recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tatu Aki Tapani Leppänen** (s. 19. heinäkuuta 1968 Hämeenlinna) on suomalainen juristi. Hän on korkeimman oikeuden presidentti 1.9.2019 alkaen. Leppänen on toiminut urallaan tutkijana, lainvalmistelijana ja tuomioistuinlaitoksessa tuomarina.

Ura
---

Leppänen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1990 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1992. Hän sai varatuomarin arvon 1994 auskultoituaan Helsingin käräjäoikeudessa. Vuonna 1998 Leppänen väitteli oikeustieteen tohtoriksi.

Leppänen on toiminut tutkimustehtävissä Helsingin yliopiston rikos- ja prosessioikeuden laitoksella. Hänet nimitettiin prosessioikeuden dosentiksi 2002. Sen jälkeen Leppänen toimi pitkään oikeusministeriössä lainvalmistelutehtävissä, kuten lainsäädäntöneuvoksena 2001–06 ja 2008–09. Hän on työskennellyt myös eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa.

Leppänen siirtyi tuomioistuintehtäviin vuonna 2010, kun hän toimi määräaikaisena hovioikeudenneuvoksena Helsingin hovioikeudessa. Hän toimi Vantaan käräjäoikeuden käräjätuomarina 2010–14. Leppänen nimitettiin Hyvinkään käräjäoikeuden päälliköksi eli laamanniksi 1. elokuuta 2014 lukien.

Leppänen nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. syyskuuta 2016 lukien. Virka vapautui eläkkeelle siirtyneeltä oikeusneuvos Kari Kituselta. Leppänen siirtyi korkeimpaan oikeuteen Hyvinkään käräjäoikeudesta, jossa hän oli toiminut laamannina vuodesta 2014 alkaen. Aikaisemmin Leppänen on toiminut korkeimmassa oikeudessa määräaikaisena esittelijänä 1995–1996.

Lähteet
-------

1. ↑  Korkeimman oikeuden presidentit  10.2.2016. Suomen korkein oikeus.  Arkistoitu 15.4.2017. Viitattu 15.4.2017.
2. 1 2 3 4  Tatu Leppänen  1.9.2016. Korkein oikeus. Viitattu 31.5.2017.
3. ↑  Hyvinkään käräjäoikeuden laamanniksi Tatu Leppänen *Oikeus.fi*.  25.6.2014.  Arkistoitu 27.5.2016. Viitattu 31.5.2017.
4. ↑  Oikeustieteen tohtori Tatu Leppänen korkeimman oikeuden jäseneksi *Iltalehti*.  12.8.2016. Viitattu 31.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Tatu Leppäsen esittely korkeimman oikeuden sivuilla

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Timo Esko** | **Korkeimman oikeuden presidentti**2019–

 |
**Frans Ivar Edelheim** (18. tammikuuta 1804 Porvoo – 3. elokuuta 1884 Nastola) oli suomalainen senaattori ja valtiopäivämies.

Edelheimin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Vilhelm Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (1770–1833) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Franzén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1819 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1824. Edelheim oli Suomen senaatin talousosastolla ylimääräisenä kamarikirjurina 1825–1827, sotilastoimikunnan kamarikirjurina 1827–1828, kamaritoimituskunnan kamarikirjurina 1828–1832 sekä apukamreerina 1832–1837 ja vt. kamreerina 1837–1844. Hän sai senaatinkamreerin arvonimen 1842. Edelheim oli sitten kamaritoimituskunnan kamreerina 1844–1856, Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana 1856–1858 ja senaattorina talousosastossa 1858–1867 sekä kamaritoimituskunnan päällikkönä 1865–1867.

Edelheim osallistui aatelissäädyssä edustajana valtiopäiville 1863–1864, 1867 ja 1882.

Edelheim oli naimisissa 1834–1857 serkkunsa Emma Helena af Brunérin (k. 1857) kanssa jonka isä oli Oulun laamannikunnan laamanni Jonas Brunér, aateloituna vuodesta 1840 af Brunér (1777–1848).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Frans Ivar Edelheim. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 19.7.2015.
2. ↑  Förteckning öfver Ridderskapet och Adelnsmedlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1882. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1882. Tredje häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1885, ss. 1489–1493.
**Art Babbitt** (oikealta nimeltään **Arthur Harold Babitsky**, 8. lokakuuta 1907 – 4. maaliskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen animaattori, joka työskenteli The Walt Disney Companyllä.

Babbitt loi yli kuusikymmentä vuotta kestäneellä urallaan useita piirroshahmoja, joista tunnetuin lienee Hessu Hopo. Ensimmäisessä elokuvassa Hessu oli vain sivuhahmo, mutta erikoisen naurunsa ansiosta Hessu nousi kertakäyttöhahmosta vakiokalustoksi Mikki Hiiren, Minni Hiiren, Pluton, Heluna Ammun ja Polle Koninkauluksen rinnalle. Muita Babbittin luomia hahmoja ovat muiden muassa *Lumikin* kuningataräitipuoli ja *Pinocchion* puuseppä Geppetto.

Vuonna 1941 Babbitt johti Disneyn studiolla lakkoa ja ajautui välirikkoon Walt Disneyn kanssa. Babbitt erotettiin studiolta, mutta piirtäjien ammattiliiton painostuksesta Walt Disney joutui perumaan sen. Toisen maailmansodan jälkeen Babbitt palasi Disneyn studiolle, jossa hän työskenteli vuoteen 1947 asti.

Babbitt kuoli munuaisten vajaatoimintaan 84-vuotiaana vuonna 1992.

Lähteet
-------

* Art on poissa.  *Aku Ankka*, 15. huhtikuuta 1992, nro 16, s. 34. ISSN 164004-92-16.

Aiheesta muualla
----------------

* Art Babbitt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Sipsikaljavegaanit** on suomalainen kehopositiivinen Facebook-ryhmä, jossa jaetaan tietoa vegaanisesta ja energiapitoisesta ruoasta sekä siitä nauttimisesta. Ryhmässä arvostetaan maukasta vegaanista "mättöruokaa" ja terveellisyyteen viittaavat julkaisut poistetaan. Ryhmän tarkoituksena on tehdä veganismista helposti lähestyttävää. Sipsikaljavegaani oli yksi *Kielitoimiston sanakirjan* uudissanoista vuonna 2016. Sen määritelmän mukaan sana on itseironinen nimitys Facebook-ryhmälle, mutta lisäksi sillä voi viitata myös vegaaniin, joka nautiskelee "epäterveellisistä ruoista ja juomista" ja "välttelee terveysintoilua".

Sotkamolainen Terhi Heimonen perusti ryhmän loppuvuodesta 2015 kanavaksi, jossa tiedotetaan vegaanisista tuotteista ja niiden saatavuudesta Suomessa. Alkuvaiheessa ryhmässä jaettiin erityisesti kokemuksia HoviRuoan kasvispiirakasta eli "vihiksestä", joka oli myös alkuperäinen syy ryhmän perustamiseen. Joulukuussa 2016 ryhmässä oli yli 35 000 jäsentä.

Ryhmän ansioksi on laskettu veganismin suosion nopea kasvaminen Suomessa vuonna 2016. Ryhmässä huomiota saaneiden tuotteiden kysyntä on kasvanut. Ryhmän välityksellä esimerkiksi Hoviruoan valmistamista kasvispiirakoista tuli myynti-ilmiö, ja elokuussa 2016 ryhmäläiset järjestivät kasvispiirakan mukaan nimetyn Vihisfestin, joka keskittyi vegaanisen ruoan nautiskeluun. Ryhmän jäsenet ovat myös perustaneet Helsinkiin vegaanisen nakkikioskin Jänön.

Animalia myönsi ryhmälle Pro Animalia -palkinnon työstä rennon veganismin edistämiseksi vuonna 2016. *Image*-lehti valitsi Sipsikaljavegaanit vuoden 2016 someilmiöksi.

Lähteet
-------

1. ↑  "Sipsikaljavegaanien" hittituote saa oman festarin – "Hedonistista mättöä" *Uusi Suomi*. Viitattu 17.12.2016.
2. 1 2  Berschewsky, Tapio: Herkuttelijat synnyttivät hillitömän someilmiön: "Rempseää mättämistä ja nautiskelua" *Ilta-Sanomat*.  11.5.2016.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 17.12.2016.
3. ↑  Salonen, Aino: Oletko jo törmännyt tähän someilmiöön? Sipsikaljavegaanit viis veisaavat terveysruuasta *Me Naiset*.  22.4.2016. Viitattu 17.12.2016.
4. 1 2  Sarhimaa, Jutta: "Sipsikaljavegaanit" puuhaavat omaa lippakioskia Helsingin paraatipaikalle *Helsingin Sanomat*.  8.6.2016. Viitattu 17.12.2016.
5. ↑  Sanapoimintoja 2016 - Kotimaisten kielten keskus *Kotimaisten kielten keskus*.  16.12.2016. Viitattu 17.12.2016.
6. ↑  Sipsikaljaveganismin suosiolle ei näy loppua *Vegaaniliitto*.  8.6.2016.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 17.12.2016.
7. 1 2 3  Sipsikaljavegaanit saa Pro Animalian rennon veganismin edistämisestä   - Animalia ry *Animalia ry*.  8.12.2016.  Arkistoitu 21.12.2016. Viitattu 17.12.2016.
8. 1 2 3  Vuoden someilmiö: Sipsikaljavegaanit (Imagen valinnat 2016, ruokavuoden parhaat) *image.fi*.  1.11.2016. Viitattu 17.12.2016.
9. ↑  Kouvolasta kajahtaa taas: "Vihis" on uusi hittituote *iltalehti.fi*. Viitattu 17.12.2016.
10. ↑  Vegaanimättöfestari Teurastamolla elokuussa *City*.  1.7.2016. Viitattu 17.12.2016.
11. ↑  Pikkanen, Antti: Sipsikaljavegaanit voittivat tarjouskilpailun: Museokadulle tulee vegaaninen lippakioski *Yle Uutiset*.  22..2016. Viitattu 17.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Sipsikaljavegaanit Facebookissa
**Matti Erkki Vanhala** (31. tammikuuta 1946 Helsinki – 29. syyskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen talousvaikuttaja.

Vanhala oli koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti. Vanhala työskenteli vuodesta 1968 vuoteen 1970 valtiovarainministeriössä. Hän astui Suomen Pankin palvelukseen vuonna 1970 tutkijaksi ja kesäkuussa 1998 hänet nimitettiin Suomen Pankin pääjohtajaksi Sirkka Hämäläisen seuraajaksi. Euroopan keskuspankin neuvoston jäseneksi hänet valittiin vuonna 1998.

Vanhala osallistui Bilderberg-ryhmän kokoukseen vuonna 1999 ollessaan Suomen Pankin puheenjohtaja. Hän jäi työkyvyttömyyseläkkeelle pääjohtajan toimestaan vuoden 2004 huhtikuussa. Jo tätä ennen hän oli kahdesti pitkällä sairauslomalla. 

Matti Vanhala kuoli 58-vuotiaana 29. syyskuuta 2004. Hänellä oli todettu virtsarakon syöpä viisi vuotta aikaisemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Takala, Anna (päätoim.): *Mitä–Missä–Milloin: Kansalaisen vuosikirja 1999*, s. 99–100. Otava, 1998. ISBN 951-1-15488-5.
2. ↑  Hartikainen, Jukka (päätoim.): *Mitä–Missä–Milloin 2005: Kansalaisen vuosikirja*, s. 92. Otava, 2004. ISBN 951-1-19469-0.
3. ↑  Hartikainen, Jukka (päätoim.): *Mitä–Missä–Milloin 2006: Kansalaisen vuosikirja*, s. 144. Otava, 2005. ISBN 951-1-20203-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Vanhalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Suomen Pankin lehdistötiedote Matti Vanhalan kuolemasta 30. syyskuuta 2004

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Suomen Pankki | Edeltäjä:**Sirkka Hämäläinen** | **Suomen Pankin pääjohtaja**1998–2004 | Seuraaja:**Erkki Liikanen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Bonk Business Inc.
Bonk-keskus Uudessakaupungissa.
**Bonk Business Inc** tai **O.y. Bonk A.b.** on kuvataiteilija Alvar Gullichsenin ideasta hänen kanssaan yhteistyössä kehitelty kuvitteellinen yhtiö. Hankkeen toteutuksesta vastaavat Gullichsenin lisäksi käsikirjoittaja Richard Stanley, koneenrakentaja Henrik Helpiö sekä valokuvaajat Magnus Weckströn, Magnus Scharmanoff kistoitu = 27.9.2015 }}</ref> Dynamokeskus Bonk on museo Uudessakaupungissa. Siellä esitellään yhtiön historia 1800-luvulta nykypäivään koneiden ja valokuvien avulla.

Yhtiön omien tietojen mukaan Bonk Business Inc. on multiglobaalinen teollisuusjätti, joka työllistää nykyään 13 000 ihmistä 52 maassa. Se on maailmanjohtaja täysin toimintavapaiden koneiden valmistuksessa, kosmisen terapian sovellutuksissa, kulutustuotteiden jälleenpakkauksessa, disinformaatiojärjestelmissä (Advanced Disinformation Systems -ADS) sekä LBH-teknologiassa (Localised Black Hole, paikallistetut mustat aukot).

Bonk-yhtiön koneita
-------------------

Paranormaali kanuuna.
Raba Hiff -sarjan laite.
Useimmat koneista voi nähdä Uudenkaupungin Bonk-keskuksessa tai kaupungin alueella.

* Anjoviksen syöttökärry
* Kuuman anjovisöljyn annostelija
* Enokiittipora
* Mekaaninen Garum-tarjoilija
* Garum-tislaamo
* Tektomo, sähkömekaaninen varpu
* Derego, kaasunvaihtaja
* Paranormaali kanuuna
* Bonk's Freakwave Transmuter Unit
* Raba Hiff
* Raba Hiff Dr. Yes
* Raba Hiff Eggstream

Bonk-näyttelyitä
----------------

* Bonk 100 – Porin taidemuseo (1993)
* Bonk Expo ´94 – Katajanokan tulli- ja pakkahuone, Helsinki (1994)
* Bonk Swexpo ´95 – Kulturhuset, Tukholma (1995)
* Planet Bonk – Wäinö Aaltosen museo, Turku (1998)

Bonk Uudessakaupungissa
-----------------------

Bonkin syntymäpaikassa Uudessakaupungissa on monia erilaisia nähtävyyksiä, jotka liittyvät Bonk-laitteisiin tai Bonk Business Inc:in historiaan.

### Dynamokeskus Bonk

Dynamokeskus Bonk on Siltakatu 2:ssa sijaitseva museo, jossa esitellään yhtiön kuvitteellista historiaa. Oppaat kertovat yhtiön tarinan koneenrakentaja Henrik Helpiön rakentamien Bonk-koneiden sekä valokuvien avulla. Keskuksessa on myös lasten konepaja, jossa lapset pääsevät rakentamaan omia Bonk-laitteitaan. Dynamokeskuksessa myös myydään Bonk-tuotteita.

### Muut kohteet

* Elektromagneettisten pallojen tarkkailuasema (Sibeliuspuiston kalliolla)
* "Kauniin kesäpäivän muisto Vallimäellä" (Vallimäki)
* Pär Bonkin puuhun heittämä knalli (Rauhanpuisto)
* "Anjovisvoiman voitto" (Kaupunginlahden itäpääty)
* Keskususvaimurin jäänteet (Myllymäki)
* "Popoletan prunni" (Kauppatori)
* Paranormaali kanuuna (Kalliolla kaupungin länsipuolella)

Elokuva
-------

* Juhana Manner: *Kosminen kaaos* (*The Cosmic Sucker*) Suomi, 1996. 52 min.

Lähteet
-------

* Bonk-keskuksen sivut.
* *Bonk Business Inc 1893-1993*, Otava 1994
* Dynamokeskus Bonk

### Viitteet

1. ↑  Bonk-aate vetää yhä anjovissähkön voimalla *Yle*.  2014. Viitattu 4.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kiasma-lehden Bonk-juttu. (Internet Archive)
* Alvar Gullichsen Taidemaalariliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
* Markkinointiyhtiö Mad Dog Productions Ltd Oy (porssitieto.fi)
Lennart Fritiof Munck af Fulkila (28.3.1931)
**Lennart Fritiof Munck af Fulkila** (31. lokakuuta 1852 Ulvila – 28. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan eversti, Suomen armeijan kenraalimajuri ja valtiopäivämies.

Lennart Munckin vanhemmat olivat kapteeni Johan Axel Munck af Fulkila (1825–1876) ja Edla Rindell (1828–1875). Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1872 ja kävi Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin Pietarissa 1878. Hän palveli henkikaartin Volynian rykmentissä 1872–1878, Suomen sotilaspiirin esikunnassa yleisesikuntaupseerina 1878–1882 ja vanhempana adjutanttina 1882–1887 sekä 26. jalkaväkidivisioonan esikunnan päällikkönä 1887–1891. Hänestä tuli luutnantti 1877, kapteeni 1878, everstiluutnantti 1881 ja eversti 1884. Munck erosi sotapalveluksesta 1891 saaden samalla valtioneuvoksen arvon.

Munck oli keisarin Suomen kanslian 1. toimitussihteerinä 1891–1895, Suomen passitoimiston päällikkönä Pietarissa 1895–1900 ja Mikkelin läänin kuvernöörinä 1900–1903. Hänestä tuli todellinen valtioneuvos 1894. Suomen itsenäistyttyä Munck palasi vuonna 1918 Suomen sisällissodan aikana valkoisten armeijan palvelukseen ja oli Suomenlinnan vankileirin komendanttina kesällä 1918 ja Suomenlinnan varuskunnan päällikkönä 1919. Hän sai kenraalimajurin arvon reservissä 1919.

Munck oli aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäivillä 1882, 1885, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli puolustuslaitoksen tarkastuskomission jäsenenä 1919, kuului useita vuosia Suomen Matkailijayhdistyksen hallitukseen, oli Helsingin köyhäinhoitohallituksen jäsen 1913–1919, Helsingin hyväntekeväisyysyhdistyksen puheenjohtaja 1919, Maitopisaran johtokunnan jäsen, Finsk Militärtidskriftin perustaja, Helsingfors Dagbladin Venäjän osaston toimittaja ja Suomen Hiihtoliiton perustaja ja puheenjohtaja.

Munck oli naimisissa Hilma Franziska Leontine Tulanderin (1853–1923) kanssa 1877–1923 ja Vendla (Venny) Konstantia Dahlin (1877–1956) kanssa vuodesta 1925.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
2. 1 2 3  Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Munck af Fulkila nr 130, tab 16


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Choe Son-hui
**Choe Son-hui** (kor. 최선희; s. 1964 Pjongjang) on pohjoiskorealainen diplomaatti ja poliitikko.

Choe on Pohjois-Korean pääministerinä toimineen Choe Yong-rimin adoptiotytär. Hän opiskeli Pohjois-Koreassa, Kiinassa, Itävallassa ja Maltalla. Choe nousi esiin tiedotusvälineissä ensimmäisen kerran vuonna 1997 hänen toimiessaan tulkkina Pohjois-Korean edustajille neljän osapuolen välisissä ydinaseneuvotteluissa. Myöhemmin hän osallistui kuusikantaneuvotteluihin Pohjois-Korean ydinaseohjelmasta. Choe eteni Pohjois-Korean neuvottelijaryhmän avainjäseneksi. Helmikuussa 2018 hän sai nimityksen Pohjois-Korean varaulkoministeriksi. Kesäkuussa 2022 Choe sai nimityksen Pohjois-Korean ensimmäiseksi naispuoliseksi ulkoministeriksi.

Choe tapasi Bill Clintonin tämän elokuussa 2009 tekemällä matkalla Pjongjangiin. Vuosina 2018 ja 2019 hän tapasi Kim Jong-unin kanssa Donald Trumpin Singaporen ja Hanoin huippukokouksissa. 14. tammikuuta 2024 Choe lähti harvinaiselle vierailulle Moskovaan keskustelemaan Sergei Lavrovin kanssa tämän kutsumana Pohjois-Korean ja Venäjän taloudellisten, poliittisten ja sotilaallisten yhteyksien syventämisestä. Venäjän kansainvälisen aseman heikennyttyä Ukrainan sodan (2022) myötä analyytikot arvioivat Venäjän alkaneen nähdä suhteensa Pohjois-Koreaan aiempaa arvokkaampana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yoonjung Seo, Jake Kwon, Kathleen Magramo, North Korea appoints nuclear negotiator as first woman foreign minister CNN 11.6.2022, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Choe Son-hui North Korea Leadership Watch 7.3.2018, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
3. ↑  Jack Kim, Heekyong Yang, Kim Jong Un vows 'power to power' military, promotes North Korea nuclear envoy Reuters 11.6.2022, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
4. ↑  Lee Min-a, Lee So-yeon, N.K. foreign minister visits Russia to discuss military cooperation The Chosun Daily 15.1.2024, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
5. ↑  Josh Smith, Russia says it will build ties with North Korea as foreign ministers set to meet Reuters 15.1.2024, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
6. ↑  North Korean foreign minister visits Moscow for talks as concern grows over an alleged arms deal AP News 15.1.2024, viitattu 16.1.2024 (englanniksi)
Colossus
**Digitaalinen tietokone** on laite, joka kykenee käsittelemään tietoa diskreetteinä arvoina. Digitaalinen tietokone toimii binääriluvuilla (bitteinä) esitetyillä arvoilla ja symboleilla. Digitaalinen tietokone käsittelee muistissa olevaa tietoa sen käskykannan komennoilla.

Ensimmäisenä elektronisena ja digitaalisena tietokoneena pidetään yleisesti brittiläistä Colossusta, mutta Atanasoff-Berry tietokoneesta oli prototyyppejä aiemmin. Vuonna 1951 käyttöön otettua Harwell Dekatron -tietokonetta on sanottu vanhimmaksi toimivaksi digitaaliseksi tietokoneeksi.

Katso myös
----------

* Analoginen tietokone
* Tietokonetyypit
* Digitaalitekniikka

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Digital computer Encyclopaedia Britannica. Viitattu 22.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  Paul A. Freiberger Michael R. Swaine: Atanasoff-Berry Computer Encyclopaedia Britannica. Viitattu 22.6.2019. (englanniksi)
3. ↑  Kotilainen, Samuli: Maailman vanhin toimiva digitaalinen tietokone käynnistyi *tivi.fi*.  21.11.2012. Viitattu 22.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* ENIAC ja EDVAC
**Global Document Type Identifier** eli GDTI on tunniste, jota käytetään maailmanlaajuisesti yksilöimään asiakirjatyyppejä ja tarvittaessa antamaan sarjanumeroituja dokumenttitunnisteita niiden tietosisältöjen oikeellisuuden varmistamiseksi. GDTI:n avulla voidaan tietojärjestelmän kautta varmistaa, että dokumentin esittäjällä oleva versio vastaa sen alkuperäistä tietosisältöä. Käyttökohteina tyypillisiä ovat väärennöksille alttiit dokumentit kuten todistukset ja sopimukset. 

GDTI muodostuu 13-numeroisesta Dokumenttityypin numerosta (GS1 yritystunniste, yksilöintiosa ja tarkistusnumero) ja sitä tarvittaessa täydentävästä, enintään 17 – merkkisestä sarjanumerosta.

GDTI voidaan esittää sovellustunnuksen (AI=253) edeltämänä käyttäen GS1-128-, GS1 DataBar- tai GS1 DataMatrix- viivakoodeja tai EPC-standardisoitua RFID-tagia.

Lähteet
-------

1. ↑  Näin yksilöit dokumentin (GDTI) *gs1.fi*. GS1 Finland Oy.  Arkistoitu 25.7.2021. Viitattu 25.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

GS1 Finland: GDTI (Arkistoitu – Internet Archive)
EYOF olympiakylä Tampereen teknillisen yliopiston kampuksella 2009
**Euroopan nuorten olympiafestivaalit** (engl. *European Youth Olympic Festival, EYOF*) on joka toinen vuosi, parittomina vuosina Euroopassa järjestettävä urheilutapahtuma. Kilpailutapahtuma on suunnattu 15–17-vuotiaille pojille (tarkka ikäkausi vaihtelee lajeittain) ja 13–17-vuotiaille tytöille. Kesäkisoissa kilpailulajeina ovat yleensä olleet yleisurheilu, telinevoimistelu, pyöräily, judo, uinti, pöytätennis, tennis, koripallo, käsipallo, vesipallo ja lentopallo. Joinakin vuosina myös purjehdus ja maahockey ovat olleet kesäkisojen ohjelmassa. Talvikisojen kilpailulajeissa on perinteisesti ollut enemmän vaihtelua, mutta yleensä alppihiihto, maastohiihto, ampumahiihto ja taitoluistelu ovat kuuluneet kilpailujen ohjelmaan. Toisinaan talvikisoissa on kilpailtu myös jääkiekossa ja mäkihypyssä.

Nuorten olympiafestivaalien tavoitteena on viedä olympismin viestiä nuorille. Kilpailujen järjestäjänä toimii Euroopan olympiakomiteat (EOC). Ensimmäiset nuorten olympiafestivaalit järjestettiin vuonna 1991 Belgian Brysselissä. Tuolloin kilpailuja nimitettiin Olympiapäiviksi. Ensimmäiset talvikisat järjestettiin kahta vuotta myöhemmin vuonna 1993. 

Vuonna 2007 järjestettiin 9. kesäkisat Belgradissa Serbiassa 21.–28.7. Suomi on isännöinyt olympiafestivaaleja kolmesti: vuonna 2001 talvikisat järjestettiin Vuokatissa ja Kajaanissa, vuoden 2009 kesäkisat järjestettiin Tampereella ja vuoden 2022 talvikisat jälleen Vuokatissa. Parhaiten Suomen joukkue on menestynyt Vuokatissa vuonna 2022, jolloin saaliiksi kertyi 14 mitalia.

Järjestäjäpaikkakunnat
----------------------

### Kesäkisat

* 1991, Bryssel, Belgia
* 1993, Valkenswaard, Hollanti
* 1995, Bath, Iso-Britannia
* 1997, Lissabon, Portugali
* 1999, Esbjerg, Tanska
* 2001, Murcia, Espanja
* 2003, Pariisi, Ranska
* 2005, Lignano, Italia
* 2007, Belgrad, Serbia
* 2009, Tampere, Suomi
* 2011, Trabzon, Turkki
* 2013, Utrecht, Alankomaat
* 2015, Tbilisi, Georgia
* 2017, Győr, Unkari
* 2019, Baku, Azerbaidžan
* 2022, Banská Bystrica, Slovakia
* 2023, Maribor, Slovenia
* *2025, Skopje, Pohjois-Makedonia*

### Talvikisat

* 1993, Aosta, Italia
* 1995, Andorra
* 1997, Sundsvall, Ruotsi
* 1999, Poprad–Tatra, Slovakia
* 2001, Vuokatti, Suomi
* 2003, Bled, Slovenia
* 2005, Monthey, Sveitsi
* 2007, Jaca, Espanja
* 2009, Sleesia, Puola
* 2011, Liberec, Tšekki
* 2013, Brașov, Romania
* 2015, Vorarlberg, Itävalta ja Vaduz, Liechtenstein
* 2017, Erzurum, Turkki
* 2019, Sarajevo–Itä-Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina
* 2022, Vuokatti, Suomi
* 2023, Friuli-Venezia Giulia, Italia
* *2025, Borjomi–Bakuriani, Georgia*

Lähteet
-------

* *Euroopan nuorten olympiafestivaalit Tampereella 19.–24.7.* Aamulehti 18.7.2009. sivu B22
* Uinti 1/2007, ISSN 1237-5780
* Suomen Olympiakomitea

Aiheesta muualla
----------------

* Nuorten Olympialaiset Euroopan Olympiakomitean sivuilla (englanniksi)
* Nuorten Olympialaiset Suomen Olympiakomitean sivuilla
**Ranskan tasavalta** 

Tämä artikkeli on osa Ranskan viidennen tasavallan poliittista elämää ja rakennetta koskevasta kokonaisuudesta

* Viides tasavalta
* Ranskan perustuslaki (1958)
* Ranskan perustuslakineuvosto

**Toimeenpanovalta**
* Ranskan tasavallan presidentti
* Ranskan pääministeri
* Ranskan hallitus

**Lainsäädäntövalta**
* Ranskan parlamentti:
	+ Ranskan kansalliskokous
	+ Ranskan senaatti

**Ranskan aluehallinto**
* Alueneuvosto (Ranska)
* Yleisneuvosto (Ranska)
* Ranskan departementit
* Ranskan arrondissementit
* Ranskan kantonit
* Ranskan kunnat

**Viidennen tasavallan vaalit**
* Ranskan presidentinvaalit
* Ranskan kansalliskokouksen vaalit
* Ranskan senaatin vaalit
* Ranskan aluevaalit
* Ranskan kantonivaalit
* Ranskan kunnallisvaalit
* Ranskan kansanäänestykset

**Ranskan puolueet**

**Ranskan tasavallan presidentti** (ransk. *Président de la République française*) on Ranskan valtionpäämies. Ensimmäinen presidentti valittiin jo 1848, joten Ranskan presidentin virka on Euroopan vanhin. Ranskan presidentti on kansainvälisesti ajatellen varsin vahva, erityisesti ulkopoliittisissa asioissa. Presidentin virkakauden pituus oli seitsemän vuotta ennen vuotta 2000, jolloin pituudeksi säädettiin viisi vuotta. Kausien määrää rajoitettiin vuonna 2008 kahteen peräkkäiseen. 

Espanjan Urgellin piispa ja Ranskan tasavallan presidentti toimivat muodollisesti yhdessä Andorran ruhtinaskumppanina.

Elossa olevat entiset presidentit
---------------------------------

* Nicolas SarkozyNicolas Sarkozy
* François HollandeFrançois Hollande

Ranskan presidentinvaalit
-------------------------

*Pääartikkeli: Ranskan presidentinvaalit*
Ranskan presidentti valitaan nykyään suoralla kaksivaiheisella vaalilla. Ehdokkaaksi päästäkseen täytyy kerätä 500 vaaleilla valitun edustajan (esimerkiksi parlamentaarikko, kunnanjohtajan) julkista tuki-ilmoitusta. Lisäksi ehdokkaiden tulee olla vähintään 23-vuotiaita Ranskan kansalaisia.

Katso myös
----------

* Luettelo Ranskan presidenteistä

Lähteet
-------

1. ↑  The institutions *Élysée*.  2024. Viitattu 27.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  The Role of the President *Élysée*.  2024. Viitattu 27.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Andorra country profile *BBC News*.  15.3.2012. Viitattu 27.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Explainer: Why are 500 signatures required to run for president of France? *France 24*.  2.2.2022. Viitattu 27.1.2024. (englanniksi)
**Johan Herman Lode** (12. tammikuuta 1739 Vartsala, Halikko – 27. helmikuuta 1817 Turku) oli suomalainen sotilas ja Kymenkartanon läänin maaherra vuosina 1793–1810.

Lode kuului vanhaan Loden aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Otto Wilhelm Lode ja Catarina Agneta Fleming af Liebelitz. Lode aloitti sotilasuransa Turun läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1750. Hän yleni vuonna 1758 vänrikiksi, 1770 luutnantiksi ja 1772 kapteeniksi. Vuonna 1783 Lodesta tuli Turun ja Porin laamannikunnan laamanni. Hänet nimitettiin vuonna 1792 Uudenmaan ja Hämeen läänin varamaaherraksi ja joulukuussa 1793 Kymenkartanon läänin maaherraksi. Hän osallistui vuonna 1809 Porvoon valtiopäiville ja erosi seuraavana vuonna virastaan.

Lode omisti Gräsan kartanon Espoossa vuosina 1780–1786 ja Åvikin kartanon Maariassa vuosina 1789–1796. Hänen puolisonsa oli Amerikassa syntynyt Pehr Kalmin ottotytär Johanna Margareta Kalm (synt. Sandin). Heidän ainoa poikansa oli Otto Herman Lode.

Katso myös
----------

* Lode-suku

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tor Carpelan: *Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna, H–R*, s. 704. Helsinki 1958.
Ihmisiä viettämässä vapaa-aikaa New Yorkissa sijaitsevassa puistossa.
**Vapaa-aika** tarkoittaa ansiotyön, opiskelun tai muun toimen ulkopuolista, etenkin rentoutumiseen ja virkistäytymiseen käytettävissä olevaa aikaa. Vapaa-aikaa käytetään harrastuksiin sekä sosiaalisiin kontakteihin ja yleisötapahtumiin. Pakolliset kotityöt ja yöuni eivät ole yleisen käsityksen mukaan vapaa-aikaa.

Historia
--------

Brasilialaisen José Ferraz de Almeida nuoremman maalaus vuodelta 1982.
Vapaa-aika on nykymerkityksessä syntynyt vasta, kun työ on alettu sitoa aikaan. Sitä ennenkin oli työstä vapaata aikaa, erityisesti uskonnollisten pyhäpäivien viettoa. Niinpä 1700-luvun Ranskassa oli vuosittain noin 140 juhlapyhää, vaikkakaan ne kaikki eivät olleet työstä vapaita. Työtä tehtiin tilanteen vaatiessa myös pyhinä. Maataloustöissä työajat olivat erittäin pitkiä: työpäivä alkoi päreen valossa jo ennen päivän koittamista ja päättyi illalla yhdeksän aikoihin. Päivän mittaan oli kuitenkin useita lepohetkiä.

Teollisuustyön yleistyessä noudatettiin aluksi maataloudesta periytynyttä työrytmiä, mutta ilman lepotaukoja. Työ oli intensiivisempää, koska koneet määräsivät tahdin. Samalla kirkolliset pyhäpäivät vähenivät. Toisaalta virkamiehillä ei ollut varsinaisesti virastoaikaa. Kahdeksan tunnin työajasta muodostui työväenliikkeelle suuri vaatimus, joka saavutettiin vähitellen, mutta paikoin vasta toisen maailmansodan jälkeen.

Kotityöt
--------

Kotityöt eivät jakaudu tasan naisten ja miesten kesken. 1980-luvun tutkimuksen mukaan kotitöiden jakauma on suurimmillaan 25–34-vuotiaiden puolisoiden välillä, jolloin naiset käyttivät kotitöihin 13 tuntia viikossa enemmän kuin miehet. Miesten panos kotitöihin on kuitenkin lisääntynyt. Toisaalta kotityöt ovat "puolivapaata" aikaa, jossa osa töistä on harrastusmaisia, mukavia puuhia.

Katso myös
----------

* Työntekijöiden sitouttaminen
* Loma
* Vuosiloma
* Työajan lyhennysvapaa
* Virkistys

Lähteet
-------

1. ↑  *vapaa-aika.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4  *Otavan suuri Ensyklopedia, 10. osa (Turgenev-öljytalous)*, s. 7680–7681, art. Vapaa-aika. Helsinki: Otava, 1981. ISBN 951-1-06271-9.

Kirjallisuutta
--------------

* Liikkanen, Mirja (toim.): *Suomalainen vapaa-aika. Arjen ilot ja valinnat*. Helsinki: Gaudeamus, 2009. ISBN 978-952-495-058-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vapaa-aika** Wikimedia Commonsissa
**Karnali** (Intian puolella **Ghaghara**, Tiibetissä **Mapcha Tsangpo**) on Tiibetistä alkunsa saava Gangesin vasemmanpuoleinen sivujoki. Karnali on Nepalin pisin joki (507 km), virtaamaltaan Gangesin suurin sivujoki, ja Jamunan jälkeen Gangesin pisin sivujoki.

Karnalin lähteet ovat Tiibetin ylängöllä Himalajan pohjoispuolellaa, ja se laskee Nepalin halki Intiaan, missä se yhtyy Shardajokeen Brahmaghatissa Uttar Pradeshin osavaltiossa. Tämän jälkeen joki tunnetaan Ghagharana, ja se laskee Gangesiin Revelganjissa Biharin osavaltiossa. Joenvarren kaupungeista tärkein on Ayodhya Intiassa.

Reitti
------

Karnali saa alkunsa Mapchachungon jäätiköiltä Tiibetistä, läheltä Manasarowarjärveä. Se virtaa etelään halki eräiden Nepalin syrjäisimpien seutujen lävitse. 202 km pituinen Seti yhtyy Karnaliin Dotin piirikunnassa. Toinen sivujoki, 264 km pituinen Bheri, joka saa alkunsa Dhaulagirin seudulta, yhtyy Karnaliin Kuineghatin lähellä Surkhetin piirikunnassa.

Kulkiessaan etelään halki Siwalikvuorten, joki jakautuu kahtia itäiseen Geruwa- ja läntiseen Kaurialajokeen, jotka yhtyvät Intian rajan eteläpuolella lähellä Chisapania. Se virtaa kaakkoon Uttar Pradeshin ja Biharin läpi kunnes se kohtaa Gangesin Revelganjissa, Chapran lounaispuolella.

### Valuma-alue

Karnalin laakso on Dhaulagirin ja Nanda Devin vuoristojen välissä. Sen valuma-alue on 127 950 km2, josta 55 % on Nepalin ja 45 % Intian puolella. Karnalin kokonaisvirtaama on 94 400 miljoonaa m3/a.

Luonto
------

Bardian kansallispuisto sijaitsee Karnalin jokilaaksossa Nepalissa. Puistossa on kaksi intiannorsujen laumaa, ja siellä on myös useita kaurislajeja, gaureja, nilgauantilooppeja ja himalajantareja. 

Karnalijoessa elää myös uhanalaisia suokrokotiileja, gaviaaleja ja harvinaisia gangesindelfiinejä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jain S.K. Agarwal P.K. Singh V.P.: "8", *Hydrology and Water Resources of India*, s. 356. Alankomaat: Springer, 2007. ISBN 978-1-4020-5179-1. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.1.2024). (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Mohan, R.: *Ghaghara River System—Its Current Status and Value to Society.*, s. 151-164. Singapore: Springer, 2018. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.1.2024). (englanniksi)
3. ↑  Ghaghara River Britannica.com. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)
**Chris Coons** (koko nimi **Christopher Anderew Coons**; s. 9. syyskuuta 1963 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2010 ja hän aloitti Delawaren osavaltion edustajana seuraavana vuonna.

Tausta
------

Chris Coons syntyi Connecticutissa Greenwichissä ja kasvoi Hockessinissa, Wilmingtonin esikaupungialueella Delawaressa. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden ja kemian kandidaatiksi Amherst Collegessa. Hän vietti myöhemmin useamman vuoden Keniaan opiskellen Nairobin yliopistossa. Coons valmistui Yalen yliopisto vuonna 1992 uskontotieteen maisteriksi ja oikeustieteen tohtoriksi.

Nuorena Coons työskenteli Ronald Reaganin vuoden 1980 presidentinvaalikampanjassa ja Delawaren senaattori William Rothin senaattorikampanssa vuonna 1982. He molemmat olivat republikaaneja, mutta Coons vaihtoi 1980-luvun puolivälissä demokraattiseen puolueeseen.

Ura
---

Coons valittiin vuonna 2000 Delawaren New Castlen kreivikunnan neuvostoon, ja hän toimi vuosina 2005–2010 New Castlen piirikunnan johtajana. Samana vuonna hän asettui ehdolle senaattiin ja voitti lähes 17 pisteellä Christine O'Donnelin.

Coons on tukenut senaattorina muun muassa aborttioikeuksia. Hän on kritisoinut Barack Obaman hallitusta varisinkin ulkopoliitikan osalta. Coons on ollut myös merkittävässä roolissa useiden naisten ja lasten oikeuksia suojaavien lakien hyväksymisessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Chris Coons *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 21.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chris Coons** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Lehden satavuotisjuhlalle omistettu ehiömerkki.
**Moldova Suverană** ("Suvereeni Moldova") on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa ilmestyvä romaniankielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin Odessassa vuonna 1924 nimellä *Plugarul Roșu* ("Punainen kyntäjä"). Se siirtyi seuraavana vuonna Baltaan, jossa siitä tuli Ukrainan kommunistipuolueen Moldavian aluekomitean ja Moldavian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan toimeenpanevan keskuskomitean äänenkannattaja. Vuonna 1929 lehti muutti Tiraspoliin, ja vuonna 1930 se sai nimen *Moldova Socialistă* ("Sosialistinen Moldavia").

Moldavian SNT:n perustamisen yhteydessä vuonna 1940 lehti siirtyi Chișinăuhun. Saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon se ilmestyi aluksi etelän rintamalla ja vuodesta 1942 lähtien Moskovassa. Lehteä levitettiin lentokoneista miehitetyn alueen asukkaille ja partisaaneille. Se palasi Chișinăuhun vuonna 1944.

*Moldova Socialistă* oli Moldavian kommunistisen puolueen, korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 265 000 kappaletta vuonna 1973. Sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä *Sovetskaja Moldavijaa*.

Moldovan itsenäistyessä vuonna 1991 lehdestä tuli maan hallituksen äänenkannattaja ja se sai nimen *Moldova Suverană*. Se ilmestyi aluksi viidesti ja vuodesta 1994 lähtien neljä kertaa viikossa. Lehti yksityistettiin vuonna 2005, jolloin se sai nimen *Moldova Suverană – Serie Nouă* ("Suvereeni Moldova – Uusi Jakso"). Vuodesta 2012 lehden on omistanut päätoimittaja Ion Berlinski.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Gazety SSSR 1917–1960. Tom 1: Gazety Moskvy, Leningrada i stolits sojuznyh respublik*, s. 161–162. Moskva: Kniga, 1970.
2. 1 2 3  Kuznetsov, I. V. & Fingerit, Je. M.: *Gazetnyi mir Sovetskogo Sojuza, 1917–1970 gg. Tom 2: Respublikanskije, krajevyje, oblastnyje i okružnyje gazety*, s. 312–314. Moskva: Izdatelstvo Moskovskogo universiteta, 1976.
3. ↑  Ecaterina Stepaniuc: Media Framing of Moldova’s Democracy Between 1991 and 2014 *Core*. Viitattu 27.1.2024.
4. ↑  Despre noi *Moldova Suverană*. Viitattu 27.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto
J. William Middendorf
**John William Middendorf II** (s. 22. syyskuuta 1924 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, diplomaatti ja säveltäjä.

Middendorf palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa ja valmistui College of the Holy Crossista kandidaatin arvolla merenkulkutieteessä vuonna 1945. Vuonna 1947 Middendorf sai Bachelor of Arts -oppiarvon Harvard Collegesta ja vuonna 1954 Master of Business Administration -oppiarvon New Yorkin yliopiston Stern School of Businessista. Middendorf toimi investointipankkiirina ja perusti pörssiyhtiön Middendorf, Colgate and Company. Aluksi hän toimi osavaltiotason politiikassa Connecticutissa. Vuonna 1964 hän osallistui Barry Goldwaterin presidentinvaalikampanjaan Republikaanien kansallisen komitean varainhoitajana.

Middendorf toimi uransa aikana Yhdysvaltain laivastoministerinä sekä suurlähettiläänä Alankomaihin, Amerikan valtioiden järjestöön ja Euroopan unioniin. Hän toimi merkittävissä asemissa muun muassa Heritage Foundationissa ja International Republican Institutessa. Middendorfin sävellystuotantoon kuuluu yli sata marssia ja *Holland Symphony*, jonka hän sävelsi Alankomaiden kuningatar Julianan 25-vuotisen valtakauden kunniaksi. Middendorf on American Society of Composers, Authors and Publishersin jäsen ja sai American Bandmasters Associationin Edwin Franko Goldman -palkinnon. Vuonna 1976 hänelle myönnettiin Navy Distinguished Public Service Award. Middendorf on julkaissut kirjat *A Glorious Disaster: Barry Goldwater's Presidential Campaign and the Origins of the Conservative Movement* ja *Potomac Fever: A Memoir of Politics and Public Service*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kenneth Dooley, Ambassador J. William Middendorf Rhode Island Heritage Hall of Fame, viitattu 21.1.2024 (englanniksi)
**Zoë Byrd Akins** (30. lokakuuta 1886 Humansville, Missouri – 29. lokakuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Pulitzer-palkittu näytelmäkirjailija, kirjailija ja runoilija.

Missourin Humansvillessa syntynyt Akins kasvoi Saint Louisissa, jossa hän myös opiskeli. Hän kävi koulua myös Illinoisin Godfreyssa. Kun Akins valmistui vuonna 1903, hän alkoi kirjoittaa näytelmiä ja runoutta sekä työskennellä kriitikkona monissa sanomalehdissä. Hänen ensimmäinen merkittävä draamanäytelmänsä oli *Papa* (1914), jota esitettiin Broadwaylla lyhyen aikaa vuonna 1919. 1920-luvulla hänen Broadway-näytelmiään alettiin filmatisoimaan mykkä- ja lopulta äänielokuviksi.

Akinsin komedianäytelmä *The Greeks Had a Word for It* (1930) oli hänen ensimmäinen menestysnäytelmänsä vuosiin, ja näytelmä filmatisoitiin myöhemmin kahdesti. 1930-luvulla Akins alkoi laatia käsikirjoituksia elokuviin. 1930-luvun alussa hän teki käsikirjoitukset muun muassa elokuviin *Sarah and Son* (1930) ja *Viattomuuden kukka* (1933). Vuonna 1935 Akins voitti Pulitzer-palkinnon draamanäytelmästään *Nainen naista vastaan*. Vuonna 1953 Jean Negulesco ohjasi komediaelokuvan *Kuinka miljonääri naidaan* Akinsin näytelmän *The Greeks Had a Word for It* pohjalta. Uransa lopulla Akins laati käsikirjoituksia moniin televisio-ohjelmiin. Zoë Akins oli aviossa englantilaisen puku- ja lavastesuunnittelija Hugo Rumboldin (1884–1932) kanssa. Akins kuoli 71-vuotiaana vuonna 1958.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Chapter 8: American Drama; Zoe Akins 1886-1958 *archive.csustan.edu*. Archive.csustan.edu.  Arkistoitu 9.5.2014. Viitattu 17.8.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Zoë Akins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Zoë Akins Internet Broadway Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Karan Ashley** (s. 28. syyskuuta 1975 Odessa, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi roolistaan Aisha Campbellina 1990-luvun televisiosarjassa *Mighty Morphin Power Rangers*.

Elämäkerta
----------

Ashley syntyi Texasissa vuonna 1975. Hän valmistui David W. Carter High Schoolista. Ashley harrasti pitkään tanssimista, ja 1990-luvulla hän toimi laulajana Krush-nimisessä yhtyeessä.

### Näyttelijänä

Ashleyn ensimmäinen näytelmärooli oli toinen keltainen Ranger Aisha Campbell alkuperäisessä *Mighty Morphin Power Rangers* -televisiosarjassa vuonna 1994. Hän korvasi Thuy Trangin, joka jätti sarjan toisen tuotantokauden puolivälissä. Ashley ehti esiintyä vielä sarjasta tehdyssä elokuvassa *Power Rangers* vuonna 1995 ennen kuin päätti jättää sarjan päättymisen jälkeen.*selvennä*

Sittemmin Ashley on tehnyt vierasesiintymisiä muissa televisiosarjoissa, kuten *Hangin with Mr. Cooper*, *Kenan & Kel* ja *The Parkers*. 2000-luvulla hän esiintyi elokuvissa *Taylor's Wall* ja *Devon’s Ghost: Legend of the Bloody Boy*, joista viimeksi mainitun hän myös tuotti ja käsikirjoitti. Ohjaajana toimi niin ikään *Mighty Morphin Power Rangersissa* esiintynyt Johnny Yong Bosch.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karan Ashley – Biography *Internet Movie Database*. Viitattu 2.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Karan Ashley Myspacessa (englanniksi)
* Karan Ashley TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Ravintola Garden by Olo sijaitsee Helsingin Kauppatorin ja Senaatintorin välisen Helenankadun varrella.
**Garden by Olo** on Helsingin Kruununhaassa sijaitseva à la carte -ravintola. Se perustettiin ravintola Olon naapuriin maaliskuussa 2017, ja sitä on kutsuttu myös Olon "takataskuksi". Ravintola sijaitsee sisätilaan rakennetulla sisäpihalla Lampan talossa. Lasikatettu sisäpiha on puutarhamainen. Gardenista kuulee käytettävän myös entistä nimeä Olo Garden & Bar.

Suomessa Garden on sarjassaan ensimmäinen Michelin-tähtiravintolan "takatasku". Ruotsissa Michelin-tähtiravintoloiden *bakficka* on tunnettu ilmiö. Jo lähes konseptiksi muodostuneen *bakfickan* on tarkoitus tarjota Michelin laatuista palvelua ja ruokaa rennommassa miljöössä. Ravintola on helpommin lähestyttävissä, hinnat ovat huokeammat ja pöydän saaminen on helpompaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Olo Garden & Bar *EATFinland*.  Arkistoitu 8.1.2018. Viitattu 11.02.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kokki meni syömään - Olo Garden
* Illallisella uudessa Olo Gardenissa
* MTV: Ravintola-arvostelu: Olo, Helsinki (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ravintolan nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pertti Nieminen** (3. toukokuuta 1939 Halikko – 28. elokuuta 2007 Vihti) oli suomalainen näyttelijä.

Ura
---

Nieminen toimi aikuisikänsä ensimmäiset vuodet kauppiaana Salossa. Muutettuaan 1970-luvulla Nummelaan hän työskenteli isännöitsijänä ja osallistui paikalliseen teatteritoimintaan. 

Hän toimi pitkään Vihdin teatterin hallituksessa ja vastasi lähes yksin myös teatterin markkinoinnista. 

Nieminen näytteli myös televisio-ohjelmissa ja elokuvissa sekä toimi juontajana eri tapahtumissa. Hän myös ääninäytteli Golden Voicen jälkiäänittämissä piirrossarjoissa ja -elokuvissa. Hän toimi yhtiön puheenjohtajana vuosina 1989–2007. Hän esiintyi myös Disneyn Ankronikka-sarjassa sivuhahmojen
kuten Pelle Pelottoman, Kaappi-Kaken ja monen muun äänenä. Muut Golden Voicen näyttelijät esiintyivät sarjassa päärooleissa. Tunnetuin äänirooli kuitenkin lienee Hopeanuoli-animesarjan nimikkohahmon rooli.

Hänellä oli lähes vuosittain rooli Vihdin kesäteatterissa ja usein talvinäytelmissäkin.

Vihdin seurakunnan kanssa toteutettu Vihti 500 -juhlallisuuksiin liittyvä produktio "Vuosisadat vierivät" sai paljon kiitosta suurelta osin Niemisen roolityön ansiosta. Sen toinen esitys jäi Niemisen viimeiseksi. Nieminen kuoli sydänkohtaukseen kesken esityksen Vihdin kesäteatterissa.

Filmografia
-----------

### Elokuvat ja televisiosarjat

| Vuosi | Elokuva / Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1967 | *Tämä olet sinä, ihminen* (dokumentti) | oma itsensä |
| 1984 | *Päivää, herra Kivi* | potilas |
| 1999 | *Juha* | Marjan ahdistelija |
| 2003 | *Pahat pojat* | pappi |
| 2004 | *Sininen laulu - Suomen taiteiden tarina*  | oma itsensä |
| 2004 | *Pelikaanimies* | mies autossa |
| 2008 | *8 päivää ensi-iltaan* | teatterin näyttelijä |

### Dubbaukset

*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta luettelostaan.*

Lähteet
-------

* Flinkman, Aimo: Pertti Nieminen - muistokirjoitus Helsingin Sanomat. Viitattu 31.5.2014.

### Muut lähteet

1. ↑  Patentti- ja rekisterihallitus: Virren yritystiedot (maksullinen) *virre.prh.fi*. Viitattu 8.12.2012. suomi[vanhentunut linkki]
2. ↑
3. ↑  Näyttelijä kuoli teatterin lavalle  30.8.2007. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 26.4.2014. Viitattu 31.5.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Spiro[4.4]nonaani on esimerkki spiroyhdisteestä
**Spiroyhdisteet** ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden bisyklisessä rakenteessa kahta rengasrakennetta yhdistää vain yksi hiiliatomi ja tätä atomia kutsutaan spiroatomiksi. Spiroyhdisteissä rengas voi olla koostunut täysin hiiliatomeista tai se voi olla myös heterosyklinen. Spirorakenteisia alkaaneja kutsutaan usein **spiraaneiksi**. Mikäli spiroyhdisteen renkaat ovat erilaisia, yhdiste voi olla kiraalinen ja optisesti aktiivinen. Spirosyklisessä yhdisteessä spiroliitoksella liittyneet renkaat eivät ole samassa tasossa.

Spiroyhdisteiden nimeäminen
---------------------------

Dispiro[2.1.3.2]dekaanin hiiliatomien numerointi
Spiroyhdisteiden nimeämiseen käytetään kahta tapaa. Spirosyklisen yhdisteen hiiliatomit voidaan numeroida alkaen pienimmästä renkaasta ja numeroiden suuruus kasvaa myötäpäivään. Numeroilla ilmaistaan mahdollisten substituenttien paikkaa. Mikäli renkaita on vain yksi, ilmoitetaan yhdisteen nimi muodossa, jossa ensin tulee liite *spiro* ja tämän jälkeen hakasuluissa molempien renkaiden atomien lukumäärä lukuun ottamatta spiroatomia. Loppuosa nimetään koko yhdisteen sisältämien hiiliatomien lukumäärän mukaisesti. Esimerkiksi kahdesta syklopentaanista muodostuneen spiroyhdisteen nimi on spiro[4.4]nonaani. Nimi voidaan myös muodostaa lisäämällä spirosyklisen yhdisteen suuremman renkaan perään liite spiro ja tämän jälkeen pienemmän renkaan nimi. Esimerkiksi sykloheksyyli- ja syklobutyylirenkaista muodostuneen spiroyhdisteen nimi olisi sykloheksaanispirosyklobutaani. Mikäli rengas on heterosyklinen, annetaan heterosykliselle renkaalle nimi systemaattisen tavan mukaisesti. Esimerkiksi happea sisältävät renkaat ilmaistaan liitteellä *oksa-* ja typpeä sisältävät renkaat liitteellä *atsa*.

Atsaspiro[4.5]dekaani on spiroyhdiste, joka sisältää heterosyklisen renkaan
Mikäli spirorakenteita on yhdisteessä useampia tulee spiroliitteen eteen lukumäärää ilmaiseva liite esimerkiksi di-, tri- tai tetra. Tämän jälkeen hakasuluissa ilmoitetaan spiroatomeja yhdistävien hiiliatomien määrä pienimmästä renkaasta alkaen kiertosuuntana myötäpäivä.

Lähteet
-------

1. ↑  Spiro compounds *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 16.4.2016.
2. 1 2 3  Arja Andersen (suom.): *Orgaanisen kemian nimistö: Osat A ja B*, s. 40–43. Suomen Kemian Seura, 1970. ISBN 951-9223-20-7. (englanniksi)
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 724. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. ↑  John Daintith: *A Dictionary of Chemistry*, s. 864. Oxford University Press, 2008. ISBN 9780191044922. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.4.2016). (englanniksi)
5. ↑  Tadashi Okuyama, Howard Maskill: *Organic Chemistry*, s. 86–87. Oxford University Press, 2013. ISBN 9780199693276. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.4.2016). (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Spiroyhdisteet**.
**Dakota Joshua** (s. 15. toukokuuta 1996 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa NHL-seura Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. 

Toronto Maple Leafs varasi Joshuan viidennellä kierroksella 128. varausvuorolla vuoden 2014 varaustilaisuudessa. Maple Leafs kauppasi Joshuan St. Louis Bluesiin heinäkuussa 2019. St. Louisissa Joshua pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 2020–2021. Kesällä 2022 Joshua teki kaksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa.

Joshua on pelannut NHL-urallaan 121 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt 15 maalia ja 17 syöttöä eli 32 tehopistettä. Tilastot päivitetty 17. kesäkuuta 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dakota Joshua The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. ↑  Blues rookie Dakota Joshua had a blast in NHL debut The St. Louis American. Viitattu 16.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Canucks Agree to Terms with Dakota Joshua on a Two-Year Contract *nhl.com*. Viitattu 16.1.2024. (englanniksi)