recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Redditch** on noin 82 000 asukkaan kaupunki ja borough Worcestershiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Avoniin virtaavan Arrowjoen laaksossa. Se on Worcestershiren toiseksi suurin kaupunki ja sijaitsee 24 kilometriä Birminghamista etelään ja 27 kilometriä Worcesterista koilliseen. Redditch tunnettiin aikaisemmin neuloista ja Royal Enfieldin moottoripyöristä, mutta nykyisin sen asukkaat saavat elantonsa kevyemmästä teollisuudesta ja vähittäiskaupasta – kaupunkia pitävät pääpaikkanaan auton- ja lentokoneenosia valmistava GKN ja jälleenmyyjäketju Halfords.

Historia
--------

Nykyisen Redditchin paikalla oli alkuaan Feckhamin tammimetsä sekä Osmerleyn ja Bordesleyn kylät. Sisterssiläismunkit saivat vuonna 1141 ilmeisesti keisarinna Matildelta luvan perustaa sinne luostarin, jonka he nimesivät Bordesleyn Pyhän Marian luostariksi. Kylien talot jouduttiin purkamaan, sillä munkit muuttivat joen kulkua ohjatakseen vettä kalalammikkoon ja vesimyllyyn. Vuoteen 1349 mennessä luostaria ympäröivä asutuskeskus oli saanut nimen *La Rededitch*, joka mahdollisesti viittasi Arrowjoen punertavaan savipenkkaan.

Henrik VIII:n lakkautettua Englannin luostarilaitoksen Bordesleyn luostari suljettiin 1538 ja sen maat päätyivät Lordi Windsorille. Kyläläiset muuttivat kauemmas joesta ja perustivat uuden kylän nykyisen Redditchin keskustan paikalle. Luostarista jäi jäljelle vain Pyhän Tapanin kappeli, joka korvattiin vuonna 1855 Pyhän Tapanin kirkolla.

Forge Millin neulamuseo on vanhassa neulatehtaassa.
Redditchin asukkaat saivat pitkään elantonsa kotiteollisuudesta ja läheisistä metsistä, mutta vähitellen neulantuotannosta tuli kylän tärkein elinkeino – vanhin kirjallinen todiste tästä on peräisin vuodelta 1639. Pian Arrowjoen rannoille kohosi useita neulatehtaita. Neulatehtaista on säilynyt nykypäiviin vain museona toimiva Forge Mill (1730), joka on tiettävästi ainoa vesivoimalla toimiva neulatehdas maailmassa.

Neulojen lisäksi kaupungissa alettiin valmistaa myös ongenkoukkuja ja muita kalastusvälineitä sekä jousia. Enfield Cycle Company perusti kaupunkiin 1800-luvun lopussa tehtaan, jossa valmistettiin Royal Enfield -merkkisiä moottoripyöriä, polkupyöriä, ruohonleikkureita ja maamoottoreita. Tehdas suljettiin kuusikymmenluvun lopussa.

Vuonna 1964 Redditchistä alettiin kehittää uutta kaupunkilähiötä Birminghamin nopeasti kasvavalle väestölle parlamentin antaman *New Towns* -asetuksen mukaisesti. Kaupunkiin kaavoitettiin uusia asuin- ja teollisuusalueita, ja sen keskustaan rakennettiin Kingfisher-ostoskeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Redditch *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 30.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Brinkhoff, Thomas: Redditch (Worcestershire, West Midlands, United Kingdom) – Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information *City Population*. Viitattu 30.12.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  A Guide to Redditch, Worcestershire *Information Britain*. Viitattu 9.3.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Royal Enfield History Royal Enfield UK. Viitattu 9.3.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Redditch** Wikimedia Commonsissa
**Riva Valdobbia** on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Riva Valdobbian naapurikunnat ovat Alagna Valsesia, Campertogno, Gressoney-La-Trinité, Gressoney-Saint-Jean, Mollia, Rassa ja Rima San Giuseppe.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Riva Valdobbia Tuttitalia. Viitattu 27.2.2017. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Riva Valdobbia** Wikimedia Commonsissa

Vercellin maakunta
Alagna Valsesia | Albano Vercellese | Alice Castello | Arborio | Asigliano Vercellese | Balmuccia | Balocco | Bianzè | Boccioleto | Borgo Vercelli | Borgo d’Ale | Borgosesia | Breia | Buronzo | Campertogno | Carcoforo | Caresana | Caresanablot | Carisio | Casanova Elvo | Cellio | Cervatto | Cigliano | Civiasco | Collobiano | Costanzana | Cravagliana | Crescentino | Crova | Desana | Fobello | Fontanetto Po | Formigliana | Gattinara | Ghislarengo | Greggio | Guardabosone | Lamporo | Lenta | Lignana | Livorno Ferraris Lozzolo | Mollia | Moncrivello | Motta de’ Conti | Olcenengo | Oldenico | Palazzolo Vercellese | Pertengo | Pezzana | Pila | Piode | Postua | Prarolo | Quarona | Quinto Vercellese | Rassa | Rima San Giuseppe | Rimasco | Rimella | Riva Valdobbia | Rive | Roasio | Ronsecco | Rossa | Rovasenda | Sabbia | Salasco | Sali Vercellese | Saluggia | San Germano Vercellese | San Giacomo Vercellese | Santhià | Scopa | Scopello | Serravalle Sesia | Stroppiana | Tricerro | Trino | Tronzano Vercellese | Valduggia | Varallo | Vercelli | Villarboit | Villata | Vocca
**Kunisaki** (jap. 国東市, *Kunisaki-shi*) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Ōitan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Kunisakin niemimaalla Seton sisämeren rannikolla. Niemimaan keskiosassa kaupungin länsirajalla kohoaa Futagovuori, jolta säteittäisesti virtaavat joet ovat muodostaneet kapeita ja pitkänomaisia laaksoja. Kunisakissa on 27 790 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 318,10 neliökilometriä.

Yhteydet Kunisakin niemimaalta Seton sisämeren kautta Japanin keskiosiin ovat historiallisesti olleet vahvat. Heian-kaudella alueelle kehittyi vuoristobuddhalainen kulttuuri (*Rokugō manzan*), josta muistona on säilynyt useita temppeleitä, kuten Futago-ji ja Monjusen-ji, ja lukuisia buddhalaisia kiviveistoksia. Edo-kaudella valtaosa nykyisen kaupungin alueesta kuului Kitsukin daimiokuntaan ja oli Matsudaira-klaanin hallinnassa. Kunisakin kaupunki perustettiin vuonna 2006, kun aiempi Kunisakin maaseutukaupunki ja kolme muuta maaseutukaupunkia, Aki, Kunimi ja Musashi, liitettiin toisiinsa. Merkittäviä elinkeinoja ovat riisin, mikan-mandariinien, mansikoiden ja kukkien viljely, kalastus ja nykyisin myös korkeateknologinen teollisuus.

Kaupungin kaakkoisosassa meren rannalla toimii Ōitan lentoasema, joka avattiin vuonna 1971.

Kuvia
-----

* Ankoku-jin temppeliAnkoku-jin temppeli
* Ōitan lentoasemaŌitan lentoasema

Lähteet
-------

1. 1 2  統計でみる国東市のすがた Kunisaki City. Viitattu 21.9.2019.
2. 1 2  国東市人口・世帯数一覧 Kunisaki City.  Arkistoitu 21.9.2019. Viitattu 21.9.2019.
3. 1 2 3  国東市の花・木・鳥 Kunisaki City. Viitattu 21.9.2019.
4. 1 2 3  市勢要覧 Kunisaki City.  Arkistoitu 30.8.2019. Viitattu 21.9.2019.
5. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 国東市 Kotobank. Viitattu 20.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kunisaki** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ōitan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Beppu
* Bungo-Ōno
* Bungo-Takada
* Hita
* Kitsuki
* Kunisaki
* Nakatsu
* Ōita (pääkaupunki)
* Saiki
* Taketa
* Tsukumi
* Usa
* Usuki
* Yufu

 |  |
|  |
| Kunnat piirikunnittain | **Hayamin piirikunta** (Hiji) · **Higashi-Kunisakin piirikunta** (Himeshima) · **Kusun piirikunta** (Kokonoe · Kusu) |

 |
Reitti kuvattuna kartalle.
Reitin varrella oleva Neuschwansteinin linna.
Reitin varrella oleva Wiesin pyhiinvaelluskirkko.
**Romanttinen tie** (saks. Romantische Straße) on tie Etelä-Saksassa Baden-Württembergissä ja Baijerissa. Tie tulee Würzburgin ja Füssenin välille. Tien varrelta löytyy myös maailmankuulu Neuschwansteinin linna ja Wiesin pyhiinvaelluskirkko.*lähde?*

Paikkoja tien varrella
----------------------

* Würzburg
* Tauberbischofsheim
* Lauda-Königshofen
* Bad Mergentheim
* Weikersheim
* Röttingen
* Creglingen
* Rothenburg ob der Tauber
* Schillingsfürst
* Feuchtwangen
* Dinkelsbühl
* Wallerstein
* Nördlingen
* Harburg
* Donauwörth
* Augsburg
* Friedberg
* Kaufering
* Landsberg am Lech
* Hohenfurch
* Schongau
* Peiting
* Rottenbuch
* Wildsteig
* Steingaden (jossa sijaitsee Wiesin pyhiinvaelluskirkko)
* Halblech
* Schwangau (jossa sijaitsee Neuschwanstein ja Schloss Hohenschwangau)
* Füssen

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Romanttinen tie**.
* Viralliset sivut
Levy-yhtiön logo.
**BIS Records AB** (aiemmin *Grammofon AB BIS*) on ruotsalainen levy-yhtiö, jonka toimipaikka on Åkersbergassa. Sen on perustanut 1973 Robert von Bahr. Syyskuussa 2023 Apple ilmoitti ostavansa BIS-yhtiön ja liittävänsä sen katalogin osaksi uutta Apple Music Classical -palveluaan.

BIS julkaisee yksinomaan klassista musiikkia ja on erikoistunut pohjoismaiseen musiikkiin, varsinkin Jean Sibeliukseen, jonka teokset on julkaistu 68 levyn kokonaiseditiona, mutta yhtiö on julkaissut myös vähemmän tunnettujen säveltäjien teoksia. Yhtiö oli vuonna 2016 julkaissut noin 1 700 nimekettä.

Keskeisiä hankkeita ovat olleet muiden Alfred Schnittken, Joonas Kokkosen ja Kalevi Ahon kokonaislevytykset sekä J. S. Bachin kirkkokantaattien levytys.

BIS valittiin Midemissä vuoden levy-yhtiöksi 2008. Vuonna 2014 Minnesotan orkesterin ja Osmo Vänskän Sibelius-levy palkittiin Grammylla.

Lähteet
-------

1. ↑  Tiikkaja, Samuli: Apple osti ruotsalaisen Bis-yhtiön, joka on levyttänyt jo 50 vuotta paljon suomalaista musiikkia.  *Helsingin Sanomat*, 6.9.2023. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 6.9.2023.
2. ↑  BIS News. (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* BIS Records
* Robert von Bahrin haastattelu. Dave Billinge, Music Web international.
*Tämä artikkeli käsittelee asetta. Suomalaisesta rap-artistista katso RoopeK.*

**RPK** (ven. ручной пулемёт Калашникова, *rutšnoi pulemjot Kalašnikova*) on AKM:n pohjalta jalkaväen ryhmäaseeksi kehitetty 7,62 mm:n pikakivääri. RPK:n eroavaisuuksia AKM-rynnäkkökivääriin verrattuna ovat muun muassa vahvempi runko, uudelleenmuotoiltu kahva, perä ja kädensuojus sekä pidempi ja raskaampi piippu. Hieman piipun suun takana on taitettava etutuki. Takatähtäin on varustettu suuremmalla asteikolla ja sivuttaissäätömahdollisuudella.

RPK:ssa käytetään joko 40 patruunan käyrää tankolipasta tai 75 patruunan rumpulipasta. Yhtenevän patruunan johdosta aseessa on mahdollista käyttää myös AK-sarjan 7,62 mm:n rynnäkkökiväärien 30 patruunan tankolipasta.

RPKS on taittoperällä varustettu versio maahanlaskujoukoille ja moottoroidulle jalkaväelle. RPK-74 on uudempi AK-74:ään perustuva versio, jonka oleellisin ero RPK:hon on sen 5,45x39 patruuna.

Lähteet
-------

* McNab, Chris: *Suuri asekirja*. Jyväskylä, Helsinki: Gummerus, 2008. ISBN 978-951-20-6890-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  McNab 2008: 399.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RPK** Wikimedia Commonsissa
**Gandamak** on kylä lähellä Jalalabadin kaupunkia Afganistanissa. Se tunnetaan esimerkiksi brittejä vastaan käydystä ensimmäisen afgaanisodan aikaisesta taistelusta ja toisen afgaanisodan aikaisen Gandamakin sopimuksen allekirjoituspaikkana.

Maantiede
---------

Gandamakin sopimuksen allekirjoitustilaisuus.
Gandamakin kylä sijaitsee Afganistanissa noin 45 kilometriä Jalalabadin kaupungista kaakkoon. Kylän vierestä virtaa Gandamak-niminen Surkhabjoen sivujoki. Läheltä kohoava vuorijono johtaa Tora Boralle ja kohti Pakistanin rajaa.

Historia
--------

Ensimmäisen afgaanisodan aikana 13. tammikuuta 1842 afgaanit iskivät Kabulista kohti Intiaa vetäytyviä kenraali William Elphinstonen brittijoukkoja vastaan lähellä Gandamakia. Jo aikaisemmin afgaanien iskuista pahoin kärsineet joukot menettivät jäljellä olevista sotilaistaan lähes kaikki. Toisen afgaanisodan aikana 25. toukokuuta 1879 kylässä allekirjoitettiin puolestaan Gandamakin sopimus, jolla Afganistan luopui brittien hyväksi itsenäisestä ulkopolitiikastaan.

Afganistanin sodan aikana Gandamakin alue tunnettiin Talibanin tukialueena.

Lähteet
-------

1. ↑  Ludwig W. Adamec: "Gandomak", *Historical Dictionary of Afghanistan*. 4. painos. The Scarecrow Press, 2012. ISBN 978-0-8108-7957-7. (englanniksi)
2. 1 2  William Dalrymple: The Ghosts of Gandamak *The New York Times*. Viitattu 24.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Harold E. Raugh, Jr: *The Victorians at war, 1815–1914: an encyclopedia of British military history*, s. 143. ABC-CLIO, 2004. ISBN 1-57607-926-0. (englanniksi)
4. ↑  First Afghan War National Army Museum. Viitattu 24.10.2021. (englanniksi)
5. ↑  Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*, s. 180. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
**Holger Georg Edvard Bergenheim** (11. helmikuuta 1907 Muolaa – 27. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, kauppaneuvos, vuorineuvos ja Bergenheim-yhtiöiden perustaja.

Bergenheimin vanhemmat olivat tilanomistaja, valtiopäivämies Edvard Bergenheim ja Aili Teodora Lovisa Örnhjelm ja puolisot 1931–1933 Märta Cecilia Söderberg, 1935–1947 Stella Graf-Findeisen, 1947–1966 Doris Margareta Sophy Grünn ja vuodesta 1973 Mirja Helena Hintikka. Tammisaaressa ylioppilaaksi tullut Bergenheim toimi ensin pankkivirkailijana, pörssimeklarina, pankkiiriliikkeen johtajana ja konttoripäällikkönä Ruotsissa 1930–1934. Suomeen palattuaan hän perusti Epeko-nimisen yrityksen, josta kehittyi huomattava lääkkeiden, kosmetiikan ja muiden teknokemiallisten tuotteiden maahantuoja ja valmistaja. Yhtiötä Bergenheim johti vuoteen 1965 asti ja oli sitten vielä kymmenen vuotta yrityksen johtokunnan puheenjohtaja, kunnes yhtiö fuusioitiin Bergenheim-yhtiöihin. Hän oli mukana ja työskenteli toimitusjohtajana useissa muissa yhtiöissä ja toimi myös monissa liike-elämän luottamustehtävissä. Hän oli muun muassa mainostajien koti- ja pohjoismaisten liittojen aktiivi ja yksi MTV:n perustajista. Kauppaneuvoksen arvon Bergenheim sai 1962 ja vuorineuvoksen arvon 1976.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Holger Bergenheim Viitattu 23.8.2021.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 6.5.1977, s. 19.
**Katiola** on kunta ja aliprefektuuri sekä Katiolan departementin ja Hambolin alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosaosassa. Se sijaitsee 394 kilometriä Abidjanista ja 54 kilometriä Bouakésta pohjoiseen. Kunnassa ja aliprefektuurissa on 56 700 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Katiolan departementtiin kuuluvat Fronanin, Katiolan ja Timbén aliprefektuurit. Kuntia ovat Fronan ja Katiola. 

Seudun kanta-asukkaat ovat tagbana-ryhmään kuuluvia senufoja ja mangoroiksi kutsuttuja mandinkoja. Lisäksi on djulia, bauleja ja muita kansallisuuksia. Uskontoja ovat katolisuus, islam ja animismi.

Katiolan kautta kulkee Abidjanista pohjoiseen johtava maantie ja Abidjanin–Nigerin rautatie. Väestön pääelinkeino on maanviljely. Myytäväksi tuotetaan puuvillaa, riisiä, cashewpähkinöitä ja hedelmiä. Muita elinkeinoja ovat liikenne, kaupankäynti, käsityöammatit ja maataloustuotteiden jalostus. Katiola on kuuluisa savenvalajistaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mail 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 9.2.2022.
2. 1 2  Répertoire des localités: Région du Hambol *Institut national de la statistique*. Viitattu 9.2.2022.
3. 1 2  Daddieh, Cyril K.: *Historical Dictionary of Cote d'Ivoire, third edition*, s. 316. London: Rowman & Littlefield, 2016. ISBN 978-0-8108-7186-1.
4. 1 2  Katiola *Reseau Ivoire*. Viitattu 9.2.2022.
**Aleksi Lehikoinen** (s. 1978) on suomalainen lintutieteilijä ja akatemiatutkija.

Lehikoinen aloitti biologian opinnot Helsingin yliopistossa 1999. Hänen gradunsa merimetson kannankehityksestä ja ravinnosta valmistui 2003. Keväällä 2009 Lehikoinen väitteli ilmaston ja ravinnon vaikutuksista eri lintulajien pesimiseen. Valmistumisensa jälkeen hän toimi tutkijana Yrkeshögskolan Noviassa.*lähde?* Syksystä 2009 Lehikoinen on työskennellyt Luonnontieteellisen keskusmuseossa. Hän vastaa linnustonseurannan laskennoista ja vetää the Helsinki Lab of Ornithology -ryhmää. Hänen tutkimuksensa on pääasiallisesti keskittynyt lintujen muuttoon ja ilmastonmuutokseen.

Lehikoinen on ollut mukana kirjoittamassa monia yleistajuisia suomalaisia lintukirjoja kuten *Suomen muuttolinnut* ja *Uudenmaan Linnusto*. Vuonna 2016 hän sai muun tutkijaryhmän kanssa tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksista *Suomen rengastusatlas I–II*.

Lehikoinen toimii BirdLife Suomen Rariteettikomitean jäsenenä sekä Hangon lintuaseman asematoimikunnan puheenjohtajana. Hän toimii aktiivisesti myös Helsingin Seudun Lintutieteellisessä yhdistyksessä.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Aleksi: Climate forcing on avian life history Väitöskirja. Helsingin yliopisto. 2009.
* Lehikoinen Tuhat-tutkimustietojärjestelmässä

### Viitteet

1. ↑  HY: Väitökset 4.-9.5.2009
2. 1 2  Aleksi Lehikoinen Luomus. Viitattu 10.10.2016.
3. ↑  Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnot tunnustus monipuoliselle suomalaiselle tietokirjallisuudelle ja -kulttuurille  10.10.2016. Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta.  Arkistoitu 10.10.2016. Viitattu 10.10.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Heikki Juhani Rinne** (s. 5. maaliskuuta 1939 Helsinki) on Suomen ilmatieteen laitoksen emeritusprofessori.

Henkilöhistoria
---------------

Rinne opiskeli Helsingin yliopistossa matematiikkaa, fysiikkaa, kemiaa, tilastotiedettä, ohjelmointia ja meteorologiaa. Hän väitteli meteorologiasta ja on julkaissut useita artikkeleita empiirisistä ortogonaalifunktioista ja numeeristen analyysien virhelähteistä. Rinne oli mukana 1970-luvulla luomassa Suomen ensimmäistä sääennustuksia palvelevaa ilmastomallia. Hän oli ensimmäinen suomalainen tieteilijä, joka nosti ilmastonmuutoksen keskustelunaiheeksi 1976 Helsingin Sanomissa julkaisemassaan kirjoituksessa.

Rinne jäi eläkkeelle vuonna 2002 Ilmatieteen laitokselta tutkimusprofessorina, mutta on yhä aktiivinen ilmastokysymysten asiantuntija ja esitelmöijä. Rinteen mukaan toimet ilmastonmuutoksen estämiseksi ovat riittämättömät. Vuonna 2007 professori Rinne arvioi: *Ei ole oikein mitään ajatustakaan siitä, miten vakavasta asiasta on kysymys.*

Rinne harrastaa ornitologiaa ja on julkaissut kirjoituksia linnuista, erityisesti sirittäjistä ja kurjista. Rinne muutti Helsingistä Kirkkonummen Masalaan vuonna 1972. Hänen puolisonsa on johtaja Raili Rolig, perheessä on yksi poika.

Julkaisuja
----------

* *Suomalainen sääkirja*. Jarmo Koistinen ja Juhani Rinne, Otava 2005. ISBN 9511154834

Lähteet
-------

1. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 798. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
2. 1 2 3  Aamulehti 20.05.2007[vanhentunut linkki]
3. ↑  Allen press
4. ↑  Dokumentti: Suomalainen ilmastoherätys Yle. Viitattu 28.3. 2008.
5. ↑  Juhani Rinne: Kuinka te saatoitte.  *Tieteessä tapahtuu*, 4/2007. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 5.4.2008.
6. 1 2  Kristiina Tolvanen: Varhainen profeetta Aamulehti. Viitattu 28.3.2008. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Dokumentti: Suomalainen ilmastoherätys, ohjaus Pasi Toiviainen, 2007

Aiheesta muualla
----------------

* Ilmastotieto - Juhani Rinteen haastattelu ja videoitu yleisöluento

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Loúros** (kreik. Λούρος) on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pituus on 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Tómaros-vuorelta ja se laskee Joonianmereen kuuluvaan Amvrakikóslahteen.

Loúroksen alkulähteitä.
Tómaros-vuorelta Loúros virtaa etelään Thesprotikón ja Xerovoúnin vuorten halki sekä läpi Filippiádan tasangon. Laskiessaan Amvrakikóslahteen joki muodostaa yhdessä Árachthos-joen suiston kanssa laajan suisto- ja kosteikkoalueen, jonka koko on noin 450 neliökilometriä, ja se on merkittävä osa alueen ekosysteemiä. Loúroksen kylä sekä Prévezan kunnan Loúroksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, ovat saaneet nimensä joesta.

Antiikin aikana joelta johti noin 50 kilometriä pitkä akvedukti eli vesijohto länsirannikolle Nikopoliihin. Nykyisin joki on padottu Kerasónaksen kylän eteläpuolella, mikä muodostaa Loúroksen tekojärven. Néa Kerasoúntassa joen varrella on Rogoin linna bysanttilaiselta ajalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Dill, William A.: *Inland Fisheries of Europe*, s. 83. EIFAC technical paper: Supplement. Numero 52. Food and Agriculture Organization of the United Nations, 1993. ISBN 9251033587. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3 4  Louros *Visit Preveza*. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Louros River *Adriatic Route*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Roman aqueduct of Nikopolis Ministry of Culture and Sports. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loúros** Wikimedia Commonsissa
**Rewa** on Intian Madhya Pradeshin osavaltiossa sijaitseva noin 235 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Nimensä se on saanut Narmada-joen toisesta nimestä, joka on Rewa. Rewan ruhtinaskunta perustettiin vuoden 1400 tienoilla ja Rewan kaupungista tuli sen pääkaupunki vuonna 1597. Vindhya Pradeshin pääkaupunki siitä tuli vuonna 1948. Kaupungissa on Rewan linnoitus, jonka sisältä löytyy useita temppeleitä. 13 kilometrin päässä Rewasta sijaitsee Govindgarh, joka toimi Rewan maharadžan kesäpääkaupunkina.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Rewan asukasluku oli 235 654 henkeä. Asukkaista 87 prosenttia oli uskonnoltaan hindulaisia ja toiseksi suurin uskonto oli islam (12 %). Slummeissa eli noin 22 prosenttia rewalaisista eli 52 786 henkeä. Lukutaitoisten osuus Rewan asukasluvusta oli 86 prosenttia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rewa City Census 2011 data *census2011.co.in*. Viitattu 23.11.2020.
2. ↑  History *rewa.nic.in*. Viitattu 23.11.2020.
3. ↑  Rewa: India *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 23.11.2020.
4. ↑  Places of Interest *rewa.nic.in*. Viitattu 23.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rewa (Intia)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel

 |

 |
**Nicolaus von Below** (20. syyskuuta 1907 Gut Jargelin, Landkreis Anklam, Pommern – 24. heinäkuuta 1983 Detmold) oli saksalainen Luftwaffen upseeri, joka toimi Adolf Hitlerin adjutanttina.

Sotilasura
----------

Saksalaiseen aatelissukuun kuulunut von Below toimi Hitlerin ilmavoimien adjutanttina vuosina 1937–1945. Yleensä Hitler ei pitänyt eikä luottanut aatelistaustaisiin upseereihin, mutta everstin arvoinen Below oli poikkeus.

Operaatio Valkyrie
------------------

Von Below oli yksi niistä upseereista, jotka selvisivät hengissä Hitlerin salamurhayrityksestä. Tapahtumaan kutsutaan
virallisesti heinäkuun 20. päivän salaliitto.

### Führerbunker

Sodan loppuvaiheessa keväällä 1945 Below oleskeli Führerbunkerissa Berliinissä. Hän osallistui yhdessä Albert Speerin kanssa Berliinin filharmonikkojen viimeiseen konserttiin 12. huhtikuuta 1945 ennen kaupungin miehitystä. 29. huhtikuuta Below toimi Hitlerin testamentin epävirallisena todistajana ja lähti bunkkerista seuraavana päivänä.

Sodan jälkeen
-------------

Sodan jälkeen Below julkaisi muistelmansa nimellä *Hitlerin adjutanttina 1937–45* (ISBN 9789518621860).

Aiheesta muualla
----------------

* Nicolaus von Below - adiutant Luftwaffe Adiutantury Wehrmachtu przy Führerze i Kanclerzu Rzeszy (puolaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
PooloPoolo
**Vuoden 1908 kesäolympialaisten poolo** järjestettiin 18. – 21. kesäkuuta 1908. Tämä oli toinen kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Poolo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 12 osanottajaa ainoastaan yhdestä maasta, Isosta-Britanniasta. Joukkueita oli kolme, joista kaksi oli englantilaisia ja yksi irlantilainen. Toisesta sijasta ei kilpailtu vastakkain, joten se jaettiin kahden joukkueen kesken.

Mitalistit
----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
|  Iso-BritanniaRoehampton

---

Charles Darley MillerGeorge Arthur MillerPatteson NickallsHerbert Haydon Wilson |  Iso-BritanniaHurlingham Club

---

Walter BuckmasterFrederick FreakeWalter JonesJohn Wodehouse | *Ei pronssimitalistia* |
| Yhdistynyt kuningaskunta Irlanti

---

John Hardress LloydJohn Paul McCannPercy O'ReillyAuston Rotheram |

Lopputulokset
-------------

| Sija | Joukkue | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1. | Roehampton |  Iso-Britannia |
| 2. | Hurlingham Club |  Iso-Britannia |
| Irlanti |  Iso-Britannia |

Ottelut
-------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |   |   | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |  Roehampton | **8** |
|   |  Roehampton | **3** |   |   |  Irlanti | 1 |
|   |  Hurlingham Club | 1 |   |

Lähteet
-------

* Polo at the 1908 London Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

PooloPoolo olympialaisissa
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928–1932 |
1936

Kesäolympialaisten 1908 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Haavipallo | Jalkapallo | Jeu de paume | Jousiammunta | Köydenveto | Maahockey | Miekkailu | Moottoriveneily | Nyrkkeily | Paini | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Racquets | Rugby | Soutu | Taitoluistelu | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**HMS Clyde** (viirinumero N12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu River-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: River-luokka (sukellusvene)*
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1932 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1933. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 12. huhtikuuta 1935.

Palvelus
--------

Alus lähti 31. elokuuta 1939 *HMS Severnin* kanssa Gibraltarilta Freetowniin Etelä-Atlantille sijoitettuun laivastoon suojaamaan saattueita. Se saapui 7. syyskuuta Freetowniin.

Seuraavana päivänä alus lähti Freetownista ensimmäiselle partiomatkalleen Guineanlahdelle. Se palasi 2. joulukuuta Freetowniin neljänneltä partiomatkaltaan ja lähti 7. joulukuuta viidennelle partiomatkalleen, minkä päätyttyä alus määrättiin Dakariin huoltoon. Se saapui 15. joulukuuta Dakariin telakalle.

Alus palasi 20. joulukuuta Freetowniin, mistä se lähti 5. tammikuuta 1940 Portsmouthiin. Alus saapui 19. tammikuuta Portsmouthiin. Konerikko viivästytti matkan jatkamista Blythiin. Aluksen miehistö harjoitteli 8. helmikuuta Portsmouthin edustalla. Alus siirrettiin 11. helmikuuta Portsmouthissa telakalle.

Alus lähti 15. maaliskuuta Portsmouthista Blythiin, jonne se saapui 18. maaliskuuta. Alus jatkoi 21. maaliskuuta Scapa Flowhun, jonne se saapui 23. maaliskuuta *HMS Buttermeren* saattamana.

Alus poistettiin palveluksesta 19. heinäkuuta 1945 Kilindinissä Keniassa ja myytiin romutettavaksi 30. heinäkuuta 1946. Alus romutettiin Durbanissa Etelä-Afrikassa.

Päälliköt
---------

Aluksen päällikköinä olivat:

* William Eric Banks 21. helmikuuta 1938 - 3. helmikuuta 1940
* Richard Lindsay Stephen Gaisford 3. helmikuuta - 18. huhtikuuta 1940
* David Caldicott Ingram 18. huhtikuuta 1940 - 1. toukokuuta 1942
* Russell Stanhope Brookes 1. toukokuuta 1942 - 9. syyskuuta 1944
* Raymond Henry Bull 9. syyskuuta 1944 - 24. toukokuuta 1945
* David Sivewright Brown 24. toukokuuta - 19. heinäkuuta 1945

Lähteet
-------

* Akermann, Paul: *Encyclopaedia of British Submarines 1901–1955*. Penzance, Cornwall: Periscope Publishing, 2002. ISBN 1-904381-05-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  uboat.net

*River*-luokan sukellusveneet

|  |
| --- |
| *HMS Clyde* - *HMS Severn* - *HMS Thames* |
| Edeltäjä: S-luokka – Seuraaja: Grampus-luokka |
**Soubré** on kunta ja aliprefektuuri sekä Soubrén departementin ja Nawan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon lounaisosassa. Se sijaitsee Sassandrajoen varrella 365 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 130 kilometriä San-Pédrosta pohjoiseen. Kunnassa on 121 300 ja aliprefektuurissa 175 200 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Soubrén departementtiin kuuluvat Grand-Zattryn, Liliyon, Okrouyon ja Soubrén aliprefektuurit. Kuntia ovat Grand-Zattry, Mayo ja Soubré. Kantaväestö on bakweja, betejä ja muita kru-kansoja. Lisäksi on eri ryhmiin kuuluvia akaneja sekä gurilaisten ja mandelaisten kielten puhujia.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maniokki, keittobanaani ja jamssi. Myytäväksi tuotetaan kahvia, kaakaota, palmuöljyä ja kautsua. Soubréssa sijaitsee vuonna 1980 valmistunut vesivoimalaitos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mail 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 10.2.2022.
2. 1 2  Répertoire des localités: Région de la Nawa *Institut national de la statistique*. Viitattu 10.2.2022.
3. 1 2  Monographie du département de Soubré *Reseau Ivoire*. Viitattu 10.2.2022.
Yksityisrahoitteinen Lewan suojelualue sijaitsee Mount Kenyan pohjoispuolella Keniassa.  
Yksityisrahoitteinen Lewan suojelualue sijaitsee Mount Kenyan pohjoispuolella Keniassa.  **Lewan  suojelualue**Yksityisrahoitteinen Lewan suojelualue sijaitsee Keniassa Mount Kenyan pohjoispuolella.
**Lewan suojelualue** sijaitsee Keniassa, Mount Kenyan pohjoispuolella, maan pääkaupungista Nairobista 250 kilometriä koilliseen. Lewa on Delia ja David Craigin perustama yksityinen suojelualue. Suojelualue työllistää 400 henkilöä, joista 150 on vartijoita. Suojelualue on 250 neliökilometrin laajuinen.

Vuonna 2013 Unescon maailmanperintökomitea laajensi vuonna 1997 mukaan listatun Mount Kenyan aluetta maailmanperintöluettelossa niin, että Lewan villieläinten suojelualue tuli osaksi maailmanperintökohdetta.

Eläimistö
---------

Lewan suojelualue on onnistunut hyvin sarvikuonojen suojelussa. Sarvikuonojen suojelutyötä on tehty Lewassa vuodesta 1984. Tällöin alueelle tuotiin 5 suippohuulisarvikuonoa ja 3 leveähuulisarvikuonoa. Vuonna 2010 suippohuulisarvikuonoja oli jo 65 ja leveähuulisarvikuonoja 32. 

Toinen Lewan suojelualueella menestyvä uhanalainen laji on grevynseepra. Kaiken kaikkiaan Lewassa on nisäkäslajeja yli 70 ja lintulajeja yli 440.

* Mustasarvikuonoja Lewassa.Mustasarvikuonoja Lewassa.
* Kirahvi Lewan suojelualueella.Kirahvi Lewan suojelualueella.
* Gepardeja suojelualeella.Gepardeja suojelualeella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aamulehti sivu A14, 20.11.2010
2. 1 2  Aamulehti sivu B28, 22.12.2010
3. ↑  A World Heritage Site Lewa Wildlife Conservancy, lewa.org.  Arkistoitu 12.8.2015. Viitattu 18.8.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lewa Wildlife Conservancy: What We Do (englanniksi) (lewa.org)
**Miinanraivaaja DR-2** oli Yhdysvaltain ylijäämävarastosta ostettu, Normandian maihinnousua varten rakennettu Yhdysvaltain asevoimien ST-luokan hinaaja **ST-343**.

Valmistus
---------

Alus tilattiin American Machinery Corporationilta Beresfordista Floridasta. Se valmistui 1943. Se oli 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys oli 2,6 metriä, mutta koneteho oli muista poiketen 400 hevosvoimainen diesel, luultavasti Atlas Imperial. Aluksessa ei ollut peruutusvaihdetta, vaan kone oli pysäytettävä ja käynnistettävä toiseen suuntaan. Myöhemmin Suomessa alukseen vaihdettiin säätölapapotkuri.

Palvelus
--------

Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Aluksen matka Suomeen alkoi 28. heinäkuuta Schiedamin Wilhelminahavenista. Osasto saapui 8. elokuuta Hankoon.

Kansanhuoltoministeriön Hinaaja No:2 vuokrattiin 30. marraskuuta 1946 merivoimille miinanraivaajaksi nimellä *DR-2*. Alus liitettiin III Raivausosastoon raivaamaan miinoja Suomenlahdelta. Merivoimat osti 27. joulukuuta 1951 aluksen. Se peruskorjattiin 1956 Haminan Konepaja Osakeyhtiöllä, jolloin siihen asennettiin pääkoneeksi 510-hevosvoimainen Wärtsilä Vasa 514T. Aluksen runko ja ohjaamo peruskorjattiin ja samalla sen pituus kasvoi melkein viisi metriä. Alus sai 1956 uuden nimen *Pyhtää*, kun se sijoitettiin itäisen Suomenlahden linnakkeiden yhteysalukseksi. Kotkan Rannikkopatteristossa se oli vuoteen 1983, jolloin Valas-luokan yhteysalukset aloittivat palvelunsa.

Alus peruskorjattiin 1983 Valmetin Kotkan konepajalla, minkä jälkeen se siirrettiin Raumalle merivoimien yhteysalukseksi nimettynä *Pyhärannaksi*. Alus oli Turun Rannikkorykmentissä vuoteen 1990.

### Famnen

*Pääartikkeli: M/S Famnen*
M/S *Famnen*
Nykyisin aluksen omistaa Rederi Uddeman Oy Ab Turussa. Alus muunnettiin matkustaja-alukseksi 1993 Paraisten telakalla ja se on Turussa Aurajoella tilausliikenteessä nimellä *MS Famnen*.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*, s. 119. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* Kämäräinen, Juha: *Pienet hinaajat Suomessa : M/S Alpo Normandiasta Ouluun ja takaisin*. Toppilan Pukseeri ry, 2005. ISBN 952-91-8695-9.
* Tirronen, Uolevi: *KotRPsto Kotkan Rannikkopatteristo 1918-1993*. Rannikkotykistön Upseeriyhdistys ry, 1994. ISBN 952-90-5236-7.
* MS Famnenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kämäräinen, Juha s. 65
2. ↑  Kämäräinen, Juha s. 16–17
3. ↑  Kämäräinen, Juha s. 20
4. ↑  Kämäräinen, Juha s. 69
5. ↑  Kämäräinen, Juha s. 71
6. ↑  Kämäräinen, Juha s. 74
**Arsenal Fútbol Club**, yleensä kutsutaan nimellä **Arsenal de Sarandí**, on jalkapalloseura Sarandín kaupunginosasta Avellanedasta, Argentiinasta.

Historia
--------

Arsenalin perusti tammikuussa 1957 joukko nuoria miehiä Julio Grondonan johdolla. Seuran nimi on peräisin samannimiseltä lontoolaisjoukkueelta Arsenal Football Clubilta. Joukkueen peliasun värit valittiin muiden avellanedalaisjoukkueitten Racing Clubin (vaaleansininen) ja Independiente (punainen) väreistä. Julio Grondona toimi seuran puheenjohtajana aina vuoteen 1979, jolloin hän siirtyi nykyiseen tehtäväänsä Argentiinan jalkapalloliiton puheenjohtajana. Seuran puheenjohtajana jatkoi hänen veljensä Héctor ja myöhemmin hänen poikansa Julio Ricardo. Historiansa aikana seura nousi porras poltaalta ylemmille sarjatasoille vuosina 1962, 1986, 1992 ja viimein vuonna 2002 pääsarjaan.

Historiansa aikana Arsenal ei ole koskaan kyennyt voittamaan Argentiinan liigamestaruutta, mutta kansainvälisiä pokaaleita kylläkin. Sijoituttuaan kotimaansa liigassa viidenneksi edelliskaudella, pääsi Arsenal mukaan Copa Sudamericanaan, jossa se pudotti tieltään useita suurempia vastustajia kuten argentiinalaisen suurseuran San Lorenzon, meksikolaisen Guadalajaran, rangaistuspotkukilpailuun venyneessä välierässä buenosairesilaisen River Platen ja loppuottelussa meksikolaisen Américan.

Vuonna 2008 seura voitti Japanin Cupin ja Copa Sudamericanan välillä pelatun Suruga Bank -cupin, missä vastassa oli Gamba Osaka.

Saavutukset
-----------

* **Copa Sudamericana:**
	+ **voitto (1):** 2007
* **Copa Argentina:**
	+ **voitto (1):** 2013
* **Primera División C:**
	+ **voitto (1):** 1964
* **Aficionados:**
	+ **voitto (1):** 1962
* **Suruga Bank Championship:**
	+ **voitto (1):** 2008

Entisiä pelaajia
----------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Argentiina Jorge Burruchaga (1979–1981)
* Argentiina Juan Pablo Caffa (2005–2007)
* Argentiina José Luis Calderón (2004–2005)
* Argentiina Néstor Clausen (1997–1998)
* Argentiina Germán Denis (2003–2005)
* Argentiina Christian Gómez (2002–2004)
 |  | * Argentiina Patricio González (1999–2006)
* Argentiina Silvio González (2002–2003, 2005–2006)
* Argentiina Santiago Hirsig (2003–2006)
* Argentiina Oscar Alejandro Limia (1999–2000, 2001–2005)
* Argentiina Leonel Ríos (2005–2006)
* Uganda Ibrahim Sekagya (2005–2007)
 |

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Laventelilingvistiikka***tarvitaan parempi lähde*, tai **queer-lingvistiikka**, on sosiolingvistiikan ala, joka tutkii seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kielenkäyttöä ja kielen heteronormatiivisuutta.

Historia
--------

Laventelilingvistiikan aiheita on tutkittu jo 1940-luvulta lähtien, mutta tosin muiden tieteenalojen parissa (esim. antropologia, sukupuolentutkimus ja filologia). Termiä *laventelilingvistiikka* käytti ensimmäisenä Gershon Legman vuonna 1951 tutkiessaan homoseksuaalien käyttämää sanastoa. Syy sanavalinnalle oli se, että 1940-luvulla laventeli oli yleinen viittaus homoseksuaalisiin miehiin ja lisäksi termin katsottiin olevan neutraalimpi kuin queer-lingvistiikka.

Ensimmäinen alaa käsittelevä konferenssi (*Lavender Language Conference*) pidettiin vuonna 1993. Tapahtuman koordinaattorina on toiminut jo sen alusta alkaen alan yksi nimekkäimmistä tutkijoista William Leap, joka on mm. tutkinut Etelä-Afrikan isiNgqumoa.

Tutkimusaiheita
---------------

### Aksentti

Pohjois-Amerikassa homoseksuaalisuuteen liitetään tietty stereotyyppinen aksentti, jota kutsutaan englanniksi nimellä *gay lisp*, joka ilmenee soinnittomien mm. klusiilien, /p, t, k/, yliartikuloivana ääntämisenä. Myös koodinvaihtoa on havaittu käyttäjien keskuudessa: aksenttia vaihdetaan riippuen tilanteesta niin tietoisesti kuin tiedostamattakin. Historijoitsia Richard Barriosin mukaan tällainen aksentti on annettu vanhojen Disney-elokuvien antagonisteille kuten esim. Scarille (*Leijonakuningas*) ja prinssi Juhanalle (*Robin Hood*).

### Slangi

Laventelilingvistiikka tutkii myös sellaisia slangeja tai krypotolekteja (salakieliä), joita käyttävät etupäässä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvat henkilöt. Esimerkkejä tällaisista kielimuodoista löytyy ympäri maailmaa: 

| Maa | Kielimuoto |
| --- | --- |
| Etelä-Afrikka Etelä-Afrikka | IsiNgqumo |
| Etelä-Afrikka Etelä-Afrikka | Gayle |
| Yhdistynyt kuningaskunta Iso-Britannia
Irlanti Irlanti | Polari |
| Intia Intia | Hijra farsi |
| Indonesia Indonesia | Bahasa Binan |

Lähteet
-------

1. 1 2  Why Lavender? *The University of Nottingham*. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Väitöskirjatutkija Meri Lindeman tutkii queer-lingvistiikkaa – "Jos eroavaisuuksista ei keskustella, eivät asiat voi myöskään muuttua" *Kielen ja hyvinvoinnin tutkimuskeskus LaWe*.  1.2.2021. Viitattu 1.9.2023.
3. ↑  Queer-lingvistiikka *Jyväskylän yliopiston opinto-opas*. Viitattu 1.9.2023.
4. ↑  D. Kulick: Gay and Lesbian Language.  *Semantic Scholar*, 2000. doi:10.1146/ANNUREV.ANTHRO.29.1.243. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Lavender Language, The Queer Way to Speak *www.out.com*.  17.8.2016. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
6. ↑  This Month in Linguistics History: Lavender Language/Linguistics Linguistic Society of America. Viitattu 29.6.2021.
7. ↑  Dr. William L. Leap  2021. Florida Atlantic University. Viitattu 29.6.2021.
8. ↑  Kevin Fallon: Why Do I Sound So Gay? *The Daily Beast*.  13.7.2015. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
9. ↑  Swanson, Ana: What it means to ‘sound gay’ *The Washington Post*.  28.7.2015. Viitattu 29.6.2021.
**Matane** on vajaan 15 000 asukkaan kaupunki Québecin provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Gaspén niemimaalla Saint Lawrencen estuaarin etelärannalla, sata kilometriä Rimouskista koilliseen. Kaupunki on lähes täysin ranskankielinen, ja sen nimi on johdettu micmacinkielisestä sanasta, joka tarkoittaa ’majavalampea’. Korkeinta koulutusta Matanessa antaa CEGEP-tason opisto, ja sen tärkeimpiä työllistäjiä ovat paperiteollisuus sekä ravustus.

Ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier kävi nykyisen Matanen paikalla vuonna 1542 ja kiinnitti huomiota seudun runsaisiin kala- ja riistakantoihin. Sata vuotta myöhemmin jesuiittasaarnaajat saivat ensikosketuksen seudulla eläneisiin mi’kmaqintiaaneihin. Vuonna 1672 alueesta tuli Uuden-Ranskan läänitys, ja vuonna 1688 eurooppalaiset uudisasukkaat perustivat sinne pysyviä kalastajaleirejä. Maanviljely aloitettiin 1700-luvun lopussa, mutta väestön määrä alkoi kasvaa toden teolla vasta metsäteollisuuden myötä. 1950-luvulla useat paperitehtaat lopettivat toimintansa kaupungissa ja työttömyydestä tuli vakava ongelma. Tilanne helpottui kuitenkin jo 1960-luvulla, jolloin ymmärrettiin Matanen merkitys liikenteen solmukohtana.

Lähteet
-------

1. ↑  Community Profiles from the 2006 Census Statistics Canada.  Arkistoitu 24.8.2020. Viitattu 12.1.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Durflinger, Serge: Matane *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion. Viitattu 12.1.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matane** Wikimedia Commonsissa
**Yatsushiro** (jap. 八代市, *Yatsushiro-shi*) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Yatsushironmeren rannikolla Kumajoen suulla. Asutus on keskittynyt rannikon Yatsushiron tasangolle, joka muodostaa vain murto-osan kaupungin pinta-alasta; idässä kaupunki käsittää Kyūshūvuorten laajoja, metsäisiä vuoristoalueita ja ulottuu Miyazakin prefektuurin rajalle saakka. Yatsushirossa on 126 979 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 681,36 neliökilometriä.

Edo-kaudella Yatsushiro kehittyi Matsui-klaanin hallinnassa linnanaluskaupunkina. Myöhemmin siitä on tullut merkittävä teollisuus- ja satamakaupunki, jossa on muun muassa paperi-, saha-, sementti-, alkoholi- ja metalliteollisuutta. Kaupunkiin kuuluu myös laajoja viljelysmaita, joista suuri osa on täyttömaalla. Riisin lisäksi viljellään röyhyvihvilää, kasviksia ja hedelmiä, vuoristoalueilla taas esimerkiksi inkivääriä, jonka sadot kuuluvat Japanin suurimpiin. Kaupunkioikeudet Yatsushiro sai vuonna 1940 kuntaliitoksen myötä. Myöhemmin siihen on liitetty useita ympäristön kuntia. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Kagamin ja Senchōn maaseutukaupungit sekä Izumin, Sakamoton ja Tōyōn kyläkunnat.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa useat historialliset temppelit ja pyhäköt, Yatsushiron linnan rauniot, Matsui-klaanin historiallinen kartano Shōhinken ja Hinagu-onsenin kuuma lähde. Myös Gokashōn vuoristoalue on tunnettu. Yatsushiroa palvelevat suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen, JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Hisatsu-linja sekä Hisatsu orenji -rautatie.

Kuvia
-----

* Yatsushiron kaupungintaloYatsushiron kaupungintalo
* Yatsushiro-gūn pyhäkköYatsushiro-gūn pyhäkkö
* Ayatorin riippusiltaAyatorin riippusilta
* Mizushiman saariMizushiman saari

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  平成30年度 八代市政の概要 1 市勢 Yatsushiro city office. Viitattu 17.9.2019.
2. 1 2  住民登録による八代市の人口 Yatsushiro city office.  Arkistoitu 28.8.2019. Viitattu 17.9.2019.
3. 1 2 3  市の花・市の木・市の鳥・市民の花 Yatsushiro city office. Viitattu 17.9.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 八代市 Kotobank. Viitattu 17.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yatsushiro** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kumamoton prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Amakusa
* Arao
* Aso
* Hitoyoshi
* Kamiamakusa
* Kikuchi
* Kōshi
* Kumamoto (pääkaupunki)
* Minamata
* Tamana
* Uki
* Uto
* Yamaga
* Yatsushiro

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Amakusan piirikunta** (Reihoku) · **Ashikitan piirikunta** (Ashikita · Tsunagi) · **Ason piirikunta** (Minami-Aso · Minami-Oguni · Nishihara · Oguni · Takamori · Ubuyama) · **Kamimashikin piirikunta** (Kashima · Kōsa · Mashiki · Mifune · Yamato) · **Kikuchin piirikunta** (Kikuyō · Ōzu) · **Kuman piirikunta** (Asagiri · Itsuki · Kuma · Mizukami · Nishiki · Sagara · Taragi · Yamae · Yunomae) · **Shimomashikin piirikunta** (Misato) · **Tamanan piirikunta** (Gyokutō · Nagasu · Nagomi · Nankan) · **Yatsushiron piirikunta** (Hikawa) |

 |
Deksibuprofeenin 2D-rakenne
Deksibuprofeenin 3D-rakenne

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Deksibuprofeeni**.
**Deksibuprofeeni** on ei-steroidirakenteinen tulehduskipulääke (NSAID). Se on ibuprofeenin aktiivinen dekstrorotatorinen enantiomeeri. Useimmat ibuprofeenivalmisteet sisältävät molempien isomeerien raseemisen seoksen. 

Deksibuprofeenin kemiallinen kaava on C13H18O2, moolimassa 206,28 g/mol ja CAS-numero 51146-56-6.

Deksibuprofeeni on raseemisen ibuprofeenin kiraalinen kytkin. Deksibuprofeenin kiraaliselle hiilelle annetaan absoluuttinen konfiguraatio (S) Cahn–Ingold–Prelog-sääntöjen mukaisesti.

Ibuprofeeni on α-aryylipropionihappo, jota käytetään suurelta osin nivelreuman hoidossa ja jota käytetään laajalti käsikauppalääkkeenä päänsärkyyn ja pieniin kipuihin. Tällä lääkkeellä on kiraalinen keskus ja se on enantiomeerien pari. (S)-Ibuprofeeni, eutomeeri, on vastuussa halutusta terapeuttisesta vaikutuksesta. Inaktiivinen (R)-enantiomeeri, distomeeri, käy läpi yksisuuntaisen kiraalisen inversion, jolloin saadaan aktiivinen (S)-enantiomeeri, edellinen toimii jälkimmäisen aihiolääkkeenä. Toisin sanoen, kun ibuprofeenia annetaan rasemaattina, distomeri muuttuu in vivo eutomeriksi, kun taas jälkimmäinen ei vaikuta.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Dexibuprofen (englanniksi)
* DrugBank: Dexibuprofen
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dexibuprofen (englanniksi)
**Pertti Saurola** (s. 10. joulukuuta 1938 Helsinki) on suomalainen lintutieteilijä.

Saurola opiskeli eläintiedettä Helsingin yliopistossa ja on oppiarvoltaan filosofian kandidaatti. Vuonna 1974 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston eläinmuseon Rengastustoimiston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuonna 2002. Saurola toimi EURINGin eli Euroopan rengastuskeskusten unionin presidenttinä vuosina 1981–1995. 

Saurola on tutkinut viirupöllön ja lehtopöllön populaatioekologiaa Hämeessä vuodesta 1965 alkaen. Hän on tutkinut ja johtanut Suomen sääksikannan seurantaa vuodesta 1971 lähtien. 2000-luvun alussa aloitetussa sääksien satelliittiseurantahankkeessa Saurola on toiminut aktiivisesti ja on johtanut seurannan tieteellistä toimintaa. Hän on kirjoittanut kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita niin kotimaisiin, erityisesti Linnut-lehteen, kuin ulkomaisiin sarjoihin. 

Vuonna 2016 Saurola sai muun toimittajakunnan kanssa valtion tiedonjulkistamispalkinnon teoksesta *Suomen rengastusatlas I–II*. Saurolalle on myönnetty professorin arvonimi.

Saurola on laulanut Ylioppilaskunnan Laulajissa (YL) pitkään. Hän on äänialaltaan baritoni.*lähde?*

Saurolan puoliso on Helmi Irene Saurola.

Teoksia
-------

* Saurola, Pertti (toim.) 1995: *Suomen pöllöt*. - Kirjayhtymä Oy. Porvoo. ISBN 951-26-4052-X
* Saurola, Pertti ja Koivu, Juhani 1987: *Sääksi*. Kanta-Hämeen Lintumiehet ry. ISBN 951-99904-2-9.

Katso myös
----------

* Sääksisäätiö

Lähteet
-------

* Rauste, Visa & Tuomisto, Ritva: Lintujen rengastus *Helsingin yliopisto*.  Arkistoitu 28.11.2010. Viitattu 24.6.2020.

### Viitteet

1. ↑  Hertzen, Anna von: Sääksi lensi etelään – Pertti Saurola kiipeää puihin palauttaakseen sääkset Portugaliin *Helsingin Sanomat*.  28.7.2013. Viitattu 24.6.2020.
2. ↑  Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnot tunnustus monipuoliselle suomalaiselle tietokirjallisuudelle ja -kulttuurille  10.10.2016. Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta.  Arkistoitu 10.10.2016. Viitattu 10.10.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |