recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sateenkaarikaija** (*Purpureicephalus spurius*) on Australian lounaiskolkassa tavattava kaijalaji. Se on sukunsa ainoa edustaja.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 36 senttimetriä ja paino 105–156 grammaa. Pitkäpyrstöisen papukaijan höyhenpuku on hyvin värikäs: selkäpuoli on vihreä, alapuoli pääosin violetti, alaperä ja päälaki punaiset, posket ja yläperä keltaiset. Naaras on himmeämmän värinen. Nuoren linnun päälaki on tummanvihreä. Nokka on harmaa ja ylänokka on pidentynyt kunnon koukkunokaksi, koivet ovat ruskeat ja iiris tummanruskea.

Vanhin vankeudessa elänyt yksilö eli 15,3-vuotiaaksi.

Esiintyminen
------------

Sateenkaarikaijat elävät Australian lounaisosassa Perthin lähellä, Moore-joen eteläpuolella. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja populaation koko on yli 20 000 yksilöä.

Elinympäristö
-------------

Sateenkaarikaijat ovat varsin riippuvaisia marrista (*Eucalyptus calophylla* eli *Corymbia calophylla*), ja asuvat marrimetsiköissä, viljelysmaiden, vesistöjen ja valtateiden reunoilla. Lajia tavataan toisinaan myös Perthin esikaupunkialueilla.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesintä alkaa elokuussa ja jatkuu joulukuuhun. Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa vaihtelevalla korkeudella. Naaras munii neljästä seitsemään munaa, tavallisesti viisi, joita se hautoo keskimäärin 20 päivää. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä, minkä jälkeen ne pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä muutamia kuukausia.

Ravinto
-------

Sateenkaarikaijan ruokavaliosta pääosan muodostavat marrin siemenet, joiden syömiseen sateenkaarikaijan nokka on kehittynyt. Se syö myös muiden kasvien siemeniä, kukkia ja nuppuja, sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Purpureicephalus spurius* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 28.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  AnAge (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1272788
* Wikispecies: Purpureicephalus spurius
* ADW: Purpureicephalus\_spurius
* AFD: Purpureicephalus\_spurius
* BirdLife: 22685087
* BOLD: 71654
* CoL: 4QKG2
* BOW: recpar1
* eBird: recpar1
* GBIF: 2479363
* iNaturalist: 19192
* IRMNG: 11073772
* ITIS: 177560
* IUCN: 22685087
* NCBI: 336387
* Species+: 5715
* Xeno-canto: Purpureicephalus-spurius

 |

 |
**Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä: Muistoja vuosilta 1907–1928** on Maire Gullichsenin (o.s. Ahlström) keskeneräiseksi jäänyt muistelmateos. Teoksen on suomentanut Raija Rintamäki, ja sen on suomeksi julkaissut Tammi. Suppeampi alkuteos ilmestyi nimellä *Regnbågsfärger, mörka stänk: Minnesvandringar 1907–1928*, ja sen on julkaissut Svenska litteratursällskapet i Finland vuonna 2008.

Sisältö
-------

Maire Gullichsen ehti ennen 1990 tapahtunutta kuolemaansa kirjoittaa muistelmistaan lapsuutensa ja nuoruutensa vaiheet kihlaukseen Harry Gullichsenin kanssa. Saatuaan tämän jakson valmiiksi ja esitellyksi kustantajalle hän oli leikitellyt ajatuksella myöhempien vaiheiden kirjoittamisesta. Gullichsen havainnoi ympäristöään ja ihmisiä ensisijaisesti maalarina eikä tekstissään käy analysoimaan kuvaamiaan henkilöitä, kuten hän ei myöskään erittele kokemuksiaan ja niiden taustoja. Muistelmien teemoja ovat Noormarkussa vietetyt lapsuuden kesät, koulunkäynti talvella Helsingissä, vuoden 1918 tapahtuman perheen kannalta, mutta myös kapinointi ankaraa isää vastaan.

Muistelmien viimeistelijöinä toimivat Gullichsenin tytär, professori Lilli Alanen ja toimittaja Cita Reuter käyttäen aineistona Gullichsenin muistiipanoja, kirjeitä ja päiväkirjoja. Alanen on täydentänyt suomenkielistä versiota myöhemmin löytyneen uuden teksti- ja kuva-aineiston pohjalta. Teoksessa on lisäksi Gullichsenin sihteerin Helena Woirhayen artikkeli Gullichsenin myöhemmistä elämänvaiheista suomalaisen taide-elämän kannalta.

Vastaanotto
-----------

*kenen mukaan?*

Kokonaisuutena teos luo kuvan rikkaan teollisuussuvun tyttären kasvamisesta aikuiseksi omaksi itsekseen ulkoisesti loisteliaassa ympäristössä, tyrannimaisen isän kasvatuksessa, josta nuorena kuolleet veljet kärsivät eniten.

*Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä* on kriitikon mukaan toteutettu huolellisesti, ja se on myös kielellisesti hyvä. Gullichsenin elämänvaiheita taustoittavat kuvaukset hänen elinympäristöstään ja maailman tapahtumista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paajanen, Seppo: Tämä tyttö perusti Artekin.[vanhentunut linkki] *Kymen Sanomat* 17.2.2011. Viitattu 20.2.2011.
2. ↑  Alanen, Lilli: "Maire Gullichsenin muistelmahankkeesta", *Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä*, s. 7–15.
3. 1 2  Aho, Antti: Elämä Walter Ahlströmin tyttärenä.[vanhentunut linkki] *Varkauden lehti* 10.1.2011. Viitattu 20.2.2011
4. ↑  Gullichsen, suojapaperin takakansi
5. ↑  Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä. (Arkistoitu – Internet Archive) Tammi. Viitattu 20.2.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Gullichsenin muistelmat *Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä* Tammen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mörri** on Oulun yliopiston Älykkäiden järjestelmien tutkimusryhmän rakentama ulkorobotiikan tutkimukseen kehitetty robotti. Oulun yliopiston ulkorobottitutkimus katsotaan alkaneeksi kesällä 2006, ja tutkimuksen tuloksena Mörri-robotti valmistui vuoden 2008 Military-European LandRobot Trial -kilpailuun.

Mörri robotti voitti M-Elrob kilpailussa Camp-security-skenaarion ja sijoittui neljänneksi Mule-skenaariossa.

Robotti osallistui myös lokakuussa 2008 Teneriffalla Teiden luonnonpuistossa pidettyyn Euroopan avaruusjärjestö ESA:n Lunar Robotics Challenge -kilpailuun. Robotti sijoittui kisassa kolmanneksi.

Robotti on suunniteltu toimimaan vaihtelevissa sääolosuhteissa, lumessa, vesisateessa ja lämpimissä olosuhteissa.

Robotin perustiedot:*lähde?*

* Korkeus – 60 cm
* Leveys – 50 cm
* Pituus – 90 cm
* Paino – noin 60 kg
* Melutaso – < 80 dB(A)
* Toiminta-aika – noin 6 tuntia
* Maksiminopeus – 40 km/h
* Maksimikuorma – 150+ kg

Robotin kommunikaatio tukikohtaan tapahtuu analogisen 2 380 MHz 5W videolinkin ja Satel 3Asd radiomodeemin (869,412 5MHz) kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Tikanmäki, Antti, Röning, Juha Jaakko: Development of Mörri, a High Performance and Modular Outdoor Robot  12.–17.5.2009. Kobe, Japan:  IEEE International Conference on Robotics and Automation.  (englanniksi)
2. ↑  Älykkäiden järjestelmien tutkimusryhmä[vanhentunut linkki]
3. ↑  Elrob.org
4. ↑  Esa.int

Aiheesta muualla
----------------

* Yle.fi. Prisma: Mörri kisaa Teneriffalla
* Digitoday: Mörri mönkii kraatteriin ja takaisin
* IT-viikko: Mörri pysähtyi kraattieriin
* Kuva Mörristä
* Artikkeli Prosessori-lehdessä
**Steel Train** oli vuosina 1999–2013 toiminut viisijäseninen indie rock -yhtye New Jerseystä, Yhdysvalloista.

Yhtye aloitti toimintansa kun ystävykset Jack Antonoff ja Scott Irby-Ranniar aloittivat soittamaan yhdessä. He soittivat New Yorkin maanalaisessa ja kaduilla. Vuosina 1999–2000 yhtye äänitti demon, josta monet levy-yhtiöt kiinnostuivat. Yhtye valitsi levy-yhtiöistä Drive Thru Recordsin.

Yhtyeen ensimmäinen EP, *For You My Dear*, äänitettiin vuonna 2002. Tuolloin yhtye värväsi Evan Winikerin ja Matthias Gruberin auttamaan heitä äänittämisessä ja kiertueilla. Heistä tuli myöhemmin yhtyeen jäseniä, ensin Winikeristä ja sitten Gruberista, joka liittyi yhtyeeseen kitaristi Matthew Goldmanin kanssa.

Jäsenmäärältään kasvanut yhtye äänitti vuonna 2004 *1969*-EP:n ja vuotta myöhemmin debyyttialbuminsa *Twilight Tales from the Prairies of the Sun*. Yhtyeen jäsenet Matthias Gruber ja Matt Goldman lähtivät yhtyeestä joulukuussa 2006. Heidät korvasivat Daniel Silbert ja Jon Shiffman. Yhtye julkaisi toisen täysipitkän albuminsa, *Trampolinen*, vuonna 2007.

Jäsenet
-------

### Kokoonpano yhtyeen lopettaessa

Jack Antonoff
* Jack Antonoff – laulu, kitara, piano, rummut
* Evan Winiker – basso, taustalaulu
* Daniel Silbert – kitara, taustalaulu
* Jon Shiffman – rummut, lyömäsoittimet
* Justin Huey - laulu, piano

### Entiset jäsenet

* Matthias Gruber – rummut, lyömäsoittimet
* Matthew Goldman – kitara, taustalaulu
* Scott Irby-Ranniar - laulu, piano

Diskografia
-----------

### Albumit

* 2005: *Twilight Tales from the Prairies of the Sun*
* 2007: *Trampoline*
* 2010: *Steel Train*

### EP:t

* 2003: *For You My Dear*
* 2004: *1969*
* 2009: *Steel Train Is Here*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mason, Stewart: Steel Train Biography Yahoo! Music. Viitattu 30. tammikuuta 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PureVolume.com[vanhentunut linkki] - Steel Train (englanniksi)
* MySpace - Steel Train (englanniksi)
**Ryhmä 7** (joskus myös *mangaaniryhmä*) on yksi jaksollisen järjestelmän ryhmistä. Siihen kuuluvat siirtymämetallit mangaani (**Mn**), teknetium (**Tc**), renium (**Re**) ja keinotekoinen bohrium (**Bh**).

Ryhmän alkuaineista vain mangaani on jokseenkin yleinen, ja se tunnettiin jo 1700-luvulla. Muita tämän ryhmän alkuaineita ei vielä 1900-luvun alussakaan tunnettu, vaikka Mendelejev oli jo jaksollisen järjestelmän perusteella ennustanut niiden olemassaolon. Renium on harvinainen alkuaine, joka löydettiin vasta vuonna 1925. Teknetiumia ja bohriumia ei luonnossa esiinny, mutta niitä on valmistettu keinotekoisesti ydinreaktioiden avulla. Niiden kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia.

Ryhmän aineet pyrkivät lähestymään saman (17(7b)) ryhmän epämetallisia alkuaineita esiintyessään korkeimmalla hapetusasteellaan (+VII). Esiintyessään korkeimmalla hapetusasteellaan mangaaniryhmän aineilla on oktetti, sillä luovuttamalla 7 elektronia niiden uloimmalle kuorelle jää kahdeksan elektronia. Mangaanin ja reniumin kahden uloimman kuoren elektronikonfiguraatiot ovat samanlaisia: (kuoren numero on n) (n-1)s2 (n-1)p6 (n-1)d5 ns2, mutta teknetiumilla on uloimmalla kuorellaan vain yksi elektroni ja sitä edeltävän kuoren d-orbitaalilla kuusi elektronia.

Ryhmään kuuluu neljä alkuainetta, mutta neljäs aine on erittäin lyhytikäinen keinotekoinen radioaktiivinen aine, bohrium, eikä sillä ole sen vuoksi mitään käytännön merkitystä jo senkin vuoksi ettei ainetta ole saatu valmistettua edes punnittavia määriä. Ryhmän kolme muuta ainetta ovat melko samanlaisia ja niiden yhdisteet samantapaisia, tosin niiden reaktiivisuudessa on erojakin. Ryhmän aineista mangaani on eniten käytössä. Ryhmässä alaspäin mentäessä tiheydet kasvavat nopeasti, mangaanin (7,21 t/m3) ja teknetiumin (11,5 t/m3) välillä eroa on noin 4,3 t/m3, mutta teknetiumin ja reniumin (20,5 t/m3) välillä sitä on 9 t/m3.

Katso myös
----------

* Ryhmän 6 alkuaine
* Ryhmän 8 alkuaine
Steam Controller -peliohjain pakkauksessaan
**Steam Machine** on Valve Corporationin pelikonsoli/pelitietokonekonsepti. Konsolin on tarkoitus toimia osin franchise-periaatteella. Valve kehittää laitteelle ohjelmiston, SteamOS:n, ja prototyyppilaitteita mutta ei varsinaisia myytäviä laitteita. Lisäksi Valve on kehittänyt laitetta varten peliohjaimen. SteamOS on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä, jossa keskeisessä osassa on Valven Steam-ohjelmistojenjakeluohjelmisto. Varsinainen pelikoneiden valmistus ja myynti on jaettu useille eri valmistajille.

Valve ilmoitti SteamOSin kehittämisestä 23. syyskuuta 2013 ja kaksi päivää myöhemmin Steam Machine -alustasta.
PC-pelikoneissa käytettiin tuolloin pääasiassa Windows 8 -käyttöjärjestelmää, jota Gabe Newell kutsui katastrofiksi. Microsoft yritti myös periä kuukausimaksuja PC-verkkopelaamisesta Games for Windows -palvelulla.

SteamOS ei ollut läheskään valmis julistuksen aikaan vaan buginen ja siitä puuttui luvattuja ominaisuuksia. Peliohjain Steam Controller myöhästyi vuoteen 2015. SteamOS julkaistiin viimein loppuvuodesta 2015. Tämän mennessä suurin hype alustan ympäriltä oli jo kuollut.

Kun Steam Machinet viimein julkaistiin marraskuussa 2015, koneita myytiin 7 kuukauden aikana alle 500 000 kpl, jota pidettiin pettymyksenä. PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleita myytiin miljoona julkaisupäivänä vuonna 2013 ja seitsemässä kuukaudessa PS4:ää myytiin 10,2 miljoonaa.

Katso myös
----------

* Steam Deck, vuonna 2022 julkaistu käsikonsoli

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   *store.steampowered.com*.
3. 1 2
4. ↑

Kahdeksannen sukupolven pelikonsolit

* GameStick
* PlayStation 4
* Wii U
* Xbox One
* Ouya
* Steam Machine
* Nintendo Switch
**Mörbyn linnanrauniot** on entinen linna, joka sijaitsee Ruotsissa Norrtäljen kunnassa Rimbon taajamassa.

Mörbyn linnan alkuperänä toimi pommerilaisen Slawekan suvun rakennus 1450-luvulla. Se siirtyi Oxenstiernan suvulle naimakaupan johdosta 1476. Sen rakentamista on jatkettu 1550- ja 1660-luvuilla. Erityisesti laajennustöitä tehtiin Gabriel Kristensson Oxenstiernan aikana, joka toimi Mörbyn isäntänä 1520–1585 sekä omisti myös Ekebyholmin ja Rånäsin linnat. Nämä kolme kuuluivat strategiseen kolmioon, joka suojasi vanhaa matkareittiä.

Suuren 1550-luvulla tapahtuneen tulipalon jälkeen linnasta alettiin rakentaa renessanssilinnaa. 1500-luvun puolivälissä linnaan rakennettiin neliskulmainen torni luoteispuolelle ja vahtitorni kaakkoispuolelle. 1640-luvulla valtioneuvos Gabrien Oxenstierna rakensi linnan lopulliseen muotoonsa, jonka voi nähdä nykyisissä raunioissa. Siihen rakennettiin yksi lisäkerros. Linna hylättiin vuonna 1685, jonka jälkeen raunioituminen alkoi. Oxenstiernat myivät linna kreivi Arvid Hornille, jonka tarkoitus oli korjata linnaa, mutta josta ei sitten tullut mitään. Arkkitehti Carl Hårlemania oli konsultoitu restaurointitöitä varten, mutta hän ehdotti linnan muuttamista kauniiksi raunioksi. Raunion kiviä käytettiin lähiseudun rakennustöihin, esimerkiksi 1800-luvun vaihteessa rakennettuun Fasternan kirkkoon. Kuparikatto oli jo aikaisemmin siirretty Ekebyholmiin.

1920-luvulla nykyinen omistaja rakennutti modernin huvilan raunioiden eteläpuolelle. 1930-luvulla rauniot kaivettiin esiin ja sittemmin niitä on restauroitu useita kertoja. Nykyisin ne ovat huonossa kunnossa eivätkä ole avoinna yleisölle muuten kuin etukäteen varatuilla ryhmien kierroksilla.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mörbyn linnanrauniot**.

Lähteet
-------

* Norrtälje museum: Mörby slottsruin (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stockholms läns museum: Fasterna kyrka och socken (ruotsiksi) Viitattu 3.8.2016
Ryhmä Talvelan taistelijoita Tolvajärvellä.
**Ryhmä Talvela** oli suomalainen sotatoimiyhtymä, joka taisteli talvisodan aikana Laatokan Karjalassa. Sitä komensi eversti Paavo Talvela. Ryhmä Talvelan käymistä taisteluista merkittävin oli Tolvajärven–Ägläjärven taistelu.

Perustaminen
------------

Ryhmä Talvela perustettiin Päämajan käskystä 5. joulukuuta 1939. Ryhmän tehtävänä oli "Lyödä Korpiselän ja Ilomantsin suuntaan etenevät vihollisvoimat".

Eversti Paavo Talvela oli mennyt 2. joulukuuta ylipäällikkö C. G. E. Mannerheimin puheille kuultuaan Suojärven menetyksestä ja vaatinut päästä rintamalle pysäyttämään vihollisen eteneminen. Hän myös pyysi saada mukaansa rintamalle urhoolliseksi ja taitavaksi sotilaaksi tuntemansa everstiluutnantti Aaro Pajarin. 5. joulukuuta 1939 marsalkka määräsikin perustettavaksi Ryhmä Talvelan ja antoi sille edellä mainitun tehtävän. Talvela lähti valmistelujen jälkeen kohti Tolvajärveä ja saapui alueelle 7. joulukuuta. Pääesikunnan määräyksestä Talvelan komentopaikka perustettiin Värtsilään, josta käsin hän johti painopisteenä olevan Tolvajärven suunnan sekä pohjoisemman Ilomantsin suunnan taisteluita.

Ryhmä Talvelan joukot
---------------------

Tulevalla toiminta-alueella oli taisteluissa mukana jo muun muassa seuraavia joukkoja:

* Erillinen Pataljoona 9 (Er.P 9) Tolvajärven alueella
* Erillinen Pataljoona 10 (Er.P 10) Tolvajärven alueella
* Erillinen Pataljoona 12 (Er.P 12) Tolvajärven alueella
* Erillinen Pataljoona 11 (Er.P 11) Ilomantsin alueella

Ilomantsin suunnalle koottiin kolmesta täydennyspataljoonasta sekä Er.P. 11:stä osasto A, jonka johtoon määrättiin eversti Per Olof Ekholm. Tolvajärven suuntaan muodostettiin osasto P, johon keskitettiin pääosa suomalaisten voimista. Ne olivat ym. erillispataljoonat sekä alueelle siirrettävä Jalkaväkirykmentti 16. Osasto P:n johtoon määrättiin everstiluutnantti A. Pajari.

Lähteet
-------

* Sotatieteen laitos: *Talvisodan historia*. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1991. ISBN 951-0-17565-X.
* Olavi Antila jne.: *2. Divisioonan historiikki*. Pori: Etelä-Suomen kustannus OY, 1975. ISBN 951-9064-08-7.
* Jorma Järventaus jne.: *Suomi sodassa*. Helsinki: Valitut Palat, 1983. ISBN 951-9078-94-0.

### Viitteet
| "Stealin'"Uriah Heep |
| --- |
| Singlen "Stealin'" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Sweet Freedom* |
|  Julkaistu | 1973 |
|  Formaatti | 7"-single |
|  Tyylilaji | hard rock |
|  Kesto | 03.17 (singleversio) |
|  Levy-yhtiö | Bronze Records |
| Listasijoitukset |
| Norja 9. (joulukuu 1973)  Saksa 40. (viikko 40/1973) 
Yhdysvallat 91. (1973) |
| Uriah Heepin muut singlet |
| "Sweet Lorraine"1972 | "Stealin'"1973 | "Something or Nothing"1974 |

**Stealin'** on Uriah Heep -yhtyeen vuonna 1973 julkaistu kappale, joka julkaistiin saman vuoden *Sweet Freedom* -albumilla sekä singlenä. Kappale on Ken Hensleyn käsialaa. 

Single menestyi kohtalaisesti myös Yhdysvalloissa nousten Billboard-listan sijalle 91. Singlen b-puolen kappale on "Sunshine", joka ei kuulunut *Sweet Freedom* -albumille. Albumilla "Stealin'"-kappaleen pituus on vajaat viisi minuuttia, singleversio on lyhennetty hieman päälle kolmeen minuuttiin.

Suomessa "Stealin'"-kappaleen levytti tuoreeltaan Karma nimellä "Pakoon pahaa maailmaa". Suomalaiset sanat tähän versioon teki Vexi Salmi ja sovitus oli Karman musiikillisen johtajan ja kitaristin, Kalle Laen.

Kappaleet
---------

**A-puoli**

1. Stealin' – 3.17 (säv. Ken Hensley)

**B-puoli**

1. 
2. Sunshine – 4.48 (säv. Gary Thain/Mick Box)

Kokoonpano
----------

* David Byron – laulu
* Ken Hensley – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Mick Box – kitara
* Gary Thain – bassokitara
* Lee Kerslake – rummut, taustalaulu

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Charts-Surfer: Songsearch charts-surfer.de. Viitattu 3.1.2011.
3. ↑  Uriah Heep - Charts & Awards - Billboard singles allmusic.com. Viitattu 3.1.2011.
Steariinia.
**Steariini** on yleisimmin kynttilöissä ja elintarvikkeissa käytetty valmistusaine. Sitä tehdään nauta- ja lammaseläinten rasvasta tai palmuöljystä.

Sana steariini juontaa juurensa kreikan sanasta *stear*, joka tarkoittaa talia. Kynttilöissä käytetty steariini on steariinihapon ja palmitiinihapon seosta, jonka sulamispiste on 72 celsiusastetta.

Steariinin käytön kynttilöissä keksi 1800-luvulla ranskalainen kemisti Michel Eugène Chevreul, joka onnistui erottamaan steariinihapon eläinrasvan glyseriinistä.

Kemiassa steariinilla voidaan tarkoittaa myös steariinihapon glyseroliesteriä, joka on rasvaa. Mitä enemmän rasvassa on steariinia, sitä kiinteämpää sen koostumus on normaaleissa lämpötiloissa.

Katso myös
----------

* parafiini

Lähteet
-------

* Tietojätti tietosanakirja A-Ö, sivu 806. Kustantaja: Gummerus. ISBN 951-20-6481-2

### Viitteet

1. ↑  Steariini 25 kg Lahtisen vahavalimo.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 18.10.2013.
2. ↑  Tallow stearin BHJ.  Arkistoitu 22.10.2013. Viitattu 18.10.2013.
3. ↑  Candle ENcyclopedia Britannica. Viitattu 18.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kemiallinen joulukalenteri 1/24 - Mitä steariini oikein on (Arkistoitu – Internet Archive) - Tiedetuubi.fi
**George Redding** (6. maaliskuuta 1903 Peterborough Ontario Kanada – 17. lokakuuta 1974) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pääasiallisesti hän pelasi joko vasempana laitahyökkääjänä tai vasempana puolustajana, mutta 22. joulukuuta 1924 pelatussa ottelussa Boston Bruinsin ja Toronto Maple Leafsin välillä Redding pelasi 11 minuuttia Boston Bruinsin maalivahtina. Tuohon aikaan joukkueilla ei ollut varamaalivahteja vaan maalivahdin jouduttua jäähylle tai loukkaannuttua joku kenttäpelaajista komennettiin maalivahdiksi.
Kaikkiaan Redding pelasi NHL:ssa 33 ottelua kahden kauden aikana ja teki niissä kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Hän edusti NHL-tasolla vain Boston Bruinsia
Uransa viimeiset ottelut hän pelasi Englannissa Richmond Hawksin joukkueessa kaudella 1936–1937.

Lähteet
-------

1. ↑  George Redding Stats *Hockey-Reference.com*. Viitattu 13.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Boston Bruins goaltending history : George Redding *www.goaliesarchive.com*.  Arkistoitu 30.9.2020. Viitattu 13.6.2021.
3. ↑  George Redding Hockey Stats and Profile at hockeydb.com *www.hockeydb.com*. Viitattu 13.6.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* SNAC

 |

 |
**Martti Kalevi Marjamaa** (s. 29. tammikuuta 1953 Nivala) on suomalainen nyrkkeilijä. Hän otteli huippuvuosinaan 63,5:n, 67:n ja 71 kilon sarjoissa.

Marjamaa oli parhaimmillaan 1970-luvun puolivälissä. Hän voitti 67 kilon sarjassa Euroopan mestaruuden Katowicessa 1975. Loppuottelussa hän voitti Romanian Victor Zilbermanin tuomariäänin 5–0. Kaksi vuotta myöhemmin Hallen EM-kilpailuissa hän sai 71-kiloisissa pronssia hävittyään välierässä Länsi-Saksan Markus Intlekoferille pistein 4–1. Olympialaisiin hän osallistui Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 mutta ei menestynyt, ja sama kohtalo koitti Havannan MM-kilpailuissa 1974. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1972, 1974, 1976 ja 1980. Suomen mestaruuden hän voitti seitsemän kertaa.

Marjamaa edusti Nivalan Urheilijoita, Lohjan Voimailijoita ja Tapanilan Erää. Hän joutui usein kilpailemaan arvokisapaikasta Kalevi Kosusen kanssa, ja näiden kahden nyrkkeilijän keskinäistä taistoa kuumensi vielä se, että Marjamaa edusti Nyrkkeilyliiton ja Kosunen Työväen Urheiluliiton seuraa.

Kalevi Marjamaan isoveli Tapio Marjamaa oli myös maaottelunyrkkeilijä ja toimi myöhemmin Suomen edustusjoukkueen urheiluhierojana muun muassa olympialaisissa sekä nyrkkeilyn ja yleisurheilun arvokisoissa.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 197. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
Nainen ja kaksi miestä harrastamassa ryhmäseksiä kolmestaan.
Peter Fendin maalaus vuodelta 1835.
**Ryhmäseksi** on seksiä, jota harrastaa keskenään samanaikaisesti vähintään kolme henkilöä. Sitä tiedetään esiintyvän ihmisten ohella myös muiden eläinten, kuten paksusarvilampaiden*lähde?* ja bonobojen keskuudessa.

Ryhmäseksi on yleinen seksifantasia, mutta sen yleisyydestä ei ole paljon tietoa. Vuonna 1992 tehdyn tutkimuksen perusteella suomalaisista miehistä yhdeksän prosenttia ja naisista kaksi prosenttia on harrastanut sitä ainakin kerran elämässään. Ryhmäseksiä harrastetaan kaikkien seksuaalisten suuntausten joukossa. Ryhmäseksiä harrastaessa on kiinnitettävä erityistä huomiota sukupuolitautien ehkäisyyn suuremman tartuntavaaran vuoksi.

Kolmen henkilön välinen seksi
-----------------------------

Kolmen henkilön välinen seksi on ryhmäseksin muoto, jossa seksiaktiin osallistuu kolme ihmistä yhtä aikaa. Seksuaalisen osallistumisen luonne vaihtelee kolmen jäsenen kesken suuresti. Kolmikko saattaa koostua jäsenistä, joista yhdellä on tirkistelijän rooli, ja joskus kutsuttu jäsen on mukana vain tehostaakseen pääparin kokemusta, eikä tapahtuma näin sisällä sukupuoliyhdyntää kahden muun kanssa.*lähde?*

Katso myös
----------

* Bukkake
* Ménage à trois
* Polyamoria
* Polygamia

Lähteet
-------

1. ↑  Locker, Sari: *The Complete Idiot’s Guide to Amazing Sex, 3. painos*, s. 288. Penguin, 2005. ISBN 9781592573271. (englanniksi)
2. ↑  de Camp, Walter: Sex & New York City *City.fi*. Viitattu 8.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ryhmäseksi** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo venäläis-virolaisesta kommunistijohtajasta Aleksandr Kudrjavtsev. Venäläisestä tennispelaajasta Aleksandr Kudrjavtsev on eri artikkeli.*

**Aleksandr Ivanovitš Kudrjavtsev** (ven. Александр Иванович Кудрявцев, (s. 19. elokuuta 1928 Vologdan alue, Neuvostoliitto) oli Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri vuosina 1982–1985. Kansallisuudeltaan hän on venäläinen.

Kudrjavtsev opiskeli vuosina 1945–1951 koneinsinööriksi. Sen jälkeen hän työskenteli Uljanovskissa tehtaan työnjohtajana. Vuonna 1954 hänestä tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) jäsen. Hän jatkoi työtään Uljanovskissa vuoteen 1960. Sen jälkeen hän siirtyi puolueen työntekijäksi Uljanovskissa. Vuodesta 1972 alkaen hän siirtyi Moskovaan NKP:n tehtäviin. Näin Kudrjavtsev oli puhdas Neuvostoliiton nomenklatuuran edustaja.

Vuonna 1982 NKP siirsi Kudrjavtsevin Neuvosto-Viroon paikallisen Viron kommunistisen puolueen toisen sihteerin eli paikallisen puolueen toiseksi vaikutusvaltaisimpaan virkaan. Ykköspaikalla eli ensimmäisen sihteerin virassa oli tiukan keskusvallan ja venäläistämisen kannattaja Karl Vaino. Kudrjavtsev oli Vainon kanssa samalla keskusvaltaa tukevalla linjalla kuten edeltäjänsä puolueen toisena sihteerinä ollut Konstantin Lebedev.

Vuonna 1985 Aleksandr Kudrjavtsev palasi takaisin Moskovaan puoluetehtäviin osastopäälliköksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kudrjavtsev, Aleksandr Ivaninpoika *okupatsioon.ee*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 5.7.2017. (viroksi)
**Pekka Kalevi Liukkonen** (12. elokuuta 1937 Hankasalmi – 22. tammikuuta 2004 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Liukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Arvi Liukkonen ja emäntä Lyydia Liukkonen ja puoliso vuodesta 1964 Liisa Huuskonen. Liukkonen kävi Kansanvalistusseuran kirjeopiston, Jyväskylän liikeapulaiskoulun ja kauppakoulun ja valmistui merkonomiksi Jyväskylän kauppaopistosta 1960, ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1963 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1969 ja maisteriksi 1971 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän suoritti myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä liiketoiminnan kursseja.

Liukkonen oli työuransa alussa ensin metsätyömies ja sitten Osuusliike Vaajalan harjoittelija ja myymälänhoitaja Vaajakoskella 1952–1955, Kangasalan Osuuskaupassa kenttäkoulutuksessa 1960, töissä Englannissa 1961–1962, Farmos Oy:n laskentapäällikkö Turussa 1963, Suomen Osuuskauppaopiston laskentatoimen opettaja Helsingissä 1963–1968, Helsingin Osuuskaupan hallinnollinen johtaja ja johtokunnan jäsen 1968–1972, SOK:n koulutusosaston johtaja ja Suomen Osuuskauppaopiston rehtori 1972–1977, SOK:n Vaasan konttorin johtaja 1977–1983 ja Osuuskauppa Keskimaan toimitusjohtaja 1983–1999. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989. Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi hänet kutsuttiin 2000.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wilmi, Jorma: Kauppaneuvos Kalevi Liukkonen (1937–2004). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 22.12.2022.
2. 1 2 3  Jorma Wilmi: Kalevi Liukkonen *Biografiasampo*. Viitattu 22.12.2022.
**USS Washington (BB-56)** oli Yhdysvaltain laivaston North Carolina -luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: North Carolina -luokka*
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. kesäkuuta 1938. Alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1940 kumminaan Virginia Marshall ja otettiin palveluskäyttöön 15. toukokuuta 1941 ensimmäisenä komentajanaan Howard H. J. Benson.

Palvelus
--------

Alus oli koeajoissa ja koulutuksessa Yhdysvaltain itärannikolla ja Meksikonlahdella, mikä keskeytyi Yhdysvaltain liittyessä toiseen maailmansotaan joulukuussa 1941. Alus määrättiin Atlantin laivaston taistelulaivojen komentajan kontra-amiraali John W. Wilcoxin lippulaivaksi taistelulaivaviirikkö 6:een. Alus liitettiin 26. maaliskuuta 1942 Portlandissa Mainessa TF39:n lippulaivaksi ja se lähti vielä samana päivänä Britteinsaarille.

Alus poistettiin palveluskäytöstä 27. kesäkuuta 1947, minkä jälkeen se määrättiin Atlantin reservilaivastoon. Se poistettiin laivaston rekisteristä 1. kesäkuuta 1960 ja myytiin 24. toukokuuta 1961 romutettavaksi Lipsett Divisionille.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Washington (BB-56)**.
* Whitley, M. J.: *Battleships of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1998. ISBN 1-85409-386-X. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  DANFS (Arkistoitu – Internet Archive)

*North Carolina* -luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *USS North Carolina* – *USS Washington* |
| Edeltäjä: *South Dakota* -luokka – Seuraaja: *South Dakota* -luokka |
**Aleksandr Akimovitš Martynjuk** (ven. Александр Акимович Мартынюк, 9. marraskuuta 1945 Moskova, Neuvostoliitto – 2022) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi 45 ottelua tehden 24 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa 1960- ja 1970-luvuilla ja 410 Neuvostoliiton mestaruussarjan ottelua. Martynjuk teki harvinaisen "comebackin" palaamalla 45-vuotiaana Neuvostoliiton maajoukkueseen pelaamalla kolme maaottelua Tšekkoslovakiaa vastaan vuonna 1990. Seuratasolla hän edusti Spartak Moskovaa. Martynjuk pelasi Summit Series -otteluissa Kanadaa vastaan vuonna 1972.

Saavutukset
-----------

Vuoden 1973 jääkiekon MM-kisoissa ottelussa Länsi-Saksaa vastaan Martynjuk teki kahdeksan maalia. Samana vuonna hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Pilvinen, Sami: Neuvostoliiton MM-historiaa tehnyt hyökkääjä on kuollut *www.iltalehti.fi*.  16.11.2022. Viitattu 16.11.2022.
2. ↑  Team CCCP Players Info: Alexander MARTYNYUK (Александр МАРТЫНЮК) *CCCP Hockey International*. Viitattu 15.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Peoples.ru
**Ryhmäajattelu** on prosessi, jossa jäsenet mukautuvat ryhmän ajatteluun eivätkä ajattele päätöstä itsenäisesti. Ryhmäajattelun ajatellaan vaimentavan kriittisen ja itsenäisen ajattelun sekä saattavan aiheuttaa itsesensuuria ja irrationaalisia tai huonoja päätöksiä.

Ryhmäajattelusta (engl. *groupthink*) kirjoitti ensimmäisen kerran sosiologi William H. Whyte Jr. vuonna 1952. Aiheen tutkimusta kehitti 1970-luvulla psykologi Irving Janis. Hänen mukaansa ryhmäajattelu aiheutuu siitä, että ryhmässä toimivat ihmiset pyrkivät harmoniaan ja mukautumiseen. Ryhmäajattelun oireita ovat Janisin mukaan ryhmän kykyjen yliarviointi, ahdasmielisyys ja paine yhtenäisyyteen. Ilmiön nimitys jäljittelee orwellilaisia käsitteitä kuten *kaksoisajattelu* ja *uuskieli*. Janis katsoi ryhmäajattelun johtavan samanlaiseen ajattelun rapautumiseen kuin Orwellin kuvaamassa dystopiassa.

Katso myös
----------

* Joukkopsykologia
* Konsensus-päätöksenteko

Lähteet
-------

1. 1 2  ryhmäajattelu *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.10.2022.
2. ↑  Rajiv Shirali: The 'groupthink' contrarian *Business Standard*.  8.4.2020. Viitattu 10.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Ryhmäajattelu *Kielikompassi*, Jyväskylän yliopisto Kielikeskus
**Aleksandr Terentjevitš Kononov** (ven. Алекса́ндр Тере́нтьевич Ко́нонов, 25. maaliskuuta 1895 Daugavpils – 28. lokakuuta 1957 Moskova) oli venäläinen lasten- ja nuortenkirjailija.

Aleksandr Kononov syntyi venäläiseen vanhauskoisperheeseen. Hän opiskeli Daugavpilsin reaalikoulussa ja valmistui Pietarin yliopiston juridisesta tiedekunnasta vuonna 1918. Sen jälkeen hän toimi opettajana, johti poliittisen valistustyön osastoa, toimitti pedagogisia julkaisuja ja työskenteli tutkijana.

Vuodesta 1930 lähtien Kononov julkaisi lasten ja nuorten kasvatusta käsitteleviä artikkeleita. Hänen ensimmäinen romaaninsa *Uprazdnenije Mefistofelja* ("Mefistofeleen lakkautus", 1934) kuvaa ihmisluonnon muutosta Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana. 1930-luvun lopulta lähtien Kononov toimi etupäässä lastenkirjailijana. Suuri osa hänen teoksistaan kertoo Leninistä. Kirjailijan pääteos on Latgalen työväenliikkeen syntyä kuvaava trilogia *Povest o vernom serdtse* ("Kertomus uskollisesta sydämestä", 1949–1957).

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kertomuksia Leninistä*. Suom. Matti Lehmonen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946.
* *Kertomuksia Tshapajevista*. Suom. I. Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952. (Toinen painos Karjala-kustantamo, 1983).
* *Kuusijuhla Sokolnikissa*. Suom. L. Helo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
* *Vieraisilla Kashinossa*. Suom. L. Helo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1956.
* *Uskollinen sydän*. Suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.

Lähteet
-------

1. ↑  "Piarštšik" Lenina rodom iz Dvinska *Naša gazeta*.  9.6.2010. Viitattu 23.12.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 23.12.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Kononov, A.: *Uskollinen sydän (esipuhe)*, s. 3. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Mörkö on merkitty sijaintikarttaan punaisella.
Mörkön kirkko.
Hörningsholmin linna.
**Mörkö** on Itämeressä sijaitseva saari Tukholman läänin eteläosassa Keski-Ruotsissa. Suomeksi paikannimi merkitsee *tummaa saarta*. Mörkö muodosti aikaisemmin oman kuntansa, joka vuonna 1952 liitettiin sen länsipuolella sijainneeseen Hölön kuntaan. Hölö liitettiin edelleen vuonna 1971 osaksi Södertäljen kuntaa. 

Mörkössä toimii Hölö-Mörkön seurakunta, jonka kirkkona Mörkössä on Mörkön kirkko. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin keskiajalta. Suuria muutoksia siihen on tehty 1780-luvulla ja 1841, jolloin se sai nykyisen muotonsa. Lisäksi sitä on restauroitu 1900-luvulla. 

Mörkö tunnetaan Hörningsholmin linnasta, joka sijaitsee saaren pohjoisimmassa osassa. Linna sijaitsee kukkulalla, josta on näkyvyys salmelle, joka on nykyään osa Södertäljen kanavaa. Paikalla oli linnoitusrakenteita jo 1200-luvulla. Varsinainen linna rakennettiin 1400-luvulla, mutta sen tuhosivat venäläiset 1700-luvulla. Nykyinen linna rakennettiin 1700-luvulla ja on yksityisomistuksessa.

Hölössä ja Mörkössä toimii kotiseutuyhdistys Hölö Mörkö Hembygdsförening. Sen hallinnassa on kotiseututalo Kyrkoskolanissa Hölön kirkkoa vastapäätä. Kotiseututalossa on museokokoelmia, näyttelyjä ja arkisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Hölö Mörkö hembygdsförening Sveriges Hembygdsförbund.  Arkistoitu 12.8.2010. Viitattu 30.12.2009. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mörkö (Ruotsi)**.
* Mörkö Fridal.org. Viitattu 30.12.2009.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mörkö
**Keiko Kitagawa** (jap. 北川 景子, *Kitagawa Keiko*, 22. elokuuta 1986) on japanilainen näyttelijä ja entinen malli. Hän oli mallina *Seventeen*-lehdelle ja aloitti näyttelemisen *Pretty Guardian Sailor Moon* -sarjassa. *Mamiya Kyōdai* -elokuvan jälkeen hän lopetti mallinuransa keskittyäkseen näyttelemiseen. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja draamasarjoissa.

Vuonna 2016 hän voitti Japanese Television Academy Award -palkinnon parhaana näyttelijänä sarjasta *Ie Uru Onna*.

Aiheesta muualla
----------------

* Keiko Kitagawa MyDramalist-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Keiko Kitagawa 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**USS Woolsey** (runkonumero DD77) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Wickes-luokka*
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen nimettömänä hävittäjä No. 77:na Bathista Mainen osavaltiosta Bath Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1917. Laivastoesikunnan 1. elokuuta 1918 päivätyllä käskyllä se nimettiin *USS Woolseyksi* ja laskettiin vesille 17. syyskuuta 1918 kumminaan rouva Elise Campau Wells. Alus otettiin palvelukseen 30. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään Frederick V. McNair.

Palvelus
--------

Bathin edustalla järjestettyjen koeajojen ja Bostonin laivastontelakalla ja Newport Toledon laivastoasemalla tehtyjen varustamisten päätyttyä *Woolsey* lähti 9. lokakuuta New Yorkiin kohdatakseen *USS Virginian* Euroopan matkaa varten. Alukset lähtivät 13. lokakuuta New Yorkin satamasta suojaten saattuetta HX-52. Suhteellisen tapahtumaköyhän matkan päätteeksi saattue luovutettiin Britannian kuninkaallisen laivaston saattajille 22. lokakuuta. *Woolsey* suuntasi tehtävästä vapauduttuaan Islannin pohjoisosassa sijaitsevaan Buncranaan, jonne se saapui seuraavana päivänä. Kaksi päivää myöhemmin alus lähti merelle kohti Azorien Ponte Delgadaa, josta se jatkoi tankkauksen jälkeen matkaansa. Alus saapui New Yorkiin 5. marraskuuta. Oltuaan kuukauden New Yorkissa, minä aikana sotatoimet päättyivät aselepoon 11. marraskuuta. Alus lähti New Yorkista Eurooppaan liittyäkseen Yhdysvaltain laivasto-osastoon. Alus saapui Brestiin 20. joulukuuta ilmoittautuen Eurooppaan sijoitetun laivasto-osaston komentajalle.

Alus suoritti seuraavien seitsemän kuukauden aikana erilaisia tehtäviä Euroopassa kuten toimien yhteysaluksena kuljettaen postia ja matkustajia Brestin ja Britteinsaarten satamien ennen kaikkea Plymouthin ja Southamptonin välillä. Alus oli 11. maaliskuuta 1919 yksi neljästä hävittäjästä, jotka saattoivat presidentti Woodrow Wilsonia kuljettaneen *George Washingtonin* Brestiin. *Woolsey* saattoi Versailles'n rauhankokouksen päätyttyä presidenttiä kuljettaneen *George Washingtonin* Yhdysvaltoihin. Alukset lähtivät Brestistä kesäkuun lopulla 1919 ja ne saapuivat Hampton Roadsiin 8. heinäkuuta.

Kymmenen päivää saapumisensa jälkeen *Woolsey* lähti jälleen merelle liittyäkseen Tyynenmeren laivastoon. Alus saapui 24. heinäkuuta Panamaan läpäisten kanavan ja jatkaen matkaansa kohti Havaijilla järjestettäviä sotaharjoituksia, joiden päätyttyä se palasi San Diegoon. Alus poistettiin 31. toukokuuta 1920 Mare Islandin laivastontelakalla palveluksesta ja se palautettiin palvelukseen 20. lokakuuta. Alus liittyi Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se operoi Yhdysvaltain länsirannikolla. Alukseen törmäsi 26. helmikuuta 1921 Panaman edustalla lähellä Coiban saarta *SS Steel Inventor*, jonka keula leikkasi hävittäjän rungon kahtia. *Woolsey* upposi turman seurauksena.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. London: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Dictionary of American Naval Fighting Ships
**Sateenkaariahven** (*Herotilapia multispinosa*) on keskikokoinen kirjoahven, sukunsa ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Sateenkaariahven kasvaa 9–12 cm pitkäksi. Kala on yleisväriltään harmaansininen. Sen kyljessä kulkee tumma vaakajuova, joka katkeaa pystysuuntaisten "sadejuovien" kohdalta. Koiras on värikkäämpi kuin naaras ja sen evien kärjissä on lippumaiset ulokkeet. Ulkoiset erot ovat hyvin pienet. Koirasta ja naarasta on erittäin vaikea erottaa toisistaan kututapahtuman ulkopuolella. Kalan väri vaihtelee sen mielialan mukaan, ja akvaariossa kasvaneet ovat joskus hailakammanvärisiä kuin villit lajitoverinsa.

Alkuperä
--------

Sateenkaariahven elää villinä Keski-Amerikan joissa: Costa Ricassa, Hondurasissa, sekä Nicaraguassa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Sateenkaariahvenet ovat melko rauhallisia kaloja, joita ei pitäisi pitää kovin aggressiivisten lajien seurassa. Ne voivat kutea myös seura-akvaariossa. Kaksi naarasta voi kutea yhdessä, mutta kudun hedelmöittämiseen tarvitaan koirasta. Ainoastaan kututapahtuman aikana voi varmistaa kalojen sukupuolen tarkkailemalla kalojen sukuelimiä.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Sateenkaariahvenille sopivan veden pH on 6,5–8,0; kovuus keskikova (°dH: 9,0–20,0); ja lämpötila 21–29 °C. Ravinnoksi kelpaa oikeastaan kaikki akvaarioon laitettava ruoka: lihapitoiset rakeet, hiutaleet, katkarapupelletit, pakasteet, jopa kesäkurpitsa kelpaa. Ahne, jopa röyhkeä ruokailija, kuten useimmat kirjoahvenet.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyons, T.J. & Matamoros, W.A.: *Herotilapia multispinosa* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 8.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Tropical tank (valokuva)
3. ↑  *Herotilapia multispinosa* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
4. ↑  Akin ja Paulan lemmikit[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Species in the genus *Herotilapia*. (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
* Laura Holopainen[vanhentunut linkki]
* The Aquarium Wiki

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q166441
* Wikispecies: Herotilapia multispinosa
* ADW: Herotilapia\_multispinosa
* CoL: G9WL
* EoL: 205922
* Fauna Europaea: 304878
* GBIF: 2370520
* ITIS: 648220
* NCBI: 63170
* Plazi: AB8AEA4E-5190-8327-8E62-8BC4A72DF788
* ZooBank: 3CC6C0EE-F67A-4C3C-BC4D-7F797A1E0913

 |

 |
Jerry Herman, 2010
**Gerald "Jerry" Herman** (10. heinäkuuta 1931 New York – 26. joulukuuta 2019 Miami) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hän tuli tunnetuksi Broadway-musikaaleistaan, joista tunnetuimpia ovat *Hello, Dolly!* (1964), *Mame* (1966) ja *La Cage aux Folles* (1983).

Herman osoitti jo lapsena huomattavaa musikaalista lahjakkuutta ja hänen Broadway-debyyttinsä (*From A to Z*) tapahtui 1960. Hermanin tunnetuin yksittäinen laulu on samannimiseen musikaaliin kuuluva "Hello, Dolly!", joka nousi vuonna 1964 Louis Armstrongin levyttämänä listaykköseksi.

Hermanille myönnettiin kaksi Tony-palkintoa: vuonna 1964 ja vuonna 1984. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella ja hänet nimettiin Songwriters Hall of Fameen 1982.

Herman eli yli kaksikymmentä vuotta HIV-positiivisena. Hän oli avoimesti homoseksuaali.

Lähteet
-------

1. ↑  Jerry Herman dies: Tony award winning composer of Hello, Dolly! passes away aged 88
2. ↑  Phillips, Michael: Looking on the bright side with Broadway icon Jerry Herman *Chicago Tribune*.  10.6.2002. Viitattu 6.7.2009. (englanniksi)
3. ↑  Crimmins, Cathy: "Theater: Life Is a Drag", *How the Homosexuals Saved Civilization: The Time and Heroic Story of How Gay Men Shaped the Modern World*. Penguin, 2005. ISBN 978-110-114-369-8. Google-kirjat (viitattu 28.12.2019). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jerry Hermanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ampulex compressa** on kartiopistiäisten (Ampulicidae) heimoon kuuluva loispistiäislaji. Se tunnetaan erityisesti omaperäisestä lisääntymistavastaan, johon liittyy elävän torakan (erityisesti lajin *Periplaneta americana*) käyttäminen isäntäeliönä sen toukille. Monet muutkin loiseliöt käyttävät eläviä eliöitä toukkiensa ruokana, mutta *Ampulex compressa* jättää isäntäeliön liikkumiskykyiseksi ja muuntelee sen käyttäytymistä poikkeuksellisella tavalla.

Jo 1940-luvulla huomattiin lajin pistävän torakkaa kahdesti, mikä muunsi uhrin käyttäytymistä. Viimeaikaisten tarkempien tutkimusten avulla on huomattu sen pistävän tarkasti tiettyihin hermosolmujen kohtiin. *Ampulex compressa* pistää ensimmäiseksi rintahermosolmuihin, jolloin torakka menettää lievästi eturaajojensa toimintakyvyn. Tämä antaa mahdollisuuden iskeä toisen kerran tarkasti valittuun kohtaan torakan aivoissa, joka säätelee sen pakorefleksiä. Toisen piston seurauksena torakka ei kykene tekemään normaaleja pakoyrityksiä. Pistiäinen, joka on liian pieni raahatakseen torakkaa mukanaan, alkaa ohjata sitä tämän jälkeen pesäänsä ratsastamalla sillä. Ratsastaminen tapahtuu vetelemällä torakan tuntosarvista, ikään kuin torakka olisi talutushihnan perässä. Kun pistiäinen on ratsastanut torakan pesäänsä, se munii sen takaruumiiseen ja peittää pesän sisäänkäynnin pikkukivillä pitääkseen saalistajat loitolla torakasta.

Pökertynyt torakka, joka on menettänyt pakorefleksinsä, makaa liikkumattomana siihen asti, kunnes pistiäisen toukat kuoriutuvat. Tämän jälkeen kuoriutuneet toukat syövät sen sisältäpäin tietyssä järjestyksessä noin kahdeksan vuorokauden kuluessa pitäen torakan mahdollisimman kauan hengissä. Syötyään isäntäeliön toukka muodostaa sen sisälle kotelon. Noin neljän viikon kuluttua täysikasvuinen pistiäinen kuoriutuu kotelosta ja aloittaa aikuisiän vaiheen.

Pistiäinen on tyypillinen trooppisilla seuduilla, Afrikassa, Intiassa ja Tyynenmeren alueella.

Katso myös
----------

* *Toxoplasma gondii*, joka myös muokkaa käyttäytymistä vaikuttamalla aivoihin

Aiheesta muualla
----------------

* ITIS: *Ampulex compressa* (englanniksi)
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ampulex compressa (emerald cockroach wasp) (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemicals of Ampulex compressa, the Emerald cockroach wasp (englanniksi)
* Strange Animals: Ampulex compressa, The Wasp That Turns Cockroaches Into Zombies (arkistoitu versio Wayback Machinessa) (englanniksi)
* Gal Haspel, Lior Ann Rosenberg, Frederic Libersat: Direct Injection of Venom by a Predatory Wasp into Cockroach Brain (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pdf)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q367020
* Wikispecies: Ampulex compressa
* AFD: Ampulex\_compressa
* BioLib: 525275
* BOLD: 330484
* CoL: 66H6B
* EoL: 1046634
* EPPO: AMPXCO
* GBIF: 1339186
* iNaturalist: 348362
* IRMNG: 10200340
* ITIS: 154312
* NCBI: 860918

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitoria. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Weehawken** oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Passaic-luokka*
Alus tilattiin Zeno Secor and Companyltä Jersey Citystä New Jerseystä. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1862 kumminaan neiti Nellie Cornstock ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta päällikkönään John Rodgers.

Palvelus
--------

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen. Yhdessä *USS Iroquoisin* kanssa ja *Boardmanin* hinaamana alus lähti 18. tammikuuta New Yorkista Port Royaliin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  history.naval.mil

*Passaic*-luokan monitorit

|  |
| --- |
| *USS Passaic* - *USS Montauk* - *USS Nahant* - *USS Patapsco* - *USS Weehawken* - *USS Sangamon* - *USS Catskill* - *USS Nantucket* - *USS Lehigh* - *USS Camanche* |
| Edeltäjä: *USS Monitor* – Seuraaja: *USS Roanoke* |