suvun kardinaaleista oli Antonio Barberini nuorempi, jonka paavi nimitti kardinaaliksi vuonna 1628. Antonio nuorempi osoittautui taitavaksi neuvottelijaksi, ja toimi paavin legaattina Urbanossa ja Avignonissa. Antonio nuorempi oli myös taiteen tukija, ja teki tilauksia muun muassa kuvanveistäjä ja arkkitehti Gian Lorenzo Berniniltä. Antonio nuorempi keräsi lisäksi laajan kirjaston, joka liitettiin hänen kuolemansa jälkeen hänen veljensä Francesco Barberinin suureen kirjastoon.

Barberinit saivat runsaasti vihamiehiä ja joutuivat riitoihin useiden mahtisukujen kanssa, eritoten Farnesen suvun kanssa. Farneset perustivat Barberineja vastustavan liittouman, joka löi Barberinit Lagoscurossa 30. maaliskuuta 1644. Tämä tappio ja Urbanus VIII:n kuolema heikensivät Barberinin suvun asemaa.

Taddeo, Francesco ja Antonio Barberini nuorempi pakenivat Pariisiin, kun vastavalittu uusi paavi Innocentius X käynnisti syytösten pohjalta tutkimukset Barberinien kirkollisten varojen väärinkäytöstä. Siellä Barberinit olivat ranskalaisen kardinaali Jules Mazarinin suojeluksessa. Mazarinin avustuksella järjestettiin Taddeon pojan Maffeon avioliitto Innocentiuksen suojatin Olimpia Giustinianin kanssa. Barberinit tekivät sovinnon Innocentiuksen kanssa vuonna 1653. Taddeo kuoli Pariisissa, mutta sekä Francesco että Antonio palasivat Roomaan, jossa he asuivat lopun elämänsä upeassa Berninin suunnittelemassa Palazzo Barberinissa.

Barberinit onnistuivat saamaan valta-asemansa takaisin lyhyeksi aikaa, ennen kaikkea kaukonäköisesti järjestettyjen avioliittojen avulla. Näihin kuului Taddeon tyttären Lucrezian naittaminen Modenan herttua Francesco II:lle. Barberinin suku sammui vuonna 1736, ja heidän omaisuutensa siirtyi Colonnan suvun haltuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: Barberini Family *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 8.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Barberini *Tietosanakirja*. Project Runeberg. Viitattu 13.8.2021.
Hasse Svens vuonna 2017.
**Hasse Svens** on ruotsalainen toimittaja, joka työskentelee Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:n Suomen kirjeenvaihtajana. Hän asuu Helsingissä ja tekee tarvittaessa juttuja myös Baltiassa.

Svens aloitti työt SVT:ssä vuonna 1982. Vuodesta 1985 lähtien hän on ollut SVT:n Suomen ja Baltian kirjeenvaihtaja, asemapaikkanaan Helsinki. Svens päätti hakea Suomen kirjeenvaihtajaksi suomalaisen vaimonsa innoittamana. Pestiään varten hän opiskeli Ruotsissa kansanopiston kurssilla suomen kieltä.

Svens on tullut tunnetuksi myös dopingjournalistina. Hän on paljastanut dokumenteissaan muun muassa, että 1990-luvun huippuhiihtäjillä Björn Dähliellä ja Vladimir Smirnovilla oli hiihtouransa aikana poikkeuksellisen korkeat veroarvot, mikä viittaa dopingin käyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  SVT:n kirjeenvaihtajat *svt.se*.  3.2.2016. Viitattu 7.2.2019.
2. ↑  Hasse Svens: Han vakar över östgrannarna *journalisten.se*.  3.2.2004. Viitattu 7.2.2019.
3. ↑  SVT:n toimittaja dokumentistaan: "Kaikki ovat olleet minulle vihaisia" *yle.fi*.  27.2.2013.
4. ↑  SVT:n toimittaja dopingkohusta: Kova harjoittelu ei selitä veriarvoja *mtvuutiset.fi*.  27.2.2013. Viitattu 7.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hasse Svens** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva

 |

 |
**Pauli Ilmari Myllymäki** (26. lokakuuta 1919 Hämeenlinna – 21. huhtikuuta 1980) oli suomalainen lehtimies, joka toimi *Avun* ja *Me-lehden* päätoimittajana.

Elämänvaiheet
-------------

Pauli Myllymäen vanhemmat olivat Kalle Myllymäki ja Elina Kauppinen ja puoliso vuodesta 1942 toimittaja Hertta Helena Salmela. Myllymäki valmistui kauppaopistosta 1939, tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja filosofian maisteriksi 1956. Jatkosodan aikana Myllymäki toimi armeijan tiedotuskomppanian reportterina ja haavoittui sodissa kahdesti.  Hän oli *Kansan Kuvalehden* toimitussihteeri 1945–1949, *Kuluttajain Lehden* eli myöhemmän *Me-lehden* 1949–1952 ja *Uuden Kuvalehden* 1952–1957. *Avun* toimituspäällikkönä Myllymäki työskenteli 1957–1959, 2. päätoimittajana 1959–1962 ja päätoimittajana 1962–1969. *Me-lehden* päätoimittaja hän oli 1969–1975 ja sen jälkeen vielä *Suomen Sosialidemokraatin* kolumnisti. 1980-luvulla hän toimi pari vuotta päätoimisena sihteerinä Paasikivi-seuran kampanjassa, jolla tuettiin presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalintaa. Myllymäellä oli useita lehtialan luottamustoimia. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.

Julkaisuja
----------

* *Satavuotiaat: Pitkäikäisyys ja sen ongelmat*, 1967
* *E-osuuskauppaliikkeen lehdistö: selvitys sen synnystä, kehityksestä ja nykytilasta sekä toimenpide-ehdotuksia sen kehittämiseksi*, 1975

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 608. Viitattu 15.9.2019.
2. 1 2  Kuolleita. Pauli Myllymäki. *Helsingin Sanomat*, 22.4.1980, s. 15.
3. ↑  Kulju, Mika & Tuomikoski, Pekka: *Tuntematon jatkosota : TK-miesten sensuroidut dokumentit*, s. 252. Gummerus, 2015. ISBN 978-951-24-0084-3.
**Kiviä taskussa** (*Stones in His Pockets*) on Marie Jonesin kirjoittama tragikoominen näytelmä.

Näytelmä sai ensi-iltansa vuonna 1996 Dublinissa. Teoksessa on alun perin 15 roolia. Näytelmän keskeinen idea on, että kaksi näyttelijää tekee useamman roolin.

Näytelmä kertoo irlantilaiskylästä, jossa kuvataan Hollywood-elokuvaa. Nummilla kohtaavat elokuvatähdet, taustajoukot ja paikalliset, jotka työskentelevät elokuvassa avustajina. 35-vuotiaat luuserit Charlie ja Jake menevät kuvauksiin avustajiksi ja joutuvatkin tekemään aivan muuta kuin etukäteen aavistavat. Kuvausten tiimellyksessä sattuu tragedia.

Jukka Kajavan mukaan näytelmässä on kysymys irlantilaisesta ylpeydestä ja patrioottisuudesta; marttyyristä; ja pienistä ihmisistä, joiden elämää ja arvoja suurten mahti ei kunnioita.

Pentti Kotkaniemi ohjasi Helsingin kaupunginteatterille sovituksen, jossa näyttelevät Martti Suosalo ja Mika Nuojua. Se sai ensi-iltansa 24.10.2002. Vuoden 2017 syyskuun loppuun mennessä sen oli nähnyt 233 032 katsojaa. Vuoteen 2023 mennessä sitä oli esitetty noin 870 kertaa ja esitykset jatkuivat edelleen. Se on pisimpään yhtäjaksoisesti esitetty näytelmä Suomen historiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Laura Hallamaa HS: Suomen pitkäikäisin teatteriesitys saavutti 15 vuoden iän, ja sitä on esitetty jo 700 kertaa – molemmilta näyttelijöiltä on jouduttu operoimaan polvet esityksen riverdance-kohtauksen vuoksi *Helsingin Sanomat*.  16.11.2017. Viitattu 23.2.2024.
2. ↑  Kiviä taskussa *naytelmat.fi*. Viitattu 23.2.2024.
3. ↑  Kajava Jukka: Mika Nuojua ja Martti Suosalo valloittivat Studio Pasilan ensi-illassa *Helsingin Sanomat*.  26.10.2002. Viitattu 23.2.2024.
4. 1 2  80-vuotias | "Ilon apostoli" Pentti Kotkaniemi ohjaa menestysteoksia: Kiviä taskussa -näytelmää on esitetty jo liki 900 kertaa *Helsingin Sanomat*.  4.8.2023. Viitattu 23.2.2024.
Vuoden 1558 painos, jossa on myös kaksi Olaus Magnuksen kirjoittamaa lukua
**Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus** (suom. *Gööttien ja svealaisten kaikkien kuninkaiden historia*, ruots. *Historia om alla göternas och svearnas konungar*) on Johannes Magnuksen kirjoittama, pitkälti mieli­kuvitukseen perustuva historia­teos, joka ilmestyi postuumisti vuonna 1554. Vaikka siinä arvostellaan ankarasti Kustaa Vaasaa, sitä käyttivät ihastuneina hyväkseen hänen poikansa, joille se oli omistettukin, osoittaakseen kuinka kunniakas historia Ruotsilla oli. Erityisesti he käyttivät kirjan hallitsija­luetteloita, jotka alkoivat Nooan pojan­pojasta Maagogista ja omaksuivat niiden nojalla hallitsijoina suuremmat järjestys­numerot kuin heillä olisi pitänyt olla sen perusteella, mitä Ruotsin varhaisemmista hallitsijoista nykyisin tiedetään. 

Teos kirjoitettiin alun perin latinaksi. Ruotsiksi sen käänsi ensimmäisenä Ericus Benedictii Schroderus, ja käännös julkaistiin vuonna 1620.

Teoksen 15 ensimmäisessä osassa Johannes Magnus käsittelee yksityis­kohtaisesti Ruotsin historiaa ennen vuotta 1000. Teos perustuu osittain Jordaneksen teokseen *Getica* ja Saxo Grammaticukseen mutta pitkälti myös kirjoittajansa omiin ajatuksiin. Sen mukaan Nooan pojan­pojasta Maagogista tuli Ruotsin ensimmäinen kuningas 88 vuotta veden­paisumuksen jälkeen. Kirjan kuningas­luettelon mukaan Ruotsissa oli ollut viisi Eerik-nimistä kuningasta ennen Eerik Voittoisaa, ja hänen mukaansa Jordaneksen mainitsema Berig oli Erik I, Eriksvisanin sankari. Samoin oli kirjan mukaan Ruotsissa ollut kuusi Kaarle-nimistä kuningasta ennen Kaarle Sverkerinpoikaa. Näiden vuoksi Kustaa Vaasan seuraajat Eerik XIV ja Kaarle IX ottivatkin näin korkeat, paaveihin verrattavat järjestys­numerot. Nämä kuvitteelliset muinaisajan Eerikit ja Kaarlet kuvattiin yleensä myönteisesti, kun taas keksitystä Gostagus-nimisestä hirmu­valtiaasta sanotaan: "*Tuskin yhtenäkään yönä vuoden kuluessa hän pidättäytyi huorinteosta, väkivallasta ja insestistä*".

Teos on äärimmäisen isänmaallinen ja osoittaa toisaalta syvää vihaa tanskalaisia kohtaan.

Lähteet
-------

1. ↑  "Johannes Magnus", *Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, 13. osa (Johan–Kikare)*, s. 39–40. Nordisk Familjeboks-Förlags Ab, 1910. Teoksen verkkoversio.
**Mogwai** on skotlantilainen post-rock/space rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995 Glasgow'ssa. Yhtyettä on luonnehdittu musiikkilehdissä "post-rockin pioneeriksi", sillä se on yksi vanhimmista ja tunnetuimmista kyseistä musiikkilajia edustava yhtye. Yhtye tunnetaan erityisesti kitarapainotteisista instrumentaalikappaleistaan, vaikka lauluakin esiintyy.

Yhtyeestä
---------

Mogwain musiikkiin vaikuttaneita bändejä ovat muun muassa The Dirty Three, Joy Division, Pink Floyd, The Jesus and Mary Chain, My Bloody Valentine ja Slint. Vuonna 2004 yhtye oli mukana Pixiesin ja The Curen kiertueilla.

Mogwain musiikkia löytyy monien elokuvien soundtrackeillä. Esimerkiksi yhtye teki kokonaisen soundtrackin ranskalaisesta jalkapallolegendasta Zinédine Zidanesta kertovaan elokuvaan Zidane: A 21st Century Portrait. Yhtyeen nimellä Mogwailla on itse asiassa taustana elokuva, sillä yhtye on saanut nimensä Gremlins-elokuvien mogwai-olion mukaan.

Alun perin yhtyeen julkaisijana toimi glasgowlainen Chemikal Underground. Nykyään yhtyeen levyjä julkaisee useampi yhtiö: Matador Records Yhdysvalloissa ja Play It Again Sam Records Isossa-Britanniassa. Mogwailla on nykyään myös oma levytysyhtiö Rock Action Records, joka kantaa samaa nimeä kuin yhtyeen kolmas albumi *Rock Action* ja Stooges-yhtyeen rumpali Scott Asheton, joka on vaihtanut nimensä Rock Actioniksi.

Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa 6. heinäkuuta vuonna 2006 Helsingin Tavastia Klubilla ja päivää myöhemmin Turun Ruisrockissa.

Kokoonpano
----------

* Stuart Braithwaite – kitara ja laulu
* Dominic Aitchison – basso ja kitara
* Martin Bulloch – rummut
* John Cummings – kitara
* Barry Burns – kitara, kosketinsoittimet ja huilu
* Graeme Ronald (keikkajäsen)

### Entiset jäsenet

* Brendan O'Hare

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Young Team* (1997)
* *Come on Die Young* (1999)
* *Rock Action* (2001)
* *Happy Songs for Happy People* (2003)
* *Mr. Beast* (2006)
* *Zidane: A 21st Century Portrait* (2006)
* *The Hawk Is Howling* (2008)
* *Hardcore Will Never Die, But You Will* (2011)
* *Rave Tapes* (2014)
* *Atomic* (2016)
* *Every Country's Sun* (2017)
* *As the Love Continues* (2021)

### Kokoelma-, remix- ja livealbumit

* *Ten Rapid (Collected Recordings 1996-1997)* (1997)
* *Kicking a Dead Pig* (1998)
* *EP+6* (2000)
* *Government Commissions: BBC Sessions 1996-2003* (2005)

### EP:t

* *4 Satin* (1997)
* *No Education = No Future (Fuck the Curfew)* (1998)
* *Mogwai:EP* (1999)
* *Travels in Constants* (2001)
* *U.S. Tour EP* (2001)
* *UK/European Tour EP* (2001)
* *Travel Is Dangerous* (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  "FAQ (Arkistoitu – Internet Archive)" Mogwain virallinen sivu).
2. ↑  bright light ! an unofficial mogwai web site *youngteam.co.uk*. Viitattu 6.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mogwai**.
* Mogwain viralliset kotisivut (englanniksi)
* Follow The Beast: Virallinen Mr. Beast -sivu (Matador Records) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Mogwai Myspacessa (englanniksi)
**Tõnu Endrekson** (s. 11. kesäkuuta 1979 Pärnu) on virolainen soudun olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän edustaa Pärnu SK -seuraa ja on pituudeltaan 197 cm.

Endrekson kuului Viron pariairokaksikkoon, joka saavutti olympiahopeaa Pekingissä 2008 ja sijoittui neljänneksi Ateenassa 2004. Pariaironelosessa hän sai olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 sekä sijoittui neljänneksi Lontoossa 2012 ja kuudenneksi Tokiossa 2021.

Endrekson on saavuttanut MM-kilpailuissa pariairokaksikossa pronssia 2007. Pariaironelosessa hän sai MM-pronssia 2005, 2006, 2015 ja 2017, sijoittui viidenneksi 2022, seitsemänneksi 2001, 2002 ja 2003 sekä kahdeksanneksi 2023. Hän on voittanut pariaironelosessa Euroopan-mestaruuden 2008, 2012 ja 2016, saanut EM-hopeaa 2011 ja EM-pronssia 2021 sekä sijoittunut neljänneksi 2020 ja viidenneksi 2022. Hän sijoittui EM-kilpailujen yksikössä viidenneksi 2010.

Endrekson on voittanut maailmancupin kilpailun pariairokaksikossa Amsterdamissa ja Luzernissa 2007 sekä pariaironelosessa Etonissa ja Luzernissa 2005 ja Zagrebissa 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Tõnu Endrekson *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tonu ENDREKSON *worldrowing.com*. Viitattu 23.2.2024. (englanniksi)
**Kaarlo Aukusti Meriluoto**, sukunimi vuoteen 1905 *Willman* (24. joulukuuta 1885 Kymi – 1. kesäkuuta 1972 Pieksämäki) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.

Kaarlo Meriluodon vanhemmat olivat kauppias Matti Willman ja Serafiia Mettälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja filosofian maisteriksi 1919. Meriluoto teki opintomatkoja Viroon 1913, 1936 ja 1939.

Meriluoto oli Karkkilan yhteiskoulun johtajana 1917–1918, Tyrvään yhteislyseon opettajana 1918–1919, Pieksämäen yhteiskoulun rehtorina 1919–1951 sekä Pieksämäen yhteislyseon vanhempana lehtorina ja rehtorina 1951–1952.

Meriluoto oli Pieksämäen seurakunnan kirkkohallintokunnan jäsenenä vuodesta 1938 ja Pieksämäen kauppalanvaltuuston jäsenenä 1931–1933. Hän oli Suomen Punaisen ristin Mikkelin läänin piirihallituksen jäsenenä 1944–1950.

Kaarlo Meriluoto oli naimisissa vuodesta 1919 filosofian maisteri Hilja Kerppolan kanssa. Heidän tyttäriään olivat filosofian maisteri, psykologi Sirkka Meriluoto (1920–1976) ja kirjailija, runoilija, kääntäjä Aila Meriluoto (1924–2019). Kaarlo Meriluodon serkku oli kirjailija Elvira Willman-Eloranta.

Julkaisuja
----------

Nimellä *K. A. Meriluoto*:

* *Neapelin kuningatar Maria Karolina*. Porvoo 1915
* *Pieksämäen yhteiskoulun 25-vuotishistoriikki* teoksessa *Pieksämäen yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1934-1935*. Mikkeli 1935
* *Katsaus Pieksämäen seurakunnan vaiheisiin vuosina 1573-1955*. Pieksämäen seurakunta, Pieksämäki 1956

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuka kukin on 1954
2. ↑  Geni.com : Kaarlo Aukusti Meriluoto
**David Pettersson** (s. 1981) on suomalainen maatalousyrittäjä ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Pettersson on kristillisdemokraattien varapuheenjohtaja vuodesta 2023 lähtien. Pettersson työskentelee luomuviljelijänä perhetilalla. Viljeystila on panostanut erityisesti luomuviljan tuotantoon. Aikaisemmin Pettersson on toiminut myös maitoauton kuljettajana. Koulutukseltaan Pettersson on teologian maisteri Åbo Akademista.

Pettersson on lisäksi toiminut Pedersören kunnanvaltuutettuna vuodesta 2008 lähtien ja Pedersören kunnanvaltuuston 1. varapuheenjohtajana. Pettersson valittiin vuoden 2022 aluevaaleissa Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutetuksi. Pettersson toimii puolueensa edustajana Pohjanmaan hyvinvointialueen aluehallituksessa. Aikaisemmin Pettersson on toiminut hallituksen jäsenenä Vaasan sairaanhoitopiirissä. Pettersson asuu Pedesören Ähtävän kylässä. Petterssonin perheeseen kuuluu vaimo ja viisi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Essayah jatkaa kristillisdemokraattien johdossa, Poutala varapuheenjohtajaksi *Karjalainen*.  26.8.2023. Viitattu 26.8.2023.
2. 1 2  Kunnas, Kristiina: Viikon KD-valtuutettu David Pettersson, Pedersöre: "Maalla asuvilla ei ole tasa-arvoisia elinolosuhteita" *KD-Lehti*.  21.8.2020. Viitattu 26.8.2023.
3. ↑  Pohjanmaan hyvinvointialue: Aluehallitus *pohjanmaanhyvinvointi.fi*. Viitattu 26.8.2023.
4. ↑  Kunnas, Kristiina: KD:n varapuheenjohtajaehdokas David Pettersson Pedersörestä: "KD:llä on paras politiikan sisältö, mutta emme saa sitä esiin" *KD-Lehti*.  19.8.2023. Viitattu 26.8.2023.
Wilhelm Solf
**Wilhelm Heinrich Solf** (5. lokakuuta 1862 Berliini – 6. helmikuuta 1936 Berliini) oli saksalainen virkamies, joka toimi Saksan siirtomaahallinnon palveluksessa sekä Saksan keisarikunnan viimeisenä ulkoministerinä lokakuusta joulukuuhun vuonna 1918.

Solf opiskeli Berliinissä ja Lontoossa itämaisia kieliä ja väitteli tohtoriksi muinaisintialaisista teksteistä. Myöhemmin hän työskenteli Saksan ulkoministeriön siirtomaaosastolla ja sen alaisuudessa useissa Saksan siirtomaissa. Vuosina 1898–1899 hän oli piirituomarina Saksan Itä-Afrikassa, 1899–1900 Apian kaupunginhallinnon johtajana Samoalla ja 1900–1911 Saksan Samoan kuvernöörinä. Joulukuusta 1911 alkaen Solf toimi Saksan siirtomaaministerinä. Aluksi hän pyrki yhteistyöhön Ison-Britannian kanssa Saksan siirtomaavallan laajentamiseksi. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän tuki Afrikan-siirtomaavallan laajentamisen sisällyttämistä Saksan sodanpäämääriin. Maailmansodan aikana Saksa kuitenkin menetti kaikki siirtomaansa Afrikassa ja Tyynellämerellä. Koska Solf kannatti Saksan siirtomaaimperiumia, hän yritti vuodesta 1917 alkaen puhua sellaisen rauhanjärjestelyn puolesta, jossa Saksa luopuisi valloituksistaan Ranskassa ja Belgiassa, mutta saisi vastaavasti siirtomaansa takaisin Afrikassa. Hän vastusti myös rajoittamattoman sukellusvenesodan käyttöönottoa.

Kun tappio sodassa oli jo nähtävissä, Solf kutsuttiin 3. lokakuuta 1918 Max von Badenin hallituksen ulkoministeriksi, säilyttäen samalla siirtomaaministerin salkun. Solf vastasi Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin kanssa käydystä sähkeidenvaihdosta, jonka seurauksena Saksa solmi aselevon 11. marraskuuta. Solf jatkoi ulkoministerinä vielä jonkin aikaa vallankumouksen jälkeen Friedrich Ebertin johtaman kansanvaltuutettujen neuvoston alaisuudessa, mutta erosi 13. joulukuuta 1918 ajauduttuaan erimielisyyksiin hallituksen toisen puheenjohtajan Hugo Haasen kanssa. Solf toimi 1920–1928 Saksan edustajana Tokiossa, vuodesta 1921 suurlähettilään nimikkeellä. Hieman ennen natsien valtaannousua hän oli mukana hankkeessa, jonka tarkoituksena oli perustaa Saksaan uusi keskustapuolue, mutta tämä ei onnistunut.

Wilhelm Solfin leski Johanna Solf perusti myöhemmin Solfin piirinä tunnetun vastarintaryhmän.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Daniel Steinbach: Solf, Wilhelm Heinrich (englanniksi) *1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War*. Viitattu 21.1.2017.
2. 1 2  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1924), s. 424 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 9.2.2014.
3. 1 2 3  Wilhelm Solf (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 9.2.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Johan Leopold "Lepo" Laurila**, vuoteen 1907 **Laurén** (19. lokakuuta 1878 Mäntsälä – 4. toukokuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen viulutaiteilija ja alttoviulisti, director musices.

Henkilöhistoria
---------------

Laurilan vanhemmat olivat ajuri Henrik Johan Laurén ja Maria Adolfina Pietala ja puoliso vuodesta 1908 Maria Alina Saarholma. Viulunsoiton Laurila aloitti jo kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulun 1886 ja sitten Helsingin musiikkiopiston 1900. Helsingin filharmonisen orkesterin 1. viulun soittaja hän oli vuodesta 1900, samoin kuin Helsingin musiikkiopiston jousikvartetin jäsen, musiikkiopistossa hän opetti vuodesta 1905. Laurila oli Helsingin kaupunginorkesterin 1. alttoviulunsoittaja 1912–1946. Hän oli perustamassa Suomen Muusikkojen Liittoa ja toimi sen puheenjohtajana 1917–1931. Hän oli myös Pohjoismaisen muusikkounionin presidentti 1925–1928 ja Suomen Kamarimusiikkiseuran musiikkipäällikkö 1945–1951. Director musices -arvonimi Laurilalle myönnettiin 1934. Hän toimi *Muusikkerilehden* päätoimittajana 1920–1929.

Julkaisuja
----------

* *Musiikkisanasto*, Fazerin musiikkikauppa, 1930

Suomentajana
* Ernst Rydberg: *Viulun rakentamisesta*, suom. L. L. Fazerin musiikkikauppa, 1925

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aikalaiskirja 1934 , s. 377-378. (Viitattu 18.9.1918)
2. 1 2  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 190-191. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.
3. 1 2  Lepo Laurila kuollut. *Helsingin Sanomat*, 6.5.1956, s. 19.
4. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 375
5. 1 2  60-vuotias. Musiikkitirehtööri Lepo Laurila. *Helsingin Sanomat*, 19.10.1938, s. 9.
**Sanakirja yleiseen siwistykseen kuuluwia tietoja varten** on Agathon Meurmanin toimittama ensimmäinen suomenkielinen tietosanakirja. Se ilmestyi 12-osaisena vihkosarjana vuosina 1883–1890 G. W. Edlundin kustantamana. Teoksessa on kaikkiaan 945 sivua. Hakusanoja on yli 13 000. Meurmanin tietosanakirjan sisältö mukailee pääosin saksalaista Meyerin tietosanakirjaa.

Meurman valikoi teoksen hakusanat osin sattumanvaraisesti ja antoi oman aatemaailmansa näkyä teoksen sisällössä. Teoksessa on vain vähän laajempia artikkeleita. Se sisältää pääasiassa vierasperäisten sivistyssanojen selityksiä sekä aivan lyhyitä tiedonantoja esimerkiksi henkilöistä ja maantieteellisistä kohteista. Teosta voidaan pitää myös ensimmäisenä suomalaisena sivistyssanakirjana, koska noin kolmasosa hakusanoista on sivistyssanojen selityksiä. Meurmanin teoksen rajoitusten vuoksi ensimmäiseksi varsinaiseksi ja laajemmaksi suomenkieliseksi tietosanakirjaksi mainitaan joskus vasta vuosina 1909–1919 julkaistu kymmenosainen *Tietosanakirja*.

Lähteet
-------

1. ↑  Sanakirja yleiseen siwistykseen kuuluwia tietoja varten[vanhentunut linkki]. Fennica-tietokanta.
2. 1 2  Koukkunen, Kalevi: Ksenoglossofiliaako? 120 vuotta sivistyssanakirjoja (Arkistoitu – Internet Archive). *Tieteessä tapahtuu* 5/2003, s. 9.
3. 1 2 3  Kirjallisuudentutkimus:ensyklopedia. *Tieteen termipankki*. Viitattu 10.9.2015.
4. 1 2  *Tietosanakirja* (1909–1922), s. 1559. Runeberg.org.

Aiheesta muualla
----------------

* Koko teoksen tekstisisältö html-muodossa Kotimaisten kielten keskus, Kaino-aineistopalvelu.
Hermann von François
**Hermann Karl Bruno von François** (31. tammikuuta 1856 Luxemburg – 15. toukokuuta 1933) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänellä oli merkittävä rooli itärintaman ensimmäisissä taisteluissa syksyllä 1914.

François aloitti upseerinuransa vuonna 1875 kaartinrykmentissä. Hänestä tuli 1905 rykmentinkomentaja ja 1913 jalkaväenkenraali ja ensimmäisen armeijakunnan komentaja. Sen johdossa hän osallistui myös maailmansodan ensimmäisiin taisteluihin Itä-Preussissa 1914. François oli hyökkäävä ja omapäinen. Aivan sodan alussa hän käynnisti 8. armeijan komentajan Max von Prittwitzin tietämättä hyökkäyksen Stallupönenissä. Françoisin menestys kannusti myös Prittwitzin hyökkäämään, mutta tappiollisen Gumbinnenin taistelun jälkeen Pritwittz korvattiin Paul von Hindenburgilla ja Erich Ludendorffilla. Tannenbergin taistelussa François rikkoi myös Ludendorffin määräyksiä ja lähti hyökkäämään puolustautumisen sijasta. Saavutetun menestyksen vuoksi hänen toimiaan katsottiin läpi sormien, mutta Ludendorff menetti luottamuksensa häneen. Hindenburgin siirryttyä koko itärintaman päälliköksi François komensi kahdeksatta armeijaa hetken aikaa loka–marraskuussa 1914. Sen jälkeen hän ei kuitenkaan enää saanut armeijaa komentoonsa, vaan joutui toimimaan lopun sodan ajan armeijakunnan komentajana.

Keväällä 1915 François osallistui 41:nnen reserviarmeijakunnan komentajana Eberhard von Mackensenin johtamaan suurhyökkäykseen itärintamalla. Kesäkuusta 1915 kesäkuuhun 1918 hän oli 7. armeijakunnan komentajana länsirintamalla Ranskassa. Hän jätti sotapalveluksen lokakuussa 1918.

François kirjoitti useita sotahistoriallisia tutkimuksia ja sodan jälkeen pari muistelmakirjaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1923), s. 998 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014.
2. 1 2  Hermann von Francois (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hermann von François** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Göran Hjelmman** (12. lokakuuta 1898 Viipuri – 8. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri ja professori.

Hjelmmanin vanhemmat olivat kamreeri Karl Albert Hjelmman ja Ella Anna Aurora Rundgren ja puoliso vuodesta 1925 hammaslääkäri Alli Anna Sofia Lillsunde. Hän tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1926. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Hjelmman väitteli 1929. Hjelmman oli Helsingin yliopiston anatomian apulainen 1932–1942 ja professori (vaiht. ruotsinkielinen virka) 1942–1964. Hän julkaisi tutkimuksia anatomian, embryologian ja kirurgian alalta.

Kirurgisten tautien erikoislääkärin oikeudet Hjelmman sai 1929 ja toimi talvisodassa 7. Sotasairaalan ylikirurgina ja jatkosodan alkuvaiheessa 36. Kenttäsairaalan A-osaston vanhempana kirurgina. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintämajuri (1942).

Lähteet
-------

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 182. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2 3  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 165-166. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
3. ↑  Helsingin yliopiston virkamiehet.
4. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 3, p. 791. Otava 1968.
5. ↑  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) : Who's who in Finland / 1954 *runeberg.org*.
Norjan laivaston lippu.
**Norjan merivoimat** (norj. *Sjøforsvaret*) on merialueen valvonnasta ja suojaamisesta vastaava puolustushaara Norjan asevoimissa. Merivoimiin kuuluvat laivasto, rannikkovartiosto ja merisotakoulut.

Laivasto
--------

*Pääartikkeli: Norjan laivasto*
Laivasto (norj. *Kysteskadren*) muodostaa Norjan meripuolustuksen perustan. Sen tärkeimpänä tukikohtana on Haakonsvernin laivastotukikohta Bergenissä. 1. tammikuuta 2006 luodun uuden organisaation mukaan laivastoon kuuluu kuusi jaosta tai laivuetta:

* fregattilaivue
* miinalaivue
* moottoritorpedovenelaivue
* Rannikkojääkärijaos, jonka muodostavat rannikkojääkärit, taistelusukeltajat ja merijalkaväki
* huoltojaos

Rannikkovartiosto
-----------------

*Pääartikkeli: Norjan rannikkovartiosto*
Rannikkovartiosto (norj. *Kystvakten*) vastaa Norjan merialueiden valvonnasta. Komentajan toimipaikkana on Oslo, ja merialueet on jaettu kahteen valvonta-alueeseen, joissa kummassakin on oma laivue. Pohjoisen merivalvonta-alueen laivue on sijoitettu Sortlandiin ja eteläisen Haakonsverniin Bergeniin.

Merisotakoulut
--------------

Merisotakoulut vastaavat kaikesta merivoimien koulutuksesta sekä varusmiehille että palveluksessa oleville. Peruskoulutusta annetaan Stavangeriin sijoitetussa koulutuskeskuksessa (*KNM Harald Haarfagre*), minkä jälkeen osa siirtyy päällystökoulutukseen ja merisotakouluun Laksevågiin Bergenin lähistölle. Lisäksi Haakonsvernin laivastoasemalla (*KNM Tordenskjold*) annetaan lisä- ja täydennyskoulutusta.

Arvoasteet
----------

| **Nato nimike** | OF-10 | OF-9 | OF-8 | OF-7 | OF-6 | OF-5 | OF-4 | OF-3 | OF-2 | OF-1 | OF(D) | Student Officer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Norja** (Muokkaa) | ***Ei vastaavuutta*** | Admiral | Viseadmiral | Kontreadmiral | Flaggkommandør | Kommandør | Kommandørkaptein | Orlogskaptein | Kapteinløytnant | Løytnant | Fenrik | ***Ei vastaavuutta*** |

| **NATO nimike** | OR-9 | OR-8 | OR-7 | OR-6 | OR-5 | OR-4 | OR-3 | OR-2 | OR-1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Norja Norja**(Muokkaa) | ***Ei vastaavuutta*** |  |  |  | ***Ei vastaavuutta*** |  |
|  |  |  |  | Kvartermester | Konstabel | Visekonstabel |  | Menig |

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norjan merivoimat**.
* Forsvaret.no (norjaksi)