recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Matus Bisnovat** (ven. Ма́тус Руви́мович Биснова́т, 23. lokakuuta 1905, Nikopol, Jekaterinoslavin kuvernementti – 8. marraskuuta 1977) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden ja ohjusten suunnittelija.

Matus Bisnovat valmistui vuonna 1931 Moskovan ilmailuinstituutista (MAI). Vuonna 1938 hän oli noussut TsAGIn erään tiimin johtajaksi osallistuen useiden lentokoneiden suunnitteluun.

Vuosina 1942-1944 Bisnovat osallistui "302"-koodilla kehitettävän patopaine/rakettihävittäjän suunnitteluun NII-3ssä, jota johti A. G. Kostikov. Vuonna 1946 hän nousi Tehdas 293:n johtoon ja hän johti insinööritiimiä, joka oli aiemmin toiminut OKB 293:ssä, jota johti Viktor Bolkhovitinov. Siellä Bisnovat osallistui Bereznjak-Aleksei Isajevin BI-1-rakettikoneen suunnitteluun. Vuonna 1948 hän suunnitteli - saksalaisen DFS 346-lentokonesuunnitelman pohjalta - moottorisuunnittelija Aleksei Isajevin kanssa ylisoonisen Samolet 5-lentokoneen. Vuonna 1952 hän kehitti infrapunaohjautuvan ilmasta-ilmaan-ohjuksen SNARS-250n.

Bisnovat menetti Tehtaan 293 johdon tullen vuonna 1954 KB Molnija-suunnittelutoimiston johtajaksi, jossa johti hävittäjien ilmasta-ilmaan-ohjusten K-40, K-60 ja K-73 kehitystyötä.

Hän kuoli vuonna 1977 diabetekseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Matus Bisnovat at www.buran.ru
* Matus Bisnovat www.testpilot.ru-sivustolla
**Globalisaation haasteet Euroopalle -selvitys** on pääministeri Matti Vanhasen maaliskuussa 2006 talousneuvostoston sihteeristöllä teettämä selvitys globalisaation haasteista Euroopalle ja Suomelle. Selvitys on jatkoa pääministerin aloitteesta vuonna 2004 toteutetulle "Suomi maailmantaloudessa"-hankkeelle, joka tarkasteli Suomen kilpailukykyä globalisaation oloissa ja esitti laajan joukon suosituksia kilpailukyvyn parantamiseksi. Raportissa tarkastellaan globalisaatiota ja sen Euroopalle asettamia politiikkahaasteita.

Raportti koostuu yhteensä 13 eurooppalaisten asiantuntijoiden kirjoittamasta artikkelista. Ensimmäisessä artikkelissa arvioidaan globalisaatioilmiötä ja sen seurauksia uusimman taloustieteellisen kirjallisuuden valossa. Kolme kommenttiartikkelia täydentää globalisaatioanalyysiä. Tämän jälkeen tarkastellaan EU-alueen kilpailukykyä ja EU-maiden rakennepolitiikka yleisesti. Kaksi artikkelia tarkastelee EU:n sisämarkkinoita ja neljä innovaatiopolitiikkaa laajassa mielessä. Lopuksi kahdessa artikkelissa keskustellaan globaalien ja eurooppalaisten talouspolitiikkakysymysten poliittisesta hallinnasta.

Keskustelu
----------

SDP:n puheenjohtaja, valtiovarainministeri Eero Heinäluoma tyrmäsi talousneuvoston raportin johtopäätökset MTV3:lle antamassaan haastattelussa 10.12.2006. Hänen mukaansa ne eivät kelpaa SDP:lle edes keskustelun pohjaksi.

Keskustan puoluesihteerin Jarmo Korhosen mukaan Globalisaatioraportti on asiantuntijaselvitys. Se tarttuu lähivuosina päälle kaatuviin asioihin napakasti ja keskustelua avaavasti.

Alivaltiosihteeri Vesa Vihriälän mukaan Raportti ei ole "puolueselvitys". Raportti on valmisteltu aivan kuten muutkin sihteeristön talousneuvostolle laatimat raportit, sihteeristön päällikön vastuulla, asiantuntijoita hyväksi käyttäen. Hankkeen laajuuden vuoksi sen etenemistä on kuitenkin työn kuluessa poikkeuksellisesti esitelty kaksi kertaa talousneuvostolle. Asiantuntijoita on hankkeen yhteydessä samoin kuultu poikkeuksellisen laajasti.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Globalisaation haasteet Euroopalle. Talousneuvoston sihteeristön globalisaatioselvitys. Osa 1 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen vastaus globalisaation haasteeseen. Talousneuvoston sihteeristön globalisaatioselvitys. Osa 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Barry George** (s. 15. huhtikuuta 1960) on brittiläisen televisiojuontaja Jill Dandon murhasta tuomittu ja myöhemmin syyttömänä vapautettu mies.

Ennen murhasyytettä
-------------------

George syntyi Lontoossa. Hänen vanhempansa erosivat pojan ollessa 13-vuotias. Hän kävi tunne- tai käytöshäiriöisille oppilaille suunnattua koulua ja toimi vuonna 1977 neljän kuukauden ajan BBC:n leivissä. 

Georgeä kiehtoi julkisuus jo ennen pidätystä. Hän teki itsestään henkilökohtaiseen käyttöön valokuvia, jossa hän oli SAS-sotilaaksi sonnustautuneena. Hän myös käytti itsestään nimeä **Barry Bulsara**; "Bulsara" oli Queen-yhtyeen laulaja Freddie Mercuryn todellinen sukunimi. Jo kouluaikanaan hän oli käyttänyt itsestään muusikko Gary Glitterin oikeaa nimeä Paul Gadd.

Georgen pidätyksen yhteydessä paljastettiin, että hänellä oli jo ennestään ainakin jonkin verran rikollista taustaa. Hän oli mm. pyrkinyt murtautumaan Kensingtonin palatsiin, kun prinsessa Diana asui siellä. Hänen hallustaan löydettiin myös luetteloita, joihin oli kirjattu lähes sadan naisen henkilötietoja (mm. osoitteita) ja valokuvia. Diana oli ollut heidän joukossaan. George oli menneinä vuosinaan myös esiintynyt kadulla poliisina väärennettyjen lupakirjojen kanssa. Oikeudenkäynnissä itseään Paul Gaddiksi väittänyt mies oli pukeutunut glam rock -vaatetukseen. 

Georgella oli tuomioita seksuaalirikoksista, ja häntä tutkinut psykologi totesi miehen kärsineen erilaisista persoonallisuushäiriöistä. Lisäksi hän on epileptikko.

Murha, tuomio ja vapautus
-------------------------

Juontaja Jill Dando ammuttiin hänen kotinsa lähellä 26. huhtikuuta 1999. Barry George pidätettiin silminnäkijähavaintojen perusteella vasta 15. toukokuuta 2000. Hänet tuomittiin 2. heinäkuuta 2001 elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhasta. 

Tapaus otettiin uudelleen tuomioistuimen käsiteltäväksi 9. kesäkuuta 2008 ja George todettiin syyttömäksi 1. elokuuta 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  'Tough fight' ahead for George lawyer BBC 3.7.2001 (englanniksi)
2. ↑  BBC News - George not guilty of Dando murder BBC 1.8.2008 (englanniksi)
Japanilainen huone jossa *shōji* liukuovet ja tatami-lattia.
**Shōji** (障子) on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa ovi, ikkuna tai huoneenjakaja, joka on ristikkomainen puu- tai bambukehikko, johon on pingotettu läpikuultavaa paperia. Käsin tehty japaninpaperi eli *washi* on perinteinen materiaali, mutta *shōji* voidaan tehdä myös nykyaikaisin menetelmin valmistetusta paperista tai joskus muovistakin. 

*Shōji*-ovet ovat usein liukuovia, ja saranaoveen verrattuna ne säästävät tilaa. Niitä on sekä perinteisissä taloissa että länsimaistyylisissä, joissa niitä on varsinkin *washitsuissa* (japanilaistyylinen huone). Nykyaikaisissa rakenteissa *shōji* ei muodosta rakennuksen ulkoseinää, vaan se on oven tai ikkunan sisäpuolella. 

Aiemmin sanaa *shōji* käytettiin sekä fusumasta että shōjista, joskin virallisesti tehtiin ero sanoille "karagami shōji" 唐紙障子(fusuma) ja "akari shōji" 明り障子(shōji).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shōji**.
* Sukiya Living Magazine artikkeli shōji-sermeistä (englanniksi)
* Jaanus (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Shōji
**Mia Marjukka Mironoff** (ent. **Liski**, ent. **Klemola**, s. 7. toukokuuta 1967 Lahti) on suomalainen tanssitaiteilija, rehtori, näyttelijä ja kulttuurivaikuttaja. Hän valmistui vuonna 1995 Teatterikorkeakoulusta tanssitaiteen maisteriksi.

Ura
---

Mia Mironoff valmistui tanssitaiteen maisteriksi vuonna 1995 Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitokselta. Opintojensa jälkeen hän toimi freelance-tanssijana ja näyttelijänä pääkaupunkiseudulla ja New Now Dancers -tanssiryhmässä Tanskassa.

Vuodesta 1990 Mironoff on ollut perustajajäsenenä improvisoituun musiikkiin ja tanssiin erikoistuneessa Suomussalmiryhmässä esiintymällä lukuisissa ryhmän esityksissä sekä osallistumalla tuotantojen suunnitteluun. Ryhmä palkittiin taiteellisesta läpimurrostaan Kritiikin Kannuksilla vuonna 1993, Vuoden valopilkku -kunniamaininnalla 1995 ja Nuori-Suomi-palkinnolla 1996.

Vuosina 1997–2000 Mironoff vieraili Lahden kaupunginteatterissa toimien näyttelijänä, tanssijana sekä koreografina. Tärkeimmät koreografiset tuotantonsa hän on toteuttanut yhteistyössä Lahden Kansainvälisen Urkuviikon kanssa vuosina 1998–2000 (Visions, Tango del alma Mia, Musical Mystery Tour).

Vuodesta 2004 syksyyn 2016 Mironoff työskenteli lehtorina ja tanssin vastuuopettajana Lahden ammattikorkeakoulun Musiikki- ja draamainstituutissa sekä vuodesta 2016 Muotoiluinstituutin oppilaitoshallinnossa kehittäen oppilaitoksen ohjauspalveluja ja kouluttaen henkilökuntaa. Vuodesta 2018 Mironoff on toiminut Nurmijärven tanssiopiston rehtorina.

Mironoff on toiminut Sisä-Suomen tanssin aluekeskuksen alaisuudessa toimivan Lahden seudun tanssin ammattilaiset ry:n puheenjohtajana. Mironoff toimi Hämeen taidetoimikunnan puheenjohtaja kaudella 2017–2018.

Mironoffin viimeisimpiä televisiotöitä ovat olleet *Ou nou!* -sarja Nelosella, syyskaudella 2002 TV1:llä esitetty *Tosi kuin vesi* -nuortensarja sekä *Firman tähdet* -sarja, jossa hän toimi koreografina.

Yksityiselämä
-------------

Mia Mironoff ja näyttelijä Petri Liski olivat naimisissa 1995–2016. Heillä on kaksi lasta (2002, 2006).

Lähteet
-------

1. 1 2  3.3.1 Suomussalmiryhmästä – Soile Lahdenperä *actascenica.teak.fi*. Viitattu 28.2.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Mia Liskin CV Tanka Suomalaisen tanssin tietokanta. Viitattu 27.2.2021.
3. ↑  Henkilökunta Nurmijärven tanssiopisto. Viitattu 28.2.2021.
4. ↑  Nurmijärven Tanssiopistossa puhaltavat uudet tuulet – 30 vuotta opistoa luotsannut Ulla Lehtinen jää eläkkeelle *Nurmijärven Uutiset*.  13.3.2018. Viitattu 28.2.2021.
5. 1 2  Mia Liski *Linkedin*. Viitattu 28.2.2021.
6. ↑  Uudet taidetoimikunnat ja jäsenet 2017–2018 | Dance Info Finland *www.danceinfo.fi*.  26.10.2016. Viitattu 28.2.2021.
7. ↑  Ou Nou! *FilmiFIN.net*. Viitattu 28.2.2021.
8. ↑  Suomalaisia laululintuja *Helsingin Sanomat*.  13.10.2007. Viitattu 28.2.2021.
9. ↑  Näyttelijä Petri Liskille lopullinen ero – 20 vuoden avioliitto ohi *mtvuutiset.fi*.  10.3.2016. Viitattu 28.2.2021.
**Unto E. Hämäläinen** (1923 Impilahti – 2003) oli keskisuomalainen kuvataiteilija, joka aloitti taiteilijan uransa maalarina jo 1940-luvulla ja ryhtyi 1960-luvun lopulla tekemään myös veistoksia. Hämäläisen tuotantoon kuuluu mm. abstrakteja maalauksia sekä kineettisiä ja valokineettisiä veistoksia. Hän käytti teoksissaan usein myös kierrätysmateriaalia. Hämäläinen oli yksi vuonna 1972 perustetun taiteilijaryhmä Dimension perustajajäsenistä. Vuosina 1985–1987 hän toimi Jyväskylän taiteilijaseuran puheenjohtajana. Hämäläiselle myönnettiin vuonna 1972 Valtion taidepalkinto ja vuonna 1997 Keski-Suomen läänin taidetoimikunnan taidepalkinto. Hämäläisen retrospektiivinäyttely *Boheemikinetiikkaa ja kesympiä kuvia* oli esillä Jyväskylässä vuonna 1996.

Teoksia
-------

* *Kevätusvaa metsässä* (1946)
* *Epäsäännöllinen muuttuja* (1970)
* *Karvamato tanssii itselleen* (1979)
* *Sykkivä galaksi* (1980)

Lähteet
-------

1. ↑  *Unto E. Hämäläinen. Boheemikinetiikkaa ja kesympiä kuvia*. Jyväskylä: Alvar Aalto museo, 1996.
2. ↑  Miltä näyttää aika? -näyttelyn verkkosivu *miltanayttaaaika.keskisuomentaide.fi*.  Arkistoitu 28.6.2022. Viitattu 4.8.2022.
3. ↑  *Dimensio. Taide humanisoi tekniikkaa - Dimension 40-vuotisjuhlanäyttely*. Tampereen taidemuseo, 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Unto E. Hämäläinen Kuvataiteilijamatrikkelissa
* Kuopion taidemuseon Taidevartti

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Martti Juhani Korte** (s. 4. maaliskuuta 1961 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen pappi sekä Lohjan seurakunnan järjestyksessä 41. kirkkoherra ja Lohjan rovastikunnan lääninrovasti. Korte on valmistunut teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1989.

Elämäkerta
----------

Martti Juhani Korte syntyi Jyväskylän maalaiskunnassa 4. maaliskuuta 1961. Korte kirjoitti itsensä ylioppilaaksi Anjalankoskella ja vuonna 1989 Korte valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Tämän lisäksi Korte on myös opiskellut psykologian ja uskonnon opettajaksi. Korte perheineen asuu Karkkilassa.

Juhani Korte toimi Karkkilan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1998-2011. Kaiken kaikkiaan Karkkilassa Korte oli pappina 22 vuotta. Tämän jälkeen vuonna 2011 Korte valittiin kirkkoherraksi Lohjan seurakuntaan. Korte on toiminut Lohjan rovastikunnan lääninrovastina vuodesta 2010.

Vuonna 2014 Korteelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kenestä tulee Lohjalle uusi kirkkoherra.  *Lohkare - Lohjan seurakuntalehti*, 25.8.2011.  Lohjan seurakunta.
2. ↑  Seurakunnan historia lyhyesti *Karkkilan seurakunta*. Viitattu 11.6.2021.
3. ↑  05 12 2014 15:10-Outi Ikonen | Uutiset: Kunniamerkkejä kirkon työntekijöille *Kotimaa*. Viitattu 11.6.2021.
**Sforza** oli renessanssin Italian hallitsijasuku, joka piti hallussaan Milanon herttuakuntaa vuosina 1450–1535. Vaatimattomista oloista nousseet Sforzat olivat alun perin kondottieereja, palkka-armeijoiden komentajia, joka erotti heidät Medicin pankkiirisuvusta.

Suku nousi maineeseen Muzio Attendolon (1369–1424) myötä. Hän oli alkujaan maanviljelijä Romagnasta, mutta tuli tunnetuksi menestyneenä condottierina ja alkoi kutsua itseään nimellä *Sforza*, väkevä. Muzio Attendolo Sforza palveli monia Italian ruhtinaita ja kuoli Napolin kuningattaren Johanna II:n palveluksessa. Hänen poikansa Francesco Sforza palveli Viscontin sukua ja avioitui Milanon viimeisen herttuan tyttären Bianca Maria Viscontin kanssa saaden näin perintäoikeuden Milanon herttuan arvoon.

Kansan ottaessa vallan käsiinsä ja perustaessaan Ambrosian tasavallan Milanoon Francesco Sforza valloitti Castello Sforzescon ja tuli Milanon herttuaksi. Sforzien aikana Milanon kulttuurielämä kukoisti. Sforzat pitivät hoveissaan taiteilijoita ja tiedemiehiä ja käyttivät suuria summia rahaa hovinsa ja kaupungin koristelemiseen. 

Valtaistuin joutui Ludvig XII:n käsiin vuosina 1499–1500 ja 1500–1512, kunnes Kaarle V voitti ranskalaiset ja sveitsiläiskaarti palautti Massimiliano Sforzan herttuaksi. Vuonna 1535 viimeinen Sforza-suvun herttua kuoli ilman perillistä ja Kaarle V:stä tuli Milanon uusi hallitsija.

Sforzat Milanon herttuana
-------------------------

* Francesco I Sforza 1450–1466
* Galeazzo Maria Sforza 1466–1476
* Gian Galeazzo Sforza 1476–1494
* Ludovico Maria Sforza 1494–1499
* Ludovico Maria Sforza (uudelleen) 1500
* Ercole Massimiliano Sforza 1512–1515
* Francesco II Maria Sforza 1521–1535

Sforzain sukupuu
----------------

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sforza** Wikimedia Commonsissa
**David López Silva** (s. 9. lokakuuta 1989 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia. Oikeajalkainen López on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Ura
---

### Seurajoukkueura

López aloitti uransa Espanyolissa, jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi vuosina 2008–2011 54 ottelua. Vuosina 2009–2010 hän kävi lainalla Segunda División B:n Terrassa FC:ssä. Espanyolin edustusjoukkueessa Primera Divisiónissa López debytoi syyskuussa 2010 CA Osasunaa vastaan. Avausmaalinsa seurassa hän teki elokuussa 2013 Valencia CF:n verkkoon. Vuosina 2011–2012 hän oli lainalla Segunda División B:n CD Leganésissa ja vuosina 2012–2013 Segunda Divisiónin SD Huescassa.

Elokuussa 2014 López siirtyi Italian Serie A:n SSC Napoliin. Debyytti seuran paidassa tapahtui syyskuussa 2014 Udinesea vastaan. Hän voitti seuran kanssa joulukuussa 2014 Italian supercupin Juventuksen kaaduttua Qatarissa pelatussa finaalissa rangaistuspotkuilla. López debytoi kaudella 2014–2015 myös Eurooppa-liigassa, jossa hän teki yhdeksässä pelaamassaan ottelussa yhden maalin, tappiollisen välieräsarjan avausottelussa Dnipro Dnipropetrovskia vastaan.

### Maajoukkueura

Barcelonassa, Kataloniassa syntynyt López teki debyyttinsä Katalonian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2013. Hän voi kuitenkin edustaa maajoukkuetasolla myös Espanjaa, sillä Katalonian maajoukkue ei kuulu FIFAan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4
**Sinfonia nro 8** (c-molli, WAB 108) on Anton Brucknerin viimeinen kokonaan valmiiksi saama sinfonia. Se on omistettu keisari Frans Joosef I:lle. Sinfonia on neliosainen.

Bruckner lähetti kahdeksannen sinfoniansa alkuperäisen version partituurin kapellimestari Hermann Leville vuonna 1887. Tätä versiota säveltäjä oli tehnyt vuodesta 1884. Levi suhtautui alkuperäiseen versioon epäilevästi, joten Bruckner teki teokseensa laajoja muutoksia. Hän tiivisti sinfoniaa jonkin verran, mutta lisäsi siihen monia uusia draamallisia piirteitä. Uudistettu versio valmistui vuonna 1890. Sen kesto esitettäessä on noin 80 minuuttia, joten teosta on pidetty pisimpänä siihenastisena sinfoniana musiikin historiassa. Brucknerin kahdeksannen sinfonian kantaesittivät menestyksekkäästi Hans Richterin johtamat Wienin filharmonikot joulukuussa 1892. Sinfonia sai lisänimen "apokalyptinen", jonka käyttö on kuitenkin jäänyt vähäiseksi.

Brucknerin kahdeksas sinfonia muistuttaa harmonisesti Richard Wagnerin tyyliä, mutta rakenteeltaan se ammentaa vaikutteita Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta. Merkittäviä levytyksiä Brucknerin kahdeksannesta sinfoniasta ovat johtaneet Herbert von Karajan, Wilhelm Furtwängler, Eugen Jochum ja Sergiu Celibidache. Levytyksen alkuperäisestä vuoden 1887 versiosta on tehnyt Irlannin kansallinen sinfoniaorkesteri Georg Tintnerin johdolla.

Osat
----

1. Allegro moderato
2. Scherzo. Allegro moderato – Trio. Allegro moderato
3. Adagio. Feierlich langsam, doch nicht sleppend
4. Finale. Feierlich, nicht schnell

Orkestraatio
------------

* 3 huilua, 3 oboea, 3 klarinettia, 2 fagottia, kontrafagotti
* 4 käyrätorvea, 4 Wagner-tuubaa, 3 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba
* patarumpu, triangeli, symbaalit
* 2 harppua
* jouset

Lähteet
-------

1. 1 2  Tom Service, Symphony guide: Bruckner's Eighth The Guardian 3.12.2013, viitattu 14.10.2023
2. 1 2 3  Anton Bruckner: Symphony No. 8 in C minor, WAB 108 AllMusic, viitattu 14.10.2023
3. 1 2 3  Symphony No. 8 LA Phil, viitattu 14.10.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**August Edvard Rydman** (27. marraskuuta 1864 Liminka – 23. joulukuuta 1915 Kotka) oli suomalainen juristi ja Kotkan pormestari.

Rydmanin vanhemmat olivat kruununvouti August Johan Rydman ja Ida Agata Sandberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta yksityislyseosta 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1889. Rydman sai varatuomarin arvon 1892.

Rydman oli Oulussa valtuuston sihteerinä 1892, Kotkassa kaupunginkasöörinä, kaupunginkamreerina ja valtuuston sihteerinä vuodesta 1892, oikeusneuvosmiehenä vuodesta 1894, vt. pormestarina 1903–1904 sekä vakinaisena pormestarina 1904–1906. Tämä jälkeen Rydman toimi Kotkan rahatoimikamarin puheenjohtajana sekä valtuuston sihteerinä ja harjoitti myös laajaa asianajotointa. Rydman kuoli sydänkohtaukseen joulun alla 1915.

Rydman harrasti metsästystä ja hän ansioitui suomenajokoirarodun jalostajana.

Rydman oli naimisissa vuodesta 1892 Anna Westerlundin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 27.12.1915, nro 352, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Paul Åke Lund** (17. huhtikuuta 1877 Kristiinankaupunki – 1. lokakuuta 1949 Loviisa) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Loviisan pormestari.

Lundin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, Kristiinankaupungin pormestari Karl Johan Lund ja Mathilda Hanna Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1897 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1901. Lund sai varatuomarin arvon 1904.

Lund oli Jyväskylässä kaupunginviskaalina 1909–1925 sekä kaupunginvoutina 1912–1918 ja toimi samalla asianajajana siellä 1908–1928. Hän oli sitten Loviisan pormestarina 1928–1947.

Lund kuului Suomen Asianajajaliiton hallitukseen ja hän toimi liiton Jyväskylän osaston puheenjohtajana. Loviisassa Lund oli kaupunginvaltuuston jäsenenä ja Pohjoismaiden Yhdyspankin Loviisan konttorin valvojana.

Lund oli naimisissa vuodesta 1906 Mandi Koskisen kanssa. Lundin veli oli Tornion pormestari Arne Lund.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 17.04.1937, nro 102, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Karl Arne Lund


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Kaarlo Länkelä**, sukunimi aik. *Dahlström* (20. helmikuuta 1853 Viitasaari – 2. lokakuuta 1928 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.

Kaarlo Länkelän vanhemmat olivat Viitasaaren kappalainen, varapastori Karl Magnus Dahlström (1812–1875) ja Margareta Elisabet Petrelius (k. 1885). Hän pääsi ylioppilaaksi 1871 Jyväskylän alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880 ja filosofian maisteriksi 1882.

Länkelä oli vt. kollegana Viipurin yksityis- ja valtionlyseossa 1881–1885 ja sen jälkeen Tampereen ruotsalaisen alkeiskoulun suomen ja ruotsin kielen lehtorina ja koulun rehtorina 1885–1900. Hän toimi Tampereen suomalaisen tyttökoulun ja vuodesta 1918 Tampereen tyttölyseon suomen kielen opettajana ja vanhempana lehtorina 1885–1925. 

Länkelä harrasti puutarhanhoitoa. Hän oli useita vuosikymmeniä Puutarha-lehden toimitussihteerinä ja toimi Tampereen puutarhaseuran puheenjohtajana. Länkelä oli Helsingin ja Tampereen puutarhaseurojen kunniajäsen. Hän toimi myös Tampereen talouskoulun johtokunnan puheenjohtajana ja Tampereen säästöpankin isännistön puheenjohtajana. Länkelä avusti myös säännöllisesti Tampereella ilmestyvää Aamulehteä ja kuului 1890-luvulla lehden johtokuntaan.

Kaarlo Länkelä oli naimisissa vuodesta 1883 Sofie Elise Länkelän kanssa. Kaarlo Länkelän veli oli Turun lyseon suomen ja ruotsin kielen nuorempi lehtori Frans Fredrik Airola, ent. Dahlström (1863–1938).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Kaarlo Länkelä 75-vuotias, Aamulehti, 19.02.1928, nro 49, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Rehtori Kaarlo Länkelä, Aamulehti, 03.10.1928, nro 271, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Magnus Dahlström. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 18.2.2023.
5. ↑  Rehtori Kaarlo Länkelä, Puutarha, 01.10.1928, nro 10, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**August Ferdinand Ringvall** (16. marraskuuta 1865 Tyrväntö – 25. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, valtioneuvoston käännöstoimiston johtaja ja valtioneuvos.

Ringvallin vanhemmat olivat kapellimestari Gustaf Ferdinand Ringvall ja Gustava Karolina Luri. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890. Hän teki ylioppilaaksi päästyään Arvid Genetzin kanssa tutkimusmatkan Venäjälle Uralin seudun suomalais-ugrilaisten kansojen asuinalueille. Vuosina 1890–1892 Ringvall asui stipendiaattina Moskovassa. Ringvall hallitsi suomen ja ruotsin kielen lisäksi venäjän, ranskan, saksan ja englannin kielet ja lisäksi muutamia muita kieliä.

Ringvall oli senaatin venäjänkielen kääntäjänä 1892–1910 ja ylikielenkääntäjänä 1910–1917. Valtioneuvoston käännöstoimiston johtajana hän toimi 1917–1935. Ringvall toimi tulkkina Suomen ja Venäjän välisissä rauhanneuvotteluissa Berliinissä 1918 ja Tartossa 1920. Vuonna 1902 hän laati Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran pyynnöstä yhdessä lehtori Pekka Kijasen kanssa suomalais-venäläisen sanakirjan. Ringvall sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1916.

Ringvall perusti Hämeenlinnan normaalilyseota käydessään koulun oppilaista koostuneen jousiorkesterin, johon kuului jäsenenä myös tuleva säveltäjä Jean Sibelius. Myöhemmin Ringvall jatkoi musiikin harrastamista ja hän kuului 40 vuoden ajan viulistina eri kamariorkestereihin.

August Ringvall oli naimisissa vuodesta 1893 Alma Lindbergin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : August Ferdinand Ringvall
2. 1 2 3 4  Statsrådet August Ringvall död, Hufvudstadsbladet, 26.05.1941, nro 139 (2. painos), s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Jean Sibelius 70 vuotta, Häme, 07.12.1935, nro 140, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**James Aloysius Bernard Bausch** (29. maaliskuuta 1906 Marion, Etelä-Dakota – 9. heinäkuuta 1974 Hot Springs, Arkansas) oli yhdysvaltalainen kymmenottelija ja olympiavoittaja Los Angelesissa 1932.

Bausch opiskeli Kansasin yliopistossa, missä hän oli tähtipelaaja sekä amerikkalaisessa jalkapallossa että koripallossa.

Olympialaisten ennakkosuosikki oli maailmanennätysmies Akilles Järvinen. Bauschin ennätys oli 8 022, yli 200 pistettä ME:tä heikompi. Ensimmäisen kilpailupäivän jälkeen johdossa oli lopulta neljänneksi jäänyt intiaanisukuinen Wilson Charles. Toisena päivänä Bausch siirtyi johtoon hypättyään seivästä tasan neljä metriä. Keihäänheitossa Bausch heitti yli viisi metriä normaalitulostaan pidemmälle ja johti selvästi ennen viimeistä lajia. 1 500 metrin juoksussa raskastekoinen Bausch ei pärjännyt, mutta jakoi voimansa taktisesti viisaasti ja voitti, vaikka hävisi Järviselle tasan puoli minuuttia. Bauschin tulos oli uusi maailmanennätys 8 462,23 pistettä. Myös Järvinen ylitti entisen ennätyspistemäärän. Erikoista oli, että kaikilla myöhemmin käytössä olleilla pistetaulukoilla Järvinen olisi voittanut kultaa. Sama kohtalo hänellä oli neljä vuotta aiemminkin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
2. ↑   Jukola, Martti: *Huippu-urheilun historia*. WSOY, 1956.

Miesten kymmenottelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1904: Thomas Francis Kiely |
1912: Jim Thorpe |
1920: Helge Løvland |
1924: Harold Osborn |
1928: Paavo Yrjölä |
1932: James Bausch |
1936: Glenn Morris |
1948: Bob Mathias |
1952: Bob Mathias |
1956: Milt Campbell |
1960: Rafer Johnson |
1964: Willi Holdorf |
1968: William Toomey |
1972: Nikolai Avilov |
1976: Bruce Jenner |
1980: Daley Thompson |
1984: Daley Thompson |
1988: Christian Schenk |
1992: Robert Změlík |
1996: Dan O’Brien |
2000: Erki Nool |
2004: Roman Šebrle |
2008: Bryan Clay |
2012: Ashton Eaton |
2016: Ashton Eaton |
2020: Damian Warner |
**Magnus Petersson** (s. 17. kesäkuuta 1975 Göteborg) on ruotsalainen jousiampuja.

Petersson on osallistunut olympialaisiin useita kertoja. Uran kirkkaimpana saavutuksena on hopeamitali vuodelta 1996. Petersson eteni jousiammunnan välieriin vuoden 2000 kesäolympialaisissa, mutta hävisi sen ja lopulta myös pronssiottelun. Joukkuekilpailussa Ruotsin joukkue, jossa hän oli mukana, sijoittui kuudennelle sijalle.

Vuoden 2004 kesäolympialaisissa hän voitti ensimmäisen ottelunsa ja eteni 32 parhaan joukkoon. Hän tippui pudotuskilpailun toisella kierroksella ja hänen lopullinen sijoitus oli 23. Petersson oli myös Ruotsin joukkueen jäsen, joka sijoittui joukkuekilpailussa yhdeksänneksi.

Pettersson voitti halli MM-kisat vuosina 1995 ja 1999. Samalla hänestä tuli ensimmäinen mies, joka voitti tuon kilpailun kahteen otteeseen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Magnus Petersson
**Ufuk Bayraktar** (s. 28. toukokuuta 1988 Länsi-Berliini, Saksa), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään **Ufo361**, on Berliinistä kotoisin oleva turkkilaista syntyperää omaava saksalainen rap-artisti.

Varhainen elämä
---------------

Bayraktar syntyi turkkilaisille vanhemmille Länsi-Berliinissä  ja varttui läheisessä Kreuzbergin kaupunginosassa. Kosketuksen hip hopin kanssa hän sai jo nuorena. Hänen taiteilijanimensä on johdettu hänen etunimestään, Ufuk, ja kotikaupunkinsa Kreuzbergin postinumerosta 36/61.

Ura
---

Vuonna 2010 Bayraktar liittyi hänen ystävänsä levyyhtiöön. Heidän ensimmäinen samplerinsä julkaistiin 7. lokakuuta 2011.

Vuonna 2012 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä *Bald ist dein Geld meins*. Ensimmäinen studioalbumi, *Ihr seid nicht allein*, julkaistiin elokuussa 2014.

Ufon ensimmäinen hitti oli single "*Ich bin ein Berliner*", joka julkaistiin syyskuussa 2015 tukemaan hänen ensimmäistä samannimistä mixtapeaan. Viitaten John F. Kennedyn kuuluisaan puheeseen Ich bin ein Berliner. Singlestä tuli hitti Saksassa.  "Ich bin ein Berliner" julkaistiin 25. maaliskuuta 2016 ja nousi Saksan albumilistan sijalle 57.

Alle kahdeksan kuukautta myöhemmin Ufo361 julkaisi toisen albuminsa, *Ich bin 2 Berliner*, joka nousi Saksan albumilistan sijalle 13. Hänen ensimmäinen suuri menestys oli kolmas mixtape *Ich bin 3 Berliner*, joka julkaistiin huhtikuussa 2017. Levyltä nousi useita singlejä, mukaan lukien "Mister T", "Für die Gang", "Der Pate" ja "James Dean".

Huhtikuussa 2017 hän perusti oman levy-yhtiön Stay High. Joulukuun puolivälissä 2017 hän julkisti toisen studioalbuminsa *808*, joka julkaistiin huhtikuussa 2018. Albumi debytoi Saksan ja Itävallan albumilistan ykkösenä. Hänen kolmas studioalbuminsa, *VVS*, julkistettiin kesäkuussa 2018 ja julkaistiin 17. elokuuta 2018.

9. elokuuta 2019 ilmestyi neljäs studioalbumi *Wave* .

Diskografia
-----------

* *Ihr seid nicht allein* (2014)
* *Ich bin ein Berliner* (2016)
* *Ich bin 2 Berliner* (2016)
* *Ich bin 3 Berliner* (2017)
* *808* (2018)
* *VVS* (2018)
* *Wave* (2019)
* *Lights Out* (2019)
* *Rich Rich* (2020)
* *Nur für dich* (2020)
* *Stay High* (2021)
* *Destroy All Copies* (2021)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Steurer, Carlos (Tammikuu 2017). Ufo361: Neue Flows, neue Saga.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
11. ↑
12. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ufo361** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Aleksandra Tšudina vuonna 1952.

**Aleksandra Georgijevna Tšudina** (ven. Александра Георгиевна Чудина, 6. marraskuuta 1923 – 28. lokakuuta 1990) oli 1950-luvulla Neuvostoliiton monipuolisimpia urheilijoita. Hän voitti yleisurheilussa olympiamitalin kolmessa eri kenttälajissa ja lentopallossa maailmanmestaruuksia.

Yleisurheilijana Tšudina saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Oslon EM-kilpailuissa 1946 sijoittuessaan korkeushypyssä hopealle tuloksella 157 cm. Helsingin olympialaisissa 1952 hän sai hopeaa pituushypyssä tuloksella 614 cm ja keihäänheitossa tuloksella 50,01 m sekä pronssia korkeushypyssä tuloksella 163 cm. Viisiottelu ei ollut tuolloin vielä olympiaohjelmassa, mutta Bernin EM-kilpailuissa 1954 Tšudina voitti viisiottelussa kultaa tuloksella 4526 pistettä. Hänen tuloksensa viisiottelun osalajeissa olivat 13,21 cm kuulantyönnössä, 158 cm korkeushypyssä, 25,9 s 200 metrin juoksussa, 12,0 s 80 metrin aitajuoksussa ja 573 cm pituushypyssä. Varsinaisessa pituushyppykilpailussa hän sai hopeaa tuloksella 593 cm. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi keihäänheitossa (47,05 m) ja kuudenneksi korkeushypyssä (160 cm).

Tšudina hyppäsi korkeushypyn maailmanennätyksen 173 cm 22. toukokuuta 1954 Kiovassa. Se pysyi ennätyksenä kaksi vuotta. Viisiottelussa hän teki maailmanennätyspisteet 4704 Bukarestissa elokuussa 1953 ja otti ennätyksen parin kuukauden tauon jälkeen uudelleen haltuunsa syyskuussa 1955 Moskovassa syntynein ennätyspistein 4750. Hän menetti tämän ennätyksen vuonna 1956.

Lentopalloilijana Tšudina edusti pitkään Neuvostoliiton maajoukkuetta ja voitti maailmanmestaruuden vuosina 1952, 1956 ja 1960, Euroopan mestaruuden vuosina 1949, 1950, 1951 ja 1958 sekä EM-hopeaa vuonna 1955.

Lähteet
-------

* Kamper, Erich: *Lexikon der 14 000 Olympioniken*, s. 278. Leykam-Verlag, 1983. ISBN 3-7011-7144-0.
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
* Volleyball - Weltmeisterschaften (Damen) Sport Komplett. Viitattu 17.7.2008. (saksaksi)
* Volleyball - Europameisterschaften (Damen) Sport Komplett. Viitattu 17.7.2008. (saksaksi)

Viitteet
--------

1. 1 2  ALEKSANDRA CHUDINA *Athletes*. The International Olympics Committee. Viitattu 1.10.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ubah Ali** (s. 1996) on somalimaalainen aktivisti, joka on kampanjoinut naisten sukupuolielinten silpomista vastaan. BBC listasi hänet 100 Women -listalleen vuonna 2020.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Ali syntyi vuonna 1996 Somalimaassa. Hän on itse joutunut silpomisen uhriksi ollessaan 6-vuotias.

Ali opiskelee Beirutin Amerikalaisessa yliopistossa pääaineenaan politiikkaa ja ihmisoikeudet.

Aktivistina
-----------

Vuonna 2015 aloitti uransa aktivistina perustamalla Hope for Somaliland Community -nimisen järjestön, jonka tarkoitus oli kerätä varoja nälänhädästä kärsivälle kotiseudulleen.

Kolme vuotta myöhemmin hän oli mukana perustamassa uutta järjestöä nimeltä Solace for Somaliland Girls, jonka tarkoituksena oli lopettaa silpominen. Järjestön tarkoitus on valistaa ihmisiä silpomisen vaaroista ja samalla voimaannuttaa silpomisen uhreja.

Lähteet
-------

1. 1 2  UNPO: Ubah Ali, Somaliland *unpo.org*. Viitattu 29.4.2021.
2. ↑  Ubah Ali *The Resolution Project*. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Somaliland: 22 Years Old Victim of FGM Ubah Ali now Fighting to End the Practice *Somaliland Sun*.  5.11.2018. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Ubah Ali, Activist *Untold*.  28.9.2020.  Arkistoitu 20.6.2021. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ubah Ali Twitterissä
HSC Merilin Helsingin edustalla 2009.
**Lindaliini AS** eli **Linda Line** oli virolainen vuosina 1997–2017 toiminut varustamo, joka liikennöi nopeakulkuisilla katamaraaneillaan Helsingin ja Tallinnan sekä Tallinnan ja Aegnan välillä. Ensimmäiset alukset ennen katamaraaneja olivat kantosiipialuksia.

Linda Line liikennöi Helsingin Eteläsataman Makasiiniterminaalista Tallinnaan Linnasataman terminaaliin. Matka-aika molemmilla katamaraaneilla oli 1 tunti ja 30 minuuttia. 

Keskiviikkona 23. toukokuuta 2018 Harjun maakunnan tuomioistuin asetti konkurssiin Linda Line Shipping OÜ:n, joka oli nopeita katamaraanialuksia operoivan Lindaliini AS:n emoyhtiö. Yhtiö liikennöi nopeita katamaraanialuksiaan Tallinna–Helsinki-reitillä marraskuuhun 2017 saakka.

Konkurssista huolimatta Linda Linen toimitusjohtaja Enn Rohula kertoo yhtiön aikovan jatkaa kesäkuun lopulta 2018 laivaliikennöintiä Helsingin ja Tallinnan välillä uudella 600 matkustajan ja 100 auton aluksella.

Laivasto
--------

H/S Jaanika heinäkuussa 2006.
* HSC Karolin (2009–2017)
* HSC Merilin (2007–2017)
* H/S Laura (1997–2006)
* H/S Jaanika (1997–2007)
* H/S Liisa (1997–1998)
* HSC Linda Express (2002–2004)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön internetsivut

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Thea Ekholm: Linda Linen tarina päättyi – Tuomioistuin asetti laivayhtiön konkurssiin viime viikolla *Tallinna24*.  Arkistoitu 27.5.2018. Viitattu 27.5.2018.
3. ↑  Massa, Silja: Linda Line aikoo aloittaa taas liikennöinnin Helsingin ja Tallinnan välillä kesäkuun lopussa *Yle Uutiset*.  30.5.2018. Viitattu 31.5.2018.
**Tiffany Yuen Ka-wai** (kiin.: 袁嘉蔚; Jyutping: *Jyun4 Gaa1-wai3*; s. 30. syyskuuta 1993) on hongkongilainen aktivisti ja poliitikko, joka on toiminut kaupungin eteläisen kaupunginosan paikallisneuvostossa. Vuoteen 2018 asti hän edusti Demosistō-puoluetta, mutta on sittemmin toiminut itsenäisenä edustajana.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Yuen syntyi vuonna 1993. Hän on opiskellut kiinan kieltä City University of Hong Kong -yliopistossa.

Yuen oli parisuhteessa toisen hongkongilaisen demokratia-aktivistin Nathan Law'n kanssa viisi vuotta. Pari erosi vuonna 2019, mutta on pysynyt ystävinä..

Ura aktivistina ja poliitikkona
-------------------------------

Heinäkuussa 2020 Hongkongin vaaliviranomainen torppasi Yuenin ja 11 muun demokratia-aktivistin ehdokkuuden tulevissa lainsäädäntöneuvoston vaaleissa. Syyksi ilmoitettiin vehkeily ulkomaalaisten toimijoiden kanssa, mikä estää ehdokkuuden uuden Hongkongin kansallisen turvallisuuden lain nojalla. Yuen sanoi tuolloin, että tämä ei vaikuttanut hänen haluunsa kamppailla demokratian puolesta..

Elokuussa 2020 Yuen aloitti yhdessä Lily Wongin ja Ho Ka-yaun kanssa YouTube-kanavan nimeltä *番號ABC*, jossa käsitellään seksuaalikasvatusta ja seksipositiivisuutta. Huhtikuussa 2021 kanavalla oli yli 26 000 tilaajaa.

Yuen on myös kampanjoinut aktiivisesti naispuolisten poliitikkojen ja aktivistien kohtaamaa seksuaalista ahdistelua vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  2019 District Councils Election - Election Results (Southern) *www.elections.gov.hk*. Viitattu 30.4.2021.
2. ↑  Kawai Tiffany Yuen *www.facebook.com*. Viitattu 30.4.2021.
3. ↑  【Kelly Online】同袁嘉蔚5年情已逝 羅冠聰：性格不合帶來傷害 *頭條日報 Headline Daily*.  23.12.2019.  Arkistoitu 30.4.2021. Viitattu 30.4.2021. (kiinaksi)
4. ↑  Disqualification not the end, says Hong Kong opposition candidate *Reuters*.  31.7.2020. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)
5. ↑  Liberate Hong Kong and sex: The pro-democracy activists hoping to shatter stereotypes on YouTube *Hong Kong Free Press HKFP*.  8.11.2020. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)
6. ↑  番號ABC - YouTube *www.youtube.com*. Viitattu 30.4.2021.
7. ↑  'How much for an hour?': Hong Kong female politicians speak out against sexual harassment culture *Hong Kong Free Press HKFP*.  5.7.2020. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yuenin YouTube-kanava
**Ari Tapani Hyytinen** (s. 29. elokuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa ja toimii Yrjö Jahnssonin säätiön tutkimusjohtajana, Eduskunnan pankkivaltuuston neuvonantajana ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen Senior Fellow -tehtävässä. Hänen tutkimuksensa käsittelevät muun muassa yrittäjyyttä, pk-yritysten rahoitusta, tuottavuutta ja innovaatioita. Aiemmin Hyytinen on työskennellyt Valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä ja suomalaisyritysten taloudellisena neuvonantajana muun muassa tuotehinnoitteluun ja kilpailupolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä.

Koulutukseltaan Hyytinen on kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2001 otsikolla "Essays on Bank Screening and Market Power in Loan Markets".

Hyytinen on yksi Akateemisen talousblogin vakiokirjoittajista. Hänen ja Mika Malirannan kirjoittama kirja *Yritysjohdon taloustiede: Yritykset taloudessa ja taloustieteessä* oli valintakoekirjana kauppatieteellisen alan yhteisvalinnan valintakokeessa vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 233. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Yritysjohdon taloustiede - Yritykset taloudessa ja taloustieteessä *taloustiede.fi*. Viitattu 3.11.2020.
3. 1 2  Hyytisen CV *hyytinen.fi*.  1.11.2014. Viitattu 3.11.2020.
4. ↑   Viitattu 31.10.2015
5. ↑  Ari Hyytinen « Akateeminen talousblogi *blog.hse-econ.fi*. Viitattu 3.11.2020.
6. ↑  Valintakoekirjat - Kauppatieteellisen alan yhteisvalinta *web.archive.org*.  1.11.2015.  Arkistoitu 1.11.2015. Viitattu 3.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Ari Hyytisen kotisivu
* Hyytisen tutkimukset IDEASissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID
* Scopus

 |

 |
**Kasvisryhmä** on vuodesta 2008 toiminut monitaiteellinen ympäristötaidetta tekevien ammattitaiteilijoiden ryhmä.

Ryhmä on järjestänyt pääosin ympäristötaidenäyttelyitä kasvitieteellisiin puutarhoihin. Ne ovat teoksien käsitteellinen ja vuorovaikkutteinen ympäristö. Näyttelyitä on ollut 2008 ja 2009 Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Kaisaniemessä, Tallinnan Kasvitieteellisessä puutarhassa vuosina 2009 ja 2011, samanaikaisesti Tarton yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa ja Helsingin Talvipuutarhassa 2014 ja 2019 Latvian yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Riiassa. Vuosina 2020 ja 2021 Kasvisryhmä on osallistunut näyttelyillään Taiteen kotitaloon Keravalla. Taiteen aloista edustettuna näyttelyissä ovat olleet: grafiikka, installaatio, keramiikka-, kollaasi-, kuvanveisto-, performanssi-, piirustus-, tekstiili-, valokuva-, video- ja äänitaide.

Vapaan ryhmän kokoonpano on vaihdellut näyttelyittäin: Ryhmää on usein täydennetty vierailevilla koti- tai ulkomaisilla taiteilijoilla. Mukana ovat olleet: Riikka Aresalo, Catharina Kajander, Pira Cousin, Marja Hakala, Ismo Heinonen, Maria Hopia, Olli Hopia, Miia Kallio, Sunna Kangas, Kaarina Kellomäki, Johanna Kellomäki, Erja Laakkonen, Agita Marackovska ja Andris Marackovskis, Anu Miettinen, Leena Mäkipatola, Anu Nirkko, Inita Reimandova, Mare Saare, Otto Santala, Līga Skarina, Ivanda Spulle-Meiere, Jenni Tieaho, Robin de Wan ja Helle Videvik.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vides mākslas darbu izstāde "Grēki Paradīzē" *www.botanika.lu.lv*. Viitattu 15.6.2021.
2. 1 2  Latvijas Universitātes Botāniskais dārzs: LU Botāniskajā dārzā notiks vides mākslas izstāde "Grēki Paradīzē" - Rīga - Latvijas reitingi *www.reitingi.lv*. Viitattu 15.6.2021. (latviaksi)
3. ↑  FOTOD: Kaunid taimed ning keskkkonnakunst *Maakodu*. Viitattu 15.6.2021.
4. ↑  ERR: Soome-Eesti ühisnäitus toimub korraga Tartus ja Helsingis *ERR*.  10.6.2014. Viitattu 15.6.2021. (viroksi)
5. ↑  Verkkosivu *keskkonnaharidus.ee*.  [vanhentunut linkki]
Elisabeth Niska-Forsman 1900
**Ester Elisabet Niska** (2. kesäkuuta 1882 Sortavala – 18. toukokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja, joka äänialaltaan oli sopraano.

Elämä ja perhe
--------------

Sortavalassa syntynyt Niska kävi koulua viisi luokkaa Viipurin ruotsalaisessa tyttökoulussa ja aloitti näyttelijänuransa Helsingissä Svenska Folkteaternissa vuonna 1901, toimien samalla myös avustajana Kansallisteatterissa. Hän oli mukana muun muassa Kansallisteatterin nykyisen teatteritalon avajaisnäytännössä huhtikuussa 1902 ja oli vuosina 1903–1907 vakituisesti kiinnitettynä Kansallisteatteriin. Laulua Niska opiskeli muun muassa Alexandra Ahngerin johdolla ja teki myös opintomatkoja Keski-Eurooppaan. Vuosina 1911–1914 hän esiintyi Pasi Jääskeläisen ja Aino Haverisen Suomalainen Operetti -ryhmässä sekä vuosina 1914–1916 Turun Casino-teatterin operetissa. Niska kuoli vain 33-vuotiaana toukokuussa 1916.

Ester Niskan vanhemmat olivat merikapteeni Ivar Alfred Niskan ja muusikko Hilda Schlüter. Perheessä oli viisi lasta, joista Algoth Niska tunnetaan jalkapalloilijana ja kieltolakiajan salakuljettajana, Adolf ja Bror Niska olivat myös oopperalaulajia. Sisar Aina Niska puolestaan oli tanssija. Ester Niska oli vuodet 1907–1915 avioliitossa arkkitehti Eino Forsmanin kanssa. Pariskunnalle syntyi vuonna 1908 poika, joka kuitenkin kuoli jo 2-vuotiaana.

Elokuva-ja levytysura
---------------------

Ester Niska esiintyi 1910-luvulla kahdessa suomalaisessa mykkäelokuvassa. Vuosina 1906 ja 1908 hän levytti kymmenkunta kappaletta, joista osan Oskar Merikannon säestämänä sekä osan duettona Pasi Jääskeläisen kanssa.

Filmografia
-----------

* *Anna-Liisa* (1911)
* *Sylvi* (1913)

Lähteet
-------

1. 1 2  Ester Niska laulaa Pasi Jääskeläisen kanssa Oskar Merikannon laulun Juhannustulilla Yle Vintti. Viitattu 6.6.2014.
2. 1 2  Ester Elisabet Niska (1882-1916) Geni.com. Viitattu 6.6.2014.
3. ↑  Kuka kukin oli – Who was Who in Finland Wikiaineisto. Viitattu 6.6.2014.
4. ↑  Ester Niska-Forsman Elonet. Viitattu 6.6.2014.
5. ↑  Ester Forsman Elonet. Viitattu 6.6.2014.
6. ↑  FORSMAN (NISKA) ESTER FORSMAN (NISKA) Suomalaista laulutaidetta äänilevyillä, 1902-1945. Viitattu 6.6.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
	+ 2

 |

 |
**Juhani Henrik Lagerspetz** (s. 12. heinäkuuta 1959 Turussa) on suomalainen pianisti.

Lagerspetz on opiskellut pianonsoittoa Turun konservatoriossa 1965–1975, Sibelius-Akatemiassa 1975–1977 ja Jekaterina Murinan ja Aleksandr Iharevin oppilaana Leningradin konservatoriossa 1977–1979. Hän suoritti pianonsoiton III kurssitutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1980. Lisäksi hän on osallistunut muun muassa Dmitri Baškirovin, Bella Davidovitšin, Peter Franklin ja Fou Ts'ongin kursseille.

Lagerspetz on toiminut pianonsoiton opettajana Sibelius-Akatemiassa 1980–1983 ja pianomusiikin lehtorina vuodesta 1983 sekä pianomusiikin va. apulaisprofessorina 1993–1994 ja vt. apulaisprofessorina 1995–1999. Hän aloitti Sibelius-Akatemian pianonsoiton professorina elokuussa 2009.

Hän on esiintynyt orkesterisolistina, omin konsertein sekä kamarimuusikkona vuodesta 1983 eri puolilla Eurooppaa, Neuvostoliitossa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Etelä-Koreassa ja Chilessä sekä tehnyt radionauhoituksia ja levytyksiä Virgin Classics -levymerkille, Melodija-, Finlandia- ja Ondine-yhtiöille. Hän myös esiintyy Apocalyptica-heviyhtyeen levyllä *Reflections* (2003).

Lagerspetz on saanut ensimmäisen palkinnon vuonna 1975 Ilmari Hannikainen -pianokilpailun alle 16-vuotiaitten sarjassa, jaetun ensimmäisen palkinnon ja Yleisradion tunnustuspalkinnon vuonna 1976 Maj Lind -pianokilpailussa, diplomin ja erikoispalkinnon parhaasta pakollisen neuvostosävellyksen esityksestä Moskovassa 1982 Tšaikovski-pianokilpailussa ja diplomin samassa kilpailussa 1986. Lisäksi hän on ollut semifinalisti Viotti-kilpailussa 1982 ja Montrealin pianokilpailussa 1984.

Lagerspetzille on myönnetty viisivuotinen taiteilija-apuraha 1989 ja 1996 sekä Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto 1994. Turun yliopiston käytännöllisen filosofian professori Eerik Lagerspetz on Juhani Lagerspetzin veli.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 2007, Otava 2006
2. 1 2 3  Samuli Tiikkaja: Monen konsertin pikapaikkaaja.  *Helsingin Sanomat*, 12.7.2009, s. B7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |