recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heavy Metal** on yhdysvaltalainen sarjakuvalehti, joka tunnetaan synkkää fantasiaa ja science fictionia erotiikkaan yhdistelevistä sarjakuvista. Lehden perusti Leonard Mogel vuonna 1977. Myöhemmin vuonna 1992 Kevin Eastman osti lehden omistukseensa ja toimii myös lehden toimitusjohtajana. Lehti ilmestyi suomeksi nimellä Kylmä Metalli vuosina 1985–1988.

Historia
--------

Leonard Mogel oli Pariisissa esittelemässä National Lampoon -sarjakuvan ranskalaista versiota, kun hän huomasi ranskalaisen sci-fi-fantasia-lehden Métal hurlantin. Lehti oli aloittanut julkaisunsa joulukuussa 1974. Nimi tarkoittaa käännettynä "ulvovaa metallia". Mogel onnistui saamaan lisenssin yhdysvaltalaisversioon ja päätti antaa lehdelle uuden nimen Heavy Metal, jonka julkaisut alkoivat huhtikuussa 1977. Lehdessä julkaistiin myös erinäisiä tarinoita englanniksi käännettynä alkuperäisestä Métal hurlant -lehdestä.

Myöhemmin tammikuussa 1992 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat sarjakuvan yhteisluonut Eastman osti lehden omistukseensa. Hän korvasi samalla lehden entisen toimittajan Julie Simmons-Lynchin, joka toimi lehden toimittajana vuodesta 1980 lähtien. Suomalaisista sarjakuvantekijöistä Heavy Metallissa on julkaistu Hannu Kesolan kirjoittamat tarinat "The Last Laugh" (Heavy Metal #274) ja Tuonela (Heavy Metal #299).

Heavy Metalin muita julkaisuja
------------------------------

| **Sarjakuva** | **Julkaistu** | **Määrä** |
| --- | --- | --- |
| Alien: The Illustrated Story | 1979 | 1 |
| The Best Of | 1982 | 1 |
| Anibal Cinq: The Last Ten Women I've Known | 1997 | 1 |
| Apocalypse: The Eyes of Doom HC | 2004 | 1 |
| The Art of the Barbarian Deluxe Edition | 2005– |  |
| Attila | 2002 | 1 |
| Bad Blood: The Vampire Collection | 1993 | 1 |
| Bodycount | 2008 | 1 |
| Borgia | 2005, 2007 | 2 |
| F.A.K.K.² | 1998 | 1 |
| Fatal Rendezvous | 1997 | 1 |
| Fistful of Blood | 2002 | 1 |
| Heavy Metal Cryptic | 2003 | 3 |
| Heavy Metal Presents Is Man Good? | 1978 | 1 |
| The Upturned Stone | 1993 | 1 |
| The Venus Interface | 1989 |  |
| Teenage Mutant Ninja Turtles Artobiography | 2002 | 1 |
| Heavy Metal Presents Ulysses | 2006 | 1 |
| Requiem: Vampire Knight | 2009 | 1 |
| Teenage Mutant Ninja Turtles: A Quarter Century Celebration | 2009 | 1 |
|

Muissa medioissa
----------------

Heavy Metalin sarjakuvien pohjalta on julkaistu muun muassa elokuvia ja videopelejä.

### Elokuvat

* Operaatio Outland (1981)
* Heavy Metal (1981)
* Heavy Metal 2000 (2000)
* Immortal (2004)
* War of the Worlds: Goliath (2011)
* Fistful of Blood (2011)
* Heavy Metal (2012)

### Videopelit

* Ranx (1990)
* Heavy Metal: F.A.K.K.² (2000)
* Heavy Metal: Geomatrix (2001)
* Druuna: Morbus Gravis (2001)
* Salammbo: Battle for Carthage (2003)
* Nikopol: Secrets Of The Immortals (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Comic Book DB - Kevin Brooks Eastman (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 24.8.2009 (englanniksi)
2. ↑  Heavy Metal (Arkistoitu – Internet Archive) *Comic Book DB* Viitattu 24.8.2009 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Heavy Metal -lehden fanisivu
Booky.fi:n toimisto ja varasto Vantaalla.
**Booky.fi Oy** on kirjojen vähittäismyyntiä harjoittava suomalainen verkkokirjakauppa.

Oikeudenkäynnit
---------------

Booky.fi Oy on haastanut oikeuteen kirjakauppoja, joiden osalta yrityksellä on oikeus periä lakisääteinen 40 euron vakiokorvaus myöhästyneistä laskuista. Kritiikkiä on herättänyt se, että Booky.fi Oy on ostanut yrityksiä ja käyttänyt oikeuttaan periä vakiokorvaus takautuvasti kolmen vuoden ajalta kaikista viivästyneistä laskuista. Myös yrityksen tapaa merkitä eräpäivä lauantaille, jolloin maksun välittyminen siirtyy seuraavalle maanantaille ja näin ollen oikeuttaa vakiokorvaukseen on arvosteltu mediassa.

Yrityskaupat
------------

Booky.fi-konserni on laajentunut viime vuosina kirja-alan merkittäväksi yritykseksi.

### Suomen Kirjastopalvelu

*Pääartikkeli: Suomen Kirjastopalvelu*
Vuoden 2017 alussa Booky.fi osti enemmistön (90 %) kirjastoalan tukkukauppaa harjoittavasta Suomen kirjastopalvelu Oy:stä (ent. BTJ Finland Oy). Yrityksen toinen omistaja on Suomen kirjastoseura. Yritys muutti nimensä Suomen kirjastopalvelu Oy:ksi vuonna 2018.

### Porvoon Kirjakeskus

Booky.fi osti vuoden 2018 alussa kirjojen tukkukauppaa harjoittavan Porvoon Kirjakeskus Oy:n. Yritys oli perustettu vuonna 2011, kun WSOY:n Kirjakeskus yhtiöitettiin.

### Ostinato

Vuoden 2018 kesällä Booky.fi osti enemmistön (54 %) paperisten nuottien vähittäiskauppaa harjoittavasta Ostinato Oy:stä. Yrityksen toinen omistaja on Taideyliopiston ylioppilaskunta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Booky.fi Oy *Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä*. Viitattu 30.5.2023.
2. ↑  Tietoa meistä (Booky.fi:n yhteystiedot) *booky.fi*. Viitattu 26.8.2019.
3. 1 2 3  Yritystiedot, Booky.fi, konserni (Yrityksen talousluvut Taloussanomissa) *is.fi*. Viitattu 30.5.2023.
4. ↑  Opiskelijoiden sivutyö kasvoi miljoonabisnekseksi *Kauppalehti.fi*.  22.9.2010. Viitattu 7.10.2016.
5. ↑  Lehtinen, Toni: Booky-kirjakauppaa pyörittävä Antti Ypyä pyrkii muuttamaan alaa oikeusjuttu kerrallaan – Lähettää viivästyslaskun jopa saatavista, jotka on maksettu eräpäivänä *HS.fi*.  24.5.2022. Viitattu 24.5.2022.
6. ↑  Booky.fi Oy | Yrityksen tiedot *Taloussanomat*. Viitattu 6.3.2020.
7. ↑  BTJ:n omistaja vaihtuu *Kirjastot.fi*.  12.1.2017. Viitattu 30.5.2023.
8. ↑  Suomen Kirjastopalvelu Oy *Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä*. Viitattu 30.5.2023.
9. ↑  Booky.fi on ostanut Porvoon Kirjakeskuksen  4.1.2018. Porvoon kirjakeskus. Viitattu 30.5.2023.
10. ↑  Booky.fi pääomistajaksi nuottikauppa Ostinatoon (Booky.fi:n tiedote 28.6.2018) *booky.fi*. Viitattu 26.8.2019.
Lielahden tehdas
Sellutehtaan vanha laituri Näsijärvellä. Sitä käytettiin tehtaalle uitetun puutavaran vastaanottoon. Betonipilarit ovat jäänne paikalla toimineesta puunippunostimesta.
**J. W. Enqvist Oy** oli pääosin Tampereen seudulla vuosina 1875–1965 toiminut metsäteollisuusyritys, jonka perusti tehtailija ja liikemies J. W. Enqvist (1853–1907). Yrityksen toiminta alkoi 1875, ja aluksi se omisti vain Enqvistin isän Johan Reinhold Enqvistin perustaman Santalahdessa sijainneen sahalaitoksen. 1900-luvun alussa yritys omisti jo useita sahoja, paperitehtaan sekä oman laivanvarustamon. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1908. Yrityksellä oli myös Virtain Killinkoskella puuhiomo ja massatehdas vuosina 1911–1954.

J. W. Enqvist Oy perusti vuonna 1914 Tampereen Lielahteen sulfiittiselluloosatehtaan ostettuaan Lielahden kartanon, joka oli kuulunut aikoinaan myös paroni Wilhelm von Nottbeckille. Yhtiö osti vuonna 1916 myös viereisen 1889 perustetun Niemen sahan.

J. W. Enqvist Oy siirtyi G. A. Serlachius Oy:n haltuun yritysostolla vuonna 1965. Serlachius rakennutti Lielahden alueelle vaahtomuovitehtaan 1970 ja aaltopahvitehtaan 1971. Niemen saha suljettiin 1965, ja sulfiittiselluloosan valmistus Lielahdessa päättyi 1985. Metsäteollisuuden tuotantoa jatkoi alueelle perustettu CTMP-kemihierretehdas, joka kuitenkin suljettiin vuonna 2008.

Katso myös
----------

* Suomen paperiteollisuus

Lähteet
-------

* Sivonen, Pauli (toim.) (2004) Kotkan siipien suojassa - Gösta Serlachiuksen taidesäätiön 70-vuotisjuhlajulkaisu. Mänttä. Gösta Serlachiuksen taidesäätiö.
* Sakari Kestinen: Tehtaiden Tampere (2004)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 974
**Jorma Valdemar (J. V.) Ilkka** (5. helmikuuta 1909 Helsinki – 20. kesäkuuta 1998 Vaasa) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja.

Elämä
-----

Ilkan vanhemmat olivat kauppaedustaja Jalmari Ilkka ja Ingrid Linnéa Nylund ja puoliso vuodesta 1929 Mirjam Paulina Herrgård. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1927 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1932. Ilkka oli *Vaasan* toimittaja 1932–1936 ja toinen toimittaja vuodesta 1965. *Etelä-Savon* päätoimittaja Ilkka oli 1936–1942. Hän työskenteli *Satakunnan Kansa*ssa vuosina 1942–1960. Kesäkuusta 1953 lähtien Ilkka oli ensin vajaan kolmen vuoden ajan lehden virkaatekevänä päätoimittajana ja toimi sen jälkeen marraskuuhun 1960 saakka vakituisena päätoimittajana. Vapaa lehtimies Ilkka oli 1960–1965. Hän toimi myös Porin kauppaoppilaitoksen opettajana 1945–1952.

Toimittajantyönsä ohella Ilkka suomensi 1950-1970-luvuilla yli 170 teosta, jotka edustivat lähinnä jännitys- ja kioskikirjallisuutta. Hän myös toimitti Satakunnan maakuntakalenterin 1957 ja 1958.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pentti Huovinen, L. Arvi P. Poijärvi, Keijo Virtanen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1970*, s. 296. Helsinki: Otava, 1970.
2. ↑  Geni: Jorma V. Ilkka (Viitattu 28.7.2019)
3. 1 2  Salmenperä, Eino: "Sata vuotta satakuntalaista sanomalehteä" s.227, (teoksessa Satakunnan Kansa ja sen edeltäjät 1873–2003). Satakunnan Kirjateollisuus Oy, Pori 2007.
4. ↑  Suomen kansallisbibliografia Fennica[vanhentunut linkki] Viitattu 18.12.2013.
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Kuopion Uutiset** oli Kuopiossa vuonna 1903 ilmestynyt sanomalehti.

Kaupungin vanhasuomalaiset ryhtyivät perustamaan *Kuopion Uutisia* heti sen jälkeen kun heidän äänenkannattajansa *Savo-Karjala* oli vuonna 1901 lakkautettu. Lehdelle julkaisulupaa hakenut kauppakoulun johtaja Karl Aristarchus Widenius sai sen kuitenkin vasta lähes puolentoista vuoden kuluttua. Wideniuksen toimittama, kolmesti viikossa ilmestynyt *Kuopion Uutiset* joutui nuorsuomalaisten liikemiesten boikottiin, joka pakotti sen kustantajan K. F. Malmströmin muuttamaan lehden linjaa. Erimielisyydet Wideniuksen ja Malmströmin välillä johtivat lopulta siihen, että lehti lopetettiin vähin äänin vuoden 1903 lopussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 30. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  Kinnunen, Matti: *Sanan valtaa Kallaveden kaupungissa I: Kuopion sanomalehdistön historia 1844–1917*, s. 169–171. Kuopio: Savon Sanomain Kirjapaino Oy, 1982. ISBN 951-657-103-4.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kuopion Uutiset* digitoituna kansalliskirjastossa
Ennen nykyisen kivisen Kuopion tuomiokirkon rakentamista Kuopiossa on ollut neljä puista kirkkoa. Näistä mahdollisesti kaikki, mutta ainakin toinen, kolmas ja neljäs sijaitsivat nykyisen Piispanpuiston alueella Maaherrankadun eteläpäässä.

Ensimmäinen Kuopion kirkko (1552-1588)
--------------------------------------

Kuopion laaja kirkkopitäjä ulottui Vieremältä Leppävirralle ja Rautalammilta Kaaville. Sen ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1552. Kirkko tuhoutui sodassa 1588. Tarkkaa tietoa kirkon paikasta ei, mutta sen uskotaan sijainneen nykyisen Piispanpuiston paikkeilla.

Toinen Kuopion kirkko (1594–1610/11)
------------------------------------

Kuopion toisen ja kolmannen kirkon muistokivi (1952) Piispanpuistossa.
Uusi puukirkko rakennettiin edeltäjänsä paikalle. Vuonna 1594 valmistunut kirkko paloi rajavihollisuuskahakoissa 1610.

Kolmas Kuopion kirkko (1639–1719)
---------------------------------

Kuopion kolmas kirkko otettiin käyttöön vuonna 1639 ja sen kellotapuli uudistettiin 1656. Kirkko tuhoutui salaman iskusta 1719.

Neljäs Kuopion kirkko (1730–1817)
---------------------------------

Neljättä kirkkoa alettiin rakentaa entisten kirkkojen paikalle 1722, ja se valmistui vuonna 1730. Se purettiin 1817, jolloin kivikirkko, nykyinen tuomiokirkko, oli ollut jo toista vuotta käytössä.

Kirkossa sattui vuonna 1760 neljäntoista ihmisen hengen vaatinut Kuopion rytyjoulu. Joulukirkossa väki joutui paniikkiin, kun kuultiin naisen huutoa ja myöhemmin kirkon huudettiin palavan.

Kuopion viides kirkko - kivikirkko
----------------------------------

*Pääartikkeli: Kuopion tuomiokirkko*
Kuopion kivikirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1806. Suomen sota keskeytti kirkon rakentamisen ja rakentaminen jatkui 1812. Kivikirkko valmistui syystalvella 1815.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marianne Mattila: Kuopion ydinkeskustassa voi lymytä satoja vuosia vanhojen kirkkojen jäänteet – arkeologit kaivaneet toistaiseksi esiin lähinnä ihmisen luita  21.5.2021. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 14.7.2022.
2. 1 2 3 4 5  Kuopiolaista elämää; Pohjois-Savon muisti, Pohjois-Savon museot verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Olavi Keski-Rahkonen: Miksi paniikkeja joulukirkoissa? (pdf) *Palontorjuntatekniikka 4/2002, s. 20-24*.  2002. Viitattu 15.7.2022 (päivitetty).

Aiheesta muualla
----------------

* Ilkka Mäntylä: Kuopion rytyjoulu vuonna 1760; Kustannuskiila Oy 1983, 31 s.; ISBN 9516571220
* Kirkkojen tiedot / Kuopio; Pyhimyksiä ja paholaisia - pohjoissavolaista kirkkotaidetta, Kuopion taidemuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
**Madison Iseman** (s. 14. helmikuuta 1997 Myrtle Beach, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan ​​CMT-komediatelevisiosarjassa *Still the King*, jossa hän näytteli Charlottea, Billy Ray Cyrusin hahmon Vernon Brownmulen tytärtä. Hänet tunnetaan myös Bethany Walkerin roolista elokuvissa *Jumanji: Welcome to the Jungle* ja *Jumanji: The Next Level*, Sarah Quinnia elokuvassa *Goosebumps 2: Haunted Halloween* sekä Lennon/Alisonia elokuvassa *Tiedän mitä teit viime kesänä* ja Mary Ellenin roolissa elokuvassa *Annabelle Comes Home*.

Elämä ja ura
------------

Iseman on kotoisin Myrtle Beachistä Etelä-Carolinasta. Hän on Susan Isemanin ja hammaslääkäri John Isemanin tytär. Hän kävi läpi neljä koekuvausta useiden kuukausien aikana roolistaan ​​elokuvassa *Still The King*. Hän on esiintynyt sarjoissa *Moderni perhe* ja *Henry Danger*. Vuonna 2017 hän esitti Bethanyta elokuvassa *Jumanji: Welcome to the Jungle* ja *Jumanji: The Next Level* vuonna 2019. Pamia hän esitti elokuvassa *Beauty Mark*. Tämän jälkeen Isemanilla oli päärooleja kahdessa kauhuelokuvassa, *Goosebumps 2: Haunted Halloween*, joka julkaistiin lokakuussa 2018 ja *Annabelle Comes Home*, joka julkaistiin kesäkuussa 2019.

Yksityiselämä
-------------

Iseman seurusteli vuodesta 2015 lähtien Spencer Sutherlandin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Madison Iseman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Madison Iseman 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**P.W.A.** on virolainen, Tallinnasta kotoisin oleva RAC-yhtye. P.W.A. on tehnyt yhteislevyn suomalaisen Sniperin kanssa vuonna 2003. P.W.A:n ja Sniperin yhteisalbumin nimi oli *In Hate Of The Russian*. 

Yhtye on saanut suosiota Pohjoismaissa sekä Baltiassa. Yhtyeen nimi: P.W.A. tarkoittaa Preserve White Aryans. Bändi on esiintynyt lukuisia kertoja Suomessa, ensimmäisen kerran Perkele Skins -järjestön kerhotiloissa Turussa 1996.

Historia
--------

Alun perin P.V.A. (Perverts Versus Angels) nimellä toiminut yhtye muutti nimensä P.W.A:ksi (Preserve White Aryans) 1999, ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "It's Time To Awake" vuonna 2000. Nykyään P.W.A:ssa ei ole yhtään P.V.A:n alkuperäisjäsentä jäljellä.

Jäsenet
-------

* Martin – basso (1999–????)
* Margus – sähkökitara (1999–????)
* Meelis (Oi!) – Rummut (1999–)
* Jaanus (Siil) – laulu ja kitara (1999–)

Diskografia
-----------

* 2000 "It's Time To Awake"
* 2003 "In Hate Of The Russian" (Yhteisalbumi Sniperin kanssa)
* 2004 "Nordic Blood"
* 2007 "Out Of Order"
* 2009 "Rock against communism, 10 years of rac'n'roll resistance"
**Madison Square** tai **Madison Square Park** on aukio ja puisto Manhattanilla New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Varsinaista aukiota rajaavat Fifth Avenue, Broadway ja 23rd Street. Puisto on aukiosta itään ja sitä rajaavat idässä Madison Avenue, etelässä 23rd Street ja pohjoisessa itäinen 26th Street. Nimensä aukio on saanut Yhdysvaltain neljännen presidentin James Madisonin mukaan.

Madison Square ja ympäröiviä rakennuksia keväällä 2004.
Madison Squaren alue on ollut julkisena kaupunkitilana vuodesta 1686 lähtien. Virallisesti se avattiin kaupungin yleiseksi puistoksi 1847. Vapaudenpatsaan käsi ja soihtu olivat esillä puistossa kuusi vuotta, kun varoja patsaan rakentamiseksi kerättiin.

Puistoon on sijoitettu useita patsaita muun muassa George Edwin Bissellin patsas Yhdysvaltain 21. presidentistä Chester A. Arthurista ja Randolph Rogersin patsas New Yorkin kuvernööri William H. Sewardista vuodelta 1876. Puistoa ympäröivät monet tunnetut rakennukset: Flatiron Building, Metropolitan Life Insurance Company Tower ja New York Life Building.

Madison Square Garden
---------------------

*Pääartikkeli: Madison Square Garden*
Madison Squaren pohjoislaidalla sijaitsi kaksi ensimmäistä Madison Square Garden -areenaa – ensimmäinen vuosina 1876–1889 ja toinen 1890–1925. Kolmas Madison Square Garden rakennettiin Hell’s Kitchenin kaupunginosaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Madison Square Park - Historical Facts Madison Square Park Conservancy.  Arkistoitu 26.2.2008. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Madison Square** Wikimedia Commonsissa
**Pjotr Ippolitovitš Messaroš** (ven. Пётр Ипполитович Мессарош; 1844 – 29. elokuuta 1900 Pietari) oli venäläinen poliittinen kirjailija ja kirjeenvaihtaja, joka arvosteli voimakkaasti Suomen itsehallintoa ja toimi yhteistyössä Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin kanssa. Bobrikov kutsui Messarošia "suomalaisten separatistien tunnetuksi ruoskaksi". Suomen autonomiaa arvostelleista venäläisistä kirjoittajista Messarošin on arveltu vaikuttaneen Mihail Borodkinin ohella eniten Bobrikovin näkemyksiin.

Messaroš oli sukujuuriltaan unkarilainen; suvun nimi kirjoitettiin alkuaan *Mészáros*. Hän oli kotoisin Harkovan kuvernementista ja toimi siellä asianajajana. Hän julkaisi vuonna 1897 huomiota herättäneen teoksen *Finljandija – Gosudarstvo ili Russkaja Okraina?* ("Suomi – valtakunta vaiko Venäjän rajamaa?"), jossa hän väitti suomalaisten valmistelevan samanlaista separatistista kapinaa kuin puolalaiset vuonna 1863. Samana vuonna Messaroš asettui Suomeen ja ryhtyi Moskovassa ilmestyneen *Moskovskije vedomosti* -lehden Helsingin-kirjeenvaihtajaksi. Kirjassaan ja lehtiartikkeleissaan Messaroš vaati muun muassa Suomen erillisen sotaväen, tulli- ja rahajärjestelmän sekä ministerivaltiosihteerin viran lakkauttamista, valtiopäiväjärjestyksen kumoamista ja Suomen hallinto- ja oikeusjärjestelmän sekä koululaitoksen venäläistämistä niin organisaatioltaan kuin kieleltäänkin.

Kun kenraali Bobrikov vuonna 1898 nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi, Messaroš ryhtyi välittömästi tiiviiseen yhteistyöhön tämän kanssa. Messaroš kirjoitti *Moskovskije vedomostiin* Bobrikovin ohjeistamia artikkeleita, joissa vaadittiin tämän kulloinkin toivomia muutoksia, esimerkiksi Suomen sotilaspiirin ja valtiosihteerinviraston lakkauttamista tai kenraalikuvernöörin valtuuksien laajentamista. Messaroš vakuutti päätoimittajalleen kirjoittavansa yksinomaan Bobrikovin ohjeiden mukaan. Eräät hänen artikkeleistaan olivat jopa osittain Bobrikovin itsensä kirjoittamia. Messarošin henkilöllisyys paljastui suomalaisille keväällä 1899, minkä jälkeen häntä alettiin vainota kaduilla ja heittää ulos ravintoloista ja hotelleista, joten Bobrikov joutui majoittamaan hänet sotilaskasarmiin. Messarošin kirjoitukset jyrkkenivät niin paljon, että niitä alettiin jättää julkaisematta. Hän lähti Suomesta keväällä 1900 ja kuoli myöhemmin samana vuonna.

Katso myös
----------

* K. I. Jakubov

Lähteet
-------

1. ↑  Valeri Brjusov: *Дневники. Автобиографическая проза. Письма*, s. 402. Olma-Press, Moskova 2002 (1927). Google Books
2. ↑  Мессарош, Петр Ипполит. (venäjäksi) *Большая биографическая энциклопедия* (2009), Dic.academic.ru. Viitattu 21.6.2019.
3. 1 2 3  Tuomo Polvinen: *Valtakunta ja rajamaa – N.I. Bobrikov Suomen kenraalikuvernöörinä 1898–1904*, s. 47–49, 79–81, 84–85, 87, 124–125. WSOY, Porvoo–Helsinki–Juva 1984.
4. ↑  Osmo Jussila: *Suomen suuriruhtinaskunta 1809–1917*, s. 636, 638. WSOY, Helsinki 2004.
Madison Hubbell ja Zachary Donohue vuonna 2011.
**Madison Hubbell** (s. 24. helmikuuta 1991 Lansing, Michigan) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on joukkuekilpailun ja jäätanssin olympiamitalisti sekä jäätanssin kolminkertainen MM-mitalisti.

Hubbell kilpaili jäätanssissa nuorempana veljensä Keiffer Hubbellin parina. Vuonna 2011 hän sai parikseen Zachary Donohuen. Ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissaan vuonna 2012 he sijoittuivat kymmenenneksi ja päätyivät samalla sijalle vuonna 2015. Siinä välissä vuonna 2014 he voittivat kultaa neljän maanosan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2015 he vaihtoivat valmentajikseen MM-mitalistit Marie-France Dubreuilin ja Patrice Lauzonin ja muuttivat Kanadaan. Hubbell ja Donohue sijoittuivat MM-kilpailuissa vuonna 2016 kuudenneksi ja vuonna 2017 yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 he sijoittuivat neljänneksi oltuaan rytmitanssin jälkeen kolmantena. Saman kevään MM-kilpailuissa he saavuttivat hopeaa.

MM-kilpailuissa 2019 Hubbell ja Donohue nousivat pronssille rytmitanssin neljänneltä sijalta. Vuoden 2020 MM-kilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2021 yhdysvaltalaiset saavuttivat MM-hopeaa. Pekingin olympialaisissa he saavuttivat jäätanssissa pronssia. Pekingin joukkuekilpailussa he saavuttivat hopeaa, mutta tulosten vahvistaminen on kesken kultaa voittaneen Venäjän yksinluistelijan Kamila Valijevan dopingkäryn vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biograph: Madison Hubbell / Zachary Donohue International Skating Union. Viitattu 15.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Arkko, Simo; Paasonen, Elina & Takamäki, Noora: Taitoluistelun MM-kisat Kanadassa perutaan koronaviruksen takia – suomalaisten kisamatka jää väliin  11.3.2020. Yle. Viitattu 15.2.2022.
3. ↑  Husu, Atte: Venäläisvalmentaja rikkoi hiljaisuuden 15-vuotiaan taitoluistelutähtensä dopingkäryssä – näin olympialaisten kohutuin tapaus ratkeaa  12.2.2022. Yle. Viitattu 15.2.2022.
Wolfgang Amadeus Mozart.
**Mozarteum-säätiö** (**Internationale Stiftung Mozarteum**) on vuonna 1880 Salzburgissa perustettu säätiö, jonka tehtävänä on vaalia Wolfgang Amadeus Mozartin elämään ja teoksiin liittyvää perintöä.

Säätiön edeltäjä oli vuonna 1841 perustettu "Dom-Musik-Verein und Mozarteum", ja se on läheisessä yhteistyössä Salzburgin Mozarteum-yliopiston kanssa.

Säätiö kerää Mozartiin liittyvä aineistoa, ylläpitää Mozart-kirjastoa (Bibliotheca Mozartiana), huolehtii Mozartin syntymäkodista ja muista Salzburgissa olevista Mozartiin liittyvistä paikoista. Säätiö järjestää vuosittain parinkymmenen muun konserttitapahtuman ohella Mozartin juhlaviikot säveltäjän syntymäpäivän 27. tammikuuta tienoilla. Säätiön yhtenä tehtävänä on edistää Mozartia koskevaa tutkimusta.

Se hallinnoi useita palkintoja, kuten Mozart-mitali, Mozarteum-säätiön palkinto ja Lilli Lehmann -mitali.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  THE SALZBURG MOZARTEUM FOUNDATION Mozarteum-säätiö. Viitattu 24.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Wolfgang Amadeus Mozart (1756-1791) *Culture*. United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization (UNESCO). Viitattu 22.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Official Mozarteum-säätiön sivusto
**Batkovskoje** (ven. Батковское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 80 hehtaaria. Sen ympärillä on asutusta kahdessa pikkukylässä Batkovo (Батково) ja Lukino (Лукино).

Luontoarvoja
------------

Järven on vesikasvillisuuden perusteella rehevöitynyt järvi.

Vesistösuhteita
---------------

Batkovskoje sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Batkovskoje sijaitsee 3,5 kilometriä Sorotisia, jonne se laskee suoraan. Järven yläjuoksulla on kuusi järveä tai lampea, jotka on yhdistettu kaivetuilla ojilla tänne Batkovskojeen. Suurin niistä on Vehno.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000
2. 1 2 3 4  Batkovskoje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 26.11.2019. (venäjäksi)
**Olli J. Pellikka** (3. helmikuuta 1949 Turku – 19. elokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, teatteriohjaaja, pitkäaikainen Suomi–Irlanti-Seuran toiminnanjohtaja ja monipuolinen kulttuurivaikuttaja. Hän teki Yleisradiossa radio-ohjelmia 1960-luvun lopun Sävelradiosta alkaen ja perusti Suomeen vuonna 1986 alkaneen vuosittaisen Irlanti-festivaalin. Pellikka oli myös yksi Ruisrockin perustajista.

Turkulainen Pellikka kävi Kerttulin kansakoulun ja pääsi ylioppilaaksi Turun Normaalilyseosta 1968. Opiskellessaan humanistisia aineita Turun yliopistossa Pellikka toimi Turun ylioppilasteatterissa näyttelijänä, käsikirjoittajana ja ohjaajana. Vuosina 1974–1975 hän opiskeli University College Dublinissa, mistä alkoi hänen innostuksensa irlantilaiseen kulttuuriin. Vuosina 1978–1981 Olli Pellikka toimi Turun ja Porin läänin läänintaiteilijana tehtävänään lasten ja nuorten kulttuurin edistäminen. Hän ohjasi Porin Teatterille muun muassa Henrik Ibsenin *Peer Gyntin* ja John Millington Syngen *Vihreän saaren sankarin*. Työväen Näyttämöiden Liiton koulutusohjaajana Pellikka toimi 1981–1988. Vuonna 1990 hän sai sokeain kuunnelmapalkinnon ohjaamastaan, Pekka Lounelan kirjoittamasta kuunnelmasarjasta *Hella Wuolijoki ja Vihdin desantti 1–2*. Pellikka teki myös sivuosia muutamassa elokuvassa ja tuotti Kaseva-yhtyeen levyjä. Vuonna 1977 Pellikka suomensi amerikanruotsalaisen Joe Hillin työväenlauluja Turun ylioppilasteatterin lauluryhmän albumille (Eteenpäin! ETLP 325).

Olli Pellikka oli pitkään aktiivisesti mukana freelance-journalistien ammattiyhdistystoiminnassa ja sai siitä hyvästä Suomen Journalistiliiton ansiomerkin 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Äänitearkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Istala, Päivi: Olli Pellikan muistokirjoitus, HS Muistot. Viitattu 6.9.2016.
3. 1 2  Olli Pellikka pähkinänkuoressa, Studio 55, MTV 13.04.2010. Viitattu 6.9.2016.
4. ↑  Olli Pellikka Elonetissä.
5. ↑  Turun Ylioppilasteatterin Lauluryhmä ‎– Joe Hillin Lauluja, Discogs.com. Viitattu 6.9.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Kotijärvi**  on Etelä-Savossa Juvalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 500 hehtaaria eli 5,0 neliökilometriä. Se on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi järvenselkää, joita erottavat Kärkkälänniemi ja Kiiskilänniemi, jonka niemenkärjet osoittavat toisiaan päin. Suurempi selkä on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Sen luoteispäässä ovat Pohjoislahti, Pirttilahti ja Putronlahti, ja kaakkoispäässä on Hiekanpäänlahti. Niemien välinen kapeikko on 350 metriä leveä, ja se takana sijaitsee toinen selkä, joka on 3,5 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Selän luoteispään nimi on Summalanlahti ja kaakkoispää on Kotijärvenlahti. Siitä työntyy lounaaseen Hintunlahti.

Järvellä on ilmoitettu olevan yksi saari Kurvinkivi, joka on kallioinen saari. Se sijaitsee järven koillisrannan tuntumassa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 17 miljoonaa kuutiometriä eli 0,017 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 10,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kiiskilänniemen länsipuolella.

Järven rantaviivan pituus on 20 kilometriä. Sen rannat ovat alavaa metsämaata, jonka yhtenäisyyttä rikkovat kulmakuntien peltoalueet. Summalanlahdella sijaitsee Summalan kulmakunta ja Pirttilahden ympärillä Kiiskilänniemen kulmakunta. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet järven itäpuolen seututieltä 434, yhdysteiltä 15164 ja 15166, jotka kiertävät järven toista kautta.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Ala-Saimaan alueella (04.11), jonka Huosiosjoen–Tylhyjoen valuma-alueeseen (04.116) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,6 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Huosiosjoen–Tylhyjoen valuma-alueella on 37 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista vain seitsemän laskee suoraan tai välillisesti Kotijärveen. Putronjoki laskee Isosta Tarpeenjärvestä (41 ha) Putronlahteen ja sen valuma-alueella sijaitsevat myös Pieni Tarpeenjärvi (21 ha) ja Riihijärvi (54 ha). Löttökosken uoma laskee Pohjoislahteen ja se on Pienen Särkijärven (32 ha) laskuoja. Pieni Särkijärvi laskee vuorostaan Särkijärveen (100 ha). Tyrynlampi (9 ha) laskee järven itärantaan omaa laskuojaa pitkin.

Kotijärven laskujoki on 700 metriä pitkä Salmenjoki ja se laskee Pyhäjärveen (799 ha), jonka vedenpinta on yli metrin alempana. Vesireitti jatkuu ensin Herajärven (33 ha) ja Ruokojärven (162 ha) kautta, josta saa alkunsa Tylttyjoki, ja joka sitten virtaa Ohmolammen (4 ha) läpi ja jatkaa Huosiosjokea myöten laskien lopuksi Luonterin Saviveteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Kotijärvi, Juva (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2018.
3. ↑  Kotijärvi, Juva (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.10.2019.
4. 1 2 3  Kotijärvi (04.116.1.014) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2018.
**Masjid Omar Kampong Melaka** on Singaporen vanhin moskeija. Alkuperäinen rakennettiin vuonna 1820, joskin rakennusta on myöhemmin uudistettu. Alkuperäisen moskeijan rahoitti vauras liikemies Syed Omar bin Ali Aljunied.

Rakennus
--------

Moskeija ja sen minareetti.
Masjid Omar Kampong Melaka sijaitsee Singaporen Keng Cheow Street -tiellä. Vieressä sijaitsee Singaporen työvoimaministeriön rakennus. Nykyinen moskeijarakennus on rakennettu tiilistä. Vuonna 1982 moskeijaan lisätiin hallinnollinen rakennus ja myöhemmin non lisätty myös opiskelutiloja ja naisten rukoustila. Moskeijan minareetti on peräisin vuodelta 1985 ja se käsittää kupolikaton. Moskkejassa on tilat 500 henkilölle.

Moskeijan ympäristö on pääosin kiinalaisten asuttamaa. Sen käyttäjät ovat etenkin lähistön toimistojen työntekijöitä.

Historia
--------

Masjid Omar Kampong Melaka on Singaporen vanhin moskeija. Sen rakennuttaminen liittyi Singaporen brittiläisen siirtokunnan perustaja Stamford Rafflesin kaupunkisuunnitelmaan, johon kuului muslimien käyttöön luovutettu tontti, jolle moskeija rakennettiin. Alkuperäisen vuonna 1820 rakennetun puisen moskeijan rakenteamisen rahoitti Singaporeen asettunut arabiliikemies Syed Omar bin Ali Aljunied, joka haudattiin myöhemmin moskeijalle. Moskeijaa käyttivat paitsi muslimisiirtolaiset, mutta myös paikalliset malaijit ja jawi-peranakanit. Nykyinen tiilinen moskeijarakennus valmistui vanhan puisen tilalle vuonna 1855.

Moskeija sijaitsee keskellä muuten pääsääntöisesti kiinalaisten  asuttamaa aluetta. Moskeija säästyi kuitenkin rotumellakoilta vuonna 1964. Moskeija julistettiin vuonna 2001 historialliseksi kohteeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Veronon Cornelius-Takahama: Masjid Omar Kampong Melaka *Singapore e-Encyclopaedia*. National Library Board Singapore. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
BuraQ ry:n logo.
**BuraQ ry** on suomalainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvien muslimien ja muslimitaustaisten henkilöiden etujärjestö. Se on islamofobiaa vastustava, antirasistinen ja feministinen yhdistys, jonka kaikki toiminta noudattaa turvallisemman tilan periaatteita. Yhdistys myös taistelee muslimiyhteisöjen sisällä esiintyvää islamofiliaa vastaan. Sen edustama feminismi on intersektionaalista, eli se tunnustaa ja huomioi moniperustaisen syrjinnän ja sen vaikutukset sekä pyrkii toimintansa myötä purkamaan niitä. Yhdistys perustettiin vuonna 2020 yhteistyössä Islamia Queeristi -hankkeen perustaneen Wasla-kollektiivin kanssa, ja on ensimmäinen Suomessa toimiva LGBTQ+-muslimien järjestö.

Nimen etymologia
----------------

Buraq oli ihmiskasvoinen ratsu, jolla profeetta Muhammedin kerrotaan lentäneen yhdessä yössä Mekasta Jerusalemiin. Yhdistyksen nimessä Buraq vertautuu yksisarviseen, joka on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen symboli.

Lähteet
-------

* Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad (Sirat rasul Allah, 800-luku). With introduction of notes by A. Guillaume*. Oxford: Oxford University Press, 1955 (13. painos 1998). Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Arvot ja periaatteet  ei vl.. BuraQ.  Arkistoitu 26.8.2021. Viitattu 26.8.2021.
2. ↑  BuraQ *buraq.fi*.  Arkistoitu 9.7.2021. Viitattu 30.6.2021.
3. ↑  Laaja yhdistyshaku *Patentti- ja rekisterihallitus*. Viitattu 26.8.2021.
4. ↑  Ibn Ishaq, 1955, 181
5. ↑  Suomen sateenkaarimuslimit järjestäytyvät ja tahtovat monipuolistaa kuvaa islamista *kirkkojakaupunki.fi*. Viitattu 30.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Hassen grundade stödförening för muslimska sexuella- och könsminoriteter i Finland Svenska yle (audio)
**Nanaji Deshmukh** (11. lokakuuta 1916 – 27. helmikuuta 2010) oli intialainen poliitikko ja aktivisti, joka tunnetaan huomattavana hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestön vaikuttajana. Deshmukh sai kuolemansa jälkeen presidentti Ram Nath Kovindilta Intian korkeimman siviilikunniamerkin Bharat Ratnan vuonna 2019.

Deshmukh syntyi bramiinisukuun Maharashtrassa sijaitsevassa kylässä nimeltä Kadoli. Hän liittyi RSS:n 13-vuotiaana, koska vaikuttui siitä kuinka RSS suojeli hindulaisia 1920-luvun Nagpurin mellakoissa. Hän myös uskoi, että RSS tulisi olemaan avainasemassa Intian pyrkimyksessä saavuttaa itsenäisyys brittihallinnosta. Toimiessaan täyspäiväisenä RSS-aktivistina (*pracharak*) 1950-luvulla hän perusti RSS:n koulutussiiven perustamalla vuonna 1950 koulun Gorakhpuriin. Järjestön koulutussiiven nimeksi kehittyi lopulta 1970-luvulla Vidya Bharati. Vuonna 1969 hän perusti *Deendayal Research Institute* -tutkimuskeskuksen.

Vuonna 1975 hänet pidätettiin pääministeri Indira Gandhin julistaman kansallisen hätätilan takia. Hän vietti 17 kuukautta vankilassa, kunnes hänen ystävänsä Ram Nath Goenka vakuutti Gandhin vapauttamaan hänet sekä kehotti Deshmukhia asettumaan ehdolle vuoden 1977 parlamenttivaaleissa. Vapautunut Deshmukh suostutteli onnistuneesti Bharatiya Jana Sangh -puoluetta yhdistymään osaksi Janataa. Hän itse kieltäytyi ministerin virasta Morarji Desain hallituksessa ja erosi piakkoin myös parlamentin alahuoneesta.

Politiikasta luopunut Deshmukh päätti alkaa tehdä työtä maansa kylien kehittämiseksi. Hän työskenteli Uttar Pradeshin osavaltiossa saaden aikaiseksi 2000 putkikaivoa sekä onnistuen parantamaan maanviljelymenetelmiä 2800 kylässä. 1990-luvulla hän siirtyi Chitrakootin kaupunkiin, Madhya Pradeshin osavaltiossa, johon hän perusti yliopiston. Vuonna 1999 hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneen jäseneksi maalle tekemiensä palvelusten vuoksi. Samana vuonna hänet palkittiin hallituksen toimesta Padma Vibhushanilla. Ura parlamentin ylähuoneessa kesti vuoteen 2005

Deshmukhin kuoltua 93-vuotiaana Chitrakootissa, hänen ruumiinsa lahjoitettiin lääketieteellisen *All India Institute of Medical Sciences* -instituutin käyttöön kuten Deshmukh oli toivonut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Who is Bharat Ratna Nanaji Deshmukh? Key things to know about him *India Today*.  25.1.2019. Viitattu 7.11.2019.
2. 1 2 3  Agha, Eram: Nanaji Deshmukh: 'Dynamic Pracharak' Who Gave India the First Shishu Mandir Gets Bharat Ratna *News18*.  26.1.2019. Viitattu 7.11.2019.
3. ↑  Social activist Nanaji Deshmukh dead *New Indian Express*.  28.2.2010.  Arkistoitu 7.11.2019. Viitattu 7.11.2019.
4. 1 2  Bhaumik, Saba Naqvik: Hindu-Muslim problem a creation of politicians: Nanaji Deshmukh *India Today*.  11.8.1997. Viitattu 7.11.2019.
5. ↑  Social activist Nanaji Deshmukh honored with Bharat Ratna today *Aninews*.  8.8.2019. Viitattu 7.11.2019.
6. ↑  Who was Nanaji Deshmukh? *Indian Express*.  11.10.2017. Viitattu 7.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nanaji Deshmukh** Wikimedia Commonsissa
Kansanrunoilijat Olli Kymäläinen, Pietari Makkonen ja Antti Puhakka Johan Knutsonin piirroksessa vuodelta 1845.
**Antti Puhakka** (24. huhtikuuta 1816 Kontiolahti – 30. maaliskuuta 1893 Juva) oli suomalainen maanviljelijä, talonpoikaisrunoilija ja valtiopäivämies.

Puhakan vanhemmat olivat talollinen Juhana Puhakka ja Reetta Kärkkäinen. Hän joutui ottamaan kotitalonsa hoitoonsa jo 15-vuotiaana ja hänestä kehittyikin taitava maanviljelijä. Puhakan ensimmäinen vaimo oli vuodesta 1837 Maria Riikonen, joka kuitenkin kuoli vuonna 1857. Seuraavana vuonna Puhakka meni uusiin naimisiin Riitta Turusen kanssa. Puhakka oli lukutaidoton kaksikymmentäyksivuotiaaksi saakka, mutta opittuaan lukemaan ja kirjoittamaan hän hankki varsin laajan kirjaston ja tuotti itse lähes kaksikymmentätuhatta riviä kansanrunoutta. Hänen ensimmäisiä esiintymisiään runoilijana oli 1845 Sakari Canjanderin eli Sakari Sakarinpojan seurueen nuorimpana jäsenenä tehty kansanrunoilijoiden matka Helsinkiin.

Puhakka oli taitava kalevalamitan käyttäjä, joka sai myöhemmin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenyyden. Hänen runoistaan tunnetuimmat ovat *Tuhman Jussin juttureissu*, joka kuvaa kansanmiehen ongelmia ruotsin kieltä käyttäneen oikeuslaitoksen kanssa, sekä *Surulaulu 1850 vuoden kiellosta*. Runoilla oli merkitystä siksikin, että rahvas oli vielä monin tavoin sidoksissa sivistyneistön siitä aiempina vuosisatoina luomiin kuviin eikä rahvaanrunoudella ollut ollut yhteiskuntajärjestystä kiistävää merkitystä.

Puhakka oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja toimi talonpoikaissäädyssä Liperin tuomiokunnan edustajana valtiopäivillä 1863–1864, 1872, 1877–1878 ja 1882. Hän oli kaksilla viimeisillä valtiopäivillä säädyn valitusvaliokunnan puheenjohtaja. Runomuotoa hän käytti joskus valtiopäiväpuheissaankin. Vuonna 1882 Puhakka palkittiin yleishyödyllisistä ansioistaan mitalilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 594–595. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  SKS - Suomen kirjailijat -tietokanta - Antti Puhakka  2008. Suomalaisen kirjallisuuden seura.  Arkistoitu 18.7.2011.
3. 1 2  Biografia-sampo: Antti Puhakka Viitattu 6.2.2021.
4. ↑  Ahokas, Jaakko: *History Of Finnish Literature*, s. 88. Teoksessa Sinor, Denis: *The Uralic and Altaic Series*, ISBN 070-070-380-2. RoutledgeCurzon, 1996.
5. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 230–234. Helsinki: Otava, 1926.

Aiheesta muualla
----------------

* T. Valavirta : Muutamia 1800-luvun kansanrunoilijoita, Helsingin Sanomat, 09.01.1938, nro 7, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Lisää luettavaa aiheesta **Antti Puhakka** on Wikiaineistossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Craigslist** on kansainvälinen luokiteltuja pikkuilmoituksia julkaiseva verkkopalvelu, jossa ilmoitukset on luokiteltu mitä erilaisimpiin osastoihin, kuten työpaikka- ja työnhakuilmoituksiin, osto- ja myynti-ilmoituksiin, asuntoilmoituksiin, seuranhakuilmoituksiin, palveluja tarjotaan -ilmoituksiin.
Craigslistin perusti Craig Newmark vuonna 1995 alun perin sähköpostikirjeeksi, jossa kertoi San Franciscon alueen tapahtumista ystävilleen ja vähitellen yhä useammille kiinnostuneille. Vuonna 1996 se muuttui verkkopalveluksi ja otti mukaan muitakin ilmoitusluokkia. Vuonna 2000 se alkoi laajentua muihin Yhdysvaltain kaupunkeihin ja toimii nyt 50 maassa, myös Suomessa.

Craigslist julkaisee valtaosan ilmoituksista ilmaiseksi mutta perii pieniä maksuja yhä useampien osastojen ilmoituksista (työpaikkailmoitukset, New Yorkin asuntoilmoitukset ja vuodesta 2014 autokauppojen ilmoittelu). Craigslistin on arvioitu vieneen sanomalehdiltä ilmoitustuloja vuosien 2000–2007 aikana jopa viisi miljardia dollaria eli noin 3,8 miljardia euroa.

Craigslistin perustaja Craig Newmark vuonna 2006.
Craigslistin sivustoilla oli vuonna 2011 noin 20 miljardia sivulatausta kuukaudessa, mikä teki siitä 37:nneksi suosituimman verkkosivuston maailmassa ja kymmenenneksi suosituimman Yhdysvalloissa. *lähde?*

Craigslist on yksityinen yhtiö, joka ei julkaise tunnuslukujaan eikä omistajatietojaan. Alan analyytikot arvioivat sen tuottavan vuonna 2014 liikevaihtoa noin 335 miljoonaa dollaria.

Craigslist herätti 2000-luvulla Yhdysvalloissa pahennusta julkaisemalla satunnaisia seksikumppaneita etsivien ilmoituksia ja aikuisviihdemainontaa. Sukupuolivähemmistöjen edustajat ovat toisaalta kiitelleet palvelua, joka helpottaa heidän elämäänsä konservatiivisilla alueilla. Vuonna 2009 Craigslist päätti prostituutiosyytösten takia alkaa karsia ja säännellä seksiaiheista ilmoittelua entistä tarkemmin ja tehdä siitä maksullista. Vuotta myöhemmin se lopetti seksipalveluilmoittelun Yhdysvalloissa ja Kanadassa kokonaan mutta jatkaa sitä monissa muissa maissa.

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Craigslist 

1. 1 2 3  Craigslist sprouts money — Revenue doubles in 2014, based on new fees, aimgroup.com. Viitattu 25.9.2014.
2. ↑  about > factsheet, craigslist 29.11.2010.
3. ↑  Helsingin Craigslist.
4. ↑  Lundén, Kimmo: Craigslist kaappasi viisi miljardia dollaria sanomalehtien ilmoitusmarkkinoilta, Markkinointi & Mainonta 16.8.2013. Viitattu 25.9.2014.
5. ↑  Craigslist to Remove Category for Erotic Services, The New York Times 13.5.2009.
6. ↑  Craigslist removes ads for adult services, San Francisco Chronicle 4.9.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Craigslistin pääverkkosivusto
John Qualen (vas.).
**John Qualen**, oik. *Johan Mandt Kvalen* (8. joulukuuta 1899 – 12. syyskuuta 1987) oli kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kanadan Vancouverissa norjalaisille vanhemmille mutta vietti lapsuutensa Yhdysvalloissa Illinoisissa, jossa hän myös opiskeli Northwestern Universityssa. 

Qualen esiintyi vuosikymmenten aikana lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat *Ski Patrol*, *Casablanca* (1942), *He ratsastivat yhdessä* (1961) ja *Mies joka ampui Liberty Valancen* (1962).

Kaliforniassa 87-vuotiaana kuollut Qualen on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Glendaleen.

Aiheesta muualla
----------------

* John Qualen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Perinteistä skottilaista cranachania.
**Cranachan** on perinteinen skottilainen jälkiruoka. Sitä nautittiin alun perin sadonkorjuun juhlistamiseksi, kesäkuun vadelmasadon korjuun jälkeen. Jälkiruoka valmistetaan kermasta, tuoreista vadelmista, skottilaisesta kaurasta ja viskistä. Sitä on kutsuttu "skottilaisten jälkiruokien kiistattomaksi kuninkaaksi". Cranachan perustuu crowdie-juustosta, kevyesti paistetusta kaurasta, kermasta ja paikallisesta hunajasta tehtyyn aamiaiseen. Vadelmasatokautena aamiaiseen voidaan lisätä vadelmia.

Cranachania tarjoillaan nykyisin ympäri vuoden, ja erityisesti juhlapäivinä. Jälkiruokaa tarjoillaan perinteisesti tuomalla jokaista ainesosaa erikseen pöytään, jotta kukin voi koota jälkiruoan oman makunsa mukaan.

Resepti
-------

Tästä perinteisestä skottilaisesta vanukkaasta on monta versiota. Aikaisemmissa resepteissä käytettiin crowdie-juustoa kerman sijaan tai sen lisäksi, ja sitä kutsuttiin joskus kerma-crowdieksi. Jotkut muut vanhemmat reseptit ovat yksinkertaisempia, jättäen viskin pois ja kohdellen marjoja valinnaisena lisänä. Uudemmissa resepteissä crowdie-juusto on vaihdettu kermavaahtoon. Uusissa resepteissä käytetään rasvaista kermaa, viskiä, hunajaa ja tuoreita vadelmia, sekä paistettua kauraa johon annetaan imeytyä pieni määrä viskiä yön yli. Ruoka tarjoillaan usein korkeista jälkiruokalaseista.

Vaihtoehtoisiin versioihin kuuluu appelsiini-cranachan, cranachan-trifle, maustettu rommi ja shortbread-keksi. Maustettua rommia käytettäessä rommitaikina taitetaan kermavaahdon kanssa ja asetetaan shortbread-keksien päälle, minkä jälkeen vadelmat lisätään. Viskissä uitettuja rusinoita voidaan käyttää vadelmien sijaan. Suklaa-cranachania voidaan tehdä hienonnettujen paistettujen hasselpähkinöiden, kevyen muscovado-sokerin ja suklaan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nigel Slater: Nigel Slater's classic cranachan recipe *The Guardian*.  11.9.2010. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Felicity Cloake: How to make the perfect cranachan *The Guardian*.  13.8.2015. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Mark Greenaway: Traditional Scottish recipe: Cranachan | Scotsman Food and Drink *foodanddrink.scotsman.com*.  5.12.2017. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
4. ↑  Cranachan, *www.bbcgoodfood.com*. BBC heinäkuu 2010. Viitattu 21. kesäkuuta 2020.
5. ↑  Orange Cranachan, *www.bbcgoodfood.com*. BBC tammikuu 2010. Viitattu 21. kesäkuuta 2020.
6. ↑  Raspberry Cranachan Trifle, *www.bbcgoodfood.com*. BBC tammikuu 2009. Viitattu 21. kesäkuuta 2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Cranachan Ohje Wikibooks-sivustolla
**Jorma Kalevi Ijäs** (s. 3. elokuuta 1945 Ristijärvi) on suomalainen maitotalousalan vaikuttaja ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Jorma Ijäs syntyi autoilija Toivo Johannes Ijäksen ja Elsa Mikkosen perheeseen ja avioitui 1971 sairaanhoidonopettaja Raili Maria Kolun kanssa. Ijäs kävi keskikoulun Ristijärvellä 1962 ja Suomen Nuoriso-opiston Mikkelissä 1964. Meijeriteknikoksi hän valmistui Valtion maitotalousopistosta Jokioisista 1969. Ijäs oli Kainuun Sanomain Kirjapaino Oy:n kirjapainoapulainen Kajaanissa 1964–1965 ja meijeriharjoittelija Kuopion Osuusmeijerissä 1965–1966, Iisalmen Osuusmeijerissä 1966–1967 ja Mikkelin Osuusmeijerissä 1968. Meijeriteknikko Valion laboratoriossa Helsingissä hän oli 1969–1973 ja käyttöpäällikkö 1973–1974 sekä Valion Jyväskylän meijerin vastaava käyttöpäällikkö 1974–1977 ja isännöitsijä 1977–1979. Hämeenlinnan Osuusmeijerin toimitusjohtajana Ijäs työskenteli 1979–2006. Hän oli *Maito 10* -lehden päätoimittaja 1995–2006 ja hänellä oli useita oman alansa ja muita asiantuntija ja -luottamustehtäviä, joissa hän vaikutti muun muassa meijerialan opetuksen kehittymiseen Suomessa. Kauppaeuvoksen arvonimen Ijäs sai 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perko, Touko: Kauppaneuvos Jorma Ijäs (1945–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 5.7.2023.
2. ↑  Hämeenlinnan Osuusmeijeri kasvanut merkittävästi. Toimitusjohtaja Ijäs: Kauppa korjannut tehostamishyödyn.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 15.9.2003, nro 108, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 5.7.2023.