recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Timo Kilpiö** (s. 25. tammikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1968 ja valmistui sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975. 

Kilpiö on osallistunut lukuisten kansallisesti ja kansainvälisesti merkittävien kohteiden suunnitteluun.

Kilpiön työura alkoi vuonna 1969 Aulis Blomstedtin arkkitehtitoimistossa. Sittemmin hän on työskennellyt myös Severi Blomstedtin ja Aarne von Boehmin arkkitehtitoimistoissa.

Aulis ja Severi Blomstedtin kanssa Kilpiö suunnitteli Suomenlinnan Kustaanmiekassa sijaitsevan ravintola Walhallan laajennuksen ja korjauksen. Alun perin Helsingin olympialaisiin vuonna 1952 avatun ravintolan muutostyöt valmistuivat vuonna 1983. Helsingin edustalla sijaitseva Suomenlinnan linnoitussaari on UNESCOn maailmanperintökohde.

Vuonna 1983 Kilpiö aloitti Arkkitehdit NRT:llä. Uudiskohteiden lisäksi Kilpiö on osallistunut toimiston lukuisten peruskorjauskohteiden suunnitteluun. Jälkimmäisiä ovat mm. Aarne Ervin suunnittelema Helsingin yliopiston Porthania sekä Alvar Aallon suunnittelemat Helsingin kulttuuritalo ja Espoon Otaniemessä sijaitseva Teknillisen korkeakoulun päärakennus. Porthanian peruskorjaushankkeelle myönnettiin vuonna 2007 Europa Nostra -palkinto. Kilpiö toimi kohteen sisustusarkkitehtina.

Lukuisten kiintokalusteiden lisäksi Kilpiö on suunnitellut tuotteita teolliseen tuotantoon ja mm. Audio-Kaluste Oy:n Fysla-auditoriotuoli on Kilpiön käsialaa. Arkkitehdit NRT:n eri yliopistokohteissa Kilpiö on suunnitellut lukuisia laboratorioita ja kehitellyt näille uudentyyppisiä kalustejärjestelmiä.

Matkailua harrastavan Kilpiön erityisen kiinnostuksen kohteena ovat köysiradat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marika Laakko: Monta rautaa tulessa.  *Ornamon lehti 1/2013*, 2013, s. 21.
2. ↑  Aulis Blomstedt, Severi Blomstedt, Timo Kilpiö: Ravintola Walhallan peruskorjaus ja laajennus.  *Arkkitehti 5/1984*, 1984, s. 60-63.
3. ↑  Matti Nurmela, Tuomo Remes: Porthanian restaurointi.  *Arkkitehti 6/2006*, 2006, s. 22-29.
4. ↑  Netta Böök: Kulttuuritalo.  *Arkkitehti 2/2014*, 2014, s. 38-49.
5. ↑  Fysla luentosali- ja auditoriotuolit.  *RT-kortti: RT X78/661-37186 6.2009*, 2009.  Rakennustietosäätiö RTS.

Aiheesta muualla
----------------

* UNESCOn maailmanperintöluettelo
* Europa Nostra palkitut 2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Arkkitehdit NRT Oy
* Ravintola Walhalla (Arkistoitu – Internet Archive)
**The Blood Divine** oli brittiläinen parhaiten Cradle of Filth -yhtyeestä tunnetun Paul Allenderin sekä Paul ja Benjamin Ryanin perustama doom metal -yhtye. Jäsenet perustivat yhtyeen jätettyään Cradle of Filthin. Anathema-yhtyeen laulaja Darren White liittyi pian yhtyeeseen jalanjäljissään rumpali William Sarginsson sekä basisti Steve Maloney. Uransa aikana yhtye julkaisi kaksi täysmittaista albumia sekä yhden yhdistelmäalbumin kahden albumin kappaleista.

Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa *Awakenin* vuonna 1996 Peaceville Recordsin levymerkillä, kuten myös seuraaja-albuminsa *Mystican* (1997). Paul Allender jätti yhtyeen *Mystica*-albumin nauhoitusten aikaan, ja vuonna 1998 myös Benjamin Ryanin lopetettua yhtye oli valmista kauraa, ja hajosi lopullisesti samana vuonna.

Vuonna 2002 Peaceville julkaisi yhtyeen kappaleiden pohjalta yhdistelmäalbumin *Rise Pantheon Dreams*, joka sisälsi kappaleita *Awakenilta* ja *Mysticalta*, sekä myös kaksi aiemmin julkaisematonta kappaletta ja kaksi live-kappaletta.

Allender liittyi myöhemmin takaisin Cradle of Filthiin, jalanjäljissään myös rumpali Sarginsson, joka ei aiemmin yhtyeessä ollut soittanut. Sarginsson liittyi CoF:iin rumpali Adrian Erlandssonin jätettyä sen.

Kokoonpano
----------

* Benjamin Ryan – koskettimet, urut, laulu
* Paul Ryan – kitarat
* Paul Allender – kitarat (1995–1996)
* Darren White – laulu
* William Sarginson – rummut
* Steve Maloney – basso

Diskografia
-----------

* *Awaken* (1996)
* *Mystica* (1997)
* *Rise Pantheon Dreams* (yhdistelmäalbumi, 2002)

Aiheesta muualla
----------------

The Blood Divinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karl August "Kalle" Ahlgren (myöh. Alakari)** (17. marraskuuta 1904 Oulu – 21. maaliskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija, joka edusti vuoteen 1927 asti Viipurin Susia. Kaudesta 1928 alkaen muutti Viipurista Helsinkiin ja edusti HJK:ta niin jalka- kuin jääpallossa. Hän toimi myös mm. Helsingin kaupungin liikennelaitoksen toimitusjohtajana.

Kalle Ahlgren opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa valmistuen ekonomiksi 1927, kauppatieteen kandidaatiksi 1932 ja sai maisterin arvon 1934.

Kalle "Kilu" Ahlgren aloitti jääpallouransa Viipurin Susissa kaudesta 1925, jolloin Sudet voitti Suomen mestaruuden, kuten kahtena seuraavana kautena. Ahlgren siirtyi opiskelemaan Helsinkiin ja kaudesta 1928 alkaen hän edusti HJK:ta, jolloin hän oli voittamassa itselleen neljännen Suomen mestaruuden. Sen jälkeen hän oli muutaman vuoden poissa edustusjoukkueen riveistä, mutta palasi kaudella 1937 HJK:n edustusmiehistöön ja oli voittamassa seuralleen vielä Suomen mestaruuden.

Jalkapalloilijana Kalle Ahlgren ei päässyt jääpalloilun kaltaisiin saavutuksiin. Hän edusti samalla tavalla ensin Viipurin Susia ja muutettuaan Helsinkiin HJKta.

Urheilu-uransa jälkeen Alakariksi nimensä muuttanut oli mukana Suomen Palloliiton johtotehtävissä. Vuosina 1939–1955 hän toimi mm. Palloliiton varapuheenjohtajana, liittohallituksen jäsenenä ja jääpallojaoston puheenjohtajana. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän toimi jalkapallojaoston puheenjohtajana. Palloliiton edustajana hän toimi mm. Veikkauksen hallintoneuvostossa ja Valtion urheilulautakunnan jäsenenä. Palloliitto kutsui Alakarin liiton kunniajäseneksi 1955. Hänelle myönnettiin mm. Suomen Urheilun kultainen ansioristi, Palloliiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Leijonan komentajamerkki (SLK).

Saavutuksia
-----------

**Jääpallo:**

* 5 SM-kultaa 1925, 1926 ja 1927 Susien riveissä sekä 1928 ja 1937 HJK:n riveissä,
* 7-maaottelua

**Jalkapallo:**

* 2-maaottelua

### Viitteet

1. 1 2 3  Kuolleita - Kauppat. maisteri K. A. Alakari.  *Helsingin Sanomat*, 31.3.1983, s. 12. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 8.10.2021.
2. 1 2  Anttinen, Pekka: *Karjalan narukerä pyörii - Viipurilaisen jääpallon historia*, s. 49. Botnia -69 ry, 2010. ISBN 978-952-92-797-2.
**Ivanna Orestivna Klympuš-Tsyntsadze** (ukr. Іванна Орестівна Климпуш-Цинцадзе, s. 5. heinäkuuta 1972 Kiova) on ukrainalainen poliitikko ja journalisti. Hän toimi Ukrainan eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministerinä huhtikuusta 2016 elokuuhun 2019.

Klympuš-Tsyntsadze syntyi Kiovassa. Hän valmistui vuonna 1994 Ukrainan pedagogisesta valtionyliopistosta erityisalanaan defektologia, kehitysvammaispedagogia ja logopedia. Vuonna 1998 hän suoritti kansainvälisen suhteiden ja englannin kielen kääntäjän maisterintutkinnon Kiovan kansallisessa yliopistossa. Vuosina 2002–2007 hän työskenteli BBC:n ukrainankielisen palvelun kirjeenvaihtajan Yhdysvaltain Washington D.C.:ssä sekä Georgian Tbilisissä.

Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Klympuš-Tsyntsadze valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon blokin listan 61. ehdokkaana. Parlamentissa hän toimi ulkoasiainvaliokunnan 1. varapuheenjohtajana ja Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan pysyvän valtuuskunnan puheenjohtajana. Huhtikuussa 2016 hänet nimitettiin eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeriksi, minkä myötä hän erosi parlamentista. Hän toimi virassa vuoden 2019 parlamenttivaaleihin asti, joissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Euroopan solidaarisuus -puolueen listan 10. ehdokkaana. Hän on parlamentin EU-integraatiovaliokunnan puheenjohtaja. Vuoden 2020 paikallisvaaleissa hänet valittiin Taka-Karpatian aluevaltuustoon Euroopan solidaarisuus -puolueen listan kärkiehdokkaana, mutta hän ei ottanut paikkaa vastaan.

Klympuš-Tsyntsadze on naimisissa georgialaisen diplomaatin Artšil Tsintsadzen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Довідка: Климпуш-Цинцадзе Іванна Орестівна *dovidka.com.ua*.  22.4.2016.  Arkistoitu 22.4.2016. Viitattu 16.3.2017. (ukrainaksi)
2. ↑  Ivanna Klympush-Tsintsadze *Globsec.org*.  Arkistoitu 1.7.2017. Viitattu 16.3.2017.
3. ↑  Ukrainan Eurooppa-ministeri Ivanna Klympush-Tsintsadze vierailee Suomessa *formin.finland.fi*.  Arkistoitu 9.3.2017. Viitattu 16.3.2017.
4. 1 2 3  Климпуш-Цинцадзе Іванна Орестівна *LB.ua*.  Arkistoitu 3.6.2023. Viitattu 3.6.2023. (ukrainaksi)
5. 1 2  Климпуш-Цинцадзе Іванна Орестівна *ПолітХаб*.  Arkistoitu 3.6.2023. Viitattu 3.6.2023. (ukrainaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Saku Leppänen** (s. 8. kesäkuuta 1995 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa KTP:ta. Hän on keskikentän pelaaja.

Saku Leppänen on JJK:n junioritoiminnan kasvatteja. Ennen JJK:n edustusjoukkuetta hän pelasi ensimmäisen miesten ottelun lainasopimuksella Kakkosen Warkauden JK:ssa kaudella 2012. Kesällä 2013 Ensimmäisen kerran Leppänen pelasi JJK:n edustuksen paidassa harjoitusottelussa Notts Countyä vastaan. Ensimmäisen sarjapelinsä JJK:n paiadssa hän pelasi seuraavana kesänä Ykkösessä. Ensimmäisten kesien aikana kolhut hieman vaivasivat. Uran alku oli loukkaantumisten vaivaama. Niinpä Leppäsen paikka keskikentän pohjalla vakiintui lopullisesti kaudella 2016.

Vaikka kauden 2016 päätteeksi JJK nousi Veikkausliigaan, Leppänen vaihtoi talvella 2017 Kuopion Palloseuran (KuPS) riveihin. Pelipaikka ei kuitenkaan vakiintunut KuPS:ssa, joten Leppänen palasi JJK:hon, jossa hän avasi Veikkausliigauransa 8. huhtikuuta 2017 Maarianhaminassa ottelussa IFK Maarianhamina-JJK tullen vaihdosta kentälle toisella puoliajalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Maalipotkun juttutuokio: Saku Leppänen - uusiin maisemiin *maalipotku.blogspot.fi*.  23.1.2017. Viitattu 22.4.2017.
2. ↑  Viime kaudella JJK:ssa maaleja paukuttanut Leppänen KuPS-paitaan *Yle Urheilu*.  21.11.2016. Viitattu 22.4.2017.
3. ↑  KuPS ja Saku Leppänen purkivat pelaajasopimuksensa *kymppipaikka.fi*.  29.3.2017. Viitattu 22.4.2017.
4. ↑  IFK Mariehamn voittoon JJK:n salama-alusta huolimatta *is.fi*.  8.4.2017. Viitattu 22.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Leppänen soccerpunter-sivustolla (englanniksi)
* Saku Leppänen elitefootball-sivustolla (englanniksi)
**Berndt Feodor Georg Procopé** (8. marraskuuta 1840 Mynämäki – 9. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen Suomen sotaväessä palvellut kenraaliluutnantti.

Procopén vanhemmat olivat Porvoon kaupungin postimestari, majuri Abdon Fredrik Procopé ja vapaaherratar Agnes Jacquette Lybecker. Hän kävi Haminan kadettikoulun 1854–1860 ja palveli sitten Henkivartioväen 3. Suomen Tarkk’ampujapataljoonassa aina vuoteen 1883 saakka. Procopé ylennettiin aliluutnantiksi 1861, luutnantiksi 1864 ja alikapteeniksi 1874. Kapteeniksi 1877 ylennetty Procopé osallistui pataljoonan 1. komppanian päällikkönä 1877–1878 Turkin sotaan.

Sodan päätyttyä Procopé ylennettiin everstiksi 1881. Hän toimi 3. Vaasan tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1883–1892 ja 1. Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1892–1894. Vuonna 1894 Procopé ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän toimi 1894–1902 Suomen sotaväen päällikön apulaisena. Suomen sotaväen lakkauttamisen jälkeen 1902 Procopé oli Suomen kenraalikuvernöörinviraston erikoiskäytössä ja viimeksi hän toimi 1903–1905 Vladikavkazin paikallisprikaatin komentajana Pohjois-Kaukasiassa. Hän erosi armeijan palveluksesta 1905 kenraaliluutnanttina.

Procopé oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1885–1892 ja vuosina 1897–1899 hän oli mukana Suomen sotaväen lääkintä- ja taloushuollon kehittämistä suunnitelleissa komiteoissa. Procopé kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä sekä teki käännöstöitä.

Procopé oli naimisissa kaksi kertaa:

* 1866–1871 Agata Louise von Knorringin (1844–1871) kanssa
* vuodesta 1872 Mathilda Helena von Knorringin (1849–1920) kanssa

Runoilija Hjalmar Procopé oli Berndt Feodor Georg Procopén poika tämän ensimmäisestä avioliitosta.

Katso myös
----------

* Procopé

Teoksia
-------

* *Finska kadettkåren : dikter in memoriam*, tekijät Feodor Procopé ja Georg Procopé. Helsingfors 1931
* *Finska gardet : vers och prosa in memoriam*. Innehåller dikter av Zachris Topelius, Feodor Procopé, Hjalmar Procopé, Georg Procopé. Helsingfors 1937

Käännöksiä
----------

* *Sammanbindningstext samt ord till körer och soli ur Athalie*, sorgespel af Racine; med musik af Felix Mendelssohn-Bartholdy ; öfversättning af Fdr. ; promotionskantat 1890 af K. Krohn med musik af R. Faltin. Wasa musikaliska förening, Nikolaistad 1892
* Thomas Moore : *Paradiset och Perin : en dikt ur Lalla Rookh*; öfversatt af Feodor Procopé : musiken komponerad af Robert Schumann. Wasa musikaliska förening, Nikolaistad 1893

Lähteet
-------

* Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Biografiakeskus : Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 : Berndt Fredrik Georg (Feodor) Procopé

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Ildefons Cerdà
Eixamplen alueen kaavan alkuperäisluonnos
**Ildefons Cerdà i Sunyer** (23. joulukuuta 1815 - 21. elokuuta 1876) oli katalonialainen kaavoituksen ja kaupunkisuunnittelun uranuurtaja. Hänet tunnetaan Barcelonan laajennukseksi rakennetun Eixamplen alueen ruutukaavan suunnittelijana.

Eixamplen ruutukaava
--------------------

Cerdà sai vuonna 1856 Barcelonan kaupunginhallitukselta toimeksiannon Barcelonaa ympäröivien tasankojen topografisen kartan laatimiseksi. Samalla hän alkoi suunnitella tapoja, joilla ahtaaksi käynyttä keskiaikaista kaupunkia voitaisiin tehokkaasti laajentaa. Cerdà ei löytänyt 1800-luvun puolivälissä sopivaa aineistoa suunnittelutyön pohjaksi, joten hän päätti suunnitella kaavan alusta lähtien itse. Kaava perustui kulmistaan viistetyistä neliöistä koostuviin kortteleihin sekä pitkiin ja leveisiin katuihin, joille pääsi runsaasti auringonvaloa ja joille mahtuivat niin jalankulkijat, hevosvaunut kuin hevosvetoiset raitiovaunutkin.

Ajatus loogisen verkostomaisesta, vehreästä ja valoisasta kaupunkirakenteesta oli 1800-luvulla aikaansa edellä. Koska alue rakennettiin käytännössä puhtaalta pöydältä, päästiin myös esimerkiksi viemäröintiä ja muita järjestelmiä rakentaessa käyttämään viimeisintä teknologiaa. Cerdàn suunnitelmat toteutuivat suurilta osin, mutta tilanpuutteen vuoksi rakennuksista tehtiin lopulta suunniteltua korkeampia ja korttelien sisäpihoille kaavailluista pienistä puutarhoista luovuttiin. Peruskaava on kuitenkin edelleen nähtävissä selkeästi Eixamplen alueen katukuvassa.

Lähteet
-------

* Saunaluoma, Hannu: Ildefons Cerdà (1815-1876) (.pdf) (Työväenmuseo Werstaan seminaariesite) *tampere.fi*.  14.8.2008. Viitattu 1.4.2010.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Juan José Flores** (1800 Puerto Cabello, Venezuela – 1864 Guayaquil, Ecuador) oli ecuadorilainen sotilas ja valtiomies. Hän toimi maansa presidenttinä 1830–1834 ja uudelleen 1839–1845.

Hän taisteli Simon Bolivarin joukoissa, ja nautti Bolivarin arvostusta. Hänet nimitettiin Paston alueen komentajaksi 1824, ja Suur-Kolumbian eteläisen osan komentajaksi 1826, asemapaikkanaan Quito. Alueen asukkaiden tuella hän irrotti eteläosat Suur-Kolumbiasta, ja muodosti näin Ecuadorin valtion.

Flores ajoi läpi asetuksen, jonka mukaan hän sai Ecuadorin kansalaisuuden, koska meni naimisiin ecuadorilaisen vaimon kanssa. Näin hän saattoi hakea maan presidentiksi vuonna 1830, ja hallitsikin sen poliittista kenttää 15 vuoden ajan. Perustuslainmuutokset oikeuttivat hänet uusiin kausiin, mutta vuonna 1845 hän joutui väistymään.

Erotettu presidentti lähti Eurooppaan, missä hän alkoi valmistella aseellista maihinnousua Ecuadoriin ja haki sille tukea useilta eurooppalaislta valtioilta. Muut Amerikan valtiot estivät suunnitelman toteuttamisen. Flores palasi Etelä-Amerikkaan ja asettui synnyinmaahansa Venezuelaan, luopui Ecuadorn kansalaisuudesta ja omistautui jälleen sotilasuralle. Vuonna 1858 entinen vihollinen Gabriel García Moreno kutsui Floresin johtaman Ecuadorin joukkoja maan eteläosissa puhjenneiden levottomuuksien tukahduttamisessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juan José Flores *Biografias y Vidas*. Viitattu 10.8.2017. (espanjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Red Buttons** (5. helmikuuta 1919 New York, New York – 13. heinäkuuta 2006 Century City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.

Ura
---

Buttons aloitti uransa teatterin parista. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa *Siivekäs voitto* (*Winged Victory*, 1944). Buttonsin todellinen läpimurtorooli oli elokuvassa *Sayonara* (1957), jossa hän esitti Joe Kellyä. Rooli toi hänelle sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon että parhaan miessivuosan Golden Globen. Muita hänen tunnettuja elokuvia ovat muun muassa *Atlantin valli murtuu* (*The Longest Day*, 1962), *Harlow – seksityttö* (*Harlow*, 1965) ja *Ammutaanhan hevosiakin* (*They Shoot Horses, Don't They?*, 1969). Elokuvien lisäksi Buttons loi mittavan uran televisiossa ja hän onkin saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Yksityiselämä
-------------

Buttonsin syntymänimi oli **Aaron Chwatt** ja hän oli juutalaissiirtolaisten lapsi. Red Buttons oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeinen Alicia Pratsin kanssa kesti aina vuodesta 1964 aina vuoteen 2001, jolloin Alicia kuoli. Alician kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli verisuonisairauteen 87-vuotiaana.

Aiheesta muualla
----------------

* Red Buttonsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Red Buttons TCMDB:ssä
* Red Buttonsin tekemät Broadway-näytelmät
* Red Buttons Allmoviessa (englanniksi)
* Red Buttons NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Loudguns** on suomalainen hard rock -yhtye, jonka kitaristi Sami Pilve perusti vuonna 2009. Yhtye on julkaissut uransa aikana kaksi albumia, *Broken Highway* (2011) sekä *Sunset Runaway* (2014). Ensimmäisellä albumilla rumpuja soittaa Stratovariuksen rumpali sekä kitaristi Sami Pilven serkku Rolf Pilve. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii saksalainen Rock It Up Records/City of Lights Records. 

Yhtyeen single "Who Needs a Heaven" on julkaistu Rock It Up Recordsin *You Better Rock It Up Vol. 2* -kokoelmalevyllä. Kesällä 2015 yhtye esiintyi Tampereen South Park -festivaalilla, jossa esiintyi lisäksi mm. Helloween ja Def Leppard.

Historia
--------

Yhtyeen perusti kitaristi Sami Pilve vuonna 2009 keskeytettyään koulunkäynnin. Pilve pyysi yhtyeeseensä mukaan basisti Markus Sirénin. Yhdessä he alkoivat työstää materiaalia yhtyeen ensimmäiselle levylle. Lopulliseen kokoonpanoon liittyivät lisäksi Lassi Vääränen, Heikki Kokko, Akseli Kaasalainen ja Rolf Pilve, joka soitti rummut yhtyeen ensimmäiselle albumille, muttei jäänyt vakituiseksi jäseneksi. Hänen tilalleen tuli rumpali Jussi Kallava. Debyyttialbumi Broken Highway julkaistiin vuonna 2011.

Bändi keikkaili ja julkaisi heinäkuussa 2014 toisen albuminsa Sunset Runawayn. Tämän albumin avulla yhtye sai levytyssopimuksensa Rock It Up Records/City of Lights Recordsin kanssa. Samana vuonna yhtyeen jäsenet Heikki Kokko ja Jussi Kallava lähtivät bändistä. Heidät korvasivat Henri Saarinen ja Toni Lehmusoksa.

Alkuvuodesta bändi julkaisi netissä musiikkivideon toisen albuminsa kappaleelle Loud 'n' Proud. Kyseisen vuoden lopussa yhtye ilmoitti kotisivuillaan laulaja Lassi Vääräsen jättävän bändin. Bändi julkaisi uuden singlen "Who Needs a Heaven" digitaalisesti 23. lokakuuta 2015. Lassi Vääränen laulaa yhä lähtönsä jälkeen julkaistulla singlellä.

Vuoden 2016 huhtikuussa yhtyeen levymerkki City Of Lights Records ilmoitti uudelleenjulkaisevansa yhtyeen omakustanteisesti julkaistun debyytin Broken Highway. Samoihin aikoihin basisti Markus Sirén jätti yhtyeen.

Syyskuussa 2016 yhtye julkaisi uuden laulajansa nimen. Vääräsen korvaisi Olli Kärki.

Single "Billie the Queen / These Dreams" julkaistiin 19. helmikuuta 2017.

Jäsenet
-------

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset jäsenet
* Sami Pilve – kitara
* Henri Saarinen – kitara (2014–)
* Akseli Kaasalainen – koskettimet
* Toni Lehmusoksa – rummut (2014–)

 | Entiset jäsenet
* Lassi Vääränen – laulu (2009–2015)
* Heikki Kokko – kitara (2009–2014)
* Jussi Kallava – rummut (2009–2014)
* Markus Sirén – basso (2009–2016)

 |

### Muut

* Rolf Pilve – rummut yhtyeen ensimmäisellä albumilla

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Broken Highway*  (2011)
* *Sunset Runaway*  (2014)

### Singlet

* "Who Needs a Heaven" (2015)
*Tämä artikkeli kertoo sanoittaja ja musiikkituottaja Hal Davisistä. Häntä ei pidä sekoittaa sanoittaja ja musiikkituottaja Hal Davidiin.*
**Harold Edward "Hal" Davis** (8. helmikuuta 1933 – 18. marraskuuta 1998) oli afroamerikkalainen sanoittaja ja tuottaja, joka on The Jackson 5 -yhtyeen avainhenkilö.

Hän kirjoitti ja tuotti esimerkiksi Jackson 5:n kappaleet I'll Be There ja Dancing Machine ja Eddie Kendricksin kappaleen "Can I". Davis tuotti myös monille muille, kuten Bette Midlerille, The Supremesille, Diana Rossille ja Little Stevie Wonderille.

Hal Davis oli tuottaja ja sanoittaja Motown Recordsilla lähes kolmenkymmenen vuoden ajan. Hän ja Marc Gordon avasivat Mowestin, Motownin länsirannikolla sijaitsevan toimisto-osaston 1960-luvun lopulla.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ilmārs Bricis** (s. 9. heinäkuuta 1970 Riika) on latvialainen ampumahiihtäjä, kaksinkertainen MM-kisojen pronssimitalisti.

Bricis sijoittui nolla-ammunnalla kolmanneksi 20 kilometrin kilpailussa Pokljukan MM-kisoissa 2001. Hän hävisi kilpailun voittaneelle, yhden sakkominuutin ampuneelle Paavo Puuruselle 29,5 sekuntia. Hopeamitalisti Vadim Sashurin voitti Bricisin vain 1,3 sekunnilla.

Bricis sai toisen MM-pronssinsa Hochfilzenin MM-kisojen 2005 10 kilometrin kilpailussa. Hän selvisi tälläkin kertaa sakoitta, kun puolestaan kärkikaksikko Ole Einar Bjørndalen ja Sven Fischer kiersivät yhden sakkokierroksen – ero kultamitaliin oli 24 sekuntia. Hanti Mansijskin MM-kilpailuissa 2003 Bricis oli yhteislähtökilpailussa neljäs vajaat kuusi sekuntia pronssista jääneenä.

Olympiakisoissa Bricis on ollut parhaimmillaan neljäs Torinon 2006 kisojen takaa-ajokilpailussa; ero pronssimitalisti Sven Fischeriin oli 11,1 sekuntia. Naganon kisoissa 1998 hän oli 20 kilometrillä viides. Maailmancupin osakilpailuissa hän on ollut kolme kertaa toinen ja neljästi kolmas sekä cupin kokonaispisteissä parhaimmillaan yhdestoista kaudella 1997–1998.

Saavutuksia
-----------

* MM-kilpailut
	+ Ruhpolding 1996: 10 km:llä kolmastoista
	+ Pokljuka 1998: takaa-ajossa yhdeksäs
	+ Kontiolahti 1999: viestissä viides, takaa-ajossa kuudes, 10 km:llä kahdestoista
	+ Oslo 1999: 20 km:llä kymmenes, yhteislähdössä viidestoista
	+ Oslo 2000: yhteislähdössä neljästoista
	+ Lahti 2000: viestissä kuudes
	+ Pokljuka 2001: 10 km:llä pronssia, yhteislähdössä kahdeksas
	+ Hanti-Mansijsk: yhteislähdössä neljäs, takaa-ajossa kahdestoista
	+ Hochfilzen 2005: 10 km:llä pronssia, yhteislähdössä kolmastoista, takaa-ajossa neljästoista
	+ Östersund 2008: yhteislähdössä kahdestoista, takaa-ajossa kolmastoista, normaalimatkalla viidestoista
* Olympialaiset
	+ Nagano 1998: 20 km:llä viides, viestissä kuudes
	+ Torino 2006: takaa-ajossa neljäs, 10 km:llä kahdestoista
	+ Vancouver 2010: 10 km:llä neljästoista

Lähteet
-------

* Ilmārs Bricis Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Johan Christopher Toll**
**Johan Christopher Toll** (1. helmikuuta 1743 – 21. toukokuuta 1817) oli ruotsalainen sotamarsalkka ja poliitikko.

Tollilla oli merkittävä rooli kuningas Kustaa III:n vuonna 1772 tekemässä vallankaappauksessa, sillä hän suostutteli Etelä-Ruotsissa sijaitsevan Kristianstadin varuskunnan kuninkaan puolelle. Vallankaappauksen jälkeen Tollista tuli eräs kuninkaan tärkeimmistä avustajista, ja hän sai merkittävän aseman Ruotsin puolustus- ja ulkopolitiikassa. Vuonna 1786 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.

Kun Kustaa III hyökkäsi Venäjälle vuonna 1788 (ns. Kustaan sota), turvautui hän paljolti Tollin laatimiin hyökkäyssuunnitelmiin. Sota sujui huonosti, ja niinpä Toll joutui kuninkaan epäsuosioon. Vastoinkäymisistä ei kuitenkaan olisi pitänyt syyttää Tollia, sillä hän oli alun perin pitänyt hyökkäyksen ajoitusta huonona. Ruotsin armeija olisi hänen mielestään tarvinnut enemmän aikaa sotaan valmistautumiseen.

Tollin vastoinkäymiset jatkuivat 1790-luvulla: maanpetoksesta syytetyn Gustaf Mauritz Armfeltin vastaisen oikeudenkäynnin yhteydessä myös Toll joutui epäilyksenalaiseksi, ja hänet tuomittiin melko huterin perustein kahdeksi vuodeksi vankilaan. Kuningas Kustaa IV Aadolf palautti kuitenkin pian Tollin kunnian ja nimitti tämän tärkeisiin diplomaattisiin tehtäviin. Vuonna 1801 Toll siirtyi hoitamaan Skånen kenraalikuvernöörin virkaa.

Vuonna 1807 Ruotsi tarvitsi jälleen Tollin diplomaattisia taitoja: Napoleonin joukot olivat saartaneet Ruotsin armeijan Rügenin saarelle Pohjois-Saksaan, mutta Toll onnistui neuvottelemaan ruotsalaisille kunniallisen vetäytymisen. Ruotsalaiset saivat pitää kaikki aseensa ja kalustonsa. Kustaa IV Aadolf palkitsi hänet tästä hyvästä sotamarsalkan arvolla. (Kuninkaalla oli syytäkin kiitollisuuteen, sillä tuon sotilaallisen katastrofin partaalle oli päädytty hänen taitamattoman politiikkansa vuoksi.)

Vuonna 1814 Toll korotettiin kreivin arvoon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Gaylord Nelson
**Gaylord Anton Nelson** (4. kesäkuuta 1916 Clear Lake, Wisconsin, Yhdysvallat – 3. heinäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Wisconsinin kuvernööri ja senaattori.

Gaylord Nelson sai Bachelor of Arts -tutkinnon Kaliforniassa San Josen valtionyliopistossa 1936. Hän sai lainopillisen pätevyyden Wisconsinin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa 1942. Hän osallistui sota-aikana Okinawan taisteluun luutnanttina. Hän meni naimisiin Carrie Lee Dotsonin kanssa ja he saivat kolme lasta. Hän harjoitti lainopillista toimintaa Madisonissa.

Vuonna 1948 hänet valittiin osavaltion senaattiin. Vuonna 1958 hänestä tuli Wisconsinin kuvernööri katkaisten samalla osavaltion pitkän republikaanihallinnon. Hänestä tuli myös Yhdysvaltain senaatin jäsen vuonna 1962, jolloin syrjäytti pitkäaikaisen republikaanivastustajansa Alexander Wileyn. Senaatissa Gaylord Nelson toimi vuoteen 1981.

Gaylord Nelsonin poliittisena saavutuksena voi pitää ensimmäisen Maan päivän ideointia, mikä toteutui vuonna 1970. Hänen nimeään kantaa myös The Nelson Pill Hearings, tapahtuma, jossa hän pyysi kokoon vuonna 1970 neuvottelun koskien yhdistelmäpillerien haittavaikutuksista. 

Pudottuaan senaatista hävittyään republikaani Bob Kastenille 1980 hän jatkoi ympäristönsuojelutoimintaansa ja hänestä tuli Yhdysvaltojen The Environment Societyn pääsihteeri, ja hän sai Presidentin vapausmitalin.

Gaylord kuoli sydämen vajaatoimintaan 89-vuotiaana. Hänen mukaansa on nimetty muun muassa puisto Governor Nelson State Park hänen kotiosavaltiossaan.

Aiheesta muualla
----------------

* NELSON, Gaylord Anton, (1916 - 2005) *Biographical Directory of the United States Congress*.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
**Jeanne-Claude Denat de Guillebon** (13. kesäkuuta 1935 Casablanca, Ranskan Marokko – 18. marraskuuta 2009 New York, New York, Yhdysvallat), tunnettu myös nimellä **Jeanne-Claude**, oli ranskalainen taiteilija, joka oli avioliitossa bulgarialaissyntyisen taiteilijan Christo Javacheffin kanssa.

Elämä
-----

Jeanne-Clauden äiti Précilda oli vasta 17-vuotias mennessään salaa naimisiin majuri Lein Denatin kanssa. He erosivat pian Jeanne-Clauden syntymän jälkeen. Toisen maailmansodan aikana Jeanne-Clauden äiti meni Vapaan Ranskan armeijaan taistelemaan saksalaismiehittäjää vastaan. Palattuaan vuonna 1945 Précilda meni vuonna 1946 naimisiin kenraali Jacques de Guillebonin kanssa. Perhe asui vuosina 1945–1952 Pariisissa ja vuosina 1952–1957 Tunisiassa. Sen jälkeen perhe palasi Ranskaan.

Jeanne-Claude tapasi bulgarialaissyntyisen taiteilijan Christo Javacheffin lokakuussa 1958 Christon ollessa maalaamassa Jeanne-Clauden äidin Precilda de Guillebonin muotokuvaa. Christo rakastui ensin Jeanne-Clauden sisarpuoleen Joyceen. Jeanne-Claude taas kihlautui Philippe Planchonin kanssa. Ennen häitä Jeanne-Claude tuli raskaaksi, ja lapsen todettiin olevan Christon. Jeanne-Claude meni naimisiin Planchon kanssa mutta jätti hänet häämatkan jälkeen. Christon ja Jeanne-Clauden poika Kiril syntyi 11. toukokuuta 1960. Jeanne-Claude ja Christo menivät naimisiin 28. marraskuuta 1962.

Helmikuussa 1964 Christo ja Jeanne-Claude menivät New York Cityyn. Käytyään välillä Euroopassa pariskunta palasi syyskuussa Yhdysvaltoihin. Oltuaan 17 vuotta vailla minkä maan kansalaisuutta Christo sai 1973 Yhdysvaltain kansalaisuuden.

Reichstagin paketoimisen alkutoimia kesäkuussa 1995.

Taide
-----

Christon ja Jeanne-Clauden taide on paketoimista. He ovat paketoineet tavallisia rakennuksia, mutta myös saaria ja puita. Ehkä kuuluisin paketointi oli vuonna 1995 paketoitu Reichstag Berliinissä. Vuonna 1983 he paketoivat Miamin edustalla olevat saaret.

Aiheesta muualla
----------------

* Jeanne-Claude Denat de Guillebonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jeanne-Claude Denat de Guillebon**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mariano Díaz Mejía**, yleensä vain **Mariano** (s. 1. elokuuta 1993 Barcelona, Espanja) on dominikaanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Mariano aloitti jalkapalloilu-uransa barcelonalaisen Espanyolin junioriakatemiasta. Vuonna 2009 Mariano siirtyi Badalonan junioreihin, ja ensiesiintymisensä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneessa edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2011–2012. Kauden puolivälissä hänen matkansa jatkui Real Madridin junioriakatemiaan.

Elokuussa 2012 Mariano nostettiin Real Madridin C-joukkueeseen, joka pelasi niin ikään Segunda B:ssä. 18. tammikuuta 2014 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran B-joukkueessa Castillassa Sporting de Gijónia vastaan. Joukkueen sarjataso oli tuolloin Segunda División, mutta kaudeksi 2014–2015 se putosi Segunda B:hen. Kaudella 2015–2016 Mariano oli 25 maalillaan Castillan paras maalintekijä sarjassa.

Mariano teki viisivuotisen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa tammikuussa 2016. Seuraavana kesänä seura sai hänestä lainasopimustarjouksia, mutta hän jäi lopulta Zinédine Zidanen valmentamaan edustusjoukkueeseen. Kesän aikana Mariano pelasi neljässä harjoitusottelussa, ja edustusjoukkuedebyyttinsä virallisissa otteluissa hän teki 27. elokuuta 2016 Primera Divisiónin ottelussa Celtaa vastaan.

Maajoukkueura
-------------

Espanjassa syntyneen Marianon äiti Mariana Mejía on dominikaanilainen. Mariano teki ensiesiintymisensä Dominikaanisen tasavallan maajoukkueessa 24. maaliskuuta 2013 ystävyysottelussa Haitia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mariano: Mariano Díaz Mejía *BDFutbol*. Viitattu 28.8.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Mariano, from Madrid to the Caribbean Marca. Viitattu 5.4.2015. (espanjaksi)
3. ↑  Los rojiblancos meten máxima presión al Deportivo Marca. Viitattu 5.4.2015. (espanjaksi)
4. ↑  Madrid Castilla 2015–16 *BDFutbol*. Viitattu 28.8.2016. (englanniksi)
5. ↑  Meana, Antón: El Madrid renueva a Mariano *Marca*.  8.1.2016. Unidad Editorial. Viitattu 28.8.2016. (espanjaksi)
6. ↑  Mariano se queda en la primera plantilla del Madrid *Marca*.  20.8.2016. Unidad Editorial. Viitattu 28.8.2016. (espanjaksi)
7. ↑  Debut de Mariano en partido oficial  27.8.2016. Real Madrid. Viitattu 28.8.2016. (espanjaksi)
8. ↑  Díaz, Mariano *National Football Teams*. Viitattu 28.8.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Marianon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Marianon tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)

Real Madrid – Primera División
1 Courtois |
2 Carvajal |
3 Militão |
4 Alaba |
5 Bellingham |
6 Nacho |
7 Vini Jr. |
8 Kroos |
10 Modrić |
11 Rodrygo |
12 Camavinga |
13 Lunin |
14 Joselu |
15 Valverde |
16 Odriozola |
17 Vázquez |
18 Tchouaméni |
19 Ceballos |
20 García |
21 Brahim |
22 Rüdiger |
23 Mendy |
24 Güler |
25 Arrizabalaga |
Valmentaja Ancelotti
Aroup Chatterjee vuonna 2013
**Aroup Chatterjee** (bengaliksi অরূপ চট্টোপাধ্যায়, *Ôrūp Caṭṭōpādhyāy*) on intialainen lääkäri. Hän kirjoittanut kirjan *Mother Teresa: The Final Verdict*, jossa hän pyrkii kyseenalaistamaan Äiti Teresan maineen epäitsekkään palvelutyön vertauskuvana. Chatterjee työskenteli aiemmin lääkärinä Äiti Teresan perustamassa järjestössä Rakkauden lähettiläät, ja hän on syyttänyt tätä Kalkuttan kaupungin maineen aiheettomasta mustaamisesta. Chatterjee myös väittää, että Äiti Teresa on liioitellut köyhien keskuudessa tekemäänsä työtä ja ettei tämä käyttänyt saamaansa suurta avustussummaa köyhien auttamiseen ja että ihmiselle annettu sairaanhoito oli täysin riittämätöntä. 

Chaterjeen arvostelu oli herätteenä dokumenttiohjelmalle *Hell's Angel*, joka nähtiin Britanniassa Channel 4 -kanavalla. Ohjelman kertojana toimi toinen tunnettu Äiti Teresan arvostelija, Christopher Hitchens, joka tuotti ohjelman yhdessä Tariq Alin kanssa. Chaterjee on arvostellut dokumenttia sensaatiohakuisuudesta mutta ei ole kommentoinut väitteiden totuudenmukaisuutta. Chaterjee ja Hitchens olivat ainoat viralliset vastustajat, kun katolinen kirkko aloitti 2003 Äiti Teresan autuaaksijulistamisprosessin.

Aiheesta muualla
----------------

* Chatterjeen kotisivu (englanniksi)
* Mother Teresa:The Final Verdict Kirjan johdanto ja kolme ensimmäistä lukua. (englanniksi)
* Bill Cooke: Taru ja todellisuus - Äiti Teresan suuri huijaus. Vapaa Ajattelija 6/2004.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Italia Transporto Aereo S.p.A.**, kaupallisesti **ITA Airways** (IATA: **AZ**, ICAO: **ITY**, kutsukoodi: **ITARROW**) on Italian kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin Alitalian tilalle. ITA Airways on Sky Team -allianssin jäsen, solmukohtanaan Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema Roomassa.

Historia
--------

Lukuisten tuloksettomien neuvotteluiden eri lento- ja muiden liikenneyhtiöiden kanssa jälkeen Italian valtio otti koronaviruspandemian takia vaikeuksiin joutuneen Alitalian haltuunsa vuonna 2020. Alitalia saneerattiin, ja syntyi ITA. ITA alkoi myymään verkkosivuillaan lippuja ja liittyi Sky Teamiin vuonna 2021. 

Vuoden 2022 alussa kolme liittoumaa, Lufthansa ja MSC, Air France-KLM ja sijoitusyhtö Certares sekä sijoitusyhtiö Indigo Partners, olivat kiinnostuneita ostamaan osuuden ITA Airwaysista. Indigo Partners ei kuitenkaan lopulta tehnyt tarjousta. Keväällä 2023 Italian valtio ja Lufthansa sopivat 41 prosentin myymisestä Lufthansalle ja Lufthansa kertoi aikovansa ostaa loput 59% seuraavan kahden vuoden sisällä. Näin ITA Airwaysistä tulisi kokonaan Lufthansa Groupin omistama.

Lähteet
-------

1. ↑  Rome to take full control of Alitalia in June: minister *Reuters*.  23.4.2020. Viitattu 12.10.2023. (englanniksi)
2. ↑  Nur zwei Gebote für ITA *aero.de*.  24.5.2022. Viitattu 12.10.2023. (saksaksi)
3. ↑  Lufthansa Group reaches agreement on the acquisition of 41 per cent stake in ITA Airways *Lufthansa Group reaches agreement on the acquisition of 41 per cent stake in ITA Airways*. Viitattu 12.10.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:ITA Airways
George Whitefield Chadwick
**George Whitefield Chadwick** (13. marraskuuta 1854 – 4. huhtikuuta 1931) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän kuului Amy Beachin, Arthur Footen, Edward MacDowellin, John Knowles Painen ja Horatio Parkerin ohella *Boston Six* -ryhmään. Hänen teostensa joukossa on oopperoita, kolme sinfoniaa ja viisi jousikvartettoa.

Chadwick opiskeli paitsi kotimaassaan, myös Saksassa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Carl Reinecke, Salomon Jadassohn ja Josef Rheinberger. Hän toimi paitsi säveltäjänä, myös urkurina ja kapellimestarina. Hän nousi New England Conservatoryn johtoon vuonna 1897. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:George Whitefield Chadwick
*Tämä artikkeli käsittelee äänisuunnittelijaa. Okkultistina tunnetusta Reima Saarisesta on eri artikkeli.*
**Reima "Reiska" Saarinen** (s. 1961) on suomalainen äänisuunnittelija. Reima Saarinen on yksi Suomen arvostetuimmista audioalan tekijöistä ja hänet on myös palkittu vuoden äänimies-palkinnolla. Saarinen tunnetaan muun muassa J. Karjalaisen pitkäaikaisena miksaajana, Suomen Eurovision-laulukilpailun saliäänensuunnittelijana ja muun muassa Paavo Suuri-oopperan äänisuunnittelijana. Tällä hetkellä Saarinen työskentelee Helsingin Musiikkitalon suunnittelun parissa.

Reima Saarinen on kotoisin Kouvolasta, jossa hän asuu tälläkin hetkellä. Hän on ollut myös Peer Günt-yhtyeen rumpalina vuosina 1977-81 jonka jälkeen siirtyi bändin miksaajaksi Twist Twist Erkinharjun astuttua rumpujen taakse.

Aiheesta muualla
----------------

* Reima Saarisen kotisivut[vanhentunut linkki]

Peer Günt

| 
* Timo Nikki
* Pete Pohjanniemi
* Sauli "Sakke" Koivula

 |
| --- |
| 
* Vesa Suopanki
* Pauli Johansson
* Jussi Kylliäinen
* Jukka Loikala
* Reima "Boss" Saarinen
* Seppo "Sefi" Karjalainen
* Timo Kipahti aka Toni Rossi
* Petri "Crow" Korppi
* Teijo "Twist Twist" Erkinharju
* Teijo "Tsöötz" Kettula

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | 
* Peer Günt
* Backseat
* Good Girls Don’t...
* Fire Wire
* Don’t Mess with the Countryboys
* Smalltown Maniacs
* No Piercing, No Tattoo
* Guts and Glory
* Buck the Odds

 |
| Kokoelmat | 
* Peer Günt 1 / Through the Wall
* Years On The Road
* Golden Greats
* 20 suosikkia – Liquire and Drugs
* Bad Boys Are Here

 |
| Livealbumit | 
* Live at Rockperry
* Live Today, Gone Tomorrow

 |
| DVD:t | 
* Live at Rockperry
* Live at Tavastia

 |
| EP:t | 
* Through the Wall
* Bad Boys Are Here
* Bartender

 |
**Ljubiša Stojanović "Louis"** (Љубиша Стојановић "Луис"; 25. kesäkuuta 1952 – 31. heinäkuuta 2011) oli Leskovacissa syntynyt serbialainen laulaja. Louis tunnettiin ainutlaatuisesta musiikkityylistään ja hän oli mukana musiikkimaailmassa 1970-luvulta kuolemaansa saakka. Hänen taiteilijanimensä Louis sai alkunsa kun hän oli yhdeksän vuotta ja oli onnistuneesti esittänyt Louis Armstrongin kappaleita. Hän valmistui musiikkilukiosta Nišissä. 

Hän oli ensimmäisten joukossa, jotka yhdistivät jazzia ja Serbian kansanmusiikkia. 1980-luvulla hän nauhoitti ensimmäisen levytyksensä nimeltään *Ne kuni me, ne ruži me, majko* (Älä toru minua, älä nuhtele minua, äiti), joka ylsi huippumyyntiin.

Louis kuoli auto-onnettomuudessa 31. heinäkuuta 2011.

Diskografia
-----------

* Ne kuni me, ne ruži me, majko
* Dudi, s puno ljubavi
* Srcem i dušom
* My way I
* My way II
* Kamerav
* Hajde da se pomirimo
* Dunjo moja
* Louis (uživo)
* Louis (leptir)
* The Best of Louis
* Pogled iznutra
* Čarobnjak
* The Last King Of Balkans (2011 Snail Records)

Lähteet
-------

1. ↑  Serbia : Louis from Flamingosi died in a car accident *Eurovision Song Contest, EST Today*.  31.7.2011. Viitattu 1.8.2011. (englanniksi)
2. ↑  Poginuo pevač Ljubiša Stojanović Luis *rtv.rs*.  31.7.2011. Viitattu 1.8.2011. (serbokroaatiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Pablo Ridson Francisco** (s. 5. tammikuuta 1974 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko.

Francisco nousi julkisuuteen 1990-luvun lopulla esiinnyttyään *MADtv*-televisio-ohjelmassa. Hänen stand up -esityksensä tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa, kun Comedy Central esitti hänen puolituntisen ohjelmansa vuonna 2000. Vuosina 2001 ja 2002 Francisco oli mukana The Three Amigos -kiertueella, johon kuuluivat myös Carlos Mencia ja Freddy Soto. Hän on esiintynyt myös muun muassa *The Tonight Show with Jay Lenossa*, VH1:n *ILL-ustratedissa* ja Carlos Mencian isännöimässä *Mind of Menciassa*.

Francisco on tunnettu kyvystään imitoida useita tunnettuja henkilöitä, kuten Aaron Nevilleä, Arnold Schwarzeneggeriä, Keanu Reevesiä ja yhtä yhdysvaltalaisten elokuvien tunnetuinta traileriääntä Don LaFontainea.

Julkaisut
---------

### CD:t

* *Knee to the Groin* (1997)
* *Sausage* (2000)
* *3* (2003)

### DVD:t

* *Bits and Pieces: Live from Orange County* (2004)
* *Ouch! Live from San Jose* (2006)
* *They Put it Out There* (2011)

### Vierailut Suomessa

* 6.–9.9.2007 Helsingin Kulttuuritalo
* 1.4.2009 Tampere-talo
* 23.9.2010 Helsingin Kulttuuritalo - Funkin' Off The Wall tour
* 28.9.2010 Turun Konserttitalo

Aiheesta muualla
----------------

* Pablo Franciscon virallinen sivusto (englanniksi)
* Pablo Francisco Myspacessa (englanniksi)
* Pablo Francisco Latino Comedy -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Pablo Francisco Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Pablo Franciscon virallinen YouTube-kanava (englanniksi) (suomeksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Roland Kuhn** (1912–2005) oli sveitsiläinen tutkija ja psykiatri. Hän on toiminut tuolloin baselilaisen lääkeyhtiön, J. R. Geigyn palveluksessa sekä Münsterlingenin psykiatrisen sairaalan uusien lääkeaineiden kokeilusta vastaavana lääkärinä. Kuhn yleni vuonna 1971 sairaalan johtavaksi lääkäriksi.

Koulutustaustansa tohtori Kuhn oli hankkinut Bernissä sekä Waldaun psykiatrisessa sairaalassa. Kuhn:in työssä yhdistyivät sekä orgaanisen kemian laaja osaaminen että humanismi. Roland Kuhn hallitsi myös freudilaisen psykoanalyysin. Hän kuului arvostettuun "psykologiseen klubiin", jonka kokouksiin hän osallistui Münsingenissa. Kuhn työskenteli sellaisten merkittävien henkilöiden, kuten Jacob Klaes:n, Max Müeller:n sekä Ludwig Binswanger:n kanssa.

Kuhn perehtyi tutkimustoiminnassaan alkuvaiheissaan aivoisen sähkötoiminnan mittaamiseen, jonka yhdeksi pioneeriksi hän tuli. Aivosähkökäyrät (EEG) olivat aikaisemmin tuntematonta aluetta.

Tieteellisen läpimurtonsa Kuhn suoritti tutkimalla uutta lääkeainetta, koodinimeltään "*G22355*". Valmiste nimettiin myöhempänä imipramiiniksi. Sitä kokeiltiin aluksi maanisiin ja psykoottisiin potilaisiin, joidenka oireita imipramiini pahensi. Kun samaa lääkettä kokeiltiin masennuspotilaisiin, saatiin aikaan positiivisesti dramaattisia hoitotuloksia, joita kuvailtiin "ihmeparanemisina". Tutkimustyö tapahtui imipramiinin osalta 1950-luvun alkuvuosista aina puoleenväliin saakka, eri esivaiheineen (G22150) kattaen tarkemmin vuosina 1950–1955. Vuonna 1958 annettiin uudelle, maailman ensimmäiselle erityisesti masennuksen hoitoon tarkoitetulle lääkevalmisteelle nimi *Tofranil*.

Lähteet
-------

* Edward Shorter: *Psykiatrian historia*, MTKL, 2005 (suom. Eila Salomaa) ISBN 952-5154-57-2 (s. 303–306)
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |