Mandariinikiinan puhuma-alue Kiinassa (1987). Kielen kahdeksan tai yhdeksän murreryhmää on merkitty eri värein.
**Mandariinikiina** eli **mandariini** (yksink.: 官话; perint.: 官話; pinyin: *Guānhuà*, ’byrokraattien kieli’) on siniittinen kieli, jota puhuu noin 920 miljoonaa ihmistä pääosin Itä-Aasiassa sekä kiinalaisyhteisöjen keskuudessa muualla maailmassa. Se on virallinen kieli Kiinan kansantasavallassa, Kiinan tasavallassa ja Singaporessa, ja se on kiinan kirjakielen pohja. Sen standardimuotoa kutsutaan Manner-Kiinassa nimellä *pǔtōnghuà* (kiin.: 普通话) ja Taiwanissa nimellä *guóyǔ* (kiin.: 國語).

Lähes miljardilla puhujallaan mandariinikiina on maailman puhutuin kieli. Sitä puhuu toisena kielenä noin 200 miljoonaa ihmistä.

Kielen nimi viittaa kiinalaiseen virkamieheen.

Virallinen asema
----------------

Mandariinikiina on Kiinan virallinen kieli. Yleiskieli tästä pohjoisesta kielestä tuli Kiinan tasavaltaa hallinneen Guomindang-puolueen päätöksestä 1920-luvulla nimellä guóyǔ, eli valtion kieli, millä nimellä se yhä tunnetaan Taiwanilla. Yleiskielen nimen sille antoivat kommunistit 1950-luvulla.

Kansan päivälehden mukaan vuonna 2004 mandariinikiinaa puhui äidinkielenään 53 prosenttia Kiinan väestöstä, mutta yli 40 prosenttia kansalaisista ei puhunut sitä lainkaan.  Mandariinikiina on opetuskieli kaikissa Kiinan oppilaitoksissa, joten sitä osataan heikoiten juuri vähän koulutetun väestön keskuudessa.

Ääntäminen
----------

### Äänteet

Mandariinikiinan äännevarasto on seuraavanlainen.

Mandariinikiinan konsonantit|  | labiaali | dentaali/alveolaari | retrofleksi | alveolo-palataali | velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| nasaalit | m | n |  |  | ŋ |
| klusiilit | aspiroidut | pʰ | tʰ |  |  | kʰ |
| aspiroimattomat | p | t |  |  | k |
| affrikaatat | aspiroidut |  | t͡sʰ | ʈ͡ʂʰ | t͡ɕʰ |  |
| aspiroimattomat |  | t͡s | ʈ͡ʂ | t͡ɕ |  |
| Frikatiivit | f | s | ʂ | ɕ | x |
| Likvidit |  | l | ɻ |  |  |

Puhuttu mandariinikiina koostuu kaksiosaisista tavuista. Useimmat tavut alkavat tavunalkajalla eli *alukkeella* ja päättyvät tavunlopettajaan eli *lopukkeeseen*. Tavunalkajia on yhteensä 21 ja tavunlopettajia 38. Näiden lukujen tulo on 798, mutta koska kaikki tavunalkajat ja -lopettajat eivät yhdisty toistensa kanssa tavuiksi, on kielessä tavuja kaiken kaikkiaan vain hieman yli 400. Toonit eli sävelkorot mukaan lukien mandariinikiinassa on yhteensä 1196 tavua.

Tavunalkajat ovat konsonanttiäänteitä (tässä kansainvälisen foneettisen aakkoston mukaan kirjoitettuna): /p pʰ m f t tʰ n l k x ts tsʰ s ɻ tʂ tʂʰ ɕ ʂ/.

Tavunlopettajissa on yksi, kaksi tai kolme vokaalia, ja ne voivat joskus loppua n- tai ng-äänteeseen. Erhua on erityisesti pohjoismurteiden piirre, jossa tavun loppuun äännetään ɻ. Jotkin tavut koostuvat pelkästään tavunlopettajasta. Seuraavassa taulukossa ovat mandariinikiinan tavunlopettajat sekä niiden esitystavat pinyin-järjestelmällä niiden esiintyessä yksinään ja konsonantin kanssa.

Mandariinikiinan tavunlopettajat| Nukleus | /ɹ̩/ | /i/ | /u/ | /y/ | /ə/ | /a/ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mediaali | ∅ | ∅ | ∅ | /j/ | ∅ | ∅ | /j/ | /w/ | /ɥ/ | ∅ | /j/ | /w/ | /ɥ/ |
| Kooda | ∅ | [ɹ̩~ɻ̩]-i | [i]yi-i | [u]wu-u |  | [y]yu-ü1 | [ɤ]e-e | [je]ye-ie | [wo]wo-uo2 | [ɥe]yue-üe1 | [a]a-a | [ja]ya-ia | [wa]wa-ua |  |
| /i/ |  |  |  |  |  | [ei̯]ei-ei |  | [wei̯]wei-ui |  | [ai̯]ai-ai |  | [wai̯]wai-uai |  |
| /u/ |  |  |  |  |  | [ou̯]ou-ou | [jou̯]you-iu |  |  | [au̯]ao-ao | [jau̯]yao-iao |  |  |
| /n/ |  | [in] yin-in |  |  | [yn]yun-ün1 | [ən]en-en |  | [wən]wen-un |  | [an]an-an | [jɛn]yan-ian | [wan]wan-uan | [ɥɛn]yuan-üan1 |
| /ŋ/ |  | [iŋ]ying-ing | [ʊŋ]-ong | [jʊŋ]yong-iong |  | [əŋ]eng-eng |  | [wəŋ] weng  |  | [aŋ]ang-ang | [jaŋ]yang-iang | [waŋ]wang-uang |  |

1 ü kirjoitetaan u:na j:n, q:n tai x:n jälkeen.  

2 uo kirjoitetaan o:na b:n, p:n, m:n tai f:n jälkeen.

### Sävelkorot

Mandariinikiinan neljän toonin sävelkulut
Mandariinikiinassa on neljä (tai viisi, jos neutraali lasketaan) toonia eli sävelkorkoa. Sanojen merkitys eri tooneilla lausuttuna on täysin erilainen. Ensimmäinen on tasainen ja pitkä, toisessa ääni nousee matalalta korkealle nopeasti, kolmas pysyy matalana hetken ja nousee sitten ylös, ja neljäs laskeutuu nopeasti ylhäältä alas. Esimerkkinä voidaan mainita, että sana "ma" voi tarkoittaa lausuttuna:

1. ensimmäisellä toonilla (*mā*) äitiä
2. toisella toonilla (*má*) hamppua tai pellavaa
3. kolmannella toonilla (*mǎ*) hevosta
4. neljännellä toonila (*mà*) kiroilla ja
5. neutraalilla toonilla (*ma*) kysymyksenmuodostajapartikkelia.

Kolmanteen tooniin liittyy sandhi-ilmiö, jonka seurauksena nousua ei äännetä, jos tavua seuraa mikä tahansa toinen tavu.

Kirjoitus
---------

Wang Xianzhin kirjoittama Tang-dynastian aikainen runo kirjoitettuna kursiivilla. Kiinalaisia kirjaimia voidaan kirjoittaa usealla eri kirjoitustyylillä.
### Kiinalaiset merkit

*Pääartikkeli: Kiinalaiset merkit*
Mandariinikiinaa kirjoitetaan samoilla kiinalaisilla kirjoitusmerkeillä kuin muitakin kiinan kieliä. Kiinan kirjoitusjärjestelmä on yli 3 000 vuoden ikäinen. Nykyiset kirjoitusmerkit saivat muotonsa Han-dynastian loppupuolella, 1 800 vuotta sitten. Vuoden 1949 kommunistien valtaannousun jälkeen normaalikirjoitusmerkkejä yksinkertaistettiin, jotta kansa oppisi paremmin lukemaan ja kirjoittamaan. Yksinkertaistetut merkit ovat käytössä kaikkialla Manner-Kiinassa. Mandariinikiinaa kirjoitetaan perinteisillä yksinkertaistamattomilla merkkeillä kuitenkin edelleen muun muassa Taiwanissa.

Kirjoitusjärjestelmässä merkit eivät kerro ääntämyksestä, vaan merkityksestä. Nykyisin käytössä olevia kiinan kielen kirjoitusmerkkejä (*hanzi* tai 汉字) on noin 20 000. Virallinen lukutaitoisuusraja on 1 500 merkkiä. Yleisimmät 2 400 merkkiä kattavat 99 prosenttia kaikkien kiinalaisten tekstien merkeistä.

Kiinalaisen lastentarhan tunnuslause sekä kiinalaisilla kirjaimilla ja pinyinillä (ilman toonimerkkejä). Kyltissä lukee "puhutaan kaikki standardikiinaa, standardiääntämyksellä ja kirjoituksella".
### Kiinan latinisointi (Pinyin)

*Pääartikkeli: Pinyin*
Mandariinikiinaa kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla (sama mitä suomen kieli käyttää) kielen opetuksessa länsimaissa sekä Kiinan sisällä mandariinikiinaa vieraana kielenä opiskeleville muita kiinan kieliä puhuville. Pinyin kehitettiin alkujaan opetuskäyttöön, jotta lukutaito kasvaisi Kiinassa. Manner-Kiinan viralliseksi translitterointisysteemiksi on vakiintunut pinyin, joskin muitakin vähemmän käytettyjä on olemassa. Pinyin on myös yleisin tapa muuntaa kiinalaiset nimet länsimaissa luettaviksi. Kiinan latinisointiin käytetään nykyisin lähes yksinomaan pinyin-järjestelmää.

Xujiahuin puistossa (徐家汇公园) oleva kyltti, jossa teksti on sekä Hanzi-merkeillä että pistekirjoituksena.
### Braille eli pistekirjoitus

*Pääartikkeli: Kiinan pistekirjoitus*
Mandariinikiinan pistekirjoitus perustuu pinyiniin. Kiinan pistekirjoituksessa kirjoitetaan äänteitä merkitysten sijasta. Sitä luetaan vasemmalta oikealle, kuten suomea. Jokainen tavu koostuu kolmesta pistekirjoitusmerkistä: ensin on alkuäänne eli aluke, sitten äänteen loppu eli lopuke ja kolmas merkki kertoo toonin, joskin kolmatta merkkiä ei usein käytetä. Sanojen välissä on tyhjä tila suomen kielen tavoin. Kun sekaannuksen vaaraa ei ole, jotkin alukkeet kirjoitetaan samalla tavoin (esimerkiksi g ja j tai h ja x)

Bopomofo kolmella eri tyylillä
### Bopomofo

*Pääartikkeli: Bopomofo*
Bopomofo, virallisesti yleensä **zhuyin** (kiinaksi 注音, *zhùyīn*), on translitterointisysteemi, joka on kehitetty kiinalaisista kirjoitusmerkeistä. Nykyään sitä käytetään lähinnä vain Taiwanissa poliittisista syistä.

Bopomofossa on yhteensä 37 symbolia. Tooneja merkitään samanlaisilla merkeillä kuin pinyinillä, mutta ne sijoittuvat vokaalimerkin jälkeen eivätkä yläpuolelle. Bopomofoa käytetään niin aikuisille kuin syntyperäisille lapsillekin tarkoitetuissa oppimateriaaleissa Taiwanissa. Taiwanin ulkopuolella bopomofoa ei juurikaan opiskella.

Museon kyltti sekä venäjäksi että dungaanin kielellä.
### Kyrilliset ja arabialaiset aakkoset kirjoituksessa

*Pääartikkeli: Dungaanin kieli*
Mandariinikiinaan läheisesti liittyvää Dungaanin kieltä (dungaaniksi хуэйзў йүян tai حُوِظُ يُوْيًا), jota jotkut pitävät itsenäisenä kielenä, toiset mandariinikiinan murteena, kirjoitetaan sekä kyrillisillä että arabialaisilla kirjaimilla. Dungaania on myös kirjoitettu latinalaisilla aakkosilla 1930-luvulla.

Kielioppi
---------

Kiina on peruskieliopiltaan analyyttinen kieli. Kiinan sanoja ei taivuteta lainkaan eikä kieliopillista sukua ole. Myöskään varsinaisia aikamuotoja, tapaluokkia tai monikkoa ei ole. Sen sijaan kielessä on runsaasti kieliopillisia partikkeleita, joiden käyttö on vivahteikasta. Verbit jaetaan useaan alatyyppiin, joiden käyttäytyminen lauseenjäseninä eroaa toisistaan. Yksinkertaisen lauseen sanajärjestys on **subjekti + adverbi + verbi + objekti**, ja tästä voidaan poiketa vain eräissä kieliopillisissa tilanteissa, tosin eräät näistä poikkeuksista ovat käytännössä hyvin yleisiä. Erilaisilla adverbeillä on kieliopillisesti keskeinen asema.

Mandariinikiinan lauseenmuodostus on hyvin topikaalista: lauseet aloitetaan kertomalla, milloin ja missä asiat ovat tapahtuneet ja lauseen edetessä edetään ikään kuin tutuista asioista tuntemattomiin.

```
**昨天晚上**我跟妈妈一起**去**饭馆**吃饭** 
***Zuótiān wǎnshàng** wǒ gēn māmā yīqǐ **qù** fànguǎn **chīfàn***
**Eilinen ilta** minä kanssa äiti yhdessä **mennä** ravintola **syödä**
= **Eilen illalla** minä **menin** yhdessä äidin kanssa ravintolaan **syömään**.
```

Esimerkkilauseessa suomen imperfekti tulee kiinassa ilmaistuksi täsmällisen ajan ilmauksen kautta.

Kuten muissakin itäaasialaisissa kielissä, kysymyslauseessa kysymyssana sijoitetaan kysyttävän asian paikalle, eikä lauseen alkuun. Kielessä on myös kysymyspartikkeleita, joiden paikka on vasta lauseen lopussa.

Esimerkiksi:

```
她是**谁**? *Tā shì **shéi***
Hän olla **kuka**
= **Kuka** hän on?
```

```
她是**我的朋友**。*Tā shì **wǒde péngyǒu***
Hän olla **minä+GEN ystävä**
= Hän on **ystäväni**.
```

Sanasto
-------

Koska mandariinikiinan tavujen määrä on varsin pieni, sanastolle ovat tyypillisiä lukuisat homofonit eli sanat, joiden äänneasu ja tooni (ja siten kirjoitusasu pinyinin tasolla) ovat identtiset, mutta merkitys ja merkeillä kirjoitettuna kirjoitusasu erilainen. Esimerkiksi etelää merkitsevä 南, miestä merkitsevä 男 ja vaikeaa merkitsevä 难 ääntyvät kaikki *nán*. Käytännössä konteksti kertoo yleensä merkityksen. Lisäksi nykykiinassa on vahva taipumus pyrkiä tekemään sanoista kaksitavuisia, jolloin merkitys on vielä yksikäsitteisempi. 

Kiinassa on selkeästi erillinen rekisteri tavanomaiselle "puhekielelle" ja virallisissa yhteyksissä käytettävälle "kirjakielelle". Esimerkiksi sana "potilas" on puhekielessä ja puhekielisessä tekstissä 病人 *bìngrén*, mutta virallisissa teksteissä ja virallismuotoisessa puheessa 患者 *huànzhě*.

Lähteet
-------

* Tanja Kettunen: *Zou ba!*. Tammi, 2009. ISBN 978-951-26-5744-5.

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Norman, Jerry: *Chinese*, s. 139. Cambridge: Cambridge University Press, 1988. ISBN 978-0-521-29653-3. (englanniksi)
3. 1 2 3  Kettunen 2009, s. 8.
4. ↑  Kettunen 2009, s. 9–10.
5. ↑  Kettunen 2009, s. 11.
6. ↑  Lee, Wai-sum; Zee, Eric: Standard Chinese (Beijing).  *Journal of the International Phonetic Association*, 2003, 33. vsk, nro 1, s. 109–112. doi:10.1017/S0025100303001208.   (englanniksi)
7. ↑  Kettunen, s. 20.
8. ↑  Kettunen, s. 28–29.
9. ↑  Kettunen, s. 28–29.
10. 1 2 3  Pinyin: based on sound principles *the Guardian*.  21.2.2008. Viitattu 7.12.2020. (englanniksi)
11. ↑  Kettunen, s. 21.
12. ↑  Pinyin romanization | Chinese writing system *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 10.6.2020. (englanniksi)
13. ↑  Braille for Chinese *omniglot.com*. Viitattu 7.12.2020.
14. ↑  London Indochinese Centre » Bopomofo - the Chinese ABC *www.indochinese.co.uk*. Viitattu 10.6.2020.
15. ↑  London Indochinese Centre » Bopomofo - the Chinese ABC *www.indochinese.co.uk*. Viitattu 10.6.2020.
16. ↑  Yu, Li: *The Chinese Writing System in Asia: An Interdisciplinary Perspective*. Routledge, 2019. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
17. ↑  What is Bopomofo (Zhuyin) ? | Learn Bopomofo in 15 minutes  10.6.2020. Grace Mandarin Chinese. Viitattu 10.6.2020. (englanniksi)
18. ↑  *Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom 2*, s. 115. Moskva: Nauka, 2001. ISBN 5-02-011268-2.
19. ↑  *Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom 1*, s. 349–350. Moskva: Nauka, 1997. ISBN 5-02-011237-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mandariinikiina** Wikimedia Commonsissa

Siniittiset kielet
mandariinikiina | jin-kiina | wu-kiina | huizhou-kiina | gan-kiina | xiang-kiina | min-kiina | hakka-kiina | kantoninkiina | dungaani