recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ossian Olavi "Ossi" Blomqvist** (12. toukokuuta 1908 Helsinki – 3. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija.

Blomqvist sijoittui yhdeksänneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1927. Sankt Moritzin olympialaisissa 1928 hän oli 5 000 metrillä kymmenes, mutta 10 000 metrin kilpailu jouduttiin keskeyttämään sääolojen vuoksi hänen suoritusvuoronsa aikana.

Blomqvist sai hopeaa Tukholman EM-kilpailuissa 1931 ja sijoittui seitsemänneksi Helsingin MM-kilpailuissa. Seuraavana talvena hän uusi EM-hopeansa Davosissa. Hän kantoi Suomen lippua Lake Placidin olympialaisten avajaisissa. Olympialaisten pikaluistelukilpailut käytiin tavallisuudesta poiketen yhteislähtömuotoisina. Blomqvist karsiutui alkuerissä sekä 1 500, 5 000 että 10 000 metrin kilpailuissa. Olympiakisojen jälkeen samassa kaupungissa järjestetyissä yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi.

Blomqvist oli yleisluistelun MM-kilpailuissa kahdestoista Trondheimissa 1933 ja seitsemäs Davosissa 1936. Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi, 5 000 metrillä kuudenneksi, 1 500 metrillä yhdeksänneksi ja 500 metrillä 19:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1937 hän oli yhdestoista.

Blomqvist voitti yleisluistelun Suomen-mestaruuden 1929, 1930 ja 1936. Hän edusti seuratasolla ainakin Helsingin Luistelijoita ja Helsingin Luistinkiitäjiä.

Uransa aikana Blomqvist oli perustamassa uutta pikaluisteluun erikoistunutta Helsingin Luistinkiitäjät (HLK) -seuraa syksyllä 1932. Seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 1937-1950. Hän oli myös pikaluistelijoiden joukkueenjohtajana St. Mortizin talviolympialaisissa 1948. Ammatiltaan Blomqvist oli insinööri.

Ennätykset
----------

| *Matka* | *Aika* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- |
| **500 m** | 45,0 | 1931 |
| **1 500 m** | 2.22,8 | 1932 |
| **5 000 m** | 8.36,6 | 1936 |
| **10 000 m** | 17.42,4 | 1936 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Ossi Blomqvist *sports-reference.com*.  Arkistoitu 11.10.2009. Viitattu 18.11.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ossi Blomqvist *skateresults.com*. Viitattu 18.11.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Speed Skating at the 1928 Sankt Moritz Winter Games: Men's 10,000 metres *sports-reference.com*.  Arkistoitu 21.10.2018. Viitattu 18.11.2009. (englanniksi)
4. ↑  Nygrén, Helge & Siukonen, Markku: "Lake Placid 1932", *Suuri olympiateos 1*, s. 431. Jyväskylä: Oy Scandia Kirjat Ab, 1978. ISBN 951-9466-05-3.
5. ↑  Olympic Winter Games 1932 (Men) Olympic Winter Games 1932 (Men) *skateresults.com*.  Arkistoitu 15.3.2012. Viitattu 18.11.2009. (englanniksi)
6. ↑  Suomen mestarit *luisteluliitto.fi*.  Arkistoitu 25.9.2011. Viitattu 18.11.2009.
7. ↑  Nuorten vuoro vaalia luisteluperinteitämme.  *Helsingin Sanomat*, 1.11.1952, s. 11. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 1.4.2020.
**Arthur Bill** (31. elokuuta 1916 Wabern bei Bern, Sveitsi – 5. huhtikuuta 2011 Bern, Sveitsi)  oli Sveitsissä sijaitsevan Pestalozzi-kylän ensimmäinen johtaja ja opettaja, joka työskenteli siellä 25 vuotta vuoteen 1972. Sen jälkeen hänestä tuli Sveitsin valtion ulkomaisen katastrofiavun valtuutettu ja hän toimi Sveitsin valtion alaisen humanitaarisen avun osaston johdossa vuoteen 1981. Jälleen vuosina 1987–1989 hän työskenteli katastrofiavun valtuutettuna ja vuonna 1989 vaalitarkkailijoiden johtajana Namibiassa, jossa hän tutustui presidentti Martti Ahtisaareen. Bill kävi usein Suomessa, jossa hänellä oli paljon tuttavia.

Bill julkaisi kolme kirjaa.

Teokset
-------

* *Helfer unterwegs. Geschichten eines Landschulmeisters, Kinderdorfleiters und Katastrophenhelfers*. Stämpfli, Bern 2002, ISBN 3-7272-1323-X
* *Fliegerlatein. Geschichten aus siebzig Jahren Schweizer Fliegerei*. Stämpfli, Bern 2003, ISBN 3-7272-1274-8
* *Von Menschen und Orten. Begebenheiten, Begegnungen, Betrachtungen*. Stämpfli, Bern 2006, ISBN 3-7272-1279-9

Lähteet
-------

1. 1 2   Kuolleet, Pestalozzi-kylän johtaja Arthur Bill, Helsingin Sanomat 1.5.2011, sivu C 8 Artikkelin verkkoversio


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Valiant** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Repulse-luokka*
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1805 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin huhtikuussa 1805. Se laskettiin vesille 24. tammikuuta 1807. Alus valmistui ja varustettiin 5. helmikuuta - 6. maaliskuuta 1807 Woolwichissa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1807 päällikkönään Kenneth McKenzie, joka luovutti huhtikuussa päällikkyyden James Youngille. Alus osallistui elokuussa Kööpenhaminan tapahtumiin. Aluksen päällikkyyden vastaanotti tammikuussa 1808 George Reynolds ja edelleen John Poo Beresford sekä kesäkuussa Thomas Briggs. Joulukuussa päälliköksi tuli John Hayes ja helmikuussa 1809 Alexander Kerr aluksen ollessa Lorientin edustalla. Maaliskuussa John Bligh'n alaisuuteen siirtynyt alus osallistui huhtikuussa Basque Roadsin taisteluun. Alus oli 17. kesäkuuta 1813 *HMS Acastan* kanssa Cape Sablen edustalla, kun alukset havaitsivat *HMS Waspin* takaa-ajamassa yhdysvaltalaista prikiä. Britit jatkoivat takaa-ajoa noin 100 merimailia, kunnes ne saivat kaapparikirjalla varustetun *Porcupinen* kiinni. 

Alus romutettiin 1823.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 70

*Repulse*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Sceptre* – *HMS Repulse* – *HMS Eagle* – *HMS Magnificent* – *HMS Valiant* – *HMS Elizabeth* – *HMS Cumberland* – *HMS Venerable* – *HMS Talavera* – *HMS Malabar* – *HMS Belleisle* |
| Edeltäjä: Fame-luokka – Seuraaja: Swiftsure-luokka |
**Kuopion Sirkus** on lasten ja nuorten sirkustoimintaa opettava ja edistävä yhdistys. Kuopion Sirkus toimii tällä hetkellä*milloin?* Kuopion Männistössä Lahdentaan "Latari" nuorisotalon tiloissa.

Historiaa
---------

Sirkustoiminta käynnistyi vuonna 1984 ja virallisesti Kuopion Lasten Sirkus r.y. rekisteröitiin 16.2.1986. Nykyään käyttönimenä toimii Kuopion Sirkus. Sirkustoiminta on jatkunut siitä lähtien erilaisilla sirkustaiteen opetuskerhoilla ja esiintymisillä tilatuissa tapahtumissa. Sirkus tuottaa myös itse vuosittain omia esityksiä.

Kuopion Sirkus on myös ollut yksi Suomen Nuorisosirkusliiton perustajajäsen.

Opetus ja kerhot
----------------

Pääohjaajana toimii tällä hetkellä*milloin?* sirkustaiteen ohjaaja Emilia Tengvall. Sirkuskerhot toimivat pääsääntöisesti Lahdentaan nuorisotalon tiloissa Kuopiossa. Kuopion Sirkus järjestää myös opetusta tilauksesta niin kouluissa kuin tapahtumissakin. Opetuskerhoja on niin lapsille kuin myös aikuisillekin.

Esityksiä
---------

Kuopion Sirkus tekee joka vuosi vähintään yhden show'n. 
Kuopion Sirkukselta voi myös tilata esityksiä erilaisiin tapahtumiin mm. lasten- ja aikuisten juhliin sekä pikkujouluihin.

Saavutuksia
-----------

Kuopion Sirkus on menestynyt valtakunnallisesti erilaisissa taidetapahtumissa. Kunniakirjoja ja tunnustuspalkintoja on tullut taiteilijoille ja myös koko ryhmälle vuosien ajan. Kuopion Sirkuksesta on edennyt harrastajista ammattilaisiksi sirkustaiteilijoiksi monia sirkuksen kasvatteja mm. Jani Suihkonen, Taruelma Heikkinen, Emilia Tengvall, Toni Valta ja Jukka Grönfors.

Kansainvälisyys
---------------

Kuopion Sirkus on vieraillut erilaisilla kokoonpanoilla ulkomailla 1986 lähtien mm. Ruotsissa Ludvikassa ja Gröna Lundissa. Merkittävin vierailu oli Egyptin Kansallissirkuksessa Kairossa. Kuopion Sirkuksella on myös ystävyyssirkuskoulu Venäjällä Pihkovassa.

**Kuopion Sirkuksen** ja **Suomen Nuorisosirkusliiton** yhteistyössä järjestämä kansainvälinen sirkustaidetapahtuma **SirkusSoppa**, Kuopiossa 28.7.-2.8.2009. Tapahtuma on yksi Suomen suurimpia sirkustapahtumia.

Lähteet
-------

* Matero, Heikki: Kuopion Sirkus yhdistys *kuopionsirkus.com*.  1.6.2006. Viitattu 10.6.2006. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
* Kuopion Sirkus - kotisivu
* Sirkus Soppa - Suomen suurin sirkustapahtuma (Arkistoitu – Internet Archive)
**Dicto simpliciter** (suom. *puhua yksinkertaisesti*) tarkoittaa argumentaatiovirhettä, jossa yksityistapauksen ominaisuudet esitetään koskevaksi koko joukkoa tai jossa ne kiistetään vetoamalla koko joukkoon. Dicto simpliciterissä siis käytetään joko yksinkertaista sääntöä perusteena pätevää poikkeusta vastaan tai vaaditaan poikkeustapauksen perusteella kokonaisuutta hyväksyttäväksi. Dicto simpliciteristä on kaksi versiota:

* Virheellinen poikkeuksen kielto (*dicto simpliciter ad dictum secundum quid*)
* Virheellinen yleistys (*dicto secundum quid ad dictum simpliciter*)

Dicto simpliciterin yleinen kaava on seuraava:

1. A on sääntö ja B on poikkeus
2. Joko B:n tulee olla sääntö tai B:tä ei tule missään tilanteessa sallia

Dicto simpliciter ad dictum secundum quid -esimerkkinä voisi olla vaikkapa seuraava:

*Näenhän minä oikein hyvin, että vaimosi on viimeisillään, lapsivesi on jo tullut ja olet ajamassa autolla häntä sairaalaan, mutta tässä on kuudenkympin nopeusrajoitus ja sitä ei saa ylittää - menikö jakeluun?*
Dicto secundum quid ad dictum simpliciter -esimerkki puolestaan on seuraava:

*Heroiini on arvokas kipulääke saattohoidossa oleville syöpäpotilaille. Siksi heroiini pitäisi laillistaa kokonaan ja sen jakelu vähittäiskaupassa sallia.*
Dicto simpliciteriä käytetään usein puolustettaessa sekä legalismia että toisaalta myös anarkismia.
Jouni Apajalahti vuonna 1972.
**Jouni Arto Aarre Apajalahti** (10. huhtikuuta 1920 Kemi – 31. toukokuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1966–1970.

Apajalahti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1939 Kuopion yhteiskoulusta ja teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hänet vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1949. 1950-luvulla hän suoritti kasvatusopin tutkinnon ja erillisiä oikeustieteen kursseja Helsingin yliopistossa. Apajalahti sai rovastin arvonimen vuonna 1976.

Työuransa Apajalahti aloitti Keravan nuorisovankilan pastorina 1949–1951. Hän oli Vankeusyhdistyksen asiamies ja nuorisonvalvoja Helsingissä 1951–1962, minkä jälkeen toimi Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisoneuvonnan johtajana vuodet 1962–1977. Vuodet 1977–1978 hän oli Helsingin kaupungin erityissuunnittelija ja vuodet 1979–1983 kulttuurijohtaja.

Helsingin kaupunginvaltuustossa Apajalahti toimi vuosina 1965–1977 ja uudelleen vuodesta 1997. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuodet 1973–1977.

Apajalahti kirjoitti dekkareita, näytelmiä ja elokuvien käsikirjoituksia. Dekkarikirjailijana hän debytoi vuonna 1969 teoksella *Kappalaisen kaitafilmi*. Apajalahti kirjoitti myös useita TV-näytelmiä ja oli yksi käsikirjoittajista Mikko Niskasen elokuvassa *Sissit* (1963).

Teoksia
-------

* *Pokkasakki; Tiet*. (TV-näytelmiä.) Karisto 1966.
* *Minimessu*. Mielipiteitä 5. Weilin + Göös, Helsinki 1967.
* *Kappalaisen kaitafilmi: Jännitysromaani.* Weilin + Göös, Helsinki 1969.
* *Osakeyhtiö Finlayson-Forssa aktiebolag: Finlayson 1820-1970*. (Svensk text Holger Ström.) Valokuvat Otso Pietinen. Finlayson, Tampere 1970.
* *Kadonnut vaaliasiakirja: Jännitysromaani.* Weilin + Göös, Helsinki 1971.
* *Ristikontraa*. Weilin + Göös, Helsinki 1971.
* *Ryhmärippi*. Weilin + Göös, Helsinki 1976.
* *Minä ja lähimmäinen: 70-vuotiaan Kalliolan juhlakirja*. Kalliolan kannatusyhdistys, Helsinki 1990.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jouni Apajalahti SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)[vanhentunut linkki]
2. ↑  .aspx Jouni Apajalahti *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
3. 1 2  Hirvikoski, Hannu: Muistot: Jouni Apajalahti *HS.fi*.  31.5.2009. Viitattu 29.5.2014.
4. ↑  Apajalahden bibliografia (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(26) | 
* Apajalahti
* Asunta
* Borg-Sundman
* Forsius
* Haarla
* Hamara
* Hara
* Hietala
* Huima
* Huurtamo
* Häikiö
* Ilaskivi
* Junnila
* Kemppainen
* Koppanen
* Kosola
* Linkola
* Lähteenmäki
* Mäki
* Mäki-Hakola
* Nikkilä
* Raipala
* Rihtniemi
* Sillantaus
* Vaittinen-Kuikka
* Vartia

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Gaglojty Edwardy fyrt Alan** (oss. Гаглойты Эдуарды фырт Алан, ven. Алан Эдуардович Гаглоев, *Alan Gaglojev*, s. 6. helmikuuta 1981, Tskhinvali) on eteläossetialainen poliitikko ja maan presidentti toukokuusta 2022.*lähde?*

Gaglojty syntyi ja kävi koulunsa Tskhinvalissa. Hän opiskeli taloustiedettä ja lakia Etelä-Ossetian valtionyliopistossa ja valmistui 2002.

Gaglojty työskenteli Etelä-Ossetian talouskehityksen ministeriön pienten- ja keskisuurten yritysten tuen ja antimonopolikäytäntöjen pääasiantuntijana.*lähde?* 
Vuonna 2002 hän liittyi valtion turvallisuuskomitean (KGB) palvelukseen ja erosi siitä 2007 everstiluutnanttina. Gaglojty osallistui taisteluihin Georgiaa vastaan 2004 ja 2008. Hän sai myös koulutusta Venäjällä Vladikavkazissa.

Gaglojty oli ensimmäisen kerran presidenttiehdokkaana 2017. Hänet luettiin teknokraatiksi, ja hänen katsottiin olevan lähellä tuolloista presidentti Leonid Tibilovia. Gaglojty oli myös menestyvä liikemies, jonka kerrottiin omistavan leipomon, ruokakaupan ja autopesulan, tosin hänen yrityksensä oli rekisteröity sukulaisen nimiin.

Vuonna 2020 Gaglojtysta tuli Nyhas-puolueen puheenjohtaja. Huhti-toukokuun 2022 presidentinvaaleissa Gaglojty sai toisella kierroksella 68,2 % äänistä ja voitti istuvan presidentin Anatoli Bibyltyn (Bibilov), joka myönsi tappionsa. Kaikki ensimmäisellä kierroksella pudonneet ehdokkaat tukivat Gaglojtya.

Gaglojty peruutti 30. toukokuuta 2022 edeltäjänsä määräyksen kansanäänestyksen järjestämisestä liittymisestä Venäjään.

Kampanjoidessaan Gaglojty vieraili myös georgialaisten asuttamassa Leningorissa ja pyrki avaamaan rajan Georgiaan. Tämä johti syytöksiin, että Gaglojty ajaa Georgian ja Yhdysvaltojen etua. Tshinvalin KGB puolusti presidenttiä. Elokuusta 2022 lähtien Etelä-Ossetia on avannut rajan Georgiaan kymmeneksi päiväksi joka kuukausi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Алан Гаглоев: кандидат на должность президента Южной Осетии. Выборы — 2022 *Государственное информационное агентство "Рес"*.  20.3.2022. Viitattu 12.3.2023. (venäjäksi)
2. ↑  Алан Гаглоев: кандидат на должность президента Южной Осетии. Выборы — 2022 *Государственное информационное агентство "Рес"*.  20.3.2022. Viitattu 12.3.2023. (venäjäksi)
3. ↑  Neprostoj kandidat (Arkistoitu)
4. ↑  Р. И. А. Новости: Бибилов признал поражение во втором туре выборов президента Южной Осетии *РИА Новости*.  20220508T2318. Viitattu 12.3.2023. (venäjäksi)
5. ↑  Reports: Runoff Expected in S. Ossetia *Civil Georgia*.  11.4.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
6. ↑  S. Ossetian Leader Suspends Russian Annexation Referendum *Civil Georgia*.  30.5.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
7. ↑  Controversy as Russian Anchor Claims Gagloev Serves Georgian, U.S. Interests *Civil Georgia*.  6.6.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
8. ↑  South Ossetia to partially reopen crossing points for Akhalgori Georgians *OC Media*.  18.8.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
**Affektiharha** (engl. *Affective Fallacy* < affective = tunteita herättävä, fallacy = virhepäätelmä) on uuskritiikin vastustama lukemisen malli, jossa kaunokirjallisessa teoksessa kuvatut tunteet ja teoksen aikaansaama psykologinen vaikutus sekoittuvat keskenään.

Käsitteen ovat ottaneet käyttöön yhdysvaltalaiset W. K. Wimsatt ja Monroe C. Beardsley artikkelissaan "The Affective Fallacy" (1949, ilmestynyt myös Wimsattin teoksessa *The Verbal Icon*, 1954). Heidän mukaansa affektiharhassa runo sekoitetaan runon vaikutuksiin lukijassa. Wimsattin ja Beardsleyn mielestä sanataideteoksen lukijassa aiheuttamat tunnereaktiot eivät saa kuulua kirjallisuudentutkimuksen piiriin, ja näin ajatellen esimerkiksi Aristoteleen katharsis-teoria edustaa affektiharhaa. Wimsatt ja Beardsley varoittavat impressionistisen kritiikin vaaroista ja katsovat uuskriittiseen tapaan, että tutkijan tulee paneutua tekstiin, ja vain siihen. Teoksessaan *Literary Essays* (1956) Näkemystä on arvostellut David Daiches, joka on todennut, että affektiivisuus on välttämätöntä, jotta pätevä lukija voisi välttää sen ontologisen harhan, jonka mukaan taideteos täyttäisi tarkoituksensa ja saavuttaisi arvonsa pelkällä olemisellaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Affektiharha Tieteen termipankki, viitattu 10.6.2022
**Funksons** (aikaisemmin **Olli-PA / Olli-PA & Funksons**) on kahdeksanhenkinen rap/funk-yhtye Oulusta.

Historia
--------

Oululaisen Funksons -yhtyeen aidoilla instrumenteilla ryyditetty rap liikkuu jossakin soulin, funkin ja reggaen rajapinnoilla kantaen silti äänimaailmassaan kotimaisia juuria. Kolmen räppärin lisäksi yhtyeessä on myös laulava vokalisti, Tanja Torvikoski. Yhtyeen soittajilla on historiaa musiikillisen kentän eri äärilaidoilta. Soittotaustaa on progressiivisesta metallista jazzin kautta klassiseen musiikkiin. Yhtyeen kymmenvuotisen historian (2007-) aikana basisti on vaihtunut kahdesti, mutta muuten kokoonpano on pysynyt samana. 

Olli-PA julkaisi vuonna 2008 omakustanteena ensimmäisen sooloalbuminsa Sykkeen. Levy saavutti orastavaa suosiota hip hopin kuuntelijoiden keskuudessa. Levyllä kuultiin myös Funksons -yhtyeen muita räppäreitä, Äiti-Masaa ja Rikihatkaa, jotka vaikuttavat OlliPA:n tavoin myös oululais-tamperelaisessa Oman Pihan Porukka (OPP) -rap-kollektiivissa.

Yhtyeen esikoisalbumin Laiva lasipullossa julkaisi vuonna 2010 Joku Roti Records. Yhtyeen seuraava albumi 201NYT julkaistiin yhteistyössä MediaCroco Recordsin kanssa 1. maaliskuuta 2013.
Vuosien 2013-2017 aikana yhtyeen tiedetään tehneen yhteistyötä ainakin Stache -yhtyeen, Wolfbeat studiosin, Ammattiopisto Luovin, Oulu All Stars Big Bandin sekä tamperelaisen Cosmic Playground -levy-yhtiön kanssa. 
Cosmic-yhteistyökuvioista huolimatta he päättivät jatkaa tulevaisuudessa omakustannelinjalla kertoen sen olevan heille luontevin vaihtoehto.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Laiva lasipullossa* (2010)
* *201NYT* (2013)

### Olli-PA soolo

* *Syke* (2008)
* *Myrsky* (2012)

### Vierailijana

Seuraavassa taulukossa vierailevana artistina toimii ainoastaan Rikihatka tai Olli-PA, ei koko yhtye.

| **Artisti** | **Kappale** | **Albumilta** | **Muut vierailijat** | **Vuosi** |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Teflon Brothers | "Pelihimo" | T |  | 2009 |
| Teflon Brothers | "Toisen eväät on toisen ruuat" | Iso hätä | Pyhimys, Heikki Kuula, Riki Hatka & Jii-Pee | 2010 |

Lähteet
-------

* www.funksons.com (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Olli-PA & Funksons Joku Roti Recordsin sivustolla.
* Funksonsin Facebook-sivu
Jouni Järvelä (2014)
**Jouni Järvelä** (s. 11. kesäkuuta 1973 Imatra) on suomalainen jazzmusiikin saksofonisti ja säveltäjä. Hän on tulkinnut myös afroamerikkalaista musiikkia ja soittanut sopraano-, altto- sekä tenorisaksofonien ohella useita muita soittimia, kuten klarinetteja, huilua, pianoa ja melodicaa.

Järvelä varttui Imatralla ja kiinnostui siellä lapsena saksofoninsoitosta. Hänen viisi vuotta vanhemmasta siskostaan, Tanja Järvelästä tuli myöhemmin ammattimainen klarinetisti. Jouni Järvelä pääsi lapsena seurakunnan orkesteriin Imatra Big Bandiakin johtaneen Hannu Sopasen oppiin. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1992 ja sai heti opiskelupaikan Sibelius-Akatemian jazzosastolta. Tässä vaiheessa hän pääsi myös esiintymään tuuraajana UMO Helsinki Jazz Orchestran keikoilla. Järvelä valmistui Sibelius-Akatemian jazzosastolta maisterin arvolla ja otti lisäksi yksityistunteja muun muassa New Yorkissa. Hän osallistui myös klassisille sävellystunneille.

Järvelä pääsi UMO Helsinki Jazz Orchestran saksofonisektion äänenjohtajaksi. Hän on toiminut kokoonpanossa useissa rooleissa: solistina, kapellimestarina, taiteellisena suunnittelijana, tuottajana, säveltäjänä ja sovittajana. Järvelä on toiminut myös vapaana muusikkona lukuisilla levytyksillä ja radioäänityksissä. Hän on levyttänyt omaa musiikkiaan Jouni Järvelä Groupin kanssa. Kokoonpanossa ovat toimineet Järvelän lisäksi Samuli Mikkonen, Marzi Nyman, Lasse Lindgrén, Audun Kleive ja Marko Timonen. Vuonna 2008 Järvelä muodosti yhtyeen saksofonisti, klarinetisti, säveltäjä Lenny Pickettin kanssa. Music for 3 saxophones & percussion -yhtyeessä ovat toimineet Järvelän sekä Pickettin kanssa Pepa Päivinen ja Jonatan Sarikoski. Hänen muita yhteistyökumppaneitaan ovat olleet Marouf Majidi (MA Rouf), Teea Aarnio, Django Bates, Itiberê Zwarg ja Hermeto Pascoal.

Järvelälle myönnettiin vuonna 1997 Suomen Saksofoniseura ry:n Josef Kaartinen -palkinto.

Lähteet
-------

1. ↑  Järvelä, Jouni Kansalliskirjaston hakupalvelu
2. 1 2 3 4 5  Jouni Järvelä UMO Helsinki Jazz Orchestra
3. 1 2  Jouni Järvelä tiesi haluavansa jazzsaksofonistiksi jo viisivuotiaana Yle
4. ↑  Jouni Järvelä Group ArtistInfo
5. ↑  Josef Kaartinen -palkitut Suomen Saksofoniseura ry

Aiheesta muualla
----------------

* Jouni Järvelä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Fujiwara no Mototsune
**Fujiwara no Mototsune** (jap. 藤原基経, 836 Kioto – 25. helmikuuta 891 Kioto), myös **Horikawa Daijin** (jap. 堀川大臣), oli japanilainen Heian-kauden poliitikko ja sijaishallitsija. Hän kuului Fujiwara-klaaniin. Hän loi hoviin *kanpaku*-viran ja toimi sen kautta neljän keisarin sijaishallitsijana.

Motsotsune oli Fujiwara no Nagayoshin poika. Hänen setänsä ja adoptioisänsä oli Fujiwara no Yoshifusa. Yoshifusa toimi vuonna 858 valtaan nousseen lapsikeisari Seiwan sijaishallitsijana. Mototsune nousi Fujiwara-klaanin johtoon vuonna 872 ja ryhtyi setänsä tavoin sijaishallitsijaksi, kun keisari Yōzei nousi valtaistuimelle alaikäisenä. Kanpaku-viran kautta Mototsunen valta vahvistui entisestään; vuonna 884 hän pakotti keisarin eroamaan, kun tämä oli kyseenalaistanut hänen valta-asemansa, ja nosti valtaistuimelle keisari Kōkōn. Vuonna 888 hän kuitenkin syrjäytti myös Kōkōn. Mototsunen aloittaman kanpaku-järjestelmän kautta Fujiwara-klaani hallitsi Japania yli kolmen vuosisadan ajan, vaikka kaikki klaanin jäsenet eivät käyttäneetkään kanpaku-arvonimeä.

Mototsunen tyttäret, molemmat nimeltään Onshi, menivät naimisiin keisarien Uda ja Daigo kanssa. Mototsune laati myös teoksen *Montoku jitsuroku* yhdessä muiden kirjoittajien kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fujiwara Mototsune Encyclopædia Britannica. Viitattu 27.12.2012.
2. 1 2  Louis Frédéric: *Japan Encyclopedia*, s. 206. Harvard University Press, 2002. ISBN 9780674017535. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jouni Kailajärvi
**Jouni Kalervo Kailajärvi** (4. kesäkuuta 1938 Tampere – 18. elokuuta 2003 Tampere) oli suomalainen painonnostaja.

Jouni Kailajärvi edusti Suomea kolmien olympiakisojen painonnostokilpailuissa. Roomassa 1960 hän sijoittui viidenneksi (sarja 82,5 kg), Tokiossa 1964 seitsemänneksi (90 kg) ja Méxicossa 1968 jälleen seitsemänneksi (82,5 kg). Wienin MM-kisoissa 1961 hän sijoittui 82,5-kiloisissa neljänneksi ja saavutti samalla EM-pronssia.

Pohjoismaiden mestaruuden Kailajärvi voitti kolmessa eri sarjassa: 75-kiloisissa vuonna 1959, 82,5-kiloisissa vuonna 1961 sekä 90-kiloisissa vuosina 1962 ja 1963. Suomen mestaruuksia hän voitti seitsemän vuosina 1959–1968. Hän teki uransa aikana yhteensä 38 SE-tulosta.

Kailajärvi voitti Suomen mestaruuden myös voimanostossa vuonna 1973 (sarja 90 kg). Hänen veljistään Jaakko ja Jorma Kailajärvi ovat menestyneet painonnostajina. 

Ammatiltaan Kailajärvi oli palomies ja hänet valittiin 21.2.1983 ensimmäiseksi vuoden palomies -arvonimen saajaksi.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 106. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Jouni Kailajärvi *Olympedia*. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  Ensimmäinen Vuoden Palomies valittu 2/1983 *Pelastustieto*.  7.10.2019. Viitattu 19.2.2021.
Alan Johnstonin vapauttamista vaativa juliste BBC:n rakennuksn seinällä.
**Alan Graham Johnston** (s. 17. toukokuuta 1962) on brittiläinen, BBC-yhtiölle työskentelevä toimittaja. Islamin armeija -niminen ryhmä miehiä kaappasi Johnstonin 12. maaliskuuta 2007 hänen ollessaan palaamassa töistä kotiin. Hänet vapautettiin aikaisin keskiviikko-aamuna 4. heinäkuuta 2007 oltuaan kidnapattuna 114 päivää eli lähes neljä kuukautta.

Johnstonin vapauttamiseksi kampanjoitiin maailmanlaajuisesti ja muun muassa BBC:n verkkoadressissa lähes 200 000 ihmistä vaati toimittajan vapauttamista.

Johnsonin vapauttamiseen johti muslimioppineiden väliintulo. Vapautus oli osa vankien vaihtoa, 

Johnstonia pidettiin neljässä eri piilopaikassa. 1. toukokuuta hänen kaappaajansa julkaisivat hänestä videon internetiin. Viikkoa myöhemmin kaappaajat ilmoittivat palestiinalaisen al-Quds-lehden mukaan haluavansa Palestiinan hallitukselta maa-alueen, lunnaita ja yhden vangin vapauttamista Jordanian vankilasta. Kesäkuun alussa julkaistiin toinen video. Johnston sai tietoa ulkomaailmasta radion välityksellä, kuuntelemalla BBC:n maailmanpalvelun lähetyksiä.

Lähes kaikki palestiinalaiset julkisesti esiintyneet tahot, myös Hamas, Fatah ja useat poliitikot, virkamiehet ja kansalaiset tuomitsivat kaappauksen. He katsoivat kidnappauksen vahingoittavan vakavasti palestiinalaisten mainetta ja heidän ajamaansa asiaa. Johnston oli pidetty palestiinalaisten keskuudessa, ja hänen katsottiin toimittavan maailmalle tietoja, jotka muuten jäisivät kertomatta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alan Johnston released after 114 days of captivity Reporters Without Borders. Viitattu 27.9.2014.
2. ↑  Worldwide rallies seek release of BBC correspondent Alan Johnston Committee to Protect Journalists. Viitattu 27.9.2014.
3. 1 2  BBC's Alan Johnston is released BBC. Viitattu 27.9.2014.
4. 1 2  Timeline: Alan Johnston abduction BBC. Viitattu 27.9.2014.
5. ↑  Captors set terms for U.K. reporter's release Ria Novosti. Viitattu 27.9.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Vapautetun Gaius Messulenuksen hautakivi.
**Libertus** tai **libertinus** oli nimitys vapautetusta orjasta antiikin Roomassa. Antiikin Kreikassa vapautettuja orjia kutsuttiin nimellä *apeleutheros* (ἀπελεύθερος).

Manumissio
----------

*Pääartikkeli: Manumissio*
Vapauttamista, jonka isäntä (*patronus*) suoritti jo eläessään tai kuoltuaan testamentissaan, kutsuttiin *manumissioksi*. Isännällä oli oikeus vapauttaa talouteensa kuuluva orja melko vapaasti. Augustuksen aikana kuitenkin asetettiin tiettyjä rajoituksia testamentin kautta vapautettujen määrälle. Orja saatettiin vapauttaa suullisesti, hänet voitiin siirtää kuvaannollisesti jonkin jumalan omaisuudeksi (kuten Delfoissa) tai jollakin muulla tavalla, josta jäi vapautetulle laillinen asiakirja tapahtuneesta. Vapautettu sai manumissiossa uuden nimen, jossa *praenomen* ja *nomen gentile* tuli patronukselta, ja *cognomen* oli kantajansa alkuperäinen nimi.

Asema
-----

Lain edessä oli kolme vakiintunutta tapaa vapauttaa orja: *vindicta*, *census* ja *testamentum*. Asianmukaisesti vapautetusta entisestä orjasta tuli *libertus cives*, jolla oli kansalaisoikeudet, mutta hän pysyi edelleen sidoksissa patronukseensa kuin lapsi suhteessa isäänsä. Libertuksen vapaudessa syntyneitä lapsia kutsuttiin nimellä *ingenuus*. Nämä eivät enää olleet alamaissuhteessa patronukseen, eikä heiltä odotettu tottelevaisuutta (*obsequium*) tai kunnioitusta (*reverentia*).

Useimmat vapautetut kuuluivat alaluokkaan, mutta keisariajan Roomasta on esimerkkejä korkeaan asemaan päässeistä, erityisesti Claudiuksen hallituskaudella. Kuuluja vapautettuja tai heidän jälkeläisiään olivat Pallas, Narcissus ja Nymphidius.

Cicerolla oli sihteerinään vapautettu Marcus Tullius Tiro, joka pikakirjoitti valtiomiehen puheita ja hoiti tämän kirjastoa. Petroniuksen hajanaisesti säilyneessä Satyriconissa on osio *Trimalkion pidot*, jonka nimihenkilönä esiintyy nousukasmainen, rikastunut vapautettu.

Katso myös
----------

* Orjuus antiikin aikana
* Cestiuksen pyramidi, jonka piirtokirjoituksessa muistetaan vapautettu Pothusta

Lähteet
-------

* (Toimittanut) N. G. L. Hammond, H. H. Scullard: *The Oxford Classical Dictionary 2. painos*. Oxford University Press, 1979. ISBN 0-19-869117-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  The Oxford Classical Dictionary s. 447
2. 1 2  The Oxford Classical Dictionary s. 448
3. ↑  Lacus Curtius: A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (William Smith, 1875), haettu 13.8.2009
4. ↑  A Dictionary of Greek and Roman Antiquities: Libertus (William Smith, LLD, William Wayte, G. E. Marindin, toim. 1890) (englanniksi)
5. ↑  Bates College, Maine: Roman Slavery, haettu 13.8.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Arduum res gestas scribere: Petroniuksen antiikki ei ole valkoinen (Maijastina Kahlos), haettu 13.8.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Libertus** Wikimedia Commonsissa
Boforiasteikon, Fujitan asteikon ja Mach-luvun suhde.
**Fujitan asteikolla** mitataan tornadon tai trombin aiheuttamaa tuhoa, joka riippuu tornadon tai trombin nopeudesta. Asteikolla nopeus ulottuu 18 m/s:stä äänen nopeuteen noin 330 m/s:iin. F5:tä voimakkaampaa tornadoa ei ole havaittu. Heikon tornadon eli F0:n tuulet puhaltavat 18-32 m/s ja äärimmäisen voimakkaan tornadon eli F5:n 120-150 m/s. Veden yllä kulkeva tornado eli vesipatsas, joka ei käy maalla missään vaiheessa, ei aiheuta minkäänlaista tuhoa, jolloin se luokitellaan saman tien F0:ksi.

Fujitan asteikko sai nimensä japanilaiselta Tetsuya Thodore Fujitalta (1920-1998), joka tutki tornadoja ja voimakkaita ukkosmyrskyjä. Vuonna 1953 hän muutti Japanista Yhdysvaltoihin ja sai kutsumanimekseen Mr. Tornado. Hän tiesi, että myrskyissä tuulen nopeuden mittaminen on vaikeaa, joten hän ehdotti vuonna 1971 käyttöön asteikkoa, jossa voimakkuuden mittaus tapahtuisi tuhojen mukaan. Tämä asteikko nimettiin Fujitan asteikoksi.

Tornadojen luokitus Fujitan asteikon pohjalta
---------------------------------------------

| F | Tuulen nopeus | Kuvaus | Vaikutus |
| --- | --- | --- | --- |
| solmua | m/s | km/h | mph |
| F0 | alle 63 | alle 32 | alle 115 | alle 72 | Heikko tornado*(Weak tornado)* | repii kattoja, siirtää autoja |
| F1 | 63—97 | 32—50 | 115—179 | 72—112 |
| F2 | 98—136 | 50—70 | 180—251 | 113—157 | Voimakas tornado*(Strong tornado)* | kiskoo puita juurineen, hajottaa parakkeja, raskaat ajoneuvot nousevat ilmaan |
| F3 | 137—179 | 70—92 | 252—330 | 158—206 |
| F4 | 180—226 | 92—116 | 331—416 | 207—260 | Erittäin voimakas tornado*(Violent tornado)* | autot lentävät ilmassa yli 100 metriä, rakennukset tuhoutuvat tai lentävät ilmassa |
| F5 | 226 ja yli | 116 ja yli | 416 ja yli | 260 ja yli |

Muita asteikkoja
----------------

* Boforiasteikko
* Torron asteikko
* Saffir-Simpsonin hurrikaaniasteikko
* Syöksyvirtausasteikko

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoa eri asteikoista (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ilmatieteen laitos
**Fuksiini** eli **rosaniliinihydrokloridi** eli **Basic Violet 14** (C20H20N3Cl) on triaryylimetaaniväreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään värjäämään muun muassa paperia ja muovia ja biologisissa tutkimuksissa soluja.

Ominaisuudet
------------

Fuksiinin vesiliuosta
Huoneenlämpötilassa fuksiini on vihreää kiteistä ainetta, jolla on metallimainen kilto. Yhdiste liukenee veteen ja etanoliin muodostaen voimakkaan punaisen liuoksen. Liuoksen absorptio on voimakkainta aallonpituudella 543 nm. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa ennen sulamispistettään. Fuksiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdiste on karsinogeenista.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Ensimmäisen kerran fuksiinia valmisti ranskalainen kemisti François-Emanuel Verguin vuonna 1858 hapettamalla epäpuhdasta aniliinia tina(IV)kloridilla. Tämä aniliini sisälsi epäpuhtauksinaan o- ja p-toluidiinia, jotka yhdessä aniliinin kanssa reagoivat fuksiiniksi. M. Renard Freres osti Verguinilta oikeudet keksintöön ja patentoi väriaineen vuonna 1859. Nykyään fuksiinia valmistetaan hapettamalla aniliinin sekä o- ja p-toluidiienien seosta nitrobentseenillä, nitrotolueenilla tai ilman hapen avulla sinkkikloridin tai rauta(II)kloridin toimiessa hapettimena.

Fuksiinia käytetään värjäämään paperia, silkkiä, villaa, nahkaa ja keinokuituja punaisiksi. Lisäksi sitä käytetään musteiden valmistukseen. Biologisissa tutkimuksissa sillä värjätään muun muassa soluja, proteiineja, lipidejä ja nukleiinihappoja ennen mikroskooppitutkimuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Basic Violet 14 – Compound Summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 13.11.2016.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 668–669. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Physical properties: Fuchsin, basic NLM Viitattu 13.11.2016
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 431. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. 1 2  R. W. Sabnis: *Handbook of Biological Dyes and Stains*, s. 43. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-0-470-58623-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.11.2016). (englanniksi)
6. 1 2 3  Päivi Hintsanen: fuksiini, aniliinipuna, pararosaniliini, magenta 0 *Coloria.net*. Viitattu 13.11.2016.
7. ↑  Heinz Mustroph: *Dyes, General Survey, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 13.11.2016
8. 1 2  Thomas Gessner & Udo Mayer: *Triarylmethane and Diarylmethane Dyes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000 Viitattu 13.11.2016
Funkturm, etualalla ICC Berlin -kongressikeskusta.
**Funkturm** on Berliinissä sijaitseva radiomastoksi rakennettu torni ja yksi kaupungin maamerkeistä. Teräsristikkotorni on antenneineen 150 metriä korkea ja muistuttaa ulkonäöltään etäisesti Pariisin Eiffel-tornia. Tornissa on näköalatasanne 126 metrin ja näköalaravintola 55 metrin korkeudella. Ilman antennia tornin korkeus on 147 metriä. Teräsrakennelma painaa 400 tonnia ja perustukset 220 tonnia. Funkturm sijaitsee Westendin kaupunginosassa keskustan länsipuolella, lähellä Theodor-Heuss-Platzia.

Funkturm rakennettiin vuoden 1926 Saksan kolmansien kansainvälisten radiomessujen yhteydessä. Sen suunnitteli Heinrich Straumer. Rakentaminen alkoi marraskuussa 1924 ja torni avattiin 3. syyskuuta 1926. Tornissa on ainutlaatuiset posliiniset perustukset, jotka toimivat eristeinä. Kranaatit tuhosivat yhden tornin päätuista vuoden 1945 Berliinin taistelun yhteydessä, mutta torni pysyi pystyssä. Tornin ympärille rakennettiin 1920-luvulta alkaen Berliinin messualue ja kaupungin radiotalo. Tornin huipulla oli alun perin 3000 watin lampulla varustettu majakka, joka ohjasi Berliiniin saapuvia lentokoneita, mutta se on sittemmin poistettu. Funkturmista lähetettiin vuonna 1929 Saksan ensimmäiset televisiokuvat ja vuonna 1935 maailman ensimmäinen säännöllinen televisiolähetys. Tornista ei enää lähetetä tavallisia televisio- tai radiolähetyksiä, mutta se toimii edelleen muun muassa poliisiradion paikallisena lähettimenä ja matkapuhelinverkon tukiasemana.

Tornissa on vuodesta 1926 alkaen käynyt noin 17 miljoonaa vierailijaa. Näköalatasanteelle mahtuu kerrallaan enintään 45 ihmistä ja sinne vie vain yksi hissi. Rakennus suojeltiin vuonna 1966.

Berliiniläiset tuntevat tornin lempinimellä *Langer Lulatsch*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 241. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos *Kunst & Architektur Berlin*.
2. 1 2 3  The Funkturm at a glance (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Funkturm-messeberlin.de. Viitattu 29.7.2014.
3. 1 2  From aerial mast to landmark of the German capital (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Funkturm-messeberlin.de. Viitattu 29.7.2014.
4. 1 2  The Funkturm (Radio tower) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Funkturm-messeberlin.de. Viitattu 29.7.2014.
5. ↑  Funkturm (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Berlin.de. Viitattu 29.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Funkturm** Wikimedia Commonsissa

* Funkturm-messeberlin.de (saksaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kansallislaulua. Algerialaisen Khaledin saman nimistä albumia käsittelee artikkeli Liberté (albumi).*
**Liberté** ("Vapaus") on Guinean kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1958. Laulun ovat säveltäneet Kodofo Moussa ja Fodeba Keida, sen kirjoittaja on tuntematon.

Ranskalaiset sanat
------------------

Peuple d'Afrique!
Le Passé historique!
Que chante l'hymne de la Guinée fière et jeune
Illustre epopée de nos frères
Morts au champ d'honneur en libérant l'Afrique!
Le peuple de Guinée prêchant l'unité
Appelle l'Afrique.
Liberté! C'est la voix d'un peuple
Qui appelle tous ses frères a se retrouver.
Liberté! C'est la voix d'un peuple
Qui appelle tous ses frères de la grande Afrique.
Bâtissons l'unité africaine dans l'indépendance retrouvée.

Käännös
-------

Afrikan kansat!
Historia on jäänyt taaksemme!
Laulukaa nuoren ja ylpeän Guinean hymni,
kirkastakaa niiden veljiemme aikakautta,
jotka kuolivat kunnian kentällä vapauttaessaan Afrikan!
Guinean kansa, saarnatessaan ykseyttä,
kutsuu Afrikkaa.
Vapaus! Se on kansan ääni,
joka kutsuu veljiään löytämään itsensä.
Vapaus! Se on kansan ääni,
joka kutsuu veljiään kautta koko suuren Afrikan.
Rakentakaamme Afrikan ykseys vastalöydetyssä itsenäisyydessämme!

Lähteet
-------

1. 1 2  GUINEA : Guinea National Anthem Liberté *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 9.10.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Guinea National Anthems.info. Viitattu 9.10.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Guinea *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 9.10.2022. (englanniksi)
**Mozilla Corporation** on yhdysvaltalainen yhtiö, jonka omistaa Mozilla Foundation. Mozilla Foundation perusti sen 3. elokuuta 2005 vastaamaan käytännön työstä ohjelmistojen kehityksessä ja levittämisessä, sillä suuri osa Mozilla-projektissa mukana olevista on sen palkkalistoilla. Yhtiö vastaa myös julkaisemisesta ja markkinoinnista. Sen lisäksi se hoitaa yhteyksiä ulkopolisiin yrityksiin, jotka tukevat Mozillaa rahallisesti. Vastapainona yleishyödylliselle säätiölle Mozilla Corporation on veronalainen yritys, mikä antaa suurempia vapauksia liiketoimiin.

Mozilla Corporationilla oli vuonna 2018 noin tuhat täyspäiväistä työntekijää. Vuoden 2020 aikana se on erottanut noin kolmanneksen työntekijöistään.

Katso myös
----------

* Mozilla Foundation

Lähteet
-------

1. ↑  About the Mozilla Corporation *Mozilla*. Viitattu 12.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  About the Mozilla Corporation *The Mozilla Foundation (mozilla.org)*. Viitattu 14.03.2019. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mozilla Corporation**.
* Tietoa Mozilla Corporationista
**Hindrik Harmannus Arnoldus "Henk" Grol** (s. 14. huhtikuuta 1985 Veendam) on hollantilainen judoka. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.

Grol voitti 81 kg:n painoluokan alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003. Hän sai saman ikäluokan EM- ja MM-kilpailuissa pronssia 90-kiloisten sarjassa 2004.

Grol kilpaili alle 100 kg:n painoluokassa vuosina 2007–2016. Hän voitti 2008 EM-kultaa Lissabonissa ja sai Pekingin olympialaisissa pronssia. Hän saavutti 2009 käydyissä Rotterdamin MM-kilpailuissa hopeaa häviten finaalin Kazakstanin Maksim Rakoville. 2010 Grol voitti jälleen MM-kilpailuissa hopeaa häviten finaalin yukolla Japanin Takamasa Anaille. Henk Grol saavutti vuosina 2009 ja 2010 myös EM-hopeaa.

Grol saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia alle 100 kg:n sarjassa. Seuraavana vuonna hän sai Lukas Krpálekin jälkeen hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän hävisi loppuottelussa Elkhan Mammadoville. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai pronssia 90 kg.

Grol voitti alle 100 kg:n Euroopan-mestaruuden Kazanissa 2016 kukistettuaan loppuottelussa belgialaisen Toma Nikiforovin. Hän sai EM-pronssia yli 100 kg:n sarjassa Tel Avivissa 2018. Hän oli samassa painoluokassa kolmas myös Minskin Euroopan kisoissa 2019. Tokion MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän sai hopeaa Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Inal Tasojeville.

Grol on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja seitsemän kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme voittoa ja neljä kolmossijaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Henk Grol *sports-reference.com*.  Arkistoitu 9.9.2010. Viitattu 25.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Henk Grol, results overview *judoinside.com*. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Riner and Mammadov claim World titles *eju.net*.  31.8.2013. Viitattu 9.9.2013. (englanniksi)
Moyen Ogooue korostettuna Gabonin kartalla
 Moyen Ogoouén osajako
**Moyen Ogooué** on hallinnollinen alue Gabonin länsiosassa. 

Moyen Ogoouén pinta-ala on 18 535 neliökilometria. Vuonna 2003 alueen väkiluku oli 60 990. Sen pääkaupunki on Lambaréné.

Moyen Ogooué jakaantuu kahteen pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on *départements*, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsutaan nimellä *préfet* ja nämä vielä pienempiin *sous-préfet*-alueisiin.

Alueen nimi tulee Ogoouéjoesta, joka mutkittelee tasankoalueella joka ulottuu Kongon rajalle asti. Ngounié yhtyy Ogoouéjokeen paikassa, joka sijaitsee hiukan ylävirtaan alueen pääkaupunki Lambarénéstä. Suuret 300 tonnia kuljettavat rahtialukset voivat nousta sinne asti.

Moyen Ogoouén asukkaat kuuluvat neljään kieliryhmään: myene, fang, okandé ja merie.

Lähteet
-------

1. ↑  Gabon Citypopulation
2. 1 2  Gabon : Moyen Ogooué : Lambarené *Gab - vie pratique*.  Arkistoitu 26.6.2012. Viitattu 26.5.2013. (ranskaksi)

GabonGabonin provinssit

* Estuaire
* Haut Ogooué
* Moyen Ogooué
* Ngounié
* Nyanga
* Ogooué-Ivindo
* Ogooué-Lolo
* Ogooué-Maritime
* Woleu-Ntem
Monomahin kruunu
**Monomahin kruunu** (ven. Шапка Мономаха, *Šapka Monomaha*) oli Venäjän ruhtinaiden ja tsaarien kruunu. Se on tehty kahdeksesta kultaisesta laatasta, joita koristavat filigraanit, helmet ja jalokivet. Kruunulla on turkisreunus.

Monomahin kruunu mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1328 peräisin olevassa Iivana Kalitan testamentissa. Siitä tuli Moskovan ruhtinaiden omaisuutta, ja se annettiin eteenpäin isältä vanhimmalle pojalle. Kruunu on tehty todennäköisesti 1200-luvun lopulla tai 1300-luvun alussa, mutta 1400-lukulaisen legendan mukaan Kiovan Rusin suuriruhtinas Vladimir Monomah olisi saanut 1100-luvulla kruunun Bysantin keisarilta Konstantinos IX:ltä ja kypäränmallinen osa olisi lahja mongoliruhtinaalta, johon Eremitaasin taidemuseon johtavan tutkija M. G. Kramarovskin mukaan viittaa sen Kultaisen ordan alueelle tyypillinen filigraanikoristelu. 

Monomahin kruunua käytettiin vuodesta 1547 Iivana Julmasta lähtien noin 140 vuoden ajan tsaarien kruunaamiseen. Viimeinen tsaari, joka kruunattiin Monomahin kruunulla, oli Iivana V vuonna 1682. Uuden tsaarin kruunajaisrituaali muuttui tämän jälkeen, ja kruunun sijaan tsaarin sittemmin keisari sai diadeemin. Monomahin kruunu tuotiin esille tyynyllä osoittamaan kuninkaallista asemaa.

Monomahin kruunu on nykyään näytteillä Moskovassa Kremlin asehuoneessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Crown of Monomakh The Moscow Kremlin State Historical and Cultural Museum and Heritage Site. Viitattu 16.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Monomakh's Cap *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 16.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Valejeva-Suleimanova, G. F. :*The Cap of Monomakh - an imperial symbol of Tatar origin.* Teoksessa: Golden Horde Civilization / toim. Mirgalejeva, I. M. Kazan: Institute of History. Sh. Marjani AN RT, 2008. Issue. 1, S. 22-26. Arkistoitu 19.10.2016. [ru]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Monomahin kruunu** Wikimedia Commonsissa
**HMS Valkyrian** oli Ruotsin laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu potkurikorvetti, vaikka määritelmä ei aivan oikea olekaan. Kokopuisena alus ei soveltunut sotatoimiin.

Valmistus
---------

Kokonaan puusta valmistettu alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 7. lokakuuta 1852. Alus otettiin palveluksen esikuntalaivana seuraavana vuonna.

Alus oli kolmimastoinen ja sen purjepinta-ala oli 489 neliömetriä. Sille asennettiin yksi Motala-höyrykone, jolle höyryä tuotti kaksi kattilaa. Höyrykone tuotti 140 hevosvoimaa yhteen akseliin ja alus saavutti 10 solmun huippunopeuden.

Palvelus
--------

Alus riisuttiin aseista vuonna 1872 ja se siirrettiin kuljetusalukseksi. Myöhemmin alusta kutsuttiin ainoastaan höyryalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 1895 ja se sijoitettiin majoitusalukseksi.

Lähteet
-------

* Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan: *Örlogsfartyg - Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg*. Luulaja: Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, 2004. ISBN 91-974384-3-X. (ruotsiksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 91
**Fredrik von Knorring** (13. helmikuuta 1824 – 1896) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.[1]

Von Knorringin isä oli majuri Gustaf Adolf von Knorring ja puoliso vuodesta 1855 Olga Svaritskaja-Svarik. Kenraalimajuri Nikolai von Knorring oli hänen veljensä. Fredrik von Knorring otettiin tykkimieheksi 18. tykistöprikaatiin vuonna 1843, ylennettiin junkkariksi samana vuonna ja siirrettiin vänrikkinä 19. tykistöprikaatiin vuonna 1846. Von Knorring osallistui sotaan kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan 1848–1859. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1849, luutnantiksi 1852 ja alikapteeniksi 1857. Von Knorring siirrettiin 21. tykistöprikaatin reservipatteriin vuonna 1859 ja ylennettiin samana vuonna kapteeniksi. Vuonna 1861 hänet komennettiin Kaukasian linnoitustykistöön ja vuonna 1863 määrättiin 21. tykistöprikaatin reservipatterin päälliköksi. 40. tykistöprikaatin kevyen patterin päällikkö hänestä tuli 1864, everstiluutnantiksi hänet ylennettiin samana vuonna. Von Knorring erosi sotapalveluksesta 1867, mutta palasi palvelukseen 1869, jolloin hänet määrättiin H.K.K. Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin jalkaväkirykmenttiin. Everstiksi 1881 ylennettynä hänet nimitettiin Jekaterinodarin sotilaspiirin käskynhaltijaksi Kaukasiaan, eron tehtävästä hän sai 1885 ja eron sotapalveluksesta kenraalimajurina lokakuussa 1887. Von Knorringille myönnettiin Jekaterinodarin alueen kunniarauhantuomarin arvonimi tammikuussa 1888.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredrik von Knorring *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 22.2.2020)