recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
♀
**Puna-ampiainen** (*Vespula rufa*) on yhdyskunta-ampiaisiin kuuluva myrkkypistiäislaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Puna-ampiainen on keskikokoinen, musta-keltainen ampiaislaji. Silmän etuosaan työntyvä uloke on yläosastaan musta, alempaa keltainen. Otsalla on keltainen laikku. Leukojen yläpuolella sijaitseva suukilpi on keltainen ja työläisillä ja kuningattarilla siinä on musta, ankkurimainen kuvio, kuhnureilla vain pieni musta keskitäplä. Takaruumis on musta-keltainen, mutta kahdessa etummaisessa jaokkeessa on vaihtelevissa määrin voimakkaan punaista väriä. Takimmaisen raajaparin säärten karvat ovat lyhyitä ja väriltään vaaleita. Työläiset ja kuhnurit ovat 10–14 mm, kuningattaret 16–20 mm pituisia.

Levinneisyys
------------

Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Aasian pohjoisosien poikki Japaniin ja Koreaan sekä edelleen Pohjois-Amerikkaan. Suomessa sitä tavataan koko maassa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Puna-ampiainen viihtyy erityisesti kosteissa ja varjoisissa metsissä, eikä se ole tyypillisimpiä kulttuuriympäristön asukkeja. Pesä on väriltään harmaa ja sijaitsee aina suojaisessa paikassa, yleensä heti maanpinnan alapuolella, mutta joskus jopa käytävän päässä syvällä maan alla, vain harvoin maanpinnan yläpuolella. Laji ei yleensä ole yhtä aggressiivinen kuin monet muut ampiaislajit.

Kuningatar aloittaa pesänrakennuksen toukokuussa ja ensimmäiset työläiset aloittavat kesäkuun alkupuoliskolla. Uusia kuningattaria ja kuhnureita tavataan heinä-elokuussa. Ainoastaan uudet, hedelmöittyneet kuningattaret talvehtivat. Pesä tuottaa noin 450 työläistä.

Puna-ampiaisen pesissä elää pesäloisena norkoampiainen (*Vespula austriaca*).

Lähteet
-------

1. ↑  Juho Paukkunen: Puna-ampiainen – *Vespula rufa* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. 1 2 3 4 5  *Nationalnyckeln till Sveriges Flora och Fauna. Steklar: Myror—getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae*. Uppsala: ArtDatabanken, SLU, 2012. ISBN 978-91-88506-78-8.  s. 317–318
3. 1 2  Bees, Wasps & Ants Recording Scheme (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Puna-ampiainen (*Vespula rufa*)
* Ötökkätieto: Puna-ampiainen (*Vespula rufa*)
* Pherobase: Semiochemicals of Vespula rufa, the Red wasp (englanniksi)
* Identification Atlas of the Vespidae (Hymenoptera, Aculeata) of the northeastern Nearctic region (englanniksi)
* Pistiäiswiki (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2143652
* Wikispecies: Vespula rufa
* BioLib: 69869
* BOLD: 78277
* CoL: 7G2VJ
* EPPO: VESURU
* EUNIS: 216092
* Fauna Europaea: 167808
* Fauna Europaea (new): 65538e40-0945-4433-9916-d5eb7173f580
* GBIF: 1311676
* iNaturalist: 182738
* IRMNG: 10990477
* NBN: NHMSYS0000876782
* NCBI: 1895167

 |

 |
**Kiss + Swallow** on IAMXin debyyttialbumi.

Vuonna 2004 julkaistu *Kiss + Swallow* on todella erilainen verrattuna Chris Cornerin aikaisempiin töihin Sneaker Pimpsin kanssa. Albumi on kokonaan nauhoitettu Chris Cornerin kotistudiossa Lontoossa vuosina 2003–2004.

Albumista on olemassa myös demo-versio. Niin sanottu "US Promo" vuoti nettiin vähän virallisen julkaisun jälkeen. Suuri osa kappaleista on samankaltaisia valmiilla levyllä. Kuitenkin osa kappaleista, kuten "Skin Vision", "Sailor" ja "You Stick It In Me", ovat huomattavasti erilaisia ja sisältävät erilaista musiikkia, melodioita. "Skin Visionin" demo-versiossa on kokonaan eri sanoitukset.

17. kesäkuuta, 2008 *Kiss + Swallow* uudelleenjulkaistiin Yhdysvalloissa erilaisella kannella. Albumi sisältää aiemmin julkaisemattoman kappaleen "I-Polaroids" ja uudelleen miksatun version kappaleesta "Kiss and Swallow".

Kappaleet
---------

1. I AM X – 0.14
2. Kiss and Swallow – 5.15
3. Sailor – 5.12
4. Naked But Safe – 5.23
5. Simple Girl – 4.41
6. Mercy – 6.02
7. Your Joy Is My Low – 5.20
8. I Like Pretending – 5.16
9. You Stick It In Me – 4.19
10. Skin Vision – 5.11
11. Missile – 3.35
12. White Suburb Impressionism – 5.05
13. Heatwave – 5.11

Arvostelut
----------

* Allmusic: 3/5 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  Allmusic review (englanniksi)
Magneettikuva aivoista potilaalta, jolla on vaskulaarinen dementia.
**Vaskulaarinen dementia** eli **verenkiertoperäinen muistisairaus** johtuu aivoverenkiertohäiriöiden aiheuttamista aivomuutoksista. Se on toiseksi yleisin dementian syy (20–30 % tapauksista) Alzheimerin taudin jälkeen. 

Vaskulaarisen dementian eli verenkiertoperäisen muistisairauden alatyyppejä ovat pienten suonten tauti, jossa on laaja-alaisia aivojen valkean aineen hapenpuutteesta johtuvia eli iskeemisiä muutoksia, aivojen syvien osien mikroinfarkteja ja mikroverenvuotoja, sekä suurten suonten tauti, jossa aivojen kuorikerroksessa on kortikaalisen osan infarkteja. 

Vaskulaarinen dementia ja Alzheimerin tauti voivat esiintyä myös yhtä aikaa, jolloin puhutaan sekamuotoisesta dementiasta eli muistisairaudesta.

Oireet
------

Vaskulaarisen dementian tyypillisiä oireita ovat toiminnanohjauksen häiriöt, älyllisten toimintojen hidastuminen, tasapainohäiriöt ja käytösoireet. Potilailla on myös muistihäiriöitä, mutta tämä piirre ei ole yhtä hallitseva kuin Alzheimerin taudissa. Taudin tyypistä ja aivoverenkiertohäiriöiden sijainnista riippuen vaskulaariseen dementiaan voi liittyä puheentuoton häiriöitä, halvausoireita, näkökenttäpuutoksia ja kävelyvaikeuksia. Vaskulaarinen dementia voi edetä vähitellen tai portaittain, jolloin taudissa saattaa esiintyä pitkiäkin tasaisia jaksoja.

Tutkiminen
----------

Potilaiden aivojen kerroskuvauksessa eli tietokonetomografiassa tai magneettikuvassa löydetään tavallisesti aivoverenkiertohäiriöiden jättämiä merkkejä, kuten vanhoja aivoinfarkteja, aivoverenvuotoja, aivojen valkean aineen vaskulaarista degeneraatiota eli aivoverisuonten rappeutumista, laajentuneita perivaskulaari eli verisuonta ympäröiviä tiloja ja aivoatrofiaa eli aivojen surkastumista. 

Aivojen toiminnallisissa kuvauksissa, kuten SPECT- ja PET-kuvissa, voidaan nähdä aivojen läiskittäisiä muutoksia. Muistihäiriön vaikeusastetta voidaan testata erilaisten muistitestien ja toimintakykymittausten avulla.

Lähteet
-------

* Seppo Soinila, Markku Kaste, Hannu Somer (toim.): *Neurologia*. Kustannus Oy Duodecim, 2001.

### Viitteet

1. ↑  Kustannus Oy Duodecim: Vaskulaarinen dementia (verenkiertoperäinen muistisairaus) *Duodecim - Terveyskirjasto*. Viitattu 30.12.2018.
2. 1 2  Sari Atula: Vaskulaarinen dementia (verenkiertoperäinen muistisairaus)  22.5.2015. Terveyskirjasto. Viitattu 17.11.2015.
**Uskottomat** (*Strangers When We Meet*) on Richard Quinen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Siinä menestyvä arkkitehti ja kahden lapsen isä Larry Coe (Kirk Douglas) rakastuu naapurin rouvaan (Kim Novak).

Elokuva käsikirjoituksen laati Evan Hunter oman romaaninsa pohjalta.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Kirk Douglas  | … |  Larry Coe
  |
|  Kim Novak  | … |  Maggie Gault
  |
|  Ernie Kovacs  | … |  Roger Altar
  |
|  Barbara Rush  | … |  Eve Coe
  |
|  Walter Matthau  | … |  Felix Anders  |

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomissa* Rauno Harju luonnehti elokuvaa sen televisioesityksen alla 1974 pinnalliseksi pikkuleffaksi, mutta kehui kuitenkin Kirk Douglasin ja Kim Novakin ohella käsikirjoittajaa ja ohjaajaa: "Jos jonkun on näitä melodraamoja tehtävä, olkoon se sitten kaikin mokomin pari Hunter–Quine. Osaavat he ainakin kutkuttaa romantiikannälkäisten kyynelkanavia paljon tyylikkäämmin kuin ne lahjattomat, jotka aikoinaan väsäsivät *Peyton Placen*."

Lähteet
-------

1. ↑  Harju, Rauno: Hollywoodin uskottomat.  *Helsingin Sanomat*, 22.11.1974, s. 47. Näköislehti (maksullinen).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Strangers When We Meet (film)
Gordon Thomson kanadalaisessa lastenohjelmassa vuonna 1971.
**Gordon Thomson** (s. 2. maaliskuuta 1945 Ottawa, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta *Dynastia*, jossa hän esitti Adam Carringtonia vuosina 1982–1989. Thomsonin roolityö palkittiin Golden Globe -ehdokkuudella vuonna 1988.

Thomson näytteli Adam Carringtonia myös muutamassa *Colbyt*-sarjan jaksossa (1985–1986). Minisarjassa *Dynastia – viimeinen luku* (1991) hänet korvasi näyttelijä Robin Sachs.

*Dynastian* lisäksi Thomson on ollut mukana saippuasarjoissa *Ryan's Hope* (1981), *Santa Barbara* (1990–1993), *Sunset Beach* (1998–1999), *Passions* (2000) ja *Päivien viemää* (2009). Hän on lisäksi vieraillut muun muassa sarjoissa *Lemmenlaiva*, *Baywatch*, *Beverly Hills 90210* ja *Tunteita ja tuoksuja*.

Vuonna 2006 Thomson esiintyi sivuosissa elokuvissa *Poseidon* ja *Little Miss Sunshine*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gordon Thomson (The Internet Movie Database -elokuvatietokanta.) *imdb.com*. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Cohn, Paulette: 'Dynasty' cast, 35 years later: Where are they now? *Biography.com*.  12.1.2016.  Arkistoitu 1.5.2017. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Gordon Thomson *Golden Globes*. The Hollywood Foreign Press Association. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Buffy the Vampire Slayer actor Robin Sachs dies aged 61  5.2.2013. BBC News. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
5. 1 2  Brennan, Siofra: Where are the cast of Dynasty now? As the soap gets set to return to TV screens its original stars are every bit as glamorous as they were in the '80s *Daily Mail*.  4.10.2016. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gordon Thomson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Näkymä Ussoniin.
Basalttimuodostuma "Ussonin urut".
**Usson** [ysɔ̃] on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 271. 

Usson sijaitsee vanhan tulivuoren länsirinteessä 45 kilometriä kaakkoon Clermont-Ferrandin kaupungista. Kylän keskellä kohoaa suuri Neitsyt Mariaa esittävä patsas.

Usson on valittu kauneimpien ranskalaiskylien *Les Plus Beaux Villages de France* -järjestön jäseneksi. 23 kilometriä luoteeseen on toinen järjestön jäsenkylä Montpeyroux.

Lähteet
-------

1. 1 2  Usson, Auvergne, France This Way -sivusto. Viitattu 8.7.2017.
2. 1 2  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Usson (Puy-de-Dôme)** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Usson (Puy-de-Dôme)
**Jukka Antero Juusela** (24. toukokuuta 1941 Tampere – 29. syyskuuta 2017 Jyväskylä) oli suomalainen matkailualan virkamies ja keskustapuolueen taustavaikuttaja 1970-luvulla. 

Juusela oli Ahti Karjalaisen poliittinen sihteeri tämän toimiessa ulkoministerinä Sorsan ensimmäisessä hallituksessa 1972–1975 sekä talous- ja kansliaministerinä Miettusen kolmannessa hallituksessa 1976–1977. Niiden välillä hän avusti kansliaministeri Reino Karpolaa Miettusen II hallituksessa 1975–1976. Juusela toimi 1970-luvun lopulla ensin radion ohjelmaneuvoston jäsenenä ja sitten television ohjelmaneuvoston puheenjohtajana. Hän hävisi syksyllä 1979 niukasti keskustapuolueelle varatun Yle TV2 -kanavan johtajanpaikan Tapio Siikalalle. Juuselalla oli lisäksi virka Matkailun edistämiskeskuksen osastopäällikkönä.

Myöhemmin Juusela toimi matkailualan konsulttina kotikaupungissaan Jyväskylässä, jonka kaupunginvaltuuston jäsen hän oli jo 1970-luvun alkupuolella. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 2007.

Jukka Juuselan isä oli *Keskisuomalaisen* päätoimittaja ja maakuntaneuvos Martti Emanuel Juusela.

Lähteet
-------

1. ↑  Syntymäpäiviä huomenna.  *Helsingin Sanomat*, 23.5.1991, s. 4. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Kunnallisneuvos Jukka Antero Juusela *geni.com*. Viitattu 8.7.2023.
3. ↑  Ministereille poliittisia sihteereitä.  *Helsingin Sanomat*, 2.10.1976, s. 11. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Siikala tai Juusela Tv-2:een.  *Helsingin Sanomat*, 4.10.1979. Näköislehti (maksullinen).
5. ↑  Väyrynen esti Karjalaisen tukimiehen pääsyn Tv-2:n johtoon.  *Helsingin Sanomat*, 5.10.1979, s. 10. Näköislehti (maksullinen).
6. ↑  Konsultointi- ja Viestintätoimisto Jukka Juusela Ky *Yrityshaku, Kauppalehti*. Viitattu 8.7.2023.
7. ↑  Asunto-ohjelma närkästytti Jyväskylän valtuustoa.  *Helsingin Sanomat*, 18.12.1973, s. 14. Näköislehti (maksullinen).
8. 1 2  Kangas, Lasse: Martti Juusela päätoimittaja ja ensimmäinen maakuntaneuvos, Keskisuomalainen 25.3.2008. Viitattu 8.7.2023.
**Farako** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kolondiéban piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Kolondiébasta maanteitse etelään. Kunnassa on 14 800 ja kylässä 1 500 asukasta.

Farakon kunta rajoittuu pohjoisessa Kolondiéban, idässä Kadianan, etelässä Bougoulan ja Fakolan sekä lännessä Bougounin piirin Yiridougoun kuntiin.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita ja senufoja. Yleisin kieli on bambara.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, riisi ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta ja metsästystä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 25.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 25.2.2018.
3. 1 2  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Farako 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2005. Viitattu 25.2.2018. [vanhentunut linkki]
Gustavelundin rakennuksia kesällä 2023.
Gustavelundin rantaa kesällä 2013.
**Gustavelund** on entinen kartano ja nykyinen kokoushotelli Tuusulassa. 1700-luvun ratsutila ja 1800-luvun kartano Tuusulanjärven kaakkoisrannalla toimi 1960–1980-luvulla Kunnallisopistona eli Suomen Kunnallisliiton koulutuskeskuksena.

Historiaa
---------

Gustavelundin tilan ensimmäinen tunnettu asukas oli Sipi Jaakonpoika 1500-luvulla. 1700-luvulla tila tunnettiin Eggertasin ratsutilana, kunnes uusi omistaja, kontra-amiraali Carl Adolf Danckwardt nimesi tilan Gustavelundiksi puolisonsa Gustavan mukaan. Kartanon päärakennus, joka paloi vuonna 1892, oli tiettävästi Carl Ludvig Engelin piirtämä. Tilalle rakennettiin empiretyylinen puukartano.

Ruotsalainen, Suomeen muuttanut ravintoloitsija Karl Edvard Jonsson asettui 1900-luvun alussa asumaan Gustavelundin kartanoon ja ryhtyi viljelemään juureksia, hedelmiä ja vihanneksia erityisesti Helsingin seudun ravintoloiden tarpeisiin.

Seuraava omistaja, varatuomari Rafael Sederholm aloitti Gustavelundissa hotellitoiminnan 1930-luvulla. Kartanohotellista tuli suosittu juhlapaikka pääkaupungin yläluokan parissa. Sodan jälkeen kartanon silloinen isäntä Matti Parviainen luovutti maita asuntotonteiksi rintamamiehille ja siirtoväelle, ja asuntoalue sai hänen mukaansa nimen Mattila.

Vuonna 1956 Maalaiskuntien liitto osti Gustavelundin oman koulutustoimintansa keskukseksi. Vuonna 1965 valmistui ensimmäinen vaihe Into Pyykön suunnittelemasta matalasta, modernistisesta rakennusryhmästä, joka sai nimen Kunnallisopisto. Vanhasta
kartanosta muistuttaa enää vain huvimaja Tuusulanjärven rannassa.

Kokoushotelli yhtiöitettiin vuonna 1990 Suomen Kuntaliiton tytäryritykseksi. Vuonna 2015 Kuntaliitto myi kiinteistön ja sen liiketoiminnan Pia ja Antti Ropposelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Historia *gustavelund.fi*. Viitattu 22.6.2023.
2. 1 2 3 4 5  Gustavelund *virtuaalituusula.fi*. Viitattu 22.6.2023.
3. ↑  Gustavelundin seutu ilmasta *virtuaalituusula.fi*. Viitattu 22.6.2023.
***Tournain messu*** (ransk. *Messe de Tournai*) on vanhin säilynyt polyfoninen messu. Se on omistettu Neitsyt Marialle, ja se on koottu useiden säveltäjien eri paikoissa ja eri aikoina tekemästä musiikista. Säveltäjät ovat tuntemattomia, ja teoksen vaikuttaa koonneen yksittäinen kirjuri. Teoksen on katsottu olevan peräisin 1300-luvun ensimmäiseltä puoliskolta.

Tournain messua on kuvattu sekä arkaaiseksi että uraauurtavaksi; sen on tulkittu havainnollistavan ars antiquasta ars novaan siirtymisen vaikutuksia. Teoksesta ovat tehneet levytyksiä muiden muassa Laurence Brisset'n johtama Ensemble De Caelis (Ricercar, 2008) ja Marcel Pérès'n johtama Ensemble Organum (Harmonia Mundi, 2006). Teos on saanut innoitusta Avignonin paavillisen kappelin muusikoiden työstä.

Samalta aikakaudelta kuin Tournain messu ovat peräisin Sorbonnen, Toulousen ja Barcelonan messut. Ensimmäisen yksittäisen säveltäjän laatiman yhtenäisen messun teki vasta Guillaume de Machaut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  La Messe de Tournai De Caelis, viitattu 3.5.2023
2. 1 2  Tournai Mass Medieval Music & Arts Foundation, viitattu 3.5.2023
3. ↑  Ensemble Organum, Marcel Pérès: Messe de Tournai Harmonia Mundi Store, viitattu 3.5.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
*Tämä artikkeli käsittelee Ségoun alueen kuntaa. Farako on myös kunta Sikasson alueella.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Farako** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 15 kilometriä (maanteitse sata kilometriä) Ségousta länteen. Kunnassa on 11 800 asukasta (vuonna 2009).

Farakon kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Diganidougoun, idässä Ségoun, etelässä Sébougoun sekä lännessä Sama Foulalan ja Souban kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja ja somonoja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Farako 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
**Tourrette-Levens** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Nizzasta pohjoiseen.

Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. La Baume Périgaudissa ja Merlen luolassa suoritetuista kaivauksissa on saatu selville, että luolissa on asunut Cro-Magnonin ihmisiä. Kunnan nähtävyyksiä ovat muinaisen temppelin paikalle 1100-luvulla rakennettu keskiaikainen linna *Château de Tourrette-Levens* sekä 1100-luvulla rakennettu Sainte-Rosalien kirkko. 

Linnassa on kolme museota: luonnonhistorianmuseo, jossa on näytteillä muun muassa 5 000 perhoslajia sekä käsityöläismuseo ja esihistoriallinen museo.

  

* Château de Tourrette-LevensChâteau de Tourrette-Levens
* Sainte-Rosalien kirkkoSainte-Rosalien kirkko

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Nice Moyen Pays > Nice *Tour de France 2020*.  2020. Viitattu 7.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  3 musées gratuits *Mairie de Tourrette-Levens*. Viitattu 7.9.2020. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tourrette-Levens** Wikimedia Commonsissa
Noruzia juhlivia salaareja.
**Salaarit** ovat Kiinassa asuva turkkilaista salaarin kieltä puhuva kansa.

Salaarit asuvat Qinghain ja Gansun maakunnissa sekä Xinjiangin autonomisella alueella. Vuonna 1985 heitä laskettiin olevan 69 100 henkeä.

Perimätiedon mukaan salaarit ovat muuttaneet nykyiselle asuinseudulleen Samarkandin ympäristöstä vuonna 1370. Samanniminen oguusiheimo tunnetaan Turkmenistanista. Sivistyskielenään salaarit käyttävät kiinaa. Monet osaavat myös mongolia ja tiibetiä.

Tärkeimmät elinkeinot ovat kyntöviljely, karjanhoito, puutarhanhoito ja erilaiset käsityöammatit. Asuntona toimii maalattiainen savitiilitalo, jossa on lämmin oleskelualusta. Ruokavalion muodostavat nauhamakaronit ja liha, tee ja maito sekä leipä. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam. Kansanperinteessä on havaittavissa voimakasta kiinalaista ja tiibetiläistä vaikutusta.

Katso myös
----------

* Salaarin kieli

Lähteet
-------

1. 1 2  *Narody mira: istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 390. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1988.
2. ↑  *Entsiklopedija novogo Kitaja*, s. 31. Moskva: Progress, 1989. ISBN 5-01-002298-2.
3. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 335–336. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Salaarit** Wikimedia Commonsissa
**Doumba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Koulikorosta pohjoiseen. Kunnassa on 7 500 ja keskuskylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).

Doumban kunnan pinta-ala on 250 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koulikoron piirin Sirakorolan ja muissa ilmansuunnissa Koulan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia.

Vuonna 1996 perustettuun kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Aikaisemmin ne kuuluivat Koulan arrondissementtiin ja sitä ennen Dialakoron, Fanin ja Koulan kantoneihin.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Doumbassa ja Fanissa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 21.4.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Doumba 2008–2012 *csa-mali.org*.  2008.  Arkistoitu 1.4.2012. Viitattu 21.4.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 21.4.2018.
**Dougouténé II** on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Andiagana sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 43 kilometriä Korosta lounaaseen. Kunnassa on 20 100 asukasta (vuonna 2009).

Dougouténé II:n kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Pel Maoudén ja idässä Dougouténé I:n, etelässä Bankassin piirin Bayen ja Koulongon Habé sekä lännessä Soubalan ja Bankassin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja ja moseja. Heistä 90 % on muslimeja ja loput kristittyjä ja animisteja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, maapapu, lehmänpapu, seesami ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, koraanikoulu ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 30.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Cercle de Koro - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.11.2014. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Dougoutenen II 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 30.11.2014. (ranskaksi)
Simon Sechter
**Simon Sechter** (11. lokakuuta 1788 Böömi – 10. syyskuuta 1867) oli itävaltalainen musiikkiteoreetikko, musiikkipedagogi ja säveltäjä.

Sechter opiskeli Wienissä Leopold Koželuhin johdolla. Hän pääsi musiikin opettajaksi Gumpendorfin Sokeain instituuttiin ja sai vuonna 1824 nimityksen hovikapellin urkuriksi. Vuonna 1851 Sechter nimitettiin henkilökunnan jäseneksi Wienin konservatorioon, jossa hän opetti kontrapunktia ja musiikin teoriaa. Hänen tärkeimpään perintöönsä kuuluvatkin hänen teoreettiset kirjoituksensa, joiden joukossa on kolmiosainen *Die Grunsatz der musikalischen Komposition*. Omien näkemystensä lähtökohdaksi hän omaksui Jean-Philippe Rameaun bassoteorian.

Sechterin johdolla opiskelivat muiden muassa Henri Vieuxtemps, Gustav Nottebohm, Sigismond Thalberg ja Anton Bruckner. Bruckner seurasi Sechteriä tämän jäätyä eläkkeelle työstään konservatoriossa. Hän omaksui Sechterin opit oman teoreettisen opetuksensa pohjaksi. Myös Franz Schubert otti 4. marraskuuta 1828 – pari viikkoa ennen kuolemaansa – Sechteriltä oppitunnin fuugassa.

Säveltäjänä Sechter kuului historian tuotteliaimpiin. Hänen kerrotaan säveltäneen vähintään fuugan päivittäin. Säilyneiden teosten joukossa ovat ooppera *Ali Hitsch-Hatsch* ja Friedrich Schillerin *Messinan morsiameen* sävelletty kuorokohtaus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Simon Sechter AllMusic
2. 1 2 3 4 5  Simon Sechter Hyperion Records
3. ↑  Anton Bruckner and Simon Sechter's Fundamental Bass Theory ProQuest

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Doukouria** on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Goundamista koilliseen. Kunnassa on 3 000 asukasta (vuonna 2009).

Doukourian kunnan pinta-ala on arviolta 1 111 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Goundamin piirin Tonkan, lännessä Gargandon, pohjoisessa M’Bounan, Issabéryn, Télén ja Goundamin, koillisessa Douékirén ja Kaneyen sekä kaakossa Dirén piirin Kondin, Dirén ja Tindirman kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Tassakane ja Kondi, jotka tulva-aikaan muodostavat tasangolle järviä.

Kuntaan kuuluu 19 paimentolais- ja puolipaimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja belloja. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä, kaupankäyntiä, kalastusta ja käsityöammatteja. Osa väestöstä hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai naapurimaihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 4.8.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Schéma Directeur de Lutte Contre l’Ensablement dans le Nord du Mali (6ème et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Doukouria *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 16.9.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Tombouctou : Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 16.9.2014. (ranskaksi)
4. 1 2  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Doukouria 2006-2010 *csa-mali.org*.  2006. Viitattu 4.8.2012. (ranskaksi)
**Missouri** (*The Missouri Breaks*) on Arthur Pennin lännenelokuva vuodelta 1976, jolloin lännenelokuvan katsottiin kuuluvan menneeseen aikaan.

Marlon Brando oikutteli ja siten hidasti elokuvan tekoa vaatimalla erikoiskohtelua ja muokkaamalla rooliaan ja vuorosanoja. Hevosvarkaiden johtajaa ja toista pääosaa esittävän Jack Nicholsonin sanotaan tympääntyneen Brandon käytökseen. Brando ja Nicholson olivat kuitenkin keskenään ystäviä. Nicholson ihaili Brandoa, ja vuonna 2004 hän ylisti tämän roolisuoritusta *Rolling Stone* -lehdelle.

Kuvauksissa yksi hevonen kuoli, ja näin eläinten kohtelua elokuvatuotannoissa seuraava järjestö ei hyväksynyt elokuvaa.

*Missouri* sai Suomen elokuvateattereissa 125 522 katsojaa ja ylsi vuoden 1976 ensi-iltaelokuvista kymmenenneksi katsotuimmaksi.

Arviot
------

Arto Pajukallion näkemyksen mukaan elokuvassa yhdistyy eurooppalainen hienostelu ja amerikkalainen barbaria Brandon näyttelemäksi sadistiseksi eksentrikoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arto Pajukallio: Marlon Brandon tuittuilu mutkisti kuvauksia.  *Helsingin Sanomat*, 10.8.2019, s. C 25.
2. ↑  Nicholson, Jack: Remembering Marlon Brando, by Jack Nicholson *Rolling Stone*.  19.8.2004. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1976 *Elokuvauutiset*. Viitattu 29.11.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Moilanen, Harri: "Koston maailma", essee elokuvasta, *Filmihullu* 8/1976.
Hans Bertle vuonna 1942.
**Johann (Hans) Bertle** (11. huhtikuuta 1880 Schruns – 4. huhtikuuta 1943 Schruns) oli itävaltalainen kuvataiteilija, kuuluisan Bertle-taiteilijasuvun jäsen, joka tunnetaan muotokuvistaan, sota- ja kirkkotaiteestaan sekä kirjankuvituksistaan.

Hans Bertle opiskeli Münchenin taideakatemiassa vuosina 1897–1903 ja teki 1900-luvun ensikymmenellä opintomatkoja Ranskaan, Italiaan ja muualle. Hän osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan Saksan armeijassa 1914–1918. Hänet nimitettiin sotamaalariksi, ja hänen sotakuvillaan oli merkittävää propagandavaikutusta.

1930-luvun lopulta lähtien Bertle kuvitti Felix Saltenin teoksia, ja hänen kuvituksiaan on käytetty useissa käännöksissä, myös suomennoksissa (*Bambi*, *Bambin lapset*).

Kuvagalleria
------------

* Omakuva (1915).Omakuva (1915).
* Schrunsin kirkon kattomaalauksia (1905–1907).Schrunsin kirkon kattomaalauksia (1905–1907).
* Haavoittunut vuoristosotilas (1915).Haavoittunut vuoristosotilas (1915).
* Bambin lapset (1940).*Bambin lapset* (1940).

Lähteet
-------

1. 1 2  Meissner, Günther (toim.): "Bertle", *Allgemeines Künstlerlexikon: Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker 10*, s. 101–103. München: Saur, 1994. ISBN 3-598-22750-7.
2. ↑  Salten’s Illustrators in Alphabetical Order.

Kirjallisuutta
--------------

* Rudigier, Andreas – Schönborn, Philipp – Strasser, Peter: *Bertle: Eine Künstlerfamilie aus dem Montafon*. Feldkirch: Münzer, 1992. ISBN 3-85176-010-7.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Mielenosoittaja ja neuvostopanssari.
**Vilnan verilöyly** on tapahtuma 13. tammikuuta 1991, jolloin Liettuaan aiemmin saapuneet neuvostojoukot kävivät Vilnassa rauhanomaiseen mielenosoitukseen kokoontuneiden aseettomien kaupunkilaisten kimppuun Vilnan televisiotornin luona. Panssarivaunun alle jäi useita sen etenemistä estämään tulleita ihmisiä, ja yksi heistä kuoli. Lisäksi neuvostosotilaat ampuivat kaksitoista muuta. Yksi kuoli sydänkohtaukseen, ja satoja ihmisiä loukkaantui. Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov puolusti hyökkääjiä, mikä herätti hämmästystä muualla maailmassa, sillä häntä oli pidetty uudistusmielisenä.

Tapahtuma sai runsaasti huomiota kaikissa Baltian maissa ja vauhditti niiden itsenäistymistä.

Katso myös
----------

* Bakun levottomuudet 1990
* Baltian ketju
* Itä-Euroopan vallankumoukset 1989
* Laulava vallankumous
* Sąjūdis

Lähteet
-------

1. 1 2  Kunnas, Kaja: Neuvostoliiton hajottajat. *Helsingin Sanomat* 9.1.2011, s. D 5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vilnan verilöyly** Wikimedia Commonsissa
**Simon Vilhelm Nylander** (13. helmikuuta 1827 Oulu – 28. kesäkuuta 1889 Kuopio) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.

Nylanderin vanhemmat olivat oululainen kauppias, raatimies Matts Nylander (k. 1842) ja Beata Hoffrén. Hän kävi Vaasan lukiota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1846. Nylander opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1850. Hän sai varatuomarin arvon 1854.

Nylander toimi Kajaanin kihlakunnan henkikirjurina 1858–1861, ja sen jälkeen hän oli Kajaanin vt. pormestarina sekä Piippolan ja sittemmin Oulun tuomiokunnan vt. tuomarina. Nylanderista tuli Raahen pormestari 1866, Oulun kunnallispormestari 1869, Oulun tuomiokunnan tuomari 1872 ja Liperin tuomiokunnan tuomari 1878. Hän osallistui porvarissäädyssä Raahen ja Kajaanin edustajana valtiopäiville 1867.

Nylander oli naimisissa vuodesta 1858 Emma Charlotta Ståhlbergin (k. 1900) kanssa, jonka isä oli Sotkamon kirkkoherra Karl Benjamin Ståhlberg (1795–1867). Heidän poikiaan olivat Kokkolan pormestari Charles Wilhelm Nylander (1858–1903), Savonlinnan vt. kaupunginlääkäri Hugo Werner Nylander (1861–1889) ja pankinkomissaari Matti Ossian Nylander (1869–1929).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Simon Vilhelm Nylander. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 7.4.2016.
2. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 262. Helsinki: Otava, 1921.
*Ramariopsis ramarioides*
Violettihaarakas (*Clavaria zollingeri*)
**Haarakkaat** on laaja kantasienten muotoryhmä. Lajit ovat kääväkkäitä, joilla on sormimaisen haaraiset tai pensasmaiset itiöemät. Lähes koko itiöemän ulkopinta on sienen itiölavaa. Eri haarakkaat eivät välttämättä ole sukua toisilleen, sillä ryhmitys perustuu lähinnä ulkoisiin piirteisiin.

Haarakkaat ovat yleensä metsämaalla, karikkeella ja nurmikoilla kasvavia lahottajasieniä. Suurimmillaan itiöemät ovat lähes puolimetrisiä möhkäleitä, pienimmillään taas muutaman millimetrin pituisia, lankamaisia sieniä. Jotkin haarakkaat ovat syötäviä, mutta ruokakäyttöä hankaloittaa lajien vaikea tunnistettavuus.

Nuijakkaat ovat vähähaaraisia tai haarattomia sieniä, jotka ovat sukua joillekin haarakkaille. Raja haarakkaiden ja nuijakkaiden välillä on keinotekoinen ja liukuva. Esimerkiksi kalvasnuijakkaiden suvussa (*Clavaria*) on sekä nuijakkaita että haarakkaita. Yhdessä näitä muotoryhmiä voidaan kutsua clavarioid-tyyppisiksi sieniksi. Keltasarvikat (*Calocera*) voisi muotonsa perusteella laskea haarakkaiksi tai nuijakkaiksi, mutta ne eivät ole läheistä sukua muille haarakkaille.

Haarakkaita sisältäviä sukuja
-----------------------------

Haarakkaita on ainakin seuraavissa suvuissa:

* Kruunuhaarakkaat (*Artomyces*)
* Kalvasnuijakkaat (*Clavaria*)
* Korallihaarakkaat (*Clavulina*)
* Oranssinuijakkaat (*Clavulinopsis*)
* Lahohaarakkaat (*Lentaria*)
* Ruotuhaarakaat (*Phaeoclavulina*)
* Hiushaarakkaat (*Pterula*)
* Keltahaarakkaat (*Ramaria*)
* Sirohaarakkaat (*Ramariopsis*)
* *Tremellodendropsis*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valste, Juha (päätoim.): *Suomen luontotieto. 1. A–Kar*, s. 128. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 951-0-29428-4.
2. ↑  Valste, Juha (päätoim.): *Suomen luontotieto. 3. Man–Rih*, s. 132. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-29430-6.
3. ↑  Violettihaarakas – *Clavaria zollingeri* *Suomen Lajitietokeskus*. Viitattu 17.12.2022.
4. ↑  Kekki, Tapio: Ruusunuijakas Suomessa.  *Sienilehti*, 2015, 67. vsk, nro 3, s. 73–76. ISSN 0357-1335. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 16.11.2022.
5. ↑  Valste, Juha (päätoim.): *Suomen luontotieto. 2. Kas–Mam*, s. 132. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 951-0-29429-2.
6. ↑  Selaa havaintoja *Suomen Lajitietokeskus*. Viitattu 17.12.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee romaania. Elokuvasta kertoo Missä kuljimme kerran (elokuva).*

**Missä kuljimme kerran** (ruots. *Där vi en gång gått*) on suomenruotsalaisen kirjailijan Kjell Westön vuonna 2006 julkaistu romaani. Kirjan alkuperäiskieli on ruotsi, ja sen on suomentanut Katriina Savolainen. Helsingin kaupunginteatteri on tehnyt kirjasta samannimisen näytelmän. 

Kirja oli ilmestyessään arvostelu- ja myyntimenestys. Westölle myönnettiin teoksesta Finlandia-palkinto vuonna 2006.

Kirjasta on tehty elokuva ja kuusiosainen televisiosarja, jotka on ohjannut Peter Lindholm. Elokuva sai ensi-iltansa 28. lokakuuta 2011. Televisiosarja esitettiin Yle FST5:llä talvella 2011–2012. TV1 esittää sarjan helmi–maaliskuussa 2013.

Juoni
-----

*Missä kuljimme kerran* sijoittuu vuosiin 1905–1938, ja sen tapahtumapaikkana on pääosin Helsinki. Kirja alkaa suurlakon jälkeisistä ajoista, ja se käsittelee osaltaan niin vuoden 1918 sisällissotaa, kuin myös iloista 1920-lukua ja jo tulevan sodan varjostamaa 1930-lukua. 

Päähenkilöinä ovat rikkaiden perheiden lapset Lucie ja Cedi Lilliehjelm ja Eccu Widing sekä työläisperheen vesa Allu Kajander. Heidän vaiheidensa kautta kuvataan erityisesti sisällissotaa ja sen jättämiä pitkiä varjoja ja sodan vaikutusta sen eri osapuoliin. Westön Helsinki on kansainvälisten virtausten kaupunki, johon 1920-luvulla saapuvat jazz ja monet uudet keksinnöt; 1930-luvulla päähenkilöt tempautuvat mukaan poliittisiin käänteisiin, erityisesti Lapuan liikkeeseen. Samalla kirja kertoo myös eri yhteiskuntaluokkien elämästä ja jännitteistä niiden välillä

Romaani päättyy vuodenvaihteeseen 1939, mutta epilogiosuudessa kerrotaan lyhyesti päähenkilöiden vaiheista talvi- ja jatkosodan aikana.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Westön menestyskirjasta tulee elokuva ja tv-sarja *Uusisuomi.fi*.  3.9.2010. Viitattu 3.9.2010.
Vilnan televisiotorni.
**Vilnan televisiotorni** sijaitsee Liettuan pääkaupungissa Vilnassa. Sen korkeus on 326,5 metriä, joten se on Liettuan korkein rakennus. Tornin ovat suunnitelleet V. Obydovas ja K. Balėnas. Rakennustyöt alkoivat 31. toukokuuta 1974, ja ne saatiin päätökseen 30. joulukuuta 1980. Koko rakennelman painoksi on arvioitu 20 000–30 000 tonnia. Rakennelman muodostavat betonijalusta, 190 metriä korkea valettu betonirunko, betonitasanne sen yläpäässä ja 136 metrin korkuinen teräsrakenteinen masto. Radiolähettimet sijaitsevan tornin betonirungossa ja lähetysantennit mastossa.

Torni oli tapahtumien keskipisteessä 13. tammikuuta 1991, kun 14 aseetonta siviiliä sai surmansa ja 700 loukkaantui neuvostosotilaiden vallatessa tornin. Liettua oli julistautunut itsenäiseksi jo maaliskuussa 1990, mutta Neuvostoliitto yritti vielä tukahduttaa itsenäisyysliikkeen painostustoimilla. Venäjä tunnusti kaikkien Baltian maiden itsenäisyyden 17. syyskuuta 1991.

Tornissa on 160 metrin korkeudella maanpinnasta ravintola, josta avautuu näkymä Vilnan kaupunkiin. Pyörivä ravintola tekee 360 asteen kierroksen 45 minuutin aikana. Hissit tuovat vierailijat 40 sekunnissa alhaalta ylätasanteelle. Kirkkaalla ilmalla tornista saattaa nähdä 40 kilometrin etäisyydellä sijaitsevan Elektrėnain kaupungin.

Vuodesta 2000 lähtien torni on koristeltu jouluksi. Tornin juurella on pieni vuoden 1991 tapahtumille omistettu museo.

Näkymä tornista Vilnan kaupunkiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Vilnius TV Tower *skyscrapercenter.com*. The Skyscraper Center. Viitattu 9.9.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vilnan televisiotorni** Wikimedia Commonsissa

* About us - TV bokštas *Lietuvos radijo ir televizijos centras*. Viitattu 29.5.2023. (englanniksi)
* SC Lietuvos Radio and Television Centre. (Tornin vanhat sivut) *Lietuvos radijo ir televizijos centras*.  Arkistoitu 23.8.2009.  (englanniksi)
Serralunga d'Alba ja sen viinitarhoja.
 Cabernet Sauvignon / Barbera sekoitus Langhe DOC -viiniä
**Langhe**; (*Langa* tulee vanhasta murteesta **Mons Langa et Bassa Langa** ) on mäkinen alue Tanaro-joen etelä- ja itäpuolella Cuneon maakunnassa ja Astin maakunnassa Piemontessa, Pohjois-Italiassa.

Langhe on kuuluisa viineistään, juustoistaan ja tryffeleistään – erityisesti Alban valkoisista tryffeleistä. Maaseutu 1900-luvun alkupuolen asussaan, on näkyvästi esillä Beppe Fenoglion ja Santo Stefano Belbossa syntyneen Cesare Pavesen kirjoituksissa.

Osa Langhesta merkittiin 22. kesäkuuta 2014 Unescon maailmanperintöluetteloon sen kulttuurimaisemien ja pitkän viininviljely- ja viininvalmistusperinteiden ansiosta, joita on kehitetty ja mukautettu nykypäiviin asti. Ne ovat todisteita erittäin kattavasta sosiaalisesta, maaseutu- ja kaupunkimaailmasta sekä kestävistä talousrakenteista. Ne sisältävät useita harmoniassa koottuja elementtejä, jotka kuvastavat Langhen historiaa ja ammatillisia osaamista.

Sen viinitarhat ovat erinomainen esimerkki ihmisen luonnollisesta vuorovaikutuksesta ympäristönsä kanssa. Viininviljelyn pitkän asiantuntemuksen ja maltillisen kehityksen perusteella on toteutettu rypälelajikkeiden paras mahdollinen sopeuttaminen maaperään, jossa on erityisiä maaperä- ja ilmastokomponentteja, mikä jo itsessään vaatii merkittävää asiantuntemusta ja on muodostunut siten kansainvälisesti tunnustetuksi huippulaaduksi. Viininviljelymaisema ilmentää myös erinomaisia esteettisiä arvoja, mikä tekee siitä eurooppalaisten viinitarhojen arkkityypin.

Crutin- juusto valmistetaan Langhessa.

Geologiassa mioseenikauden langhian aika on nimetty Langhen alueen mukaan.

Viininviljely
-------------

Tällä alueella tuotettuja DOC- ja DOCG -viinejä ovat mm.

* Arneis
* Barbera d'Alba
* Barolo
* Barbaresco
* Dolcetto d'Alba
* Dogliani
* Dolcetto delle Langhe Monregalesi
* Dolcetto delle Langhe Monregalesi superiore
* Langhe Arneis
* Langhe Chardonnay
* Langhe Chardonnay Vigna
* Langhe Dolcetto
* Langhe Favorit
* Langhe Favourita Vigna
* Langhe Freisa
* Langhe Freisa Vigna
* Langhe Nebbiolo
* Langhe bianco
* Langhe rosso

Lähteet
-------

1. ↑  CNN - UNESCO's newest World Heritage sites
2. ↑  Harbutt: *World Cheese Book*, s. 116. DK Publishing, 2015. ISBN 978-1-4654-4372-4. Teoksen verkkoversio (viitattu September 6, 2017).

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoja The Langhe Piemontesta
* Langhe ja alue, täydellinen portaali Langhesta, alueesta, kaupungeista ja viineistä. Englanninkielinen versio.
* "Langhe Doc" (Arkistoitu – Internet Archive) dokumenttielokuva kuvattiin Langhen alueella; 2011
* Unescon virallinen valokuvavalikoima
* Täytä Unescon kuvagalleria ennen valintaa
Linnéträdgården
Vanha piirustus puutarhasta
**Linnéträdgården** on Ruotsissa Uppsalan kaupungissa sijaitseva puutarha. Se esittelee sekä 1700-luvun kasvitieteellisten puutarhojen tyyliä että Carl von Linnén elämää ja toimintaa.

Puutarhan perusti Olof Rudbeck vanhempi vuonna 1655 ja se oli Ruotsin ensimmäinen kasvitieteellinen puutarha. Alue oli nykyistä pienempi ja kasvilajeja tai -lajikkeita puutarhassa oli melkein 2 000. Puutarhan suuruudenaika oli Carl von Linnén johdon aikana vuosina 1741–1778. Kun hänet nimitettiin professoriksi vuonna 1741, hän laajennutti paikasta yhden Euroopan johtavista kasvitieteellisistä puutarhoista, josta löytyi noin 3 000 kasvilajia. Monille Linnén oppilaille opetettiin siellä kasvitiedettä ennen kasvinkeruumatkoille lähtöä.

Kun puutarhassa kärsittiin toistuvista tulvista, Kustaa III lahjoitti vuonna 1787 Uppsalan linnan puutarhan yliopistolle, ja Uppsalan kasvitieteellinen puutarha siirrettiin sinne. Vanha puutarha lopetettiin 1802 ja muutettiin sitten puistoksi.. Vuonna 1923 se nimettiin Linnéträdgårdeniksi, kun se oli rekonstruoitu Carl Hårlemanin korjaamien alkuperäissuunnitelmien mukaiseksi.

Puutarha oli Svenska Linnésällskapetin hoidossa vuoteen 1977 asti, jolloin se luovutettiin talousvaikeuksien vuoksi Uppsalan yliopistolle.

Katso myös
----------

* Uppsalan kasvitieteellinen puutarha

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Linnéträdgården i Uppsala Statens fastighetsverk. Viitattu 16.6.2018. (swahiliksi)
2. ↑  Botaniska trädgården, Uppsala Statens fastighetsverk. Viitattu 16.6.2018.
3. ↑  UNT.se: Linnémuseets framtid utreds (ruotsiksi) Viitattu 28.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Linnéträdgården**.
* Uppsala universitet: Linnéträdgården (ruotsiksi)
* Linnés Uppsala: Linnéträdgården – En unik oas mitt i stadens brus (ruotsiksi)
* Linnés vänner: Linnéträdgården (ruotsiksi)
**Haarajatkoinen haarautuminen** eli **sympodiaalinen haarautuminen** tarkoittaa kasvitieteessä kasvutapaa, jossa pääverson kasvu on päätteinen (päättyy kukintaan), ja kasvu jatkuu sivuversosta tai -versoista (haarajatkoinen). Haarajatkoisen vastakohta on varsijatkoinen eli monopodiaalinen kasvu, jossa pääverson kasvu jatkuu, kun taas sivuversojen kasvu on päätteinen (kukinnot muodostuvat sivuversoihin).

Kasvutapa on lajikohtainen ominaisuus, joka on taksonomisesti luonnehtiva. Se on siis ominaisuus, jota voidaan usein käyttää taksonomisen luokittelun kriteerinä. Esimerkiksi tietty suku poikkeaa saman heimon toisesta suvusta kasvutapansa perusteella: kämmekkäkasveissa (Orchidaceae) *Phalaenopsis*-suvun lajit kasvavat monopodiaalisesti, *Dendrobium*-suvun lajit sympodiaalisesti. Kasvutapa voi näkyä myös esimerkiksi sipulikasveissa. Narsissikasvit (Amaryllidaceae) kasvavat monopodiaalisesti, kuten esimerkiksi ritarinkukat (*Hippeastrum*), joissa kukat kehittyvät sivu- eli hankasilmuista, kasvullinen verso (lehdet) tulevat sipulin kärjestä eli päätesilmusta. Liljakasvit (Liliaceae) taas kasvavat sympodiaalisesti, eli sipulin kärjestä päätesilmusta kasvava ilmaverso päättyy kukintaan, kun taas seuraavan vuoden kasvu jatkuu hankasilmuista muodostuvissa tytärsipuleissa. Puuvartisissa kasveissa selkeä esimerkki sympodiaalisesta kasvusta ovat syreenit (*Syringa*).

Lähteet
-------

* Rauno Tirri, ym.: *Biologian sanakirja*. Otava, 1993. ISBN 951-1-11390-9.
* Strasburger ym: Lehrbuch der Botanik für Hochschulen, 34. painos. G. Fischer, Stuttgart, 1998.
* Salisbury & Ross: Plant Physiology. Wadsworth, Belmont, 1992.
Hannu Huuskonen
**Hannu Huuskonen** (s. 29. lokakuuta 1983, Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija, jonka kasvattajaseura on Jyväskylän Kiri. Hänen ulkopeliroolinsa on lukkari. Kaudesta 2011 kauteen 2014 Huuskonen edusti Vimpelin Vetoa. Kauden 2014 jälkeen Huuskonen palasi takaisin Oulun Lippoon.

Superpesisura
-------------

Huuskonen pelasi vielä kaudella 2007 Ykköspesistä, kunnes lukkaria etsinyt Oulun Lippo huomasi miehen potentiaalin ja hankki lahjakkuuden riveihinsä. Kaksi kautta korkeimmalla sarjatasolla nostivat Huuskosen yhdeksi valtakunnan eturivin lukkareista. 

Lipon ajauduttua talousvaikeuksiin kauden 2010 jälkeen, edelliskauden Suomen mestari Vimpelin Veto palkkasi Huuskosen riveihinsä, korvaamaan uransa lopettaneen Pekka Hietakankaan.

Kauden 2014 alussa Huuskonen sai pallon päähänsä alkulämmittelyiden yhteydessä ennen Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan pelattavaa ottelua. Huuskonen oli yli kaksi kuukautta pelikenttien ulkopuolella, kunnes palasi pelaamaan Suomensarjaa Vimpelin kakkosjoukkueeseen. 

Huuskonen palasi pelaamaan vielä loppukautta Superpesikseen, mutta finaalisarjan viimeiset ottelut Sotkamon Jymyä vastaan Huuskosen tilalle lautasen ääreen asetettiin Janne Heimonen. Kauden 2014 jälkeen Huuskonen siirtyi Oulun Lippoon.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 4 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2013, 2014
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 2011

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

### Viitteet

1. ↑  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hannu Huuskonen** Wikimedia Commonsissa