recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tapani Ensio Klöf** (16. maaliskuuta 1916 Ikaalinen – 9. marraskuuta 1983) oli suomalainen tykistössä palvellut kenraalimajuri. 

Tapani Klöf syntyi maaliskuussa 1916 Ikaalisissa. Hänen vanhempansa olivat liikkeenharjoittaja Toivo Daniel Klöf ja Tyyne Maria o.s. Salmio. Klöf toimi Messukylän suojeluskunnassa vuosina 1932-1935 ja kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen Klassillisesta Lyseosta vuonna 1935 ja suoritti sen jälkeen varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 3:ssa suorittaen myös Reserviupseerikoulun. Varusmiespalveluksen jälkeen Klöf jatkoi Kadettikouluun ja valmistui 21. kadettikurssilta 1939. Täämn jälkeen hän toimi KTR3:ssa nuorempana upseerina (vänrikkinä). Talvisodan sytyttyä hän toimi Kenttätykistörykmentti 12:ssa patterin päällikkönä Kollaalla ja Uomaalla. Välirauhan aikana hän toimi patterin päällikkönä RUK:ssa vuosina 1939–1941. Jatkosodassa 1941-1944 hän toimi KTR4:n patteristoupseerina Syvärillä, Kannaksella ja Tornion rintamalla. Lapin sodassa 1945 hän toimi KTR1:n patterinpäällikkönä Kilpisjärvellä.

Klöd avioitui Kirsti Inkeri Ikosen (1913–2003) kanssa vuonna 1944 ja perheeseen syntyi kaksi lasta. Vuonna 1947 Klöf suoritti tykistön kapteenikurssin ja opiskeli 1948-1950 Sotakorkeakoulun aseteknillisellä linjalla. Sodan jälkeen Klöf toimi 1945–1946 patterinpäällikkönä KTR 1:ssa ja 1951–1959 opettajan ja upseeriosaston johtajana Tykistökoulussa. 1960-1962 Klöf toimi Tykistökoulun johtajana ja Karjalan tykistörykmentin komentajana 1963-1966. Seuraavaksi hänestä tehtiin kenttätykistön tarkastaja vuosiksi 1967-1973, minkä jälkeen hän toimi vielä sotavarustepäällikkönä.

Upseerin uransa ohessa Klöf kuului Upseeriliiton Helsingin osaston hallitukseen 1952, Kenttätykistön säätiön hallitukseen 1960–1973. Hän oli Suomen Sotatieteellisen seuran selostaja 1954–1958 ja yleissotatieteellisen jaoston arvostelulautakunnan jäsen 1962-1975. 

Ylennykset: Vänrikki 1939, luutnantti 1940, kapteeni 1942, majuri 1951, everstiluutnantti 1956, eversti 1961, kenraalimajuri 1973.

Lähteet
-------

* Tapani Klöfin hauta Hämeenlinnan Ahveniston hautausmaalla

### Viitteet

1. 1 2 3 4  *Kadettiupseerit 1920–1985*, s. 335. Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
2. ↑
**Åke Rudolf Wihtol** (24. helmikuuta 1924 Helsinki – 7. lokakuuta 2002) oli Suomen ulkoasiainministeriön valtiosihteeri vuodesta 1985 eläkkeelle siirtymiseensä vuonna 1991 asti. Hän teki mittavan uran ulkoasiainhallinnossa sekä Suomessa että ulkomailla.

Åke Wihtolin vanhemmat olivat everstiluutnantti Harry Wihtol ja opettaja Maria Saarinen. Wihtol valmistui ylioppilaaksi vuonna 1942, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1948 ja diplomiekonomin tutkinnon Svenska handelshögskolanista 1950. Hän työskenteli aluksi perheyrityksen ja muun liike-elämän palveluksessa, mutta siirtyi vuonna 1950 Suomen Hampurin-konsulaatin sihteeriksi, mistä alkoi hänen uransa ulkoasiainhallinnossa. Wihtol oli ulkoministeriön jaostosihteeri vuosina 1957–1960, lähetystösihteeri Washingtonissa 1961–1963 ja Brysselissä 1963–1965, ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaispäällikkö 1965–1968, suurlähettiläs Tokiossa ja samalla Manilassa 1968–1971, ulkoministeriön poliittisen osaston apulaispäällikkö 1971–1972, kehitysyhteistyöosaston päällikkö 1972–1975, suurlähettiläs Brysselissä 1975–1981, kauppapoliittisten kysymysten alivaltiosihteeri 1981–1985 ja valtiosihteeri vuodesta 1985. Wihtol hoiti Brysselin-lähettiläskautenaan myös Suomen suhteita Euroopan yhteisöön (EY) ja vaikutti myöhemmin siihen, että Suomi perusti vuonna 1985 pysyvän EY-edustuston. Wihtol sai vuonna 1963 lähetystöneuvoksen ja vuonna 1971 ulkoasiainneuvoksen arvonimen.

Eläkevuosinaan 1990-luvulla Wihtol johti komiteaa, joka etsi Suomesta yhdysvaltalaisille aseyhtiöille vastaostoja Suomen Hornet-kaupoille. Hän oli myös konsulttina avustamassa Viron ulkoministeriön uudelleenperustamista. Wihtol julkaisi vuonna 1999 muistelmateoksen *Diplomaatti, minäkö?*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kuka kukin on 1978*, s. 1084 Runeberg.org.
2. 1 2 3 4  Unto Hämäläinen: Diplomaatti pysyi virallisella linjalla – Valtiosihteeri Åke Wihtol (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.10.2002. Viitattu 6.7.2018.
3. ↑  Valtiosihteeri Åke Wihtol kuollut *mtv3.fi*.  20.10.2002. Viitattu 3.1.2010.
4. ↑  Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 231


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Nyrkkivalta** tarkoittaa lainvastaisen eli oikeudettoman edun hankkimista väkivalloin. Sen lähikäsite on omankädenoikeus eli omavaltaisuus, joka tarkoittaa oikeudenmukaisen edun hankkimista laittomin keinoin. Omankädenoikeus on säädetty Suomen rikoslaissa rangaistavaksi. Nyrkkivaltaa ei mainita Suomen lainsäädännössä, vaan väkivallan käyttöä koskevat väkivaltarikosten nimikkeet.

Nyrkkivalta lienee ollut ammoisina aikoina melko tavallinen ilmiö. Järjestettyjen yhteiskuntien kehittyessä sitä alettiin aluksi rajoittaa ja lopulta sen käyttö kiellettiin rangaistuksen uhalla. Keskiajalla nyrkkivaltaa käytettiin yleisesti läänitysvaltioissa, joissa vasalleilla oli sodankäyntioikeus. Nyrkkivallan käyttöä alettiin kuitenkin rajoittaa jumalanrauhalla. Saksassa nyrkkivalta oli yleinen tapa vielä keskiajan lopulla. Siellä siitä koetettiin päästä eroon maanrauhoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931-1939, hakusana nyrkkivalta.
2. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931-1939, hakusana omankädenoikeus.
3. ↑  Rikoslaki, 17 luku, 9 pykälä (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  *Tietosanakirja,* Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909-1919, hakusana nyrkkivalta.
**Mr. Bad Guy** oli Queenin laulajana tunnetuksi tulleen Freddie Mercuryn ensimmäinen sooloalbumi. Se äänitettiin vuosina 1984–1985 ja julkaistiin 29. huhtikuuta 1985. Levy-yhtiö oli Columbia Records. Kaikki albumin yksitoista kappaletta ovat Freddie Mercuryn kirjoittamia. Hän on omistanut kyseisen albumin kissoillensa.

Albumin neljästä singlestä ensimmäinen oli "I Was Born to Love You", joka ylsi brittilistan sijalle 11. Kappale on sovitukseltaan syntetisaattori-riffien vetämä ja tahallisesti 1970-luvun diskomusiikkia muistuttava. Muut singlet olivat pianoballadi "Made in Heaven", "Living on My Own" ja "Love Me Like There's No Tomorrow". "Living on My Own" on syntetisaattorilla tehdyn bassoriffin hallitsema, mutta mukana on myös paljon pianoa ja scat-vokaaleja. Albumin päättävä "Love Me Like There's No Tomorrow" on myös pianoballadi, samoin kuin B-puolen "There Must Be More to Life than This".

Levyn avausraita "Let's Turn It On" sekä "Foolin' Around" ovat syntetisaattorivetoista poppia. "Your Kind of Lover" taas on gospel-tyylinen nopea pianokappale. Levyn nimikappale on parodia 1960- ja 1970-luvun James Bond -elokuvien roistoista kertovista kappaleista, ja kappale on sovitettu samaan tapaan mahtipontisesti. Kappaleen roisto, Mr. Bad Guy, on Mercury itse. "Man Made Paradise" on humoristinen kappale, jonka lopussa on moniäänistä vokaaliharmoniaa "Bohemian Rhapsodyn" tyyliin. "My Love Is Dangerous" on albumin rockmaisimpia kappaleita kitarariffeineen.

"Living on My Own" julkaistiin kokonaan uudelleen miksattuna vuonna 1993, jolloin se nousi Britannian virallisen singlelistan kärkeen ja keräsi kolmetoista listaviikkoa. Kappaleet "I Was Born to Love You" ja "Made in Heaven" lisättiin vuonna 1995 julkaistulle Queenin *Made in Heaven* -albumille kokonaan uusilla miksauksilla, joissa alkuperäisistä versioista on jäljellä vain Mercuryn laulu.

Levy on ollut pitkään pois myynnistä. Se on tosin ollut saatavana osana erästä kolmen CD:n kokoelmaa.

Kappaleet
---------

1. Let's Turn It On – 3.42
2. Made in Heaven – 4.05
3. I Was Born to Love You – 3.38
4. Foolin' Around – 3.29
5. Your Kind of Lover – 3.32
6. Mr. Bad Guy – 4.09
7. Man Made Paradise – 4.08
8. There Must Be More to Life Than This – 3.00
9. Living on My Own – 3.23
10. My Love Is Dangerous – 3.42
11. Love Me Like There's No Tomorrow – 3.46

Arvostelut
----------

* Allmusic: 4.5/5 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  Iltasanomat: Freddie Mercuryn kuolemasta 20 vuotta – tiesitkö tämän legendasta? *24.11.2011*.  Arkistoitu 25.11.2011. Viitattu 24.11.2011.
2. ↑  Freddie Mercury Discography  1999. Queen Productions Ltd. Viitattu 15. helmikuuta, 2007. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Mr. Bad Guy discogs.com -sivustolla
**Gustav Fredrik Sandelin** (16. marraskuuta 1924 Turku – 2. heinäkuuta 2012 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä, yritysjohtaja, maanviljelysneuvos ja vuorineuvos.

Sandelinin vanhemmat olivat professori, toimitusjohtaja Eljas Sandelin ja Selma Wasastjerna, maatalousneuvos Alexander Wasastjernan tytär, ja puoliso vuodesta 1950 kotitalousopettaja Raili Kaarina Salojoki. Sandelin tuli ylioppilaaksi 1942 ja valmistui agronomiksi 1950 ja maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatiksi 1958. Hän tuli töihin osuusteurastamo Itikkaan 1953 toimitusjohtajan apulaiseksi. Sieltä hän siirtyi Tuottajain Lihakeskuskunnan toimitusjohtajaksi 1959–1963. Toimittuaan tämän jälkeen Itikan toimitusjohtajana kaksikymmentä vuotta hän palasi Tuottajain Lihakeskuskuntaan 1983, nyt pääjohtajaksi. Tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1987. Sandelin oli myös maanviljelijä. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1973 ja vuorineuvoksen arvon 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Gustav Sandelin Viitattu 25.8.2021.
2. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 864. Viitattu 25.8.2021.
3. ↑  Muistot. Gustav Fredrik Sandelin. *Helsingin Sanomat*, 1.8.2012. (Tilaajille) Viitattu 25.8.2021.
**Näpistys** on varkauden lievä tekomuoto.
Toisin kuin varkaus, näpistys voidaan käsitellä rangaistusmääräysmenettelyssä eikä oikeudenkäyntiä yleensä tarvita.

Yleisesti näpistyksenä pidetään tekoa, jossa anastetun omaisuuden arvo on alle 500 euroa ja sen arvo omistajalleen on verraten vähäinen. Myös rikoksen tekotavalla ja kohteella on merkitystä rikosnimikettä arvioitaessa. Esimerkiksi jos teko sisältää murtautumistoimia, kyseessä ei yleensä ole näpistys vaan varkaus.

Toisin kuin varkaus, näpistys on asianomistajarikos, eli syyttäjä saa näpistyksen johdosta nostaa syytteen vain, jos rikoksen uhri tekee syyttämispyynnön.

Määritelmä rikoslaissa
----------------------

*"3 § Näpistys*
*Jos varkaus, huomioon ottaen anastetun omaisuuden arvo tai muut rikokseen johtaneet seikat, on kokonaisuutena arvostellen vähäinen, rikoksentekijä on tuomittava näpistyksestä sakkoon.*
*Yritys on rangaistava."*

Oikeuskäytäntö
--------------

Vuonna 2008 mediaanirangaistus näpistyksestä oli 15 päiväsakkoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rikoslaki (19.12.1889/39), 28 luku - Varkaudesta, kavalluksesta ja luvattomasta käytöstä, 1 § Varkaus (Arkistoitu – Internet Archive) Ajantasainen lainsäädäntö, Finlex, finlex.fi, viitattu 14.9.2014
2. 1 2  Rikoslaki (19.12.1889/39), 28 luku - Varkaudesta, kavalluksesta ja luvattomasta käytöstä, 3 § Näpistys (Arkistoitu – Internet Archive) Ajantasainen lainsäädäntö, Finlex, finlex.fi, viitattu 14.9.2014
3. 1 2  Rikoslaki ja näpistys *Minilex*. Viitattu 13.1.2019.
4. ↑  Tilastokeskuksen Tilastot > Oikeus > Käräjäoikeuksien rikosasioiden ratkaisut 2008
**Thure Frank Lindhardt** (s. 24. joulukuuta 1974 Kööpenhamina) on tanskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän opiskeli näyttelijäntyötä Odensen teatterikoulussa ja valmistui sieltä vuonna 1998.

Thure Lindhardtin vanhemmat ovat pappiskoulun rehtori Mogens Lindhardt ja ylilääkäri Anne Lindhardt. Thure kasvoi Roskildessa ja haaveili jo nuorena näyttelijänurasta, ja hän sai sivuroolin 12-vuotiaana Billie Augustin elokuvasta *Pelle Valloittaja*.

Teatterilavalla Lindhardt on nähty muun muassa näytelmissä *Shopping and Fucking* (vuoden 1998 produktio Kööpenhaminassa), *Antonius ja Kleopatra* (Tanskan kuninkaallinen teatteri) ja *Kamelianainen* (vuoden 2000 produktio Gladsaxen teatterissa).

Elokuvanäyttelijänä Lindhardt teki läpimurtonsa Kaspar Rostrupin draamassa *Her i nærheden* (2000), jossa hän esitti autistista Briania. Sivurooli elokuvassa *Nordkraft* (2005) palkittiin Robert-palkinnolla. Myöhempiä merkittäviä roolitöitä ovat olleet historiallinen vastarintadraama *Liekki ja sitruuna* (2008) ja komedia *Blå mænd* (2008) sekä kansainvälisistä tuotannoista *Enkelit ja demonit* (2009), *Eddie: The Sleepwalking Cannibal* (2012) ja *3096 päivää* (2013). Lisäksi hän on esiintynyt televisiorooleissa vuodesta 1998 lähtien, tunnetumpina sarjat *Blekingegade* (2009–2010), *Borgiat, maan ja taivaan valtiaat* (2011–2013), *The Spiral* (2012) ja *Silta* (2015–2018).

Lähteet
-------

1. ↑  Thure Lindhardt. *danskefilm.dk*.

Aiheesta muualla
----------------

* Dannemand, Henrik: Man skal Thure noget. *Berlingske*.  8.5.2009.
* Minana, Emil: Thure er tilbage på dansk TV, men: – Jeg smed fjernsynet ud. *Se og hør*.  24.10.2015.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Axel ja Valborg** eli **Akseli ja Valpuri** (*Axel og Valborg*) olivat kaksi rakastavaista, joiden rakkaus ja elämänkohtalot muodostavat keskiajan koskettavimpiin kuuluvan kansanlaulun, ja se on myös Adam Gottlob Oehlenschlägerin murhenäytelmän aihe. Öhlenschläger on ymmärtänyt laulun kuvaavan historiallisia tapahtumia. Hän sijoitti sen Norjaan ja syvensi sen käsittelyä. Sen on suomentanut Juhana Ennola nimellä *Aksel ja Walpuri* (1873).

Keskiajan loppupuolelle sijoittuva kansanlaulua levisi Tanskasta hyvin laajalle Ruotsiin kansan keskuuteen. Sitä on käsitellyt historiallis-kriittisesti P. A. Munch kirjoituksessaan, joka sisältyy kokoelmaan *Samlede afhandlinger* IV (1876) ja R. Bergström julkaisussa *Historiskt bibliotek* 1877).

Laulusta ovat saaneet aiheen myös useat uuden ajan kirjailijat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Axel och Valborg, Nordisk familjebok Uggleupplagan. 2 palsta 537
2. 1 2  Axel ja Valborg, Tietosanakirja osa 1, palsta 768, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909
3. ↑  Aksel ja Walpuri, Finna.fi, viitattu 23.1.2020
4. ↑  R. Bergström, Axel och Valborg. *Historiskt bibliotek* Ny följd. 1

Aiheesta muualla
----------------

* 

* Lisää luettavaa aiheesta **Axel ja Valborg** on Wikiaineistossa (ruotsiksi)
**Ohjaaja** on henkilö, jolla useamman ihmisen tuottamassa taiteellisessa tuotannossa viime kädessä on vastuu ja valta teoksen taiteellisista puolista.

Pääosa ohjaajista työskentelee joko elokuvaohjaajina tai teatteriohjaajina, mutta myös muun muassa kuunnelmilla ja televisio-ohjelmilla on ohjaajansa. Näytelmä- ja elokuvaohjaajan työsuhde on useimmiten projektiluonteinen, sillä on harvinaista, että ohjaaja saa vakituisen kiinnityksen yhteen työpaikkaan.

Televisio- ja radiotoimituksissa ohjaajan tehtävä on johtaa ja koordinoida suoran tai nauhoitettavan ohjelman tekoa, kuten sovittaa yhteen ohjelman eri vaiheet.

Suomessa teatteriohjaajia koulutetaan Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa ja elokuvaohjaajia Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Ohjaajien oikeuksia valvoo Teatteri- ja media-alan toimijoiden järjestö TeMe.

Katso myös
----------

* Teatteri-ilmaisun ohjaaja

Lähteet
-------

1. ↑  Kuutti, Heikki ja Puro, Jukka-Pekka: *Mediasanasto*. Jyväskylä: Atena, 1998. ISBN 951-796-094-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ohjaaja** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa
	+ 2
* Tšekki
	+ 2

 |

 |
**Joel Allan Pekuri** (11. heinäkuuta 1927 Suojärvi – 30. heinäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs.

Pekurin vanhemmat olivat metsänhoitaja Gustaf Adolf Pekuri (ent. Roth) ja Olga Gobert. Hän pääsi ylioppilaaksi 1946 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1952 valmistuen lainopin kandidaatiksi.

Pekuri toimi ulkoasiainministeriössä harjoittelijana ja avustajana 1953–1954 ja oli Kölnin kaupallisen edustuston lähetystöavustajana 1955–1957, varakonsulina New Yorkissa 1957–1959 ja II lähetystösihteerinä Pekingissä 1959–1962. Hän oli sitten ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä ja vt. jaostopäällikkönä 1962–1964, I suurlähetystösihteerinä Buenos Airesissa 1964–1965 ja suurlähetystöneuvoksena Tukholmassa 1965–1969.

Pekuri oli Suomen suurlähettiläänä Addis Abebassa 1969–1971 ja samalla myös lähettiläänä Nairobissa, Dar es Salaamissa, Lusakassa ja Kampalassa, ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1972–1975, suurlähettiläänä Kairossa ja samalla Damaskoksessa ja Khartumissa 1975–1978 sekä suurlähettiläänä Madridissa 1978–1984 ja Haagissa 1989–1991.

Pekuri toimi lisäksi puolustusneuvoston sihteerinä 1963–1964 sekä ETYK:n konsultaatioiden, ulkoministerikokouksen ja valtionpäämieskokouksen pääsihteerinä 1973 ja 1975.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg)

  



1. ↑  Helsingin Sanomat: Suurlähettiläs Joel Pekuri *hs.fi*. Viitattu 1.5.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee antiikin aikaista aluetta Makedoniassa. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Pieria ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla.
**Pieria** (m.kreik. Πιερία) eli **Pieris** (Πιερίς) oli antiikin Kreikan maakunta ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ala-Makedonian ja Thessalian rajalla. Se käsitti suunnilleen nykyisen Pierian alueyksikön alueen.

Maantiede
---------

Pieriaan kuului Makedonian eteläinen Thermainlahden rannikko Peneios- ja Haliakmon-jokien suiden välisellä alueella Olympos-vuoren juurella sen itäpuolella. Pierian pohjoispuolella sijaitsi Bottiaia, luoteispuolella Eordaia, länsipuolella Elimeia ja lounaispuolella Thessalian Perrhaibia.

Pieriassa sijaitsivat Pierian vuoret, jotka olivat Olympoksen uloke koilliseen rannikolle päin, sekä merkittävä Pierian metsä. Olympoksen juurella sen koillispuolella sijaitsi makedonialaisten pyhä kaupunki Dion. Alueen halki kulki Pellasta Thessalian Larissaan kulkenut tie.

### Kaupungit

#### Polikset

Dionysoksen talon rauniot Dionin arkeologisella alueella.
Pierian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:

* Dion
* Leibethra
* Pydna

#### Muut kaupungit

Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan:

 
* Aiginion
* Agassai
* Balla
* Fylakai
* Galadrai
* Petra
* Pimpleia
* Tyrissa

Historia
--------

Lähde Dionissa Pieriassa, yksi mahdollinen Pierian lähteen paikka. Taustalla Olympos-vuori.
Pieria mainitaan jo Homeroksen runoissa. Kreikkalaisessa mytologiassa alue oli muusien synnyinseutua. Näihin yhdistettiin alueella sijainnut Pierian lähde, jonka uskottiin antavan runollista innoitusta. Pieriasta oli kotoisin myös laulaja Orfeus. Kun muusien kultti siirtyi myöhemmin alueelta etelämmäksi Boiotiaan, osa Pierian alueen nimistöstä kopioitui samalla etelämmäksi.

Pieriaa asutti alun perin traakialainen pierien (*Pieres*, Πίερες) heimo. Makedonialaiset valtasivat alueen kuningas Perdikkas I:n aikana 600-luvulla eaa. Tämän jälkeen pierit karkotetiin alueelta, ja nämä siirtyivät Traakiaan Strymon-joen itäpuolelle, missä heistä sai nimensä Pieriin alue.

Nykyinen Keski-Makedonian alueen Pierian alueyksikkö on perinyt nimensä antiikin aikaisesta alueesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 794–809. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Pieres", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. 1 2  Herodotos: *Historiateos* 7.112; Thukydides: *Peloponnesolaissota* 2.99.
4. ↑  Homeros: *Ilias* 14.225.
5. ↑  Hesiodos: Jumalten synty 53.
**Oma maa: tietokirja Suomen kodeille** on WSOY:n julkaisema, pääasiassa Suomeen liittyviä mutta jonkin verran myös maailmanlaajuisia aiheita käsittelevä, alun perin vuosina 1905–1912 ilmestynyt kuusiosainen tietokirjasarja. Sen päätoimittajana toimi E. G. Palmén, mutta siihen laativat artikkeleja myös monet muut eri alojen asiantuntijat.

Kirjasarja oli laadittu niin, että vuoden jokaiselle päivälle oli koottu joukko mainintoja historiallisista tapahtumista, jotka olivat sattuneet juuri kyseisenä päivänä vuodesta, sekä ainakin yksi laajempi artikkeli, joka käsitteli yleensä jotakin Suomeen liittyvää aihetta, joka usein voitiin tavalla tai toisella liittää kyseiseen päivämäärään. Esimerkiksi monet näistä päivän pääkirjoituksista käsittelivät jotakuta historiallista henkilöä, joka oli syntynyt kyseisenä päivänä vuodesta, tai historialliseen tapahtumasarjaan, jossa jotakin merkittävää oli tapahtunut juuri kyseisenä päivänä. Suuri osa artikkeleista on kuitenkin sijoitettu jokseenkin mielivaltaisesti vuoden eri päivien kohdalle. Lisäksi on jokaista vuoden kuukautta käsittelevän osuuden alussa erillinen artikkeli, joka käsittelee alkavaa kuukautta tähtitieteen, eri kuukausille tyypillisten sääilmiöiden sekä maataloudessa vuoden eri aikoina vuodesta suoritettavien töiden kannalta.

Teoksen esikuva oli ruotsalaisen Johan Gabriel Carlénin 1850-luvulla toimittama teos *Svenska Familjeboken. Läsning för hvar dag under året*.

Samalla nimellä on julkaistu täysin uudistettu mutta samalla periaattella laadittu kuusiosainen kirjasarja vielä vuosina 1958–1959. Sen päätoimittajana toimi Edwin Linkomies.

Teokset
-------

### Alkuperäinen painos

* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, I nidos: tammikuu–helmikuu*. WSOY, 1907.
* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, II nidos nidos: maaliskuu–huhtikuu*. WSOY, 1908.
* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, III nidos nidos: toukokuu–kesäkuu*. WSOY, 1909.
* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, IV nidos nidos: heinäkuu–elokuu*. WSOY, 1910.
* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, V nidos: syyskuu–lokakuu*. WSOY, 1910.
* E. G. Palmén: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille, VI nidos: marraskuu–joulukuu*. WSOY, 1911.

### Uusintapainos

* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 1–2: tammikuu–helmikuu*. WSOY, 1958.
* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 3–4: maaliskuu–huhtikuu*. WSOY, 1958.
* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 5–6: toukokuu–kesäkuu*. WSOY, 1959.
* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 7–8: heinäkuu–elokuu*. WSOY, 1959.
* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 9–10: syyskuu–lokakuu*. WSOY, 1959.
* Edwin Linkomies: *Oma maa: Tietokirja Suomen kodeille 11–12: marraskuu–joulukuu*. WSOY, 1959.

Lähteet
-------

* "Oma maa", *Tietosanakirja, 6. osa*, s. 1520. Tietosanakirja Oy, 1914. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Carlén, Johan Gabriel, Tietosanakirja, osa 1, palsta 1493, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909
**Leibethra** (m.kreik. Λείβηθρα, *Leibēthra*) eli **Libethra** (Λίβηθρα, *Libēthra*) (lat. *Libethrum*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Pieriassa Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi lähellä Olymposvuorta ja Dionin kaupunkia. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee Dío-Ólympoksen kunnassa noin neljä kilometriä lounaaseen nykyisestä Leptokaryán kaupungista.

Rekonstruktio 700-luvun eaa. talosta Leibethran arkeologisessa puistossa.
Kreikkalaisessa mytologiassa paikka yhdistettiin muun Pierian tavoin muusiin, ja siksi nämä tunnettiin myös epiteetillä *Libethrides*. Pausaniaan mukaan Leibethran lähellä sijaitsi Orfeuksen hauta, johon muusat tämän hautasivat. Aleksanteri Suuren aikoina 300-luvulla eaa. kaupungissa oli myös Orfeuksen patsas.

Roomalaiset marssivat alueen läpi matkalla Thessaliasta Makedoniaan. Tässä yhteydessä myös historioitsija Livius mainitsee kaupungin teoksessaan *Ab urbe condita*. Roomalaisella kaudella kaupunki oli Dionin alaisuudessa.

Pausanias kertoo Leibethran tuhoutuneen Sys-virran syöksyttyä alas Olympokselta. Tämä oli mahdollisesti sama kuin Enipeus-virta. Kaupungin tuhouduttua Orfeuksen hauta siirrettiin Dioniin.

Kaupunki paikannettiin Olympoksen kaakkoispuolelle 1800-luvulla, ja tarkka paikka löydettiin vuonna 1914. Nykyisin paikalla on arkeologinen puisto, joka rakennettiin vuosina 2007–2013 ja on tarkoitettu muun muassa opetuskäyttöön erilaisten opetus- ja työpajatilojen ja rekonstruktioiden avulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Leibethra *Brill's New Pauly*. BrillOnline Reference Works. Viitattu 9.10.2017.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Libethra", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Leibethra *Pleiades*. Viitattu 9.10.2017.
4. 1 2  The archaeological site of Leivithra *Archaeological Park of Leivithra*. Viitattu 9.10.2017.
5. ↑  Park of Leivithra *Archaeological Park of Leivithra*. Viitattu 9.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leibethra** Wikimedia Commonsissa

* Archaeological Park of Leivithra (kreikaksi) (englanniksi)
Pääkonttori Olathessa, Kansasissa
**Garmin** on Sveitsiin rekisteröity yhdysvaltalainen teknologiayhtiö, jonka Gary Burrell ja Min Kao perustivat vuonna 1989 Kansasissa, Yhdysvalloissa. Yhtiön nimi tulee perustajiensa etunimistä. Yhtiön tuotanto ja suunnittelu sijaitsevat Kansasissa ja Taiwanissa ja sillä on maailmanlaajuisesti työntekijöitä 65 eri toimipaikassa. Vuodesta 2010 lähtien yhtiö on rekisteröity Schaffhauseniin, Sveitsiin, mutta sen pääkonttori sijaitsee Kansasissa, Yhdysvalloissa.

Yhtiö valmistaa satelliittipaikannuksen laitteita, jotka liittyvät autoiluun, ilmailuun, veneilyyn, ulkoiluun ja urheiluun.

Garminin osake noteerataan Nasdaq-pörssissä ja se oli vuoden 2015 loppuun osa Nasdaq-100-osakeindeksiä.

Garmin osti vuonna 2020 suomalaiselta Firstbeatilta analytiikkaohjelmistojen lisensiointiin kuluttajaelektroniikkavalmistajille liittyvän liiketoiminnan (Firstbeat Analytics). Firstbeat Analyticsin toiminta osana Garminia jatkuu Jyväskylässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Garmin - Johtoryhmä *garmin.com*. Viitattu 1.7.2020.
2. ↑  Garmin - Hallitus *garmin.com*. Viitattu 1.7.2020.
3. 1 2 3 4  Annual Report *.garmin.com*. Viitattu 1.7.2020.
4. 1 2  Garmin - Tietoja *garmin.com*. Viitattu 1.7.2020.
5. ↑  Annual Changes to the NASDAQ-100 Index, Nasdaq 11.12.2015. Viitattu 23.1.2016.
6. ↑  Firstbeatin lisensointitoiminta myyty Garminille *firstbeat.com*. Viitattu 1.7.2020.
7. ↑  Garmin acquires Firstbeat Analytics *newsroom.garmin.com*. Viitattu 1.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Garmin**.
* Garminin suomenkielinen sivusto
Valkoiset Air Force 1 -kengät, joita on käytetty liika ja pitäisi ostaa uudet tai vähintään polttaa näin huonossa kunnossa olevat air forcet.
**Air Force 1** on suunnittelija Bruce Kilgoren luoma Nike-urheilujalkine. Se on ensimmäinen koripallokenkä, jossa on käytetty Niken Air-ilmatyynytekniikkaa.

Air Force 1 on saanut nimensä Yhdysvaltain presidenttiä kuljettavasta lentokoneesta, Air Force Onesta. Kenkää on saatavana varrettomana, puolikorkeana ja korkeavartisena mallina ja lukuisissa eri väreissä, materiaaleissa ja kuoseissa. Air Force 1:n korkeavartisessa versiossa on nilkan ympärillä tarranauha, joka antaa lisätukea nilkalle.

Historia
--------

Nike esitteli Air Force 1:n vuonna 1982, mutta jo seuraavana vuonna sen tuotanto lopetettiin. Kenkä julkaistiin uudelleen vuonna 1986 Niken Swoosh-logon kera. Kenkä oli lähestulkoon sama kuin vuonna 1982 lukuun ottamatta muutamaa ulkonäöllistä muutosta. Sittemmin kenkää on valmistettu yli 1 700:ssa eri värimuunnelmassa ja sitä on myyty arviolta 800 miljoonan Yhdysvaltain dollarin edestä.

Käyttö
------

Kenkä oli jo alun perin suosittu paitsi koripallonpelaajien, myös kaupunkilaisnuorten käytössä. Edelleen nykyisinkin Air Force 1 on suosittu jalkine osana nuorisokulttuuria ja katumuotia eri puolilla maailmaa. Air Force 1 -kenkiä ovat käyttäneet muun muassa hip hop -artistit kuten Snoop Dogg, The Game ja 2pac. Vuonna 2002 rap-artisti Nelly julkaisi singlen "Air Force Ones". Kappale kertoo siitä kuinka hän osti kyseiset kengät. Kenkämallia käytetään edelleen myös koripalloilijoiden keskuudessa. Sitä käyttävät niin katukoripallonpelaajat kuin myös alan ammattilaiset. NBA-pelaajat kuten Rasheed Wallace ja Jerry Stackhouse ovat pelatessaan käyttäneet Air Force 1 -kenkiä.

Lähteet
-------

* Wellington, E.: Nike's Air Force 1s Are Still Flying High.  *The Ledger*, 22.2.2007. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Holmes, S.: All The Rage Since Reagan.  *Business Week*, 25.7.2005. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
* Chetty, D.: Nike takes shot at pop-up concept.  *Toronto Star*, 17.2.2005. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
* Air Force 1 -kengät The Athlete's Foot. Viitattu 25.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nike Air Force** Wikimedia Commonsissa
**Rauman rata** on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Kokemäeltä Raumalle. Rata on 47 kilometrin pituinen ja se valmistui vuonna 1897. Se oli Suomen ainoa kunnallinen rautatie vuoteen 1950 asti, jolloin se myytiin Valtionrautateille. Henkilöliikenne radalla päättyi 1988. Tavaraliikenne on edelleen vilkasta ja rata sähköistettiin tammikuussa 1998. Kiukaisista oli harvoin liikennöity haararata Säkylään.

Kiukainen–Säkylä-haararata
--------------------------

Kiukainen–Kauttua-haararata rakennettiin vuosina 1907–1908 rakennetun Kauttuan paperitehtaan kuljetuksia varten. Paperitehtaan omistanut A. Ahlström Oy osallistui radan rakentamiskustannuksiin. Rataosuuden rakennuspäätös tehtiin vuonna 1910, ja se tuli valmistuttaan pääradan tapaan Rauman kaupungin omistukseen, joka myös kustansi sille osoitetun kaluston. Kauttuan asemalta jatkui myös satamarata Pyhäjärven rantaan. Junaliikenne 14 kilometriä pitkällä radalla alkoi 1. helmikuuta 1913. Radalla oli myös henkilöliikennettä vuoteen 1953 saakka.

Vuonna 1952–1953 rakennettiin seitsemän kilometrin pituinen rataosuus Kauttualta Säkylän Iso-Vimmaan Lännen Sokerin uudelle sokeritehtaalle. Sokeritehdas otettiin käyttöön 6. lokakuuta 1953 ja jo ensimmäisenä syksynä sinne saapui rataa pitkin 1 000 vaunulastia sokerijuurikasta. Viimeiset sokerijuurikkaat tätä rataa pitkin kuljetettiin syksyllä 2009, ja saman vuoden joulukuussa Kiukainen–Säkylä-rataosan kunnossapito lopetettiin. Radan varrella sijaitsevien tasoylikäytävien purkaminen aloitettiin syyskuussa 2011. Rata otettiin virallisesti pois käytöstä vuoden 2011 aikana. Liikennepaikat tällä radalla olivat Kiukainen, Eura, Kauttua ja Säkylä. Erkanemisvaihde radalle poistettiin Kiukaisista huhtikuussa 2020.

Lakkautettua Kiukainen–Säkylä-rataa Eurassa kesäkuussa 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Resiina - Artikkeli *resiinalehti.fi*.
2. ↑  Neljäs osa: Kaivo-Kulttuurikieli  1912. Tietosanakirja-Osakeyhtiö. Viitattu 13.4.2014.
3. ↑  Yle.fi: Ratalinjasta erimielisyyttä Pyhäjärviseudulla *yle.fi*.
4. ↑  Luettelo rautatieliikennepaikoista 1.1.2012  12/2011. Liikennevirasto. Viitattu 13.4.2014.
5. ↑  Tasoristeys 2/2020 *Resiina-lehti*. Viitattu 20.7.2020.

* Rauman rautatien historiaa (Web Archive-linkki)
**Inga Lindqvist**, o. s. *Jaatinen*, kirjailijanimi **Inga Brogren** (15. toukokuuta 1915 Kouvola – 2. heinäkuuta 2001) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Lindqvistin vanhemmat olivat Kokkolan kaupunginjohtaja Jarl Emerik Jaatinen ja Fanny Nyberg. Hän oli naimisissa vuodesta 1942 varatuomari Kurt Lindqvistin kanssa.

Lindvist valmistui filosofian maisteriksi 1940. Hän toimi *Erino Oy*:n toimitusjohtajana. Erino Oy oli 1932 perustettu vesi- ja sähkömittarien, kemikalioiden sekä kutomateollisuudessa käytettyjen raaka-aineiden ja tarvikkeiden agentuuriliike joka kuului Einar Ahlströmin perustamaan *Oy E. Ahlström & Co Ab*:n-yritysryhmään. 

Lindqvistin salanimellä *Inga Brogren* kirjoittama romaani *Approbatur* kertoi 1930-luvun lopun opiskelijaelämästä Helsingissä.

Teoksia
-------

* *Approbatur* : roman. Söderström, Borgå 1945, ilmestyi Arvi Nuormaan suomentamana nimellä *Matkalla maisteriksi* : romaani. Aura, Turku 1947

Lähteet
-------

1. ↑  Inga Lindqvist (Jaatinen) *BillionGraves*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg)
3. ↑  Kirjasampo.fi : Inga Brogren
4. ↑  Pörssitieto G. Kock : Erino Oy
5. ↑  Kaisa Kyläkosken Sukututkijan loppuvuosi-blogi 9.9.2013 : 30-luvun keltanokkien elämää
**Sjarhei Leanidavitš Tsih’anouski** (valkoven.  Сяргей Леанідавіч Ціханоўскі; s. 18. elokuuta 1978 Horki, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen YouTube-videobloggaaja ja demokratia-aktivisti. Hänet tunnetaan erityisesti Aljaksandr Lukašenkan hallintoa vastustavasta aktivismistaan.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Tsih'anouski tapasi tulevan vaimonsa Svjatlanan diskossa. Pari meni naimisiin vuonna 2004 ja heillä on kaksi lasta, joista vanhemmalla on synnynnäinen kuulovamma, minkä vuoksi alkujaan englanninopettajana työskentelevä Svjatlana on hoitanut lasta kotona.

Poliittinen ura ja vangitseminen
--------------------------------

Tsih'anouski perusti vuonna 2019 YouTube-kanavan nimeltä Страна для жизни (suom. *"Maa elämälle"*), jossa hän käsitteli mm. maan vilpillisiä vaaleja. Kesällä 2020 kanavalla oli 12 enemmän tilaajia kuin Valko-Venäjän hallinnon alaisella Belarus 24 -kanavalla.

Toukokuussa 2020 Tsih’anouski ilmoitti aikeestaan osallistua vuoden 2020 presidentinvaaleihin, mutta hänet pidätettiin syytettynä yleisen järjestyksen häiritsemisestä. Amnesty International on luokitellut Tsih’anouskin mielipidevangiksi. Tsih’anouskin pidättämisen seurauksena hänen vaimonsa, Svjatlana, osallistui vaaleihin 9. elokuuta 2020.

Joulukuussa 2021 Valko-Venäjän viranomaiset tuomitsivat Tsih'anouskin 18 vuodeksi vankeuteen väkivaltaisen vallankumouksen suunnittelusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Shotter, James: Svetlana Tikhanovskaya: ‘They were sure I was a nobody’ *Financial Times*.  1.1.2021. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
2. ↑  Belarus Opposition Planning to Issue Passports for Exiles *Voice of America*.  9.12.2023. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
3. ↑  Detained Belarusian blogger set to be Lukashenka’s rival in 2020 election *Belsat*.  7.5.2020. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
4. ↑  Belarus' Bloggers: A 'Bigger Threat' Than Political Parties For President Lukashenka? *Current Time English*.  14.7.2020. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
5. ↑  Belarus jails husband of Svetlana Tikhanovskaya for 18 years *The Irish Times*. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)

Katso myös
----------

* Aleksei Navalnyi
* Maryja Kalesnikava
* Veronika Tsapkala

Aiheesta muualla
----------------

* Tsih'anouskin YouTube-kanava

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Schäfflen hautakivi Stuttgartissa
**Albert Schäffle** (24. helmikuuta 1831 Nürtingen, Württemberg – 25. joulukuuta 1903 Stuttgart) oli saksalainen taloustieteilijä, sosiologi ja poliitikko. Hän toimi Itävallan kauppaministerinä vuonna 1871.

Schäffle toimi vuodesta 1860 poliittisen taloustieteen professorina Tübingenin yliopistossa ja vuodesta 1868 Wienin yliopistossa. Hän oli myös edustajana Württembergin maapäivillä 1862–1865 sekä 1868 Saksan tulliliiton tulliparlamentissa (*zollparlament*). Vaikka Schäffle tunnettiinkin radikaaleista mielipiteistään, hänet kutsuttiin helmikuussa 1871 kauppaministeriksi Karl Siegmund von Hohenwartin johtamaan Itävallan hallitukseen. Schäfflestä tuli hallituksen vahva mies ja hän laati suunnitelman itsehallinnon luomisesta Böömille säätämällä niin sanotut perusartiklat (*fundamentalartikeln*). Sekä saksankieliset itävaltalaiset että unkarilaiset vastustivat suunnitelmaa ja seurauksena Hohenwartin hallitus joutui eroamaan saman vuoden lokakuussa. Sen jälkeen Schäffle asettui Stuttgartiin ja omistautui sosiologiselle ja taloustieteelliselle tutkimustyölle.

Schöflle käsitteli laajassa tuotannossaan muun muassa kapitalismia ja sosialismia. Hän kritisoi liberaalia kapitalismia ja pangermanistisia ajatuksia. Hänen teoksillaan on sanottu olleen suuri vaikutus tuon ajan Saksassa vallinneisiin yleisiin käsityksiin sosialismista, vaikka hän ei itse ollutkaan kyseisen aatteen kannattaja. Schäfflen päätyönä pidetään vuosina 1875–1878 neljässä osassa ilmestynyttä teosta *Bau und leben des sozialen körpers*. Sosiologina hänellä oli suuri vaikutus varsinkin saksalaisella kielialueella. Schäfflen teoksissaan esittämät ajatukset vaikuttivat myös lainsäädäntöön sekä Itävallassa että Saksassa. Kaksiosaiset muistelmat ilmestyivät hänen kuolemansa jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Albert Schäffle (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 17.7.2013.
2. 1 2  *Nordisk familjebok* (1916), s. 1323–1324 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 16.7.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ravitsemusterapeutti** on ihmisen ravitsemuksen parissa työskentelevä henkilö, joka antaa ravitsemusneuvontaa ja suunnittelee asiakkailleen tai potilailleen yksilöllisiä ruokavalioita.

Suomessa Valvira myöntää ravitsemusterapeutille oikeuden toimia laillistettuna ammattihenkilönä. Laillistetun ravitsemusterapeutin pätevyyden saa opiskeltuaan Itä-Suomen yliopiston terveystieteiden tiedekunnan kliinisen ravitsemustieteen pääaineessa. Kliinisen ravitsemustieteen yksikkö on perustettu 1984. Sen alaisuudessa toimii Elintarvikkeiden terveysvaikutusten tutkimuskeskus. Ravitsemustieteen yksikkö oli ennen vuotta 2006 oma yksikkönsä. Nykyisin se on osa Kansanterveystieteen ja kliinisen ravitsemustieteen yksikköä. Yksikkö toimii lääketieteen laitoksen alaisuudessa.

Ravitsemustiedettä voi opiskella myös Helsingin yliopistossa, mutta ravitsemusterapeutin pätevyys edellyttää maisterin tutkinnon suorittamista Itä-Suomen yliopistossa.

Ravitsemustieteen pääaineopinnot aloittaa Kuopiossa vuosittain 30 opiskelijaa. Ennen vuotta 2005 aloittaneet opiskelevat 160 opintoviikon terveystieteiden maisterin tutkinnon. Vuonna 2005 ja sen jälkeen aloittaneet opiskelevat ensin 180 opintopisteen terveystieteiden kandidaatin tutkinnon ja sitten 120 opintopisteen terveystieteiden maisterin tutkinnon. Maisterivaiheeseen voi päästä myös muun alan kandidaatti suoritettuaan vaadittavat täydentävät opinnot ja läpäistyään pääsykokeen. 

Ravitsemusterapeuttien yhdistys on jäsentensä yhdysside, joka tuottaa alan materiaalia yrityksensä Dieettimedia Oy:n kautta. Yhdistyksen sivuilta löytyy asiantuntijarekisterihakukone, joka auttaa löytämään ravitsemusasiantuntijan esimerkiksi luennoitsijoiksi tai freelanceriksi moniin työtehtäviin.

Nimitys "ravintoterapeutti" ei ole suojattu, eikä siten kerro mitään käyttäjänsä pätevyydestä.

Tunnettuja ravitsemusterapeutteja
---------------------------------

* Hanna Partanen

Lähteet
-------

1. ↑  Ravitsemusterapeutti *Ammattinetti.fi*. Viitattu 13.10.2016.
2. ↑  Laki terveydenhuollon ammattihenkilöistä (28.6.1994/559) *Finlex.fi*.  Arkistoitu 23.2.2009. Viitattu 13.10.2016.
3. ↑  Ravitsemustiede Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta, elintarvike- ja ympäristötieteiden laitos. Viitattu 13.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Ravitsemusterapeuttien yhdistys ry:n verkkosivut
* Itä-Suomen yliopiston kansanterveystieteen ja kliinisen ravitsemustieteen yksikön verkkosivut
Jouko Korpivaara (1967)
**Jouko Juhani Korpivaara** (16. lokakuuta 1920 Helsinki – 3. lokakuuta 2000 Lhasa, Tiibet) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Korpivaaran vanhemmat olivat kauppaneuvos Juhani Korpivaara ja Aune Heleena Niemistö ja puoliso vuodesta 1944 Anna-Liisa Stavenhagen. Kauppaneuvos Paavo Korpivaara oli Jouko Korpivaaran veli. Jouko Korpivaara lopetti keskikoulun käynnin 1933 ja tuli töihin isänsä johtamaan Korpivaara-yritykseen. Vuonna 1937 hän meni Saksaan opiskelemaan insinööriksi, mutta sota keskeytti opinnot 1939. Sotien jälkeen 1945 Korpivaara valmistui kuitenkin insinööriksi Tukholmassa.

Korpivaarasta tuli 1946 Korpivaara-yhtiön tuotantotoiminnan osastopäällikkö ja 1948 yrityksen maatalouskoneiden maahantuontia varten perustaman erillisen Farming-yhtiön myyntipäällikkö. Vuonna 1954 hänestä tuli Farmingin toimitusjohtaja ja Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen ja vuonna 1961 Korpivaara-yhtiön teknillinen johtaja. Hänen vastuullaan oli muun muassa yrityksen harjoittama teollisuustoiminta. Farming-yhtiön toimitusjohtaja Korpivaara oli vuoteen 1962, Kone-Dieselin 1960–1974 ja Hydorin 1966–1974 sekä Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen vuoteen 1979.

Kauniaisissa asuessaan Korpivaara osalistui kunnallispolitiikkaan, toimien kauppalanvaltuustossa 1954–1961. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Korpivaara hankki liike-elämän jätettyään Linnan kartanon Keimolasta ja kunnostutti ja otti sen asunnokseen. Hän harrasti muun muassa historiallisia höyrylaivoja ja avomeripurjehdusta. Sotilasarvoltaan Korpivaara oli reservin kapteeni.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jouko Korpivaara *Biografiasampo*. Viitattu 22.1.2022.
2. 1 2  Kuka kukin on 1978, s. 424. Viitattu 22.1.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
Jussi Ronkanen (1974)
**Aulis Juhani (Jussi) Ronkanen** (9. toukokuuta 1908 Juva – 15. marraskuuta 1994 Jyväskylä) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Nuoruus
-------

Ronkasen vanhemmat olivat maanviljelijä Eino Johannes Ronkanen ja emäntä Tyyne Maria Taskinen ja puoliso vuodesta 1936 Irja Räsänen. Ronkanen kävi Suomen liikemiesten kauppaopiston kurssin 1927–1929, tuli ylioppilaaksi Varkauden yhteiskoulusta 1935 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1938.

Ura
---

Ronkanen oli A. Ahlström -yhtiön työnjohtaja ja metsäkasööri 1929–1930, metsätyönjohtaja, metsäkasööri, piiriesimiehen apulainen ja konttoristi 1932–1935, apulaismetsänhoitaja Varkaudessa 1938–1939, piirimetsänhoitaja Joensuussa 1939–1950 ja ylimetsänhoitaja Varkaudessa 1950–1959. Oy Wilh. Schauman Ab:n metsäpäällikkö Ronkanen oli Jyväskylässä 1959–1973. Haavoituttuaan kahdesti talvisodassa ja jatkosodassa Ronkanen oli Päämajan puutavarakuljetustarkastaja 1942–1945. Hän oli myös Joensuun metsäpiirin johtaja 1943–1945 ja Väisälän tilan omistaja Juvalla. Varkauden kauppalanvaltuuston jäsen Ronkanen oli 1954–1959, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä.

Kunnianosoitukset
-----------------

Metsäneuvoksen arvonimen Ronkanen sai 1966. Hän sai myös muun muassa Suomen Metsänhoitajaliiton kunniasormuksen ja useita kunniamerkkejä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Möttönen, Tuomas: Metsäneuvos Jussi Ronkanen (1908–1994). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.3.2023.
2. 1 2 3  Riitta Anttikoski: Ihmiset. Kuolleita. Metsäneuvos Jussi Ronkanen. Suomalaisen koivupuun vaalija. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  23.11.1994. Viitattu 29.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Jussi Ronkanen *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Šeikki **Rašid ibn Sa’d Al Maktum** (arab. راشد بن سعيد آل مكتوم‎, *Rāšid ibn Sa‘īd ’Āl Maktūm*; noin 1912–1990) oli arabivaltiomies, joka oli Dubain emiirikunnan modernisoija ja Arabiemiirikuntien valtion perustajajäsen vuonna 1971. Rašidista tuli Arabiemiirikuntien varapresidentti ja pääministeri sekä Dubain emiiri.

Rašid oli Šeikki Sa’d ibn Maktum Al Maktumin ja tämän ensimmäisen vaimon poika. Hänen vanhempiensa valtakaudella Dubai kehittyi helmenkalastussatamasta kaupan ja liiketoiminnan keskukseksi. Rašidilla oli tärkeä rooli näissä muutoksissa 1930–luvulta alkaen. Vuonna 1939 Rašid meni naimisiin Abu Dhabin prinsessa Latifa bint Hamdan ibn Zayedin kanssa. Kun öljyntuotanto Dubain edustalla alkoi vuonna 1966, Rašid ruoppautti Dubainlahdesta sopivan suojaisan öljysataman. Vuonna 1972 avattiin Port Rashidin satama.

Isänsä ikääntyessä Rašid otti vähitellen haltuunsa valtiollisia tehtäviä, niin että hänestä tuli Dubain tosiasiallinen hallitsija jo ennen isän kuolemaa 1958. Britannian vetäytyessä Persianlahdelta vuonna 1971 Rašid ja hänen vaimonsa sukulainen Zayid ibn Sultan Al Nahyan naapuriemiraatti Abu Dhabista laativat perustuslain Yhdistyneille Arabiemiirikunnille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sheikh Rashid ibn Saeed Al Maktoum *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 30.10.2023.
2. 1 2  Sheikh Rashid Bin Saeed Al Maktoum *Founding Fathers of Arab Emirates*. Viitattu 30.10.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |

 |
**Onni Fredrik Tawaststjerna** (29. tammikuuta 1871 Jyväskylä – 30. elokuuta 1956 Jyväskylä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies, joka sai professorin arvonimen. 

Tawaststjernan vanhemmat olivat lääninmaanmittari Adolf Fredrik Tawaststjerna ja Sofia Lovisa Sandman ja puoliso vuodesta 1909 Paula Greuling (k. 1940). Tawaststjerna tuli ylioppilaaksi 1890 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1899, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1905. Oltuaan ensin lääkäri useilla eri paikkakunnilla Tawastsjerna toimi Savonlinnan yleisen sairaalan lääkärinä 1904–1912 ja Hämeenlinnan lääninsairaalan ylilääkärinä 1912–1938 sekä samalla Hämeenlinnan keskusvankilan lääkärinä 1912–1940. Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1908–1912 ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1915–1934, toimien valtuuston puheenjohtajana 1923–1928. Professorin arvonimen Tawaststjerna sai 1931. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1897.

Opettaja, historiantutkija ja kuvernööri Werner Tawaststjerna oli Onni Tawaststjernan veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 15.11.2020.
2. ↑  Kuka kukin on 1934, s. 674. Viitattu 15.11.2020.
3. 1 2  Kuka kukin oli Viitattu 15.11.2020.
4. ↑  Prof. Onni Tawaststjerna 70-vuotias. *Helsingin Sanomat*, 29.1.1941, s. 6.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Ulf Viking Sjölund** (10. toukokuuta 1923 Tampere – 23. joulukuuta 2010) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Sjölundin vanhemmat olivat tilintarkastaja Herbert Isidor Sjölund ja konttorivirkalilija Elise Wilén ja puolisot 1949–1976 Birgitta Ohls ja vuodesta 1977 Dorrit Johansson. Sjölund tuli ylioppilaaksi Svenska Samskolan i Tammerforsista 1941 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Hän oli Oy Nokia Ab:n käyttöinsinööri 1948–1951, Vaasan Radiator Oy:n teknillinen johtaja 1951–1952, Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n Anjalan paperitehtaan apulaisinsinööri 1952–1954, A. Ahlström -yhtiön Karhulan konepajan paperi- ja selluloosakoneosaston päällikkö 1954–1963, puunjalostusteollisuuden yli-insinööri 1963–1964, Karhulan puunjalostusteollisuuden teknillinen ja kaupallinen johtaja 1964–1967 ja Varkauden paperiteollisuuden johtaja 1967–1968. Mercantilen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen Sjölund oli 1969–1983. Sjölundilla oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Suomen Ladun neuvottelukunnan jäsenyys vuodesta 1969 ja hallituksen puhenejohtajuus 1971–1973. Sotilasarvoltaan Sjölund oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1976.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ulf Sjölund *Biografiasampo*. Viitattu 19.11.2022.
2. ↑  En direktör som gick i tid.  *Hufvudstadsbladet*, 10.5.1983, nro 123, s. 13. Kansalliskirjasto. Viitattu 19.11.2022.