recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Yhdysvaltain asevoimat
 **Komentajat** 

Ylipäällikkö 

Joe Biden

Puolustusministeri 

Lloyd Austin

 **Puolustushaarat** 

Asevoimat 

* United States Army seal maavoimat
* United States Air Force seal ilmavoimat
* Yhdysvaltain avaruusvoimien sinetti avaruusvoimat
* United States Marine Corps seal merijalkaväki
* United States Navy Seal laivasto
* United States Coast Guard seal rannikkovartiosto


Sotatoimialueiden päämajat 

* Pohjoinen
* Eteläinen
* Tyynimeri
* Eurooppa
* Keskinen
* Afrikka
* Kyberturvallisuus
* Erikoisoperaatiot
* Strategia
* Kuljetus


Muuta 

* Puolustusministeriö
* Strategiset joukot
* Pohjois-Amerikan ilmapuolustus
* Pentagon


**United States Pacific Command** (**USPACOM**) on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen asevoimien sotatoimialueen päämaja (COCOM; Unified Combatant Command), joka vastaa toiminnoista Tyynenmeren alueella. Sen vastuualueeseen kuuluu yli puolet maapallon pinta-alasta. Sen päämaja on Honolulussa Oahulla. USEUCOM on vanhin COCOMeista ja perustettu 1. tammikuuta 1947. Sen komentajana on *Commander, U.S. Pacific Command* (CDRUSPACOM), joka vastaa presidentille ja puolustusministerille.

USPACOM otti 1947 haltuunsa kaikki toisen maailmansodan jälkeen Tyynellämerellä olleet joukot. Vuonna 1957 siihen yhdistettiin Kauko-idän komennon tehtävät. Vuonna 1972 sen vastuualuetta laajennettiin käsittämään myös Intian valtameri, Etelä-Aasia ja Pohjoinen jäämeri. Vuonna 1976 sen alueeseen lisättiin Afrikan itärannikko. Presidentti Ronald Reagan laajensi 1983 USPACOMin vastuun käsittämään myös Manner-Kiinan, Pohjois-Korean, Mongolian ja Madagaskarin alueet. Vuonna 2002 komentajan entinen tehtävänimeke Commander-in-Chief, U.S. Pacific Command (CINCPAC) muutettiin nykyiseksi.

USPACOMin pääasialliset joukot ovat:

* U.S. Army, Pacific (USARPAC), Fort Shafter, Havaiji
	+ 25. jalkaväkidivisioona (kevyt), Havaiji
	+ U.S. Army, Japan
		- 9. Theater Support Command
	+ U.S. Army, Alaska (USARAK)
		- 172. jalkaväkiprikaati
* Marine Forces Pacific (MARFORPAC)
	+ 1st Marine Expeditionary Force, Kalifornia
	+ 3rd Marine Expeditionary Force, Japani
* Tyynenmeren laivasto (United States Pacific Fleet; USPACFLT), Pearl Harbor, Havaiji
	+ 3. laivasto, San Diego, Kalifornia
	+ 7. laivasto, Yokosuka, Japani
* Tyynenmeren ilmavoimat (Pacific Air Forces; PACAF)
	+ 5. ilmavoimat, Yokotan lentotukikohta, Japani
	+ 7. ilmavoimat, Osanin lentotukikohta, Korea
	+ 11. ilmavoimat, Elmendorfin lentotukikohta, Alaska
	+ 13. ilmavoimat, Hickamin lentotukikohta, Havaiji/Guam

Sen alaisuuteen kuuluvat päämajat:

* United States Forces Japan (USFJ)
* United States Forces Korea (USFK)
* United Nations Command; United States Forces, Korea/Republic of Korea/U.S. Combined Forces Command/8. armeija
* Alaskan Command (ALCOM)

Sotatoimialueet

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USPACOM**.
* 
*
**Franziska Michaela Schenk** (s. 13. maaliskuuta 1974 Erfurt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, olympiamitalisti ja sprinttiluistelun maailmanmestari. Hän edusti seuratasolla ESC Erfurtia.

Schenk saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 pronssia 500 metrillä ajalla 39,70 ja sijoittui 1 000 metrillä neljänneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli 500 metrillä neljäs ja keskeytti 1 000 metrillä.

Schenk voitti sprinttimaailmanmestaruuden Hamarissa 1997 oltuaan nopein jokaisella matkalla. Hän sai sprintti-MM-kilpailuissa lisäksi pronssia 1995 ja 1996 sekä sijoittui neljänneksi 1998.

Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Schenk sai pronssia 500 ja 1 000 metrillä 1997 sekä 1 000 metrillä 1998. Hän oli lisäksi 500 metrillä neljäs 1996 ja seitsemäs 1998. 

Hän voitti junioreiden yleisluistelun maailmanmestaruuden 1993.

Schenk voitti 1 000 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1996–1997 ja sijoittui toiseksi 1997–1998. 500 metrin cupissa hän oli toinen kaudella 1996–1997. Hän voitti kaikkiaan 11 maailmancupin osakilpailua, sijoittui 13 kertaa toiseksi ja 12 kertaa kolmanneksi.

Opiskeltuaan saksan kieltä, elokuva- ja mediatiedettä ja tiedotusoppia Schenk aloitti moderaattorin työn ARD-kanavalla. Hän on kommentoinut pikaluistelua ARD- ja MDR-kanavilla vuodesta 1998 lähtien.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 38,31 | Calgary | 27. maaliskuuta 1998 |
| **1 000 m**  | 1.15,46 | Calgary | 28. maaliskuuta 1998 |
| **1 500 m** | 2.02,76 | Berliini | 8. marraskuuta 1997 |
| **3 000 m** | 4.32,39 | Calgary | 3. maaliskuuta 1991 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Franziska Schenk *sports-reference.com*.  Arkistoitu 16.9.2011. Viitattu 12.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Franziska Schenk *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 12.12.2013. (hollanniksi)
3. ↑  Uitslag WK Sprint 1997 vrouwen *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 12.12.2013. (hollanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki
* Puola

 |

 |
**Animal Rights Militia** eli **ARM** on tunnus eläinaktivisteille, jotka harjoittavat suoraa toimintaa eläinten oikeuksien puolustamiseksi, ja irtisanoutuvat Eläinten vapautusrintaman periaatteesta tehdä kaikki mahdollinen, jotta toiminnasta ei koituisi harmia inhimilliselle tai ei-inhimilliselle elämälle. 

ARM vaikutti ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa 1980-luvulla, kun eläinten vapautusliike alkoi keskittyä demonstraatioiden (kuten mielenilmausten) sijaan enemmän suoraan, laittomaan toimintaan. Ryhmän toimintatapoina olivat omaisuuden tuhoaminen, pelottelu, sekä suora väkivalta. ARM:n aktivistit lähettivät kirjepommeja, asettivat pommeja autojen alle ja rakennuksiin, pilasivat elintarvikkeita, lähettivät tappouhkauksia ja häpäisivät haudan.

Vuoden 1984 Mars-patukoiden myrkytyshuijaus on yksi ARM:in tunnetuimmista toimista. Mars-yhtiö oli teettänyt eläimillä hampaiden kestävyyteen liittyviä kokeita, joita eläintensuojelijat pitivät hirvittävinä. He väittivät julkisesti, että Mars-karkkipatukat ovat myrkytettyjä, ja tästä syystä yhtiö veti patukat pois myynnistä, aiheuttaen itselleen mittavat taloudelliset tappiot.

Lähteet
-------

1. ↑
**USS Annapolis** (runkonumero SSN-760) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1986 General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1988. Se laskettiin vesille 18. toukokuuta 1991 kumminaan rouva Myrna F. Kauderer ja liitettiin laivastoon 11. huhtikuuta 1992.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus määrättiin Grotonin laivastotukikohtaan Connecticutiin.

Grotonista alus lähti 3. tammikuuta 2012 suunnitellulle partiomatkalle. Alus saapui 6. kesäkuuta Soudanlahteen Kreetalla, jossa se viipyi viikon. Alus palasi 27. kesäkuuta New Londonin sukellusvenetukikohtaan oltuaan lähes puoli vuotta merellä. Se vieraili matkan aikana Toulonissa Ranskassa, Manamassa Bahrainissa ja Jebel Alissa Arabiemiraateissa.

John A. Gearthart luovutti 12. heinäkuuta sukellusveneen kannella pidetyssä tilaisuudessa aluksen päällikkyyden Chester T. Parksille. *Annapolis* palasi 18. kesäkuuta 2013 kotisatamaansa oltuaan telakalla huollettavana.

Alus kiinnittyi 22. tammikuuta 2022 Point Loman laivastotukikohdan November laituriin oltuaan neljä vuorokautta SOCALin operaatioalueella. Se lähti 31. tammikuuta merelle ja pysähtyi 13. helmikuuta Lahainan edustalla Mauin rannikolla. Alus vaihtoi 14.-19. helmikuuta miehistöä Pearl Harborissa, missä se oli myös laiturissa 25. helmikuuta - 3. maaliskuuta. Alus saapui 11. maaliskuuta Southeast Alaska Acoustic Measurement Facilityyn (SEAFAC) akustisia mittauksia varten.

Alus kiinnittyi 28. maaliskuuta uuden kotisatamansa Guamin Romeo laiturin paikkaan 2. Huhtikuussa alus lähti Apra Harborista rutiinimatkalle. Se kiinnittyi 21. huhtikuuta hetkeksi Guamissa palaten uudelleen 25. huhtikuuta. Alus lähti 5. toukokuuta merelle. Alus käväisi 13. toukokuuta Okinawalla täydentämässä varastojaan ja uudelleen 16. toukokuuta. Oltuaan kolme kuukautta partiomatkalla alus palasi kotisatamaan, mistä se lähti 8. elokuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  US Carriers Net - SSN 760

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Annapolis (SSN-760)** Wikimedia Commonsissa
**Francais Pour Une Nuit**, French For One Night, "Yksi Ranskalainen Yö" on Metallican ensimmäinen virallinen konserttitaltionti 2000-luvulla ja myös ensimmäinen 10 vuoteen sitten vuoden 1999 S&M julkaisun, jolla Metallica soitti sinfoniaorkesterin säestyksellä .

Konsertin taltionti
-------------------

**Francais Pour Une Nuit** on kuvattu roomalaisessa amfiteatterissa, Nimes'n kaupungissa, Ranskassa. Tämän lisäksi keikka taltioitiin kokonaan ranskalaisin voimin, sillä se kuvattiin, nauhoitettiin ja edioitiin ranskalaisilla kamera- ja nauhoitusryhmillä. Julkaisun ulkoasun on suunnitellut ranskalainen suunnitteluryhmä. Myös lopputekstit ovat ranskaksi. Ainoat ei-ranskalaiset osat julkaisussa ovat Metallican kolme amerikkalaista, James, Kirk ja Robert, seka bändin yksi tanskalainen, Lars ja bändin kuvaaja, englantilainen Ross Halfin. Myös viisi onnekasta ranskalaista kisavoittajaa pääsi kuvaamaan konserttia yleisöstä. Kisavoittajien taltioinnit tulivat mukaan DVD:n extroihin.

Saatavuus ja eri formaatit
--------------------------

Konsertti DVD on saatavilla kaupoista vain ranskassa. Sen voi tilata internetistä osoitteesta www.metallica.com tai www.metallicanimes.com. Suomessa DVD:tä voi tilata osoitteesta www.emp.fi tai www.cdon.com. Konsertti julkaistaan kolmessa formaatissa: Standardi DVD digipack jossa on mukana 16-sivuinen vihkonen, Blu-ray ja deluxe limited edition boksi, jossa on mukana DVD, death magnetic albumi, t-paita, laminoitu passi ja viisi eksklusiivia kuvaa.

Julkaisun kansitaidetta.

Settilista
----------

Kappaleet, jotka Metallica soitti Nimes'n konsertissa.

* Blackened
* Creeping Death
* Fuel
* Harvester of Sorrow
* Fade To Black
* Broken, Beat & Scarred
* Cyanide
* Sad But True
* One
* All Nightmare Long
* The Day That Never Comes
* Master Of Puppets
* Dyers Eve
* Nothing Else Matters
* Enter Sandman
* Stone Cold Crazy
* Motorbreath
* Seek & Destroy

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4   Metallican virallinen kotisivu, artikkeli joka käsittelee "Francis Pour Une Nuit (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Metallica |
| --- |
|  |
| 
* Lars Ulrich
* James Hetfield
* Kirk Hammett
* Robert Trujillo

* Entiset jäsenet: Dave Mustaine
* Ron McGovney
* Cliff Burton
* Jason Newsted

 |
|  |
| Studioalbumit | 
* Kill ’Em All
* Ride the Lightning
* Master of Puppets
* ...And Justice for All
* Metallica
* Load
* ReLoad
* Garage Inc.
* St. Anger
* Death Magnetic
* Hardwired...to Self-Destruct
* 72 Seasons

 |
|  |
| Livealbumit | 
* Live Shit: Binge & Purge
* S&M
* Orgullo, Pasión y Gloria: Tres Noches en la Ciudad de México
* The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria

 |
|  |
| EP:t | 
* Garage Days Re-Revisited
* Some Kind of Monster
* Beyond Magnetic

 |
|  |
| Videot | 
* Cliff ’em All
* Cunning Stunts
* The Videos: 1989–2004
* Metallica: Some Kind of Monster
* Quebec Magnetic

 |
|  |
| Muuta | 
* diskografia
* demot
* kappaleet
* konsertit Suomessa

 |
|  |
| 
* Luokat

 |

 |
**Birgir Ármannsson** (s. 12. kesäkuuta 1968) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Alltingin puhemiehenä joulukuusta 2021 lähtien.

Birgir syntyi Reykjavíkissä. Hän on entisen kansanedustajan Birgir Kjaranin tyttärenpoika. Hän valmistui Islannin yliopistosta lakimieheksi vuonna 1996 ja sai asianajajan luvan vuonna 1999. Vuosina 1999–2000 hän suoritti jatko-opintoja King’s College Londonissa. Vuosina 1988–1994 hän työskenteli lehtimiehenä Morgunblaðið-sanomalehdessä. Vuosina 1995–2003 hän työskenteli Islannin kauppakamarilla lakimiehenä, toimistonjohtajana sekä varajohtajana.

Vuoden 2003 parlamenttivaaleissa Birgir valittiin Alltingiin. Hän toimi Alltingin 6. varapuhemiehenä vuosina 2003–2005 ja 3. varapuhemiehenä vuosina 2005–2007. Joulukuussa 2021 hänet valittiin Alltingin puhemieheksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Birgir Ármannsson *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 6.6.2022. Viitattu 6.6.2022. (islanniksi)
2. ↑  Hallgerður Kolbrún E. Jónsdóttir: Birgir Ármannsson kjörinn forseti Alþingis með 48 atkvæðum *Vísir*.  1.12.2021.  Arkistoitu 6.6.2022. Viitattu 6.6.2022. (islanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Birgir Ármannsson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Vedekieli tai vedenkieli** on leikkikieli, joka oli yleinen erityisesti 1950-luvun Helsingissä. Vedeä puhuttiin eniten 1950–1980-luvulla ja *Tsennaaks stadii, bonjaaks slangii* -slangisanakirjassaan Heikki Paunonen rajaa vedenkielen erityisesti Hämeentien, Pengerkadun ja Sakarinkadun kortteleihin, joissa sitä puhuttiin runsaasti. Muiden leikkikielten tapaan kielen tarkoitus oli toimia sisäpiiri- tai salakielenä.

Vedekieli heräsi uudelleen henkiin 2000-luvun alussa Itä-Helsingin rap-musiikkipiireissä. Vedekieltä käytti esimerkiksi räppäri Steen1 Salaliittoteoria-levyllään osana pyrkimystään rakentaa itähelsinkiläistä identiteettiä. Sittemmin vedekielestä on tullut pysyvä elementti nuorten itähelsinkiläisten puheessa, jossa suomeen sekoittuu lukuisia vieraita kieliä.

Muita suomalaisia leikkikieliä ovat muun muassa kontinkieli, fikon-kieli ja vitikieli.

Rakenteet
---------

Esimerkkikeskustelu:

– Tuletko meille? 

– Tulen.

### Menetelmä 1

Rakenne on "sana" = sana + vede → venasade 

– Veletko tude veille mede? 

– Velen tude.

### Menetelmä 2

Ensimmäisen tavun perään lisätään äänneyhdistelmä -dve.

– Tudveletko meildvele?

– Tudvelen.

### Menetelmä 3

Sanan alkuun lisätään tavu -ve , loppuun lisätään tavu -de .

– Vetuletkode vemeillede?

– Vetulende.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Elena Sulin, Itä-Helsingin nuoret käyttävät taas vanhaa "sala­kieltä" Helsingin Sanomat 18.4.2022, viitattu 18.4.2022 (digilehden tilaajille)
2. 1 2 3  Olen oppinut veden kielen jo lapsena. Nykyisin kukaan ei enää osaa tätä... (Archive.org) *Kysy.fi*.  10.11.2003. Helsingin kaupunginkirjasto. Viitattu 7.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Seppo Palander: Katujen kieli – Helsingin 1940–60-lukujen puhekielen sanakirja *web.archive.org*.  1999, 2000.
**MyGeoTrust** on suomalainen, Tekesin hankerahoituksella käynnistetty Maanmittauslaitoksen (MML) Paikkatietokeskuksen ja Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan yhteinen hanke, jossa joukkoistettuja, käyttäjien itsensä kontrolloimia mobiililaitteiden paikkatietoaineistoja käyttäen luodaan paikkatietopalveluja.

Strateginen teknologiaprojekti pyrkii haastamaan mobiilin paikkatietodatan markkinoita 96 prosentin markkinaosuudella hallitsevien Googlen ja Applen laajojen lisenssiehtojen hyväksymiseen pohjautuvan lähestymisen, jossa mobiililaitteiden käyttäjät eivät tiedä mille tahoille heidän sijaintitietojaan välitetään.

Hankkeen koordinaattorina toimii professori Heidi Kuusniemi MML:n Paikkatietokeskuksesta (entinen Geodeettinen laitos). Hankkeen ohjausryhmällä on monipuolista 
liiketoimintaosaamisesta. Ohjausryhmään kuuluu edustajia muun muassa seuraavista suomalaisyrityksistä: Microsoft Mobile, HERE (Nokia), Sanoma, Kone, Sports Tracking Technologies, Mapita, IndoorAtlas, SSH Communications Security, Ekahau ja Agaidi. 

MyGeoTrust-hankkeen ensimmäisen vaiheen joukkoistetun paikkatiedon kerääminen ajoittuu elokuuhun 2015. Ensimmäisessä vaiheessa kehitetään kolme sovellusohjelmaa: uutis- ja somesovellus, sisätilojen paikannussovellus sekä kuntoilun ja hyvinvoinnin seurantasovellus. Hankkeen myöhemmässä vaiheessa toteutetaan ohjelmointirajapintoja, jotka mahdollistavat joukkoistetusta mobiilidatasta jalostettujen tietotuotteiden hyödyntämisen eri organisaatioissa ilman, että yksittäisten henkilöiden tietoihin päästäisiin käsiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Joukkoistettu mobiilidata avataan uusien kasvualueiden luomiseksi Suomeen (pdf)  24.3.2015. MML, Paikkatietoksekus, maanmittauslaitos.fi. Viitattu 24.3.2015.
2. 1 2  Suomalainen hanke haastaa Googlen ja Applen - Tuloksena uutis- ja somesovellus  24.3.2015. Markkinointi&Mainonta, marmai.fi. Viitattu 24.3.2015.
3. ↑  Tapio Ikkala: Suomi lähtee haastamaan Googlen ja Applen paikkatietomonopolia - "Avoimuudella käyttökelpoisia vaihtoehtoja suuryritysten ratkaisuille"  24.3.2015. Tekniikka ja Talous, tekniikkatalous.fi.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 24.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Crowdsourced mobile data will be opened up to create new areas of growth (24.03.2015) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (maanmittauslaitos.fi)
Turun kaupunginteatterin mainosjuliste 2017.
**Viimeinen laiva** (*The Last Ship*) on Stingin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka sai kantaesityksensä kesällä 2014 Chicagon Bank of America -teatterissa Yhdysvalloissa. Musikaali perustuu Stingin omiin lapsuudenkokemuksiin Koillis-Englannin North Tynesiden telakkakaupungissa, ja sen libreton ovat kirjoittaneet John Logan ja Brian Yorkey.

Chicagon kantaesityksen jälkeen musikaalia on esitetty Yhdysvalloissa Neil Simon -teatterissa New Yorkin Broadwayllä sekä Salt Lake Cityssä. Euroopassa *Viimeisen laivan* tuo kantaesitykseen Turun kaupunginteatteri 15. syyskuuta 2017 Mikko Koivusalon suomentamana, Mikko Koukin ohjaamana ja  Jouni Prittisen koreografioimana. Kapellimestarina toimii Jussi Vahvaselkä, ja päärooleja näyttelevät Olli Rahkonen, Taneli Mäkelä, Jussu Pöyhönen, Anna Victoria Eriksson ja Mikael Saari.

Juoni
-----

Musikaalin päähenkilö on nuori Gideon Fletcher, joka lähtee telakkakaupungista ja jättää samalla elämänsä rakkauden paremman tulevaisuuden toivossa. Hän palaa 14 vuotta myöhemmin, jolloin kaupungin telakka käy kuolinkamppailuaan. Nuoruudenrakastettukin on löytänyt uuden elämänkumppanin, mutta Gideon saa tietää olevansa teinipojan isä.

Musiikkialbumi
--------------

Vuonna 2014 Sting julkaisi studioalbumin *The Last Ship*, joka sisältää valtaosan musikaalissa kuultavista lauluista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Viimeinen laiva  syksy 2017. Turun kaupunginteatteri. Viitattu 7.9.2017.
2. 1 2  Koutonen, Jouni: Stingin laivamusikaali seilaa syksyksi Turkuun  25.3.2017. Yle Uutiset. Viitattu 7.9.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:The Last Ship (musical) & en:The Last Ship (album)
**Franz Edler von Sonnleithner** (1. kesäkuuta 1905 Salzburg - 18. huhtikuuta 1981 Ingelheim am Rhein) oli Itävaltalais-syntyinen upseeri toisessa maailmansodassa. Von Sonnleithner tunnetaan parhaitan kenties selviydyttyään
hengissä Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhaiskussa heinäkuussa 1944. Tapahtuma tunnetaan paremmin nimellä
heinäkuun 20. päivän salaliitto.

Elämä
-----

Franz von Sonnleithner syntyi Itävallan Salzburgissa kesäkuussa 1905. Hän opiskeli lakia Wienissä ja myöhemmin myös
Innsbruckissa. Hän valmistui tohtorin arvoon vuonna 1928. Ennen toista maailmansotaa von Sonnleithner työskenteli
myös ministeri Joachim von Ribbentropin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Hitlerin yhteysupseerina.

Operaatio Valkyrie
------------------

Franz von Sonnleithner selvisi hengissä 20. heinäkuuta 1944 Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä.

Sodan jälkeen
-------------

Sodan jälkeen von Sonnleithner toimi tehdastyöläisenä Ingelheim am Rheimissa, jossa hän myös kuoli 75-vuotiaana vuonna 1981.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Franz von Sonnleithner
**Birgit Thora Marie-Louise Brüel** (o.s. **Thielemann**, 6. lokakuuta 1927 – 23. helmikuuta 1996) oli tanskalainen laulaja ja näyttelijä. Brüel aloitti uransa 1950 Max Brüelin kvartetissa. Samaan aikaan Brüel kävi Tanskan kuninkaallista teatterikoulua.

1950-luvulla Brüel tuli tunnetuksi teatteri- ja elokuvanäyttelijänä, ja vuosina 1961-1966 hän lauloi Tanskan radion jazzyhtyeessä. Brüel voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1965 kappaleella *For din skyld* ja tuli näin valituksi Tanskan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Brüel sijoittui seitsemänneksi 18 kilpailijan joukosta.

Yksityiselämä
-------------

Brüel meni 1951 naimisiin Max Brüelin kanssa ja heille syntyi kaksoset. He erosivat 1962. Brüelillä oli myös yksi tytär aiemmasta avioliitosta.

DIskografia
-----------

### Albumit

* *Dame I Danmark* (1967)
* *Den Hemmelige Rude* (1985)

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Denmark: Melodi Grand Prix 1965 *eurovisionworld.com*. Viitattu 21.4.2022.
2. ↑  Naples 1965 *eurovision.tv*. Viitattu 21.4.2022.
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Israelin presidentti Jitzhak Ben-Zvi ja Mwambutsa IV joulukuussa 1962.
**Mwambutsa IV Bangiriceng** (1912 – 26. huhtikuuta 1974) oli Burundin kuningas eli *Mwemi*. 

Mwambutsa IV tuli kuninkaaksi jo kolmevuotiaana, isänsä kuningas Mutaga IV Mbikijen kuoltua 30. marraskuuta 1915. Uuden kuninkaan ollessa alaikäinen hänen puolestaan hallitsi kuningataräiti, kuningatar Ririkumutima. Täydet valtaoikeudet kuningas sai saavutettuaan täysi-ikäisyyden 28. syyskuuta 1929.

Etniseltä taustaltaan kuningas oli ganwa. Kyseinen etninen ryhmä on perinteisesti hallinnut Burundia ja heidän katsotaan kuuluvan tutseihin. Omasta mielestään heidät tulisi kuitenkin tunnustaa omaksi ryhmäkseen.

Burundi koki Mwambutsa IV:n hallituskaudella merkittäviä muutoksia. Hänen syntyessään se oli osa Saksan Itä-Afrikkaa, I maailmansodan jälkeen se siirtyi Belgian hallintaan ja maa itsenäistyi sen alaisuudesta 1. heinäkuuta 1962. Kansainliiton ja Yhdistyneiden kansakuntien mandaatilla Burundia hallinneet belgialaisviranomaiset eivät antaneet kuninkaasta kovin korkeaa käsitystä. Heidän mukaansa kuningas oli huonosti koulutettu, ja kiinnostunut naisista ja alkoholista. 

Kuningas ehdotti 20. tammikuuta 1959 Belgian siirtomaaministerille, että Ruanda- Urundin mandaatti jaetaan kahteen osaan, Burundiin ja Ruandaan. Tähän suostuttiin ja molemmissa maissa alkoi itsenäistymiskehitys. 

Sisäpoliittisesti Burundi eli itsenäistymisensä jälkeen levotonta aikaa. Kolme pääministeriä murhattiin ja yrittäessään säilyttää rauhan kuningas joutui vaihtamaan pääministeriä useinkin miellyttääkseen hutuja sekä tutseja. Mwambutsa IV:n hallituskausi päättyi, kun hänen poikansa Ntare V syrjäytti hänet 8. heinäkuuta 1966. Syrjäytetty kuningas eli loppuelämänsä Sveitsissä.

Maan kansallissankari ja Burundia kohti itsenäisyyttä johtanut pääministeri Louis Rwagasore oli Mwambutsa IV:n poika.

Mwambutsa IV:n jäänteet kaivettiin ylös Sveitsissä hänen hautauspaikaltaan vuonna 2012, jotta ne palautettaisiin Burundiin haudattavaksi uudelleen valtiollisin menoin. Oikeustaistelun jälkeen Mwambutsan perhe päätti haudata Mwambutsan jäänteet uudelleen Sveitsiin vuonna 2016 kuninkaan toiveiden mukaisesti

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  "Court says remains of former Burundi king can stay in Geneva", Swiss Info, 1 November 2016. Luettu 27 November 2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Veda-kirjat** (devanagari: sanskritin kieltä ja tarkoittaa *tietoa*, *tiedettä* tai *totuutta*) on neljän Intian niemimaalla syntyneen hymnin ja rituaalitekstin kokoelma, jotka ovat: Rigveda, Yajurveda, Samaveda ja Atharvaveda. Kirjat muodostuivat Intian muinaisen veda-uskonnon piirissä, ja vaikuttavat edelleen hindulaisuuden taustalla. Vedat ovat shruti, *mitä on kuultu* (eli ilmestys, toisin kuin smriti, *mitä muistetaan*), ja siten pyhiä kaikille hinduille. Vedoista vanhimman, Rigvedan syntyajaksi arvioidaan nykyään noin 1200–1000 eaa. tai vähän aikaisemmin. Muut vedat ovat vähän nuorempia lukuun ottamatta Atharvavedan vanhimpia osia, jotka ovat syntyneet samoihin aikoihin Rigvedan kanssa. Vedat säilyivät pitkään yksinomaan suullisena traditiona; Intian vanhimmat tunnetut kirjoitetut tekstit Induskulttuurin tulkitsemattoman kirjoituksen jälkeen ovat vasta ajanlaskun alkua edeltäneiltä vuosisadoilta. 

Veda-kirjat (joiden osat myös ovat *kirjoja*, sanskritiksi mandala) jakautuvat seuraaviin osiin:

* samhita – alkuperäinen teksti, sisältää mantrat ja hymnit
* brahmana – rituaaliset uhrimystiikan opetukset
* aranayaka – meditaatio-osa
* upanishad – mystinen ja filosofinen osa, tunnetaan myös nimellä Vedanta eli *Vedan lopussa*
* sutrat, joita on neljää lajia:
	+ srautasutrat, suurista julkisista uhreista
	+ grhyasutrat, kotona suoritettavista rituaaleista
	+ sulvasutrat, uhripaikan rakennusohjeita
	+ dharmasutrat, eettisiä ja uhripuhtautta koskevia normeja

Katso myös
----------

* Rigveda
* Vedalainen kulttuuri
* Bharata Natya Shastra

Lähteet
-------

1. 1 2  Karttunen, Klaus (suom.): *Rigveda : Valikoima muinaisintialaisia hymnejä*. Helsinki: Yliopistopaino, 2003. ISBN 951-570-548-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Veda-kirjat** Wikimedia Commonsissa
Haastekilpailut ovat kilpailuja, joissa etsitään ratkaisuja tai ideoita esimerkiksi yhteiskunnallisiin haasteisiin. Kilpailuissa voidaan etsiä myös uusia keksintöjä tai teknologioita. Haastekilpailuiden tavoitteena on usein laajentaa ihmiskunnan kykyjä jonkin tietyn ongelman ratkaisemiseksi tai tavoitteen saavuttamiseksi. Haastekilpailut yleistyvät parhaillaan sekä Suomessa että kansainvälisesti kovaa vauhtia. Kuuluisimpia haastekilpailuita on Britanniassa järjestetty Longitude Prize (1714–1765 ja jälleen vuodesta 2014 lähtien). Suomessa tunnettuja haastekilpailuita ovat tiedepohjainen ideakilpailu Helsinki Challenge, Sitran Ratkaisu 100 ja suomalaisten säätiöiden yhteinen haastekilpailu Vuosisadan rakentajat.

Lähteet
-------

1. ↑  Haastekilpailu – jokamiesluokan innovaatiotyökalu *Blogi*. Demos Helsinki. Viitattu 16.2.2017.
2. ↑  Longitude Prize: about us *Verkkosivusto*. Nesta.  Arkistoitu 16.2.2017.
3. ↑  Helsinki Challengen verkkosivusto Helsingin yliopisto.
4. ↑  Ratkaisu 100 -verkkosivusto *sitra.fi*.
5. ↑  Vuosisadan rakentajat -kilpailun verkkosivusto *vuosisadanrakentajat.fi*.  Arkistoitu 16.2.2017.
Jerusalemin valloitus ensimmäisen ristiretken aikana, italialaisesta käsikirjoituksesta.
***Vapautettu Jerusalem*** (ital. *La Gerusalemme liberata*) on Torquato Tasson (1544–1595) vuonna 1581 kirjoittama italiankielinen eeppinen runoelma.

Runoelmassa kerrotaan lavean sepitteellisesti ensimmäisen ristiretken tapahtumista, jolloin ranskalaisen ritarin ja ylimyksen Godefroy de Bouillonin johtamat kristityt taistelivat muslimeita eli saraseeneja vastaan, jotta piiritetty Jerusalem saataisiin vapautetuksi.

Kirjan teksti koostuu kahdestakymmenestä eripituisesta runoelmasta, jotka puolestaan koostuvat kahdeksanrivisistä säkeistöistä.

Teos sijoittuu tyylillisesti renessanssin ritarirunouteen ja -kirjallisuuteen sekä tietenkin italialaisen eeppisen runouden lajiin. Tasso käyttää paljon hyväkseen tapahtumia ja henkilöitä, jotka ovat mukana myös Ludovico Arioston teoksessa *Raivoisa Roland* (*Orlando furioso*). Runoissa on lisäksi vahvoja vaikutteita Homeroksen ja Vergiliuksen teoksista, erityisesti kerrottaessa piiritystekniikasta ja sodankäynnin taidosta.

Aihetta on käsitelty useasti myös oopperoissa, ja varsinkin "Armide" on sävelletty useasti. Säveltäjien joukosta mainittakoon Jean-Baptiste Lully, Christoph Willibald Gluck, Gioacchino Rossini, Joseph Haydn sekä Antonín Dvořák.

Kirjallisuutta
--------------

* Tasso, Torquato: *Vapautettu Jerusalem*. (Gerusalemme liberata, 1581.) Suomentanut Elina Vaara. Kuvittanut Charles Nicolas Cochin. Porvoo: WSOY, 1954.
Ana Diamond
**Ana Diamond AA.** (s. 1994) on iranilaissyntyinen brittiläis-suomalainen poliittinen kommentaattori, kirjailija ja entinen panttivanki. Diamond on koulutukseltaan taidekriitikko ja ohjaaja. Hän opiskeli media ja elokuvantuotantoa Englannissa King's College London yliopistossa. Vuonna 2014 hän meni tapaamaan isovanhempiaan Iraniin, jolloin häntä vangittiin Iranissa vakoilusyytteiden nojalla. Hän oli pidetettynä Evin vankilan eristyssellissä yli 200 päivää. Hän kiisti syyllisyytensä täysin, ja myös Britannian sekä Suomen hallinto piti häntä syyttömänä. Kahdeksan kuukauden jälkeen häntä siirettiin kotiarestiin ja vuonna 2017, sen jälkeen kun Britannian ulkoministeri Boris Johnson kävi Iranissa, hänet julistettiin syyttömäksi ja hän vapautui.

Ana on kuvaillut kokemuksiaan vankeudessa "psykologiseksi kidutukseksi". Häntä ei pahoinpidelty fyysisesti, mutta olot olivat epäinhimilliset. Eristyksessä Ana oli myös suurimman osan ajasta vailla ihmiskontaktia, kirjoja, ikkunaa tai televisiota. Vartijat myös nöyryyttivät vankeja esimerkiksi turhilla ruumiintarkastuksilla.

Vuonna 2021 Ana hyväksyttiin kandidaatintutkintoihin Oxfordin yliopistoon, missä hän tulee tutkimaan Lähi-idän geopolitiikkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nazanin Zaghari-Ratcliffe transferred from prison to mental ward in Iran, husband says Independent
2. ↑  From Evin prison to Oxford University: how one British woman escaped the death penalty and rebuilt her life  26 June 2021. The i.
3. ↑  Suomalais-iranilainen Ana, 24, nousi otsikoihin Britanniassa – opiskelija kertoo viruneensa kuukausia pahamaineisen vankilan eristyssellissä Ilta-Sanomat.
4. ↑  "Nazanin Zaghari-Ratcliffe’s fellow prisoner nets a first — and a place at Oxford", *The Sunday Times*, 20 June 2021.
5. ↑  Sky News with Kay Burley: Ana Diamond nets a scholarship and heads to University of Oxford Sky News.
6. ↑  Life after prison in Iran BBC.
**EML Laine** oli Viron merivoimien tykkivene, joka oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston Konvoir-luokan yhteysalus *Sputnik*.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Konvoir-luokka*
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Crichtonin Okhtan telakalta Pietarista. Alus laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1912 nimellä *Sputnik*. Alus siirrettiin viimeisteltäväksi Kronstadtin telakalle.

Palvelus
--------

Saksan Itämeren divisioonan joukot valtasivat helmikuussa 1918 aluksen, joka liitettiin Saksan keisarikunnan laivastoon nimellä *Lauterbach*. Alus liitettiin marraskuussa Viron merivoimiin nimellä *Laine*. Neuvostoliitto valtasi aluksen elokuussa 1940 ja se liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon nimellä *Gangutec*. Alus upposi 2. joulukuuta 1941.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway, 2006. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner 2006 s. 323
2. ↑  Gardiner 2006 s. 415
Elizabeth Cromwellin muotokuva 1650-luvulta.
**Elizabeth Cromwell** (o.s. **Bourchier**, 1598 – 1665) oli Englannin, Skotlannin ja Irlannin lordiprotektorin Oliver Cromwellin vaimo ja seuraavan lordiprotektorin Richard Cromwellin äiti. Elizabeth Cromwellin isä oli varakas kauppias ja maanomistaja.

Elizabeth ja Oliver Cromwell avioituivat St Giles-without-Cripplegaten kirkossa vuonna 1620. He saivat yhdeksän lasta, joista kahdeksan eli aikuisikään tai lähelle aikuisikää (yksi lapsista kuoli 18-vuotiaana). Elizabeth pysytteli erossa politiikasta, mutta rojalistit levittivät hänestä pahansuopaa propagandaa.

Englannin restauraation jälkeen Elizabeth asui viimeiset vuotensa tyttärensä perheen luona Keski-Englannissa. Hänen nuoruudenaikainen keittiönsä Elyssä on nykyään museona.

Lähteet
-------

1. ↑  Cromwell’s Wife and Children *The Cromwell Association*. Viitattu 14.12.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Elizabeth: Oliver Cromwell's 'queen' *BBC*.  5.12.2014. Viitattu 13.12.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Allan Robert Phillips** (25. lokakuuta 1914 New York City – 26. tammikuuta 1996 San Nicolas de los Garza, Nuevo Leon, Meksiko) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Phillips valmistui Horace Mann Schoolista 1931, luki maisteriksi Arizonan yliopistossa 1939 ja väitteli filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistossa 1946. Toisessa maailmansodassa hän oli rintamalla 1942–1945. 

Phillips muutti Meksikoon 1957. Hänen vaimonsa oli Juana Farfan Bautista de Phillips ja kolme poikaansa Robert, Edward ja Bryan.

Phillips oli hyvin tuottelias kirjoittaja. Vuosien 1933–1995 välillä hän julkaisi 168 tieteellistä kirjoitusta ja neljä kirjaa. Hän nimesi (tai uudelleennimesi) 160 lintutaksonia, muun muassa harmaasinipääskyn (*Progne chalybea*) alalajin *warneri*.

Teokset
-------

* *The Birds of Arizona* (yhdessä J. T. Marshallin ja G. Monsonin kanssa).
* *Checklist of Arizona Birds* (yhdessä G. Monsonin kanssa).
* *The Known Birds of North and Middle America*, 2 osaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen

* BNET (muistokirjoitus)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hotelli Marski.
**Hotelli Marski** (nimi nykyisin **Marski by Scandic**) on Helsingissä Mannerheimintie 10:ssä sijaitseva vuonna 1962 avattu hotelli. Hotellin rakennutti Alkon omistama Oy Yhtyneet Ravintolat Ab ja yhdeksänkerroksisen nauhaikkunoin varustetun rakennuksen suunnitteli 1961 arkkitehti Einari Teräsvirta. Hotellin paikalla oli aiemmin Nikolai Kiseleffin rakennuttama ja F. A. Sjöströmin suunnittelema, vuonna 1877 valmistunut asuintalo.

Hotelli Marski avattiin 1. helmikuuta 1962. Hotellissa oli tällöin 58 huonetta, jotka sijaitsivat talon kuudennessa ja seitsemännessä kerroksessa. Alemmissa kerroksissa oli ravintola, tavaratalo Otra, johon päästiin liukuportaita pitkin, ja Kansallis-Osake-Pankin konttoritiloja. Kahdeksas kerros oli vuokrattu öljy-yhtiö Shellille. Hotellihuoneiden määrä kasvoi 1970- ja 1990-luvuilla, kun hotelli laajeni korttelin muihin rakennuksiin. Hotellin ja ravintolan kalustuksen suunnittelijoihin kuului Ilmari Tapiovaara.

Hotelli Marski oli pitkään Suomen poliittisen eliitin tapaamispaikkana ja muun muassa presidentti Urho Kekkonen kuului vakiovieraisiin. Rakennuksessa sijaitsi 1980-luvulle saakka M-klubi, jonka tilaisuuksiin pääsivät vain klubin jäsenet. Lisäksi rakennuksessa toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen vuonna 1962 perustama Helsingin Kansainvälinen Lehdistöklubi eli ns. Pressiklubi. 

Vuonna 2010 kiinteistön osti Valion eläkekassa Alkon eläkesäätiön ollessa myyjänä. Hotellissa oli tällöin 222 huonetta.  Hotelli remontointiin vuosina 2018–2019 ja avattiin uudelleen alkukesällä 2019. Remontin jälkeen hotellissa on yhteensä 363 huonetta. Huoneista 55 on kokonaan vailla ikkunoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hotelli Marskin talo; Mannerheimintie 10. Lönnrotinkatu 1; Helsinki, Helsingin Kaupunginmuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Valion eläkekassa osti hotelli Marskin, Yle Uutiset 3.11.2010
3. ↑  Helsingin ydinkeskustan klassikkohotelli remonttiin – haitta liikenteelle kestää kauan.  *Helsingin Uutiset*, 8.1.2018. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Helsingin keskustan Marski-hotelli avaa ovensa kesäkuussa – Scandicin Signature-konseptin ensimmäinen hotelli Suomessa *Rantapallo.fi*. Viitattu 13.6.2019.
5. ↑  HS Helsinki | Keskustaan tuli ikkunattomia hotellihuoneita – tällaista niissä on yöpyä *Helsingin Sanomat*.  9.10.2022. Viitattu 15.10.2022.
6. ↑  Helsinkiläinen hotelli rakensi ikkunattomia huoneita autohalliin maan alle – 200 euron yöpymiset käyvät kaupaksi, hotellinjohtaja kertoo *Yle Uutiset*.  9.9.2022. Viitattu 15.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Scandic Marski-kotisivut
Hotelli Otava.
**Hotelli Otava** on Porissa sijaitseva arkkitehti C. J. von Heidekenin suunnittelema uusrenessanssityylinen rakennus. Vuonna 1857 valmistuneessa rakennuksessa toimi hotelli aina vuoteen 1985 saakka. Lopettaessaan Hotelli Otava oli Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminnassa ollut hotelli-ravintola. Nykyään rakennus on toimistotiloina muun muassa Porin kaupungin käytössä.

Historia
--------

Hotelli Otava oli alun perin kaksikerroksinen. Majoitustilojen lisäksi toisessa kerroksessa oli salonki, joka muutettiin kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen teatterisaliksi. Nykyisen ulkoasunsa rakennus sai vuonna 1891, kun se korotettiin arkkitehti Johan Erik Stenbergin suunnitelmien mukaisesti kolmikerroksiseksi. Silloin myös toisen kerroksen tilat saneerattiin hotellihuoneiksi. Vuonna 1908 valmistui jugendtyylinen laajennusosa, joka yhdisti päärakennuksen vieressä sijainneeseen puurakenteiseen ravintolaan. 

Vuonna 1872 Hotelli Otavassa tehtiin suomalaista teatterihistoriaa, kun suomenkielinen teatteri sai siellä alkunsa. Suomalaisen teatterin nimellä toimintansa aloittanut Kansallisteatteri piti kaikkien aikojen ensimmäisen näytäntönsä hotellin teatterisalissa 13. lokakuuta. Ruotsinkieleistä teatteritoimintaa hotellissa oli ollut jo 1850-luvulta alkaen. 

Jatkosodan aikana hotellissa asui Porin lentokenttää tukikohtanaan pitäneiden saksalaisten päällystö. Rauhan tultua hotellin tiloissa piti majaansa venäläisten valvontakomission upseereja. Vuonna 1966 Otavassa perustettiin Pori Jazz -festivaali. Hotelli toimi myös festivaalin alkuaikoina yhtenä sen esiintymispaikoista.

Vuonna 1957 kiinteistö päätyi Porin Oluttehtaan omistukseen. Hotelli Otavan lopetettua toimintansa 28. helmikuuta 1985, purettiin vieressä sijainnut ravintola sekä sitä päärakennukseen yhdistänyt osa. Tilalle rakennettiin sisäänkäynti kellarikerroksessa sijainneeseen oluttehtaan edustusravintolaan.

Nykypäivä
---------

Porin kaupunki osti Otavan kiinteistön vuonna 1997 ja aloitti kolme vuotta myöhemmin mittavan peruskorjauksen, jonka tarkoituksena oli saattaa rakennus mahdollisimman lähelle alkuperäistä asuaan. Kolme miljoonaa euroa maksanut entisöinti valmistui vuonna 2006, ja sen jälkeen rakennus on ollut virastokäytössä.

Lähteet
-------

* "Porilaisen käsikirja", Pori-seura ry 2008 ISBN 978-952-92-3028-0
* Porin kaupunki/Hotelli Otava (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Hotelli Otava sai uudet "asukkaat"  29.6.2011. Satakunnan Kansa.  Arkistoitu 30.6.2011. Viitattu 10.4.2012.
2. ↑  Hotelli Otava halutaan kulttuurikäyttöön  22.7.2009. YLE Satakunta. Viitattu 10.4.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hotelli Otava** Wikimedia Commonsissa
Wengenin kylää
**Wengen** on vuoristokylä Sveitsissä, Bernin kantonissa, Lauterbrunnenin kunnassa. Kylässä on noin 1 300 ympärivuotista asukasta. Wengen on autoton kylä, eikä sinne johda yhtään autotietä. Pääasiallinen matkustustustapa kylään onkin kapearaiteinen hammasrata, Wengernalpbahn, joka kulkee Lauterbrunnenista Wengenin ja Kleine Scheideggin kautta Grindelwaldiin. Radalla liikennöi päiväsaikaan junia molempiin suuntiin 2–3 kertaa tunnissa. Kylän asukkaat pysäköivät autonsa Lauterbrunnenin kylän pysäköintihalliin.

Juna matkalla ylös Wengeniin

Historiaa
---------

Virallisissa asiakirjoissa Wengen mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1268. Wengen oli alun perin pieni maatalousyhteisö. Ensimmäiset turistit saapuivat 1800-luvun alkupuolella, kun Kleine Scheideggiin avattiin majatalo vuonna 1835. Wengenin ensimmäinen hotelli avattiin 1859. Turismi kasvoi suuresti, kun Wengernalpbahnin rautatie saatiin valmiiksi 1893, ja matkustaminen kylään helpottui.

Matkailu ja urheilu
-------------------

Kylän läheisyydessä, Lauberhornin rinteillä, on laskettelukeskus, jossa järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailu. Huollettuja laskettelurinteitä on 160 kilometriä. Lauberhornin alppihiihtokilpailut on pidetty Wengenissä vuodesta 1930 asti. Niissä kilpaillaan syöksylaskussa ja pujottelussa sekä alppiyhdistetyssä. Haastavuutensa lisäksi Lauberhornin syöksylaskurata on maailmancupin pisin, ja siinä saavutetaan myös suurimmat nopeudet, jopa yli 150 kilometriä tunnissa. Keskimääräinen laskija laskee 4 455-metrisen radan noin kahdessa ja puolessa minuutissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sveitsin julkisen liikenteen aikataulu nro 311
2. ↑  Dubler, Anne-Marie: Wengen (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan web-sivut) *Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)*.  2.10.2013. Bern:  Stiftung HLS. Viitattu 19.1.2015. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wengen** Wikimedia Commonsissa
**Wenla Männistö** on Riina Katajavuoren kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2014. Teos on satiirinen versio Aleksis Kiven *Seitsemästä veljeksestä*. Tapahtumat on siirretty nykypäivään Helsingin Kumpulaan, ja tässä teoksessa äänessä ovat etenkin naiset: teinityttö Wenla Männistö, hänen äitinsä Marja Männistö, Jukolan veljessarjan jo edesmennyt äiti Alli Jukola sekä pesijä Kajsa Rajamäki. Teos on julkaistu myös äänikirjana, jossa lukijana on Krista Putkonen-Örn.

Kirjan päähenkilöt
------------------

Kumpulassa sijaitsevassa huonokuntoisessa punaisessa puutalossa asuvat Jukolan veljekset. Vanhin heistä on Jusa, joka on Juho ja Alli Jukolan poika. Juhon ja Allin poikia ovat myös Tommi ja Aapo. Juho ja Alli ovat eronneet, ja sittemmin Juho kuoli auto-onnettomuudessa. Simppa on Allin ja afrikkalaisen Tumelon lapsi. Allin biologinen lapsi on myös Eppu, jonka isä on Allin toinen aviomies, englantilainen didgeridoon soittaja Ben. Late ja Timi ovat Benin poikia tämän entisestä suhteesta. Kirjan tapahtumien aikaan Alli on jo vainaa ja hän tarkkailee poikiensa elämää ylhäältä käsin. Ben asuu kalastajakylässä Pohjanmeren rannalla eikä osallistu poikiensa elämään.

Wenla Männistö asuu kerrostalohuoneistossa äitinsä Marjan kanssa. Marja on ammatiltaan kätilö. Wenla ei tiedä, kuka hänen isänsä on, eikä äiti ole sitä halukas kertomaan. Wenla opiskelee sisustussaneeraajaksi ja viettää aikaansa Jukolan veljesten sekä muiden kavereidensa kanssa. Wenlan paras ystävä on Ansku Seunala.

Kajsa Rajamäki on suorapuheinen nainen, joka työskentelee Harjun pesulassa pesijänä. Kajsa asuu yhdessä kolmen poikansa ja miehensä Mikon kanssa. Kajsalla on myös kaksospojat, jotka asuvat isänsä luona Tanskassa.
**Vũ Nhật Tân** (8. elokuuta 1970 Hanoi – 21. heinäkuuta 2020 Hanoi) oli vietnamilainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa, sävellystä ja musiikkitiedettä Hanoin kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Vuosina 2000–2001 hän opiskeli lisäksi tietokonemusiikkia Clarence Albertson Barlowin ja uutta musiikkia Johannes Fritschin johdolla Kölnissä. Vuonna 2002 Vũ sai vielä sävellysopetusta Chinary Ungilta Kalifornian yliopistossa, San Diegossa.

Vuonna 2002 Vũ sai Aasian kulttuurineuvoston stipendin, jonka turvin hän tutki nykymusiikkia ja etnomusikologiaa Yhdysvalloissa. Hän sai useita palkintoja muun muassa Vietnamin säveltäjäliitolta. Hänen teoksiaan on esitetty Vietnamissa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Kambodžassa, Kiinassa, Ranskassa, Saksassa, Mongoliassa ja Sveitsissä. Lisäksi 
Vũ on itse esiintynyt kansainvälisesti pianistina ja vietnamilaisen bambuhuilun soittajana. Hän on luennoinut Hanoissa vuodesta 1995 ja lisäksi esiintynyt vierailevana luennoitsijana Vietnamissa ja Australiassa.

Vũn sävellystuotantoon kuuluu orkesteriteoksia, kamarimusiikkia ja pianosävellyksiä sekä elektroakustisia ja multimediateoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Living Composers Project: Vu Nhat Tan


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Torinon tuomiokirkko** (ital. *Duomo di Torino*) on Pohjois-Italiassa sijaitsevan Torinon pääkirkko. Kirkko on omistettu Johannes Kastajalle (ital. *San Giovanni Battista*), ja se on rakennettu vuosina 1491–1498 kampaniilin (kellotorni,1470) viereen. Käärinliinan kappeli, *Cappella della Sacra Sindone* (myös: *La Cappella del Guarini*), jossa Torinon käärinliina nykyisin on, rakennettiin vuosina 1668–1694.

Historia
--------

Kuva 1800-luvulta, kirkon takana Käärinliinan kappeli.
Kirkko on samalla paikalla, jossa oli muinainen roomalainen kaupunki. Alkuperäinen kristillinen pyhäkössä oli kolme kirkkoa, San Salvatore, Santa Maria de Dompno ja San Giovanni Battista, joista suurin oli Johannes Kastajalle omistettu. Joidenkin lähteiden mukaan Johannes Kastajalle omistetun olisi vihkinyt langobardien kuningas Agilulf, joka hallitsi 591–616. Garibaldo di Torinon murhasi tässä kirkossa vuonna 662 Godepertin kannattaja, jonka murhaan Garibaldon uskotaan olleen osallinen.

Torinon tuomiokirkko ja sen kellotorni, kampaniili. Taustalla olevan kappelin torni on tulipalon jäljiltä suojattu korjaustöiden ajaksi.
Kolme kirkkoa hävitettiin vuosina 1490 ja 1492. Uutta kirkkoa, joka jälleen nimettiin Johannes Kastajan mukaan, alettiin rakentaa 1491, ja sen suunnitteli Amedeo de Francisco di Settignano, joka tunnetaan myös nimellä Meo del Caprino, ja joka sai sen valmiiksi seitsemässä vuodessa. Kellotorniksi, kampaniiliksi, jäi kuitenkin torni, joka oli rakennettu 1469 ja on yhä paikallaan. Filippo Juvarra muokkasi kirkkoa 1600-luvulla jonkin verran. Paavi Leo X vahvisti sen metropoliitan istuimeksi 1515.

Katedraalin laajentamiseksi perustettiin 1649 projekti, jotta käärinliinalle saataisiin hienompi säilytyspaikka. Bernardino Quadri tuli Roomasta Torinoon Savoijin herttua Kaarle Emmanuel II:n hoviin. Quadrin suunnitelma perustui Carlo di Castellamonten vanhaan suunnitelmaan, jossa oli kuorin takana soikea kappeli. Guarino Guarini kutsuttiin 1667 viemään hanke loppuun. Kappelin rakentaminen kesti 28 vuotta, ja se valmistui 1694.

Tuomiokirkkoon on haudattu Piergiorgio Frassati (1901–1925), torinolaissyntyinen urheilija, köyhien hyväntekijä, jota sanotaan "kolmannen vuosituhannen nuorison pyhimykseksi". Paavi Johannes Paavali II julisti hänet autuaaksi 1990.

Kun katedraalin takana olevaa Käärinliinan kappelia korjattiin vuonna 2009, käärinliina oli katedraalin sisällä olevassa pienessä kappelissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sindone.org
2. ↑  Giuseppe Colli. *Storia di Torino,* il Punto, Turin, 2002

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Torinon tuomiokirkko** Wikimedia Commonsissa
Allan Warren. Kuva vuodelta 2012.
**Allan Warren** on brittiläinen valokuvaaja. Hän on ottanut muotokuvat monesta poliitikosta ja taiteilijasta, muun muassa Sophia Lorenista, Roger Mooresta ja kuningas Charles III:sta. Warren on julkaissut teoksiaan kirjoissa, joita ovat muun muassa *Confessions of a Society Photographer* (1976) ja *Strangers in the Buff* (2007). Hän on ladannut monet kuvistaan Wikimedia Commonsiin.

Warrenin ottamia kuvia:

Charles III, 1972.Roger Moore, 1973.Sophia Loren, 1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Grigas, Victor & Ha, Yoona: Celebrity photographer Allan Warren shares the big shots on Wikipedia *Wikimedia Blog*.  23.5.2015. San Francisco:  The Wikimedia Foundation. Viitattu 7.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Allan Warren** Wikimedia Commonsissa

* Kotisivut Alan Warren.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |