recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bengt Gustav Verner Stenlund** (17. elokuuta 1939 Kristiinankaupunki – 11. marraskuuta 2023 Turku) oli suomalainen polymeerikemian professori, joka toimi Åbo Akademin rehtorina 1988–1997.

Stenlund oli koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hänet nimitettiin Åbo Akademin teknisen polymeerikemian professoriksi vuonna 1979. Stenlundin tutkimus käsitteli polymeerisia materiaaleja, kuten muovinjalostusta, sekä komposiittimateriaalien kehittämistä. Stenlundin työn erityiskohteena oli polymeeristen materiaalien soveltaminen lääketieteelliseen käyttöön, kuten lääkeaineiden tarkkaan annostelemiseen.

Bengt Stenlund oli Åbo Akademin vararehtori 1985–1988 ja rehtori 1988–1997. Hän toimi myös useissa pohjoismaisissa ja eurooppalaisissa yliopistoyhteisön luottamustoimissa, kuten Euroopan yliopistojen yhteistyöjärjestön (CRE), Pohjoismaisen teollisuusrahaston ja Svenska skogsindustriella forskarskolanin (FPIRC) johtokunnissa. Stenlund toimi Suomen Akatemian Luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunnan puheenjohtajana ja myös lukuisissa arviointitehtävissä eurooppalaisissa yliopistoissa. Hänet nimitettiin Karlstadin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 2000.

Lähteet
-------

1. ↑  *Vem och vad 2010*, s. 717. Helsingfors 2010. ISBN 978-951-50-2002-4
2. ↑  Kuolinilmoitus. *Turun Sanomat* 26.11.2023, s. 22.
3. ↑  Nord, Daniel: Åbo Akademi sörjer sin tidigare rektor Bengt Stenlund.  *Hufvudstadsbladet*, 17.11.2023, s. 28. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  *Weilin + Göösin tietosanakirja 5*, s. 1844. Weilin + Göös, 1994.
5. ↑  Roimola, Ben: Åbo Akademis historia  13.8.2012. Åbo Akademi.  Arkistoitu 27.4.2009. Viitattu 7.12.2014. (ruotsiksi)
6. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 696. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
7. ↑  Wilen, Carl-Eric ym.: Nekrolog: Bengt Stenlund.  *Hufvudstadsbladet*, 21.1.2024, s. 37.
8. ↑  Jansson, Camilla: De första hedersdoktorerna är utsedda (Lehdistötiedote.)  20.6.2000. Karlstad:  Karlstadin yliopisto.  Arkistoitu 10.12.2014. Viitattu 7.12.2014. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Stenlund, Bengt hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Åbo Akademin logo | Edeltäjä:**Caj-Gunnar Lindström** | **Åbo Akademin rehtori**1988–1997 | Seuraaja:**Gustav Björkstrand** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Thaliades** (m.kreik. Θαλιάδες) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyistä Váchlian kylää.

Maantiede
---------

Thaliadeen kaupunki sijaitsi vuoristossa Ladon (nyk. Ládonas) -joen varrella lounaaseen Kleitorista. Se luetaan usein Kleitorin alueeseen eli Kleitoriaan. Thaliadeen pohjoispuolella sijaitsivat Psofis ja Paion eli Paos, itäpuolella Halus ja eteläpuolella Heraia. Kaupungista länteen Eliin puolella sijaitsi Feraia eli Faraia. Thaliadeen arkeologinen kohde sijaitsee vuorella lounaaseen nykyisestä Váchlian kylästä.

Historia
--------

Thaliadeen historiasta tiedetään vain vähän. Antiikin lähteistä sen mainitsee vain Pausanias. Thaliades on ollut olemassa ainakin arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Ainoa peruste on, että kaupunki löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Thaliades saattoi olla poliksena Kleitorin alaisuudessa ainakin osan historiaansa.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Thaliadeen paikalta on löydetty linnoitusmuurien jäänteitä. Kaupungilla on ollut akropolis eli yläkaupunki, joka on ollut linnoitettu erikseen, ja josta on löydetty temppelin rauniot. Kaupungin ympäristöstä on löydetty kolmen muun temppelin jäänteet. Kaupungin paikalta löydetty keramiikka ajoittuu klassiselle ja hellenistiselle kaudelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "276. Kleitor & 299. Thaliades", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Thaliades *Pleiades*. Viitattu 6.11.2021.
3. 1 2 3 4  Thaliades (Arkadia) 3 Vachlia - Θαλιάδης *ToposText*. Viitattu 6.11.2021.
4. 1 2 3  "58 B2 Thaliades", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. 1 2  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 8.25.2 (kreik.) (engl. käännös).
6. ↑  Hansen, Mogens Herman: Index of characteristics that indicate polis status of 541 communities not explicitly called polis in Archaic and/or Classical sources Copenhagen Polis Centre. Viitattu 4.10.2021.
**Gumbosavi** (engl. *gumbo* tai *gumbo clay*) on geologiassa ja geotekniikassa käytetty nimitys kerrostuneelle Mississippin laakson savelle. Gumbosavi on tahmeaa ja sen väri vaihtelee mustasta harmaaseen ja vihertävään. Sitä on yleisesti Yhdysvaltain eteläosissa. Monien kasvien kasvattaminen tällaisessa maaperässä on mahdotonta ilman eloperäisen aineksen lisäämistä, sillä gumbosavi estää veden ja hapen kulun maassa. Öljynporauksessa gumbosavi on tahmeiden, paisuvien savien yleisnimitys.

Gumbo on afrikkalaisperäisten amerikkalaisten käyttämä englanninkielinen murresana, joka pohjautuu Angolassa käytettyyn sanaan *kingombo*. Gumbo on puhekielinen nimitys okra-kasville (*Abelmoschus esculentus*), jonka palkoja käytetään ruoanvalmistuksessa. Gumbokeitto (engl. *gumbo soup* tai *gumbo*) on okran paloilla suurustettu keitto. Keittokirjan *American cooks* mukaan gumbo ei nykyisin tarkoita okra-vihannesta vaan keittoa, joka sisältää okraa. Okrassa on paljon kasvilimaa, joka paksuntaa keiton hyytelömäiseksi. Keitto jakaa ihmisten mielipiteet, siitä joko pidetään tai sitä vihataan. Gumbosavi lienee saanut nimensä keitosta, sillä molemmat ovat tahmeita, paisuvia aineita.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Oxford english dictionary,* Clarendon press 1989, ISBN 0-19-861186-2, hakusana gumbo.
2. ↑  Dave's Garden -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Öljynporaussanasto (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Raholan syötäviä sanoja (Arkistoitu – Internet Archive)
**m-Kloorinitrobentseeni** eli **1-kloori-3-nitrobentseeni** tai **3-kloori-1-nitrobentseeni** (C6H4ClNO2) on orgaaninen yhdiste ja bentseenin kloorattu ja nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa väriaineita. m-Kloorinitrobentseeni on o- ja p-kloorinitrobentseenien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

m-Kloorinitrobentseenillä on labiili ja stabiili muoto, joista stabiili muoto on huoneenlämpötilassa vaaleankeltaista kiteistä ainetta ja labiili muoto on vaaleankeltaista nestettä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten kuumaan etanoliin, dietyylieetteriin, etikkahappoon, asetoniin sekä kloroformiin ja muihin kloorattuihin liuottimiin. m-Kloorinitrobentseeni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistuminen voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista veressä, mikä näkyy muun muassa ihon sinistymisenä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

m-Kloorinitrobentseeniä valmistetaan klooraamalla nitrobentseeniä 35–45 °C:n lämpötilassa ja katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rauta(III)kloridia. Reaktiossa syntyy isomeerien seos, jossa m-kloorinitrobentseeniä on noin 86 massaprosenttia ja o-isomeeria 10 massaprosenttia ja p-isomeeri 4 massaprosenttia. m-Kloorinitrobentseeni voidaan erottaa isomeereistaan tislaamalla ja kiteyttämällä ja erittäin puhdasta tuotetta saadaan kuumentamalla hydroksidien kanssa, koska tällöin o- ja p-kloorinitrobentseenit reagoivat nitrofenoleiksi, mutta m-kloorinitrobentseeni ei reagoi.

m-Kloorinitrobentseenistä voidaan valmistaa väriaineita ja väriaineiden valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja. Esimerkiksi pelkistettäessä happamissa olosuhteissa raudan avulla muodostuu m-kloorianiliinia. Muita yhdisteestä valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa m-fluorianiliini ja klooraamalla saatava kvintotseeni.

Lähteet
-------

1. ↑  1-Chloro-3-nitrobenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 23.1.2015.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 117. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Physical properties: 1-Chloro-3-nitrobenzene NLM Viitattu 23.1.2015
4. 1 2 3  Gerald Booth: *Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.1.2015
5. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 358. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
6. 1 2  Robert D. Ashford: *Ashford's Dictionary of Industrial Chemicals*, s. 251. 2nd Edition. Wavelength Publications, 2001. ISBN 0-9522674-2-X. (englanniksi)
7. ↑  M-Kloorinitrobentseenin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 23.1.2015
Raskas tavaraliikenteen höyryveturi **L** eli **Joutsen**. Prototyyppi valmistui 1945 Kolomnan veturitehtaalla.
Nimettiin aluksi P-sarjaksi (Pobeda, "voitto"), mutta nimettiin lopulta L-sarjaksi suunnittelijan L.S. Lebedyanskin kunniaksi. L-luokan vetureita pidetään edistyneimpinä entisessä Neuvostoliitossa rakennettuina höyryvetureina. Veturi oli varustettu mekaanisella hiilensyöttölaiteella eli stokerilla. 
Haapamäen höyryveturipuistossa esillä oleva veturi on jossain vaiheessa muutettu öljypolttoiseksi. Haapamäen L-2196 on Suomen suurin museoveturi.

Tyyppiä rakennettiin kaiken kaikkiaan 2200 kappaletta Kolomnan, Brjanskin ja Luganskin veturitehtailla vuosina 1945–1955. Veturi oli käytössä Venäjän rautateilla vuoteen 1975 asti. 

Veturin pyörästöjärjestys on 2-10-0 ja suurin sallittu nopeus 85 km/h. Veturin massa on 170 tonnia.

Lähteet
-------

1. ↑  Ross, David, ed. (2003). *The Encyclopedia of Trains and Locomotives.* Barnes & Noble, p. 206.  ISBN 978-0-7607-9679-5.
2. 1 2  L-2196 (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 12.1.2020.
**Erik Wilhelm Aminoff** (12. syyskuuta 1926 Harbin, Mantšuria, Kiina - 7. helmikuuta 1991 Arcegno, Sveitsi) oli suomalainen hallituksen puheenjohtaja, toimitusjohtaja ja vapaaherra.

Perhe
-----

Aminoffin vanhemmat olivat Vuoksenniska Oy:n omistaja, vuori-insinööri, vapaaherra Erik Aminoff ja Valentina Kornakoff.

Aminoff syntyi ulkomailla, jonka takia hän oppi ensin venäjän kielen ja seuraavaksi englannin kielen Filippiineillä. Ruotsin ja suomen kielet hän oppi perheen muutettua takaisin Suomeen.

Uran alkuvaihe
--------------

Aminoff valmistui 1949 kemian insinööriksi Tekniska Läroverket i Helsingforsista ja työskenteli vienti-insinöörinä Wärtsilässä. Vuosina 1951-57 hän oli myynti-insinöörinä Ekströmin Koneliike Oy:ssä sekä Insalkon johtajana 1957-66.

Kontramin perustajana ja toimitusjohtajana
------------------------------------------

Aminoff perusti Kontram Ky Aminoff & Co:n vuonna 1966, joka oli kauppahuone, joka harjoitti myös viennin ja tuonnin suunnittelutoimintaa. Kontram työllisti alkuun kuusi työntekijää ja vuosia myöhemmin kymmeniä työntekijöitä.

Yritys muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1972. Osakkeenomistajiksi tuli Nokia ja Jaakko Pöyry. Aminoff toimi Kontramin toimitusjohtajana vuosina 1972-1978 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1978 lähtien.

Aminoffin johtama Kontram osallistui sähkövetureiden hankinnan koordinointiin Suomessa, Loviisan ydinvoimalan rakentamiseen ja laivatelakoiden rakentamiseen Neuvostoliitossa.

Aminoffin johtaman Kontramin matala profiili miellytti Nokiaa ja Jaakko Pöyryä.

Hän luopui hallituksen puheenjohtajan tehtävästä vuonna 1980. Hän jätti Kontramin lopullisesti vuonna 1986 ja siirtyi viettämään eläkepäiviään Sveitsiin.

Aminoffia on luonnehdittu Suomen idänkaupan varhaiseksi taitajaksi.

Katso myös
----------

* Aminoff-suku

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Välkevirta Leila: Insinööri Erik W. Aminoff Suomen idänkaupan varhainen taitaja *Helsingin Sanomat*.  21.2.1991. Viitattu 4.2.2024.
**Juha Mäkelä** (s. 1971) on suomalainen juristi, joka toimii Suomen korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena.

Mäkelä valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1997 ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1999 sekä sai varatuomarin arvon vuonna 2000. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2010. Suomalainen Lakimiesyhdistys palkitsi hänet vuoden väittelijäksi.

Vuosina 1997–2009 Mäkelä toimi Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa assistenttina, tutkijana ja viransijaisena yliopistonlehtorina. Vuonna 2010 hän siirtyi työskentelemään korkeimpaan oikeuteen, jossa hän toimi määräaikaisena esittelijäneuvoksena 2010–2015, oikeussihteerinä 2011, vanhempana oikeussihteerinä 2011–2015 ja esittelijäneuvoksena 2015–2017. Lisäksi hän toimi korkeimman oikeuden riita-asioiden ryhmäpäällikkönä vuosina 2014–2017. Hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. tammikuuta 2018 alkaen.

Mäkelä on myös toiminut Vakuutuslautakunnan esittelijänä vuosina 2009–2010, kuluttajariitalautakunnan täysistunnon jäsenenä vuosina 2012–2017 ja asianajajatutkintolautakunnan puheenjohtajana vuonna 2023.

Julkaisuja
----------

* *Sopimus ja erehdys: Sopimusoikeudellinen tutkimus oikeuserehdyksestä valinnanvapauden teorian näkökulmasta*. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2010. ISBN 978-951-855-296-6.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Juha Mäkelä *Korkein oikeus*. Viitattu 1.2.2024.
2. ↑  Vuoden väittelijä Suomalainen Lakimiesyhdistys. Viitattu 4.2.2024.


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Korkeimman oikeuden jäsenet |
| --- |
|  |
| Presidentti: **Leppänen** |
|  |
| 
* Häyhä (2001–)
* Sippo (2008–)
* Kantor (2010–)
* Pynnä (2012-)
* Huovila (2013–)
* Antila (2015–)
* Uusitalo (2017–)
* Engstrand (2017–)
* Ilveskero (2017–)
* Mäkelä (2018–)
* Välimaa (2018–)
* Tammi-Salminen (2018–)
* Tapani (2018–)
* Ojala (2019–)
* Guimaraes-Purokoski (2019–)
* Turpeinen (2022–)
* Pulkkinen (2023–)
* Pölönen (2024–)

 |

 |
**1,1-dimetyylihydratsiini** eli **epäsymmetrinen dimetyylihydtratsiini** (tunnetaan ainakin avaruustekniikassa lyhenteellään **UDMH**) on raketin nestemäinen hypergolinen polttoaine, joka otettiin käyttöön 1950-luvulla. Yhdisteestä käytetään myös nimeä N,N-dimetyylihydratsiini. 1,1-dimetyylihydratsiinia poltetaan rakettimoottoreissa typpitetraoksidilla (hapetin on toisinaan IRFNA tai nestehappi). UDMH on jalostettu hydratsiinista.

Sen kemiallinen kaava on C2N2H8.

UDMH on myrkyllinen, haihtuva hygroskooppinen neste, jonka sulamispiste on –57 °C ja kiehumispiste on 63 °C sekä CAS-numero 57-14-7. Sen tiheys on 0,793 g/cm3. Sen moolimassa on 60,10 g/mol. Sillä on ammoniakin kaltainen haju. Ilman koskettaessa sitä se muuttuu keltaiseksi ja absorboi ilman happea ja hiilidioksidia.

UDMH:ta voidaan varastoida säiliöissä jäähdyttämättä pitkiä aikoja. Sen ominaispaino on suuri. Kuten monet muutkin avaruustekniikan tuotteet, se on kallista.

UDMH on stabiilimpaa kuin hydratsiini N2H4 – etenkin korkeammissa lämpötiloissa. Sitä on käytetty kaikkien suurten avaruusmaiden kantorakettien polttoaineena. Esimerkiksi Proton-, Titan IV- ja Delta II -raketit käyttävät UDMH:ta. Amerikkalaiset kantoraketit käyttävät Aerozine 50 -polttoainetta, josta 50 % on hydratsiinia ja 50 % UDMH:ta. Rakettipolttoaineena UDMH:n määrittelee Yhdysvaltain asevoimien standardi MIL-D-25064.

Epäterveellinen aine
--------------------

UDMH on myrkyllinen ja karsinogeeninen aine. Se imeytyy ihon läpi joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Se voi räjähtää, jos joutuu kosketuksiin hapettimien kanssa. 1980-luvulla pohdittiin – ilmeisesti Yhdysvalloissa eikä Euroopassa – sitä, että eri elintarvikkeissa, etenkin omenatuoremehuissa, havaitut UDMH-pitoisuudet voivat aiheuttaa syöpää. UDMH reagoi erityisen voimakkaasti otsonin kanssa. Koska rakettimoottorien palamisprosessi on epätäydellinen, ne voivat vaurioittaa otsonikerrosta merkittävästi lentäessään otsonikerroksen läpi.

Aiheesta muualla
----------------

* 1,1-Dimetyylihydratsiinin kansainvälinen kemikaalikortti
* 
* 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,1-Dimethylhydrazine (englanniksi)
**Eero Johannes Korpela** (6. huhtikuuta 1898 Kauvatsa – 14. kesäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen virkamies, MTK:n toiminnanjohtaja ja pitkäaikainen maatalouspolitiikan vaikuttaja Suomessa.

Korpelan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Wilhelm Korpela ja Amanda Huhti ja puoliso vuodesta 1936 Ruth Eva Ulrika Nordman (s. 1918). Hän suoritti sekä filosofian kandidaatin että agronomin tutkinnot Helsingin yliopistossa ja toimittuaan lyhyen aikaa opettajana tuli Maataloushallituksen aktuaariksi. Samaan aikaan hän työskenteli silti myös yliopiston maanviljelystalouden assistenttina. Vuonna 1930 Korpela siirtyi tutkijaksi MTK:hon, joskin hän toimi pari vuotta myös puolustusministeriössä. Sotavuosina hän työskenteli maatalousministeriössä. Korpela piti maatalouden uhkana ylituotantoa ja tuli tunnetuksi yleisemmän kasvuun tähtäävän pyrkimyksen kriitikkona. Hän suhtautui varauksellisesti myös sotien jälkeiseen maaseudun asutuspolitiikkaan, vaikka oli tuolloin jo MTK:n toiminnanjohtaja. Siinä tehtävässä hän muodosti läheisen työparin järjestön puheenjohtajien Juho Jänneksen ja vuodesta 1955 Veikko Ihamuotilan kanssa. Korpela jäi eläkkeelle 69-vuotiaana, jolloin häntä seurasi MTK:n toiminnanjohtajana Heikki Haavisto. *Maaseudun Tulevaisuus* -lehteen hän kirjoitti vielä eläkkeellä ollessaan pakinoita nimimerkillä *Talon Jussi*. Hänelle valmistellusta professorin arvonimestä Korpela kieltäytyi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mäkinen, Riitta: "Eero Johannes Korpela", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 343-344. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**UnsraW** (jap. アンスロウ, *Ansurou*) oli japanilainen Visual kei -yhtye, joka soittaa raskasta metallimusiikkia. Vaikka musiikissa kuulee vaikutteita Dir en greystä, jonka suuri ihailija Yuuki on, on UnsraW:lla oma tyylinsä. 

Yhtyeen tunnistettavin piirre on heidän ulkonäkönsä. SpeedDisk on vaatettanut yhtyeen ID Japanin (kuuluisa Visual Kei -vaatteita suunnitteleva muotifirma) asuihin, ja heidän hirviömäiset maskinsa on suunnitellut Screaming Mad George, joka on aiemmin työskennellyt mm. Penicillinin, hiden ja X Japanin kanssa.

Historia
--------

Kaikki alkoi pian COЯE THE CHILDin hajoamisen jälkeen, kun Yuuki suostutteli rumpali Shon hänen uuteen projektiinsa, ja mukaan liittyi vielä Jun, Tetsu ja Rai (Jokerin Setsuki).

Yhtye keikkaili yksityisesti ja heidät huomioitiin nopeasti. Virallisesti UnsraW esitettiin yleisölle ID Japanin sponsoroimassa onemanissa, Gate of Deathissa, joka järjestettiin 23. elokuuta. Seuraavalla viikolla he julkaisivat ensimmäisen maxi-singlensä, -9-n, joka sisälsi COЯE THE CHILDin kappaleen Warai oni.

Bändi oli tauolla laulaja Yukin sairauden vuoksi. Yuuki sairastui myöhään vuoden 2007 lopulla ja on ollut sairaalahoidossa siitä lähtien. Tauko alkoi virallisesti 30.5.2008 ja tauon päättyminen ilmoitettiin Jamessa 25.06.2009. 

Bändin basisti Jun oli tauon aikana joutunut auto-onnettomuuteen, ja joutui jättämään bändin.

Myöhemmin vuoden 2010 vuoden puolella tuli tieto, että kitaristi Rai jättää bändin 27.2.2010.

Uudet jäsenet Jin (basso) ja Madoka (kitara) julkistettiin 1.3.2010. Jin oli myös ollut bändin ensimmäisellä Euroopan kiertueella mukana.

UnsraW'n Euroopan kiertue oli helmikuussa, ja keikkoja oli Alankomaissa, Ranskassa ja Saksassa. Keikan piti olla Ruotsissa myös, mutta se peruutettiin.

Diskografia
-----------

### Japani

#### Album & Mini-Album

* Abel/Kein (6.2.2008)
* Kein (29.9.2007)
* Abel (29.8.2007)
* -Calling- (28.3.2007)
* Spiral Circle -COMPLETE- (24.1.2007)
* Spiral Circle (type A) (20.12.2006)
* Spiral Circle (type B) (20.12.2006)

#### Single & Maxi-Single

* Lustful Days (27.6.2007)
* Gate of Death (25.10.2006)
* -9- (30.8.2006)

#### DVD

* Screaming Birthday (27.6.2007)

### Eurooppa

#### Album & Mini-Album

* Abel/Kein (16.11.2007)
* Spiral Circle ~Complete~ (20.4.2007)

#### DVD

* Screaming Birthday (27.7.2007)

Lähteet
-------

* JaMEn UnsraW-artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* Virallinen blogi (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* Fanisivusto Laughin Demon (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Forum Marinum on merenkulun ja merivoimien historian valtakunnallinen vastuumuseo. Sen kokoelmiin kuuluu muun muassa höyrykäyttöinen satamahinaaja Vetäjä V.
**Suomen valtakunnalliset vastuumuseot** ovat museoita, joiden tehtäviin kuuluu muun muassa ohjata museotoimintaa koko Suomessa omalla erikoisalallaan ja toimia kulttuuriperinnön valtakunnallisina asiantuntijoina. Uudistetun museolain mukaan alueelliset vastuumuseot ja valtakunnalliset vastuumuseot korvasivat maakunta- ja aluetaidemuseojärjestelmän sekä valtakunnalliset erikoismuseot. Laki astui voimaan 1.1.2020. Valtakunnalliset vastuumuseot saavat korotettua valtionosuutta ja niillä on oltava suunnitelma valtakunnallisen toiminnan tavoitteista. Museot neuvottelevat painopisteistä ja tavoitteista Museoviraston kanssa.

Suomessa on 17 valtakunnallista vastuumuseota:

| Museon nimi | Sijainti | Aloittanut toiminnan\* |
| --- | --- | --- |
| Alvar Aalto -museo | Jyväskylä | 1966 |
| Arkkitehtuurimuseo | Helsinki | 1956 |
| Designmuseo | Helsinki | 1873 |
| Forum Marinum | Turku | 1999 |
| Lusto – metsämuseo | Punkaharju, Savonlinna | 1988 |
| Mobilia – auto- ja tiemuseo | Kangasala | 1992 |
| Saamelaismuseo Siida | Inari | 1959 |
| Suomen ilmailumuseo | Vantaa | 1969 |
| Suomen käsityön museo | Jyväskylä | 1888 |
| Suomen lasimuseo | Riihimäki | 1961 |
| Suomen maatalousmuseo Sarka | Loimaa | 2005 |
| Suomen Rautatiemuseo | Hyvinkää | 1898 |
| Suomen valokuvataiteen museo | Helsinki | 1969 |
| Teatterimuseo | Helsinki | 1962 |
| Tekniikan museo | Helsinki | 1969 |
| Työväenmuseo Werstas | Tampere | 1993 |
| Urheilumuseo | Helsinki | 1943 |
|

Vuosiluku tarkoittaa museon toiminnan aloittamisvuotta tai museon avaamisvuotta. Valtakunnallisen erikoismuseon nimitys on voinut tulla tätä myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valtakunnalliset vastuumuseot *Museovirasto*. Viitattu 9.6.2020.
2. ↑  Museoiden valtionosuudet *Opetus- ja kulttuuriministeriö*. Viitattu 9.6.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Suomen valtakunnalliset vastuumuseot (Q19310331)ohje |
| --- |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
|  |

 |
Aeros
**Aeros** oli saksalainen kaukokartoitussatelliitti, jonka Saksa toteutti yhdessä Nasan kanssa. Satelliitti tutki ilmakehää ja ionosfääriä.

Aeros-satelliitin rakensi yhdysvaltalainen Ball Aerospace. Mission rahoittivat Nasa ja Saksan *Bundesministerium für Foschung und Technologie*. 

**Aeros A**  ja **Aeros B** satelliiteissa oli samat laitteet, A-satelliitissa osa laitteista ei toiminut. Aikoinaan suunniteltiin Aeros C -satelliittia, joka olisi laukaistu sukkulalla.*lähde?*

Aeros-satelliittien maa-asemista yksi sijaitsi Utsjoen Kevolla.*lähde?*

Spesifikaatio
-------------

* Laukaisin Scout
* Laukaisupaikka Vandenbergin tukikohta
* Laukaisut 16.12. (AEROS), 16.7.1974 (AEROS B)
* Satelliittien massa 280 paunaa (noin 127 kiloa)
* Aeros B:n massa 125,7 kg
* Teho 4,7–34,3 W

Lähteet
-------

* Yenne, Bill, *The Encyclopedia of US Spacecraft*, Exeter Books (A Bison Book), New York, 1985. ISBN 0-671-07580-2

### Viitteet

1. ↑  Yenne 1985, s. 12
2. ↑  Yenne 1985, s. 82
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 15.1.2014)

Aiheesta muualla
----------------

* Goddard Space Flight Center (Arkistoitu – Internet Archive)
* AEROS B Satellite (Arkistoitu – Internet Archive)
**Spin** on Turun Science Fiction Seuran julkaisema scifiin, fantasiaan ja muuhun spekulatiiviseen fiktioon keskittyvä kulttuurilehti. Lehdessä julkaistaan muun muassa kotimaisia ja ulkomaisia spefinovelleja sekä arvosteluja, artikkeleita ja uutisia kirjoista, elokuvista, sarjakuvista ja muista spefiharrastajia kiinnostavista aiheista. Spin julkaisee vuosittain Nova-kirjoituskilpailun voittajan.

Spin on suomalaisen spefilehtien joukossa niin sanottu yleisaikakauslehti, joka käsittelee laajasti erilaisia kiinnostavia spekulatiivisia aiheita. Lehden sisällössä painottuvat uudet ilmiöt ja turkulaisuus.

Spin ilmestyy kahdesti vuodessa painettuna lehtenä. Samalla Verkko-Spiniin ilmestyy valitun teeman mukaista sisältöä. Verkko-Spiniä päivitetään myös painettujen numeroiden välissä.

Spinin historiaa
----------------

Spin on ilmestynyt vuodesta 1977 lähtien. Se on Suomen vanhin tieteis- ja fantasiakirjallisuuteen keskittyvä julkaisu, joka on ilmestynyt keskeytyksettä ensimmäisestä numerostaan saakka.

Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Markku Haapio. Haapio jatkoi päätoimittaja vuoteen 1980 asti, minkä jälkeen lehteä toimitti jonkin aikaa toimituskunta. Toimituskunnasta päätoimittajaksi nousi lopulta Kari Mäentaka.

Spinin ulkoasu ja sisältö ovat vaihdelleen vuosien ajan runsaasti. Siihen ovat vaikuttaneet päätoimittajien ja toimituskunnan vaihtuvuus sekä TSFS:n taloudellinen tilanne. Esimerkiksi numero 1/1990 on vain neljän sivun mittainen, kun taas numerossa 1/2000 oli peräti sata sivua. 

Lehden julkaisutahti on myös vaihdellut paljon. Keskimääräisesti Spin on pyrkinyt ilmestymään neljä kertaa vuodessa. Välillä lehteä on kuitenkin julkaistu peräti kuusi kertaa vuodessa, kuten vuosina 1993–2001. Vuodesta 2016 lähtien Spin on ilmestynyt painettuna kaksi kertaa vuodessa (paitsi vuonna 2017, jolloin ilmestyi kaksiosainen English Special) opetus- ja kulttuuriministeriö muuttaessa pienlehtien apurahakriteerejään.

Lista Spinin päätoimittajista 1977–2021
---------------------------------------

* Markku Haapio, 1977–1980
* Kari Mäentaka, Timo Mäntylä ja Esa Riihonen (toimituskunta), 1980–1981\*
* Kari Mäentaka, 1982
* Harri Haarikko, 1983–1986
* Erkki Lindholm, 1986–1988
* Ben Roimola, 1988–1992
* Pasi Neva, 2/1990
* Tero Ykspetäjä, 1993–1997
* Shimo Suntila, 1997–2004
* Leila Paananen (toimitussihteeri), 3–4/2004, 4b/2004\*
* Johanna Ahonen, 2005–2007
* Tiina Männistö-Funk, 1/2008
* Mari Saario, 2008–2010
* Mirelle Aalto, 2010–2012
* Milla Aalto, 2013–2014
* Akseli Pekkarinen, 2015–2016
* Anna Mattila, 2017–2021
* Amanda Suomi 2021–2023
* Emma Korhonen 2024–

\* Lehdellä ei ollut päätoimittajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tutustu Spiniin! *Spin*.  1.6.2020. Viitattu 22.10.2021.
**Ahlen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Sitä rajaavat Sendenhorst, Ennigerloh, Beckum, Lippetal, Hamm ja Drensteinfurt. Kaupunki kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Warendorfin piirikuntaan. Vuoden 2021 lopussa siellä oli 53 348 asukasta Sen pinta-ala on 123,1 neliökilometriä ja asukastiheys 433 as./km².

Historia
--------

Nykyisen Ahlenin paikalla on sijainnut aikoinaan saksien asutus. Varhaisin maininta alueesta historiallisissa lähteissä sijoittuu vuoden 850 tienoille, jolloin asutus tunnettiin nimellä *Villa Alna*. Siitä kasvoi 1200-luvulle tultaessa kaupunki. Ahlen mainittiin kaupunkina ensimmäisen kerran vuonna 1224, ja kaupunginmuuri pystytettiin vuonna 1271. Kaupunki kuului Hansaliittoon. Kaupunginmuurin purkaminen käynnistyi vuonna 1765 ja vuoteen 1929 mennessä viimeisetkin osat muurista katosivat.

Ahlen joutui hävitykseen kohteeksi kolmikymmenvuotisessa sodassa vuosina 1618–1648. Kaupunkia ja sen asukkaita turmeli myös rutto. Vuosien 1480, 1686 ja 1744 suuret tulipalot saivat aikaan huomattavaa hävitystä kaupungissa, ja se ajautui syvään taantumukseen. Vuonna 1847 kaupunki lähti jälleen kasvamaan uuden rautatieyhteyden avauduttua, ja siitä muodostui vahva teollisuuskaupunki.

Kaupunkia pommitettiin toisessa maailmansodassa siellä sijainneen merkittävän hiilikaivoksen vuoksi.

Ystävyyskaupungit
-----------------

Ahlenilla on neljä ystävyyskaupunkia:

* Tempelhof-Schöneberg, Saksa
* Differdange, Luxemburg
* Penzberg, Saksa
* Teltow, Saksa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stadt Ahlen - Geografische Angaben Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Bevölkerung nach Gemeinden Landesbetrieb IT.NRW. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
3. ↑  500 v. Chr. bis 1246 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
4. ↑  1250 bis 1457 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
5. ↑  1757 bis 1809 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
6. ↑  1614 bis 1686 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
7. ↑  1847 bis 1879 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
8. ↑  1936 bis 1946 Stadt Ahlen.  Arkistoitu 24.7.2023. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)
9. ↑  Partnerstädte Stadt Ahlen.  Arkistoitu 31.5.2022. Viitattu 24.7.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ahlen** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Irronnut ovi.
Oviaukko ulkoa nähtynä
**Alaska Airlinesin lento 1282** oli Alaska Airlinesin Yhdysvaltain maansisäinen reittilento Portlandin kansainväliseltä lentoasemalta Ontarion kansainväliselle lentoasemalle. 5. tammikuuta 2024 lentoa operoineen Boeing 737 MAX 9 -tyyppisen lentokoneen hätäovi irtosi kesken lennon noin 4 800 metrin korkeudessa. Kone teki hätälaskun Portlandiin, eikä onnettomuus vaatinut kuolonuhreja.

Lento
-----

Kone oli mallia Boeing 737 MAX 9, sarjanumeroltaan 67501. Se oli ollut lentoyhtiön nimen alla marraskuusta 2023 lähtien.

Lento lähti Portlandin lentoaseman kiitotieltä 28L. National Transportation Safety Boardin lausunnon mukaan koneesta katosi paineistus kello 17:12.33, ja happinaamarit putosivat sekuntia myöhemmin. Kello 17:13 kone laskeutui noin 3 000 metriin ja alkoi kääntyä vasemmalle. Matkustamon paineistus oli noin 72 kilopascalia. Kone laskeutui Portlandin lentoasemalle kello 17.26.

Jälkiseuraukset
---------------

Tapaus on tutkinnan alla. NTSB tiedotti 8. tammikuuta tutkivansa lentoarvotallentimen tiedot, sekä pyytävänsä apua Boeingilta. Koneen vasemmalta puolelta irronnut ovi löydettiin Portlandista yksityishenkilön pihasta. Tapauksen seurauksena kaikki Yhdysvaltain alueella tai yhdysvaltalaisen lentoyhtiön nimissä operoivat MAX 9 -malliset lentokoneet määrättiin lentokieltoon toistaiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Fraher, Amy: Why did Alaska Airlines Flight 1282 have a sealed-off emergency exit in the first place? The answer comes down to money *theconversation.com*. Conversation. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2  N704Al Alaska Airlines Boeing 737 MAX9 *planespotters.net*. Planespotters. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
3. 1 2  NTSB Media Brief - Alaska Airlines Flight 1282 (Jan 8) livestream *livelähetys*.  8.1.2024. YouTube:  NTSB. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Chang, Rachel: How the Boeing 737 Max 9 Grounding Is Impacting Flights *cntraveler.com*.  16.1.2024. Conde Nast Traveler. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
**bc** (basic calculator, aluksi Bell calculator) on matemaattisten lausekkeiden käsittelyyn tarkoitettu täsmäkieli. bc kuuluu Unixin POSIX-standardiin ja tulee jokaisen Unix-käyttöjärjestelmän mukana. Kieli toteutetaan saman nimisellä ohjelmalla, jota voi käyttää interaktiivisesti komentoliittymällä tai shell-skripteissä matemaattisten lausekkeiden ratkaisuun.

bc on rajoittamattoman tarkkuuden kieli. Kuitenkin oletusasetuksena desimaalien määrä on nolla ja tulostettaessa desimaaliluvut pyöristetään alaspäin, joten esimerkiksi laskutoimituksen `2/3` tulos on nolla.

bc julkaistiin AT&T:n version 6 Unixissa vuonna 1975. Sen kirjoitti Bell Labsin Lorinda L. Cherry. Ohjelma oli käyttöliittymä Robert H. Morrisin ja Cherryn kirjoittamalle käänteistä puolalaista notaatiota käyttävälle rajoittamattoman tarkkuuden dc-ohjelmalle (desktop calculator).

Ohjelma standardoitiin POSIX-standardiksi 1991. Alkuperäinen ohjelma tulee useiden kaupallisten Unixien ja Plan 9 -käyttöjärjestelmän mukana.
GNU-projektin bc:n kirjoitti Philip A. Nelson.

Gavin D. Howardin bc tulee FreeBSD:n versioiden 13 ja 14 mukana ja kuuluu BusyBox ja Androidin toybox-paketteihin.

OpenBSD:ssa on oma Otto Moerbeekin tekemä toteutus, joka sisältää jotain GNU-laajennuksia. OpenBSD:n versio toimii dc:n päällä, kun GNU:n on suoraan C-kielellä kirjoitettu.

Esimerkit
---------

bc:n kieli muistuttaa C-kieltä ja sisältää suunnilleen samat operaattorit ja kontrollirakenteet (if, while, for). Lausekkeiden arvot tulostetaan, jos niitä ei sijoiteta. 
bc perii dc:n rajoituksena yksikirjaimiset muuttujien nimet.

GNU:n ja OpenBSD:n versiot sisältävät laajennuksena loogiset operaattorit !, && ja || (¬, ∧ ja ∨). Lisäksi if-lauseelle on else-haara.

Seuraava komentoriviltä käynnistettävä esimerkki laskee piin arvon 10000 desimaalin tarkkuudella.
bc on käynnistettävä -l-parametrilla, joka lataa standardikirjaston, joka sisältää trigonometriset funktiot. Ohjelma laskee arkustangentin arvon yhdellä radiaanilla ja kertoo sen neljällä.
Ohjelman ajo voi kestää useita minuutteja:

```
 echo "scale=10000; 4*a(1);" | bc -lq
```

Seuraava funktio laskee kumulatiivisen normaalijakauman arvon:

```
define phi(x) {
    auto s,t,b,q,i,const
    s=x; t=0; b=x; q=x*x; i=1
    while(s!=t)
        s=(t=s)+(b*=q/(i+=2))
    const=0.5*l(8*a(1))   # 0.91893...
    return .5+s*e(-.5*q-const)
}
phi(0)
.50000000000000000000

```

Lähteet
-------

* bc(1), bc - An arbitrary precision calculator language, General Commands Manual, GNU Project, 2006-06-11
* bc(1), bc - arbitrary-precision arithmetic language and calculator, General Commands Manual, OpenBSD, March 8, 2021
* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Ngonidzashe Makusha** (s. 11. maaliskuuta 1987) on zimbabwelainen pikajuoksija ja pituushyppääjä.

Makusha sijoittui Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 pituushypyssä 12:nneksi ja karsiutui 100 metrin juoksun välierissä. Algerin Afrikan kisoissa 2007 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä avausosuuden Zimbabwen pronssijoukkueessa. Seuraavana vuonna hän paransi pituushypyn Zimbabwen halliennätystä kolme ja ulkorataennätystä kaksi kertaa päätyen tulokseen 830, jolla voitti NCAA:n mestaruuden. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 819, jolla jäi vain sentin pronssimitalista. 

Makusha teki vuonna 2009 Zimbabwen halliennätykset 60 metrin juoksussa (6,60) ja pituushypyssä (821) sekä voitti jälleen NCAA:n ulkoratamestaruuden pituushypyssä. Vuonna 2011 hän voitti NCAA:n hallimestaruuden pituushypyssä ja paransi huhtikuussa 100 metrin juoksun Zimbabwen ennätyksen aikaan 9,97. Kesäkuussa hän voitti NCAA:n mestaruuden maansa ennätystuloksilla sekä 100 metrillä (9,89) että pituushypyssä (840). Aiemmin molempien lajien yliopistomestaruuden olivat samana vuonna miesyleisurheilijoista voittaneet vain William DeHart Hubbard, Jesse Owens ja Carl Lewis. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin ja sai pituushypyssä pronssia tuloksella 829 cm. Hän on Zimbabwen ensimmäinen mitalisti yleisurheilun MM-kilpailuissa.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 9,89 | Des Moines | 10. kesäkuuta 2011 |
| 200 m | 21,38 | Windhoek | 4. heinäkuuta 2006 |
| Pituushyppy | 840 | Des Moines | 9. kesäkuuta 2011 |
| Kolmiloikka | 14,90 | Windhoek | 4. heinäkuuta 2006 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 m | 6,30 | Gainesville | 26. tammikuuta 2008 |
| 60 m | 6,60 | Blacksburg | 27. helmikuuta 2009 |
| Pituushyppy | 821 | Blacksburg | 27. helmikuuta 2009 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ngonidzashe Makusha Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ngonidzashe Makusha Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑  Men 4x100m Relay Athletics Africa Games 2007 Alger (ALG) *todor66.com*. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
4. ↑  LONG JUMP MEN *Beijing 2008*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
5. 1 2 3  Afrikkalaisopiskelija liittyi legendojen joukkoon *iltasanomat.fi*.  11.6.2011. Viitattu 12.6.2011.
6. ↑  Johnson, Len: Men's Long Jump - Final - Phillips takes record fourth World Champs gold medal *worldathletics.org*.  2.9.2011. IAAF. Viitattu 6.9.2011. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Constantin Axel Lenid Boije af Gennäs** (15. huhtikuuta 1854 Porvoon mlk - 25. toukokuuta 1934 Porvoo) oli Suomen pelastusarmeijan ensimmäinen johtaja ja vapaakirkollinen vaikuttaja vanhasta suomalaisesta Boije af Gennäksen suvusta.

Boije af Gennäsin vanhemmat olivat eversti Adolf Vilhelm Boije af Gennäs ja Anna Charlotta Matilda Grundelstjerna ja puolisot vuodesta 1880 Hilda Maria Carolina Ulrika Sasse (k. 1895) ja vuodesta 1899 Elin Naima Eleonora Rosenberg (k. 1843). Boije af Gennäs kävi lähetysopistoa Ruotsissa 1873–1874 ja toimi maallikkosaarnaajana ja Ruotsin lähetysseuran lähettinä Suomessa vuodesta 1879. Vuonna 1880 hän perusti Helsingin työkoti- ja yömajayhdistyksen ja toimi sen puheenjohtajana 1880–1890. Hän omisti Ilolan kartanon Porvoon maalaiskunnassa 1909–1932. Boije af Gennäs oli valtiopäivämies aatelissäädyssä 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Boije af Gennäs koki 16-vuotiaana uskonnollisen herätyksen ja ryhtyi vapaan herätyksen tunnustajaksi. Kiinnostus sosiaalisiin kysymyksiin johti hänet pelastusarmeijan kadettikouluun Englantiin 1889 ja hänestä tuli Suomen pelastusarmeijan ensimmäinen johtaja. Hän oli tehtävässä kuitenkin vain vuoden ja keskittyi sen jälkeen kartanonsa hoitamiseen, vaikka säilyttikin yhteydet uskonyhteisöihinsä. Hän oli maanviljelijänä Suomen ensimmäisiä vuoroviljelyä soveltaneita ja harrasti kasvinjalostusta, kehittäen muun muassa kaura- ja ruislajikkeita.

Upseeri ja virka- ja valtiopäivämies Knut Adolf Boije af Gennäs oli Constantin Boije af Gennäsin veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuka kukin oli Viitattu 18.4.2021.
2. 1 2 3  Biografiasampo: Constantin Boije af Gennäs Viitattu 18.4.2021.
3. ↑  Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Boije af Gennäs nr 16, Tab 40 Viitattu 20.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Marja-Liisa Kiljunen** on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut 2008–2012 Suomen Liettuan-suurlähettiläs Vilnassa sekä samalla Valko-Venäjällä. Sitä ennen hän toimi vuodesta 2004 Helsingistä käsin kiertävänä suurlähettiläänä Keski-Aasian tasavalloissa Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa sekä vuosina 2004–2005 myös Mongoliassa. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1983.

Kiljunen on työskennellyt kotimaassa ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla ja itäosastolla sekä palvellut Suomen Nairobin-suurlähetystössä. Kiljunen on työskennellyt myös Helsingin yliopistossa, YK-yliopiston Wider-instituutissa, Unicefin päämajassa New Yorkissa sekä toiminut Suomen YK-liiton ja Sosialidemokraattisten Naisten pääsihteerinä.

Marja-Liisan Kiljusen puoliso oli vuosina 1972–2009 SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen. Heillä on neljä täysi-ikäistä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen suurlähetystö, Vilna. Uutiset, 8.8.2008. Viitattu 7.4.2017
2. ↑  Maatiedosto, Liettua. Kahdenväliset suhteet. Ulkoasiainministeriö (Arkistoitu – Internet Archive) 29.3.2017. Viitattu 7.4.2017
3. ↑  Mika Mölsä: Kimmo Kiljusen avioliitto päättyi 37 yhteisen vuoden jälkeen  8.4.2009. Ilta-Sanomat. Viitattu 21.9.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo alkoholijuomasta. Yö-yhtyeen kappaleesta katso artikkeli Tia-Maria.*
Tia Mariaa lasissa pullon kera.
**Tia Maria** on Karibialla, Jamaikalla valmistettua kahvilikööriä jonka pohja on jamaikalaista rommia ja maku tulee paikallisista aineista; Jamaikan Blue Mountain kahvipavuista, vaniljasta ja ruokosokerista. Alkoholia siinä on 20 prosenttia. 1980-luvulla sen alkoholiprosentti oli 31,5. Vanhoja silloin pullotettuja pulloja oli vielä vuonna 2020 joillakin vanhojen alkoholien kauppialla myynnissä. Tia Mariaa käytetään cocktaileihin ja kahvin kanssa ja jälkiruuissa. Sitä käytetään myös sellaisenaan jäiden kanssa.

Pernod Ricard osti Tia Mariaa valmistavan yrityksen vuonna 2005 ja myi sen vuonna 2009 suurelle italialaiselle viini ja likööriyhtiölle Illva Saronnolle 125 miljoonalla eurolla.

Historia
--------

Tarun mukaan Tia Maria olisi peräisin 1600-luvun puolivälistä. Silloin nuori aristokraatti joutui pakenemaan levottomuuksia perheen plantaasilta ja hänellä oli mukanaan perheen palvelija joka pelasti mukaansa perheen aarteen, korurasian jossa oli mustista helmistä tehdyt korvakorut ja resepti tälle liköörille. Likööri sai nimensä palvelijan mukaan "Tia Maria" (esp. *Tia* = täti).

Resepti jäi unohduksiin vuosiksi ja sen löysi 1940-luvulla tohtori Kenneth Leigh Evans joka alkoi tuottamaan ja markkinoimaan sitä. Kuitenkin erään toisen tiedon mukaan likööri olisi kehitetty Jamaikalla 1930-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Tia Maria *TasteAtlas*. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Tia Maria Liqueur Spirit *Haskell's – The Wine People*.  Arkistoitu 27.7.2020. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
3. ↑  Tia Maria *Old Liquor Company*.  Arkistoitu 27.7.2020. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
4. ↑  Print ad drive for Tia Maria *The Grocer*.  21.4.2008.  Arkistoitu 27.7.2020. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
5. 1 2  Tia Maria sold *The Gleaner*.  29.6.2009. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
6. 1 2  The History of Tia Maria Coffee Liqueur *Drinksfeed.com*.  8.1.2019. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
7. 1 2  About Tia Maria *Tia Maria*. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tia Maria** Wikimedia Commonsissa

* Offical pages *Tia Maria*. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
* Tia Maria Coffee Liqueur *Difford's Guide*. Viitattu 27.7.2020. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo elokuvasta. Linja-autopysäkistä on erillinen artikkeli.*

**Bussipysäkki** (*Bus Stop*, myös *The Wrong Kind of Girl*) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1956. Elokuvan on ohjannut Joshua Logan, ja sen pääosissa näyttelivät Marilyn Monroe ja Don Murray. Muissa rooleissa ovat mukana muun muassa Arthur O'Connell, Betty Field, Eileen Heckart, Robert Bray ja Hope Lange. Elokuvan tuotantoyhtiö on Fox, ja sen ensi-ilta oli 31. elokuuta 1956.

Toisin kuin useimmat Marilyn Monroen elokuvat, *Bussipysäkki* ei ole sen paremmin täysiverinen komedia kuin musikaalikaan, vaan pikemminkin draamaelokuva. Monroe laulaa siinä kuitenkin yhden laulun, "That Old Black Magic" (sävellys Harold Arlen, sanat Johnny Mercer).

*Bussipysäkki* perustuu kahteen William Motter Ingen näytelmään, *People in the Wind* ja *Bus Stop*.

Juoni
-----

Beau-niminen cowboy (Don Murray) ja hänen ystävänsä Virgil (Arthur O’Connell) matkustavat bussilla Phoenixin Montanasta Arizonaan osallistuakseen siellä pidettävään rodeoon. Samalla Beau toivoo löytävänsä oman "enkelinsä". 

Arizonassa kokematon Beau rakastuu kahvilalaulaja Chérieen (Marilyn Monroe) tämän laulaessa kappaleen "That Old Black Magic". Beau päättää viedä Chérien mukanaan Montanaan ja aikoo naida tämän seuraavana päivänä, mutta Chérie kuitenkin pakenee. Chérie nimittäin toivoo pääsevänsä Hollywoodiin, jossa hänen kykynsä huomattaisiin. Beau kuitenkin löytää Chérien ja pakottaa tämän nousemaan Montanan bussiin. 

Matkalla bussi pysähtyy Grace’s Diner -nimiseen ruokapaikkaan, sillä Montanaan vievä tie on peittynyt lumeen. Muut matkustajat ovat saaneet tietää, että Beau on siepannut Chérien ja kiusaa tätä. Miehet nujertavat Beaun, kunnes tämä lupaa jättää Chérien rauhaan. Kun Montanaan vievä tie on aurattu, katuva Beau, joka sai bussikuskilta edellisiltana selkäsaunan, pyytää anteeksi karkeaa käytöstään ja on valmis lähtemään kotiin ilman Chérietä. Chérie antaa Beaulle anteeksi, ja huomattuaan, että Beaulla on myös mukavampi puoli, hän päättää lähteä tämän mukaan.

Arviot
------

Erään televisioesityksen yhteydessä esitetyn arvion mukaan elokuva on katsojasta riippuen paikoin hauska tai vain pitkästyttävä. Sen loppuratkaisu pönkittää arvoja ajan hengessä.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Bussipysäkin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Palkintoehdokkuudet
-------------------

* Oscar-palkinto paras miessivuosanäyttelijä - Don Murray
* Golden Globe paras elokuvanäyttelijä komediassa tai musikaalissa - Marilyn Monroe
* Golden Globe paras elokuva - komedia tai musikaali
* BAFTA lupaavin tulokas - Don Murray
* DGA merkittävästä elokuvaohjauksesta - Joshua Logan

Lähteet
-------

1. ↑  AP: Bussipysäkki, Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma, 31/2014 sivu 11
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 4.7.2016.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bussipysäkki**.
**Tianjinin räjähdys** tapahtui keskiviikkona 12. elokuuta 2015 Tianjinin itsehallinnollisessa kunnassa Kiinassa. Se tapahtui noin kello 23.30 paikallista aikaa (UTC+8). Kiinan valtiollisen median mukaan räjähdys tapahtui räjähdekuljetuksessa. Räjähdys tapahtui kahdessa osassa, joista toinen tapahtui noin 30 sekuntia ensimmäisen jälkeen. Ensimmäisen räjähdyksen voimakkuus vastasi kolmea tonnia TNT:tä, toinen 21 tonnia. Xinhuan mukaan yli 700 henkilöä oli tuotu alueen sairaaloihin räjähdyksen jälkeen. Tianjinin hallinto kertoi lauantaina 15. elokuuta uhrimäärän olevan 104. Kateissa oli 95 ihmistä, joista 85 palomiehiä. Maanantaihin 17. elokuuta mennessä kuolleiden määräksi ilmoitettiin 114. Syyskuun 12. päivään mennessä virallinen kuolleiden lukumäärä oli kasvanut jo 173:een ja kahdeksan ihmistä oli edelleen kadoksissa.

Viranomaiset ovat vahvistaneet, että räjähdysalueella oli varastoituna ainakin natriumsyanidia, kalsiumkarbidia, ammoniumnitraattia ja kaliumnitraattia. Näistä ihmiselle myrkyllisintä on natriumsyanidi. Tuhoalueella kemikaaleja varastoinut Ruihai International Logistics -yritys ei ole kyennyt täysin selvittämään, mitä kaikkea se alueella säilöi. Tianjinin ympäristöviranomaisten mukaan vesinäytteet tuhoalueella sisälsivät (syyskuussa 2015) 20 kertaa turvallisena pidettävän määrän syanidia. Syanidia ei ole kuitenkaan löydetty aluetta ympäröivän, kolme kilometriä halkaisijaltaan olevan karanteenivyöhykkeen ulkopuolelta.

Kiinan viranomaisten toimia turmasta tiedottamisessa ja jälkiselvittelyssä on kritisoitu. Viranomaiset sensuroivat turmasta kertovia viestimiä sekä sosiaalisen median käyttäjiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tianjin explosion: China sets final death toll at 173, ending search for survivors *theguardian.com*. Guardian. Viitattu 15.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  天津爆炸最新消息：50人遇难 核生化救援队抵达  13.8.2015. iFeng. Viitattu 13.8.2015. (kiinaksi)
3. ↑  Valtava räjähdys Kiinan Tianjinissa tallentui videolle – ainakin satoja loukkaantunut *Helsingin Sanomat*.  12.8.2015. Viitattu 13.8.2015.
4. ↑  China blasts: Shipment explodes in Tianjin port *BBC News*. BBC. Viitattu 16.8.2015. (englanniksi)
5. ↑  China explosions: Tianjin residents hold protests  17.8.2015. BBC. Viitattu 20.8.2015. (englanniksi)
6. 1 2  Rimaila, Elisa: Tianjinin jättiräjähdys: Myrkkykemikaaleja säilyttäneellä varastolla ehkä puutteelliset luvat *Ilta-Sanomat*.  18.8.2015.  Arkistoitu 30.12.2015. Viitattu 15.1.2016.
7. ↑  Minitrue: Media Directives on Tianjin Port Explosions *chinadigitaltimes.net*.  15.8.2015. China Digital Times. Viitattu 15.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tianjinin räjähdysonnettomuus** Wikimedia Commonsissa