recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kelttiläiset maat** nimitystä käytetään niistä maista ja alueista, joissa puhutaan kelttiläisiä kieliä ja joissa kelttiläinen kulttuuri on säilynyt. Kelttiläinen liitto on tunnustanut kuusi aluetta kuuluviksi kelttiläisiin maihin. Nämä ovat Irlanti (*Éire*), Skotlanti (*Alba*), Mansaari (*Mannin*), Wales (*Cymru*), Cornwall (*Kernow*) ja Bretagne (*Breizh*). Myös Englanti, Galicia ja Asturia luokitellaan joskus kelttiläisiksi maiksi niiden kelttiläisen historian takia.

Kielet
------

Useimmat alueet luokitellaan kelttiläisiksi niissä puhutun kielen perusteella. Jokaisella nykyisin kelttiläisiksi luokitellulla alueella puhutaan kelttiläistä kieltä. Kuitenkin millään näistä alueista kelttiläiset kielet eivät ole valta­kieliä, vaan niissä puhutaan englantia, ranskaa tai skottia. Myös eräillä kelttiläisiksi maiksi luokittelemattomilla alueilla puhutaan kelttiläisiä kieliä. Kymriä puhutaan Patagoniassa ja gaelia Cape Bretonissa.

Nykypäivänä kelttiläisiä kieliä puhutaan seuraavasti:

* Kymri 537 870
* Iiri 391 470
* Bretoni 500 045
* Gaeli 58 552
* Korni 2 000
* Manksi 1 689 toisena kielenä

Muut alueet
-----------

Suurimmassa osassa Länsi- ja Keski-Eurooppaa on ollut kelttiläistä vaikutusta, mutta kelttiläiset kielet eivät ole siellä säilyneet. Iberian niemi­maalla eli aikoinaan useita keltti­ryhmiä ja osalla paikan­nimistä on kelttiläinen alku­perä. Kelttiläisissä kielissä Englantia kutsutaan saksien maaksi. Tämä johtuu saksien aikoinaan suorittamasta Englannin valtauksesta. Englannin alueella on puhuttu kelttiläisiä kieliä 1700-luvulle saakka; viimeinen äidin­kielenään kornia puhunut kuoli 1676 ja Herefordshiressä puhuttu kymri hävisi samoihin aikoihin. Eräät vallonit pitävät itseään kelttiläisinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ethnologue Report for Language Code: cym Ethnologue. Viitattu 10.5.2010. (englanniksi)
2. ↑  Ethnologue Report for Language Code: gle Ethnologue. Viitattu 10.5.2010. (englanniksi)
3. ↑  Ethnologue Report for Language Code: bre Ethnologue. Viitattu 10.5.2010. (englanniksi)
4. ↑  Census 2001 Scotland: Gaelic Speakers by Council Area  2001. Comunn na Gàidhlig.  Arkistoitu 25.9.2006. Viitattu 4.9.2009. (englanniksi)
5. ↑  Teaching English – South West *BBC World Service*. British Broadcasting Corporation.  Arkistoitu 8.1.2010. Viitattu 10.5.2010. (englanniksi)
6. ↑  Manx Gaelic Revival ’Impressive’ *BBC News*.  22.9.2005. Viitattu 10.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Celtiaid modern (kymriksi)
* Kelttiläisen liiton sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kelttiläiset maat
* Keränen, Mika: "Kelttiläisyys" traditionalismin regressiivisenä utopiana (Osa 1) *Sarastus*.  11.5.2013.
**Keltinmäen kirkko** on Jyväskylässä Keltinmäen kaupunginosan Keltinkeskuksessa sijaitseva, vuonna 1992 valmistunut evankelis-luterilainen kirkko. Sen on suunnitellut jyväskyläläinen arkkitehti Olavi Noronen.

Keltinmäen kirkossa on Tuomen Urkurakentamon 15-äänikertaiset urut. Ne otettiin käyttöön kesällä vuonna 1993.

Uskonnollinen symboliikka arkkitehtuurissa
------------------------------------------

Yksi teema kirkon arkkitehtuurissa on valo. Se näkyy muun muassa kirkon pyöreässä lasialttarissa, jolle laskeutuu ylhäältä voimakas valo. Lisäksi valoa kuvastavat lattiaan piirretyt liekit, kattorakenteen sädemäiset muodot ja pihan kiveys.

Uskonnollinen symboliikka näkyy myös kirkon ulko-ovia ympäröivästä mosaiikkityöstä. Sen on sanottu kuvaavan kirkkoon tulevia särkyneitä ja rikkinäisiä ihmisiä.

Kirkkotekstiilit ja -taide
--------------------------

Kirkon tekstiilit on suunnitellut Eija Arminen. Alttaritaideteoksen, jonka nimi on *Kuolleiden ylösnousemus*, on tehnyt Penni Rainio.

Kirkossa on myös *Raamatun tie* -lyijylasiteos, jonka on tehnyt taiteilija Andrij Stasevskij vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Keltinmäen kirkko*. Kirkossa jaettava Keltinmäen alueseurakunnan julkaisema esite. Jyväskylä: Keltinmäen alueseurakunta.

Aiheesta muualla
----------------

* Jyväskylän seurakunta - Keltinmäen kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Netti-Nysse Tampereen keskustorilla Raatihuoneen edessä
Netti-Nysse
**Netti-Nysse** oli linja-auton alustalle rakennettu Tampereen kaupunginkirjaston tarjoama tieto- ja viestintäteknologian koulutustila, joka käsitti auditorion ja tietokoneluokan, jossa oli 10 tietokonetta nopein Internet-yhteyksin. Nimitys tulee Internetin lyhyestä nimestä *netti* ja tamperelaisesta tai sellaiseksi väitetystä lausahduksesta "nysse tulee", jonka alkuperäinen merkitys on *nyt se (bussi) tulee*.  Vanha, ensimmäinen Netti-Nysse sijaitsee nykyään Mobilian varastossa.

Netti-Nysse sisältä
Netti-Nysse uudessa ulkoasussaan Tampereen aikuiskoulutuskeskuksen omistuksessa 2017.
Netti-Nysse aloitti toimintansa 6. kesäkuuta 2001 Tampereen kaupungin liikennelaitoksen vanhassa haitari- eli nivelbussissa, joka muokattiin tarkoitukseen sopivaksi. Alkuperäinen, ensimmäinen Netti-Nysse ei ole enää käytössä, vaan se on museoitu. Järjestyksessä toinen, erityisesti tätä tarkoitusta varten rakennettu Lahden Autokorin valmistama Lahti Eagle -mallinen linja-auto otettiin käyttöön 3. lokakuuta 2005.

Netti-Nyssen rekisterinumero TRE-101 viittaa kaupungin nimeen sekä binäärilukuihin tietotekniikan symbolina.
Sivistys- ja elämänlaatupalvelujen lautakunta päätti vuoden 2014 alussa Netti-Nyssen toiminnan luopumisesta.

Nykyisin Netti-Nysse toimii uudessa ulkoasussaan Tampereen aikuiskoulutuskeskuksessa ajo-opetusautona uusille linja-autonkuljettajille. Netti-Nysse oli myös 2 vuotta Tampereen kaupungilla mainoskäytössä Tampereen raitiotietä mainostaen nimellä Ratikka-Nysse. Sen omistus ja käyttö säilyi Tampereen aikuiskoulutuskeskuksella ja ajo-opetustoiminnan lisäksi Netti-Nysse / Ratikka-Nysse toimi raitiotien mainosautona erilaisissa tapahtumissa.

Netti-Nyssen tietoliikenneyhteydet
----------------------------------

Netti-Nysse toimi pääasiallisesti Tampereen kaupungin alueella käyttäen kiinteitä tukiasemia WLAN-yhteydellä. Yhteys voitiin muodostaa myös suunnattavalla siirrettävällä lähettimellä, joka voitiin kytkeä mihin tahansa tietoverkkoon. Lisäksi Netti-Nyssessä oli @450- ja 3G-yhteydet.

Katso myös
----------

* Kirjastoauto
* Nivelbussi

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Nettinysse: historia
3. ↑  Netti-Nyssen henkilökunnan haastattelut ja esitemateriaalit

Entinen Netti-Nysse Ratikka-Nyssenä Tampereen Aikuiskoulutuskeskuksen opetusajossa syksyllä 2018.Ensinen Netti-Nysse Ratikka-Nyssenä opetusajossa Vesilahdella elokuussa 2019
Entinen netti-Nysse / Ratikka-Nysse viimeisimmässä ulkoasussaan Tampereen Aikuiskoulutuskeskuksen pihassa lähdössä opetusajoon jouluna 2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Netti-Nysse (Tampereen Kaupunginkirjasto)
* Elävän arkiston blogi: Harmaita hiuksia internetissä
* 
*
**Nettovelkaantumisaste** eli **gearing** on tilinpäätösanalyysissä tunnusluku, joka kuvaa yrityksen velkaantuneisuutta. Nettovelkaantumisaste kertoo, kuinka paljon yrityksellä on korollista velkaa, jota se ei kykenisi välittömästi maksamaan kassavaroillaan pois. Nettovelkaantumisaste ilmoitetaan prosentteina omasta pääomasta. Mitä alempi nettovelkaantumisaste on, sitä vahvempi on yrityksen pääomarakenne.

Nettovelkaantumisaste-tunnuslukua käytetään varsinkin pörssiyritysten kohdalla ja kansainvälisissä vertailuissa.

Sana *gearing* viittaa velkavipuun.

Laskentakaava
-------------

Nettovelkaantumisaste lasketaan jakamalla korolliset nettovelat yrityksen omalla pääomalla.

{\displaystyle \mathrm {Nettovelkaantumisaste,\%} ={\frac {\mathrm {Korolliset~velat-rahavarat} }{\mathrm {Oma~p{\ddot {a}}{\ddot {a}}oma} }}\cdot {100~\%}}
Jakoviivan yläpuolella olevaa summaa kutsutaan *korolliseksi nettovelaksi*. Se on velka, jolle on maksettava korkoa ja josta on vähennetty ne varat, jotka ovat käteistä tai lähellä sitä. Rahavaroina vähennetään rahat ja arvopaperit.

Omaan pääomaan lisätään mahdollinen vähemmistöosuus.

Ohjearvot
---------

Mitä korkeampi nettovelkaantumisaste, sitä velkaantuneempi yritys. Korkea velkaantuneisuus lisää riskiä sekä rajoittaa yrityksen taloudellista liikkumavaraa ja kasvumahdollisuuksia. Mitä korkeampi nettovelkaantumisaste on, sitä hankalampi yrityksen on saada lisärahoitusta. Matala nettovelkaantumisaste ei toisaalta takaa mahdollisuutta lainan saantiin.

Nettovelkaantumisasteen "hyvän taloudenpidon" ylärajana pidetään 100 %. Tämä perustuu siihen, että luotonantaja ei normaalisti ota yrityksen toiminnasta suurempaa riskiä kuin omistajakaan. Ohjearvot ovat:

* enintään 50 %: hyvä
* 51–100 %: tyydyttävä
* yli 100 %: heikko

Jos luku on negatiivinen, yhtiö on nettovelaton ja siis erittäin vakavarainen. Silloin yrityksellä ei ole korollista velkaa tai se voitaisiin maksaa pois kassavaroista.

Nettovelkaantumisaste vai omavaraisuusaste?
-------------------------------------------

Rahoitusaseman arvioinnissa nettovelkaantumisaste ja omavaraisuusaste ovat toistensa kanssa samankaltaisia tunnuslukuja. Velkaisuuden mittarina nettovelkaantumisaste on tarkempi. Yrityksellä voi olla paljon velkaa, mutta jos velka on korotonta ja yrityksellä paljon rahavaroja, velka ei huononna yrityksen toimintaedellytyksiä, vaikka omavaraisuusasteesta niin voisi luulla.

Katso myös
----------

* Omavaraisuusaste
* Pääomarakenne
* Tilinpäätösanalyysi
* Vakavaraisuus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Salmi, Ilari: *Mitä tilinpäätös kertoo?*. Edita Publishing Oy, 2010. ISBN 978-951-37-5734-2.
2. 1 2 3  Ikäheimo, Seppo: Tilinpäätösanalyysi omistajan näkökulmasta.  *Yrityksen taloushallinto tänään*, 2014. Vaasa:  Vaasan Yritysinformaatio Oy. ISBN 978-951-96324-4-5.
3. 1 2 3 4  Kaisanlahti, Timo – Leppiniemi, Jarmo – Leppiniemi, Raili: *Tilinpäätöksen tulkinta*. Helsinki: Alma Talent, 2017. ISBN 978-952-14-3247-7.
4. 1 2  Nettovelkaantumisaste-% (Net Gearing) | Tunnuslukuopas | Balance Consulting *www.balanceconsulting.fi*.  Arkistoitu 1.3.2018. Viitattu 1.3.2018.
**The Sea of Grass** on Conrad Richterin romaani vuodelta 1936. Sen tapahtumapaikka on New Mexico 1800-luvun lopulla, ja aiheena on konflikti, jossa vastakkain ovat rikkaat karjatilalliset, joiden karja laiduntaa vapaasti valtion mailla, preerialla, ruohopelloilla ("sea of grass"), ja pientilalliset, valtiolta maata saaneet uudisasukkaat, jotka rakentavat aitoja omiksi tarpeikseen viljelemiensä maiden ympärille. Teos on laaja muotokuva cowboy-aikakauden päättymisestä Yhdysvaltojen lounaisosissa Suurilla tasangoilla.

Se on taustana kolmiodraamassa, jossa osapuolina ovat karjatilallinen Jim Brewton, hänen St. Louisisista kotoisin oleva vaimonsa Lutie Cameron ja kunnianhimoinen liittovaltion tuomari Brice Chamberlain. Richter rakentaa Homerosta mukaillen tarinaa, jossa lapset joutuvat mukaan vanhempiensa konflikteihin. Romaanin näkökulma on eversti Brewtonin veljenpojan Halin.

Juri Nummelin kirjoittaa Parnassossa, että tarina kuulostaa perinteiseltä länkkäriltä, mutta monet piirteet tekevät siitä poikkeuksellisen, kuten että länkkäreissä ei juuri kuvata viljapeltojen kuihtumista ja Richterin runollinen kieli eroaa perinteisestä lännenkirjallisuuden kielestä. Jim Brewton sen sijaan on perinteinen lännensankari, karismaattinen ja jääräpäinen johtajatyyppi. Nummelin huomauttaa, että ristiriitoja kuvatessaan Richter ei asetu kenenkään puolelle, eikä runollinen kieli oikein sopisikaan väkivallan kuvauksiin, kun taas perinteisten lännenromaanien keinovalikoimiin väkivalta kuuluu. Richter kuitenkin kohdistaa empatiansa vähäosaisille.

Richter suhtautuu kriittisesti lännen asuttamiseen, jonka seurauksena on ekologinen kriisi, ruohopeltojen kuivuminen.

Arviot
------

Kriitikot suhtautuivat kirjaan myönteisesti, ja se vahvisti Richterin mainetta historiallisten romaanien kirjoittajana.

Sovitukset
----------

Romaanin pohjalta on tehty vuonna 1947 elokuva *Lainehtiva tasanko*, jonka on ohjannut Elia Kazan ja jossa pääosia näyttelevät Katharine Hepburn ja Spencer Tracy. Kazan oli tyytymätön elokuvaan pettyneenä tuotantoratkaisuihin, kuten tasankoa esittävän valmiin filmiaineiston käyttöön sen sijaan, että kuvausryhmä olisi lähetetty paikan päälle, ja Hepburnin liioitellun hienoon puvustukseen. Hän kehotti ihmisiä jättämään se katsomatta. Elokuvasta tuli kuitenkin suosittu, ja sen taloudellinen tuotto oli suurempi kuin minkään muun Hepburnin ja Tracyn yhdessä tekemistä elokuvista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juri Nummelin, Villi länsi ei ole koskaan ollut entisensä. Parnasso 4/2016 s. 45–46
2. ↑  *Elia Kazan: A Life*. "Se on ainoa tekemäni elokuva, jota häpeän. Älä mene katsomaan sitä". Random House Digital, Inc. ISBN 0307959341. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Sea of Grass
*Tämä artikkeli käsittelee Heinolan kaupunginosaa. Lisää merkityksiä sivulla Tommola (täsmennyssivu).*

Kerrostaloja Vuorikadulla.
Omakotitaloja Kyminkadulla.
**Tommola** on Heinolan kaupunginosa keskustan ja pohjois–eteläsuuntaisen Heinolan harjun kaakkoispuolella. Tommolan kohdalla leveänä virtaavan Kymijoen pohjoisrannalla sijaitsee kaupungin vanhainkoti Hopeasilta. Tommolassa on useita teollisuuslaitoksia, kuten Peltosen suksitehdas ja Heinolan saha. Tommolassa on yksi päiväkoti ja alakoulu. Lisäksi Tommolan palveluihin kuuluvat päivittäistavarakauppa K-Market ja pizzeria. 

Tommolasta Heinolan keskustaan on matkaa 0,6–2,5 kilometriä. Alueeltaan varsin laajassa Tommolassa teollisuus- ja asuinalueet ovat erillään, ja asuntoalueet ovat rauhallisia. Asuntokanta koostuu pääasiassa kerrostalo- ja omakotitaloasutuksesta. Tommolasta on Sahanniemen kautta siltaa pitkin rautatien ja kevyen liikenteen yhteydet Rautsaloon.

Aiheesta muualla
----------------

* Tommola Kansalaisen Karttapaikka -palvelussa

Heinolan kaupunginosat

* Asemantaus
* Hevossaari
* Jyränkö
* Keskusta
* Heinolan kirkonkylä
* Komostenkylä
* Lakeasuo
* Luhtapauni
* Mustikkahaka
* Myllyoja
* Pirttiniemi
* Pyhätön
* Rainio
* Rautsalo
* Sahanniemi
* Sinilähde
* Tommola
* Tähtiniemi
* Veljeskylä
Tommy Douglas (1945)
**Thomas Clement "Tommy" Douglas** PC, CC, SOM (20. lokakuuta 1904 Falkirk, Skotlanti – 24. helmikuuta 1986 Ottawa, Ontario) oli skotlantilaissyntyinen kanadalainen poliitikko. Hän oli maansa johtavia sosialistipoliitikkoja.

Poliittinen ura
---------------

Tommy Douglas oli Saskatchewanin provinssin päämies (englanninkielinen termi *Premier of Saskatchewan*) vuosina 1944–1961 johtaen Pohjois-Amerikan ensimmäistä sosialistihallitusta. Douglas myös esitteli Kanadan yleisen terveydenhoitojärjestelmän kehittämisen, ja häntä pidetäänkin Kanadan terveydenhoitojärjestelmän isänä. Vuonna 2004 kanadalaiset äänestivät Douglasin kaikkien aikojen suurimmaksi kanadalaiseksi. 
 Hänen elämästään on tehty Kanadassa myös kaksijaksoinen televisiosarja nimeltään *Prairie Giant*.

Yksityiselämä
-------------

Tommy Douglas tunnetaan myös Kiefer Sutherlandin isoisänä. Kieferi Sutherlandin äiti Shirley oli nimittäin Tommy Douglasin tytär sekä Donald Sutherlandin vaimo. Tommy Douglas kuoli syöpään 81-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  CBC: The Greatest Canadian

Aiheesta muualla
----------------

* Tommy Douglas and his Government 1944-1960 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Biography of Thomas Clement Douglas (Arkistoitu – Internet Archive)
* Prairie Giant: The Tommy Douglas Story (Arkistoitu – Internet Archive)
* CBC Digital Archives - Tommy Douglas and the NDP
* Order of Canada Citation (Arkistoitu – Internet Archive)
* Federal Political Biography from the Library of Parliament (Arkistoitu – Internet Archive)
* Douglas-Coldwell Foundation - Promoting Education and Research into Social Democracy

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Muusikko Peter Framptonin talk box.
Talk Box muusikon käytössä
**Talk box** (suom. *puhelaatikko*), josta kitaraan liitettynä käytetään myös nimitystä **talking guitar** (suom. *puhuva kitara*), on äänenmuuntoväline, jota käytetään varsinkin kitaran, mutta myös kosketinsoittimien kanssa.

Talk box on toimintaperiaatteeltaan tiiviiseen tilaan suljettu kaiutin, josta ääni johdetaan muoviputken kautta soittajan suuhun. Kun soittaja muuttaa suun asentoa samalla tavalla kuin puhuttaessa tai laulettaessa, instrumentin ääneen tulee laulunkaltaisia piirteitä. Muokattu ääni poimitaan tavallisesti laulumikrofonilla. Efektiä käytetään erityisesti sooloissa, mutta varsinkin kosketinsoittimissa sillä väritetään myös sointuja.
Nykyisin talk boxin käyttö on vähäistä.

Talk boxia käytettiin erityisesti 1970- ja -80-luvuilla. Laitteen tunnetuimpia käyttäjiä on kitaristi Peter Frampton. Jeff Beckin albumilla "Blow By Blow" efektiä käytetään useissa kappaleissa. Bon Jovi -yhtyeen "Livin' On A Prayer" -kappalessa kitaristi Richie Samboran soittama johtoriffi on tunnettu esimerkki 80 -luvulta. Popeda-yhtyeen Costello Hautamäki käyttää laitetta "Kersantti Karoliina" -kappaleessa.

Roger Troutman käytti Zapp-yhtyeessä efektiä kosketinsoittimessa (esim. hitit "More Bounce to the Ounce" ja "Dancefloor"). Troutman käytti talk-boxia myös Tupac Shakurin "California Love" -kappaleella.

Tunnettuja talk box -merkkejä ovat Electro-Harmonix Golden Throat ja Heil.
**Midlake** on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye Texasista. Yhtye on julkaissut viisi studioalbumia.

Yhtyeen jäsenet tapasivat opiskellessaan jazzmusiikkia samassa opinahjossa, Pohjois-Texasin yliopistossa. Alussa musiikki oli hyvin Herbie Hancock -vaikutteista kokeellista jazz/funkmusiikkia, mutta muuttui pian indierockiksi. Yhtyeen ensimmäinen EP *Milkmaid Grand Army* herätti Simon Raymonden mielenkiinnon ja yhtye teki sopimuksen Raymonden brittiläisen Bella Union -levy-yhtiön kanssa. Ensimmäinen kokopitkä albumi *Bamnan and Slivercork* julkaistiin heinäkuussa 2004. Johtuen eurooppalaisesta levy-yhtiöstä Midlake menestyi aluksi paremmin Euroopassa kuin Yhdysvalloissa.

Varsinainen läpimurtoalbumi oli toinen levy, vuonna 2006 ilmestynyt *The Trials of Van Occupanther*, jolla oli vaikutteita 1970-luvun artisteilta kuten Neil Young, America ja Fleetwood Mac. Kolmas albumi *The Courage of Others* ilmestyi helmikuussa 2010 ja oli muun muassa Mojo Magazinen kuukauden albumi.

Midlaken laulaja Tim Smith on vieraillut Chemical Brothersin levyllä *We Are the Night* (2007) kappaleella "The Pills Won't Help You Now".

Yhtye on esiintynyt Suomessa Ruisrockissa kesällä 2010 ja Tavastialla marraskuussa 2010. Kolmannen kerran Midlake vieraili Suomessa Flow-festivaaleilla elokuussa 2011.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* 2004 - *Bamnan and Slivercork*
* 2006 - *The Trials of Van Occupanther*
* 2010 - *The Courage of Others*
* 2013 - *Antiphon*
* 2022 - *For the Sake of Bethel Woods*

### Singlet ja EP:t

* 2001 - Milkmaid Grand Army (EP)
* 2005 - Balloon Maker (EP)
* 2007 - Oak & Julian (vain iTunesissa julkaistu EP)
* 2009 - Acts of Men (12" single)

Lähteet
-------

1. ↑  Ruhlmann, William: Midlake AllMusic.com. Viitattu 9.6.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Album of the Month  5.1.2010. Bella Union.  Arkistoitu 10.6.2011. Viitattu 9.6.2011. (englanniksi)
3. ↑  Midlake palaa Suomeen  25.8.2010. rumba.fi. Viitattu 9.6.2011.
4. ↑  Midlake (US) Flow Festival.  Arkistoitu 10.6.2011. Viitattu 9.6.2011.
**Caroline Lake Ingalls** (o.s. **Quiner**; 12. joulukuuta 1839 Brookfield, Wisconsin, Yhdysvallat – 20. huhtikuuta 1924 De Smet, Etelä-Dakota, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija Laura Ingalls Wilderin äiti. Ingalls tunnetaan tyttärensä Lauran kirjoittamien *Pieni talo preerialla* -lasten- ja nuortenkirjojen henkilöhahmona.

Caroline Ingalls syntyi vuonna 1839 Quinerin perheen viidenneksi lapseksi ja neljänneksi elossa olevaksi lapseksi. Hän aloitti opettajana työskentelyn 16-vuotiaana Concordissa Wisconsinissa, missä hänet myös vihittiin 1. helmikuuta 1860 naimisiin Charles Ingallsin kanssa. He saivat yhdessä kaikkiaan viisi lasta. Charles kuoli vuonna 1902, jolloin he olivat edelleen naimisissa. Caroline sairastui pahasti vuonna 1918 ja kuoli vuonna 1924. Caroline Ingalls haudattiin De Smetin hautausmaalla sijaitsevaan Ingallsien perhehautaan.

Ingallsien elämään perustuvassa televisiosarjassa *Pieni talo preerialla* Caroline Ingallsia näyttelee Karen Grassle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Charles & Caroline Ingalls *kolumbus.fi*. Viitattu 11.5.2020.
2. 1 2  Ma And Pa Ingalls Married This Week In 1860 *Wisconsin Public Radio*. Viitattu 11.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Karen Grassle *IMDb*. Viitattu 5.7.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kylän portti** on Akseli Leinosen julkinen taideteos, joka sijaitsee Lahden Viiskulman aukiolla. Teos pystytettiin vuonna 2021.

Kierrätysbetonista valmistettu taideteos valettiin Nummelassa styroksista ja vanerista tehtyihin muotteihin. Kylän portti on reilut kuusi metriä korkea ja painaa yli 50 tonnia. Alkuperin teoksen oli tarkoitus olla seitsemän metriä, mutta kustannussyistä teos päädyttiin valamaan hieman pienempään kokoon.

Teoksen pinta näyttää tarkoituksella punertavan ruosteiselta. Pylväiden on sanottu tuovan mielleyhtymiä rapistuneeseen temppeliin. Teos myös nimensä mukaisesti näyttää portilta, mutta kaarissa on epäsymmetrisyyttä.

Taidekilpailu
-------------

Kylän portti -ehdotus voitti ensimmäisen sijan Lahden kaupungin vuonna 2020 järjestämässä taidekilpailussa. Viiskulman aukiolle haettiin kilpailussa elämyksellistä elementtiä, joka opastaa läheisyydessä sijaitsevaan Lahden visuaalisten taiteiden museo Malvaan. Suunnittelukilpailussa teoksen ympäristöystävällisyys oli myös tärkeä kriteeri.

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4 5 6  Ilkka Kuosmanen: Kylän portti nousi Lahden keskustaan.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 6.5.2021.  Mediatalo Keskisuomalainen.
2. ↑  Jari Suominen: Kylän portista tuli uusi ja näyttävä maamerkki Lahteen – portti johtaa kulkijan Malva-taidemuseolle, jossa on näyttelytilaa Kiasman verran *ESS.fi*.  6.5.2021. Mediatalo Keskisuomalainen. Viitattu 6.5.2021.
3. 1 2  Sini Ojanperä: Kylän portti vei ykköspalkinnon Lahden Viiskulman taidekilpailussa *Yle.fi*.  14.10.2020. YLE. Viitattu 6.5.2021.
4. 1 2 3  Lahden kaupunki: Viiskulman taidekilpailu *Lahti.fi*.  6.5.2021. Lahden kaupunki. Viitattu 6.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Video teoksen pystytyksestä, Lahden kaupunkiympäristön Facebook-sivu. Viitattu 6.5.2021.
**Midi, Maxi & Efti** oli ruotsalainen afrikkalaisvaikutteista musiikkia esittänyt lauluyhtye 1990-luvun alussa. Heidän kaksi suurinta hittiään olivat Bad Bad Boys ja Ragga Steady. Yhtyeen muodostivat sisarukset **Midi** ja **Maxi Berhanu** ja heidän ystävänsä **Freweyni "Efti" Teclehaimanot**. He ovat kaikki syntyneet vuonna 1976. Midi ja Maxi ovat syntyneet Etiopiassa ja saapuivat Ruotsiin vanhempiensa mukana vuonna 1985. Efti on myös syntynyt Etiopiassa pakolaisleirillä ja muutettuaan Ruotsiin tapasi Midin ja Maxin Akallan lähiössä Tukholmassa.

Heidään nimeään kantava albumi ilmestyi 1991 ja siltä julkaistiin singlet *Bad Bad Boys*, *Ragga Steady* ja *Masenko*. Vaikka tytöt on merkitty kappaleiden sanoituksien tekijöiksi, niiden taustalla ovat vaikuttaneet tunnetut ruotsalaistuottajat Alexander Bart, Anders Wollbeck ja Per Adebratt. Vuonna 1992 yhtye julkaisi Yhdysvalloissa ja teki musiikkivideon. Yhtye lopetti tämän jälkeen hyvin pian tehtyään lyhyen kiertueen Yhdysvalloissa, Etelä-Afrikassa ja Ranskassa. Yhtyeen musiikkia on käytetty yhdysvaltalaisessa TV-piirrossarjassa Beavis ja Butt-head ja elokuvassa For Love or Money. Yhtyeen entiset jäsenet ovat myöhemmin kukin tahoillaan tehneet studioäänityksiä, mutta mitään ei ole toistaiseksi julkaistu.
**Röntgenhoitaja** on lääketieteellisen kuvantamisen ja säteilynkäytön ammattilainen. Röntgenhoitajan koulutus Suomessa on alempi korkeakoulututkinto ja hoitoalan erityiskoulutus, jonka voi suorittaa ammattikorkeakoulussa radiografian ja sädehoidon koulutusohjelmassa.

Historia
--------

Suomessa röntgenhoitajia alettiin kouluttaa 1950-luvulla. Silloin nimike oli röntgentekninen apulainen ja koulutus kesti vuoden. Röntgenhoitajaksi nimeke muuttui 1960-luvulla, jolloin koulutus muuttui kaksivuotiseksi. 1970-luvulla koulutus piteni 2,5-vuotiseksi, ja niin kutsuttu vanhamuotoinen röntgenhoitajakoulutus jäi historiaan vuoden 1987 keskiasteen koulu-uudistuksen myötä.

1990-luvulla röntgenhoitajakoulutus siirtyi muiden terveysalan koulutusten tapaan ammattikorkeakouluihin. Tutkintonimikkeeksi tuli nykyinen "röntgenhoitaja (AMK)", ja koulutuksen kestoksi vakiintui 3,5 vuotta. Koulutusohjelma nimettiin radiografian ja sädehoidon koulutusohjelmaksi.

Koulutus
--------

Nykyään röntgenhoitajan koulutus kestää 3,5 vuotta ja virallinen tutkintonimike on "röntgenhoitaja (AMK)". Alaa opiskellaan radiografian ja sädehoidon koulutusohjelmassa kuudessa eri ammattikorkeakoulussa, joista yksi on ruotsinkielinen. Opintojen laajuus on 210 opintopistettä, josta 75 op suoritetaan käytännön harjoittelussa työelämässä.

Koulutuksen pääpaino on radiografiatyössä, mutta opintoihin kuuluu myös paljon säteilyfysiikkaa, säteilyturvallisuutta, hoitotyötä, anatomiaa ja laitetekniikkaa. Lisäksi röntgenhoitajaopiskelijat lukevat myös lääketieteellisiä aineita, ruotsia, englantia, terveydenhuoltoalan lainsäädäntöä sekä harjoittelevat ensihoitoa ja lääkehoitoa.

Työ
---

Röntgenhoitajan nimikkeestä saa helposti hyvin suppean kuvan siitä, mitä hän tekee työkseen. Tavallisten röntgenkuvausten lisäksi röntgenhoitajat suorittavat magneettikuvauksia, tietokonetomografiakuvauksia, mammografioita, isotooppikuvauksia ja -hoitoja ja antavat sädehoitoa. Lisäksi röntgenhoitajat avustavat ultraäänitutkimuksissa, läpivalaisututkimuksissa ja angiografioissa. Röntgenhoitajat toimivat yhteistyössä radiologien ja sairaalafyysikoiden kanssa. Röntgenhoitajan työajat ja työvuorot vaihtelevat työpaikasta riippuen.

Lähteet
-------

* Suomen Röntgenhoitajaliiton kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* Ammatinnetin kuvaus työstä (Työ- ja elikeinotoimisto)
*Tämä artikkeli kertoo ohjelmasta. Coldplayn singlestä, katso Talk. Lyhenteenä TALK tarkoittaa tarkastuslautakuntaa.*

**talk** on ohjelma tosiaikaista tekstipohjaista viestintää varten Unix-käyttäjien välillä, mutta laajentui myöhemmin toimaan verkon yli. `talk` oli eräs sovelluksista joka jaettiin 4.2BSD:n referenssitoteutuksen mukana. 

Talk oli ensimmäisiä julkisesti saatavia ohjelmia, joka mahdollisti kahden käyttäjän välisen viestinnän samalla tietokoneella. Aiemmin vastaavia ohjelmia oli saatavilla muille järjestelmille kuten Compatible Time-Sharing System ja Multics.

`talk` ja sen parannetut versiot, `ntalk` ja `ytalk`, jakavat ruudun osiin, kukin istunnon osallistuja kirjoittaa omaan osaansa ruutua. Yleisimmät versio tukevat vain kahta, `ytalk` tukee myös useampaa kuin kahta käyttäjää. Kaikissa näissä ohjelmissa teksti lähetetään muille osallistujille merkki kerrallaan kun se on kirjoitettu, mikä tekee `talk`-ohjelman käytöstä keskustelunomaista. `talk`:lle on varattu IP-portti 517/udp, ntalkille 518/udp.

Käytännössä eri ohjelmat eivät osanneet kommunikoida toistensa kanssa, eivätkä edes eri Unix-versioiden mukana toimitetut. Myös kiristyvät tietoturvavaatimukset ja palomuurit ovat karsineet talk-palvelun käytön olemattomiin. Käytännössä tekstipohjaisen talkin korvasi IRC.

Katso myös
----------

* pikaviestintä

Lähteet
-------

1. ↑  Gary W. Larson: Instant messaging *britannica.com*. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Subject: Re: Origin of 'talk' command *osdir.com*.  Arkistoitu. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- |
|  |
| Tekstipainotteiset | 
* Element
* IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)
* ICQ
* Kik Messenger
* Meetro
* Mercury Messenger
* Miranda IM
* Pidgin
* Psi
* Slack
* Talk
* Xfire

 |
|  |
| Teksti ja puhelut | 
* Telegram
* WhatsApp
* iChat
* Signal
* KakaoTalk
* Wickr Me

 |
|  |
| Multimediapainotteiset | 
* Snapchat

 |
|  |
| Palvelut, joissa on pikaviestin | 
* Facebook Messenger
* Google Hangouts (Google Talk)
* Skype (Skype for Business)
* Zoom
* Microsoft Teams
* Discord

 |
|  |
| Lakkautetut palvelut | 
* Windows Live / MSN Messenger
* TextSecure
* Meebo
* AOL Instant Messenger (AIM)

 |
|  |
| 
* Katso myös:
* Videoneuvottelu

 |

 |
**Taqi ad-Diin Ahmad ibn Taymiyyah** (22. tammikuuta 1263 – 1328), koko nimi: **Taqī ad-Dīn Abu ’l-’Abbās Aḥmad ibn ’Abd al-Ḥalīm ibn ’Abd as-Salām ibn Taymiyyah al-Ḥarrānī** (arab. تقي الدين أبو العباس أحمد بن عبد الحليم بن عبد السلام بن عبد الله ابن تيمية الحراني‎) oli islamilainen uskonoppinut (*alim*). Hän eli mongolien valloitusten aikana, kuului Ahmad ibn Hanbalin perustamaan lakikoulukuntaan ja pyrki palauttamaan islamin siihen, mitä hän näki Koraanin ja sunnan aikaisempien tulkintojen olleen.

Šarian tulkinta
---------------

Islamilaisen lain kehityksessä 800-luvulla tapahtunut "järjen porttien sulkeutuminen" tarkoitti, että *ijtihad* (itsenäinen järjenkäyttö) hylättiin, ja sen tilalle tuli *taqlid,* joka merkitsi sokeaa kuuliaisuutta. Henkilö, joka oli oikeutettu järjenkäyttöön islamilaisen lain asioissa, oli *mujtahid.* Tällaiset hahmot kuuluivat vastedes historiaan. Henkilö, joka joutui tyytymään kuuliaisuuteen, oli *mukallid.* Tätä käännettä vastaan oli noussut nousi muutamia protesteja, jotka torjuivat periaatteen sokeasta kuuliaisuudesta. Ibn Tamiyyah ei suoranaisesti vaatinut järjen porttien avaamista, mutta ymmärrettyään *šarian* yksimielisyysperiaatteen (*ijma)* hyvin kapeasti, hän pääsi torjumaan *taqlidin.* Tämä antoi hänelle tilaisuuden tulkita Koraania ja profeetan *sunnaa* tuoreella tavalla ja päätyä uusiin johtopäätöksiin monista islamilaisen lain yksityiskohdista.

Ibn Taymiyyah oli 1700-luvulla syntyneen wahhabilaisuuden tärkein taustahahmo.

Lähteet
-------

* Schacht, Joseph: *An Introduction to Islamic Law*. Clarendon Press, 1982. ISBN 978-0-19-825473-7. (englanniksi)
* Laoust, Henri: Ibn Taymiyyah *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 11.3.2022.

### Viitteet

1. ↑  Schacht 1982, s. 66
2. ↑  Laoust, ei vl.
3. 1 2  Schacht 1982, s. 72–73


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Kylänarkku** liittyy osana erityisen tehokkaaseen oltermannihallintoon, sillä sekä vuoden 1742 kyläjärjestysohje että vanhimmat pohjalaiset kyläjärjestykset eivät edellyttäneet, että kylällä pitäisi olla arkku arkistoa varten. Siitä huolimatta Pohjanmaan ruotsinkieliseltä alueelta sekä Kyrönmaalta ja Suur-Ilmajoelta on kylänarkkuja tavattu varsin paljon, yksistään suomenkielisistä pitäjistä 25. Näistä 12 on Vähästäkyröstä, jonka vuoden 1878 kyläjärjestys velvoitti kirjurin pitämään kyläkokouksista pöytäkirjaa.

Lähes kaikki kylänarkut ovat 1800-luvulta, joku harva kuten Ylistaron Heikkolan kylänarkku edellisen vuosisadan lopulta (1799). Muodoltaan useimmat kylänarkut ovat pikemminkin laatikoita kuin varsinaisia arkkuja, ja niistä pienimmistä on käytetty myös nimitystä lipas (skrin), loota tai vakka. Jotkut Isonkyrön ja Vähänkyrön arkut ovat sen sijaan jykeviä ja raudoitettuja sekä lukittavia. Tavallisesti arkut oli maalattu punaruskeiksi tai harmaiksi, mutta osa on myös maalaamattomia.

Kyläkokousten pöytäkirjojen lisäksi kylänarkuissa säilytettiin aita-, oja- ja tienjakosopimuksia, kylää koskevia kihlakunnanoikeuksien pöytäkirjajäljennöksiä sekä erilaisten maanjakojen kuten isonjaon karttoja, viimeksi mainittuja varten on joissakin arkuissa erityinen karttakotelo. Kylän rahavarat voitiin tallentaa erityiseen lippaaseen. Monessa arkussa säilytettiin myös erilaista maatalouteen liittyvää kirjallisuutta.

Lähteet
-------

* Kallio, Reino, Pohjanmaan suomenkielisten kylien oltermannihallinto. Jyväskylä 1982, s. 196–200.
**Hup-peli** on Arts & Mindsin kehittämä opetuspeli, jonka Alko julkaisi IBM PC:lle 1987. Pelin tuotti ja levitti Alkon haittavalistusyksikkö. Alkoholihaitoista valistava peli on tarkoitettu oppilaitosten ja nuorisojärjestöjen käyttöön. Sen lisenssi maksoi 700 markkaa. Peli soveltuu valmistajan mukaan 13–17-vuotiaille ja sitä vanhemmille pelaajille. Pelistä ei ole säilynyt montakaan kopiota.

Pelaaminen
----------

Peliin mallinnettua Helsinkiä voi tutkia vapaasti.
*Hup-peli* on roolipelielementtejä sisältävä seikkailupeli. Pelaajan pelihahmo seikkailee pienoiskoossa mallinnetussa Helsingissä tavoitteenaan päästä ennalta sovituille treffeille. Pelaajan tulee välttää paheita, joihin häntä houkutellaan satunnaisissa tapahtumissa. Satunnaistapahtumien tilanteet voivat käsitellä esimerkiksi uhkapelejä tai alkoholia. Eräässä tapahtumassa pelaaja voi esimerkiksi valita, nauttiiko hän alkoholia porttikongissa elokuvissa käynnin jälkeen. Väärät valinnat vaikuttavat pelaajan terveyteen, rahaan tai suhteisiin, ja mikäli jokin mittareista menee nollaan, peli päättyy.

Vastaanotto
-----------

Toimittaja Juho Kuorikosken mukaan pelissä on pelattavaa noin vartin verran, mutta valintojen määrä tuo peliin uudelleenpeluuarvoa. Kuorikoski kutsuu peliä edelleen varsin pelattavaksi peliksi, joka on "samassa laatuluokassa" muiden kaupallisten 1980-luvun suomipelien kanssa.

Katso myös
----------

* Lydia (peli)

Lähteet
-------

1. ↑  Yritysohjelmistoja jo 30 vuoden kokemuksella! Arts & Minds.  Arkistoitu 30.5.2014. Viitattu 30.11.2015.
2. ↑  Kauppinen, Jukka O.: Hyvä hup-peli vai huono hup-peli? Muistatko Alkon valistuspelin? *Dome*.  12.5.2014.  Arkistoitu 21.2.2016. Viitattu 29.4.2016.
3. ↑  Yritysohjelmistoja jo 30 vuoden kokemuksella! – 1987 Arts & Minds Oy.  Arkistoitu 30.5.2014. Viitattu 29.4.2016.
4. ↑  Haittavalistusyksikkö (Alko): Mainos: Hup peli hup peli hup peli.  *Mikro Bitti*, 1988, nro 11. Artikkelin verkkoversio.
5. 1 2  Kuorikoski, Juho: Viinamäen pelimies.  *Pelit*, nro 3/2016.
Zohri Tampereella 2018.
**Lalu Muhammad Zohri** (s. 1. heinäkuuta 2000) on indonesialainen pikajuoksija. Hänestä tuli ensimmäinen indonesialainen mitalisti yleisurheilun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, kun hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa Tampereella järjestetyissä kilpailuissa vuonna 2018 ajalla 10,18.

Jakartan-Palembangin Aasian kisoissa 2018 Zohri saavutti Indonesian joukkueen mukana hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. 100 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Aasian-mestaruuskilpailuissa Dohassa 2019 Zohri saavutti hopeaa 100 metrillä ajalla 10,13.

Zohrin ennätys 100 metrillä on Osakassa toukokuussa 2019 hänen juoksemansa 10,03.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lalu Muhammad ZOHRI *worldathletics.org*. Viitattu 30.7.2021.
2. ↑  Indonesian sprinter who could barely afford shoes wins 100m gold *the Guardian*.  13.7.2018. Viitattu 30.7.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Roolimestari** (engl. *Rolemaster*) on amerikkalaisen Iron Crown Enterprises (ICE)-kustantamon vuonna 1980 julkaisema roolipeli. Roolimestaria pelataan kahdella kymmensivuisella nopalla (ns. N100) ja pelin erityispiirteisiin kuuluvat sen taistelusysteemi sekä moninaiset taulukot. Vaikka Roolimestari on suuniteltu täysin avoimeksi pelisysteemiksi, on pelillä silti oma fantasiamaailma, joka tunnetaan nimellä *Shadow World*. Roolimestarin säännöt toimivat myös perustana ICE-kustantamon Keski-Maa roolipelille.

Suomennokset
------------

Vuosina 1993-1994 Tudeerin veljesten perustama roolipelikustantamo Ace-pelit käänsi *Rolemaster*-pelin pelikirjat *Arms Law*, *Spell Law*, *Character Law* sekä *Campaign Law*, julkaistaen ne suomeksi nimillä *Asemestari*, *Loitsumestari* sekä yhdistettynä *Mestarihahmot ja kampanjat*.

Nykytilanne
-----------

ICE-kustantamo on pitkään työskennellyt uutta versiota *Rolemaster*-roolipelistä, joka kulkee nimellä Rolemaster Unified (RMU). RMU-roolipelin tarkoituksena on yhdistää ICE-kustantamon varhaisemmat *Rolemaster*-versiot yhdeksi kokonaisuudeksi, pystyäkseen täten tukemaan *Rolemaster*-roolipeliä paremmin. RMU-roolipelin julkaisu on suuniteltu tapahtuvan vuoden 2021 ensimmäisen puoliskon aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomi-roolipelit *Roolipelitiedotus*.  4.1.2012. Viitattu 6.12.2020.
2. ↑  Director's Briefing - October 2015 *ICE-kustantamon foorumit*.  4.10.2015.  (englanniksi)
3. ↑  Rolemaster Unified Q&A *ICE-kustantamon kotisivut*.  26.08.2020.  Arkistoitu 12.06.2020. Viitattu 12.06.2020. (englanniksi)
Lars Knudsen
**Lars Ramkilde Knudsen** (s. 21. helmikuuta 1962) on tanskalainen matemaatikko ja kryptologian tutkija. Hän toimii professorina Tanskan teknillisen korkeakoulun matematiikan laitoksella.

Knudsen työskenteli aluksi pankkialalla, kunnes aloitti matematiikan ja tietojenkäsittelyn opinnot Århusin yliopistossa 1984. Hän väitteli tohtoriksi 1994 ja työskenteli 1997–2001 Bergenin yliopistossa Norjassa.

Knudsenin Erdősin luku on kolme. Hän on tehnyt kryptologista tutkimusta Don Coppersmithin ja opettajansa Ivan Damgårdin kanssa. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
	+ 2
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* DBLP
* Google Scholar
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lars Knudsen
**Eino Olavi Partanen** (27. heinäkuuta 1915 Ruokolahti – 16. maaliskuuta 2004) oli suomalainen iskelmämusiikin säveltäjä ja sanoittaja, jonka tunnetuimpia kappaleita ovat valssi "Kaunis on luoksesi kaipuu" 1940-luvun taitteesta ja tango "Vanhan vaahteran laulu" 1950-luvun alusta. Hän toimi myös orkesterinjohtajana sekä konserttien ja kiertueitten järjestäjänä. Päivätyönään hän toimi kiertävänä myyntiedustajana. 

1930-luvun lopulla Partanen piti kotikaupungissaan Lappeenrannassa joitakin vuosia musiikkiliikettä yhdessä harmonikkataiteilija Vili Vesterisen kanssa. Sotavuosina hän kustansi *Iskelmäkalenteria*, jonka hän 1941 toimitti yhdessä Georg Malmsténin kanssa ja 1945 George de Godzinskyn kanssa.

Pienen poikansa kuoltua syöpään 1970-luvun puolivälissä Partanen kirjoitti pitkän tauon jälkeen uusia kappaleita, jotka julkaistiin vanhempien ohella Suomen Syöpäyhdistyksen hyväksi myydyllä albumilla *Eino Partasen kauneimmat laulut* (1977). Sen sovittajana ja kapellimestarina toimi George de Godzinsky.

Lähteet
-------

* Hakasalo, Ilpo: Entisajan iskelmänikkarilla oli sydän mukana laulunteossa. (80-vuotishaastattelu.) *Helsingin Sanomat*, 27.7.1995, s. 4. Näköislehti (maksullinen).
* Marjanen, Jari J.: Eino Partanen, Pomus.net. Viitattu 31.10.2021.

### Viitteet

1. ↑  Partanen, Eino *kansalliskirjasto.finna.fi*. Viitattu 31.10.2021.
**Eino Johannes Nikkilä** (13. huhtikuuta 1904 Pirkkala – 27. toukokuuta 1985 Järvenpää) oli suomalainen kansatieteilijä ja valokuvaaja.

Helsingin yliopistossa opiskellut Nikkilä osallistui 1920–1930-luvuilla useille ns. kotiseuturetkille, joita yliopiston eri osakunnat järjestivät. Niiden tarkoituksena oli tallentaa maaseudun katoavaa elämäntapaa. Satakuntalaiseen osakuntaan kuulunut Nikkilä suuntasi matkansa luonnollisesti kotimaakuntaansa. Erityisesti häntä kiehtoi maakunnan karu pohjoisosa, Etelä-Pohjanmaan ja Hämeen rajaseutu. Nikkilä teki myös useita retkiä Porin pohjoispuoliselle rannikkoalueelle. Kokemäenjoen laakson sekä Ala-Satakunnan hän sen sijaan jätti kokonaan huomiotta.

Nikkilän varhaisimmat valokuvat ovat Suoniemen Sarkolasta vuodelta 1929. Muita hänen merkittävimpiä kuviaan olivat muun muassa ajoverkkokalastus Merikarvialla vuonna 1934 ja kutunjuuston valmistus Tyrväällä 1938. Vuonna 1935 Nikkilä tallensi onnistuneimmat otoksensa, kun hän kuvasi Iisakki Juholaa valmistamassa eränkävijöiden ikivanhaa muinaisruuhea, haapiota, Ahlaisten Uksjärvellä. Sadan kuvan sarjaa pidetään suomalaisen etnografisen valokuvauksen mestariteoksena. Aiheesta valmistui Nikkilän johdolla myös elokuva, josta on kuitenkin säilynyt vain katkelmia.

Yhteensä Nikkilä kuvasi retkillään noin 1 400 valokuvaa. Myöhemmin Järvenpäässä asuessaan hän kuvasi muun muassa Jean Sibeliuksen hautajaisia vuonna 1957. Jatkosodan aikana Nikkilä oli mukana Valtion tieteellisessä Itä-Karjalan toimikunnassa, joka teki tutkimuksia suomalaisten miehittämillä alueilla Itä-Karjalassa. Eino Nikkilän kirjallinen tuotanto käsittää lähinnä Satakuntalaisen osakunnan Satakunta-sarjassa julkaistuja artikkeleita. Lisäksi hän julkaisi teoksen *Suksien tarina* (WSOY 1966), joka on kattavimpia Suomessa tehtyjä tutkimuksia muinaisista suksilöydöistä.

Lähteet
-------

* Hannu Sinisalo: *Ikkuna vanhaan Satakuntaan*. Satakunnan Kansa, helmikuu 2002.
* Järvenpään rotaryklubin 50-vuotishistoriikki, osa 11[vanhentunut linkki]
* Eino Nikkilän kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 19.6.1985, HS Aikakone.

### Viitteet

1. ↑  Pirjo Uino: *Aarne Äyräpää Itä-Karjalan arkeologiaa tutkimassa 1943*, A.J. Europaeuksen jälkeläisten sukusanomat 1/2010 Viitattu 6.10.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Eino Nikkilä Elonetissä.
* Eino Nikkilän kuvasarja Jean Sibeliuksen hautajaisista

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Jean-Jacques de Mesmes** (1640 Pariisi – 9. tammikuuta 1688 Pariisi) oli ranskalainen Avaux'n kreivi, Neufchastelin varakreivi, Cramayelin herra ja vuosina 1671–1684 *Ordre des Chevaliers du Saint-Esprit'n* seremoniamestari. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. 

Hän toimi hallintovirkamiehenä, Soissons-kaupungin talousjohtajana ja Pariisin parlamentin ylimpänä virkamiehenä. Hän osallistui 10. elokuuta 1678 Ranskan ja Alankomaiden yhtyneiden maakuntien välisen Nimèguen rauhansopimuksen solmimiseen yhtenä allekirjoittajana. 

Hän oli myös hyvin oppinut, ja hänellä oli merkittävä kirjasto. Hän matkusteli Italiassa, ja vuonna 1676 hänestä tuli joitakin aikoja aiemmin perustetun Ranskan akatemian jäsen. Vuonna 1683 hän rakensi Avaux'n kaupunkiin merkittävän barokkityylisen kirkkorakennuksen, joka muistutti viola da gambaa.

Hänen pojastaan Jean-Antoine de Mesmesistä tuli myös Ranskan akatemian jäsen vuonna 1710.

Aiheesta muualla
----------------

* Ranskan akatemian elämäkertatiedot (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Jean Desmarets de Saint-Sorlin** | **Ranskan akatemian jäsen Tuoli 41676–1688** | Seuraaja:**Jean Testu de Mauroy** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rönttönen** on kainuulainen perinneruoka. Se on ohra- tai ruistaikinasta tehty piirakka, jossa on imellytetystä perunasta ja marjoista tehty täyte. Tyypillisimmin marjoina käytetään puolukoita tai mustikoita. Täytteeseen lisättävällä sokerilla rönttösestä saadaan makeampi. Pohjaltaan pyöreäksi leikatun piirakkakuoren reunat rypytetään, jolloin piirakan keskelle levitetty täyte ei pääse leviämään. Piirakka paistetaan kuumassa uunissa.

Kainuun leipuriliikkeenharjoittajat ry:n tekemän hakemuksen pohjalta rönttöselle myönnettiin marraskuussa 2008 Euroopan unionin nimisuoja nimellä "**Kainuun rönttönen**". Se oli viides nimisuojan saanut suomalainen elintarvike.

Nykyisin rönttönen on ruiskuoreen leivottu piirakka, jonka täytteenä on puolukalla maustettu, ruis-imelletty peruna. Rönttönen sopii esimerkiksi välipalaksi tai kahvin kanssa nautittavaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kainuun rönttönen (Julkaistu alun perin Koti-lehdessä 9/2010) Kainuun maa- ja kotitalousnaiset.  Arkistoitu 14.5.2014. Viitattu 14.5.2014.
2. ↑  Hanne Kinnunen: Jopa 2 000 rönttöstä päivässä – katso miten perinneherkku syntyy (sisältää videon)  13.8.2015. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 8.12.2017.
3. ↑  Kainuun rönttönen on nyt EU:n suojeluksessa *Taloussanomat.fi*.  12.11.2008. Viitattu 14.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Juhla Mokka & Kainuu: Rönttönen (video)[vanhentunut linkki] (paulig.fi)
* Neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 "Kainuun rönttönen"
*Tämä artikkeli kertoo kylästä Pyhärannassa. Ihode on myös Anna Erikssonin musiikkialbumi.*
Maalaismaisemaa Ihodesta.
**Ihode** on kylä ja taajama Pyhärannassa Varsinais-Suomessa. Taajamassa oli vuoden 2019 lopussa 602 asukasta, joista 591 asui Pyhärannassa ja 11 Laitilan puolella.

Ihode sijaitsee Turusta Raumalle johtavan valtatien 8 varressa. Sen naapurikyliä Pyhärannassa ovat Polttila ja Varhokylä Ihodesta hiukan Laitilaan päin valtatien 8 varrella. Ihodessa toimii peruskoulun luokille 1–6 opetusta antava ja myös esiopetusta tarjoava viisiopettajainen Ihoden koulu. Tunnettuihin ihodelaisiin kuuluu suomalainen poplaulaja ja elokuvataiteilija Anna Eriksson.

Kylän halki virtaa Ihodenjoki, joka laskee Kaukanlahteen Mannerveden perukassa Pyhärannan Kaukassa. Joki saa alkunsa Pyhärannan, Laitilan ja Rauman, aiemmin Kodisjoen rajalla sijaitsevasta Otajärvestä, joka on arvokas lintujärvi. Otajärvellä on retkeilyä varten muun muassa lintutorneja ja opastuspaikkana toimiva Otajärven luontotupa.

Lähteet
-------

1. ↑  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan, 2019 *PxWeb-tietokanta*. Tilastokeskus. Viitattu 24.11.2021. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain, 2019 *PxWeb-tietokanta*. Tilastokeskus. Viitattu 24.11.2021. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Koulutus Pyhärannan kunta. Viitattu 12.7.2009.
4. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 12.7.2009.
5. ↑  Otajärvi Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.7.2009.
6. ↑  Otajärvi *Luontoon.fi*. Metsähallitus.  Arkistoitu 18.2.2009. Viitattu 12.7.2009.
7. ↑  Otajärven luontotupa *Luontoon.fi*. Metsähallitus.  Arkistoitu 29.12.2010. Viitattu 12.7.2009.

Kirjallisuutta
--------------

* Petrell, Pasi: *Ihode : koulun ja kylän historiaa.* Ihoden koulun 100-vuotisjuhlatoimikunta, 2002. ISBN 952-91-5055-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Ihode - Vireä maalaiskylä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jens Öhling** (s. 3. huhtikuuta 1962 Nacka) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, joissa molemmissa hän saavutti pronssia, ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän jäi ilman mitalia. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän teki neljä maalia ja antoi neljä maalisyöttöä ja muodosti Per-Erik Eklundin ja Peter Gradinin kanssa joukkueen parhaan hyökkäysketjun. Calgaryn olympialaisissa 1988 Öhling teki yhden maalin ja antoi neljä maaliin johtanutta syöttöä. Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden.

Öhling siirtyi NSA-76:sta vuonna 1979 Djurgårdens IF:ään, jota hän edusti vuoteen 1997 saakka ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1983, 1989, 1990 ja 1991. Hän lopetti pelaajauransa Södertälje SK:ssa kaudella 1997–1998. NHL-seura Boston Bruins varasi Öhlingin vuoden 1980 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella 207. varausvuorolla mutta Öhling ei koskaan pelannut NHL:ssä.

Djurgårdens IF on jäädyttänyt Öhlingin pelinumeron 11.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jens Öhling Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jens Öhling *Eliteprospects*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Jörnmark, Moa: Listan på tröjorna som hänger i taket *Expressen*.  23.11.2011. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)