recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Edward "Eddie" Brigati** (s. 22. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan etenkin popyhtye The Young Rascalsin laulajana ja toisena yhtyeen pääasiallisista lauluntekijöistä. Brigati valittiin vuonna 1997 Rock and Roll Hall of Fameen ja vuonna 2009 Songwriters Hall of Fameen.

Elämä ja ura
------------

Edward Brigati syntyi Garfieldin kaupungissa New Jerseyssä 22. lokakuuta 1946. Hänen isoveljensä David Brigati oli myös muusikko. Eddie oli kiinnostunut soulista ja R&B-musiikista ja esiintyi laulajana useiden yhtyeiden kanssa New Jerseyssä ja New Yorkissa ennen pääsyään Joey Dee & The Starliters -ryhmään veljensä Davidin tilalle. Yhtyeessä soittivat myös muun muassa laulaja-urkuri David Cavaliere ja kitaristi Gene Cornish.

Vuonna 1964 Brigati, Cavaliere ja Cornish lähtivät The Starlitersistä perustaakseen oman yhtyeensä. Kokoonpanoon liittyi Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä soittanut rumpali Dino Danelli, ja yhtyeen nimeksi otettiin The Young Rascals (suom. *Nuoret riiviöt*). Pääasiallisiksi lauluntekijöiksi tulivat Brigati ja Cavaliere. Ahmet Ertegün hankki yhtyeelle levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta.

The Young Rascalsin "Good Lovin’" nousi listaykköseksi vuonna 1966. Seuraavana vuonna julkaistiin "A Girl like You" sekä Brigatin ja Cavalieren yhteistyösävellykset "Groovin’" ja "How Can I Be Sure?". Jälkimmäinen kappale nousi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Vuonna 1968 yhtye lyhensi nimensä muotoon The Rascals. He saavuttivat menestystä singleillä "A Beautiful Morning", "People Got to Be Free", "See" ja "Carry Me Back", mutta alkoivat sitten menettää suosiotaan. Brigati jätti yhtyeen vuonna 1970.

The Rascalsin jälkeen Brigati on nauhoittanut sooloalbumin *Lost in the Wilderness*. Hän ei ole yhtyeestä lähtemisen jälkeen esiintynyt Cavalieren kanssa, mutta on tehnyt yhteistyötä Cornishin ja Danellin kanssa The Rascalsin hajoamisen jälkeen. Eddie ja David Brigati ovat nauhoittaneet yhdessä nimellä Brigati.

The Rascals valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Yhtyeen lauluntekijät Brigati ja Cavaliere valittiin vuonna 2009 Songwriters Hall of Fameen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eddie Brigati *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 31.12.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4 5  Eder, Bruce: Eddie Brigati *Allmusic*. Viitattu 19.2.2012. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Hardy, Phil: "The Rascals", *The Faber Companion to 20th Century Popular Music*. Faber and Faber Ltd, 2001. ISBN 0-571-19608-X. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Plesetskin lentotukikohta sijaitsee 11 km Venäjän Arkangelin alueen Mirnyistä itäkaakkoon.  
Plesetskin lentotukikohta sijaitsee 11 km Venäjän Arkangelin alueen Mirnyistä itäkaakkoon.**Plesetsk**Plesetskin lentotukikohta Venäjän länsiosien kartalla. Tukikohta sijaitsee Arkangelin alueen keskivaiheilla, noin 11 kilometriä Mirnyistä itäkaakkoon.
**Plesetskin lentotukikohta** (ven. военный аэродром Плесецк, *vojennyi aerodrom Plesetsk*; kansallinen lentopaikkatunnus: **ЬЛАП**) on Venäjän Arkangelin alueen Mirnyin suljetun kaupungin itäpuolella sijaitseva, Venäjän pohjoisen laivaston sotilaspiirin alueella sijaitseva sotilaslentoasema. Tukikohta on perustettu joukukuun alussa 2020.

Siellä toimii yhdistetty lentue, joka kuuluu Moskovan sotilaslentokuljetusten komentokeskuksen alaisuudessa olevaan 566. sotilaskuljetuslentorykmenttiin. Lentävään kalustoon kuuluu Antonov An-26 kuljetuslentokoneita, Mil Mi-8 -helikoptereita ja miehittämättämiä Orlan-tiedustelulennokkeja (UAV).

Lähteet
-------

1. 1 2  Сборник четрыхбуквенных указателей (Индексов) местоположения аэродромов, полигонов и посадочных площадок (pdf) (Kokoelma lento- ja laskeutumispaikkojen sijaintien nelikirjaimia tunniksia (indeksejä). Pääosin tunnukset ovat kansallisia, joillain lentopaikoilla on myös ICAO:n tunnus)  2013, päivitetty 2022. Moskova:  Federanoje agenstvo vozdušnogo transporta (Rosaviatsija) via caiga.ru. Viitattu 11.7.2022. (venäjäksi)
2. 1 2  David Batashvili: Russian Military Transformation Tracker, Issue 2: 1 August 2019-15 December 2020 Rondeli Foundation, gfsis.org.ge. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plesetskin lentotukikohta** Wikimedia Commonsissa

* Vojennyi aerodrom Plesetsk (Военный аэродром Плесецк) (venäjäksi) (wikimapia.org)

Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
  
Džankoi
Hvardijske
 Sevastopol-Belbek
Katša
Saky
 Krymsk
Jeisk
Korenovsk
Prim.-Aht.
Budjonnovsk
Morozovsk
Rostov‑na‑  
 Donu‑Tsent.
Taganrog-  
Tsent.
Millerovo
Ahtubinsk
Marinovka
Vjazma‑  
Dvojevka
Šatalovo-1
Kursk-itäinen
Baltimor
 Boriso-  
     glebsk
Buturlinovka
Šaikovka
Lipetsk
Kaliningrad
 Kalining.-  
   Tškalovsk
Donskoje
Rjazan-Djagilevo
Tškalovski
Ostrov
Pihkova
Soltsy-2
Vologda-Kipelovo
Kubinka
Ostafjevo
Vlad.-Semj.
Savasleika
Borisovski-  
    Hotilovo
Toržok
Tver-Migalovo
Ivanovo-Severnyi
Saratov-Engels
Puškin
Pietari‑  
Levašovo
Pribylovo
Gromovo
Petroskoi
Plesetsk
Alakurtti
Montšegorsk
Olenja
Severom.-3
Severom.-1
Rogatšovo**Venäjän läntisimpien lentotukikohtien ja yhteiskäyttölentoasemien sijainti.** Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Plestsy Airport
**Neitsyt Marian tahraton sydän** on Marian kunnioituksessa käytettävä nimitys, johon sisältyy Marian sisäinen elämä, hänen ilonsa ja surunsa, hänen hyveensä ja ennen kaikkea hänen neitseellinen rakkautensa Jumalaa kohtaan.

1500- ja 1600-luvuilla askeettiset kirjoittajat käsittelivät hartautta ja pyhä Jean Eudes edisti sitä, teki siitä julkisen ja järjesti juhlan Marian sydämen kunniaksi ensin Autunissa 1648 ja sitten muissa Ranskan hiippakunnissa. Paavi Benedictus XIV järjesti bullassa 3. maaliskuuta 1753 yhteisön joka otti nimensä Neitsyt Marian tahrattomalta sydämeltä ja paavi Pius VII hyväksyi hartauden 31. elokuuta 1805 ja antoi sille hetkipalveluksen ja messun. Hartaus sai uuden painotuksen Lúcia dos Santoksen näyistä hänen nunnaluostarissaan Tuyssa, Espanjassa, joissa Neitsyt Maria pyysi viiden ensilauantain hartautta hyvitykseksi hänen sydäntään vastaan tehdyille pyhäinhäväistykselle ja kiittämättömyydelle. Neitsyt Marian tahrattoman sydämen juhlaa vietetään 22. elokuuta. Paavi Pius XII omisti 31. lokakuuta 1942 kirkon ja koko maailman Neitsyt Marian pyhälle sydämelle ja elokuu on myös omistettu sille.

Roomalaiskatolisessa messussa Neitsyt Marian tahratonta sydäntä on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

"*Orémus. Omnípotens sempitérne Deus, qui in Corde beátæ Maríæ Vírginis dignum Spíritus Sancti habitáculum præparásti: concéde propítius; ut eiúsdem immaculáti Cordis festivitátem devóta mente recoléntes, secúndum cor tuum vívere valeámus.*"

Neitsyt Marian tahrattomalle sydämelle on perustettu kaksi sääntökuntaa:

* *Congregatio Immaculati Cordis Mariae*, perustettu 1862
* *Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis,* perustettu 16. heinäkuuta 1849

Neitsyt Mariaa kuvaavia teoksia
-------------------------------

* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  Devotion to the Heart of Mary.  *Catholic Encyclopedia*, {{{Vuosi}}}, nro Volume 7. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  The Immaculate Heart of Mary - June 04, 2016 - Liturgical Calendar *www.catholicculture.org*. Viitattu 23.11.2019.
3. ↑  Sacred Congregation of Indulgences and Holy Relics: *The Raccolta*. {{{Julkaisija}}}. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.11.2019).
4. 1 2  Liturgical Year : Prayers : The Immaculate Heart *www.catholicculture.org*. Viitattu 23.11.2019.
5. ↑  The Immaculate Heart of Mary, Feastday of August 22 *www.traditioninaction.org*. Viitattu 23.11.2019.
6. ↑  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 23.11.2019.
7. ↑  Congregation of the Immaculate Heart of Mary (Institute of Consecrated Life) [Catholic-Hierarchy] *www.catholic-hierarchy.org*. Viitattu 23.11.2019.
8. ↑  Missionary Sons of the Immaculate Heart of Mary (Institute of Consecrated Life) [Catholic-Hierarchy] *www.catholic-hierarchy.org*. Viitattu 23.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neitsyt Marian tahraton sydän** Wikimedia Commonsissa
**Logiikkasynteesi** tarkoittaa elektroniikan suunnitteluautomaation (engl. *Electronic Design Automation, EDA*) osa-aluetta, jossa digitaalipiirin käyttäytymistä kuvaava abstrakti malli muunnetaan mahdollisimman automaattisesti esimerkiksi logiikkaporteista tai suuremmista logiikkalohkoista koostuvaksi fyysisesti toteuttamiskelposeksi toteutukseksi. Koska mikropiirien monimutkaisuus kasvaa Mooren lain mukaisesti, suunnittelukapasiteettia lisäävä logiikkasynteesi on nykyään tärkeä osa digitaalisuunnittelua. Logiikkasynteesin ansiosta voidaan automaattisesti suorittaa useat työläät suunnitteluvaiheet, jotka ennen jouduttiin tekemään käsin. Jotta suunnittelun tuottavuus pysyisi samana vaikka kompleksisuus kasvaa, on synteesin lähtökohtana olevaa abstraktiotasoa pyritty kasvattamaan. Tällöin suunnittelijat pystyvät keskittymään yhä suurempiin kokonaisuuksiin.

Synteesin kulku
---------------

Yleensä laitteistosynteesin lähtökohtana on laitteistokuvauskielellä kirjoitettu malli. Synteesityökaluksi kutsuttua ohjelmistoa käyttämällä tätä mallia muokataan enemmän tai vähemmän automaattisesti kohti kuvausta, joka voidaan fyysisesti toteuttaa käytössä olevalla piiritekniikalla. Vaiheiden välillä voidaan muun muassa arvioida täyttyvätkö pinta-alalle, tehonkulutukselle, ajoituksille ja suorituskyvylle asetetut vaatimukset, ja verifioida piirin toiminta käytössä olevien tarkentuvien toteutukseen liittyvien tietojen valossa. Synteesityökalut ovat yleensä monimutkaisia, ja käyttäjä pystyy antamaan työkalulle ohjeita esimerkiksi siitä minkälaisia ominaisuuksia työkalun tulisi pyrkiä optimoimaan (esimerkiksi pinta-ala, nopeus) ja mitkä lohkot ovat kaikkein kriittisimpiä. Piiriteknologiaan liittyvä teknologiakirjasto kertoo työkalulle minkälaiset rakenteet ovat fyysisesti toteutettavissa. Mukaan voidaan liittää myös kolmannelta osapuolelta ostettuja IP-lohkoja(engl. *Intellectual Property*). Synteesityökalusta voidaan lopulta saada ulos esimerkiksi piirustukset ASIC-piirille, tai ohjelmointitiedosto ohjelmoitavalle logiikkapiirille (engl. *Programmable Logic Device, PLD*) kuten FPGA:lle.

Katso myös
----------

* Laitteistokuvauskieli
* Digitaalipiirit
**Kirsi Marketta Svärd** (s. 23. lokakuuta 1961 Tampere) on suomalainen muotoilija. Hän on suunnitellut esineitä pienistä pipeteistä kodinkoneisiin. Orakselle hän on suunnitellut useita hanamallistoja, kuten Oras Vega, Oras Vienda ja Oras Cubista. Svärd suunnittelee koteihin sisustamiseen ja rakentamiseen liittyviä tuotteita, sairaaloihin laboratoriotuotteita ja teollisuuteen tuotantolinjaosastoja.

Hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1988 Kuopion käsi- ja taideteollisuusakatemiasta. Vuosina 1988–1990 hän työskenteli teollisena muotoilijana turkulaisessa Ergonomia Design -yrityksessä. Ergonomia Design ja Destem fuusioituivat vuonna 1990 ED-Design Oy:ksi, jossa Svärd työskenteli pitkään. Vuonna 2019 Svärd aloitti design managerina Lappsetissa. Svärd valittiin Vuoden teolliseksi muotoilijaksi 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Taskinen, Rita (toim.): *Suomalainen design : kuka kukin on : Design in Finland : who's who in Finnish design*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. 1 2 3  Oras designers - Kirsi Svärd (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 10.5.2011.
3. 1 2 3  Teollinen muotoilija Kirsi Svärd: Onnistunut tuote on käteen ja silmään sopiva. Turun Sanomat, 24.5.2009. Viitattu 10.5.2011.
4. ↑  Hartikainen, Ville: Kirsi Svärd on suunnitellut kodinkoneita, televisioita, ja jätesäiliöitä *Helsingin Sanomat*.  19.10.2021. Viitattu 18.11.2021.
5. ↑  Kirsi Svärd valittiin vuoden teolliseksi muotoilijaksi. Yle. Viitattu 29.7.2016.
**Joseph Henry "Joe" Ranft** (13. maaliskuuta 1960 – 16. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taikuri, animaattori ja ääninäyttelijä, joka työskenteli yhdessä Disneyn ja Pixarin kanssa. Hänen veljensä Jerome Ranft on kuvanveistäjä, joka myös on työskennellyt muutamissa Pixarin elokuvista.

Varhainen elämä
---------------

Ranft syntyi Pasadenassa, Kaliforniassa, mutta kasvoi Whittierissä. Nuoruudessaan hän harjoitteli paljon taikatemppuja. 15 vuoden ikäisenä Ranftista tuli Magic Groupin jäsen. Lukion jälkeen vuonna 1978 hän aloitti animaatiohahmojen suunnittelun kurssin.

Ura
---

Viisi ensimmäistä vuottaan Disneyllä, Ranft työskenteli joidenkin televisio-ohjelmien parissa, jotka eivät koskaan valmistuneet. 1980-luvulla hän työskenteli animaatioelokuvien *Leijonakuningas* ja *Kaunotar ja hirviö* parissa.

Elokuvassa *Monsterit Oy* yksi hirviöistä nimeltään J. J. Ranft on nimetty hänen mukaansa. Ranft on antanut äänensä elokuviin:

* *Urhea pikku leivänpaahdin* - Elmo St. Peters
* *Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?* - Forensic #3
* *Painajainen ennen joulua* - Igor
* *Toy Story – leluelämää* - Lenny the Binoculars
* *Ötökän elämää* - Heimlich the Caterpillar
* *Toy Story 2* - Wheezy the Penguin (laulajaäänen teki Robert Goulet)
* *Monsterit Oy* - sivuäänet
* *Nemoa etsimässä* - Jacques the Shrimp ja Phil
* *Ihmeperhe* - sivuäänet
* *Autot - Red*

Ranft käsikirjoitti myös elokuvan Urhea pikku leivänpaahdin ja jälkiäänitti Elmo Saintpetersin roolin.Hänen suosikkikirjailijansa olivat Kurt Vonnegut, Hunter S. Thompson ja Tom Wolfe.

Kuolema
-------

Ranft kuoli, kun hänen autonsa törmäsi kaiteeseen ja suistui Navarro River -jokeen Mendocino Countyssa, Kaliforniassa. Ranft kuoli kesken *Autot*-elokuvan tuotannon. Elokuva tehtiin loppuun Ranftin muistoksi, samoin kuin Tim Burtonin *Corpse Bride*, jossa hän oli vastaavana tuottajana.

Filmografia (valikoima)
-----------------------

* *Urhea pikku leivänpaahdin* (1987)
* *Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?* (1988)
* *Oliver ja kumppanit* (1988)
* *Pieni merenneito* (1989)
* *Bernard ja Bianca Australiassa* (1990)
* *Kaunotar ja hirviö* (1991)
* *Painajainen ennen joulua* (1993)
* *Leijonakuningas* (1994)
* *Toy Story – leluelämää* (1995)
* *James ja jättipersikka* (1996)
* *Ötökän elämää* (1998)
* *Toy Story 2* (1999)
* *Fantasia 2000* (1999)
* *Buzz Lightyear Avaruusranger: Seikkailu alkaa* (2000)
* *Monkeybone* (2001)
* *Monsterit Oy* (2001)
* *Nemoa etsimässä* (2003)
* *Ihmeperhe* (2004)
* *Corpse Bride* (2005)
* *Autot* (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Joe Ranft Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Triviaalinimi** on alkuaineesta tai yhdisteestä käytetty nimi, jota ei ole muodostettu epäorgaanisten tai orgaanisten systemaattisten nimeämisperusteiden mukaisesti. Se ei siis anna tietoa kemiallisesta rakenteesta. Esimerkkejä yleisesti käytetyistä triviaalinimistä ovat vesi, etikkahappo, sooda ja glukoosi. IUPAC suosittelee systemaattisten nimien käyttöä, mutta sallii myös vakiintuneiden triviaalinimien käytön.

Useat triviaalinimet ovat peräisin kemian kehityksen varhaisvaiheista, kuten alkemiasta. Perusteina ovat olleet yhdisteiden eristys luonnosta, kuten etikkahappo viinietikasta, tai ominaisuudet kuten kreikan makeaa tarkoittavasta sanasta glykýs johdettu glukoosi. Nimi on voitu antaa myös aineen ominaisuuksia tutkineiden tieteilijöiden mukaan. Esimerkkinä natriumsulfaatti, jota kutsutaan myös Glauber-suolaksi Johann Glauberin mukaan. Triviaalinimet on siis tällöin annettu ennen kuin yhdisteen kemiallisesta rakenteesta on ollut tietoa. Systemaattisen nimistön perusteet on myös kehitetty näiden triviaalinimien antamisen jälkeen. Alkuaineista käytetään niiden triviaalinimiä, ja systemaattisia nimiä annetaan vain uusille systeettisesti tuotetuille alkuaineille ja nekin usein korvataan triviaalinimillä alkuaineen hyväksymisen jälkeen.

Triviaalinimiä käytetään edelleen niiden pitkän historian vuoksi ja, koska ne ovat usein yksinkertaisempia kuin systemaattiset nimet.

Lähteet
-------

1. 1 2  Warren H. Powell: "Nomenclature", teoksessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Vol. 36, s. 100
2. 1 2 3  Jeffery Leigh: Systematic and Trivial Nomenclature.  *Chemistry International*, 2012, 34. vsk, nro 5. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.9.2023.  (englanniksi)
3. 1 2  J.L. Jain, Sunjay Jain & Nitin Jain: *Dictionary of Biochemistry*, s. 1265, 1327. S. Chand Publishing, 2012. ISBN 81-219-3907-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.9.2023). (englanniksi)
4. ↑  Christopher G. Morris: *Academic Press dictionary of science and technology*, s. 2268. Academic Press, 1992. ISBN 0-12-200400-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.9.2023). (englanniksi)
5. ↑  Robert A. Lewis: *Hawley's Condensed Chemical Dictionary*, s. 1390. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 978-1-1192-6784-3. (englanniksi)
6. ↑  G.C. Gerrans, P. Hartmann-Petersen, Rasmus Hartmann-Petersen: *Sasol Encyclopaedia of Science and Technology*, s. 271. New Africa Books, 2007. ISBN 978-1-86928-384-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.9.2023). (englanniksi)
7. 1 2  Peter A. S. Smith: Trivial Names for Chemical Substances.  *Journal of Chemical Education*, 1992, 69. vsk, nro 11, s. 877–878. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.9.2023.  (englanniksi)
Dyhtau

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kabardi-Balkarian tasavalta, Venäjä Venäjä |
| Vuoristo | 
Kaukasus |
| Korkeus merenpinnasta | 
5 204 m |
| Prominenssi | 
2 002 m |
| Ensimmäinen nousu huipulle | 
1888 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
43° 03′ 09″ P, 43° 07′ 54″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Euroopan 2. korkein vuori Dyhtau sijaitsee Etelä-Venäjällä, Kaukasuksen päävuorijonolla  
Euroopan 2. korkein vuori Dyhtau sijaitsee Etelä-Venäjällä, Kaukasuksen päävuorijonollaDyhtauEuroopan 2. korkein vuori Dyhtau sijaitsee Kaukasuksen päävuorijonolla Etelä-Venäjän Kabardi-Balkariassa
**Dyhtau** (ven. Дыхтау) on Euroopan toiseksi korkein vuori Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallan eteläosassa Kaukasuksen päävuorijonolla, lähellä Georgian rajaa. Tätä korkeampi eurooppalainen vuori on saman vuorijonon Elbrus. Maantieteellisen Euroopan 3. korkein vuori Škhara sijaitsee lyhyen matkan päässä Dyhtaun eteläpuolella, aivan Georgian rajalla. Myös yli 5 000 metriin nouseva Koštantau on puolestaan lähellä Dyhtaun itäpuolella.

Dyhtaun sijainti Kabardi-Balkarian kartalla  
**Dyhtau Kabardi‑Balkariassa**
*Kabardi-     
Balkarian    luonnonpuisto*
*Kabardi-Balkarian luonnonpuisto*
 *Elbrus  
5642 m*
*Dyhtau 5204 m*
 *Škhara  
5200 m*
*Karatšai-Tšerkessia*
*Pohjois-Ossetia-Alania*
*Georgia*Dyhtaun sijainti Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallassa lähellä Georgian rajaa. Kartalla näkyvät myös Euroopan 1. ja 3. korkeimman vuoren sijainti.
Dyhtau huippu on 5 204 metrin korkeudella; toinen lähde kertoo korkeudeksi 5204,7 metriä. 

A. F. Mummery ja H. Zurfluf valloittivat vuoren ensimmäisinä vuonna 1888.

Dyhtaun ympäristö kuuluu pääosin Georgian rajan läheisen vuoristoalueen käsittävään, tammikuussa 1976 perustettuun Kabardi-Balkarian luonnonpuistoon (Кабардино-Балкарский Заповедник; 826,49 km2).

Lähteet
-------

1. 1 2  Dyhtau *Geografitšeskaja entsiklopedija- kokoelmaverkkotietosanakirjan artikkelien nettiversio*. Viitattu 18.6.2014. (venäjäksi)
2. ↑  Topografitšeskije karty - K-37-27 - 1:100 000 *mapk38.narod.ru*. Viitattu 18.6.2014. (venäjäksi)
3. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 418. Otava, 1970.
4. ↑  Kabardino-Balkarski Zapovednik (Kabardino-Balkarian luonnonpuisto) Venäjän suojelualueiden sivusto, oopt.info. Viitattu 18.6.2014. (venäjäksi)
5. ↑  OOPT Južnogo okruga (- Eteläisen ja Pohjois-Kaukasian federaatiopiirien luonnonsuojelualueiden dynaaminen sijaintikartta) Venäjän suojelualueiden sivusto, oopt.info. Viitattu 18.6.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gora Dykh-Tau, Russia (englanniksi) (peakbagger.com)
Mount Rushmore.
(**John**) **Gutzon de la Mothe Borglum** (25. maaliskuuta 1867 – 6. maaliskuuta 1941) oli amerikantanskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. 
Hän teki useita suuria muistomerkkejä, joista parhaiten tunnetaan Black Hillsissä Etelä-Dakotassa oleva Mount Rushmore-monumentti 1927–1941. Se on vuoren seinään hakattu 18 metriä korkea ryhmämuotokuva neljästä Yhdysvaltain presidentistä. Mukana ovat George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt ja Abraham Lincoln.

* Sisällissodan kolmea johtajaa kuvaava reliefi, Stone Mountain, Atlanta.Sisällissodan kolmea johtajaa kuvaava reliefi, Stone Mountain, Atlanta.
* Sisällissotaa kuvaava veistos.Sisällissotaa kuvaava veistos.

Lähteet
-------

1. ↑  "Borglum, John Gutzon", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gutzon Borglum**.
* Borglumin elämäkerta
* Out of Rushmore’s Shadow: The Artistic Development of Gutzon Borglum
* Mt Rushmore/Gutzon Borglum Museo
Larisa Oleynik vuonna 2015.
**Larisa Romanovna Oleynik** (s. 7. kesäkuuta 1981 Santa Claran piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. 

Oleynik tunnetaan parhaiten roolistaan 1990-luvun suositussa lasten televisiosarjassa *The Secret World of Alex Mack*. Oleynik on esiintynyt myös elokuvissa, kuten *Lastenlikkojen klubi*, *10 Things I Hate About You* ja *100 kimmaa*.

Oleynikin isä Roman Oleynik oli anestesialääkäri ja äiti Lorraine Oleynik (o.s. Allen) on entinen sairaanhoitaja. Larisa on vanhempiensa ainut lapsi. Hänen sukujuurensa ovat Venäjältä, Ukrainasta ja Slovakiasta. Oleynik kasvoi San Franciscon lahden alueella.

Oleynik teki läpimurtonsa kahdeksanvuotiaana *Les Misérables* -musikaalissa Cosetten roolissa. Hän oli hakenut rooliin lehti-ilmoituksen kautta. Sen jälkeen Oleynik hankki itselleen agentin ja alkoi käydä näytelmätunneilla. Hän teki televisiodebyyttinsä 12-vuotiaana sarjassa *Tohtori tuli kaupunkiin* vuonna 1993. Samana vuonna hän sai roolin televisioelokuvasta ja alkoi näytellä pääroolia *The Secret World of Alex Mackissa*. Sarjaa esitettiin Nickelodeon-kanavalla 1994–1998 ja se teki Oleynikista suositun teinitähden sekä 1990-luvun lasten idolin. Samaan aikaan Oleynik näytteli yhtä päärooleista elokuvassa *Lastenlikkojen klubi* (1995), joka perustuu kirjasarjaan *The Baby-sitters Club*. Hän esitti myös Dana Pruittia televisiosarjan *Isojen poikien leikit* kolmessa jaksossa.

Kun Oleynikin tähdittämä *Alex Mack* -sarja tuli päätökseen, hän näytteli sivuroolia komediasarjassa *Kolmas kivi auringosta* sekä menestyskomediaelokuvassa *10 Things I Hate About You*.

2000-luvulla Oleynik on esiintynyt lähinnä sivurooleissa televisiosarjoissa kuten *Veljemme on nero*, *Ilman johtolankaa*, *Valehtelevat viettelijät* ja *Mad Men*. Hän myös ääninäyttelee *Winx-klubi*-animaatiosarjassa Icy-noitaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Larisa Oleynik Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Arkkipiispan kesäpalatsi, joka nykyisin on hallituksen toimitila.
**Arkkipiispan kesäpalatsi** (slovakiksi *Letný arcibiskupský palác*) on Bratislavassa sijaitseva palatsi, jossa on Slovakian hallituksen toimitilat.

Alkujaan renessanssityylinen palatsi rakennettiin 1600-luvulla Esztergomin arkkipiispan kesäasunnoksi. Osmanien valtakunta oli valloittanut Esztergomin 1543, siksi arkkipiispanistuin oli Bratislavassa.

Vuosina 1761–1765 itävaltalainen arkkitehti F. A. Hillebrandt suunnitteli sen barokkityyliseksi, mutta se sai myös rokokootyylisiä mausteita, kuten rokokooaidan ja seremoniapihan. Kuvanveistäjä Georg Rafael Donnerilla oli ateljee palatsin puutarhassa 1700-luvun alkupuolella.

Palatsin puutarha arvokkainen koristeineen ja veistoksineen tuhoutui 1800-luvulla, kun palatsi muutettiin sotilassairaalaksi, ja suurin osa patsaista katosi. Johanneksen patsas on nyt Priimaksen palatsin pihalla, ja atlantit ovat Kittseen kaupungissa.

Entistetty palatsi ja sen englantilainen puutarha on nyt Slovakian hallituksen käytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Summer Archbishop Palace *Visit Bratislava*. Viitattu 27.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Palatsin historia Slovakian hallituksen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Heikkilä vuonna 1970.
**Aaro Iivari Aukusti Heikkilä**  (30. joulukuuta 1935 Haapajärvi – 5. huhtikuuta 2007 Haapajärvi) oli Joensuun kaupunginjohtaja 1975–1995. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti (1960), ja hän sai varatuomarin arvon 1963. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1999. Originelli Heikkilä tunnettiin "kyläpäällikkönä", jonka seurallisuus ja tempaukset olivat maankuuluja. Hän joutui selvittämään joitakin virkatoimiaan käräjillä, minkä takia hän oli virasta pidätettynä 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.

Aaro Heikkilä kirjoitti ylioppilaaksi Haapajärveltä 1955. Lakiopintojen jälkeen hän toimi kymmenkunta vuotta Elannon palveluksessa Helsingissä. Hän tuli Helsingistä Joensuuhun aluksi kaupunginsihteeriksi, sitten apulaiskaupunginjohtajaksi ja kaupunginjohtajaksi. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti.

Heikkilän aikana Joensuu kasvoi 30 000 asukkaan kaupungista noin 50 000 asukkaan yliopistokaupungiksi. Kaupunginjohtaja korosti koko kautensa ajan koulutuksen tärkeyttä ja Joensuun asemaa koulutuskaupunkina. Hänen johdollaan harjoitettiin myös aktiivista elinkeinopolitiikkaa ja hän antoi kasvonsa mittavalle mainoskampanjalle, jossa Joensuuhun houkuteltiin uusia yrittäjiä 1980-luvun lopussa.

Eläkkeelle siirryttyään vuonna 1995 Heikkilä muutti Helsinkiin ja myöhemmin Haapajärvelle, jossa hän oli muun muassa kaupunginvaltuutettuna.

Hän sai  Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1986.

Arto Halonen on tehnyt vuonna 1988 Heikkilästä dokumenttielokuvan Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika.

Lähteet
-------

* Etelä-Suomen Sanomat 7.4.2007
* Karjalainen 6.4.2007
* Kuka kukin on 1974

### Viitteet

1. ↑  Eskon puumerkin saajat Aleksis Kiven Seura. Viitattu 13.10.2016.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Joensuun vaakuna | Edeltäjä:**Tauno Juntunen** | **Joensuun kaupunginjohtaja**1975-1995 | Seuraaja:**Juhani Meriläinen** |
Rekisteröinti kasteen Louis Pierre Vieillot on 12 toukokuu 1748 Yvetot
Rekisteröinti kuoleman Louis Pierre Vieillot 24. elokuuta 1830 Sotteville-lès-Rouen
**Louis Pierre Vieillot** (10. toukokuuta 1748 Yvetot, Ranska – 24. elokuuta 1830 Sotteville-lès-Rouen) oli ranskalainen lintutieteilijä.

Vieillot työskenteli liikeasioissa San Domingon saarella Haitissa, kun hän Ranskan vallankumouksen pyörteissä joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin. Amerikassa ollessaan hän alkoi järjestelmällisesti tutkia lintuja, ja julkaisi 1808 teoksen *Histoire naturelle des oiseaux de l'Amérique Septentrionale.* Hän kuvaili suuren määrän lintuja ensi kerran tieteelle, ja 26 hänen muodostamaansa lintusukua on yhä käytössä. Vieillot oli yksi ensimmäisistä ornitologeista, jotka tutkivat lintujen höyhenpuvun muutoksia. Hän oli myös yksi ensimmäisistä, jotka tutkivat sekä eläviä lintuja että nahkoja.

Vieillot palasi vuonna 1800 tai 1801 Ranskaan, missä hän sai paikan kirjoittajana *Bulletin des Loisissa*. 1802 hän julkaisi teoksen *Histoire naturelle et générale des colibris, oiseaux-mouches, jacamars et promerops*, jonka kuvitti hänen ystävänsä Jean-Baptiste Audebert. Tätä seurasi teos *Histoire naturelle des plus beaux oiseaux chanteurs de la zone torride* vuonna 1806.

1816 julkaistussa *Analyse d'une nouvelle Ornithologie Elémentaire* -teoksessaan Vieillot esitti oman lintujen luokittelujärjestelmänsä, jota hän jatkoi teoksessaan *Nouveau Dictionaire d'Histoire Naturelle* 1816–1819. Vuonna 1820 Vieillot otti hoitaakseen loppuun Pierre Joseph Bonnaterren 1790 aloittaman *Tableau encyclopédique et méthodique* -teoksen, johon hän kirjoitti lintuja käsittelevän osan.

Vieillotin uskotaan kuolleen kurjuuteen*selvennä* Sotteville-lès-Rouenissa 1830.

Vieillotin tieteelle kuvailemia lintuja ovat muun muassa myrskykeiju, amerikansirri, valkoperäsirri, palsasirri, tundravikla, amerikanvesipääsky, tunturikihu, pikkukiuru, intianvaris, keltarintavireo, sarakerttunen, kultarinta, vuoriuunilintu ja tiltaltti.

Teoksia
-------

* *Histoire naturelle des plus beaux oiseaux chanteurs de la zone torride*. Dufour, Pariisi 1805.
* *Histoire naturelle des oiseaux de l'Amérique septentrionale*. Desray, Pariisi 1807-1808.
* *Analyse d'une nouvelle ornithologie élémentaire*. d'Éterville, Pariisi 1816.
* *Mémoire pour servir à l'histoire des oiseaux d'Europe*. Torino 1816.
* *Ornihtologie*. Lanoe, Pariisi 1818.
* *Faune française ou Histoire naturelle, générale et particulière des animaux qui se trouvent en France*. Le Vrault & Rapet, Pariisi, Strasbourg, Brysseli, 1820-1830.
* *La galerie des oiseaux du cabinet d'histoire naturelle du jardin du roi*. Aillard & Constant-Chantpie, Pariisi 1822-1825.
* *Ornithologie française ou Histoire naturelle, générale et particulière des oiseaux de France*. Pelicier, Pariiss 1830.
**Teatteri Ulpu** on vuonna 1993 perustettu Ulvilassa toimiva harrastajateatteri. Toiminnan lähtökohtana oli herätellä kotikunnan väkeä teatteriharrastuksen pariin sekä tekijöinä että kokijoina. Ensimmäinen kesäteatterinäytelmä Lassilan Mimmi Paavaliina esitettiin kesällä 1995. Ympärivuotisessa toiminnassa on nykyisin mukana kaikenikäisiä teatterin harrastajia. Monet Ulpun nuorista aikuisista ovat olleet harrastajateatterilaisia lapsesta lähtien. Perinteisen ohjelmiston rinnalla on nähty myös kokeellisempia esityksiä. Ulpu on viime vuosina tuottanut niin lapsille ja nuorille kuin aikuisillekin useita produktioita vuodessa perinteisen kesäteatterinäytelmän lisäksi sekä tullut palkituksi esimerkiksi valtakunnallisilla harrastajateatteripäivillä. Vuoden harrastajateatteriksi Ulpu valittiin vuonna 2008.

Ulpu oli pitkään tunnettu kesäteatteristaan Ulvilan Massilla. Toiminta kuitenkin loppui vuonna 2019 ja Ulpu päätti keskittyä sisäteatteriin. Ulpun viimeinen Massilla esitetty kesäteatteriesitys oli Kolme Muskettisoturia kesällä 2018. Ulpun sisänäyttämö sijaitsee Ulvilan kirjaston yhteydessä studionäyttämöllä. Studionäyttämöllä Ulpu on esittänyt useita kymmeniä näytelmiä Ella ja Paterockin kantaesityksestä aina Vadelmavenepakolaiseen asti.
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko Yhdysvalloissa |
|  |
| Osavaltiot ja liittopiiri
* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New Mexico
* New York
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Texas
* Tennessee
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington (DC)
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
 |
| Saarialueet
* Amerikan Samoa
* Guam
* Pohjois-Mariaanit
* Puerto Rico
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Alaskan osavaltiossa** Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Alaskan suurin uskonto. 62 prosenttia Alaskan väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.

Tunnustuskunnat
---------------

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 22 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 12 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 3 prosenttia väestöstä.

Katoliseen kirkkoon kuuluu 16 prosenttia väestöstä.

Ortodoksiseen kirkkoon kuuluu 5 prosenttia väestöstä.

Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Mormoneihin kuuluu noin 5 prosenttia väestöstä ja Jehovan todistajiin alle prosentti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Religious landscape study 2014: Alaska *Pew Research Center*.  2014. Viitattu 26.9.2023.
Slapstick-komiikkaa Charlie Chaplinin elokuvassa *His New Job* (1915).
*Slapstick*-laudat, joista slapstick on saanut nimensä.
**Slapstick** on yliammuttuihin fyysisiin törmäilyihin, täysin epärealistisen epätodennäköisiin sattumuksiin ja koheltamiseen perustuvaa komiikkaa. Tyypillinen esimerkki siitä on kermakakun litistäminen jonkun kasvoihin.

Slapstick on saanut nimensä kahdesta laudasta, jotka liitetään toisiinsa saranalla ja jousella. Sillä kun on lyövinään toista päähän mutta pysäyttää tarpeeksi äkisti, inertia saa kaksi lautaa äänekkäästi osumaan toisiinsa vaikka toisen päähän ei kohdistukaan kovaa osumaa.

Slapstickia on käytetty esimerkiksi vanhoissa mykkäfilmikomedioissa ja nykyään varsinkin erilaisissa piirretyissä, joissa ruumiillista kipua ei oikeastaan esiinny. Piirretyissä esimerkiksi jotakuta kaavamaisen typerää sivuhahmoa lyödään vaikkapa nyrkillä kasvoihin, ja hetken päästä hahmo nousee typertynyt ilme naamallaan ylös.

Joskus humoristisuutta tavoitellaan saman asian toistolla; tällöin vaikkapa alasin putoaa juuri nyrkistä saaneen hahmon päähän. Tunnettuja slapstick-tyyppisiä piirroshahmoja ovat esimerkiksi Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä sekä Tipi ja Sylvesteri, joiden sarjoissa on perusajatuksena petoeläimen pyrkimys jahdata saaliseläintä.

Kakuttamisen lisäksi klassisia teemoja ovat esimerkisi kävely lasiovea päin ja olalla kannettujen pitkien esineiden kuten tikkaiden tai lautojen kanssa kävely ja yhtäkkiä kääntyminen kun sen tiellä on joku toinen ja se osuu häntä takaraivoon, tai käänteisesti kun yleisö luonnollisesti odottaa niin käyvän, tämä yhtäkkiä kumartuukin poimiakseen jotain maasta ja se menee ohi.

Slapstick on yleinen tyyli myös *American Pien* kaltaisissa nuortenelokuvissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Definition of slapstick *The Free Online Dictionary*. Viitattu 23.12.2013. (englanniksi)
2. ↑  Slapstick Comedy *Filmreference.com*. Viitattu 23.12.2013.
Struven ketju 
**Naakelinmäki** eli **Listonmäki** on 212 metrin korkuinen mäki Äänekoskella Keski-Suomessa. Sen laella sijaitsee Unescon maailmanperintökohteeseen Struven ketjuun kuuluva mittauspiste vuodelta 1835.

Struven ketjun mittauspiste
---------------------------

Paikka sijaitsee Konneveden kirkosta Pyhälahdentietä, jolta erkanee noin 20 km päässä luontopolku Ahvenisen lammelle. Rokkapohjantietä matkaa on vielä noin 7 km. Paikalla kasvaa nykyisin harvaa mäntymetsää. Naakelinmäki sijaitsee laakeassa kalliomännikössä, josta näkymiä Keiteleen suuntaan. Struven merkki on kalliossa, jonkin matkaa kolmiopisteestä, jossa ollut viimeinen kolmiomittaustorni. Pisteen ympärillä edelleen kivikasoja, jotka osoittavat kolmimittaus tornin jalkojen sijainnin. Struven tutkimusryhmään kuuluva Melan mittasi paikan 7.-8. heinäkuuta 1835. Paikka on Metsähallituksen omistuksessa (992-460-6-135 Listonsalo). Lähistöllä on suojelualue nimeltään Naakelinkorpi. Veneellä paikalle pääsee Pyhälahden vierasvenesatamasta. Keiteleen rannasta on paikalle matkaa noin 700 m ylämäkeä. 

Vuonna 2005 Struven ketjusta tuli ainoa Unescon maailman­perintökohde, joka sijaitsee usean­ valtion alueella. Naakelinmäen mittauspiste yhdisti aina 1960-luvulle saakka pohjoisen ja etelän kolmiomittausketjut toisiinsa. 

Paikassa kolmimittaustornia ei enää ole. Ainoa merkki mittauspisteestä on reikä kivessä. Keski-Suomen mittauspisteitä koskevassa selvityksessä onkin mainittu, että mittauspiste voitaisiin kunnostaa tiedeopetuksen ja matkailun tarpeisiin esimerkiksi rakentamalla paikalle näkötorni. 

Helsingin Sanomien toimittaja pohtii kolmimittaustornien rakennustyötä miten työlästä aikoinaan mittausketjun tekeminen oli usein yli 100 metrin korkeille kallioille. Se vaati ehdotonta tarkkuutta ja järjestelyjä. Miten hoitaa talonpojilta tukkipuut ja saada paikalliset virkamiehet yhteistyöhön? Miten järjestää kuljetukset ja majoitukset ja maksaa palk­kiot? 

Muut Naakelinmäkeen liittyvät kolmiomittauspisteet ovat:

* Telttimäki 22,5 km
* Silmutmäki 25,5 km

Lähteet
-------

1. 1 2  Maapallon kokoa mitattiin Suomessakin tarkasti 200 vuotta sitten – mittausten ketju ulottui Jäämereltä Mustallemerelle Helsingin Sanomat 3.8.2017
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Struve-pisteiden tila Keski-Suomessa
3. ↑  Konginkankaan Naakelinmäki *kyppi.fi*. Viitattu 29.12.2021.
**Kiveksen rosvot** olivat Oulujärven tienoilla talollisia 1800-luvulla ahdistellut rosvojoukko.

Kivesjärven kylän Varisjoessa sijaitsi vuosina 1852–1859 Kiveksen apuruukki. Ruukkilaiset asettuivat seudulle, pystyttivät ruukkirakennukset ja ryhtyivät hyödyntämään Oulujärven ja Kivesjärven useita suo- ja järvimalmiesiintymiä. Ruukin toiminta kävi kannattamattomaksi ja sen oli lopetettava toimintansa. Monet ruukkilaiset jäivät sen seurauksena työttömiksi vailla minkäänlaista toimeentuloturvaa. Niinpä he ja joukko Kiveskylän muita miehiä muodostivat rosvojoukon, joka yön pimeinä tunteina kävi tyhjentelemässä Oulujärven rantamien talollisten viljalaareja. Nämä Kiveksen rosvoiksi kutsutut miehet harjoittivat myös merirosvousta Paltaselällä Karhusaaren ja Toukansaaren kupeella. 

Oulujärvellä riehuneiden Kiveksen rosvojen tukikohta oli Ärjänsaari. Isokokoiset miehet saalistivat Palta- ja Ärjänselällä tervansoutajilta Oulussa tervaan vaihdettuja tavaroita, tervoja ja ruokaa. He jakoivat saalistaan Kivesjärven kyläläisten kanssa, joten kukaan ei ilmiantanut heitä. Kiveksen rosvot pitivät selkosten tervatalonpoikia pelossa, kunnes heidät saatiin kiinni, tuomittiin 1867 ja ruoskittiin opiksi ja ojennukseksi. He ovat olleet tiettävästi ainoat Suomen sisävesien merirosvot.

Kirjallisuutta
--------------

* Heikkinen, Reijo: *Ärjä: Oulujärven helmi*. Lönnrot-instituutin julkaisuja n:o 5. Kajaani: Kajaanin Lönnrot-instituutti, 2002. ISBN 951-98272-7-7.
* Keränen, Jorma & Romppainen, Hannu: *Paltamo: Kainuun emäpitäjä*. Paltamon kunta, 2013. ISBN 978-951-97370-4-1.
* Leinonen, Sari: *Kiveksen rautaruukki. Rautaa Pietariin saakka*. Hakasuo-Länsiranta-Varsiniemi kyläkirja. Hakasuon seudun kyläyhdistys, 2014.
* Toivanen, Tero: *Rosvouden liike: varhainen rautateollisuus, tervatalous ja sosiaalinen rosvous 1860-luvun Kainuussa*. Tiede & edistys n:o 4. Tutkijaliitto, 2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Paltamo - Kainuun vanha emäpitäjä; Kivesjärvi ja Kiveksen Rosvot Archive.org
* Kiveksen rosvot Archive.org
**American University** (lyh. **AU** tai **American**) on yksityinen metodistiyliopisto Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washington D. C.:ssä. Vuonna 1893 perustetussa yliopistossa on noin 10 000 opiskelijaa. Yliopiston 36 hehtaarin kampus sijaitsee District of Columbian luoteisosassa lähellä Ward Circlen asuinaluetta, noin 15 minuutin metromatkan päässä Washingtonin keskustasta.

American Universityn opiskelijat tunnetaan poliittisesti hyvin aktiivisina ja hyötyvät oppilaitoksen läheisistä suhteista pääkaupungin poliittisiin instituutioihin. Americanin entisiä opiskelijoita ovat muun muassa edustajainhuoneen jäsenet Loretta Sanchez, Donald Manzullo, Betsy Markey ja Bill Shuster.

Yliopiston urheilujoukkueet tunnetaan nimellä American Eagles. Ne ovat mukana NCAA:n I divisioonassa.

Tiedekunnat
-----------

* School of International Service
* College of Arts and Sciences
* School of Business
* School of Communication
* School of Professional and Extended Studies
* School of Public Affairs
* School of Education
* Washington College of Law (WCL).

Vuonna 2017 tutkintonsa suorittaneista 38 prosentilla oli pääaineenaan yhteiskuntatieteet, 17 prosentilla liiketaloustieteet, 9 prosentilla journalismi tai viestintä ja 6 prosentilla visuaaliset tai esittävät taiteet.

*U.S. News & World Report*-aikakauslehden vuoden 2019 yliopistorankingissä American on Yhdysvaltojen yliopistoista sijalla 78 ja undergraduate-opetuksensa osalta sijalla 28.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  American University *Best Colleges 2019*. U.S. News & World Report. Viitattu 5.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **American University** Wikimedia Commonsissa
Ptolemaios VIII hopeisessa drakhmassa.
**Ptolemaios VIII Euergetes II Fyskon** (m.kreik. Πτολεμαίος Ευεργέτης, noin 182 eaa. – 26. kesäkuuta 116 eaa.) oli Egyptin faarao vuodesta 170 eaa. kuolemaansa asti. Vallassa hän oli ensimmäisen kerran vuosina 164–163 eaa. ja toisen kerran 145–116 eaa. Hänelle annettiin lisänimi Fyskon (osapuilleen "möhömaha") lihavuutensa takia. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios V ja Kleopatra I.

Elämä
-----

Ptolemaios V:n kuoltua Ptolemaios VI:stä tuli faarao, mutta koska hän oli liian nuori hallitsemaan, hallitsi maata hänen äitinsä Kleopatra I. Vuonna 170 alkoi sota Egyptin ja seleukidien välillä. Egyptissä Ptolemaios Euergeteestä ja tämän siskosta Kleopatra II tehtiin Ptolemaios VI:n hallitsijakummpanit. Seuranneen valtataistelun jälkeen Ptolemaios Euergetes ajoi veljensä ja siskonsa maanpakoon vuonna 164 eaa. Ptolemaios Filometor haki tukea Roomasta. Ptolemaios Euergetes hallitsi yksin vuosina 164–163 eaa. mutta Ptolemaios Filometor pääsi palaamaan Egyptiin heinäkuussa 163 eaa. Ptolemaios Euergetes sai tyytyä hallitsemaan Kyrenaikaa.

Ptolemaios VIII Euergetes pääsi palaamaan Egyptiin vuonna 145 eaa. kun hänen veljensä Ptolemaios Filometor kuoli. Hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n kanssa. Vuonna 141 eaa. hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n tyttären Kleopatra III:n kanssa, ilman että olisi eronnut siskostaan. Kleopatra III:n isä oli Ptolemaios VIII Euergeteen veli Ptolemaios Filometor.

Vuonna 132 eaa. Aleksandriassa syttyi mellakoita, joiden takia Ptolemaios, Kleopatra III ja heidän lapsensa pakenivat Kyprokselle. Kleopatra II hallitsi yksin Aleksandriasta käsin vuoteen 127 eaa. asti. Maaseudun asukkaat taas suosivat Ptolemaiosta. Kleopatra II joutui pakenemaan Syyriaan vuonna 127 eaa. mutta hän palasi Ptolemaioksen kanssahallitsijaksi vuonna 124 eaa. Ptolemaios kuoli vuonna 116 eaa.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ptolemaios VI** | **Egyptin faarao**Ptolemaioksen hallitsijasuku164 eaa. – 163 eaa. | Seuraaja:**Ptolemaios VI** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ptolemaios VI** | **Egyptin faarao**Ptolemaioksen hallitsijasuku145 eaa. – 116 eaa. | Seuraaja:**Ptolemaios IX** |

Lähteet
-------

* Margaret Bunson: *Encyclopedia of ancient Egypt*. Infobase Publishing, 2002. ISBN 9780816045631.
* Jona Lendering: Ptolemy VIII Physcon *Livius.org*. Viitattu 9.1.2012.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Lendering
2. 1 2  Bunson s.317

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ptolemaios VIII** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Mocímboa da Praian piiri** on Mosambikin pohjoisimpaan Cabo Delgadon maakuntaan kuuluva piiri (port. *distrito*). Piiri rajoittuu idässä Intian valtamereen, etelässä Macomian piiriin, lounaassa Muidumben piiriin, lännessä Muedan piiriin, luoteessa Nangaden piiri ja pohjoisessa Palman piiriin. Vuonna 2017 piirin väkiluku oli 127 705. Hallintokeskus on Mocímboa da Praian rantakaupunki. 

Piirin pinta-ala on 3 524 neliökilometriä (4,5 % maakunnan pinta-alasta).

Palman ja Mocímboa da Praian piirin edustalta on rannikon läheiseltä merialueelta löydetty laaja maakaasuesiintymä. Näiden luonnonvarojen hyödyntämiseksi on esimerkiksi ranskalainen energiayhtiö Total tehnyt vuoteen 2019 mennessä 20 miljardin euron suuruiset investointipäätökset. Totalin maakaasun nesteytyslaitos on suunnitelmien mukaan ollut tarkoitus ottaa käyttöön ja maakaasun toimitusten alkaa vuoteen 2024 mennessä. Maakaasuesiintymä sijoittuu Quirimbas-saariryhmän pohjoisosien ympäristöön. 

Ainakin vuosina 2017 ja 2020 on uutisoitu islamististen jihadistiryhmien tekemistä hyökkäyksistä Mocímboa da Praian piirin alueella. Elokuussa 2020 uutisoitiin, että terroristijärjestö Isisiin kytkeytyvät islamistiset ryhmät olivat vallanneet maakaasukenttien huoltoliikenteelle tärkeän Mocímboa da Praian satamakaupungin ja tehneet tätä edeltävinä viikkoina iskuja ympäröiviin kyliin. Vuodesta 2017 maakunnassa kapinoinut ja iskuja tehnyt jihadistijärjestö Ahlu Sunnah Wa-Jama (tai Ahlu Sunnah wa-l-Jama’ah, ASWJ) on saanut tukea muun muassa Isisin Keski-Afrikan osastolta (ISCAP). Isisin tavoitteena on luoda alueelle islamilainen kalifaatti. Nuoria taistelijoita sisältäviä terroristiryhmiä kutsutaan paikallisesti nimellä al-Shabab ("nuoret"). Mocímboa da Praian ja Palman piirien lisäksi aseellisia yhteenottoja on ollut myös Mocímboa da Praian piirin lounaispuolella sijaitsevassa Muidumben piirissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perfis dos Distrito de Mocímboa da Praia Província de Capo Delgado  2013. Instituto Nacional de Estatística, ine.gov.mz. Viitattu 5.4.2021. (portugaliksi)
2. ↑  Quardo 1. População recenseada por área de residência e categpria cencitária, segundo idade e sexo. Província de Capo Delgado, 2017.xlsx (sivulta  Nacional de Estatística, ine.gov.mz. Viitattu 5.4.2021. (portugaliksi)
3. ↑  About the Mozambique Liquefied Natural Gas Project (maakaasukentän sijainti ilmenee videon kartalta) *mzlng.total.com*. Viitattu 5.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Islamistitaistelijat valloittivat kaupungin Mosambikissa – iskun takana saattaa olla Isisiin yhdistetty ääriryhmä  27.3.2021. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 5.4.2021.
5. 1 2 3  Mozambique's extremist violence poses threat for neighbors  29.3.2021. Deutsche Welle, dw.com. Viitattu 5.4.2021. (englanniksi)
6. 1 2 3  Erja Tuomaala: Jihadistit hamuavat uusia alueita Mosambikissa – tuleeko rauhaisasta rantavaltiosta Isisin uusi tukikohta?  1.4.2021. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 5.4.2021.
7. 1 2  Yrjö Kokkonen: Isis avasi uuden rintaman Afrikassa – Mosambikin armeija hätää kärsimässä jihadistijoukkojen hyökkäyksen edessä  13.8.2020. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 5.4.2021.