recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kaarina Heikinheimo** (s. 19. marraskuuta 1946 Vaasa) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän valmistui vuonna 1968 ja on sen jälkeen toiminut vapaana taiteilijana Vaasassa.

Heikinheimo on alansa merkittävimpiä kokeellisia taiteilijoita. Hänen pellavakudelmansa ovat pohjautuneet muun muassa maalauksiin, ja hän on luonut myös kolmiulotteisia tekstiiliteoksia. Hänen töitään on monissa suurissa tiloissa, kuten kirkoissa ja palvelutaloissa. Bromarvin kirkon ja Ulvilan uuden hautausmaan kappelin alttaritaulut ovat hänen tekemiään. Nykyisin hän keskittyy ainoastaan tekstiiliveistoksiin.

Heikinheimolle on myönnetty Kädentaitajien kultainen ansiomerkki, Vaasan Jaakkoo -palkinto, Vaasan kaupungin kulttuuripalkinto, Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston kulttuuripalkinto, ja valtion taiteilijaeläke.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Kaarina hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  Heikinheimo, Kaarina: Kaarina Heikinheimon CV Kaarina Heikinheimo. Viitattu 8.6.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Taiteilijaeläkkeitä jaettiin eniten visuaalisille aloille  15.3.2019. Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 27.3.2019. Viitattu 19.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaarina Heikinheimo – Finnishdesigners
* Kaarina Heikinheimo – Pohjalainen Taiteilijaliitto ry

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee arkkitehtia. Kirjailija Gunnar Wahlroosista on eri artikkeli.*
**Gunnar Achilles Hermansson Wahlroos** (7. helmikuuta 1890 Mouhijärvi – 24. elokuuta 1943) oli suomalainen arkkitehti. Tunnetuimmat Wahlroosin suunnittelemista rakennuksista ovat funkistyyliset Turun Martinkirkko ja Tampereen piispantalo.

Wahlroosin vanhemmat olivat nimismies Herman Alexander Wahlroos ja tämän 2. vaimo Selina Anna Adele Krook. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910, opiskeli Ateneumissa 1912–1913 ja valmistui arkkitehdiksi 1916. Wahlroos oli Oy Maatalousrakennuksen palveluksessa vuoteen 1921, Wilh. Schaumanin faneeritehdas Oy:n rakennusosaston johtajana 1922–1925, Turun ja Porin läänin lääninrakennuskonttorin vt. esimiehenä 1925–1934 sekä rakennushallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1934–1936 ja toimistoarkkitehtina 1936–1943.

Suunnittelutöitä
----------------

Wahlroosin suunnittelema Ylitornion kirkko.
* Soukanpohjan kartanon piharakennukset, Espoo 1920-luku
* *Schaumanin linna*, Jyväskylä 1923
* *Jyväskylän harjun kiviportaat*, 1925
* *Useita rakennuksia Turkuun Crichton-Vulcanille, muun muassa 270 metriä pitkä köysitehdasrakennus ja toimistorakennus Valkoinen talo* 1926–1936
* *Raadelman kartanon navettarakennus*, Piikkiö
* *Linnakatu 33*, Turku 1928
* *Porin suojeluskuntatalo*, 1928 (alustavat piirustukset)
* *Kultarannan muutos- ja sisustustyöt* 1929–1930
* *Martinkirkko*, Turku 1933 (Totti Soran kanssa)
* *Tampereen piispantalo*, 1936–1938
* *Oy Gasaccumulator Ab:n tehdasrakennukset Tampereelle ja Viipuriin*, 1936–1938
* *Ylitornion kirkko*, 1940

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

### Viitteet

1. ↑  Kirkko Ylitornion seurakunta.  Arkistoitu 3.8.2017. Viitattu 3.8.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Joseph Nicollet
**Joseph Nicollet** (24. heinäkuuta 1786 Cluses, Ranska – 11. syyskuuta 1843 Washington, Yhdysvallat) oli ranskalainen matemaatikko, maantieteilijä ja kartoittaja. Hän kartoitti Mississippin yläjuoksua 1830-luvulla, ja julkaisi tarkan kartaston alueesta, jonka pinta-ala oli puolet Euroopan alasta.

Nicollet opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä synnyinmaassaan Ranskassa, ja muutti Yhdysvaltoihin 1832 taloudellisista syistä. Hän asettui aluksi New Orleansiin, mutta muutti sieltä Mississippiä pitkin St. Louisiin Missourin osavaltioon. Sieltä käsin hän teki tutkimusmatkoja alueelle, joka on nykyisin Minnesotaa. Vuosina 1838–1839 hän johti retkikuntaa joka kartoitti Mississippi- ja Missouri-jokien välisen alueen.

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph Nicolas Nicollet Encyclopedia Britannica. Viitattu 30.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Minnesota History Center (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jesolo** (venetsiaksi *Gèxoło*) on kaupunki Italian Veneton alueella Venetsian metropolikaupungissa Adrianmeren rannalla. Jesolossa on arviolta 26 122 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 95,2 neliökilometriä.

Jesolossa on rantakatu, kävelykatu ja kaksi pitkää bulevardia. Alueen läntisestä niemenkärjestä itäiseen niemenkärkeen on 15 kilometriä. Jesolo on kesäisin suosittu matkailukohde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Italy: Veneto Citypopulation.de. Viitattu 1.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jesolo** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (italiaksi)

Ranta Jesolossa.
Venetsian metropolikaupunki
Annone Veneto | Campagna Lupia | Campolongo Maggiore | Camponogara | Caorle | Cavallino-Treporti | Cavarzere | Ceggia | Chioggia | Cinto Caomaggiore | Cona | Concordia Sagittaria | Dolo | Eraclea | Fiesso d’Artico | Fossalta di Piave | Fossalta di Portogruaro | Fossò | Gruaro | Jesolo | Marcon | Martellago | Meolo | Mira | Mirano | Musile di Piave | Noale | Noventa di Piave | Pianiga | Portogruaro | Pramaggiore | Quarto d’Altino | Salzano | San Donà di Piave | San Michele al Tagliamento | San Stino di Livenza | Santa Maria di Sala | Scorzè | Spinea | Stra | Teglio Veneto | Torre di Mosto | Venetsia | Vigonovo
**Martti Veli Emil Parkkari** (26. marraskuuta 1938 Helsinki – 12. elokuuta 2016 Turku) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä (filosofian kandidaatti). Parkkari opiskeli sävellystä Joonas Kokkosen johdolla sekä musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli musiikkiarvostelijana *Uudessa Suomessa*, mutta varsinaisen työuransa hän teki Turun konservatoriossa, jossa hän toimi musiikinhistorian ja -teorian lehtorina sekä apulaisrehtorina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2003.

Parkkarin sävellystuotantoa leimaa naiivius, jota on pidetty vastareaktiona 1960–1970-luvun taidemusiikin modernismille.

Teoksia
-------

* *Tulitikkutyttö*, lastenooppera (1984)
* *Merkillinen lapsi*, lastenooppera (1990)
* *Nainen mikä nainen*, baletti (1985)
* *Sancta Barbara*, tanssiteos (1993)
* 5 jousikvartettoa

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 310. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
2. 1 2 3 4  Kvist, Wilhelm: Vem var Martti Parkkari.  *Hufvudstadsbladet*, 17.8.2016, s. 20. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Martti Parkkari on kuollut  13.8.2016. Turun Sanomat.

Aiheesta muualla
----------------

* Martti Parkkarin muistokirjoitus. *Helsingin Sanomat* 12.9.2016. (Maksullinen artikkeli.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Arizzano** on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Arizzanon naapurikunnat ovat Bee, Ghiffa, Verbania ja Vignone.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arizzano Tuttitalia. Viitattu 10.11.2016. (italiaksi)

Verbano-Cusio-Ossolan maakunta
Antrona Schieranco | Anzola d’Ossola | Arizzano | Arola | Aurano | Baceno | Bannio Anzino | Baveno | Bee | Belgirate | Beura-Cardezza | Bognanco | Borgomezzavalle | Brovello-Carpugnino | Calasca-Castiglione | Cambiasca | Cannero Riviera | Cannobio | Caprezzo | Casale Corte Cerro | Cavaglio-Spoccia | Ceppo Morelli | Cesara | Cossogno | Craveggia | Crevoladossola | Crodo | Cursolo-Orasso | Domodossola | Druogno | Falmenta | Formazza | Germagno | Ghiffa | Gignese | Gravellona Toce | Gurro | Intragna | Loreglia | Macugnaga | Madonna del Sasso | Malesco | Masera | Massiola | Mergozzo | Miazzina | Montecrestese | Montescheno | Nonio | Oggebbio | Omegna | Ornavasso | Pallanzeno | Piedimulera | Pieve Vergonte | Premeno | Premia | Premosello-Chiovenda | Quarna Sopra | Quarna Sotto | Re | San Bernardino Verbano | Santa Maria Maggiore | Stresa | Toceno | Trarego Viggiona | Trasquera | Trontano | Valstrona | Vanzone con San Carlo | Varzo | Verbania | Vignone | Villadossola | Villette | Vogogna
Fidonísi  
ΦιδονήσιFidonísin saari.

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Fedonísi (Φεδονήσι), Xeronísi (Ξερονήσι) |
| Sijainti | 
40°52′05″N, 24°20′57″E, PangaíoKavála, Itä-Makedonia ja TraakiaKreikka |
| Vesialue | 
Kaválanlahti |
| Merialue | 
Traakianmeri, Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,16 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fidonísi** (kreik. Φιδονήσι, myös *Fedonísi*, Φεδονήσι) eli **Xeronísi** (kreik. Ξερονήσι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Traakianmereen kuuluvassa Kaválanlahdessa Itä-Makedonian rannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,16 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Fidonísi kuuluu Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen.

Fidonísi, suomeksi "Käärmesaari", sijaitsee Iraklítsan niemen kohdalla vastapäätä Néa Irakleítsan kylää ja Palaió Tsiflíkin kaupunkia, linnuntietä noin 9,5 kilometriä lounaaseen Kaválan kaupungista. Sen etäisyys rannikosta on noin 1,2 kilometriä.

Saari oli myynnissä vuonna 2013 sekä ainakin vielä vuonna 2016 Kreikan myydessä asumattomia saaria rahapulan vuoksi. Hintapyyntö oli 3,5 miljoonaa euroa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ιστορικά ενδιαφέροντα *Ευκάλυψις Κοιν.Σ.Επ.*. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Προς πώληση για πρώτη φορά δύο νησιά στη Βόρεια Ελλάδα *Iefimerida*.  23.9.2013. Viitattu 1.9.2021.
3. 1 2 3  Πωλούνται όπως είναι... *Parallaxi*.  29.8.2016. Viitattu 2.9.2019.
4. ↑  Ένα νησί που το λένε «Φιδονήσι» *Αλλιώτικες Προτάσεις*.  Arkistoitu 21.10.2019. Viitattu 2.9.2019.
5. ↑  Πωλείται το Φιδονήσι στην Ηρακλείτσα Καβάλας *DRAMAnia.gr*.  Arkistoitu 21.10.2019. Viitattu 2.9.2019.
**Pjotr Antonovitš Rudik** (ven. Пётр Антонович Рудик; 1893–1983) oli venäläinen urheilupsykologi. Rudik perusti vuonna 1925 Neuvostoliiton ensimmäisen urheilupsykologian laboratorioin. Seuraavien vuosien aikana Rudik ja hänen tutkijaryhmänsä tutkivat erityisesti neuvostourheilijoiden tahtoa, halukkuutta ja moraalista valmistautumista. Rudik oli yhdessä Avksenti Punin kanssa johtava urheilupsykologi Neuvostoliitossa. Rudik perusti oman urheilupsykologian ohjelmansa Moskovan valtiolliseen fyysisen kulttuurin keskusinstituuttiin. Rudikin työ päällekkäisyyksistä huolimatta Punia ideologisempaa ja vähemmän soveltavaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Robert J. Schinke, Kerry R. McGannon, Brett Smith: *Routledge International Handbook of Sport Psychology: Part II Russia*, s. 9-10. Routledge, 2016. ISBN 978-1-315-7770-54.
2. ↑  Natalia B. Stambulova , Craig A. Wrisberg & Tatiana V. Ryba: The Russian Origins of Sport Psychology: A Translation of an Early Work of A. C. Pun.  *Journal of Applied Sport Psychology Volume 17, 2005 - Issue 3*, 2005.
**Kurman** (ukr. Курман; krimintat. *Qurman*), vuosina 1945-2016 ja sen jälkeen Venäjän miehitysvallan piirissä (de facto) **Krasnohvardijske** (ukr. Красно­гвардійське; ven. Красногвардейское, *Krasnogvardeiskoje*; krimintat. *Qurman*; ennen vuotta 1945 **Qurman** tai Kurman-Kemeltši (ukr. Курма́н-Кемельчі́)) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan (de jure) Krimin autonominen tasavallassa Krimin niemimaalla. Taajaman väkiluku on noin 10 766 (2013).

Krasnohvardijsken taajaman linja-autoasema (2012).
Kaupunkityyppisen taajaman asema vuonna 1957. Ukrainan korkein neuvosto luopui (de jure) paikkakunnan Neuvostoaikaan viittaavasta nimestä vuonna 2016, ja korvasi sen aiemmalla tataarinkielestä johdetulla paikannimellä Kurman.

Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa muodostettiin Kurmanin piiri, jonka hallintokeskuksena on Kurmanin kaupunki. Tämä piirijako tulee voimaan vasta laillisen, kansallisesti ja kansainvälisesti yleisesti tunnustetun vallan ja oikeusjärjestyksen palautuessa Venäjän vuodesta 2014 saakka miehityshallinnolla ylläpidettyjen järjestelyjen sijaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2013 roku (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2013)  2013. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 24.4.2014. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  Kurman *Entsyklopedija Sutšasnoji Ukrajiny - Encyclopedia of Modern Ukraine, esu.com.ua*.  2016. Kiova:  NASU Institute of Encyclopedic Research. Viitattu 24.4.2022. (ukrainaksi)
3. 1 2  Je. L. Makarevitš (redaktor): *Atlas avtomobilnyh dorog. Zapadnaja Jevropa. Strany Baltii, Rossija, Belarus, Ukraina, Moldova* 1:700 000. (sivu 173) Minsk, Valko-Venäjä: Izdatelstvo Jansejan, 2005.  ISBN 985-6501-12-1.  (venäjäksi)
4. ↑  Novi raiony: karty + sklad  17.7.2020. minregion.gov.ua. Viitattu 24.4.2022. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kurman** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: uk:Красногвардійське
**Raimo Samuli Koivu** (20. joulukuuta 1933 Äänekoski – 28. heinäkuuta 2023 Riihimäki) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat aktiiviaikana 110 metrin aitajuoksu ja kymmenottelu. Hän edusti Koiviston Kipinää, Äänekosken Urheilijoita ja Riihimäen Kiskoa. Hän oli pituudeltaan 188 cm.

Koivu voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Hämeenlinnassa 1960 ajalla 15,2 ja Mikkelissä 1961 ajalla 14,8. Hän sai SM-kilpailuissa hopeaa 1959 sekä pronssia 1956, 1958 ja 1962. Kymmenottelussa hän sijoittui SM-kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi 1958.

Koivu saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 110 metrin aitajuoksussa hopeaa Oslossa 1961. Hän kilpaili kahdeksassatoista 110 metrin aitojen maaottelujuoksussa vuosina 1956–1962, ja saavutti voiton Helsingissä käydyissä maaotteluissa heinäkuussa 1960 sekä elokuussa 1962, jolloin teki Suomen ennätyksen 14,4. Hän kilpaili kerran kymmenottelumaaottelussa sijoittuen seitsemänneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Keskisuomalainen* 13.8.2023, s. 38.
2. 1 2 3  Raimo Koivu Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**CNET** (lyhenne sanoista "Computer Network") on yhdysvaltalainen englanninkielinen verkkosivusto, joka julkaisee arvosteluja, uutisia, artikkeleita, blogeja, podcasteja ja videoita teknologiasta ja kuluttajaelektroniikasta maailmanlaajuisesti. CNET tuotti alun perin sisältöä radioon ja televisioon ennen kuin se alkoi soveltaa uusmedian jakelutapoja internetjakelussa.

CNET:n perustivat vuonna 1992 Halsey Minor ja Shelby Bonnie. Minor oli vuoteen 2000 toimitusjohtajana, kunnes Bonnie tuli hänen seuraajakseen ja Minor jäi johtokunnan puheenjohtajaksi.
CNET aloitti vuonna 1992 nimelle c/net, ja oli 24-tuntia vuorokaudessa pyörivä kaapelikanava, joka lähetti ohjelmia tietokoneista ja teknologiasta.
CNET online aloitti kesäkuussa 1995.

CNET oli CNET Networks -yhtiön lippulaivabrändi ja siitä tuli CBS Interactiven brändi sen ostettua CNET Networksin vuonna 2008 1,8 miljardin dollarin hintaan. CNET Networksille kuuluivat CNETin lisäksi ZDNet, GameSpot, TV.com, MP3.com, CNET News.com, UrbanBaby, CHOW, Search.com, BNET, MySimon ja TechRepublic.

Vuodesta 2020 lähtien CNET on ollut Red Ventures -yhtiön omistuksessa.
RV:n alaisuudessa CNET on enenevässä määrin alkanut julkaista tekoälyllä luotua sisältöä, sponsoroitua sisältöä ja affiliate-markkinointia.
Red Ventures myi CNET Networksin media- ja peliaiheiset sivustot edelleen Fandomille.

Kesästä 2023 lähtien CNET poisti sivustoltaan tuhansia vanhoja artikkeleita. Yhtiön mukaan tarkoituksena on sijoittua korkeammalle Googlen hakutuloksissa. Muutoksien puolustajien mukaan korkeampi sijoitus vaikuttaa kävijämäärään, tuotemyyntiin tai mainostuloihin. CNETin sisäisen muistion mukaan vanhojen sivujen poistaminen vaikuttaisi sen sijoittumiseen paremmin kuin kilpailijansa, mutta Google ei suosittele tätä käytäntöä.

Sivusto on tuottanut tekoälyllä artikkeleita, joita ihmiset ovat jälkikäteen kirjoittaneet uusiksi niissä olleiden asiavirheiden vuoksi.

CNET:llä on myös alue- ja kielikohtaisia versioita, kuten kiina, ranska, saksa, japani, korea ja espanja.

Lähteet
-------

1. ↑  Halsey Minor quits as CNet CEO *ZDNET*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Dan Farber: Welcome to the new CNET *CNET*.  27.8.2008. Viitattu 17.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  CBS to buy CNET Networks | Tech news blog - CNET News *web.archive.org*.  11.10.2008.  Arkistoitu 11.10.2008. Viitattu 15.5.2023.
4. ↑  CBS CORPORATION TO ACQUIRE CNET NETWORKS, INC. *web.archive.org*.  18.5.2008.  Arkistoitu 18.5.2008. Viitattu 15.5.2023.
5. ↑  CNET is reviewing its AI-written articles after being notified of serious errors *Engadget*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
6. ↑  Mia Sato: CNET pushed reporters to be more favorable to advertisers, staffers say *The Verge*.  2.2.2023. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
7. ↑  Benj Edwards: The Internet is not forever after all: CNET deletes old articles to game Google *arstechnica.com*.  10.8.2023. Viitattu 4.9.2023. (englanniksi)
8. ↑  Mia Sato: G/O Media’s AI ‘innovation’ is off to a rocky start *theverge.com*.  6.7.2023. Viitattu 6.9.2023. (englanniksi)
**Esko Petri Pesonen** (5. kesäkuuta 1961 Helsinki – 16. heinäkuuta 2023 Siuntio) oli suomalainen liikemies ja mainonnan suunnittelija. Hän oli yksi Hasan & Partners -mainostoimiston perustajista 1990-luvun alussa, yksi kuudesta Bob Helsingin perustajista vuonna 2002 ja vuodesta 2014 yksi kolmesta tekstiiliyhtiö Finlaysonin pääomistajasta yhdessä Jukka Kurttilan ja Risto Voutilaisen kanssa.

Pesonen oli Suomen palkituimpia mainonnan suunnittelijoita. Vuonna 2008 hänet palkittiin mainosurastaan Vuoden huiput -gaalan Platinahuipulla ja Mainonnan monitaho -palkinnolla. Hän suunnitteli copywriterina mainontaa muun muassa kokoomuspuolueelle, Mercedes-Benzille ja hampurilaisketju Carrolsille. Ennen Hasania ja Bob Helsinkiä Pesonen työskenteli muun muassa SEK-, Törmä- ja Brindfors-mainostoimistossa.

Pesonen harrasti esteratsastusta ja omisti Suomea maailmanmestaruuskilpailuissakin edustaneen, Sebastian Nummisen käyttämän Sails Away -hevosen.

Petri Pesonen kuoli aivosyöpään 62-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Granström, Oski & Staudinger, Taru: Petri Pesonen 1961–2023. Copywriter, yrittäjä.  *HS Muistot*, 13.8.2023. Muistokirjoitus verkossa. Viitattu 14.8.2023.
2. 1 2  Hankaniemi, Anu Leena: Finlaysonin omistajiin kuulunut Petri Pesonen on kuollut 62-vuotiaana *Yle Uutiset*.  19.7.2023. Viitattu 31.7.2023.
3. ↑  Nalbantoglu, Minna: Mainosmiehet ostivat Finlaysonin.  *Helsingin Sanomat*, 12.6.2014. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 31.7.2023.
4. ↑  Mainonnan Monitaho -tunnustus jälleen jakoon *Markkinointi&Mainonta*.  10.9.2012.
5. ↑  Pöppönen, Hannu: Mies, jonka lauseista ei pääse irti.  *Helsingin Sanomat*, 4.4.2008. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 31.7.2023.
6. ↑  Nimitykset.  *Helsingin Sanomat*, 15.3.1991, s. 32. Näköislehti (maksullinen).
7. ↑  Lindgren Fagerholm, Ulla: Sails Away jäi eläkkeelle *Ratsastus*.  1.6.2010. Viitattu 31.7.2023.
**Juan Azarias (Johnny) Pacheco Knipping** (25. maaliskuuta 1935 Santiago de los Caballeros, Dominikaaninen tasavalta – 15. helmikuuta 2021 New Jersey, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa asunut dominikaanilainen säveltäjä, orkesterinjohtaja ja musiikkituottaja. Hän työskenteli salsamusiikin parissa ja teki salsasta maailmanlaajuisesti tunnettua. Pacheco perusti Fania Records -levy-yhtiön vuonna 1964 Jerry Masuccin kanssa ja hieman myöhemmin Fania All-Stars -yhtyeen.

Johnny Pacheco ja Celia Cruz julkaisivat yhdessä yli kymmenen albumia, joista ensimmäisen, nimeltään *Celia and Johnny*, vuonna 1974.

Pacheco kuoli newjerseyläisessä sairaalassa helmikuussa 2021 sairastuttuaan keuhkokuumeeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  De Knipping a Kinipping: un apellido alemán dominicanizado *Instituto Dominicano de Genealogía*. Viitattu 10.5.2021. (espanjaksi)
2. 1 2 3  Johnny Pacheco, Storied Salsa Bandleader and Fania Records Co-Founder, Dead at 85 *Rolling Stone*.  16.2.2021. Viitattu 10.5.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Salsan maailmanvalloituksen sankari Johnny Pacheco on kuollut *Helsingin Sanomat*.  16.2.2021. Viitattu 10.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Celia Cruz, Johnny Pacheco ja Fania All-Stars Zairessa vuonna 1974 Vimeo.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Camaiore** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Luccan maakunnassa. Se sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla ja kuuluu Versiliaan. Rannikolla sijaitsee kunnan väekkäin kylä Lido di Camaiore. Lidon ranta on yli neljä kilometriä pitkä, ja se on yksi Italian suosituimmista rantakohteista. Sisämaassa olevilla kukkuloilla olevat kylät ja lähellä sijaitsevat Apuaaniset Alpit ovat myös suosittuja retkikohteita.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Camaiore** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Luccan maakunta
Altopascio | Bagni di Lucca | Barga | Borgo a Mozzano | Camaiore | Camporgiano | Capannori | Careggine | Castelnuovo di Garfagnana | Castiglione di Garfagnana | Coreglia Antelminelli | Fabbriche di Vergemoli | Forte dei Marmi | Fosciandora | Gallicano | Lucca | Massarosa | Minucciano | Molazzana | Montecarlo | Pescaglia | Piazza al Serchio | Pietrasanta | Pieve Fosciana | Porcari | San Romano in Garfagnana | Seravezza | Sillano Giuncugnano | Stazzema | Vagli Sotto | Viareggio | Villa Basilica | Villa Collemandina
**Cividale del Friuli** (friuliksi *Cividât*, saks. *Östrich*, sloveeniksi *Čedad*) on kunta eli *comune* Italiassa, Udinen maakunnassa. Kunta sijaitsee itäisten Alppien aluskukkuloilla, lähellä Slovenian rajaa. Cividale del Friuli sijaitsee Natisonejoen varressa. Cividale del Friuli oli ennen tärkeä alueellinen kaupunki ja nykyään turistien suosiossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 27.5.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 16.10.2017. Viitattu 27.5.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cividale del Friuli** Wikimedia Commonsissa

Udinen maakunta
Aiello del Friuli | Amaro | Ampezzo | Aquileia | Arta Terme | Artegna | Attimis | Bagnaria Arsa | Basiliano | Bertiolo | Bicinicco | Bordano | Buja | Buttrio | Camino al Tagliamento | Campoformido | Campolongo Tapogliano | Carlino | Cassacco | Castions di Strada | Cavazzo Carnico | Cercivento | Cervignano del Friuli | Chiopris-Viscone | Chiusaforte | Cividale del Friuli | Codroipo | Colloredo di Monte Albano | Comeglians | Corno di Rosazzo | Coseano | Dignano | Dogna | Drenchia | Enemonzo | Faedis | Fagagna | Fiumicello | Flaibano | Forgaria nel Friuli | Forni Avoltri | Forni di Sopra | Forni di Sotto | Gemona del Friuli | Gonars | Grimacco | Latisana | Lauco | Lestizza | Lignano Sabbiadoro | Ligosullo | Lusevera | Magnano in Riviera | Majano | Malborghetto-Valbruna | Manzano | Marano Lagunare | Martignacco | Mereto di Tomba | Moggio Udinese | Moimacco | Montenars | Mortegliano | Moruzzo | Muzzana del Turgnano | Nimis | Osoppo | Ovaro | Pagnacco | Palazzolo dello Stella | Palmanova | Paluzza | Pasian di Prato | Paularo | Pavia di Udine | Pocenia | Pontebba | Porpetto | Povoletto | Pozzuolo del Friuli | Pradamano | Prato Carnico | Precenicco | Premariacco | Preone | Prepotto | Pulfero | Ragogna | Ravascletto | Raveo | Reana del Rojale | Remanzacco | Resia | Resiutta | Rigolato | Rive d’Arcano | Rivignano Teor | Ronchis | Ruda | San Daniele del Friuli | San Giorgio di Nogaro | San Giovanni al Natisone | San Leonardo | San Pietro al Natisone | San Vito al Torre | San Vito di Fagagna | Santa Maria la Longa | Sauris | Savogna | Sedegliano | Socchieve | Stregna | Sutrio | Taipana | Talmassons | Tarcento | Tarvisio | Tavagnacco | Terzo di Aquileia | Tolmezzo | Torreano | Torviscosa | Trasaghis | Treppo Carnico | Treppo Grande | Tricesimo | Trivignano Udinese | Udine | Varmo | Venzone | Verzegnis | Villa Santina | Villa Vicentina | Visco | Zuglio
**Sanna Mirella Karlström** (s. 12. elokuuta 1975 Kokkola) on suomalainen runoilija ja prosaisti.

Elämä ja ura
------------

Karlström valmistui ylioppilaaksi 1994. Hän opiskeli kirjoittamista Oriveden Opiston kirjoittajalinjalla 1994–1995. Lisäksi Karlström on opiskellut Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa folkloristiikkaa, estetiikkaa ja taidehistoriaa.

Vuonna 2003 Karlström sijoittui kolmanneksi J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Hänen esikoisteoksensa *Taivaan mittakaava* ilmestyi vuonna 2004 ja sai Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon. Toinen runokokoelma *Päivänvalossa* julkaistiin vuonna 2007.

Vuonna 2009 ilmestyi Karlströmin kolmas runoteos, *Harry Harlow’n rakkauselämät*, joka palkittiin Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnolla sekä Kalevi Jäntin palkinnolla. Teoksessa Karlström käsittelee rakkautta tutkivan tiedemiehen omaa suhdetta rakkauteen. Teoksen päähenkilö on amerikkalainen psykologi Harry Harlow, joka nousi 1950-luvulla maineeseen reesusapinoita koskeneilla tutkimuksillaan. Tässä kuten aiemmissakin teoksissa, Karlström käsittelee aihetta roolin kautta. *Päivänvalossa*-teoksen taustalla oli Uri Gellerin tarina, *Taivaan mittakaavassa* arkkitehti.

Karlström asuu Helsingissä. Karlströmin avopuoliso vuodesta 2001 on muusikko Janne Lastumäki.

Teokset
-------

### Runokirjat

* *Taivaan mittakaava*. Helsinki: Otava, 2004. ISBN 951-1-19355-4.
* *Päivänvalossa*. Helsinki: Otava, 2007. ISBN 978-951-1-21348-2.
* *Harry Harlow’n rakkauselämät*. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23637-5.
* *Saatesanat*. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-26925-0.
* *Alepala*. Helsinki: Otava, 2019. ISBN 978-951-1-33291-6.
* *Pehmeät kudokset*. Helsinki: Otava, 2022. ISBN 978-951-1-44687-3.

### Romaanit

* *Multaa sataa, Margareta*, Otava, 2017

### Lastenkirjat

* *Siilin laulu*, kuvittanut Marika Maijala, S & S, 2016

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2004 esikoisteoksesta *Taivaan mittakaava*
* Tanssiva karhu 2009 teoksesta *Harry Harlow’n rakkauselämät*
* Kalevi Jäntin palkinto 2009 teoksesta *Harry Harlow’n rakkauselämät*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karlström, Sanna *Kirjasampo.fi*. Viitattu 27.10.2014.
2. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 348. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. 1 2 3  Sanna Karlström Otava. Viitattu 26.6.2017.
4. ↑  Tanssiva karhu -palkinnon sai Sanna Karlström *Yle Uutiset*.  13.5.2009. Viitattu 29.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Sanna Karlström Kustantamo S & S:n sivulla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rolf Fringer** (s. 26. tammikuuta 1957) on itävaltalainen jalkapallovalmentaja.

Ura
---

Fringer on valmentanut urallaan Sveitsissä, Saksassa, Arabiemiraateissa, Kreikassa ja Kyproksella, muttei kotimaassaan Itävallassa. Fringerin uran suurimmat saavutukset ovat Sveitsin mestaruudet 1993 ja 1998.

Lokakuun lopulla 2008 Fringer palasi valmennustehtäviin, kun Sveitsin pääsarjaseura FC Luzern palkkasi hänet päävalmentajakseen. Fringerin johdolla Luzern säilytti kauden 2008/09 päätteeksi sarjapaikkansa karsintojen kautta. Ensimmäinen täysi kausi oli suurempi menestys ja Fringer luotsasi seuran komeasti neljänneksi ja Eurooppa-liigan karsintoihin. Kaudella 2010/11 seura taisteli syyskaudella aivan kärkisijoista, mutta keväällä vauhti hiipui. Fringer sai lopulta potkut toukokuun alussa 2011 Luzernin ollessa liigassa viidentenä, neljä pistettä Eurooppa-liigaan oikeuttavasta neljännestä sijasta. 

Maaliskuun lopussa 2012 Fringer allekirjoitti kesään 2014 ulottuvan sopimuksen Sveitsin liigan keskikastissa majailleen FC Zürichin kanssa.  Fringerin johdolla FCZ sijoittui kauden päätteeksi lopulta kuudenneksi. Syksy 2012 sujui joukkueelta surkeasti ja liigan häntäpäähän vajoaminen johti lopulta Fringerin potkuihin marraskuun lopussa. 

Joulukuussa 2014 Fringeristä tuli FC Luzernin urheilutoimenjohtaja. Fringerin pesti seurassa päättyi potkuihin tammikuussa 2016. Potkujen taustalla arvioitiin olleen erimielisyydet seurajohdon ja päävalmentaja Markus Babbelin kanssa..

Meriitit
--------

* Sveitsin mestaruus (2): 1993, 1998

Lähteet
-------

1. ↑  Fringer stürzt über Hakan Yakin
2. ↑  Fringer übernimmt beim FCZ
3. ↑  Fußball - Schweiz: FC Zürich entlässt Trainer Rolf Fringer
4. ↑  Rolf Fringer neuer Sportchef beim FC Luzern
5. ↑  FC Luzern entlässt Sportchef Rolf Fringer (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Jürgen Röber** | **VfB Stuttgartin päävalmentaja**1995–8/1996 | Seuraaja:**Joachim Löw** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Artur Jorge** | **Sveitsin maajoukkueen päävalmentaja**1996–1997 | Seuraaja:**Gilbert Gress** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Hanspeter Latour** | **Grasshopper-Club Zürichin päävalmentaja**1997–1999 | Seuraaja:**Roy Hodgson** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Roberto Morinini** | **FC Luzernin päävalmentaja**10/2008–5/2011 | Seuraaja:**Christian Brand** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Urs Fischer** | **FC Zürichin päävalmentaja**3–11/2012 | Seuraaja:**Urs Meier** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa

 |

 |
**Jerry Jameson** on yhdysvaltalainen elokuvaohjaajaveteraani, joka tunnetaan erityisesti televisioelokuvien puolelta.

Jameson aloitti uransa vuonna 1968 television menestyssarja *Hawaii Five-O*:n ohjaajana. Ohjattuaan television menestyssarjoja, sai hän ensimmäisen teatterielokuvansa ohjattavaksi vuonna 1972. Hänen ensimmäinen näkyvyyttä saanut teatterielokuva oli *The Bat People* (1974), jota pidetään poikkeuksellisen huonona*kenen mukaan?*. Tämä jälkeen Jameson ohjasi vuosia vain televisioelokuvia.

Paluun Hollywoodiin Jameson teki vuonna 1977 valmistuneen *Kaappaus Bermudan kolmiossa* -elokuvan (*Airport '77*) myötä. Elokuvan nimirooleja esittivät Jack Lemmon, James Stewart sekä George Kennedy. Elokuva oli vuonna 1970 valmistuneen *Kiitorata*-menestyselokuvan toinen jatko-osa. *Kaappaus Bermudan kolmiossa* sai kaksi Oscar-ehdokkuutta.

Vuonna 1978 Jamesonista tuli yksi suosikkisarja *Dallasin* ohjaajista. Hän teki samaisena vuonna kaksi Emmy-ehdokkuutta saaneen televisioelokuvan, jonka myötä hän pääsi ohjaamaan *Nostakaa Titanic!* -nimisen jännityselokuvan, jota on kutsuttu huonoimmaksi Titanic-filmatisoinniksi. Alkuperäiseltä nimeltään *Raise the Titanic* maksoi muhkeat 36 miljoonaa dollaria, mutta tuotti Yhdysvalloissa vain seitsemän miljoonaa dollaria. Vertailuksi; vuonna 1997 valmistunut James Cameronin *Titanic* maksoi 200 miljoonaa dollaria ja tuotti lähes 2 miljardia pelkästään teatterilevityksessä. Jamesonin elokuva sai kolme ehdokkuutta vuoden huonoimpia elokuvia listaavassa gaalassa.

Jameson palasi takaisin televisioelokuvien ja -sarjojen pariin. Vasta vuonna 1986 hän sai seuraavan mahdollisuuden teatterielokuvien saralla, kun *Kosto* (*Heat*) sai ensi-iltansa. Burt Reynolds nähtiin kyseisen toimintaelokuvan pääosassa, mikä takasi elokuvalle varsin mukavan 35 miljoonan dollarin lipputulot Yhdysvalloista. Jameson käytti saamaan tilaisuuttaan hyväkseen, ja ohjasi olemattomalle huomiolle jääneen *Sniper*-elokuvan vuonna 1987. Tämän jälkeen hän palasi taas televisioteollisuuden pariin.

Vuonna 1998 hän sai ohjattavakseen *Star Trek* -tähden William Shatnerin *Land of the Free* -elokuvan. Seuraava ja tällä hetkellä viimeisin teatterielokuva Jamesonilta on *Last Flight Out* (2004). Hän on ohjannut myös 1990-luvulla kolme *Gunsmoke*-televisiosarjaan pohjautuvaa televisioelokuvaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Jerry Jameson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Anne Sofie Gråbøl** (oik. **Graabøl**; s. 30. heinäkuuta 1968 Fredriksberg, Tanska) on tanskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa 1980-luvulta alkaen. Hänen tunnetuin roolinsa on rikostutkija Sarah Lund TV-sarjasta *Rikos*.

Elämäkerta
----------

Sofie Gråbøl kasvoi vasemmistolaismielisessä ympäristössä Fredriksbergissä. Hänellä ei ole varsinaista näyttelijäkoulutusta, vaan hän ryhtyi näyttelijäksi äitinsä rohkaisemana. Hän huomasi lehti-ilmoituksen, jossa etsittiin näyttelijöitä, ja sai ensimmäisen sivuroolinsa kansainvälisestä tuotannosta *Oviri* (1986), joka kertoi Paul Gauguinin elämästä. Samana vuonna hän sai pääroolin elokuvasta *Lapsuuteni katu* ja seuraavana vuonna sivuroolin elokuvasta *Pelle Valloittaja*. Nämä roolit nostivat Gråbølin kansalliseen ja kansainväliseen maineeseen, mutta 1980-luvun lopulla roolityöt vähenivät ja Gråbøl opiskeli teologiaa ja työskenteli kirjakaupassa.

Seuraavalla vuosikymmenellä Gråbøl alkoi esiintyä myös televisiorooleissa. Uutta kansainvälistä mainetta toi toinen päärooli Ole Bornedalin jännityselokuvassa *Yövahti* (1994), josta tehtiin uusintaversio Hollywoodissa. Vuosikymmenen lopulla Gråbøl esiintyi myös komediarooleissa (mm. *Mifune*). Emmy-palkitussa TV-sarjassa *Nikolaj ja Julie* (2002–2003) hän esitti toista pääosaa.

Gråbølin tunnetuin rooli on rikostutkija Sarah Lund televisiosarjassa *Rikos*. Sarja esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008, ja päätösjaksoa seurasi yli kaksi miljoonaa tanskalaista. Sarja keräsi suosiota myös Britanniassa, Saksassa ja Hollannissa. Gråbøl esitti pääroolia myös toisella ja kolmannella tuotantokaudella sekä vieraili sarjan amerikkalaisessa uusintaversiossa *Jälkiä jättämättä* (2011), samoin kuin brittiläisessä TV-sarjassa *Todella upeeta*. Viimeaikaisiin rooleihin kuuluvat naispääosat elokuvassa *I lossens time* (2013), joka perustuu Per Olov Enquistin näytelmään, sekä tosipohjaisessa koulukotidraamassa *Der kommer en dag* (2016). Brittiläisessä TV-sarjassa *Fortitude – ikiroudan kirous* (2015–) hän esittää Fortituden kuvernööriä.

Gråbøl on saanut lukuisia Robert- ja Bodil-palkintoja sekä Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkin.

Gråbøl oli naimisissa Jakob Thuesenin kanssa 1994–2006, ja heillä on kaksi lasta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Maisema Fjällbon kallioilta.
**Fjällbon puisto** on Tuusulanjärven rannalla taiteilijayhteisöstään tunnetun Tuusulan rantatien varrella oleva suosittu virkistysalue. 3,5 hehtaarin laajuinen alue on maisemallisesti ja luontoarvoiltaan arvokas luontokohde, jossa on esimerkiksi vanhoja puita, kelohonkia ja harvinaisia kasveja. Syksyllä 2018 aloitettiin puiston kunnostus ja rantaan on rakennettu grillauspaikka penkkeineen, sekä uusittu polkuja. Alueen suunnittelussa on huomioitu hyvin esteettömyys. Kalliolta on rakennettu puiset portaat alas, mutta myös alkuperäisiä kiviportaita on säilytetty. Vuonna 2019 rakennettiin rantaan iso laituripaviljonki, josta pääsee myös uimaan järvessä. Fjällbossa on lapsille myös leikkimökki ja keinut.

Fjällbon laituripaviljonki järven rannassaFjällbon laituripaviljonki "Pliplap"

Historia
--------

Vuonna 1875 Tuusulan nimismies J.V. Frostell osti alueen ja rakennutti kallion päälle huvilan ja sille muutaman ulkorakennuksen, mm. hevostallin, navetan ja kanalan. Huvila sai nimekseen Fjällbo, ja Frostell omisti sen vuoteen 1916. Vuonna 1929 Helsinkiläinen liikemies Ilmari Helander osti Fjällbon kesäasunnokseen. Huvila tuhoutui tulipalossa kunnostustöiden yhteydessä vuonna 1981. Rakennuksista on jäljellä vain yksi huvimaja kallion laella sekä rantaan johtavat portaat ja kivilaituri. 

Fjällbon huvimaja
Aivan vieressä sijaitsee myös Aleksis Kiven kuolinmökki ja historiallinen Onnelan majatalo.

Luonto
------

Fjällbon alue on säilynyt lähes luonnontilaisena. Paikoin jyrkätkin rannat ovat kallioisia ja niillä kasvaa kalliomännikköä, harvinaisia jäkäliä ja katajikkoa. Parikymmentä metriä järven pinnasta kohoavat kalliot ovat Tuusulanjärven alueen toiseksi korkeimmat vastarannalla näkyvän Sarvikallion jälkeen. Tuusulanjärven kapein kohta on Fjällbon kohdalla. Alueella on paljon ikivanhoja kelohonkia, joissa kasvaa harvinaisia kääpäsieniä, ja joissa elää harvinaisia sarvijääriä. Osa puistosta on vanhaa kuusikkoa ja lehtometsää. Huvila-ajasta muistuttavat monet vanhat omenapuut ja puutarhan eksoottisetkin kukkakasvit, kuten idänsinililjat. Linnuista alueella pesivät esimerkiksi monet tikat, kuten käpytikka ja puukiipijä. Tikkojen soidinkoputusta pääsee kuulemaan keväällä. Vesilintuja, kuten telkkiä, tiiroja ja silkkiuikkuja näkee tavallisesti. Vesiinnut viihtyvät varsinkin viereisessä järviruovikossa ja kaislikossa. Fjällbon alueella on myös pieniä niittyjä, joilla on paljon pölyttäjähyönteisiä, kuten perhosia ja mehiläisiä.

Fjällbohon näkyy vastarannalla kohoava Sarvikallio, joka tunnetaan myös Pikku-Kolina.

Lähteet
-------

* Virtuaalituusula
* Tuusulan kaupunki, nähtävyydet (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tuusulan tiedotteita
* Tuusulan kaupunki
**Edward Ralf "Eddie" Skoller** (4. kesäkuuta 1944 Missouri, Yhdysvallat – 27. elokuuta 2023 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen viihdetaiteilija. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1970 kappaleella "En enkel sang om frihed", joka oli käännös Bobby Darinin hitistä "Simple Song of Freedom". 1970-luvun alussa hän näytteli teatterissa pääosaa *Hair* ja *Jesus Christ Superstar* -musikaalien sovituksissa. Myöhemmin hän muun muassa juonsi televisio-ohjelmia ja teki yhden miehen esityksiä, joissa hän yhdisti satiiria ja lauluja.

Yksityiselämä
-------------

Skoller syntyi Yhdysvaltain Missourissa, mutta muutti nuorena Tanskaan. Hänen äitinsä oli kotoisin Ruotsista ja isä Venäjältä.

Skoller oli vuosina 1983–1990 naimisissa näyttelijä Lisbet Lundquistin (s. 1943) ja 1993–2004 laulaja Sissel Kyrkjebøn (s. 1969) kanssa. Jälkimmäisestä liitosta hänellä oli kaksi tytärtä. Yhteensä hänellä oli viisi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Berthelsen, Carsten: Eddie Skoller *Den Store Danske*.  27.8.2023. Viitattu 28.8.2023. (tanskaksi)
2. 1 2  Soxbo, Stefan: Underhållaren Eddie Skoller död – blev 79 *Expressen*.  27.8.2023. Viitattu 28.8.2023. (ruotsiksi)
3. ↑  Musikeren Eddie Skoller er død *TV2 Nyheder*.  27.8.2023. Viitattu 28.8.2023. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eddie Skoller** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Kirkkonummen Nyrkkeilykerho** (KNK) on Kirkkonummella vuodesta 1976 lähtien toiminut nyrkkeilyseura. Oma nyrkkeilykerho Kirkkonummelle tuli nyrkkeilyjaoston erottua Kirkkonummen Urheilijoista (KirkU).

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon perustajajäseniin kuuluu olympiatyylin- ja ammattilaisten Euroopan mestaruuden voittanut Olli Mäki. Hän toimi pitkään seuran valmentajana ja hänen poikansa Pekka Mäki otti seuran valmennusvastuun harteilleen isänsä jälkeen.

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon kuuluisimmat kasvatit ovat nyt jo aktiiviuransa lopettaneet Amin Asikainen ja Joni Turunen. Aikavälillä 1978–2015 KNK:n värejä edustaneet nyrkkeilijät saavuttivat yleisten sarjojen SM-kilpailuista yhteensä 8 kultaa, 9 hopeaa, 15 pronssia. Asikainen toimii nykyään KNK:n valmentajana yhdessä Jan Nyholmin kanssa. 

Kirkkonummen Nyrkkeilykerhossa on tällä hetkellä (tammikuu 2016) jo liki 100 jäsentä. Seuran ryhmissä voi helposti tutustua lajin saloihin, sillä jokaiselle löytyy tasonsa mukainen ryhmä. Valikoimaan kuuluu miesten- ja naisten kuntonyrkkeily, junioreiden Nyrkkeilykoulu sekä kilpanyrkkeily. KNK:n Kilparyhmän kuumimmat nimet ovat tällä hetkellä Y75-kiloisten Suomen mestari Ilari Kujala sekä B-junioreiden MM-kisoissa sijoille 5.–8. iskenyt Krenar Aliu. Krenar Aliu voitti 2016 keväällä euroopanmestaruus kisoista pronssia voittaen armenian sekä unkarin ykkösiskijän.

Seuran harjoitussali (Epana) sijaitsee aivan Kirkkonummen keskustan tuntumassa Finnsbackassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon nettisivut
**Menaggio** on kunta Pohjois-Italiassa Comon maakunnassa Lombardian alueella. Menaggio sijaitsee Comojärven länsirannalla, ja sieltä alkava laakso johtaa Luganojärvelle.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Menaggio** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut

Comon maakunta
Albavilla | Albese con Cassano | Albiolo | Alserio | Alta Valle Intelvi | Alzate Brianza | Anzano del Parco | Appiano Gentile | Argegno | Arosio | Asso | Barni | Bellagio | Bene Lario | Beregazzo con Figliaro | Binago | Bizzarone | Blessagno | Blevio | Bregnano | Brenna | Brienno | Brunate | Bulgarograsso | Cabiate | Cadorago | Caglio | Cagno | Campione d’Italia | Cantù | Canzo | Capiago Intimiano | Carate Urio | Carbonate | Carimate | Carlazzo | Carugo | Casasco d’Intelvi | Caslino d’Erba | Casnate con Bernate | Cassina Rizzardi | Castelmarte | Castelnuovo Bozzente | Castiglione d’Intelvi | Cavargna | Cerano d’Intelvi | Cermenate | Cernobbio | Cirimido | Claino con Osteno | Colonno | Colverde | Como | Corrido | Cremia | Cucciago | Cusino | Dizzasco | Domaso | Dongo | Dosso del Liro | Erba | Eupilio | Faggeto Lario | Faloppio | Fenegrò | Figino Serenza | Fino Mornasco | Garzeno | Gera Lario | Grandate | Grandola ed Uniti | Gravedona ed Uniti | Griante | Guanzate | Inverigo | Laglio | Laino | Lambrugo | Lasnigo | Lezzeno | Limido Comasco | Lipomo | Livo | Locate Varesino | Lomazzo | Longone al Segrino | Luisago | Lurago Marinone | Lurago d’Erba | Lurate Caccivio | Magreglio | Mariano Comense | Maslianico | Menaggio | Merone | Moltrasio | Monguzzo | Montano Lucino | Montemezzo | Montorfano | Mozzate | Musso | Nesso | Novedrate | Olgiate Comasco | Oltrona di San Mamette | Orsenigo | Peglio | Pianello del Lario | Pigra | Plesio | Pognana Lario | Ponna | Ponte Lambro | Porlezza | Proserpio | Pusiano | Rezzago | Rodero | Ronago | Rovellasca | Rovello Porro | Sala Comacina | San Bartolomeo Val Cavargna | San Fedele Intelvi | San Fermo della Battaglia | San Nazzaro Val Cavargna | San Siro | Schignano | Senna Comasco | Solbiate | Sorico | Sormano | Stazzona | Tavernerio | Torno | Tremezzina | Trezzone | Turate | Uggiate-Trevano | Val Rezzo | Valbrona | Valmorea | Valsolda | Veleso | Veniano | Vercana | Vertemate con Minoprio | Villa Guardia | Zelbio
**Novhorod-Siverskyi** (ukr. Но́вгород-Сі́верський, ven. Но́вгород-Се́верский, *Novgorod-Severski*) on kaupunki Ukrainan Tšernihivin alueella. Se sijaitsee Dneprin sivujoen Desnan varrella. Kaupunki on Novhorod-Siverskyin piirin keskus. Siellä on Homelin ja Unetšan väliseltä rautatieltä Novozybkovissa haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on noin 12 600 (vuonna 2021).

Kaupunki tunnettiin vuodesta 1096 lähtien Severskin ruhtinaskunnan keskuksena. Sen ruhtinaan Igor Svjatoslavitšin hyökkäystä kumaaneja vastaan kuvataan Laulussa Igorin sotaretkestä. Mongolivalloittajat hävittivät kaupungin vuonna 1239. Myöhemmin se kuului Brjanskin ruhtinaskuntaan ja Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuonna 1503 Novhorod-Siverskyi liitettiin Venäjään, vuonna 1618 Puolaan ja vuonna 1667 jälleen Venäjään. Vuonna 1782 siitä tuli käskynhaltijakunnan keskus ja vuonna 1797 Tšernigovin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki.

1900-luvun alussa Novhorod-Siverskyin 12 500:sta asukkaasta yli kolmannes oli juutalaisia ja loput etupäässä ukrainalaisia. Vuonna 1918 ja vuosina 1941–1943 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Neuvostoaikana siellä toimi rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta.

Nähtävyyksiin kuuluvat 1600–1700-lukujen vaihteessa rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali kellotapuleineen, puinen Nikolauksen kirkko (1760), Kristuksen kirkastumisen luostarin rakennukset (muun muassa Giacomo Quarenghin suunnittelema katedraali, 1791–1796), keskustan riemukaari (1786–1787) ja 1700–1800-lukujen vaihteessa pystytetty kauppahalli. Kaupungissa on kotiseutumuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Deržavna služba statystyky Ukrajiny, Devstat Ukrajiny / Statistics Ukraine: Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2021 - Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2021 (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2021)  2021. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 6.4.2022. Viitattu 12.2.2022. (ukrainaksi), (englanniksi)
2. 1 2 3 4  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 18*, s. 58. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1974.
3. ↑  *Novyi entsiklopeditšeski slovar, tom 28*, s. 717. Sankt-Peterburg: F.A. Brokgauz, I.A. Jefron, 1916.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Novhorod-Siverskyi** Wikimedia Commonsissa

* Novhorod-Siverskyille omistettu sivusto (ukrainaksi), (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |