recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Oksitosiinin rakennekaava
**Oksitosiini** (kreik. *oksys* = nopea, *tokos* = synnytys) on yhdeksästä aminohappomolekyylistä muodostunut hormoni, joka syntetisoituu hypotalamuksen neuroendokriinisten solujen soomaosissa ja vapautuu verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkossa sijaitsevista hermopäätteistä.

Imettävällä äidillä oksitosiini saa maidon erittymään rinnoista supistamalla maitotiehyitä ympäröiviä pieniä sileitä lihaksia. Lapsen imettäminen, piteleminen ja jopa pelkkä näkeminen tai haistaminen lisäävät oksitosiinin eritystä. Odottavalla äidillä oksitosiini saa kohdun lihakset supistelemaan ja sikiön liikkeelle. Oksitosiinia käytetäänkin synnytyksen keinotekoiseen käynnistämiseen. Oksitosiinin rooli luonnollisessa synnytyksessä on kuitenkin epäselvä.

Oksitosiinia erittyy seksuaalisen mielihyvän sekä eräiden hellyydenosoitusten, kuten halaamisen ja suutelun yhteydessä. Oksitosiinin on havaittu herättävän miehillä niin negatiiviset kuin positiivisetkin varhaislapsuuden muistot äitisuhteesta myös myöhemmällä iällä.

Oksitosiinin ja ketamiinin yhdistelmävalmisteesta on lupaavaa näyttöä voimakkaan kivun hoidossa.

Oksitosiinin kemiallinen kaava on C43H66N12O12S2, moolimassa 1007,19 g/mol ja CAS-numero 50-56-6.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anthony L. Mescher: *Junqueira's Basic Histolgy, 13th Edition*, s. 408–414. McGraw Hill Education Medical, 2013. ISBN 978-1-259-07232-1.
2. ↑  Oksitosiini herättää muistot varhaislapsuuden äitisuhteesta Yle Tiedeuutiset.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oksitosiini** Wikimedia Commonsissa

* Terveysportti: Oksitosiini
* TerveSuomi: Rintaruokinnan keskeiset perusasiat
* PubChem: Oxytocin (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Oxytocin (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Oxytocin (englanniksi)
* DrugBank: Oxytocin (englanniksi)
* KEGG: Oxytocin (englanniksi)
* ChemBlink: Oxytocin (englanniksi)
**Cuttingtonin yliopisto** (aluksi Cuttington Collegiate and Divinity School, myöhemmin Cuttington University) on Liberiassa toimiva yksityinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1889.

Piispa Samuel David Ferguson valoi oppilaitoksen ensimmäisen rakennuksen peruskiven 22.02.1889. Tuo ensimmäinen rakennus Loppiaissali (*Epiphany Hall*) ja se rakennettiin Liberian eteläkärkeen. Oppilaitos nimettiin Robert Fulton Cuttingin mukaan; Cutting lahjoitti vuonna 1885 5000 Yhdysvaltain dollaria koululle tarvittavan maa-alueen hankkimista ja koulun rakentamista varten. Rahalahjoituksen ensisijaisena tarkoituksena oli luoda käytännön tutkimuksiin soveltuva koemaatila, jolla lähetyskoulujen pojilla olisi mahdollisuus käytännön harjoitteluun, ja samalla koetila toimisi mallina muillekin. Opiskelijoita tuli joka puolelta Liberiaa sekä muualta Länsi-Afrikasta, minkä myötä sisään otettavien opiskelijoiden määrä rajattiin noin sataan opiskelijaan.

Vuonna 1909 Cuttingtonin korkeakoulu sai ensimmäiset kaksi professuuriaan ja vuonna 1922 se sai oikeuden myöntää korkeakoulututkintoja.

Vuonna 1929 oppilaitos jouduttiin sulkemaan sen taloudellisten vaikeuksien vuoksi, mutta vuonna 1949 se avattiin kuitenkin uudelleen Suakokoon. 1970-luvun alussa oppilaitoksen nimi muutettiin muotoon Cuttington University College. Vuonna 1973 yliopiston johtajaksi nimitettiin Emmanuel Johnson ja hän toimi siinä virassa vuoteen 1980 saakka. Tuohon aikaan Cuttingtonin yliopistossa oli kuusi tutkinnon tarjoavaa koulutusohjelmaa: koulutuksen, humanististen aineiden, sosiaalitieteiden, luonnontieteiden, terveydenhoidon ja teologian tutkimusohjelma sekä suunnitelmia perustaa lisää tutkimusohjelmia. Toukokuussa 1990 yliopisto suljettiin virallisesti Liberian sisällissodan takia.

Cuttingtonin yliopiston asema yliopistona kirjattiin lakiin heinäkuussa 2005 ja nykyisin yliopisto toimii kolmessa paikassa Liberiassa; Cuttingtonin yliopiston perustutkinto-opiskelijoiden kampus sijaitsee Suakokossa, jatko-opiskelijoiden oppilaitos sijaitsee Monroviassa ja nuorten opiskelijoiden kampus sijaitsee Kakatassa.

Lähteet
-------

* Cuttington University: Cuttington's History (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Arvokuljetus on toimeksiantoon perustuva arvo omaisuuden kuljettamista. Arvokuljetuksia hoitavat arvokuljetuspalvelut, siihen soveltuvalla autolla, jonka turvallisuus toimet riippuvat kuljetettavan tavaran arvosta. Arvokuljetukseksi lasketaan esimerkiksi  raha, arvopaperit ja arvokkaat esineet. Arvokuljetuksilla siirretään rahaa yleensä pankkiautomaatteihin ja yritysten ja pankkien välillä.

Arvokuljetus luokat
-------------------

Arvokuljetukset luetellaan neljään eri luokkaan, jotka perustuvat kuljetettavan omaisuuden arvoon. Kuljetuksen turvallisuus toimenpiteet perustuvat eri luokkiin. Korkeampi luokka sisältää myös edellisien luokkien turvatoimet

1-Luokka 

Kuljetettava omaisuuden arvo on alle 10 000€

- Kuljetuksessa käytettävän auton ulkonäöstä ei saa päätellä kuljetettavan omaisuuden arvoa. 

- Kuljetuksessa käytettävään autoa ei saa jättää valvomatta. Auton ovet ja ikkunat pitää olla lukittuina kuljetuksen ajan.

2-luokka

Kuljetettavan omaisuuden arvo on 10 000-50 000€

- Kuljetuksessa oltava vähintään 2 henkilöä

- Kuljetettava tavara on oltava lukitussa arvokuljetus yksikössä. 

3-luokka 

Kuljetettavan omaisuuden arvo on 50 000-120 000€

- Arvo kuljetuksen siirtäjän täytyy olla muiden kuljetukseen osallistuvien näköpiirissä.  

- Kuljettajilla on oltava kannettavat hälytyslaitteet.

4-luokka

Kuljetettavan omaisuuden arvo on +120 000€

- Suojelutavoista ja kuljetuksesta sovitaan erikseen vakuutusyhtiön kanssa.

1. ↑  finassiala *finanssiala.fi*.
2. ↑  atvokuljetus nokas *nokas.fi*.
3. ↑  op arvokuljetus *op.fi*.
**Fassoudébé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 5 500 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).

Fassoudébén kunnan pinta-ala on 150 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Diéman piirin Guédébinén, kaakossa ja etelässä Béman, lounaassa Nioron piirin Simbin ja luoteessa Guétéman kuntiin. Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat tulva-altaat.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Kasvillisuus on heinäaroa, jolla kasvaa matalia puita ja pensaita.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaista 95 % on fulbeja, 2,5 % diawandoja ja 2,5 % soninkeja. Yleisimmät kielet ovat fulani ja bambara.

Fassoudébén kautta kulkee Diéman ja Nioron välinen päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille.

Kunnassa toimii kaksi alakoulua ja kolme lukutaitokeskusta. Koulua käy 10–15 % lapsista. Fassoudébéssa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.

Lähteet
-------

* Programme de développement économique, social et culturel de la commune rurale de Fassoudébé 2010–2014 *wordpress.developpementlocal-sahel.org*. Viitattu 7.4.2018.

### Viitteet

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 7.4.2018.
2. ↑  Programme, s. 3.
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.4.2018.
4. 1 2  Programme, s. 4.
5. ↑  Rapport d’etude sur le programme de formation en alphabetisation et decentralisation dans le cercle de Diema *groupeodyssee.org*.  2007.  Arkistoitu 8.4.2018. Viitattu 7.4.2018.
6. 1 2 3  Programme, s. 5.
7. ↑  Programme, s. 7–9.
8. ↑  Programme, s. 10–13.
**Toni Loimuneva** (s. 24. kesäkuuta 1976 Hyvinkää) on suomalainen musiikintekijä ja muusikko. Hän oli 2013 lopettaneen suomirockyhtye Musta Joutsenen perustajajäsen, lauluntekijä ja kitaristi. Nykyään hän tekee soolouraa artistinimellä **Loimu**.

Toni Loimuneva vuonna 2013.

Elämä ja toiminta
-----------------

Vuosina 1991-2006 Loimuneva soitti useissa Hyvinkääläisissä yhtyeissä. Näistä pitkäaikaisin oli vuosina 1998-2004 toiminut Versio, joka pääsi vuonna 2002 Rock Sm -kilpailussa kuuden parhaan joukkoon.

Vuonna 2006 Loimuneva perusti Musta Joutsen -yhtyeen, joka sai Poko Rekordsilta levytyssopimuksen. Yhtye teki yhteensä kolme albumia. Musta Joutsenen lopetettua vuonna 2013 Loimuneva aloitti soolouran työstämisen.

Loimuneva julkaisi vuonna 2015 ensimmäisen sooloalbuminsa *Peiliinkatsojat.* Vuonna 2020 hän julkaisi toisen sooloalbuminsa *Taivaanrannanmaalarit* artistinimellä **Loimu.**

Loimunevan huhutaan nykyisin myös vaikuttavan yhtyeessä **Perintötekijät.**

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvinkääläismuusikko Loimu kertoo tarinoita – Tuulia-single kipusi helmikuussa Yle Suomen viiden soitetuimman listalle *Aamuposti*.  7.3.2018. Viitattu 5.4.2024.
2. ↑  Bändi julkaisi levyn jouluaattona: "Kukaan muu ei niin ole tehnyt" *Yle Uutiset*.  24.12.2012. Viitattu 5.4.2024.
3. ↑  Hissien siivous vaihtui joukkorahoitukseen – "Levy-yhtiöt ovat tänä päivänä nihkeitä tukemaan levyn tekoa" *Aamuposti*.  11.6.2016. Viitattu 5.4.2024.
4. ↑  Musta Joutsen - Musta Joutsen *Savon Sanomat*.  26.1.2008. Viitattu 5.4.2024.
5. ↑  "Peiliinkatsojat" vie kuulijan *Yle Uutiset*.  17.1.2015. Viitattu 5.4.2024.
Ivan Laptev
**Ivan Laptev** (s. 1. huhtikuuta 1979 Sannikko, Leningradin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Inkerin kirkon piispa. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri.

Laptev toimi vuodesta 2000 alkaen katekeettana Kelton seurakunnassa. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 2004 ja papiksi 2011. Laptev valmistui teologian maisteriksi Inkerin kirkon teologisesta instituutista vuonna 2013. Laptev toimi Inkerin kirkon lähetysjohtajana vuosina 2012–2016 ja sen ohessa Kupanitsan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 2013–2015. Vuonna 2015 hänet valittiin Inkerin kirkon teologisen instituutin johtajaksi.

Laptev tuli valituksi Inkarin kirkon piispaksi 19.10.2019 suoritetussa piispanvaalissa ja hänet vihittiin virkaansa Pietarin Pyhän Marian kirkossa 9.2.2020 

Laptev on ollut naimisissa Irina Laptevan kanssa vuodesta 1998 ja heillä on neljä lasta.

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Aarre Kuukauppi** | **Inkerin kirkon piispa**

 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Inkerin Kirkko - Piispa Inkerin Kirkko. Viitattu 22.1.2021.
**Epic Systems Corporation** on yhdysvaltalainen ohjelmistoyritys, joka kehittää potilastietojärjestelmiä.

Sen perustivat Judith Faulkner University of Wisconsinin professori John Greist nimellä Human Services Computing. Faulkner toimi sekä yhtiön johtajana että kirjoitti kaiken koodin Data Generalin Eclipse-minitietokoneelle.
Epic ei ole perustamisensa jälkeen ottanut ulkopuolisia sijoituksia. Yhtiötä ei voi ikinä myydä tai viedä pörssiin, sillä Faulkner siirsi äänivaltaiset osakkeensa perheensä ja työntekijöiden hallitsemaan trustiin.

Epicin järjestelmiä käytetään Yhdysvalloissa sairaaloissa, jotka hoitavat 2/3 maan väestöstä. Yhtiön liikevaihto oli 3,3 miljardia dollaria vuonna 2020.

Epicin järjestelmät perustuvat ydinosaltaan 1960-luvulla kehitettyyn MUMPS-järjestelmään (Massachusetts General Hospital Utility Multi-Programming System).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katie Jennings: The Billionaire Who Controls Your Medical Records *Forbes*. Viitattu 9.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  mira.lehikoinen: Maailman parhaat sairaalat ovat päätyneet Epiciin. Syystä. *Apotti*.  16.2.2016. Viitattu 9.2.2024.
**Vera Kurtić** on serbialainen aktivisti. Hän on romani ja radikaalifeministi. Hänen aktivisminsa keskittyy romaneihin, seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin, eläinten oikeuksiin sekä naisten oikeuksiin. Myös marginalisoitujen äänien kuuluminen on hänelle tärkeää.

Kurtić on opiskellut sosiologiaa ja viestintää. Tekemissään tutkimuksissa hän on keskittynyt sukupuolen, etnisyyden, kansallisuuden, sosioekonomisen aseman ja seksuaalivähemmistöihin kuulumisen intersektionaalisuuteen. Hän on kirjoittanut artikkelin *Džuvljarke: Roma Lesbian Existence,* jonka tavoitteena on johdattaa lesbouteen liittyvää keskustelua naisia voimaannuttavaan suntaan.

Hän on työskennellyt Euroopan neuvoston *Roma and Travellers* -jaostossa ROMACTED-ohjelman parissa. Hän on ollut mukana perustamassa romaninaisten verkostoa Serbiaan (Roma Women Network of Serbia) ja kansainvälistä HLBT-verkostoa romaneille.

Kurtić on vegaani. Hän pitää kirjoittamisesta ja valokuvauksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vera Kurtic *romaniarts.co.uk*. Romani Cultural & Arts Company. Viitattu 10.4.2024.
2. 1 2  Kóczé, Angéla: Vera Kurtic *romarchive.eu*.  2018. Viitattu 10.4.2024.
3. ↑  DZUVLJARKE: ROMA LESBIAN EXISTENCE *errc.org*.  1.7.2014. European Roma Rights Centre. Viitattu 10.4.2024.
**San Genaro** oli Espanjan laivaston vuonna 1761 vesille laskettu San Genaro -luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: San Genaro -luokka*
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1759 Havannasta. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1761. Se sijoitettiin 6. kesäkuuta 1762 aseistamattomana reserviin.

Palvelus
--------

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen koskemattomana vallatessaan Havannan 14. elokuuta 1762. Vallattu alus lähti 3. marraskuuta 1762 amiraali Pocockin laivaston mukana Englantiin. Laivastoon kuului sotalaivoja, vallattuja aluksia ja noin 50 kuljetusalusta. Tammikuussa 1763 laivasto hajaantui noin 600 merimailia Land's Endistä länteen voimakkaan aallon vuoksi, joka upotti 12 kuljetusalusta. Alus saapui 18. tammikuuta *HMS Devonshiren* sekä vallattujen *Infanten* ja *Assumptionin* kanssa kanssa Corkiin ja Kinsaleen. Se upposi tammikuussa 1763 Downsissa myrskyssä.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield et al 2023 s. 190

*San Genaro* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *San Genaro* - *San Antonio* |
| Edeltäjä: *Astuto* – Seuraaja: *Buen Consejo* |
Meg Tilly Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2013.**Margaret "Meg" E. Tilly** (alk. Margaret E. Chan) (s. 14. helmikuuta 1960 Los Angeles County, Kalifornia, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, Oscar-ehdokas ja Golden Globe -voittaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *Psyko II* (1983), *Jumalan Agnes* (1985), *Chinatown II* (1990) ja *Body Snatchers* (1993).

Palkinnot
---------

* Golden Globe (1986)
* Leo (2012, 2013)
* Canadian Screen Award (2013)

Ehdokkuudet
-----------

* Oscar Paras naissivuosa (1986)
* Saturn (1984)

Yksityiselämä
-------------

Tilly on sukujuuriltaan osittain suomalainen; hänen äitinsä oli suomalaista ja irlantilaista syntyperää. Hänen isänsä oli taustaltaan kiinalainen. Hänen isosiskonsa Jennifer Tilly on myös näyttelijä.

Tilly on ollut kolme kertaa naimisissa: vuosina 1983–1989 Tim Zinnemannin, vuosina 1995–2002 käsikirjoittaja John Calleyn ja vuodesta 2002 kirjailija Don Calamen kanssa. Tillyllä on kaksi lasta Zinnemannin kanssa sekä yksi lapsi näyttelijä Colin Firthin kanssa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Meg Tilly | TV Guide *TVGuide.com*. Viitattu 2.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Meg Tilly is Asian Irish | Asiance Magazine *web.archive.org*.  29.12.2011.  Arkistoitu 29.12.2011. Viitattu 2.4.2019.
3. ↑  Why Meg Tilly Walked Away From Hollywood *PEOPLE.com*. Viitattu 2.4.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Meg Tilly Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hannu Rantala** syntyi ja kasvoi Teuvalla, jossa myös aloitti painiharrastuksen 11-vuotiaana Teuvan Rivakan harjoituksissa. Urheilullisen nuoren miehen arkeen kuuluivat vahvasti myös muut urheilulajit, kuten hiihto ja yleisurheilu. Pienestä olikin kiinni, ettei lajiksi valikoitunut jokin muu. Rantala nimittäin piti nuorena lähes vuoden ajan taukoa pohtien motivaatiotaan ylipäätänsä jatkaa lajissa. Paluun painin pariin hän teki 13-vuotiaana. Päälajiksi paini valikoitui 15-vuotiaana. Sittemmin hän saavutti juniorisarjojen SM-mitalien jatkoksi aikuisten mitaleita ja arvokisaedustuksiakin.

Kilpauransa Hannu Rantala päätti lopettaa esikoisensa syntymävuonna 1989. Samana vuonna hän paini vielä vapaapainin EM-kilpailuissa miesten 74 kilon sarjassa kahdeksannelle sijalle. Urheilu-uran ohessa liikunnanopettajaksi opiskelleelle ja Töölön Yhteiskoulusta työpaikan saaneelle Hannulle valmennuspuolelle siirtyminen tuli kuitenkin luontevana jatkona.

Helsingin Paini-Miesten päävalmentajana Hannu Rantala aloitti vuonna 1990. Rantala on ollut ja on edelleen Helsingin Paini-miesten kasvussa ja kehityksessä merkittävä hahmo. Uransa aikana hän on ollut mukana satojen nuorten urheilijoiden elämässä. Seuratoiminnan ja valmentamisen ohessa Rantala on tehnyt merkityksellistä työtä myös laajemmin koko painiurheilun ja erityisesti suomalaisen vapaapainin kehityksen eteen.

Hannu Rantala juhlisti 30 vuottaan valmentajana Helsingin Paini-Miehissä vuonna 2020. Suomen Painiliitto on palkinnut Hannu Rantalan kunnianosoituksena hänen suomalaisen painin eteen tekemälleen työlle Painiliiton kultaisella ansiomerkillä vuonna 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Painiliitto, Hannu Rantala *painiliitto.fi*.
2. ↑  Suomen Painiliitto: Painiliitto, kultainen ansiomerkki *painiliitto.fi*. Viitattu 1.4.2024.
**Cephalophus brookei** on Länsi-Afrikassa elävä puikkijoiden alaheimoon kuuluva antilooppilaji. Se luokiteltiin aikaisemmin kierteissarvipuikkijan alalajiksi *Cephalophus ogilbyi brookei*, mutta on sittemmin erotettu itsenäiseksi lajiksi.. 

*Cephalophus brookei* muistuttaa hyvin paljon kierteisssarvipuikkijaa, mutta poikkeaa tästä vaaleamman, haalean kullankeltaisen värinsä puolesta. Väritys on selän kohdalla punertavan kullanvärinen. Selässä kulkee 27-67 millimetriä leveä musta juova, joka on kuitenkin hartioiden edestä epämääräinen ja ohenee takamusta kohden. Pää ja siinä oleva töyhtö ovat punertavan kullanväriset. Vatsapuoli on vaaleankeltainen. Jalat ovat muun ruumiin väriset paitsi etujalkojen sisäosista, jossa on valkoista karvoitusta. Kaulan karvoitus on hyvin ohutta. Nuoret yksilöt ovat hyvin kirjavia.

*Cephalophus brookein* kallo ei ole myöskään otsan kohdalta yhtä paksu kuin kierteissarvipuikkijan. Silmien alapuolella olevat kuopat ovat pienet. Yläleuka on matala ja nenä suhteellisen pitkä.

*Cephalophus brookei* elää luonnonvaraisena Sierra Leonessa, Liberiassa sekä Norsunluurannikon ja Ghanan länsiosissa Voltajoen länsipuolella. Se suosii kosteita alankometsiä. *Cephalophus brookei* luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi ja sen lukumäärä on edelleen laskussa bushmeat-metsästyksen ja elinympäristöjen häviämisen takia. Lajin kokonaiskanta arvioitiin vuonna 1999 noin 500 yksilön suuruiseksi. Sitä elää kohtalaisen yleisenä enää muutamilla alueilla kuten Sapon kansallispuistossa ja muutamalla muulla Itä-Liberian metsäalueella sekä Taïn kansallispuistossa Norsunluurannikolla. *Cephalophus brookei* kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen II.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  IUCN SSC Antelope Specialist Group: *Cephalophus ogilbyi ssp. brookei* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): *Cephalophus brookei* *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Bucknell University. Viitattu 11.5.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Colin Groves,Peter Grubb: *Ungulate Taxonomy*, s. 272. Johns Hopkins University Press, 2011. ISBN 978-1-4214-0093-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.5.2012). (englanniksi)
4. 1 2  Cephalophus ogilbyi (Ogilby's Duiker) IUCN. Viitattu 11.5.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2897055
* Wikispecies: Cephalophorus brookei
* CoL: SDRD
* EoL: 4447179
* GBIF: 4262456
* ITIS: 898237
* MSW: 14200868
* Open Tree of Life: 3611667
* Species+: 8418

 |

 |
**Antti-Juha Pelttari** (s. 7. toukokuuta 1965 Kurikka) on nykyinen eduskunnan pääsihteeri. Hän on toiminut aiemmin muun muassa Suojelupoliisin päällikkönä vuosina 2011–2024.

Pelttari valmistui ylioppilaaksi 1985 ja oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1992. Vuonna 2014 hän suoritti Senior Executives in National and International Security -koulutuksen Harvardin yliopistosta.*lähde?*

Pelttari työskenteli 1993–1996 ulkoasiainministeriön lainsäädäntösihteerinä ja 1996–1996 sisäasiainministeriön lainsäädäntöneuvoksena. Vuosina 1998–2005 hän oli valiokuntaneuvos eduskunnan ulkoasiain- ja puolustusvaliokunnissa. Pelttari aloitti sisäasiainministeriön kansainvälisten asioiden yksikön ylijohtajana vuonna 2005 mutta jäi tehtävästä virkavapaalle vuonna 2009. Vuoden 2009 alusta Pelttari toimi sisäministeri Anne Holmlundin valtiosihteerinä.

Pelttari aloitti Supon johdossa vuodesta 2011. Hänen oli määrä toimia Ilkka Salmen sijaisena Supon määräaikaisena päällikkönä vuoden 2016 alkuun saakka, mutta Salmi erosi virasta vuoden 2015 lopussa ja Pelttari jatkoi tehtävässä. Tammikuussa 2021 valtioneuvosto nimitti Pelttarin jatkamaan seuraavan viisivuotiskauden 2021–2026.

Eduskunta valitsi joulukuussa 2023 Pelttarin eduskunnan pääsihteeriksi tammikuusta 2024 alkaen.

Pelttari on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pajala, Lasse & Lagerbohm, John (toim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2011*, s. 748. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2  Supon uusi pomo on Antti Pelttari  17.3.2011. Uusi Suomi. Viitattu 14.11.2012.
3. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Kuka: Antti Pelttari *HS.fi*.  4.5.2011. Viitattu 7.3.2022.
4. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Ilkka Salmi palaa suojelupoliisin päälliköksi *HS.fi*.  14.7.2015. Viitattu 7.3.2022.
5. ↑  de Fresnes, Tulikukka: Antti Pelttari jatkamassa Supon päällikkönä *Yle Uutiset*.  9.2.2016. Viitattu 7.3.2022.
6. ↑  Pelttari jatkaa Suojelupoliisin päällikkönä  28.1.2021. SUPO. Viitattu 7.3.2022.
7. ↑  Eduskunta | Supon päällikkö Antti Pelttari eduskunnan pääsihteeriksi *Helsingin Sanomat*.  5.12.2023. Viitattu 5.12.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomi Eduskunnan pääsihteerit |
| --- |
|  |
| Sihteerit(1907–1966) | 
* Suuronen
* Ahava
* Ahla
* Kotonen
* Tammio
* Salervo

 |
|  |
| Pääsihteerit(1966–) | 
* Salervo
* Hultin
* Ketola
* Tiitinen
* Paavola
* Pelttari

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo vuonna 2023 valmistuneesta uudesta stadionista. Vuonna 1931 rakennetusta ja 2021 puretusta stadionista on oma artikkeli.*
**Tammelan stadion** on Tampereella Tammelassa sijaitseva jalkapallostadion, joka valmistui vuonna 2023. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan Ilveksen miesten joukkueen, Kansallisessa Liigassa pelaavan Ilveksen naisten joukkueen, Kakkosessa pelaavan Tampere Unitedin ja Kakkosessa pelaavan TPV:n kotikenttänä.

Vanha Tammelan stadion purettiin 2020–2021 ja sen paikalle rakennettiin uudentyyppinen, niin sanottu hybridistadion, johon jalkapallokentän lisäksi on rakennettu asuntoja ja kaupallisia tiloja.

Uuden stadionin rakentaminen
----------------------------

Uuden stadionin hankkimiseksi järjestettiin suunnittelukilpailu, johon halusi mukaan 22 ehdokasta, ja joista varsinaiseen suunnittelukilpailuun osallistumaan valittiin kuusi arkkitehtitoimistoa. Kilpailun tulos julkistettiin 1. lokakuuta 2014. Voittaneen esityksen *Hattutemppu* takana oli JKMM Arkkitehdit pääsuunnittelijana arkkitehti Samuli Miettinen.

Stadion palkittiin vuoden 2023 lopulla Vuoden teräsrakenne -palkinnolla. Hanke toteutettiin allianssina Tampereen kaupungin, Pohjola Rakennuksen ja JKMM Arkkitehtien kesken. Kohteen pääsuunnittelija on arkkitehti Samuli Miettinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mannila, Merja: Tammelan stadion sai tunnustusta teräsrakenteistaan – poikkeavan oivaltava päätyratkaisu teki vaikutuksen *Rakennuslehti*.  22.11.2023. Viitattu 9.1.2024.
2. ↑  Peltola, Satu & Kunnas, Aleksandra: Uudet ilmakuvat näyttävät, kuinka Tammelan uusi stadion kurottaa kohti korkeuksia – Aamulehti näyttää, kuinka stadion kokee remontissa radikaalin muutoksen *Aamulehti*.  7.1.2023. Viitattu 9.1.2024.
3. ↑  Tammelan jalkapallostadion, arkkitehtuurin suunnittelukilpailu, Arvostelupöytäkirja 22.9.2014 (PDF) (sivut 4, 14–16, 22–23)  22.9.2014. Tampereen kaupunki.  Arkistoitu 8.3.2022. Viitattu 9.1.2024.
4. ↑  Hattutemppu – Kilpailuehdotus (PDF)  2014. Tampereen kaupunki.  Arkistoitu 1.11.2020. Viitattu 9.1.202.

Aiheesta muualla
----------------

* Tammelan stadion
Georgian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Georgian kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Georgian tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä Georgian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:

* vähintään toinen vanhemmista on lapsen syntyessä Georgian kansalainen
* lapsi, joka on syntynyt Georgian maaperällä, mutta tämän vanhemmat ovat tuntemattomia tai valtiottomia
* lapsi, joka on syntynyt Georgian maaperällä kohdunvuokrauksen tuloksena, eikä tämän vanhempien kotimaa salli vanhempien siirtää omaa kansalaisuuttaan

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella Georgian kansalaisuuden voi saada sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:

* on asunut maassa yhtäjaksoisesti väh. 10 vuotta
* osaa todistettavasti georgian kieltä
* tuntee Georgian historiaa ja maan lainsäädännön perusteet
* on töissä Georgiassa / omistaa kiinteistön maassa / toimii maassa yrittäjänä / omistaa georgialaisen yrityksen osakkeita

Goergian kansalaisen kanssa naimisissa olevan henkilön kohdalla vaadittu asumisaika lyhenee 5 vuoteen, minkä lisäksi hakijan tulee osata georgian kieltä, tuntea maan historiaa ja lainsäädännön perusteita.

Poikkeustapauksissa Georgian presidentti voi myöntää kansalaisuuden poikkeusluvalla, mikäli henkilö on tehnyt poikkeuksellisen palveluksen Georgian hyväksi tai henkilön toiminta on Georgian intressien mukaista. Tätä kautta kansalaisuuden saavien henkilöiden ei tarvitse luopua muista kansalaisuuksistaa eikä heiltä testata georgian kielen tai maan historian tuntemusta.

Kaksoiskansalaisuus ja kunniakansalaisuus
-----------------------------------------

Georgia sallii kaksoiskansalaisuuden, mutta sitä on haettava erikseen hakemuksella, joka on osoitettu Georgian presidentille. Hakemukseen tulee liittää mm. kopio hakijan molempien kotimaiden passista sekä kahden Georgian kansalaisen suosittelukirje.

Sellaiselle ulkomaalaiselle henkilölle, joka on poikkeuksellisen ansioitunut Georgian ja/tai ihmiskunnan hyväksi, voidaan myöntää Georgian kunniakansalaisuus maan presidentin toimesta. Kunniakansalaisuus on puhtaasti symbolinen kunnianosoitus, eikä henkilöllä ole sen myötä oikeuksia tai velvollisuuksia Georgiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  ORGANIC LAW OF GEORGIA ON GEORGIAN CITIZENSHIP *Legislative Herald Of Georgia*.  2023. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Acquisition of georgian citizenship *Migration Commission*.  2023. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Tsaguria, Georgy: Obtaining Georgian Citizenship in 2022 *Relocate.World*. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Georgian Dual Citizenship *Embassy of Georgia to the United States*.  5.5.2021. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
**Barbadoksen presidentti** (engl. *President of Barbados*) on Barbadoksen valtionpäämies. Marraskuun 2021 lopulla Sandra Masonista tuli Barbadoksen presidentti. Aiemmin Mason oli toiminut kenraalikuvernöörinä.

Presidentin virka-asuntona toimii Valtion talo, joka toimi aiemmin kenraalikuvernöörin virka-asuntona.

Presidentin virkakauden pituus on neljä vuotta. Sama henkilö voidaan valita uudelleen virkaan kerran.

Valinta
-------

Presidentin valitsee Barbadoksen kaksikamarinen parlamentti eivätkä kansalaiset. Pääministeri ja opposition johtaja nimeävät yhdessä ehdokkaan viimeistään 90 päivää ennen vaaleja. Mikäli yksikään parlamentin edustaja ei vastusta nimitystä, ehdokas nimitetään presidentiksi. Mikäli vastustusta ilmenee, edustajainhuone ja senaatti kokoontuvat äänestämään yhteiseen istuntoon, jossa ehdokkaan tulee saada vähintään 2/3 äänistä sekä ylä- että alahuoneessa.

Mikäli pääministeri ja opposition johtaja eivät kykene nimittämään yhteistä ehdokasta, järjestetään vaalit. Tällöin ehdokkaan pitää saada joko pääministerin, opposition johtajan tai vähintään 10 parlamentin edustajan tuki voidakseen asettua ehdolle. Tämän jälkeen parlamenti äänestää ehdokkaista ja presidentiksi valitaan se, joka saa vähintään 2/3 sekä ylä- että alahuoneen edustajien äänistä.

Ehdokkaaksi voidaan nimetä syntyperäinen Barbadoksen kansalainen, jota ei ole todettu vaalikelvottomaksi seuraavin perustein:

* on parlamentin jäsen
* on ollut parlamentin jäsen 12 kuukautta ennen nimitystään ehdokkaaksi
* ei ole menettänyt vaalikelpoisuuttaan parlamentinvaaleissa oikeuden päätöksellä

Lähteet
-------

1. ↑  Tasavallaksi muuttuva Barbados hylkää tiistaina kuningatar Elisabetin vallan ja voi saada lähi­vuosina seuraajia – Prinssi Charles todistaa jälleen britti-imperiumin kutistumista
2. ↑  Sakari Nuuttila, Kuningatar Elisabetin valtakausi Barbadoksella päättyy, Yle.fi, uutiset 29.11.2021, viitattu 29.11.2021
3. ↑  Heads of State *The Barbados Parliament*.  2024. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
4. ↑  Barbados elects first ever president ahead of becoming republic *BBC News*.  21.10.2021. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
5. ↑  State House (formerly Government House), Barbados *barbados.org*.  2024. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
6. ↑  IFES Election Guide | Elections: Barbados House of Assembly 2022 *electionguide.org*.  2024. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
7. 1 2 3  Constitution (Amendment) (No. 2) Act, 2021 *Parliament of Barbados*.  2021. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
**Hannu Uolevi Suhonen** (15. maaliskuuta 1943 Turku – 10. elokuuta 2015 Turku) oli suomalainen poliitikko, joka edusti muun muassa Suomen Maaseudun Puoluetta (SMP). Hän toimi kansanedustajana 1991–1995.

Poliittinen ura
---------------

Ennen politiikkaan ryhtymistä Suhonen työskenteli Turussa postilaitoksen palveluksessa 1960–1966, SDP:n kunnallisjärjestön ammattiyhdistystoimitsijana 1967–1970 ja ulosottoviraston avustavana ulosottomiehenä 1970–1994.

Suhonen oli kansanedustajana SMP:n eduskuntaryhmässä 1991–1994 ja omassa ryhmässään 1994–1995. Suhonen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1988 vaalissa. Hän oli Turun kaupunginvaltuustossa 1977–1996 ja toimi myös useissa yhteiskunnallisissa luottamustehtävissä. Suhosen aviopuoliso oli niin ikään kansanedustajana ollut Tina Mäkelä. Suhosella on aikaisemmasta avioliitostaan kaksi poikaa.

Vuonna 1983 Suhosesta tuli SMP:n puoluetoimiston ja Pientalonpoika Oy:n hallintopäällikkö. Hän oli tässä työssä vuoteen 1993. Vuodesta 1983 hän oli valtioneuvoston kansliassa ministeri Pekka Vennamon poliittinen sihteeri kunnes siirtyi 1987 liikenneministeriön ylitarkastajaksi ja ministeri Vennamon erityisavustajaksi. Vuonna 1990 liikenneministeriksi tuli Raimo Vistbackan jälkeen kokoomuksen Ilkka Kanerva ja Suhosen pesti päättyi.

Suhonen valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vaaleissa 1991 SMP:n listalta. Hän erosi 29. elokuuta 1994 SMP:stä ja perusti oman eduskuntaryhmänsä, jossa toimi vaalikauden loppuun asti. Eduskunnassa hän oli liikennevaliokunnassa jäsenenä 1991–1994 sekä valtiovarainvaliokunnassa varajäsenenä 1991 ja Suomen Pankin tilintarkastajissa varajäsenenä 1991–1993 ja 1994–1995.

Järjestötoiminta
----------------

Politiikan ulkopuolella Suhonen osallistui partiojärjestön ja raittiusjärjestöjen toimintaan.

Säätiöt
-------

Hannu Suhonen oli Ida ja Lauri Reinikaisen säätiön asiamies ja hän on Aino-Maria Rannan säätiön hallituksessa. Vuonna 2013 Aamuset uutisoi, että Patentti- ja rekisterihallitus katsoi Suhosen säätiön hallituksen jäsenenä ja asiamiehenä toimineen lainvastaisesti lainatessaan säätiöiden varoja 1,5 miljoonaa euroa vaimonsa Tina Mäkelän yrityksille. Uutisen mukaan lainat on maksettu takaisin, eikä niistä ole aiheutunut vahinkoa säätiölle.

Lähteet
-------

* .aspx Hannu Suhonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Karvonen, Hilkka: Entinen kansanedustaja Hannu Suhonen on kuollut *Iltalehti*.  11.8.2015. Viitattu 11.8.2015.
2. ↑  Ministerin tiedot: Vennamo, Pekka Veikko Valtioneuvosto. Viitattu 25.8.2015. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Virtanen, Lasse: Säätiön lainahana jäi auki *Aamuset*.  10.07.2013.  Arkistoitu 7.7.2015. Viitattu 2.5.2015.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajat 1991–1995 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(7) | 
* Aittoniemi
* Jurva
* Mäkelä
* Mäkipää
* Riihijärvi
* Suhonen
* Vistbacka

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Yle

 |

 |
**Rekilaulu** (viroksi **regilaul**) on suomalaisten ja virolaisten käyttämä nimitys, jolla voidaan tarkoittaa kahta erilaista kansanlaulun muotoa. Sillä on viitattu alkujaan alkusointuiseen, kalevalamittaiseen runostoon, jota se Virossa edelleen tarkoittaakin. Suomessa taas termi on sittemmin vakiintunut merkitsemään lähinnä nelisäkeistä ja riimillistä, uudempaa kansanlaulua.

Uudemmat rekilaulut
-------------------

Rekilaulujen loppusoinnut sijoittuvat säkeistön toiseen ja neljänteen säkeeseen. Niille on usein pidetty luontaisena luonnonjohdantoa: aiemmassa säkeessä piirretään luonnonkuva, joka seuraavassa säkeessä vertautuu laulun varsinaiseen sanomaan.

1600- ja 1700-lukujen Suomessa uusimittainen riimillinen laulu oli vielä vakiintumatonta ja sitä esiintyi erilaisissa muodoissa. Uusimittaisen laulamisen huippu saavutettiin rekilaulussa, josta oli tullut 1800-luvulla Suomen suosituin laulumuoto. Rekilaulu oli puhdasta kansanperinnettä: se välittyi suullisesti ja korvakuulolta, eikä lauluja ollut tapana kirjoittaa muistiin. Sitä harjoitettiin etenkin piirileikkien yhteydessä. Perinnettä on myöhemmin ylläpidetty esimerkiksi toisen maailmansodan aikaan, jolloin tanssimista korvattiin piirileikeillä.

Etymologia
----------

Rekilaulu on tarkoittanut Viron lisäksi aiemmin Suomessakin alkusointuista, kalevalamittaista runolaulua. Matti Hakon mukaan rekilaulu-sanan merkityksen muuttuminen suomen kielessä tarkoittamaan uudempaa lauluperinnettä tapahtui 1880-luvun loppuun mennessä.

Rekilaulu-termin alkuperän on katsottu olevan saksan kielessä, josta se on lainautunut Baltiaan ja viron kielen kautta edelleen osaksi suomalaista sanavarastoa. Teorian mukaan sen juuret ovat saksan kielen piirilaulua tarkoittavassa sanassa *reihenlied* tai *reigenlied*. Muiden muassa Vihtori Laurila vastusti tätä käsitystä viitaten Henrik Gabriel Porthanin kirjaukseen lauluperinteen harjoittamisesta rekimatkustamisen yhteydessä, myös kritisoiden termin pitämistä oppineiden luomuksena ja sen yhdistämistä vain piiritansseihin. Lauri Kettunen esitti termin johtuvan viron sanasta *regivärss*, jonka tausta taas oli saksan kielen termissä *rege-wärs*. Saksan *rege* tarkoittaa järjestystä tai riviä, mutta kansa yhdisti sen sitä muistuttavaan, rahvaalle ominaista kulkuvälinettä tarkoittavaan viron sanaan *regi* (reki).

Lähteet
-------

* Virtanen, Leea: *Suomalainen kansanperinne*, 3. painos. Helsinki: SKS, 1999. ISBN 951-717-500-0.
* Virtamo, Keijo (toim) : Otavan musiikkitieto. Otava, 1997.
* Honkala, Toni (2003): *Rekilaulun syntaksi : Suomen kansan sävelmiä -kokoelman rekilaulujen musiikki ja runomitta*. Pro gradu -tutkielma : Tampereen yliopisto, musiikintutkimuksen laitos.

### Viitteet

1. ↑  Korhonen, Arja: Inkeroisten itku *balticguide.ee*.  28.7.2015. Viitattu 3.7.2023. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Virtanen 1999, s. 168.
3. ↑  Virtanen 1999, s. 169.
4. ↑  Virtanen 1999, s. 170.
5. ↑  Virtanen 1999, s. 171.
6. 1 2 3 4  Honkala 2003, s. 22–25.
**Juho-Pekka Rantala** (s. 1962 Seinäjoki) on suomalainen televisio- ja radiotoimittaja, joka on työskennellyt Yleisradiossa vuodesta 1987. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.

Rantala aloitti Yle-uransa 1987 *A-studion* kesätoimittajana. Hän on toimittanut *A-studion* lisäksi Yle TV1:ssä lukuisia muita ajankohtaisohjelmia mm. ohjelmia *A-piste*, *A-raportti*, *A-bros*. ja *Ulkolinja*. Rantala muistetaan myös kriittisistä ja kovatempoisista vaalitenteistä vuoden 2006 presidentinvaaleissa. Vuodesta 2007 alkaen hän on toiminut tuottajana Ylen asiaohjelmissa. Hän on perustanut ja johtaa toimitusta, joka tekee TV1:n alkuillan hyväntuulista asiaohjelmaa *Puoli seitsemän*.

Vuoden 2013 alusta vuoden 2021 loppuun Rantala teki Yle Radio 1 -kanavalle viikoittaista talouden suoraa keskusteluohjelmaa *Mikä maksaa?*. 2010-luvulla Rantala tuli tunnetuksi myös television pitkäaikaisen haastatteluohjelman *Itse asiassa kuultuna* haastattelijana.

Hänen harrastuksiinsa kerrotaan kuuluvan kirjallisuuden ja kuntoilun lisäksi junioriurheilun tukitehtävät.*lähde?* Savossa kasvaneena hänen on kuultu luonnehtivan itseään ikuisesti henkiseksi kuopiolaiseksi - mutta ei savolaiseksi.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Sampsa Oinaala: Kysy tyhmiä, taloustoimittaja!  26.1.2013. Helsingin Sanomat. Viitattu 24.5.2013.
2. ↑  Mikä maksaa? Yleisradio. Viitattu 24.5.2013.
3. ↑  Itse asiassa kuultuna. Merkkihenkilöt omin sanoin *Yle Areena*. Viitattu 14.1.2022.
**Kaukjärvi** eli **Kamenka** (ven. Каменка) on kylä Karjalankannaksella, Leningradin alueen Viipurin piirissä. Ennen toista maailmansotaa se kuului Suomen Uudenkirkon kuntaan.

Kaukjärven alue oli vuodesta 1362 kirkollisena rälssinä. Kaukjärven Piritanniemellä oli Pyhän Birgitan kappeli, joka rakennettiin roomalaiskatolisena aikana, viimeistään 1500-luvun alussa. Uskonpuhdistuksen seurauksena Kaukjärven alue joutui kruunulle. Kaukjärven Pyhän Birgitan kappelikunta sijaitsi myöhempien Uudenkirkon ja Kuolemajärven kuntien pohjoisosissa. Jumalanpalveluksien pito kiellettiin Pyhän Birgitan kappelissa vuonna 1781, ja kappelirakennus purettiin pian tämän jälkeen. Vaikka Kaukjärvi oli hyvin tunnettu läntisellä Karjalankannaksella, eräissä myöhemmissä virallisissa asiakirjoissa ei esiinny Kaukjärvi-nimistä kylää. Topografikunnan vuoden 1939 topografiseen kartastoon on Kaukjärvi merkitty kylän nimeksi. Kaukjärvellä oli vuoden 1939 väestökirjanpidon mukaan 159 taloa, joista 145 asuttuja. 
Kaukjärvi (Kamenka) on nykyisen Uudenkirkon (Poljany) maalaiskunnan alueella, Perkjärven asemakylän (Kirillovskoje) länsipuolella. Kaukjärven kylän vieressä on nykyinen Kaukjärven (Kamenkan) sotilasalue, joka ennen toista maailmansotaa tunnettiin Perkjärven ampuma-alueena. Nykyisin sotilasaluetta hallinnoi Venäjän asevoimien 138. moottoroitu jalkaväkiprikaati.

Lähteet
-------

* Paulaharju, Jyri: *Tykistömme kehto – Perkjärvi: Kaukjärven ampumaleiri 1918–1938*. Suomen Kenttätykistön Säätiö ry, 2001. ISBN 952-91-3161-5.

Viitteet
--------

1. ↑  Paulaharju 2001: 11
2. ↑  4021 Koivisto *Karjalan kartat – Maanmittauslaitos*.  1939. Topografikunta.  Arkistoitu 27.8.2022. Viitattu 27.8.2022.
3. ↑  Uudenkirkon kylien talot ja asukkaat – Kaukjärvi  21.3.2021. Karjalan Liitto.  Arkistoitu 27.8.2022. Viitattu 27.8.2022.
Omakuva vuodelta 1846, Latvian kansallinen taidemuseo
*Mooses, Aaron ja Hur* vuodelta 1837, Latvian kansallinen taidemuseo
**Alexander Heubel** tai Aleksandrs Heibels (9. huhtikuuta 1813 Limbaži - 22. tammikuuta 1847 Riika) oli latvialainen, kansallisuudeltaan baltiansaksalainen taidemaalari. Tyylisuunnaltaan hän edusti romantiikkaa.

Taiteellisen alkuopetuksensa Heubel sai kotikaupungissaan muotokuvamaalari Georg Heinrich Büttneriltä. Hän pääsi jatkamaan opintojaan Dresdeniin ja Düsseldorfin taideakatemiaan. Opintojen kustannuksissa auttoi riikalainen kauppias ja taiteen ystävä Friedrich Wilhelm Brederlo. Erityisesti Düsseldorfissa suoritetut opinnot olivat Heubelin kehitykselle tärkeitä. Hänen opiskeluaikanen päätyönsä on Raamatun kertomuksiin perustuva *Mooses, Aron ja Hur* .

Vuonna 184 Heubel matkusti opiskelukaverinsa kanssa Roomaan. Roomassa hän maalasi keisarinna Alexandran tilaamia maalauksia. Vuodelta 1845 on merkintä, että Heubel oli sairastunut. Sairautena oli tuberkuloosi. Hän matkusti takaisin Riikaan, missä maalasi omakuvansa.

Lähteet
-------

1. ↑  Neumann, Wilhelm: *Lexicon Baltischer Künstler*, s. 67. Jonck & Poliewsky, 1908. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  Neumann, Wilhelm: *Lexicon Baltischer Künstler*, s. 67. Jonck & Poliewsky, 1908. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive) | Kieli = (englanniksi)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Vorontsovin palatsi** (ukr. Воронцовський палац, *Vorontsovskyi palats*), tai **Alupkan palatsi** (ukr. Алупкінський палац, *Alupkinskyi palats*), on Alupkassa sijaitseva palatsi. Se on yksi Ukrainan seitsemästä ihmeellisestä linnasta ja alueen suosituimpia nähtävyyksiä.

Palatsi on kuvattuna Alupkan kaupungin vaakunassa.

Historia
--------

Kun Mihail Vorontsov nimitettiin Uuden Venäjän kuvernementin kenraalikuvernööriksi hän alkoi rakennuttaa itselleen kesäpalatsia Krimin eteläosassa sijaitsevaan Alupkaan. Vorontsov oli anglofiili ja halusi siksi palatsinsa olevan tyyliltään englantilainen. Siihen sekoitettiin kuitenkin myös perinteisiä Krimi tataarien vaikutteita. Arkkitehdiksi valittiin englantilaisen Edward Blore. Palatsin rakennuskustannukset olivat 9 miljoonaa hopearuplaa ja sen rakentamista varten Alupkaan tuotiin suuri joukko venäläisiä maaorjia. Kertoman mukaan Vorontsovin ystävä vitsaili, että palatsin rakennuskustannuksissa olisi leikattavaa, johon Vorontsov vastasi: "minä haluan tehdä siitä kalliin".

Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1828 ja ne saatiin päätökseen vuonna 1848. Perustuksissa on käytetty lyijyä, jotta palatsi kestäisi paremmin maanjärestyksiä, ja se on ainoa rakennus Ukrainassa, jonka perustukset Valmistuessaan palatsi oli yksi Venäjän keisarikunnan ensimmäisistä rakennuksista, joissa oli viemäröinti sekä kuuma ja kylmä vesi.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen palatsi muutettiin museoksi. Toisen maailmansodan aikana natsit suunnittelivat palatsin räjäyttämistä valloitettuaan Krimin, mutta joutuivat perääntymään ennen kuin suunnitelma ehdittiin toteuttamaan. Jaltan konferenssin aikana Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchill asui palatsissa.

Palatsi ja sen ympäristö
------------------------

Palatsin tonttiin kuuluu myös suuri 40 hehtaaria kattava puutarha, jossa on yli miljoona kasvia mukaan lukien useita eksoottisia puita. Puutarhan on suunnitellut saksalainen puutarhuri Karl Kebah.

Huoneita palatsissa on 150 ja sen kirjastoon kuuluu 10 000 kirjaa.

Galleria
--------

* Palatsin eteläinen julkisivuPalatsin eteläinen julkisivu
* RuokasaliRuokasali
* PuutarhaaPuutarhaa
* KasvihuoneKasvihuone
* Alupkan vaakunaAlupkan vaakuna

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Алупкінський (Воронцовський) палац *7 чудес України*.  2024. Viitattu 24.3.2024. (ukrainaksi)
2. ↑  Герб города Алупка *geraldika.ru*.  2024. Viitattu 24.3.2024. (venäjäksi)
3. 1 2  Vorontsov Palace *Atlas Obscura*. Viitattu 24.3.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Alupka Sights | Vorontsov Palace *ukraine-kiev-tour.com*. Viitattu 24.3.2024.
5. ↑  Воронцовський палац - діабазове диво на березі Чорного моря *ТСН.ua*.  4.9.2013. Viitattu 24.3.2024. (ukrainaksi)
6. ↑  Vorontsov Palace (Alupka) *Every Castle*.  11.5.2023. Viitattu 24.3.2024. (englanniksi)
**Danuta Mirka** on puolalainen musiikintutkija ja musiikkiteoreetikko. Hän on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hänellä on professorin virka Northwestern University School of Music -yliopistossa.

Mirka on tutkinut erityisesti rytmiä ja metriikkaa 1700-luvun loppupuolen taidemusiikissa. Hän on myös tutkinut laajasti musiikinteorian historiaa. Hän pyrkii tutkimuksissaan löytämään yhtymäkohtia historiallisesta ja nykyaikaisesti musiikinteoriasta ja kognitiivisesta musikologiasta.

Society for Music Theory myönsi Wallace Berry Award -palkinnon Danuta Mirkalle kirjasta *Metric Manipulations in Haydn and Mozart* vuonna 2011.

Teoksia
-------

* *Metric Manipulations in Haydn and Mozart: Chamber Music for Strings, 1787–1791* (2009) New York: Oxford University Press. ISBN 9780195384925
* *The Sonoristic Structuralism of Krzysztof Penderecki.* (1997) Katowice: Akademia Muzyczna. ISBN 8385679359

Lähteet
-------

1. 1 2  Danuta Mirka *Northwestern Bienen School of Music*. Viitattu 27.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Past Publication Awards | Society for Music Theory *societymusictheory.org*.  Arkistoitu 27.4.2019. Viitattu 27.4.2019.
**Lapsuus** on vuonna 2018 Mikkelissä perustettu punk-yhtye.

Vuonna 2019 yhtye julkaisi kasetti- ja digijulkaisuna neljän kappaleen EP:n. Sen jakelijana toimi suomalainen Kasettipesä Oy.

Vuonna 2020 Lapsuus solmi levytyssopimuksen Stupido Recordsin kanssa. Yhtye on julkaissut Stupido Recordsin kautta täyspitkän albumin *Kaikki menee mustaksi* (2020) ja neljän kappaleen EP:n *Haamuna maailmassa* (2021).

Debyyttialbumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen arvion (mm. Soundi, neljä tähteä).

Syyskuussa 2023 yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa *Huoleton ja suruton*. 

Yhtyeen musiikille ominaista ovat värikkäät, kitaroiden ja bassokitaran luomat sointumaailmat, henkilökohtaisia aiheita käsittelevät sanoitukset sekä tarttuvat pop-melodiat.

Lapsuus ilmoitti lopettavansa keikkailun joulukuussa 2023. Yhtyeen jäsenistä Janne (basso) toimii sooloartistina nimellä Rakkaudella Janne

Kokoonpano
----------

* Kamila - laulu, tamburiini
* Esko - lead-kitara, taustalaulu
* Janne - basso, taustalaulu
* Janne - rummut
* Tero - komppikitara

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Kaikki menee mustaksi* (2020)
* *Huoleton ja suruton* (2023)

### EP:t

* *Lapsuus* (2019)
* *Haamuna Maailmassa* (2021)

### Singlet

* "Autolla mereen" (2020)
* "Rikkinäisen sydämen tuoksu" (2020)
* "Elämän maku suus" (2021)
* "Sunny ja mä" (2023)
* "Roskiin" (2023)
* "Salaiset syntymäpäivät" (2023)

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  LPRHC Fest: Lapsuus *lprhcfest.com*. Viitattu 9.8.2022.
2. ↑  punknurkka: Lapsuus *punknurkka.fi*.  12.4.2020.  Arkistoitu 28.9.2022. Viitattu 9.8.2022.
3. ↑  Spotify: discography *open.spotify.com*. Viitattu 9.8.2022.