recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tom Kilburn** (11. elokuuta 1921 West Yorkshire, Englanti – 17. tammikuuta 2001 Manchester) oli brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä, joka vaikutti merkittävästi varhaiseen tietokoneiden suunnitteluun.

Kilburn tapasi Freddie Williamsin Telecommunications Research Establishmentissa (TRE) ja toisen maailmansodan jälkeen työskenteli Williamsin kanssa Williams-Kilburn-putken parissa. Tämä johti Small-Scale Experimental Machinen (SSEM) kehitykseen, joka johti Manchester Mark I:n kehitykseen.
Max Newmanin vaikutuksesta Williams ja Kilburn päätyivät Manchesterin yliopistoon ja kuulivat Alan Turingin työstä.

Kilburnin johdolla Manchesterin yliopistossa esiteltiin transistoroidun tietokoneen prototyyppiä 16. marraskuuta 1953. Richard Grimsdale ja Douglas Webb esittelivät 48-bittistä tietokonetta, joka johti Metrovick 950-tietokoneen valmistukseen.

Kilburn osallistui myös Atlas-tietokoneen kehitykseen ja hänet nimettiin professoriksi vuonna 1960. MU5-tietokoneen kehitys alkoi vuonna 1966 ja sitä käytettiin ensi kerran vuonna 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tom Kilburn: A tale of five computers (PDF) *cris.brighton.ac.uk*. Viitattu 15.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Tom Kilburn (1921 - 2001) *curation.cs.manchester.ac.uk*. Viitattu 27.8.2017.
3. ↑  The Manchester Small Scale Experimental Machine -- "The Baby" *curation.cs.manchester.ac.uk*. Viitattu 25.8.2017.
4. ↑  The Manchester Mark 1 *curation.cs.manchester.ac.uk*. Viitattu 25.7.2017.
5. ↑  The Manchester Machine *plato.stanford.edu*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
6. 1 2  1953: Transistorized Computers Emerge Computer History Museum. Viitattu 27.8.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* DBLP
* Google Scholar
* MathSciNet
* Scopus
* zbMATH

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Kursk** (ven. Ку́рск) on kaupunki Venäjän länsiosissa, Kura- ja Seimjokien yhtymäkohdassa 450 kilometriä Moskovasta etelään. Se on Kurskin alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan on noin 415 159.

Kansallisesti merkittäväksi rakennuskohteeksi luokiteltu Kurskin ihmeitätekevän jumaläidin ikonin katedraali Kurskissa.
Kurskin päärautatieasemaa.

Historia
--------

Kursk on yksi Venäjän vanhimmista kaupungeista. Kaupungin tienoilla tiedetään olleen asutusta jo 300–400-luvulla eaa. Ensimmäinen kirjoitettu maininta on vuodelta 1032. 

Batu-kaani ja tataarit tuhosivat kaupungin kokonaan noin vuosina 1237-1240. Kursk liitettiin Venäjän valtakuntaan vuonna 1508 ja uudelleenrakennettiin linnoitukseksi suojaksi tataareja vastaan vuonna 1586.

Kaupunki menetti tärkeän asemansa 1700-luvun alussa kun Venäjän raja siirtyi etelämmäksi.

Toisen maailmansodan aikana Kursk oli saksalaisten miehittämänä vuodet 1941–1943. Kesällä 1943 sen hallinnasta käytiin maailmanhistorian suurin panssaritaistelu, Kurskin taistelu, joka oli myös yksi sodan käännekohdista.

Talous ja koulutus
------------------

Kurskin alue sijaitsee maailman rikkaimmalla rautamalmialueella, joka tunnetaan Kurskin magneettisena anomaliana. 

Se on merkittävä rautatieristeys. Kaupungin itälaidalla on siviili- ja sotilastoimintaa yhdistävä Kurskin itäinen lentoasema. Suuri ydinvoimalaitos otettiin käyttöön 1979. Kaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike- ja elektroniikkateollisuutta sekä synteettisten kuitujen valmistusta. 

Kurskissa on lääketieteellinen yliopisto, teknillinen yliopisto, opettajankoulutuslaitos, valtionyliopisto ja maatalousakatemia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 23.7.2012. (venäjäksi)
2. ↑  V.H. Peihvasser: *Novyi Atlas avtomobilnyh dorog 2006–2007. Rossija – Strany SNG – Pribaltiki* 1:750 000, 1:1 500 000 (+ 1:4000 000). Minsk: Tribum, 220053 g. Minsk.  ISBN 985-409-072-8.  (venäjäksi)
3. 1 2  Kursk | Russia | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 13.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kursk** Wikimedia Commonsissa
**Kaarinan Yrittäjät** ry on Kaarinan kaupungissa toimivien yrittäjien ja yksityisessä omistuksessa olevien yritysten yrittäjä- ja elinkeinopoliittinen etujärjestö. Se kuuluu Suomen Yrittäjät -keskusjärjestöön ja on yksi Varsinais-Suomen Yrittäjien 35 paikallisyhdistyksestä. Yhdistyksellä on 380 jäsentä.

Historia
--------

Kaarinan Yrittäjät ry:n historia ulottuu vuoteen 1970-luvulle, jolloin nykyisen Turun Yrittäjien edeltäjä Turunmaan Yrittäjät pyrki laajentamaan toimintaansa maakunnalliseksi, joten kaarinalainen Eero Hiekka käynnist paikallisyhdistyksen toiminnan myös Kaarinassa. Kaarinalaiset yrittäjät kutsuttiin koolle 19.10.1976, jolloin 24 yrittäjää saapui paikalle perustamaan yhdistystä. Kokouksessa tehtiin päätös Turunmaan Yrittäjät ry:n alaosastoksi liittymisestä. 

Kaarinan Yrittäjät järjestivät Kaarinan Y-messuja vuosina 1986-1998. Messuja tehtiin talkootyönä suuren innostuksen saattelemana. Näytteilleasettajia kertyi parhaimpina vuosina 150. 
Messut kasvoivat suurtapahtumaksi, jonne tuli esiintymään valtakunnan huippuja. Kävijämäärä läheni kymmentätuhatta, eikä lamankaan annettu lannistaa. Vasta lamasta selvittyä Y-messut lakkasivat kiinnostamasta yleisöä ja paikallisia näytteilleasettajia siinä määrin, että niiden järjestämisestä luovuttiin.

Lähteet
-------

* Heli Teittinen, Eero Hiekka, Irmeli Heinonen, Seppo Suomalainen, Kaarinan yrittäjät: *Kaarinan Yrittäjät 30 vuotta: 1976-2006*. Kaarina: Kaarinan yrittäjät, 2006.
* Kaarinan Yrittäjät ry:n kotisivu - Historia *yrittajat.fi*.  2011. Viitattu 16.11.2011. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Teittinen, hiekka, heinonen, Suomalainen & Kaarinan Yrittäjät 2006
2. ↑  Kaarinan Yrittäjät ry:n kotisivu - Historia *yrittajat.fi*.  2011. Viitattu 16.11.2011. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kaarinan Yrittäjät ry:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tyler D'Whyte Roberts** (s. 12. tammikuuta 1999 Gloucester, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on pelannut seuraurallaan Englannissa. Walesin maajoukkueessa hän on pelannut 14 ottelua.

Roberts pelasi West Bromwich Albionin junioreissa mutta pääsi edustusjoukkueessa kentälle vain yhdessä Valioliigan ottelussa toukokuussa 2016. Kahtena seuraavana kautena hän pelasi lainasopimuksilla ykkösliigaa Oxford Unitedin, Shrewsbury Townin ja Walsallin joukkueissa. Tammikuussa 2018 hän siirtyi mestaruussarjan Leeds Unitediin. Roberts pelasi kahden kauden aikana mestaruussarjassa 51 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kaudeksi 2020–2021 Leeds nousi Valioliigaan. Roberts pelasi 27 valioliigaottelua, joissa 14 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin kauden toiseksi viimeisessä ottelussa Southamptonia vastaan.

Roberts on pelannut useissa Walesin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan. Kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 14 maaottelua, joista seitsemän ottelua avauskokoonpanossa. Otteluista seitsemän kuului Kansojen liigaan, kaksi vuoden 2020 EM-kilpailujen karsintaan ja yksi vuoden 2022 MM-kilpailujen karsintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tyler Roberts Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Leeds United – Englannin Valioliiga
1 Meslier |
2 Ayling |
3 Firpo |
4 Forshaw |
5 Koch |
6 Cooper |
7 Aaronson |
8 Roca |
9 Bamford |
10 Summerville |
11 Harrison |
12 Adams |
13 Klaesson |
14 Llorente |
15 Dallas |
18 Gyabi |
19 Rodrigo |
21 Struijk |
22 Robles |
23 Sinisterra |
24 Rutter |
25 Kristensen |
29 Gnonto |
30 Gelhardt |
37 Drameh |
39 Wöber |
42 Greenwood |
63 Gray |
Manageri Marsch

Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Lockyer |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 T. Roberts |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 C. Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Norrington-Davies |
18 J. Williams |
19 Brooks |
20 James |
21 A. Davies |
22 Mepham |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
Rockin' Tug
**Rockin’ Tug** on italialaisen Zamperlan valmistama huvipuistolaite. Se muistuttaa hinauslaivaa. Se on julkaistu vuonna 2002. IAAPA palkitsi laitteen heti vuonna 2002 vuoden uutena perhelaitteena. Siihen mahtuu kerralla 24 asiakasta, kun jokaiselle kuudelle riville mahtuu neljä. Tunnissa se pystyy kuljettamaan 600 matkustajaa. Laitteesta on saatavana sekä huvipuistoihin sopiva ja liikuteltava malli. Paino sen päällä voi olla maksimissaan 6 000 kg. Laitteessa laiva kulkee raiteilla. Vauhti annetaan pyörillä. Laiva kulkee puolelta toiselle U:n muotoista rataa pitkin ja pyörähtää 360 astetta ympäri kiskon kummassakin päässä. Suomessa laitteita on yhteensä kolme. Tivoli Sariola hankki laitteen vuodeksi 2003. Särkänniemi ja Wasalandia hankkivat sen vuodeksi 2004. Wasalandia käyttää laitteesta nimeä Heiluva Hinaaja. Särkänniemessä laite kulkee nimellä Pikku Hinaaja ja on sijoitettu lasten laitteiden kanssa Ipanaarioon. Vuonna 2007 Zamperla valmisti suositusta laitteestaan rullalaudan näköisen version. Laitteen perusteella on rakennettu myös useita muita samankaltaisia laitteita. Valmistajan suosittelema pituusrajoitus laitteeseen on 105 senttimetriä ja yhteispainoraja 6 000 kg.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   Zamperla page on Rockin' Tug

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rockin’ Tug**.
**Brives-Charensac** on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, aivan Le Puy-en-Velayn kaupungin itäpuolella.

  

Vasemmalla Le Vieux Pont ja oikealla Le pont Galard
Kaksi kylää, joen oikealla rannalla oleva Brives ja vasemmalla rannalla oleva Charensac, yhdistettiin kuninkaallisella määräyksellä 20. toukokuuta 1839. Kunnan alueella on kolme historiallista siltaa. Vanhin silta, *Le Vieux Pont*, on raunioitunut. Vanhimmat tiedot sillasta ovat vuodelta 1210. Se on ollut alkujaan yhdeksänaukkoinen holvisilta. Tulvat ovat tuhonneet siltaa, ja siitä on enää jäljellä kaksi aukkoa. 1700-luvulla rakennettiin joen yli uusi silta, *Le pont Galard*. Tämä viisiaukkoinen ja 97 metriä pitkä holvisilta valmistui vuonna 1776. Kolmas silta, *Le pont de la Chartreuse*, on rakennettu vanhan gallialaisen sillan paikalle. Tätä alkujaan keskiaikaista siltaa on rakennettu useasti uudelleen tulvan tuhojen jälkeen. Nykyään se on viisiaukkoinen holvilta, jolla on pituutta 136 metriä. Kylien yhdistämisen jälkeen rakennettiin kunnalle Notre-Dame de Bon Secoursin kirkko vuosina 1846–1853 ja sitä laajennettiin ja varustettiin kellotornilla vuonna 1902.

  

* Le pont de la ChartreuseLe pont de la Chartreuse

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 7.6.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire & Patrimoine Mairie de Brives-Charensac. Viitattu 7.6.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brives-Charensac** Wikimedia Commonsissa
**Xiaomi Mi 10 Lite** on Xiaomin 25. toukokuuta 2020 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Xiaomi Mi 10 Lite -älypuhelimessa on 6,6-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 20:9-kuvasuhteella.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,4 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 6 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera), kolmas kamera on 5 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps, 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 960 fps (hidastettu videokuva).

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Xiaomi Mi 10 Lite
**Domenico Natale Sarro** (tai **Sarri**, 24. joulukuuta 1679 Trani, Apulia –25. tammikuuta 1744 Napoli) oli italialainen barokkisäveltäjä ja yksi varhaisimmista napolilaisen oopperan edustajista. Häneltä on säilynyt noin 40 oopperaa ja serenataa.

Sarro opiskeli Sant’Onofrion konservatoriossa Napolissa ja toimi Napolin hovissa vuosina 1704–1707 ja uudelleen vuodesta 1720 alkaen, jolloin hän hoiti kuolemaansa saakka hovin varakapellimestarin ja vuodesta 1737 hovikapellimestarin tehtäviä sekä lisäksi Napolin kaupungin *maestro di cappellan* virkaa vuodesta 1728 eteenpäin. Hoville hänen kuului säveltää joka vuosi ooppera Kaarle III:n 1737 rakennuttamaan Teatro San Carloon, alkaen sen avajaisiin sävelletystä oopperasta *Achille in Sciro* ("Akhilleus Skýroksella") Metastasion librettoon.

Sarron tuotantoon kuuluu 28 maallista oopperaa, useita kirkko-oopperoita ja oratorioita, serenatoja ja kantaatteja sekä huilukonsertto. Oopperasäveltäjänä Sarron vahvinta luomiskautta oli 1720-luku. Hänen tyylinsä perustuu paljossa Alessandro Scarlattiin, mutta on tätä yksinkertaisempaa ja melodisempaa.

Sarron ooppera *Didone abbandonata* (1724) on ensimmäinen sävellys Pietro Metastasion ensimmäisestä tärkeästä libretosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sarro (or Sarri), Domenico Natale (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen.
2. 1 2 3 4  Murtomäki, Veijo: 3. Alessandro Scarlatti ja muita napolilaisia oopperasäveltäjiä, Barokkiooppera Italiassa, Sibelius-Akatemia 2014. Viitattu 9.5.2016.

Kirjallisuutta
--------------

* Brandenburg, Gottfried Daniel: *Zur Geschichte der weltlichen Solokantate in Neapel im fruhen Settecento: Die Solokantaten von Domenico Sarro, 1679–1744.* Peter Lang Ag 1991. ISBN 9783631431573.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sacha Kljestan** (s. 9. syyskuuta 1985) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa LA Galaxya. Hänellä on serbialaisia sukujuuria. Keskikenttäpelaajana pelaava Kljestan on pelannut Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Kljestan aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Orange County Blue Starsissa, jossa hän pelasi vain kaksi peliä, ennen kuin siirtyi Major League Soccer pelavaan Chivas USAan. Chivasissa hänet valittiin vuonna 2008 MLS:n tähdistöjoukkueeseen. Vuonna 2010 Kljestan siirtyi belgialaisen RSC Anderlechtin riveihin. Hän voitti seuran paidassa Jupiler Pro Leaguen kolmesti ja Belgian supercupin neljästi. Kljestan pelasi seuran paidassa myös Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa. Otteluita hänelle kertyi 132 ja maaleja 18.

Helmikuussa 2015 Kljestan siirtyi MLS:n New York Red Bullsiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 37 ottelussa kahdeksan maalia ja voitti seuran kanssa MLS Supporters’ Shieldin.

Maajoukkueura
-------------

Nuorten maajoukkueessa pelannut Kljestan pelasi ensimmäisen ottelunsa Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa kesäkuussa 2007. Saman kesän Copa Américassa Kljestan pelasi kahdessa ottelussa. Hän kuului Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Pekingissä 2008 ja oli maan turnauksen paras maalintekijä kahdella maalillaan. Avausmaalinsa maajoukkueessa Kljestan teki tammikuussa 2009 Ruotsia vastaan. Hän teki tuossa ottelussa hattutempun. Kaikkiaan hän on pelannut 52 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia vuosina 2007–2017.

Muuta
-----

Kljestan oli yhdessä Frank Lampardin ja Cuauhtémoc Blancon kanssa EA Sportsin suositun jalkapalloaiheisen videopelin FIFA 10:n Pohjois-Amerikan version kannessa.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Jupiler Pro League: 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014
* Belgian supercup: 2010, 2012, 2013, 2014
* MLS Supporters’ Shield: 2015

**Henkilökohtainen**

* MLS Best XI: 2008

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. 1 2  Sacha Kljestan National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Mamrud, Roberto: USA - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.10.2018. (englanniksi)
Xiangxin prefektuurin sijainti Kiinan Hunanin maakunnassa.
**Xiangxi** eli **Xiangxin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri** (kiin. 湘西土家族苗族自治州, pinyin: Xiāngxī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu) on prefektuuri Kiinan Hunanin maakunnan länsiosassa. Nimessään *xiāng* on Hunanin lyhennenimi, ja *xī* tarkoittaa *länttä*. Prefektuurin pinta-ala on 15 462 neliökilometriä ja väkiluku 2,55 miljoonaa (2010). Väestöstä yli kolme neljäsosaa on vähemmistökansoja, joista suurimmat ovat tujiat ja miaot. Xiangxin pääkaupunki on Jishou.

Prefektuuri rajoittuu luoteessa Enshin, koillisessa Zhangjiajien, kaakossa Huaihuan, lännessä Tongrenin prefektuureihin ja Chongqingin kaupunkiin. Hunanin maakunnan pääkaupunki Changsha sijaitsee linnuntietä noin 314 kilometriä prefektuurin pääkaupunki Jishousta itään.

Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu seuraavasti:

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikuntatason kaupunki (1)* Jishou (吉首市)

Piirikunnat (7)* Luxi (泸溪县)
* Fenghuang (凤凰县)
 | * Huayuan (花垣县)
* Baojing (保靖县)
* Guzhang (古丈县)
* Yongshun (永顺县)
* Longshan (龙山县)
 |

* Dongjoki Jishoun kaupungissa.Dongjoki Jishoun kaupungissa.
* Vanha kylä Fenghuangin piirikunnassa.Vanha kylä Fenghuangin piirikunnassa.
* Näkymää Fenghuangin piirikunnasta.Näkymää Fenghuangin piirikunnasta.
* Vesiputous Yongshunin piirikunnassa.Vesiputous Yongshunin piirikunnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Xiangxi Travel Guide travelchinaguide.com. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Thomas Brinkhoff: China: Administrative Division (Prefektuurin naapurit näkee valitsemalla prefektuuritason kartan Level 2 -valinnasta ja kohdistamalla kartan haluttuun prefektuuriin hiiren klikkauksella tai kartan alapuolella olevan maakuntakohtaisen prefektuurilistauksen avulla. Kartta näyttää naapuriprefektuurin nimen hiirellä osoittamalla.) citypopulation.de. Viitattu 21.10.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Xiangxi** Wikimedia Commonsissa
**Kangasjärvi**  on Etelä-Savossa Mikkelissä, Pieksämäellä ja Juvalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 1 970 hehtaaria eli 19,7 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven syvin kohta on kartan mukaan yli 6 metriä, vaikka lähes koko järvi on matalampaa. Järvessä on yli 50 saarta, joista suurimmat sijaitsevat järven eteläpäässä. Suurimmat saaret ovat Raakasaari, Kirkkosaari, Kotasaari ja Potkusaari. Järven rantaviivan pituus on 53,9 kilometriä ja rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rannoilla näkyy siellä täällä peltotilkkiuja. Järven itäpuolella sijaitsee Karkeamaan kylä.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) olevassa Sysmäjärven valuma-alueella (04.25), johon Isojoen–Sahinjoen valuma-alue (04.253) kuuluu.

Järvi laskee Haapajärveen (718 ha) alle kaksikilometristä Rakkineenjokea myöten. Vesistön reitti jatkuu Ankeleenjärveen (50 ha) johtavalla lyhyellä Välijoella, josta vedet jatkavat Isojokea myöten Monniin ja sitten Maaveteen. Sitten vedet jatkavat Sysmän kautta Haukiveteen, joka on osa Saimaata. Isojoen–Sahinjoen valuma-alueeseen kuuluu 54 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä Kangasjärveen laskevista huomattavimmat ovat Iso-Tylönen (112 ha), Pitkäjärvi (80 ha), Hepokkaanjärvi (77 ha), Pikku-Tylönen (60 ha), Höytiönlampi (35 ha), Löytynlampi (23 ha), Mustalampi (17 ha) ja Haukilampi (16 ha).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kangasjärvi, Mikkeli (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 23.5.2017.
3. ↑  Kangasjärvi, Mikkeli (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
4. 1 2  Kangasjärvi (04.253.1.041) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona, GTK, 2004
**Uuno Alpertti Kokki** (3. tammikuuta 1892 Koski Tl – 14. toukokuuta 1964) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kokin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Alpertti Vähäkokki ja Olga Hakala ja puoliso 1923–1963 Ester Elisabet Tuominen. Kokki kävi Suomen Liikemiesten Kauppaopiston 1916–1918. Hän oli eri kauppaliikkeiden palveluksessa 1913–1915, Helsingin kaupparevisiokonttorin apulainen 1918, Kustannus Oy Otavan konttoripäällikkö 1919–1928 ja myyntijohtaja 1928–1931, Jakelu-Kirjakauppa Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1927–1928, Koulutarpeiden Keskusliike Oy:n johtokunnan jäsen 1928–1961 ja toimitusjohtaja 1929–1961, Norsu Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1943–1961, Oy Durchman Rohdosvaraston eli sittemmin Durchman-Rohdos Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1945–1961, Tampereen Uusi Kirjapaino Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1948, Keskus-Paperikauppa Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1957, Oy Flavia Ab:n johtokunnan jäsen 1954–1961 ja toimitusjohtaja 1958–1961 sekä Helsingin Paino Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1962. Kokilla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1951. Uuno Kokki tunnettiin elinaikanaan myös lahjoittajana ja Ester ja Uuno Kokin huomattavan testamenttilahjoituksen turvin perustettiin heidän nimeään kantava rahasto Suomen Kulttuurirahastoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Uuno Kokki *Biografiasampo*. Viitattu 7.9.2022.
**Uuno Nokelainen** (27. kesäkuuta 1921 Kirvu – 30. kesäkuuta 2009 Tuusula) oli suomalainen poliitikko. Nokelainen oli Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen Liiton puheenjohtaja vuosina 1970–1973.

Nokelainen osallistui sotiin, mutta siirtyi kannattamaan pasifismia.*lähde?* Nokelainen meni mukaan työväenliikkeen toimintaan jo nuorena. Hän oli aktiivinen muun muassa Työväen Urheiluliitossa ja Sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa. Hän valmistui Tampereen Yhteiskunnallisessa korkeakoulusta sosionomiksi vuonna 1952. Hän toimi johto- ja opetustehtävissä Voionmaa-opistossa sekä Kiljavan Ammattiyhdistysopistossa. Hän toimi myös SAK:n opintosihteerinä. Vuodesta 1964 alkaen Nokelainen työskenteli Kansaneläkelaitoksessa. Hän jäi eläkkeelle Kelan hankinta- ja toimistopalveluosaston päällikön paikalta vuonna 1984.

Nokelainen oli televisioajan poliitikko*lähde?* ja näkyvästi esillä puolueensa Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen liiton edustajana vaalikeskusteluissa. Hänestä tuli puolueen puheenjohtaja vuonna 1970, jolloin puolue menetti kaikki eduskuntapaikkansa. Häntä oli kaavailtu ministeriksi jo 1968 Koiviston hallitukseen, mutta ministeriä hänestä ei tullut, kuten ei kansanedustajaakaan.

Nokelainen ja Kalevi Sorsa olivat pääsopijat TPSL:n paluussa SDP:n yhteyteen vuonna 1973.*lähde?* Tämän jälkeen Nokelainen vaikutti vielä Tuusulan kunnallispolitiikan eri tehtävissä 1990-luvun alkuun asti. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1987. Nokelainen on saanut myös TUL:n kultaisen ansiomitalin ja Suomen urheilun kultaisen ansioristin.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 28.7.2009, s. B 5

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Raimo Manneri: Kunnallisneuvos Uuno Nokelainen oli toimen ja aatteen mies (Arkistoitu – Internet Archive) (Keski-Uusimaa 21.2.2011)
2. ↑  Leo Lindstedt: Kiljavan opisto toiminut 50 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive) (Kirjatyö 9/2000)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Täysikuu** on Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama tango vuodelta 1954. Salanimillä Pedro de Punta ja Orvokki Itä julkaistu kappale kuultiin ensi kerran Olavi Virran laulamana elokuvassa *Minä soitan sinulle illalla*. 

"Täysikuun" ovat levyttäneet Virran lisäksi myös Taisto Tammi (1964), Henry Theel (1969), Pasi Kaunisto (1974 ja 1978), Eino Grön (1977), Reijo Taipale (1977, 1980 ja 1985), Eini (1978), Reijo Kallio (1980), Katri Helena (1982), Topi Sorsakoski (1985) ja Tapani Kansa (1992). Instrumentaaliversioita ovat tehneet muiden muassa Esko Könönen (1960), Kalevi Nyqvist (1968) ja Malando (1978).

Lähteet
-------

1. ↑  "Täysikuu", *Suuri toivelaulukirja 3*, s. 206. Toim. Aapeli Vuoristo. F-kustannus.
2. ↑  Kaikkien aikojen rakkauslaulut: 28. Täysikuu *Iltalehti*.  päiväyksetön. Viitattu 18.6.2018.
3. ↑  Hakutulos kappaleelle Täysikuu Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 18.6.2018. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Tangon ensiesitys elokuvassa *Minä soitan sinulle illalla* (1954), Elävä muisti -sivusto
**Walter Scherff** (1. marraskuuta 1898 – 24. toukokuuta 1945) oli saksalainen Wehrmachtin upseeri. Sotilasarvoltaan hän oli korkeimmillaan kenraalimajuri. Scherff haavoittui Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä heinäkuussa 1944. Tapahtumaa kutsutaan nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto.

Sotilasura
----------

Scherff palveli panssaripataljoonassa everstiluutnanttina vuonna 1939. Syyskuussa 1941 hän yleni everstiksi ja kenraalimajuriksi syyskuussa 1943. Toisen maailmansodan lopussa Scherff kritisoi rajusti Hitlerin sotilaallisia strategioita.*lähde?*

Scherff haavoittui Hitlerin salamurhaiskussa räjähteneestä pommista. Scherff sai ruhjeita päähänsä ja käsivarsiinsa, mutta selvisi ilman suurempia vammoja.*lähde?*

Scherff ampui itsensä 24. toukokuuta 1945, muutama viikko Saksan lopullisen antautumisen jälkeen.*lähde?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Niemisten työväentalo** oli Iisalmen kaupungin Niemisen (tai Niemisten) kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Yhden lähteen mukaan Niemisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1913, ja sen talo valmistui vuonna 1915. Tosin vuonna 1916 työväenlehti Sanantuoja kertoi, että Iisalmen Peltosalmen työväenyhdistyksen "Niemisten alaosasto" oli päättänyt itsenäistyä ja jatkaa toimintaansa nimellä "Iisalmen Niemisten Työväenyhdistys" sekä liittyä Suomen Työläisliittoon. Vuoden 1916 SDP:n puoluetilastossa yhdistyksellä mainitaan olleen 26 jäsentä, mutta ei taloa. Vuonna 1919 yhdistys maksoi puolueveronsa SDP:lle, mutta ei toimittanut tietoja toiminnastaan tilastoja varten. Vuodesta 1919 eteenpäin yhdistystä ei mainita puoluetilastoissa. On mahdollista, että yhdistyksen toiminta hiipui tai se liittyi vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla ja talo myytiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Sanantuoja *digi.kansalliskirjasto.fi*.  11.1.1916, no 3 A. Viitattu 23.9.2022.
3. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1916  1917. Sos.dem. puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 23.9.2022.
4. ↑  SDP:n puoluetilasto 1919  1920. Sos.dem. puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 23.9.2022.
Täyden evankeliumin opin mukaisesti maailman ensimmäinen helluntaiseurakunta Los Angelesin Azusa-kadulla sai nimekseen Apostolic Faith Mission. Kuva on vuodelta 1907.
**Täysi evankeliumi** (engl. *Full Gospel*) on helluntailais-karismaattinen käsite. Helluntaiherätyksessä, parantamisherätyksessä ja sittemmin karismaattisessa liikkeessä opetus Pyhän Hengen kasteesta ja Pyhän Hengen armolahjoista sekä jumalallisesta parantumisesta nähtiin paluuna apostolisen ajan alkukristilliseen oppiin ja voimaan. Parantumisen uskotaan sisältyvän Kristuksen lunastukseen ja siten täyteen evankeliumiin. Siksi monet varhaiset helluntailaiset ja karismaatikot kutsuivat liikettään nimellä apostolinen usko (engl. Apostolic Faith) tai täysi, kokonainen evankeliumi (engl. Full Gospel).

Termi täysi evankeliumi viittaa Paavalin sanoihin Roomalaiskirjeessä: *"En näet rohkene puhua mistään muusta kuin siitä, mitä Kristus on minun kauttani tehnyt saattaakseen maailman kansat kuuliaisiksi, puheiden ja tekojen, tunnustöiden ja ihmeiden avulla, Jumalan Hengen voimalla. Näin olen vienyt päätökseen Kristuksen evankeliumin julistamisen* [engl. I have *fully* preached the *gospel* of Christ, olen täydesti saarnannut Kristuksen evankeliumin] *kiertäen kaikkialla Jerusalemista aina Illyriaan saakka"* (Room. 15:18–19).

Karismaattisessa liikkeessä puhutaan Aimee Semple McPhersonin sanoin myös *nelinkertaisesta evankeliumista*. Tämä tarkoittaa sitä, että julistetaan Jeesusta pelastajana, parantajana, Pyhällä Hengellä kastajana ja takaisin tulevana Kuninkaana. Yhdessä nämä aspektit muodostavat täyden evankeliumin. Ajatus nelinkertaisesta evankeliumista on peräisin kanadalaiselta teologilta A. B. Simpsonilta, joka vuonna 1887 perusti evankelikaalisen Kristittyjen ja lähetyssaarnaajien liiton (Christian and Missionary Alliance).

Lähteet
-------

1. ↑  Lusa, Teijo-Kalevi: *Ehtoosade. Sata vuotta Pyhän Hengen työtä*, s. 163–164. Kuva ja Sana, 2006.
2. ↑  Anderson, Allan H.: *To the Ends of the Earth: Pentecostalism and the Transformation of World Christianity*, s. 97. OUP USA, 2013.
3. ↑  Liardon, Roberts: *Jumalan kenraalit*, s. 248. Uskon Sanan Kustannus Oy, 2004.
4. ↑  Walle, Bernie A. Van De: *The Heart of the Gospel: A. B. Simpson, the Fourfold Gospel, and Late Nineteenth-Century Evangelical Theology*, s. 129. Wipf and Stock Publishers, 2009.
Pyhä Gregorios Nyssalainen.
*De virginitate*
**Gregorios Nyssalainen** (n. 335 – 394 jälkeen) oli kristitty piispa ja pyhimys, joka luetaan kirkkoisien joukkoon.

Gregorios oli Basileios Suuren nuorempi veli ja Gregorios Nazianzilaisen hyvä ystävä. Jotkut historioitsijat katsovat diakonissa Theosebian olleen hänen vaimonsa, jotkut taas katsovat hänen, kuten Makrina nuoremman, olleen myös Gregorioksen ja Basileioksen sisar.

Gregorios pohti Jumalan olemusta ja korosti tämän tuonpuoleisuutta sanomalla, että Jumala on ihmiselle täysin käsittämätön eikä hänestä voi sanoa mitään muuta kuin mitä Raamattu kertoo. Gregorioksen merkitys on jo pitkään tunnustettu niin itäisessä ortodoksisessa kirkossa kuin läntisessä katolisessa kirkossa.

Gregorios kirjoitti muun muassa teokset *Sielusta ja ylösnousemuksesta* sekä *Mooseksen elämä*.

Kirjallisuutta
--------------

* Gregorios Nyssalainen: *Sielusta ja ylösnousemuksesta: Keskustelu Makrinan kanssa*. Suomennos, johdanto ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kirjapaja, 2006. ISBN 951-607-351-4.
* "Gregorios Nyssalaisen kanonit", *Pyhien isien kanonit*, s. 84–90. Suomentanut Johannes Seppälä. Pieksämäki: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1986. ISBN 951-9071-78-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Leclercq, Henri: St. Gregory of Nyssa *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)
* Ross, Donald L.: Gregory of Nyssa *The Internet Encyclopedia of Philosophy*.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Venäjä
	+ 2
	+ 3
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gregory of Nyssa 

Merkittävimmät apostoliset isät ja kirkkoisät
Klemens I ·
Ignatios ·
Polykarpos ·
Papias ·
Hermas ·
Justinos Marttyyri ·
Irenaeus ·
Klemens Aleksandrialainen ·
Tertullianus ·
Origenes ·
Cyprianus ·
Eusebios Kesarealainen ·
Athanasios Suuri ·
Efraim Syyrialainen ·
Basileios Suuri ·
Gregorios Nazianzilainen ·
Gregorios Nyssalainen ·
Kyrillos Jerusalemilainen ·
Epifanios ·
Johannes Khrysostomos ·
Kyrillos Aleksandrialainen ·
Ambrosius ·
Hieronymus ·
Augustinus ·
Leo Suuri ·
Pseudo-Dionysios Areopagita ·
Gregorius Suuri ·
Maksimos Tunnustaja ·
Johannes Damaskolainen
**Saarenmaan valssi** (vir. *Saaremaa valss*) on virolaisen Raimond Valgren säveltämä laulu, jonka alkuperäiset vironkieliset sanat ovat peräisin Debora Vaarandin vuonna 1946 julkaiseman runon *Talgud Lööne soos* ("Talkoot Löönen suolla") loppusäkeistöistä. Tekstin pohjana ovat todelliset talkootanssiaiset, jotka pidettiin Saarenmaan Valjalassa sunnuntaina 9. kesäkuuta 1946.

Laulu kertoo neuvostosotilaasta, joka ihastuu Saarenmaalla "pellavapäiseen" virolaisneitoon ja tanssii tämän kanssa mutta ei saa tätä "omakseen".

Saarenmaan valssi tuli Suomessa suosituksi kahdesta Yleisradion musiikkiohjelmasta. Ensimmäisen kerran sen soitti Kalevi Kilpi Tallinnasta tuomaltaan nauhalta 7. lokakuuta 1956 musiikkipakinassa *Iltapäivä tallinnalaisessa levykaupassa*, mitä täydensivät seuraavat esitykset Kaisu-Leena Pielan juontamassa musiikkiohjelmassa *Eevan aamusoitto*. Laulu oli äänitetty kesäkuussa 1954 Viron radion suomenkieliselle toimitukselle, joka oli sen myös suomentanut.

Saarenmaan valssin myötä tuli suosituksi myös esittäjä, virolainen ooppera- ja viihdelaulaja Georg Ots, joka oli ensimmäisenä äänittänyt myös laulun vironkielisen alkuperäisversion toukokuussa 1949. Musiikki-Fazer julkaisi suomenkielisen version heinäkuussa 1957 gramofonilevyllä, jonka B-puolella oli "Kalastajan laulu". Molemmissa kappaleissa Otsia säestää Viron radion viihdeorkesteri Rostislav Merkulovin johtamana.

Galleria
--------

* Saarenmaan valssin synnyinpaikkaSaarenmaan valssin synnyinpaikka
* Löönen suon talkootanssien muistokiviLöönen suon talkootanssien muistokivi
* Muistokiven tiedotustauluMuistokiven tiedotustaulu

Lähteet
-------

1. ↑  Vaarandi, Debora: Talgud Lööne soos.  *Looming*, lokakuu 1946, nro 10/11, s. 1229–1234. Tallinna:  Eesti Kirjanike Liit. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.11.2021.  (viroksi)
2. ↑  Saaremaa valss (Arkistoitu – Internet Archive), Valjalan peruskoulun kotiseututietokanta
3. ↑  Mägi, Leini: Saadete ajaloost (Entinen päätoimittaja Ülo Saldre ääninauhalla alkaen 25:45 min.) *Soomekeelne saade*.  15.07.2000. Tallinna:  ERR Arhiiv.  "Püüdsime tõlkida meie eesti laule soome keelde ja soome keeles anda neid eetrisse. Esimesed ja kõige populaarsemad olid muidugi Georg Otsa ja Harri Vasara esitused. Need laulud, eesotsas Saaremaa valsiga, mis on siiamaani meie naabrite juures populaarsed." Viitattu 19.11.2021. (viroksi)
4. ↑  Liiva, Taivo: Georg Ots 21. III 1920 - 5. IX 1975 *Teater. Muusika. Kino*.  2.2.2020.  "Raimond Valgre „Saaremaa valss" lindistati ühel pilvisel maiõhtul 1949. aastal." Viitattu 28.11.2021. (viroksi)
5. ↑  Rytsä, Paavo: Georg Ots, Saarenmaan valssi ja Suomi *Yle Elävä arkisto*.  15.10.2007. Yleisradio. Viitattu 16.11.2021.
6. ↑  Linnainen, Pekka: Siihen aikaan kun radioaallot Saarenmaan valssin suomalaisten suosikkilevyksi lennättivät *Estofennia*.  15.11.2021. Viitattu 18.11.2021.
**Suomen säveltäjiä puolentoista vuosisadan ajalta** on Sulho Rannan toimittama ja WSOY:n vuonna 1945 julkaisema yksiosainen elämäkertateos suomalaisista säveltäjistä. Kirja on omistettu Jean Sibeliukselle hänen 80-vuotispäivänään 8. joulukuuta 1945.

Toimittaminen
-------------

Elämäkertojen kirjoittajia ovat osin säveltäjät itse itsestään tai muista, osin toimittaja sekä musiikin tutkijat ja asiantuntijat. Esimerkiksi elämäkerta August Tavaststjernasta on Erik Tawaststjernan laatima, Fredrik August Ehrströmistä Taneli Kuusiston laatima ja Wilho Siukosesta Armas Maasalon laatima. Toimittaja Sulho Ranta laati omalla nimellään kolmetoista elämäkertaa, Väinö Pesola kymmenen ja Toivo Haapanen ja Heikki Klemetti kumpikin viisi. Sulho Ranta laati kuitenkin myös teoksessa ilman kirjoittajan nimeä olevia elämäkertoja ja täydensi ja korjasi muiden laatimia elämäkertoja. Myös säveltäjien itsestään laatimat elämäkerrat on esitetty teoksessa ilman tekijän nimeä. 

Toivo Haapanen paitsi avusti toimittajaa elämäkertojen kirjoittajana, osallistui myös niiden valintaan ja kirjan suunnitteluun. Veikko Helasvuo kokosi elämäkertoihin henkilötiedot ja laati hakemiston, samoin kuin suomensi Margareta Jalaksen kanssa ruotsinkieliset elämäkertatiedot.

Sisältö
-------

Kirjassa on yhteensä 98 säveltäjän elämäkerrat sekä omistusaukeama, toimittajan alkusanat, lähdekirjallisuuden luettelo, hakemisto ja kuvien luettelo. Elämäkerrat ovat säveltäjän syntymäajan mukaisessa järjestyksessä, ensimmäisenä esitelty säveltäjä on Erik Tulindberg (s. 22. tammikuuta 1761) ja viimeisenä Heikki Suolahti (s. 2. helmikuuta 1920). Kunkin elämäkerran alussa on tiivistelmä säveltäjän elämänvaiheista ja toiminnasta. Elämäkertojen pituutta ei ole rajattu yhdenmukaiseksi eikä pituus ilmennä säveltäjän merkittävyyttä. 

Kuvia kirjassa on yhteensä 648. Ainoa värikuva, joka on omistusaukeamalla, esittää Eero Järnefeltin maalausta Jean Sibeliuksesta. Kuvituksessa toimittajaa avustivat Eila Koponen ja Reino Rauanheimo. Taiteilijat Viljo Kojo, Aarne Nopsanen ja Lauri Santtu piirsivät kirjaan pilakuvia joistakin säveltäjistä. Kirjassa on esitetty myös näytteitä säveltäjien käsialasta heidän sävellystensä yhteydessä. 

Kirjan päällys on Eeli Jaatisen suunnittelema.

Laitokset
---------

Kirjasta julkaistiin sellaisenaan vain yksi painos, mutta Einari Marvia toimitti sen pohjalta korjatun ja laajennetun kaksiosaisen laitoksen *Suomen säveltäjiä I: Erik Tulindbergistä Armas Launikseen* (491 s.) vuonna 1965 ja *Suomen säveltäjiä II: Heino Kaskesta Leif Segerstamiin* (556 s.) vuonna 1966.

Sittemmin Erkki Salmenhaaran toimittama *Suomalaisia säveltäjiä* (574 s.) julkaistiin vuonna 1994. Kimmo Korhosen *Suomen säveltäjiä neljältä vuosisadalta*, edellisiä huomattavasti lyhyempänä (224 s.), ilmestyi vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranta, Sulho (toim.): *Suomen säveltäjiä puolentoista vuosisadan ajalta*, s. 762. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1945.
Helene Joy vuonna 2012.
**Hélène Joy** on kanadalais-australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta *Murdochin murhamysteerit*.

Ura
---

Joy teki joitain pieniä rooleja jo asuessaan Australiassa, mutta vasta muutettuaan Kanadaan hän alkoi näytellä enemmän. Todellisen läpimurron hän teki siirtyessään näyttelemään kanadalaiseen Murdochin murhamysteerit-sarjaan. Siinä hän on näytellyt vuodesta 2005.

Yksityiselämä
-------------

Joy muutti Kanadaan poikaystävänsä perässä ja asui joitain vuosia Vancouverissa. Kun hän alkoi tehdä vakituisesti Murdochin murhamysteerit-sarjaa, hän muutti Torontoon. Hän on myös ollut vegaani.

Lähteet
-------

1. ↑  Quill, Greg: Hélène Joy: Successful – and ignored *Toronto Star*.  10.1.2009. Viitattu 04.04.2018.
2. ↑  Siddiqi, Maryam: On the town with Helene Joy *National Post*.  21.5.2010. The Globe and Mail. Viitattu 29.8.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Free Software Song** on Richard Stallmanin sanoittama filk-kappale, joka kertoo Free Software -liikkeestä. Kappaleen melodia on bulgarialaisesta kansanlaulusta "Sadi moma bela loza".

Sanoitus
--------

Kappale esitettynä bulgarialaiseen tyyliinÄänitiedostojen kuunteluohjeet

> 
> Join us now and share the software;  
> 
> You’ll be free, hackers, you’ll be free.  
> 
> Join us now and share the software;  
> 
> You’ll be free, hackers, you’ll be free.
> 
> 
> Hoarders can get piles of money,  
> 
> That is true, hackers, that is true.  
> 
> But they cannot help their neighbors;  
> 
> That’s not good, hackers, that’s not good.
> 
> 
> When we have enough free software  
> 
> At our call, hackers, at our call,  
> 
> We’ll kick out those dirty licenses  
> 
> Ever more, hackers, ever more.
> 
> 
> Join us now and share the software;  
> 
> You’ll be free, hackers, you’ll be free.  
> 
> Join us now and share the software;  
> 
> You’ll be free, hackers, you’ll be free.
> 
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Stallman, Richard: The Free Software Song *gnu.org*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Free Software Song**.
**Saarihiihto** on Virolahdella järjestettävä laturetki, jonka reitti on ulottunut rajan yli Venäjän puolelle. Reitti on ulottunut entisiin Virolahden kuntaan kuuluneisiin saariin Virolahden merenlahden itäpuolella. Laturetki on pyritty järjestämään vuodesta 2003 lähtien joka toinen vuosi, mutta sääolosuhteet ovat siirtäneet tapahtumaa.

Saarihiihto sai alkunsa olympiavoittaja Veli Saarisen juhlavuodesta vuonna 2002, jolloin järjestettiin laturetki Venäjän puolelle Martinsaareen. Ensimmäinen laturetki Saarihiihto-nimellä järjestettiin vuonna 2003, jolloin päämääränä oli Paation saari. Toinen Saarihiihto vuonna 2005 suuntautui Laitsalmen ympäri. Laturetki jouduttiin perumaan sääolosuhteiden vuoksi vuosina 2007 ja 2008. Kolmannessa ja neljännessä Saarihiihdossa vuosina 2009 ja 2011 reitti kulki Suomen puolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saarihiihto *Virolahti*.  Arkistoitu 23.1.2017. Viitattu 12.3.2017.
2. ↑  http://www.virolahti.fi
3. ↑  http://www.kaakonkulma.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Derviş Ali asetetaan Astrahanin sijaishallitsijaksi. Sivu Iivana Julman kuvakronikasta 1500-luvulta.
**Derviş Ali** (1500-luku) oli Astrahanin kaanikunnan viimeinen kaani vuosina 1554–1556. 

Astrahan itsenäistyi Kultaisen ordan alaisuudesta omaksi kaanikunnakseen 1466. Derviş Ali oli viimeisen ordan kaanin Ahmed bin Küčükin pojanpoika.

Krimin kaani Devlet I Girayta vaati Astrahanin liittämistä osaksi omaa kaanikuntaansa. Astrahanin kaani Abd al-Rahman pyysi Iivana Julman hallitsemaa Venäjää avukseen, jotta Astrahan säilyttäisi itsenäisyytensä. Vuonna 1554, jolloin Astrahania hallitsi jo toinen kaani Yamğurçı, nogai-kaani Ismail Beyn tukema Venäjä valtasi Astrahanin vasallikseen, jota Derviş Ali asetettiin hallitsemaan. Kaani Devlet Giray sai kuitenkin houkuteltua Derviş Alin puolelleen, ja vuonna 1555 Ali kapinoi ja rupesi ajamaan Venäjää pois Astrahanista. Venäjän armeija palasi Astrahaniin keväällä 1556 ja liitti sen tällä kertaa kiinteästi alueisiinsa. Kaanikunnan pääkaupunki Xacitarxan poltettiin ja Derviş Ali joutui pakenemaan maasta.

Tatarstanin pääkaupungin Kazanin vanhan kaupunginosan Derbiškin uskotaan olevan nimetty Derviş Alin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  René Grousset: *The Empire of the Steppes: A History of Central Asia*, s. 475. Rutgers University Press, 1970. ISBN 0813513049.
**Freecode** (aiemmin nimellä **Freshmeat**) oli suosittu avoimen lähdekoodin UNIX-ohjelmien luettelo- ja uutissivusto.

Historia
--------

Sivuston aloitti Patrick Lenz vuonna 1997 seuratakseen ohjelmien versioita, joita tarvitsi verkkopalvelimilla. Nimi muutettiin vuonna 2011 Freshmeatistä Freecodeksi.

Vuonna 2012 Dice Holdings osti Slashdotin SourceForge ja Freecode -palveluiden kanssa.
Tammikuussa 2016 BIZX LLC osti Slashdotia ja SourceForgea pyörittävän Slashdot Median.

Sivusto on asetettu vuonna 2014 jäädytettyyn tilaan, jonka sisältöä voi katsoa mutta uusia ohjelmia tai julkaisuja ei voi enää lisätä.

Sivuston jäädyttämisen jälkeen Eric S. Raymond kirjoitti tarpeesta korvaavalle sivustolle.
freshcode.club-sivusto on perustettu vuonna 2014 tavoitteena korvata Freecode-sivusto.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Patrick Lenz: What's in a name?  29.10.2011. Freecode.  Arkistoitu. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  Slashdot, SourceForge, FreeCode sold to jobs site company  18.9.2012. Ars Technica. Viitattu 21.4.2020. (englanniksi)
4. ↑  DHI Group, Inc. Announces the Sale of Slashdot Media *prnewswire.com*.  28.1.2016. Viitattu 21.4.2020. (englanniksi)
5. ↑
6. ↑  esr: Replacing freecode: a proposal *esr.ibiblio.org*.  21.6.2014. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
7. ↑  Freshcode.club wants to replace Freecode – Internet Archive

Aiheesta muualla
----------------

* freshmeat.net, 1997-2014 (englanniksi)
**Prokura** eli nimenkirjoitusoikeus on tyypillisesti yritysmuotoisessa liiketoiminnassa käytetty tapa antaa yrityksen henkilökunnalle valtuuksia toimia yrityksen nimissä. 

Valtuus voi olla niinkin laaja kuin nimenkirjoitusoikeus yrityksen nimissä, mutta kansainvälisesti sitä käytetään myös tarkoittamaan tilannetta, jossa esimerkiksi sihteerillä on oikeus allekirjoittaa papereita esimiehensä puolesta. Prokuraa käytettäessä allekirjoittajaksi merkitään varsinainen allekirjoittaja (esimerkiksi yhtiö tai sihteerin esimies) ja hänen "puolestaan" (pp. lat. *per procuram*) prokuristi esimerkiksi seuraavasti:

Yritys Oy  

Anna Päällikkö
  

puolesta, Sulo Sihteeri

Prokura Suomen lainsäädännössä
------------------------------

Suomen lainsäädännössä prokuralla tarkoitetaan yleisvaltuutusta, jonka saajalla on oikeus edustaa antajayritystä lähes kaikissa liiketoimissa (poikkeuksen muodostavat muun muassa kiinteistönkaupat). 

Suomessa prokuran saaja merkitään yleensä yrityksen kaupparekisteritietoihin, ja tämän merkinnän perusteella prokuristin kanssa asioivat voivat varmistaa, että tarvittavat valtuudet todella ovat olemassa. Kaupparekisterimerkintä luo julkisen luotettavuuden, mikä tarkoittaa, että vilpittömässä mielessä oleva sopijakumppani voi aina vedota kaupparekisterimerkintään, mikäli se poikkeaa todellisista olosuhteista.

Prokuraa sääntelee prokuralaki (130/1979). Lain mukaan prokuristi (lyhenne prok.) voi edustaa kaikissa asioissa prokuran antajatahoa (yritys). Tietyissä erityisen merkittävissä oikeustoimissa tulee kuitenkin saada antajataholta erillinen lupa. Paitsi yksittäiselle henkilölle, prokura voidaan myöntää myös useammalle henkilölle yhdessä. Tällöin voidaan määritellä, kuinka monta prokuristia tarvitaan allekirjoittamaan pätevä oikeustoimi.

Prokuran myöntäjänä voi toimia osakeyhtiön hallitus tai henkilöyhtiössä yhtiömiehet yhdessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lyhenneluettelo  25.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 28.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Prokuralaki 2.2.1979/130, Oikeustietokanta Finlex