recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Signe Hornborg vuonna 1878.
**Signe Ida Katarina Hornborg** (8. marraskuuta 1862 Turku – 6. joulukuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Häntä pidetään Euroopan ensimmäisenä ammattimaisena naisarkkitehtina, ja Hornborg on mahdollisesti jopa ensimmäinen arkkitehdin tutkinnon suorittanut nainen koko maailmassa.
Tosin ensimmäisenä itsenäisenä arkkitehtina pidetään Wivi Lönniä joka oli suomalainen arkkitehti ja Suomen ensimmäinen oman toimiston perustanut naisarkkitehti.

Ura
---

Signe Hornborgin isä oli Porvoon piispa Anders Johan Hornborg ja äiti Hilda Augusta Thomé. Hän kävi Helsingissä Svenska fruntimmerskolanin ja Alma Antellin ruotsinkielistä koulua Mikkelissä. Hän opiskeli vuodesta 1887 lähtien Polyteknillisessä opistossa ylimääräisenä osa-aikaisena oppilaana erivapaudella, sillä naisia ei tuolloin otettu kouluun kokopäiväisiksi opiskelijoiksi. Sieltä Hornborg valmistui arkkitehdiksi vuonna 1890 ensimmäisenä naisena. Hän työskenteli aluksi Elia Heikelin toimistossa ja myöhemmin Lars Sonckin kanssa, mutta toimi myös itsenäisenä arkkitehtina.

Hornborgin merkittävimpiin töihin luetaan Haminan VPK:n talo (1890), uusrenessanssia edustava asuinrakennus Signelinna eli Nerwanderin talo Porissa (1892), Sepänkatu 1:n asuinrakennus Helsingissä (1897) sekä Arbetshemmet för barn (Lasten työhuone) Helsingin Kalliossa. Sepänkadun asuintalo purettiin 1960-luvulla, mitä nykyään pidetään suurena rakennushistoriallisena skandaalina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suominen-Kokkonen, Renja: / Hornborg, Signe (1862–1916) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  22.2.1999. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 10.7.2010.
2. 1 2  Eriksson, Patrick: Hornborg, Signe *Uppslagverket Finland*. Svenska folkskolans vänner. Viitattu 3.7.2010. (ruotsiksi)
3. ↑  Vepsäläinen, Kaisa (toim.): *Arkkitehteja*, s. 30-31. Helsingin kaupungin taidemuseo; Architectan julkaisuja, 1982.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Signe Hornborg** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Mongkut** ( **Rama IV**; 18. lokakuuta 1804 Bangkok, Siam – 1. lokakuuta 1868 Bangkok, Siam) oli Thaimaan neljäs ja merkittävin Chakri-dynastian kuningas vuosina 1851–1868. Nimellä Rama IV tunnettu kuningas oli aiemmin elänyt luostarissa ja kuninkaaksi tultuaan hän ryhtyi uudistamaan maataan eurooppalaisen esimerkin mukaisesti.

Ura luostarissa
---------------

Mongkut oli mennyt luostariin hieman ennen isänsä kuolemaa ja veljensä kruunaamista kuninkaaksi. Hän vietti luostarissa 26 vuotta ja loi merkittävän uran luostarilaitoksen uudistajana. Hänen munkkiaikanaan kuninkaan oma buddhalainen lahko Thammyutikanika sai luostarilaitoksessa johtavan roolin.

Kuninkaana
----------

Veljensä kuoltua Mongkut luopui munkkielämästä. Hän muutti takaisin palatsiin ja hänet kruunattiin 1851 kuninkaaksi lukuisten amerikkalaisten ja eurooppalaisten vieraiden läsnä ollessa.

Jouduttuaan solmimaan 1855 muun muassa täyden oopiumin tuontivapauden antavan Bowringin sopimuksen englantilaisten kanssa Mongkut teki 1856 myös samansisältöisen sopimuksen Ranskan kanssa suojautuakseen Englannin ylivaltaa vastaan. Myöhemmin kuningas allekirjoitti samansisältöiset sopimukset useimpien eurooppalaisten valtioiden kanssa.

Rama IV:n aikana suhteet länsimaihin lähenivät. Uudet vaikutteet näkyivät myös kuvanveistossa ja arkkitehtuurissa sekä maalaustaiteessa.

Kuninkaan kuoltua hallitsijaksi nousi hänen poikansa Chulalongkorn.

Kuningas elokuvissa
-------------------

Lännessä kuningas on tullut tunnetuksi kotiopettaja Leonowesin kirjasta Anna ja Siamin kuningas, josta on tehty myös samanniminen musikaali ja kaksi elokuvasovitusta. Kirja ja elokuvat ovat edelleen kiellettyjä Thaimaassa.

Lähteet
-------

* Heikkilä-Horn, M. Miettinen, J. O.: *Kaakkois-Aasia*. Historia ja kulttuurit. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2000. ISBN 951-1-15771-X.
* Petersen, K.: *Ihmiskunnan ajantieto*. Suomeksi toimittanut Antero Manninen ja Pentti Papunen. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1965.

### Viitteet

1. 1 2  Heikkilä-Horn, s.197
2. ↑  Petersen, s. 634
3. 1 2  Heikkilä-Horn, s. 199
4. ↑  Heikkilä-Horn, s. 198
5. ↑  Heikkilä-Horn, s. 227
6. ↑  Heikkilä-Horn, s. 229
7. ↑  Heikkilä-Horn, s. 231

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mongkut** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Etyleeni-imiini** on sekundäärinen amiini ja heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C2H5N ja rakennekaava CH2NHCH2. Siitä käytetään myös nimiä *atsiridiini*, *atsasyklopropaani* ja *dihydro-1H-atsiriini*.

Etyleeni-imiini on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan helposti syttyvää, väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Etyleeni-imiinin moolimassa on 43,1 g/mol, sulamispiste −74 °C, kiehumispiste 56–57 °C, tiheys 0,8 g/cm3, leimahduspiste −11 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 322 °C ja CAS-numero 151-56-4. Aine sekoittuu veteen ja on ominaisuuksiltaan keskivahva emäs.

Etyleeni-imiini muodostaa palaessaan myrkyllisiä ja syövyttäviä typen oksideja sekä voi polymeroitua happojen ja hapettavien aineiden vaikutuksesta. Etyleeni-imiinin höyryt voivat polymeroituessaan tukkia venttiilit.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Lyhytaikaisessakin altistumisessa etyleeni-imiini voi syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Höyryn hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhöä ja altistumisesta aineelle voi seurata vaikutuksia keskushermostossa, munuaisissa ja maksassa. Aine on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3) sekä perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi. Etyleeni-imiini on haitallista vesieliöille.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Etyleeni-imiinin kaupallinen valmistui alkoi vuonna 1938 ja käytetty reaktio oli 2-kloorietyyliamiinin reaktio natriumhydroksidiliuoksen kanssa. 1960-luvulla kehitettiin prosessi, jossa dikloorietaani reagoi ammoniakin kanssa kalsiumoksidin läsnä ollessa etyleeni-imiiniksi. Näiden prosessien haittapuolena on mahdollinen tuotteen kontaminoituminen lähtöaineilla ja korroosiota aiheuttavan kloridijätteen syntyminen. Tämän vuoksi nykyään yleisimmin käytetty menetelmä on monoetanoliamiinin vetysulfaatin reaktio natriumhydroksidin kanssa. Myös monoetanolin katalyyttistä dehydrausta etyleeni-imiiniksi käytetään. Etyleeni-imiiniä käytetään erityisesti polyetyleeni-imiinien, joita käytetään paperinvalmistuksessa, tekstiiliteollisuudessa ja vedenpuhdistuksessa, valmistuksessa sekä eräiden lääkeaineiden valmistuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 905. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  G. Scherr, U. Steuerle & R. Fikentscher: *Imines, Cyclic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 17.4.2013
3. ↑  Ulrich Steuerle & Robert Feuerhake: *Aziridines, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 17.4.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Etyleeni-imiinin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Aziridine (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Aziridine (englanniksi)
* ChemBlink: Ethyleneimine (englanniksi)
**Wake up Frankie** on suomalainen metalliyhtye, joka käyttää musiikistaan termiä "thrashrock". 

Wake up Frankien perustivat vuonna 2017 kitaristit Otto Halli ja Vesku Pääkkönen. Bändi täydentyi alkuvuodesta 2018 laulaja Kasperi Meriläisestä, basisti Dimitris Kavvadaksesta ja rumpali Joni Huovisesta. Bändi julkaisi tänä aikana thrashmetal-tyylisen omakustanne-kasetin "#djentisdead". 
Wake up Frankie voitti Tuska-torstai-kilpailun 2019. Tässä vaiheessa yhtyeen alkuperäinen rumpali Joni Huovinen jätti bändin ja tilalle tuli Jari Rantanen. 

Vuonna 2020 Wake up Frankie julkaisi omakustanne-EP:n "Green is the New Black". 
Keväällä 2022 yhtye solmi levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa ja 8. syyskuuta 2023 julkaistiin Wake up Frankien debyyttialbumi "Thrashrockin’ Beats". Joonas Parkkosen ja Rami Nykäsen tuottama levy sisältää groove/alternative-metallin, hard rockin, sekä 1990- ja 2000-luvun alun nu metalin sekoitusta. 

Keväällä 2023 Jari Rantanen jätti yhtyeen ja Veikka Larusta tuli yhtyeen uusi rumpali. Syksyllä 2023 Wake up Frankie ja Fullsteam Agency solmivat Suomen kattavan keikkamyyntisopimuksen.

Diskografia
-----------

* #djentiesdead - demo 2017
* Homebrew Statement - EP 2018
* Green is the New Black - EP 2020
* Shotgun Prophecy - video single, 2021
* Thrashrockin' Beats (LP, releses 8.9.2023

Lähteet
-------

1. 
2. 
3.
**Nilsiän ortodoksinen kirkko** on Johannes Kastajan muistolle pyhitetty, Kuopion Nilsiän kaupunginosassa sijaitseva kirkkorakennus. Se rakennettiin alkujaan tsasounaksi ja sen piirustukset teki Toivo Paatela. Varat rakentamiseen oli saatu jälleenrakennusrahastosta ja puutavara lahjoittajilta. Tsasouna, nykyisin kirkko, on kokonaan puurakenteinen. Rakentajina olivat Veikko Toivanen ja Santeri Burge sekä runsaslukuinen talkooväki. Ikonit tsasounaan on maalannut Nikolai Karpin. Tsanounan vihki arkkipiispa Herman 31.10.1954.

Nilsiän ortodoksisen kirkon ikonostaasi.
Tsasouna peruskorjattiin vuosina 1990-1991 ja samassa yhteydessä rakennus muutettiin kirkoksi. Muutostyön suunnitteli ja johti insinööri Leo Tuutti, joka sittemmin on tunnettu isä Leona. Arkkipiispa Johannes vihki rakennuksen kirkoksi 13. kesäkuuta 1991. Ikonostaasin ja juhlapäivän ikonit on maalannut Tuulikki Likitalo. Johannes Kastajan syntymän juhlaikonin on maalannut Marjatta Huuhtanen ja Johannes Kastajan ikonin Pirkko-Anneli Peltola. Kirkkoon mahtuu 120 henkeä ja sen kellotornissa on seitsemän kelloa. 

Sisäänkäynti kirkkoon on länsisuunnassa kohti itää, auringonnousua – valoa. Kirkko edustaa askeettista pyhittymistä. Eteinen kuvaa maailmaa, josta lähdemme liikkeelle, kirkkosali eli laiva kuvaa paikkaa, jossa olemme ikään kuin matkalla Jumalan valtakuntaa alttaria kohti. Matkalla olemisen merkiksi kirkossa seisotaan, samalla sillä osoitetaan kunnioitusta Jumalan edessä. Kirkkosalin vasemmalla puolelella on Pyhän Panteleimonin ikonin edessä matala vainajien muistelupöytä, johon kirkossakävijä voi sytyttää tuohuksen palamaan ja rukoilla edesmenneiden omaistensa ja ystäviensä puolesta.

Temppelijuhlaa eli praasniekkaa vietetään 24. kesäkuuta, Johannes Kastajan syntymäpäivänä. Kirkollisia toimituksia Nilsiässä on noin kerran kuukaudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuopion ortodoksisen seurakunnan alueella olevat pyhäköt Suomen ortodoksinen kirkko, ort.fi. Viitattu 25.7.2019.
2. ↑  Jumalanpalvelukset (Kuopion ortodoksisen seurakunnan alueella) Suomen ortodoksinen kirkko, ort.fi. Viitattu 25.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Nilsiän ortodoksinen kirkko (ortodoksi.net)
**Panagía** (kreik. Παναγία) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 725 (vuonna 2011).

Panagían Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen (*Koímisi tis Theotókou*) kirkko.
Panagían kylä sijaitsee Thásoksen koillisissa sisäosissa noin kahdeksan kilometriä eteläkaakkoon saaren keskuksesta Thásoksen kaupungista eli Liménasista. Se on rakennettu noin 300 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä Neitsyt Marian (*Panagía*) kirkosta, joka on tarkemmin omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (*Koímisi tis Theotókou*). Panagía toimi saaren keskuksena osmanivallan vastaisen kansannousun aikaan vuonna 1821.

Panagía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παναγίας, *Topikí Koinótita Panagías*), johon kuuluu varsinaisen Panagían kylän lisäksi Chrysí Ammoudián kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 802.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Panagia *Thassos View*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Panagia *Visit Thassos*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Panagia *Go Thassos*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía** Wikimedia Commonsissa
**Oulun Floorball Club** (OFBC) on marraskuussa 2008 perustettu salibandyn erikoisseura. Seuran tunnusvärit ovat musta ja vihreä. 

Oulun Floorball Clubin miesten edustusjoukkue pelaa 2. divisioonassa kaudella 2023–2024.

Miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Zemppi Areenalla. P19 pelaa kotiottelunsa Kastellin monitoimitalolla, Kempelehalilla ja Nallisportissa. P17 pelaa kotiottelunsa Nallisportissa sekä Kastellin Monitoimitalolla.

Juniorijoukkueet 2023-2024
--------------------------

|  |
| --- |
| P19 (2006) |
| P17 (2007 |
| P15 (2009) |
| P14 VIHREÄ (2010) |
| P14 MUSTA (2010) |
| P13 (2011) |
| P12 (2012 |
| P11 (2013) |
| T14 (2010-2011) |
| P10 VIHREÄ (2014) |
| P10 VALKOINEN (2014) |
| P9 VIHREÄ (2015) |
| P8 VIHREÄ (2016) |
| P8 MUSTA (2016) |
|  |
|  |

Historia
--------

Oulun Floorballin Clubin perustajajäsenet ovat Jarmo Aromaa, Raimo Höynä ja Pia Riepula, ja seuran puheenjohtajana toimi Jarmo Aromaa. Seura rekisteröitiin tammikuussa 2009, ja keväällä 2009 se hyväksyttiin Suomen Salibandyliiton jäsenseuraksi. Seuran tavoitteena on tarjota lapsille ja nuorille salibandyn harraste- ja kilpatoimintaa taitotasoon katsomatta. Lisäksi Oulun Floorball Club tarjoaa harraste- ja kilpatoimintaa aikuisille.

Seuran ensimmäisenä toimintakautena 2009–2010 sillä oli joukkueet miesten 5. divisioonassa, C-juniorien alasarjassa, F-D juniorijoukkueita kaupunkisarjoissa sekä aikuisten harrastetoimintaa. Jäsenmäärä kasvoi ensimmäisenä toimintavuonna yli 100 jäseneen.

Kauden päätteeksi Oulun Floorball Club järjesti Nordic Floorball Games -turnauksen yhteistyössä Oulun Luistinseuran (OLS-Salibandy) salibandyjaoston kanssa. Turnaus oli yksi suurimpia Pohjois-Suomen lasten ja nuorten urheilutapahtumia sekä suurin yhden viikonlopun lasten ja nuorten salibandyturnaus Pohjois-Suomessa.

Ofbc ja Ols solmivat yhteistyösopimuksen Leijonaliigan osalta, se tarkoittaa enemmän pelejä leijonaliigaan.

Juniorijoukkueet
----------------

Ofbc:llä pelaa kolme joukkuetta valtakunnallisia sarjoja.

Ofbc P19 (P19 1.DIVISIOONA)

Ofbc P17 (P17 SM-SARJA)

Ofbc P15 (P15 valtakunnallinen sarja)

Miesten edustusMaalivahdit:
---------------------------

1. 23 Timo Moisander
2. 40 Jesse Mäkelä
3. 41 Vertti Arola

Kenttäpelaajat:

1. 2 Tuukka Soininen
2. 5 Jasse Jokisalo
3. 6 Joonas Pekkala
4. 8 Eemeli Kuurlunti
5. 9 Saku Hirvimäki
6. 10 Aleksi Järvenpää "C"
7. 12 Otto Mikola
8. 13 Heikki Niemitalo
9. 18 Matias Seppänen
10. 24 Aaro Lehtosalo
11. 25 Valtteri Nokkala
12. 26 Daniel Rasila
13. 28 Erkki Lassi
14. 29 Juho-Pekka Tuomaranta
15. 31 Lasse Moilanen
16. 35 Aleksi Talman
17. 36 Eetu Annala
18. 37 Simo Asiala
19. 49 Lassi Haaraoja
20. 50 Eetu Kallela
21. 51 Eelis Myllyoja
22. 60 Jaakko-Sakari Ek
23. 72 Jooel Hannuksela
24. 87 Elmo Isometsä
25. 88 Miikka Kanniainen "A"
26. 92 Anton Vänttilä
27. 95 Anssi Maaninen

Toimihenkilöt:
Joukkueenjohtaja Eija Lehtosalo
Päävalmenmtaja: Markus Hassinen
Valmentaja: Rami Lehtola
Valmentaja: Ari Vierimaa

Lähteet
-------

1. ↑  Miesten 2. divisioona Pohjois-Suomi *Suomen Salibandyliitto*. Viitattu 4.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* (viralliset kotisivut)
Vera Jocić
Vera Jocićin patsas Makedonska Kamenicassa
**Vera Jocić**, makedoniaksi Вера Јоциќ, serbiaksi Вера Јоцић, (21. elokuuta 1923 Sindjelić – 22. toukokuuta 1944 Sasa) oli jugoslavialainen partisaani ja hänet nimitettiin postuumisti Jugoslavian kansan sankariksi. Hän on inspiroinut makedonialaista runoilijaa Aco Šopovia, joka teki Jocićista kertovan laulun "Silmät". 

Jocićin vanhemmat olivat muuttaneet Makedoniaan Serbiasta. Toisen maailmansodan aikana Bulgaria miehitti Makedonian. Jocic liittyi tämän jälkeen Makedonian partisaaneihin. Sasan kylässä käydyssä kahakassa hän haavoittui ja kuoli vammoihinsa.

Viitteet
--------

1. 1 2 3

Lisää aiheesta
--------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Panttiarpajaiset** ovat arpajaiset, johon osallistutaan tyhjien pullojen tai tölkkien panteilla pullonpalautusautomaateilla. Panttiarpajaisiin voi osallistua kaikissa Suomen Lidleissä, osassa K-ruokakaupoista sekä S-ryhmän Varuboden-Oslan myymälöissä. Voittoina on 2, 5 ja 50 euron arvoisia lahjakortteja Lidl, K- ja S-ryhmän kauppoihin. Päävoiton arvo on 10 000 euroa. Arpajaisten tuloksen saa tietää heti pullonpalautusautomaatin tulostamasta kuitista. Panttiarpajaisten tavara-arpajaisluvan haltija on Pelastakaa Lapset ry ja käytännön toimeenpanija Parpa Oy. 

Panttiarpajaisten tuottoja ohjataan Pelastakaa Lapset ry:n Eväitä Elämälle -ohjelmaan, jolla tuetaan vähävaraisten lasten ja nuorten hyvinvointia oppimateriaali-, harrastus ja mentorointituen sekä lomakotitoiminnan kautta. Tuki kohdennetaan Pelastakaa Lapset ry:n paikallisyhdistysten kautta lapsille, joiden mahdollisuus jatkaa koulunkäyntiään, osallistua harrastuksiinsa tai koulumenestys on uhattuna perheen vähävaraisuuden tai muiden sosiaalisten haasteiden vuoksi. Vuonna 2018 Pelastakaa Lapset ry:n Eväitä Elämälle -ohjelman avulla tuettiin lähes 1 900 suomalaisen lapsen koulunkäyntiä ja harrastamista.

Lähteet
-------



1. ↑  Panttiarpajaiset - Verkkosivu *panttiarpajaiset.fi*.  1.6.2019.  Arkistoitu 13.11.2019. Viitattu 13.11.2019.
2. ↑  Panttiarpajaiset - Voit voittaa pullonpalautuksella jopa 10 000 euroa! *www.panttiarpajaiset.fi*.  Arkistoitu 13.11.2019. Viitattu 13.11.2019. (englanniksi)
3. ↑  Eväitä Elämälle -ohjelma • Pelastakaa Lapset ry *Pelastakaa Lapset ry*.  Arkistoitu 13.11.2019. Viitattu 13.11.2019.
4. ↑  Herätys etelän ihmiset – Lapissa osallistutaan hyväntekeväisyyteen muuta Suomea enemmän! – Päivän Lehti *www.paivanlehti.fi*.  4.7.2017. Viitattu 13.11.2019.
5. ↑  Eläkeläisrouva luuli voittaneensa pulloautomaatilla tonnin – voittikin 10 000 euroa - ePressi *www.epressi.com*.  2.9.2019. Viitattu 13.11.2019.
6. ↑  S-marketin tai Salen pullonpalautusautomaateilla voi osallistua hyväntekeväisyyteen tyhjillä pulloilla ja voittaa jopa 10 000 euroa *www.itavayla.fi*.  5.11.2019. Viitattu 13.11.2019.
**Sahapistiäiset** (Symphyta) on pistiäisten alalahko. Sahapistiäisiä on 14 heimoa ja noin 10 000 lajia, joista Suomessa elää noin 700.. Suomessa eläviä lajeja ovat muun muassa kääpiösahiainen, loissahiainen ja useat havupistiäiset. Sahapistiäisten suomenkielistä nimistöä vasta valmistellaan.

Nimi sahapistiäinen tulee sahareunaisesta munanasettimesta, joka useimmilla lajeilla on takaruumiinsa kärjessä. "Pistintä" eläin ei käytä hyökkäykseen tai puolustukseen, vaan siirtää sen avulla munansa kasvin solukkoon tai isäntäeläimeen.

Useimmat lajit liikkuvat keväällä ja varhaiskesällä. Aikuiset ovat lyhytikäisiä. Joidenkin lajien aikuiset eivät syö lainkaan, toiset imevät mettä kukista ja jotkin syövät pieniä hyönteisiä. Naaraat munivat yleensä lehtiin, oksiin tai puunrunkoihin. Puussa elävien lajien aikuistuminen saattaa kestää vuosia, lehdellä elävien vain pari viikkoa. Eräät lajit ovat kovakuoriaisten toukkien sisäloisia. Jotkut pistiäiset voivat olla toisten sahapistiäislajien toukkien loisia, esimerkiksi mäntypistiäislamuri, mäntypistiäispiinuri ja ahmaspistäiset.

Sahapistiäisten ruumiinrakenne on pysynyt nykyisen kaltaisena ainakin 225 miljoonaa vuotta *lähde?* ja eläimet ovat nykyisistä pistiäisistä alkeellisimpia. Sahapistiäisten keski- ja takaruumiin välissä ei ole selvää ampiaisvyötäröä, vaan ne ovat melko tasapaksuja koko pituudeltaan (vertaa sisartaksoni hoikkatyviset). Siipien suonitus on monimutkainen. Toukilla on jaokkeiset raajat keski- ja takaruumissa, paitsi kaivautuneina elävillä lajeilla, joilla raajat ovat lähes surkastuneet. Useimpien lajien toukat muistuttavat perhostoukkia, mutta niillä on vähintään kuusi paria käsnäjalkoja ja vain yksi pari pistesilmiä.

Monet sahapistiäiset, varsinkin mäntypistiäiset, aiheuttavat vahinkoa talousmetsille. Ruskomäntypistiäisen toukat voivat syödä männyistä useimmat vanhat neulaset, jolloin puun kasvu kärsii, vaikka uusimmat neulaset yleensä jäävätkin jäljelle. Yksittäinen tuho voi aiheuttaa 3–4 vuoden kasvua vastaavan menetyksen.

Lähteet
-------

* Fauna Europaea
* Maailman eläimet – Selkärangattomat. Mikkola, Kauri (päätoim.). Tammi. Helsinki. 1989.
* Metsiemme pistiäisiä (Arkistoitu – Internet Archive). UPM Metsä. 2009.
* Varama, Martti & Niemelä, Pekka. Männiköiden neulastuholaiset. *Metsätieteen aikakauskirja 2/2001*. PDF (Arkistoitu – Internet Archive).

### Viitteet

1. ↑  Fauna Europaea: Symphyta (taksonomian lähde)
2. ↑  Laji.fi: Sahapistiäiset (Symphyta) (suomenkielisten nimien lähde)
3. 1 2 3 4  Maailman eläimet: 122–123
4. 1 2 3  Metsiemme pistiäisiä: 2–3
5. ↑  Metsiemme pistiäisiä: 18
6. ↑  Varama & Niemelä: 275–276 (PDF: 1–2)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q615290
* Wikispecies: Symphyta
* ADW: Symphyta
* BioLib: 574855
* EoL: 48147
* Fauna Europaea: 11278
* Fauna Europaea (new): f5f33ffb-015a-49ef-9d3d-fcf24b84a31f
* Fossilworks: 70706
* iNaturalist: 84643
* ITIS: 152742
* NBN: NBNSYS0100005650
* NZOR: 6c243daf-afed-4e3b-a3d2-9d4392b7a3b6
* PPE: symphyta

 |

 |
**JSON Web Token** (lyhenne **JWT**) on JSON-pohjainen avoimen standardin (RCF 7519) menetelmä käyttöoikeustietueiden (Access Token) hallinnoimiseen eri ohjelmistojen välillä. Yleisin käyttökohde lienee esimerkiksi käyttäjän varmentaminen, eli onko käyttäjällä varmasti oikeus haluttuun kohteeseen. *JSON Web Tokenin* edut ovat sen keveydessä, siinä, että osa tarvittavasta datasta löytyy itse tietueesta (ei välttämättä tarvitse hakea esimerkiksi istunnon (käyttäjän) tietoja tietokannasta joka pyynnöllä) ja kyvyssä soveltua monelle ohjelmistoalustalle. 

JSON Web Token itsessään on merkkijono, joka koostuu kolmesta osasta: otsikko (header), sisältö/väitteet (payload/claims) ja kolmantena salaisesta osasta, ja muusta sisällöstä (edellä mainitut) yhteensä muodostamasta **tiivisteestä**. Nämä tiedot erotetaan toisistaan pisteellä ja muutetaan base64-muotoon.

Pyyntöä tehtäessä palvelin varmentaa omalla salaisella avaimellaan (jolla käyttöoikeustietue myös alun perin luotiin) ja käyttöoikeustieteen muiden tietojen pohjalta, onko käyttöoikeustietue kunnollinen, eli voidaanko pyynnön katsoa olevan turvallinen. 

Esimerkki JSON Web Tokenista, jonka salainen osa on `secret` ja sisältönä `wikipedia: "1234"` , sekä muutamia otsikkotietoja.

```
eyJhbGciOiJIUzI1NiIsInR5cCI6IkpXVCJ9.eyJ3aWtpcGVkaWEiOiIxMjM0In0.jk2o0hIXHbkQ0uUJKY4jSiBzlDYubTZYkZi7SrSeZSM
```

Aiheesta muualla
----------------

* Video: How does JWT work (kesto 1:06):
Perhosen imukärsä
Pyyhkäisyelektronimikroskooppikuva perhosen imukärsästä
**Imukärsä** eli **imutorvi** on joidenkin hyönteisryhmien suuosista muodostunut putkimainen rakenne, jota ne käyttävät mm. kukkien meden ja muiden nesteiden imemiseen. Tunnetuimpia imukärsällisiä hyönteisryhmiä ovat perhoset ja monet kaksisiipiset, kuten hyttyset ja kärpäset. Suuosat, joista imukärsä muodostuu ovat todellisuudessa erikoistuneita raajoja. Ne koostuvat parillisista ylä- ja alaleuoista eli *mandibeleista* ja *maxilloista*, joihin liittyvät aistimia sisältävät leukarihmat eli *palpit*. Pääosa huulirihmojen aistimista liittyy makuun.

Perhoset
--------

Erityisesti perhosten imukärsä soveltuu erinomaisesti nestemäisen ravinnon käyttöön. Niillä yläleuat ovat täysin surkastuneet ja alaleuat muodostavat varsinaisen imukärsän, joka lepoasennossa kiertyy rullalle. Torvimaiset ja pitkät alaleuat ovat sivuiltaan uurteiset, jotka yhteen painuessaan muodostavat putken. Tätä putkea pitkin neste imetään. Pisimmillään imukärsä voi olla jopa 15–30 cm:n pituinen. Pääasiassa perhoset käyttävät imukärsäänsä kukkien meden imemiseen. Jotkin lajit, kuten Suomessakin esiintyvä kyynelyökkönen ja muut, pääasiassa trooppiset *Calyptra*-suvun yökköset imevät kuitenkin myös verta. Kaikilla perhoslajeilla imukärsää ei ole, eivätkä näiden lajien aikuiset yksilöt siten syö mitään.

Kärpäset
--------

Toisin kuin perhosilla, kärpästen imukärsä on lyhyt ja paksu ja sen päässä on kaksi vierekkäin olevaa sienimäistä liuskaa, joiden väliin imukanava päättyy. Tämäntyyppinen kärsä soveltuu hyvin nesteiden imemiseen mitä erilaisimmilta pinnoilta ja jopa hyvin ohuista nestekalvoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Waldbauer, G.: "Ruokailutavat", *Hyönteiset vuodenaikojen vaihtelussa*, s. 223-225. Suom. Utrio, P. Art house, 1998. ISBN 951-884-223-X.
2. 1 2 3  Aarnio, H. & Ojalainen, P.: *Perhosia harrastamaan*, s. 12-13. Kirjayhtymä, 1993. ISBN 951-26-3825-8.
3. ↑  Lea Peuhkuri: Kyynelyökkönen ei ole myrkyllinen – Verta imevä perhonen kotiutumassa Suomeen  5.6.2007. Turun Sanomat. Viitattu 28.6.2007. [vanhentunut linkki]
Saint-Maixant on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin neljä kilometriä Langonin kaupungista pohjoiseen.

Domaine de Malagar
*Domaine de Malagar* on 1700-luvulla rakennettu kartano. Kartano kansallistettiin Ranskan suuressa vallankumouksessa 1700-luvun lopulla. Vuonna 1843 kartanon osti Jean Mauriac, ja tällöin kartano viinitarhoineen tuli Mauriacin suvun omaisuudeksi. Vuonna 1927 kartanon peri Jeanin pojanpoika kirjailija François Mauriac. Hän kävi kartanossa vuosittain pääsiäisenä ja sadonkorjuun aikana. Kirjailijan neljä lasta lahjoittivat kartanon Akvitanian alueneuvostolle vuonna 1985. Seuraavana vuonna Akvitanian alueneuvosto perusti yhdistyksen, jonka tehtävänä on suojella ja elävöittää kartanoa. Kartanosta tehtiin kulttuurikeskus *Centre François Mauriac de Malagar*.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* François Mauriac (1885-1970), Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittaja vuonna 1952.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 9.8.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire du domaine Centre François Mauriac de Malagar.  Arkistoitu 10.8.2023. Viitattu 9.8.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Tourisme et patrimoine Mairie de Saint-Maixant. Viitattu 9.8.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Mont-de-Marsan > Bordeaux Tour de France 2023. Viitattu 9.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Maixant (Gironde)** Wikimedia Commonsissa
**Kontiolahden ampumahiihtokeskus** on hiihtokeskus, joka on myös lajin maailmanmestaruuskisojen ja maailmancupien pitopaikka. Ampumahiihdon MM-kilpailut järjestettiin Kontiolahdella vuosina 1999 ja 2015. Keskuksella on Kansainvälisen ampumahiihtoliiton A-luokitus.

Keskus sijaitsee Kontiolahden Jaamankankaalla, noin 10 kilometriä Kontiolahden kirkonkylältä ja 15 kilometriä Joensuusta, aivan Kontiorannan entisen varuskunnan läheisyydessä, Höytiäisen rannassa. Kontiolahden Urheilijoiden toimisto on keskuksessa.

Vuonna 2015 keskus sai opetus- ja kulttuuriministeriön ja aluehallintovirastojen myöntämän Vuoden Liikuntapaikka -tunnustuksen.

Jäähdytetty latu
----------------

Keskuksen erikoisuus on jäähdytetty latu, joka on ollut käytössä 1. lokakuuta 2004 alkaen. Se avataan aina lokakuun alkupuolella. Ladun alla on asfaltti, soraa ja routaeristys. Soran seassa kulkevissa jäähdytysputkissa virtaa noin −10-asteista kylmäliuosta. Putkistot jäähdyttävät ylläolevan kerroksen, jolloin asfaltin päälle levitettävä lumi ei sula. 

Latua varten varastoidaan tuhansia kuutioita edellistalven lunta hakkeen alle, jossa siitä kesän yli säilyy noin 80 prosenttia.

Latu on maksullinen, mutta kaikkien hiihdon harrastajien ja kilpailijoiden käytössä. Kontiolahden kunnan asukkailla on viikoittain ilmaisia vuoroja.

Syksyllä 2006 ampumahiihtokeskukseen rakennettiin uusi lumetusjärjestelmä. Siinä on veden esijäähdytysjärjestelmä, joka viilentää Höytiäisestä tulevaa vettä vähintään neljä astetta. Lumetuspisteitä on kaikkiaan 15, jotka ulottuvat lähes neljän latukilometrin alueelle. Lunta tehdään yhtä aikaa seitsemällä korkeapainetykillä. Ladun pidentämista suunnitellaan.

Latua ylläpitää Joensuun Seudun Jäähdytetty Latu Oy.

Kilpailuja
----------

* MM-kilpailut 1999 ja 2015
* nuorten EM-kilpailut
* lähes vuosittain maailmancupin osakilpailuja (viimeksi 2017, 2018 ja 2020).
* kansallisia SuperSprint ja GP-kilpailuja
* hiihdon SM-kilpailut 2013

Kuntoilu
--------

Keskuksen ympäristössä on runsaasti luontopolkuja ja hiihtolatuja. Latuyhteyksiä on muun muassa Lehmon Kylmäojalle, Lehmon urheilukentälle ja Kontiolahden kirkonkylälle. Karelia Hiihdon aikaan latuyhteyksiä oli lisäksi muun muassa Lykynlammelle ja Pärnävaaralle ja Joensuun Mehtimäelle.

Lähteet
-------

* Kontiolahden Urheilijoiden tiedotuslehti 2007
* IBU-Season Guide 2014–2015 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tapahtumainfo *Kontiolahtibiathlon.fi*.  Arkistoitu 15.3.2015. Viitattu 18.3.2015.
2. ↑  Ampumahiihtokeskus: Yleistä Kontiolahden Urheilijat.  Arkistoitu 20.3.2015. Viitattu 9.3.2015.
3. ↑  Sivukari, Pekka: Kontiolahden ampumahiihtokeskus on Vuoden Liikuntapaikka 2015 *Yle Uutiset*.  18.3.2015. Viitattu 18.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Jäähdytetyn ladun kotisivut
* Kontiolahden Urheilijoiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Universidad Nacional Autónoma de Hondurasin vaakuna
**Universidad Nacional Autónoma de Honduras** (UNAH, "Hondurasin kansallinen autonominen yliopisto") on Hondurasissa toimiva yliopisto. Sitä edelsi vuonna 1845 perustettu yksityinen yhteisö Sociedad del Genio Emprendedor y del Buen Gusto, joka valtion tuen saatuaan muutti nimensä muotoon Academia Literaria de Tegucigalpa. Vuonna 1847 akatemia järjestettiin presidentti Juan Lindon ja Isä José Trinidad Reyesin johdolla uudelleen valtiollisen yliopiston muotoon. Autonomisen yliopiston aseman oppilaitos sai 15. lokakuuta 1957.

Vuonna 2023 Universidad Nacional Autónoma de Honduras oli Webometrics Ranking of World Universitiesin yliopistovertailussa korkeimmalle sijoittunut hondurasilainen yliopisto. Vuonna 2020 Universidad Nacional Autónoma de Honduras oli Hondurasin suurin yliopisto noin 87 000:lla opiskelijallaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia de la UNAH Universidad Nacional Autónoma de Honduras, viitattu 28.11.2023
2. ↑  Honduras Webometrics Ranking of World Universities, viitattu 28.11.2023
3. ↑  Honduras orders two-week school closure over coronavirus Reuters 12.3.2020, viitattu 28.11.2023
**Saint-Remèze** on kunta eteläisessä Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen laaksossa. Kunnan läpi vitaa Rhônen sivujoki Ardèche. Jokea reunustava näyttävä Ardèchen rotko (*Gorges de l'Ardèche*), joka kuluu samannimiseen luonnonpuistoon (*Réserve naturelle nationale des gorges de l'Ardèche*). Alueella viljellään viiniä ja laventelia.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on suuri Madeleinen luola (*Grotte de la Madeleine*). Luolan löysi paikallinen paimen vuonna 1887 ja yleisölle se avattiin vuonna 1969.

Aven Marzalin esihistoriallisia eläintarha avattiin vuonna 1983. Se esittelee luonnollisen kokoisia jäljennöksiä esihistoriallisista eläimistä. Esihistoriallisen eläintarhan yhteydessä olevassa vuonna 1892 löydetyssä Marzalin luolassa (*Grotte de Marzal*) on maanalainen museo *Musée du monde Souterrain*, missä on tunnettujen tieteellisten luolatutkijoiden eli speleologien keräämiä näytteitä.

Kunnassa on myös laventelimuseo *Musée de la lavande*.

* Ardèchen rotkoArdèchen rotko
* Madeleinen luolaMadeleinen luola
* Luolan sisäänkäyntiLuolan sisäänkäynti

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Kunnan kotisivut
3. ↑  Grotte de la Madeleine (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Kunnan kotisivut
5. ↑  Kunnan kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Remèze** Wikimedia Commonsissa

* Madeleinen luola
* Laventelimuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aven Marzal
Peresild vuonna 2017**Julija Sergejevna Peresild** (s. 5. syyskuuta 1984 Pihkova) on venäläinen näyttelijä.

Peresillan isovanhempien vanhemmat karkotettiin Virosta Venäjälle. Hän syntyi ja kasvoi Pihkovassa. Hän aloitti opiskelut Pihkovan pedagogisessa instituutissa, mutta siirtyi Venäjän teatteritaiteiden akatemiaan Moskovassa.

Peresild on näytellyt teattereissa Škola sovremennoi pesy, Jevgeni Mironovin teatteriseurue, Kansojen teatteri ja draamateatteri Na Maloi Bronnoi. Hänet palkittiin 2010 Kristalli-Turandot-palkinnolla parhaasta naisroolista näytelmässä *Varšavskaja melodija*.

Peresillan ensimmäinen televisiorooli oli Aleksandr Baranovin ohjaamassa televisiosarjassa *Utšastok* (*Участок*, 2003). Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli Eljor Išmuhamedovin elokuvassa *Nevesta* (*Невеста*, 2006) ja läpimurtorooli Aleksei Utšitelin draamassa *Krai* (*Край*, 2010).

Toukokuussa 2021 Peresild valittiin ohjaaja Klim Šipenkon kanssa osallistumaan avaruusmatkalle kuvaamaan elokuvaa *Vyzov* (*Вызов*). Lento alkoi 5. lokakuuta 2021 kello 11.55 Moskovan aikaa Sojuz MS-19 -avaruusaluksella. Lennon komentaja-ohjaaja-kosmonauttina on Anton Škaplerov. Siten Peresillasta tuli ensimmäinen virolaistaustainen henkilö avaruudessa.

Katso myös
----------

* Nicole Aunapu Mann

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  ?
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Silver Tambur: Estonian descendant Nicole Aunapu Mann to command a space flight *Estonian World*.  27.8.2022. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hannu Leimu** (s. 1969 Kokkola) on suomalainen kuvataiteilija ja sarjakuvantekijä.

Kuvataide
---------

Leimu on taiteilijana itseoppinut, ja öljyvärimaalauksen hän on aloittanut 12-vuotiaana. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on nelimetrinen naispuolista kentauria esittävä pronssiveistos *Auringon lapsi*, joka sijaitsee Vaasan ylioppilastalon edustalla. Maalaustaiteessaan Leimu on käsitellyt muun muassa väkivaltaa ja virtuaalimaailmojen vaikutusta ihmismieleen.

Sarjakuva
---------

Leimulta on ilmestynyt kaksi sarjakuvateosta, *Kadonneet* (2021) ja *Aavikon reiteillä* (2023). Esikoisteoksessa *Kadonneet* isä ja poika etsivät ihmiskauppiaiden ryöstämää pojan äitiä kulkien läpi dystopisen, sisällisodan runteleman maan. *Aavikon reiteillä* puolestaan kertoo arvokasta rahtia kuljettavan vartijan ja paimentolaiskylälleen suojelijaa etsivän pienen pojan tarinan.

Lähteet
-------

1. ↑  Leimu, Hannu *Kuvataiteilijamatrikkeli – Suomen Taiteilijaseura*. Viitattu 11.8.2023.
2. ↑  Hannu Leimu *Like Kustannus*. Viitattu 11.8.2023.
3. ↑  Milla Ollikainen: Kotona lyötiin, mummo rakasti ja antoi kynän käteen – Taiteilija Hannu Leimu oli poika, joka piirsi itselleen elämän *Seura.fi*.  13.5.2021. Viitattu 11.8.2023.
4. ↑  Galleria-ja taidelainaamokoordinaattori: Hannu Leimu, My Doom World, 29.9.-17.10.2018, Galleria Becker *jkltaiteilijaseura.net*.  20.9.2018. Viitattu 11.8.2023.
5. ↑  Kadonneet *Like Kustannus*. Viitattu 11.8.2023.
6. ↑  Aavikon reiteillä *Like Kustannus*. Viitattu 11.8.2023.
Vesitorni Edmondissa
Old North Tower, Keski-Oklahoman yliopisto, Edmond
Taiteellinen kuvitus vuoden 1889 maanvaltauksesta, jossa Edmond perustettiin
**Edmond** on Oklahoman osavaltion keskiosissa sijaitseva kaupunki. Se kuuluu Oklahoman piirikuntaan ja sijaitsee välittömästi Oklahoma Cityn pohjoispuolella.

Nykyisen Edmondin alueella vieraili vuonna 1832 kirjailija Washington Irving, joka kuvaili seutua teoksessa *A Tour on the Prairies* (1835). Kaupunki perustettiin vuonna 1889 tapahtuneen maanvaltauksen yhteydessä valkoisten asettuessa aiemmin alkuperäiskansoille kuuluneille maille. Kaupunki nimettiin kiertävän rahtimeklari Edmond Schuyler Burdickin (1858–1909) mukaan. Edmondissa tuotetaan muun muassa öljytuotteita, rehuja, jauhoja ja betonia. Kaupungissa sijaitseva öljykenttä West Edmond Field on yksi maailman suurimmista. Edmondissa toimii vuonna 1890 nimellä Territorial Normal School perustettu Keski-Oklahoman yliopisto (University of Central Oklahoma). Sen lisäksi kaupungissa toimii Oklahoman kristillinen yliopisto (Oklahoma Christian University).

Edmondin alueella sijaitsee Arcadia Lake. Vuoden 2020 tiedon mukaan Edmondissa on 33 julkista puistoa. Lisäksi Edmondissa on muun muassa Edmondin historian museo (Edmond History Museum). Kaupungin suurimpiin tapahtumiin kuuluvat Edmond Arts Festival ja Heard on Hurd -festivaali.

Vuonna 2000 Edmondissa oli 68 315 ja vuonna 2010 81 405 asukasta. Vuoden 2020 väestönlaskennassa asukasluku oli jo 94 428. Vuonna 2021 arviolta 25,8 % Edmondin asukkaista oli alle 18-vuotiaita ja 14,6 % yli 65-vuotiaita. Rikollisuuden määrä Edmondissa on vuoden 2020 tiedon mukaan 55 % matalampi kuin Oklahomassa keskimäärin.

Edmondin pormestarina aloitti ensimmäisen kautensa toukokuussa 2021 Darrell A. Davis, joka jatkoi toiselle kaudelleen toukokuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ashley Colbert, Moving to Edmond OK Living in Oklahoma, viitattu 2.12.2023
2. 1 2 3 4  Edmond Britannica, viitattu 2.12.2023
3. ↑  John Koster, Washington Irving: A Tour on the Prairies HistoryNet 24.5.2017, viitattu 2.12.2023
4. ↑  Edmond's Namesake Edmond History Museum, viitattu 2.12.2023
5. ↑  About Edmond History Museum, viitattu 2.12.2023
6. ↑  Edmond city, Oklahoma U.S. Census Bureau QuickFacts, viitattu 2.12.2023
7. ↑  Darrell A. Davis Edmond, Oklahoma, viitattu 2.12.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Edmond, Oklahoma: Viralliset sivut (englanniksi)
Regolle omistettu museo Casa das Histórias Portugalin Cascaisissa.
**Paula Figueiroa Rego** (1935, Lissabon – 8. kesäkuuta 2022, Lontoo) oli portugalilainen, myöhemmin Englantiin muuttanut taidemaalari, kuvittaja ja taidegraafikko.

Rego syntyi Lissabonissa ja aloitti opintonsa Carcavelosissa, Cascaisissa. Myöhemmin hän jatkoi niitä Lontoon Slade School of Artissa. Lontoossa hän tutustui myös taiteilija Victor Willingiin, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. Willing kuoli MS-tautiin 1988. Vuonna 1989 Rego oli ehdolla Turner-palkinnon saajaksi. 

Rego nousi kuuluisuuteen Portugalissa puoliabstrakteilla maalauksilla, joihin joskus kuului kollaasinomaisesti osia hänen omista piirustuksistaan. 1970-luvun lopulla hän siirtyi kollaasista piirtämään suoraan paperille tai akryylille. Tyyli muistutti sarjakuvaa, ja esittävät kuvat kertoivat omia tarinoitaan sen sijaan että olisivat kuvittaneet jotain tekstin kohtaa. 1986 hän siirtyi naturalistiseen tyyliin kuvaamaan aiheita, joissa oli yksittäinen valonlähde, usein sisätiloissa. Regon grafiikka koostuu useimmiten etsatuista viivoista ja akvatintalla luoduista pinnoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Artist Paula Rego, known for her visceral and unsettling work, dies aged 87 *theguardian.com*. Viitattu 8.6.2022.
2. ↑  Paula Rego Saatchi Gallery. Viitattu 23.7.2014.
3. 1 2  Artisti Biography Tate Modern. Viitattu 23.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Paula Rego's private world (haastattelu) The Independent, 2013. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Furaani** on aromaattinen heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C4H4O. Siitä käytetään myös nimiä *furfuraani*, *divinyleenioksidi* ja *oksasyklopentadieeni*.

Furaani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan erittäin herkästi syttyvää kirkasta, väritöntä nestettä, jonka haju muistuttaa eetterin tuoksua. Furaanin moolimassa on 68,07 g/mol, sulamispiste –85,6 °C, kiehumispiste 31,3 °C, tiheys 0,936 g/cm3, leimahduspiste –35 °C (c.c.) ja CAS-numero 110-00-9. Furaani liukenee huonosti tai ei ollenkaan veteen.

Furaanin ollessa kosketuksessa ilman kanssa aine muodostaa räjähtäviä peroksideja. Aine reagoi kiivaasti myös hapettimien ja happojen kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran. Aine aiheuttaa myös palovaaran ollessaan kuumassa tai liekkien läheisyydessä matalan leimahduslämpötilansa vuoksi.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Höyry ärsyttää hengitysteitä ja voi aiheuttaa keuhkopöhön. IARC (International Agency for Research on Cancer) on luokitellut furaanin 1995 koe-eläimille syöpävaaralliseksi. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) epäilee furaania genotoksiseksi eli perimän kautta vaikuttavaksi syöpävaaralliseksi yhdisteeksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Furaania valmistetaan teollisesti joko dekarbonyloimalla furfuraalia tai dekarboksyloimalla furaanihappoa. Sitä käytetään pyrrolin, tiofeenin ja eräiden muiden yhdisteiden, kuten asetyylifuraanin valmistamiseen.

Johdokset
---------

Luonnonmarjojen, kuten ahomansikan ja mesimarjan sisältämät furaanijohdokset (2,5-dimetyyli-4-metoksi-3(2H)-furanoni = 'mesifuraani' ja 2,5-dimetyyli-4-hydroksi-3(2H)-furanoni ='fydroksimesifuraani') aiheuttavat marjoihin karvautta niitä kuumennettaessa, siksi ne eivät käy hillomarjoiksi. Lähisukuisissa vadelmassa ja puutarhamansikassa näitä furaanijohdoksia ei ole. Luultavasti yhdisteiden pilkkoutumistuotteet ovat karvaita.

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 840. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  R. H. Kottke: *Furan Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.04.2013
3. ↑  H. E. Hoydonckx & W. M. Van Rhijn, W. Van Rhijn, D. E. De Vos & P. A. Jacobs: *Furfural and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 27.04.2013
4. ↑  Usko Siskoa, Helsingin Sanomat, 19.9.2010 sivu D 7

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Furaani**.
* Furaanin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Furan (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Furan (englanniksi)
* ChemBlink: Furan (englanniksi)
**Kustaa Kopila** (8. elokuuta 1884 Jokioinen – 21. toukokuuta 1950 Vanaja) oli suomalainen kaupanhoitaja, näyttämön johtaja ja lyhyen aikaa sosialidemokraattien kansanedustaja.

Kopilan vanhemmat olivat torppari Kaarle Kopila ja Kustaava Tobintytär. Hän kävi kansakoulun ja teki sitten maanviljelystöitä Jokioisissa. Kopila toimi sen jälkeen sosialidemokraattien vaalipuhujana ja Jokioisten työväen osuuskaupan hoitajana. Hän oleskeli vähän aikaa siirtolaisena Yhdysvalloissa ja palattuaan Suomeen hän oli kaupanhoitajana ja kauppa-apulaisena Ypäjällä. Myöhemmin Kopila toimi kiertävänä työväen näyttämöiden johtajana ja ohjaajana muun muassa Ypäjällä, Terijoella ja Janakkalassa, kauppa-apulaisena Aurassa 1926–1927 sekä sirkustaiteilijana muun muassa Lauritsalassa ja Tampereella.

Kopila oli kansanedustajana 1910–1911 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän sai sairauden vuoksi vapautuksen edustajantoimestaan maaliskuussa 1911 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SDP:n Otto Marttila.

Lähteet
-------

* .aspx Kustaa Kopila *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Bentsofuraani** on aromaattinen heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C8H6O. Siitä käytetään myös nimiä **2,3-bentsofuraani** ja **kumaroni**.

Bentsofuraani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan syttyvää, väritöntä, öljymäistä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Bentsofuraanin moolimassa on 118,13 g/mol, sulamispiste < − 18 °C, kiehumispiste 174 °C, tiheys 1,09 g/cm3, leimahduspiste 56 °C ja CAS-numero 271-89-6. Bentsofuraani ei liukene veteen.

Bentsofuraani polymeroituu hitaasti ympäristön lämpötilassa. Polymeroituminen nopeutuu lämpötilan nousun ja happopitoisten katalyyttien vaikutuksesta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Bentsofuraania voidaan konsentroida kivihiilitervasta tislaamalla ja tämän jälkeen saostamalla dibromijohdannaisena tai pikraattina. Synteettisesti sitä voidaan valmistaa kumariinista tai 2-etyylifenolista. Bentsofuraanista valmistetaan indeeni-kumaronihartseja.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Pitkäaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta bentsofuraanille voi seurata vaikutuksia munuaisissa ja maksassa. Aineen epäillään olevan ihmiselle syöpää aiheuttava. Bentsofuraani on haitallista myös vesieliöille.

Katso myös
----------

* Bentseeni (C6H6)
* Furaani (C4H4O)

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 856. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  Gerd Collin & Hartmut Höke: *Benzofurans, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 27.04.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Bentsofuraanin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Benzofuran (englanniksi)
* ChemBlink: Benzofuran (englanniksi)
**Severi Kurkinen** (sukunimi aik. *Hietalin*; 3. kesäkuuta 1879 Luopioinen – 24. maaliskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut osuuskaupan johtaja ja työläistarkastaja.

Kurkisen äiti oli itsellinen Iida Loviisa Hietalin. Hän työskenteli rautatierakennustyömailla vuoteen 1906 saakka ja oli Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä ja puhujana 1901–1910 sekä Suomen tie- ja vesirakennustyöläisten liiton luottamusmiehenä ja sihteerinä 1906–1909. Kurkinen oli Osuusliike Oma-Avun myymälähoitajana Pielisensuussa 1910–1918, Haukivuoren osuuskaupan johtajana 1918, Keski-Karjalan osuusliikkeen myymälähoitajana Kaukolassa ja Kurkijoella 1918–1921, Osuusliike Tarmolan myymälänhoitajana Turussa 1921, Kyläsaaren osuuskaupan johtajana Porissa 1921–1924 sekä Kiikan osuuskaupan johtajana 1924–1929. Hän oli jonkin aikaa vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918. Viimeksi Kurkinen toimi valtion tapaturmalautakunnan ja myöhemmin tapaturmatoimiston Helsingin piirin työläistarkastajana 1929–1945.

Kurkinen oli SDP:n kansanedustajana 1910–1917 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän sai 10. marraskuuta 1917 vapautuksen edustajantoimesta sairauden takia ja hänen seuraajakseen tuli SDP:n Santeri Louhelainen. Kurkinen kuului SDP:n puolueneuvostoon ja hän oli Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sos.dem. piirin puheenjohtajana.

Severi Kurkinen oli naimisissa vuodesta 1909 Ada Maria Nousiaisen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Severi Kurkinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |