recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
PyöräilyPyöräily
**Vuoden 1972 kesäolympialaisten pyöräily** järjestettiin 29. elokuuta – 7. syyskuuta 1972 Münchenissä, Saksassa. Tämä oli 17. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 359 osanottajaa 54 eri maasta. Tapahtumia oli seitsemän. Kaikki tapahtumat pidettiin ainoastaan miehille.

Mitalistit
----------

### Ratapyöräily

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Aika-ajo | Tanska Niels Fredborg | Australia Danny Clark | Itä-Saksa Jürgen Schütze |
| Sprintti | Ranska Daniel Morelon | Australia John Nicholson | Neuvostoliitto Omar Pkhak'adze |
| Tandem |  NeuvostoliittoVladimir SemenetsIgor Tselovalnikov |  Itä-SaksaJürgen GeschkeWerner Otto |  PuolaAndrzej BekBenedykt Kocot |
| Takaa-ajo | Norja Knut Knudsen | Sveitsi Xaver Kurmann | Länsi-Saksa Hans Lutz |
| Joukkuetakaa-ajo |  Länsi-SaksaGünther SchumacherJürgen ColomboGünter HaritzUdo Hempel |  Itä-SaksaUwe UnterwalderThomas HuschkeHeinz RichterHerbert Richter |  Yhdistynyt kuningaskuntaWilliam MooreMichael BennettIan HallamRonald Keeble |

### Maantiepyöräily

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Maantieajo | Alankomaat Hennie Kuiper | Australia Clyde Sefton | *Ei pronssimitalistia*\* |
| Joukkueaika-ajo |  NeuvostoliittoValeri JardiGennadi KomnatovValeri LihatšovBoris Šukov |  PuolaRyszard SzurkowskiEdward BarcikLucjan LisStanisław Szozda | *Ei pronssimitalistia*\*\* |

\* Espanjalainen Jaime Huélamo hylättiin dopingtestien jälkeen, koska häneltä oli saatu positiivinen tulos niketamidin käytöstä.

\*\* Alankomaan joukkue hylättiin dopingtestien jälkeen, koska Aad van den Hoekilta oli saatu positiivinen tulos niketamidin käytöstä.

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2. |  Länsi-Saksa | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Ranska | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Alankomaat | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Norja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Australia | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 8. |  Itä-Saksa | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 9. |  Puola | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10. |  Sveitsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Cycling at the 1972 München Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

  

PyöräilyPyöräily olympialaisissa
1896 |
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1972 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesihiihto (*Näytöslaji*) | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Satomäki** (ruots. *Brännmalmen*) on Vantaan Jokiniemen kaupunginosan itälaidalla, lähellä Keravanjokea sijaitseva kerrostaloalue. Sen rakentaminen aloitettiin jo 1950-luvulla yhtä aikaa Tikkurilan kanssa, ja Satomäki onkin yksi Vantaan vanhimmista kerrostalolähiöistä.

Satomäen asemakaavan on laatinut Antero Markelin, ja alkuvaiheen talot suunnittelivat Tauno Salo ja Maija Johansson. Suunnittelu on tyypillistä 1950-luvun lopun funktionalismia: mäen päälle nousi korkeita pistetaloja ja rinteille lamellitaloja. Alueen suojelua on harkittu. Satomäen kylkeen rakennettiin opiskelija-asuntoja 1970-luvulla ja 2000-luvulla ryhmä erityyppisiä pientaloja.

Satomäen asuinalue rajautuu idässä Keravanjokeen ja sen rantapeltoihin, etelässä Tikkurilantiehen, pohjoisessa Valkoisenlähteentiehen.

Lähteet
-------

1. ↑  https://kartta.vantaa.fi/link/6tnBen *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 13.4.2022.
2. 1 2 3  Vantaa alueittain (2015) (pdf) (62 Jokiniemi, teoksen s. 141–145)  huhtikuu 2016. Vantaan kaupunki, vantaa.fi.  Arkistoitu 8.5.2016. Viitattu 3.7.2016.
3. ↑  kartta.vantaa.fi (Valinnat: Aluejaot: *Suuralueet*, *Kaupunginosat* ja *Postinumeroalueet*) Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 3.7.2016.
4. ↑  Vantaan kaupunki: Jokiniemiselvitys 061000
PyöräilyPyöräily
**Vuoden 1900 kesäolympialaisten pyöräily** järjestettiin 9. – 16. syyskuuta 1900 Vélodrome de Vincennessä, Ranskassa. Tämä oli toinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 72 osanottajaa kuudesta eri maasta. Tapahtumia oli kaksi. Matkoina olivat 2 kilometrin sprintti ja 25 kilometrin ajo. Pariisissa järjestettiin myös monia muita pyöräkilpailuja, mutta ne eivät olleet Kansainvälinen Olympiakomitean järjestämiä.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Sprintti | Ranska Georges Taillandier | Ranska Fernand Sanz | Yhdysvallat John Henry Lake |
| 25 kilometrin ajo | Ranska Louis Bastien | Ranska Louis Hildebrand | Ranska Auguste Daumain |

Tulokset
--------

### Sprintti

#### Finaali

| Sija | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ranska Georges Taillandier | 2.52,0 |
| 2. | Ranska Fernand Sanz | *Tuntematon* |
| 3. | Yhdysvallat John Henry Lake | *Tuntematon* |

### 25 km ajo

| Sija | Urheilija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ranska Louis Bastien | 25.36.2 |
| 2. | Ranska Louis Hildebrand | 28.09.4 |
| 3. | Ranska Auguste Daumain | 29.36.2 |
| 4. | Ranska Bertrand | *Tuntematon* |
| 5. | Ranska Gingembre | *Tuntematon* |
| Louis Trousselier | *Tuntematon* |
| – | Yhdysvallat John Henry Lake | DNF |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ranska | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Cycling at the 1900 Paris Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

PyöräilyPyöräily olympialaisissa
1896 |
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1900 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Kriketti | Kroketti | Köydenveto | Miekkailu | Pelota | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Rugby | Soutu | Tennis | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Sari Luhtanen Frankfurtin kirjamessuilla vuonna 2014.
**Sari Luhtanen** (s. 25. heinäkuuta 1961) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja suomentaja.

Luhtanen on opiskellut Helsingin yliopistossa englantilaista filologiaa, yleistä kirjallisuustiedettä ja teatteritiedettä. Luhtasen ja kuvittaja Tiina Pajun sarjakuvia on ilmestynyt eri lehdissä, ja he ovat julkaisseet yhdessä sarjakuvakirjoja ja kalentereita. Luhtasen ja Pajun sarjakuvia on ollut mukana useissa näyttelyissä Suomessa. Heidän töitään oli esillä myös pohjoismaisessa Cap du Nord -näyttelyssä Angoulêmessa Ranskassa 1997. Luhtasen ja Pajun *Maisa ja Kaarina* -sarjakuva palkittiin Kemin valtakunnallisessa sarjakuvakilpailussa vuoden parhaan lehtisarjakuvan Lempi-palkinnolla vuonna 1991.

Luhtanen suomensi *Simpsonit*-televisiosarjaa 1990-luvulta vuoteen 2012 asti, yhteensä 494 jakson verran. Hän on suomentanut myös *The Simpsons Movien* (2007) televisioversion ja Yle TV1:n televisiosarjan *Vanha suola janottaa* sekä monia muita sarjoja.

Luhtasen esikoisromaani *Tuulin viemää* ilmestyi vuonna 2011 Tammen kustantamana. Se edustaa niin sanottua chick lit -kirjallisuutta. Hän on kirjoittanut myös kaksi *Nymfit*-televisiosarjan yhteydessä ilmestynyttä kirjaa.

Luhtanen asuu Fiskarsissa.

Luhtanen sai yhdessä Tiina Pajun kanssa vuoden 2019 Puupäähattu-palkinnon sarjakuvasta Maisa ja Kaarina.

Teoksia
-------

* Luhtanen, Sari: *Tuulin viemää*. Helsinki: Tammi, 2011. ISBN 978-951-31-6692-2.
* Luhtanen, Sari: *Kaikkea kaunista*. Helsinki: Tammi, 2012. ISBN 978-951-31-6599-4.
* Luhtanen, Sari: *Murusia*. Helsinki: Tammi, 2013. ISBN 978-951-31-7132-2.
* Luhtanen, Sari & Oikkonen, Miikko: *Nymfit: Montpellierin legenda*. Helsinki: Gummerus, 2013. ISBN 978-951-20-9364-9.
* Luhtanen, Sari: *Linssit huurussa*. Helsinki: Tammi, 2014. ISBN 978-951-31-7637-2.
* Luhtanen, Sari & Oikkonen, Miikko: *Nymfit: Astarten solmu*. Helsinki: Gummerus, 2014. ISBN 978-951-20-9707-4.
* *Totuus Tarusta: Täydellisen mokaamisen taito*. Kuvitus: Tiina Paju. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-12-8225-9.
* *Tähtirooli*. Helsinki: Tammi, 2016. ISBN 978-951-31-8732-3.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sari Luhtanen Otava. Viitattu 8.8.2015.
2. ↑  Simpsonien televisiotekstittäjä vaihtui *Simpsonit.org*.  17.11.2012. Viitattu 20.11.2012.
3. ↑  Tuulin viemää *Kirjasampo.fi*. Viitattu 22.11.2014.
4. ↑  Sari Luhtanen *Gummerus.fi*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 5.1.2016.
5. ↑  Miia Gustafsson: Maisa ja Kaarina -sarjakuvalle Puupäähattu-palkinto *Ye.fi, uutiset*.  17.1.2019. Viitattu 17.1.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Malli *Carboxydothermus hydrogenoformans*-bakteerin asetyylikoentsyymi-A-syntaasin rakenteesta
**Asetyylikoentsyymi-A-syntaasi** eli **asetyylikoentsyymi-A-syntetaasi** tai **asetaattikoentsyymi-A-ligaasi** on ligaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi asetyylikoentsyymi-A:n muodostumista etikkahaposta ja koentsyymi-A:sta. Entsyymi esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissa soluissakin. Asetyylikoentsyymi-A-syntaasin EC-numero on EC 6.2.1.1.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Rakenteeltaan asetyylikoentsyymi-A-syntaasi on tyypillisesti monomeeri tai muutamasta alayksiköstä koostuva oligomeeri. Ihmisen entsyymi on rakenteeltaan monomeeri ja molekyylimassaltaan noin 80 kDa. Ihmisellä on asetyylikoentsyymi-A-syntaasista kaksi isoentsyymiä, joista asetyylikoentsyymi-A-syntaasi I esiintyy solulimassa ja joista asetyylikoentsyymi-A-syntaasi II esiintyy mitokondrioissa.

Toimiakseen asetyylikoentsyymi-A-syntaasi vaatii koentsyymikseen adenosiinitrifosfaattimolekyylin ja kahdenarvoisia metallikationeja. Metallikationien tehtävä on sitoutua ATP-molekyyliin ja entsyymin katalysoiman reaktion välituotteisiin. Substraattina reaktiossa toimivat koentsyymi-A ja etikkahappo sekä eräissä tapauksissa propaanihappo, jolloin muodostuu propionyylikoentsyymi-A:ta. Entsyymin katalysoimassa reaktiossa muodostuu tioesterisidos etikkahapon ja koentsyymi-A:n välille ja sidoksen muodostumiseen tarvittava energia saadaan ATP:n hydrolyysistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EC 6.2.1.1 - acetate-CoA ligase Brenda. Viitattu 9.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 9. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.4.2017). (englanniksi)
3. ↑  Michael Lieberman, Allan D. Marks, Alisa Peet: *Marks' basic medical biochemistry*, s. 461. Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 978-0781770224. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.4.2017). (englanniksi)
4. 1 2  Michael I. Gurr,John L. Harwood,Keith N. Frayn: *Lipid Biochemistry*, s. 23. John Wiley & Sons, 2008. ISBN 978-1-4051-7270-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.4.2017). (englanniksi)
Keskuspaviljonki
Näkymä alueelle Kosmos-hotellista
**Yleisvenäläinen näyttelykeskus** (ven. Всероссийский выставочный центр, *Vserossijski vystavotšnyi tsentr*; ВВЦ, **VVTs**, tunnetaan myös vanhalla nimellä **VDNH**) on näyttelykeskus Moskovan pohjoisosassa Venäjällä. Alue sisältää 400 rakennusta ja paviljonkia.

Historia
--------

Yleisvenäläinen näyttelykeskus perustettiin vuonna 1935 nimellä **Yleisliittolainen maatalousnäyttely** (ven. Всесоюзная сельскохозяйственная выставка, *Vsesojuznaja selskohozjaistvennaja vystavka*). Ensimmäinen vuosittainen näyttely pidettiin vuonna 1939, minkä jälkeen keskus piti sulkea sodan takia. Keskus aukesi uudelleen vuonna 1954 nimellä **Kansantalouden saavutusten näyttely** (ven. Выставка достижений народного хозяйства, *Vystavka dostiženi narodnogo hozjaistva*, ВДНХ/VDNH). Tarkoitus oli esitellä maan parhaimmat aikaansaannokset teollisuudessa, tieteessä ja maataloudessa.

Yksi näyttelyn tunnetuimpia kohteita on Vera Muhinan patsas *Työläinen ja kolhoosinainen*, jota restauroitiin vuosina 2003–2009 ja joka palautettiin paikalleen marraskuussa 2009.

Vuonna 1989 keskuksessa oli 82 paviljonkia eri aihealueille, kuten Avaruuspaviljonki (1966), jossa voi muun muassa nähdä Sputnik-satelliitin, Atomienergiapaviljonki (1954) ja Neuvostoliittolainen kulttuuripaviljonki (1964).

Nykyään
-------

Vuonna 1992 keskus sai nykyisen nimensä, vaikka nimi VDNH esiintyy yhä metroaseman nimessä. Nykyisin keskuksessa pidetään joitakin satoja näyttelyitä vuodessa, joista kolmasosa on kansainvälisiä. Alueella myydään myös kaikkea käsitöistä kodinkoneisiin ja huonekaluihin. Näyttelytoiminnan lisäksi alue houkuttelee myös muita kävijöitä ja turisteja, siellä sijaitsee myös ravintoloita ja Euroopan kolmanneksi suurin maailmanpyörä.

* Keskuksen sisäänkäyntiKeskuksen sisäänkäynti
* KeskuspaviljonkiKeskuspaviljonki
* KosmospaviljonkiKosmospaviljonki
* KantorakettiKantoraketti

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yleisvenäläinen näyttelykeskus**.
* Yleisvenäläisen näyttelykeskuksen nettisivut
**152 H 88** on vedettävä 152-millinen 32 kaliiperin pituisella putkella varustettu raskas haupitsimalli. Mallin tykit ovat ampumaominaisuuksiltaan samankaltaisia, mutta ulkonäöltään ja yksityiskohdiltaan erilaisia johtuen siitä, että malli on luotu modernisoimalla neljä vanhaa tykkimallia. Tykkeihin on vaihdettu mm. suomalaisvalmisteinen (Patria Vammas) putki ja lukko, ja lavettia on muokattu suuremman vetonopeuden mahdollistamiseksi. Lukko on manuaalinen. Haupitsia käytetään Jalkaväkiprikaati-80:n kenttätykistörykmentin aseistuksena.

Versiot
-------

Tykistä on käytössä kolme eri versiota:

* 152 H 88-31: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37-31 tai 122 K 31 (alkuperäinen nimi "M-1931" ja "122 mm Pushka obr. 1931")
* 152 H 88-37: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37 (alkuperäinen nimi "ML-20", "M-1937" ja "152 mm Gaubitsa-Pushka obr. 1937 g.")
* 152 H 88-40: Suomessa modernisoitu saksalainen 150 H 40 (alkuperäinen nimi "15 cm sFH 18" tai "15 cm schwere Feldhaubitze 18")

Kaksi ensimmäistä tykkimallia ovat jatkosodassa saatua sotasaalista. Osa on suomalaisjoukkojen valtaamia, ja osa on ostettu Saksasta sodan aikana. Saksalaisvalmisteisia 150 H 40 –tykkejä ostettiin Saksasta välirauhan aikana ja käytettiin jatkosodassa.

Ampumatarvikkeet
----------------

Ampumatarvikkeen tyyppinä on kartussilaukaus. Neuvostovalmisteiset ampumatarvikkeet voidaan toimittaa yhden täydellisen laukauksen sisältävissä puulaatikoissa. Kranaatin paino on noin 43 kiloa josta räjähdysainetta on noin kuusi kiloa, ja suurimman panoksen ruutimäärä on noin 8 kiloa. Kranaattivalikoimaan kuuluu ainakin sirpalekranaatti, jonka lähtönopeus on noin 650 metriä sekunnissa ja suurin vaikutusetäisyys 50-150 metriä.

Ominaisuudet
------------

* vedettävä kenttähaupitsi
* kaliiperi 152 mm, putken pituus 32 kaliiperia
* kantama 16 km
* käyttää kartussilaukausta
* tulinopeus 4–5 ls/min
* paino: 152 H 88-31: 8340 kg, 152 H 88-37: 8100 kg, 152 H 88-40: 6800 kg
* tykin vetäjä keskiraskas maastokuorma-auto
* vetonopeus tiellä 80 km/h
* tykin miehistö 8

Muuta
-----

Neuvostovalmisteinen 152 H 55 (D-20) käyttää samoja ampumatarvikkeita 152 H 88 –sarjan kanssa.

Katso myös
----------

* Tykistö

Lähteet
-------

* Majuri, Pekka: *Suomen sotavarustus.* Kuopio: Ruotuväki, 1997. ISBN 951-97780-0-4.

### Viitteet

1. ↑  Majuri 1997, 58.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Majuri 1997, 59.

Aiheesta muualla
----------------

* Puolustusvoimien kalustoesittely (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jaeger Platoon
Siuron työväentalolla vietettiin äitienpäivää 8.5.1938.
Siuron työväentalon muistolaatta.
**Siuron Työväentalo** valmistui Pohjois-Pirkkalan kunnan, nykyisen Nokian kaupungin, alueelle vuonna 1907 talkoovoimin.

Historia
--------

Talo rakennettiin korkealle Siuron kallion laelle, josta oli hyvä näköala Siuronkoskelle, Kulovedelle ja Jokisjärvelle. Kokemäenjoen vesistö oli sen ajan hyvä infrastruktuuri, joten Siuron kylän toiminta vilkastui sitä myötä myös. Tampere–Pori-rautatien rakentaminen vuonna 1895 Siuroa ohittamaan lisäsi asutusta kosken ympäristössä. Toiminta alueella vilkastui. Siuron kylä ja Siuron kirkko kuuluivat Pohjois-Pirkkalan kuntaan ja Hämeen lääniin. Siuronkosken toisella puolella oleva Kuljun kylä oli osa Satakunnan lääniä. Siuron alueella oli useita isoja kartanoita, joilla oli torppareita työssä.

Rakennus
--------

Siuron Työväenyhdistys alkoi rakentaa työväentaloaan 1906. Rakennustoimikunta päätti 2. syyskuuta 1906 hankkia talon suunnittelua varten piirustukset Lempäälän ja Nokian, silloisen Pirkkalan, työväentaloista. Talkootyöt jatkuivat vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1917 toiminnan vilkastuessa talon eteläpäätyyn rakennettiin kaksikerroksinen, taitekattoinen lisärakennus, jossa oli näyttämö ja kokoushuone. Talon takana oli 5–7 yleistä kaivoa, joista asukkaat saivat hakea käyttövetensä. Tosin kesäisin ne tyhjenivät, jolloin vettä sai apteekista. Talon katto korjattiin vuonna 1952.

Talosta on jäljellä enää muistolaatta Siuron kallion kyljessä, kun talo purettiin heinäkuussa 1971. Vanhasta puretusta talosta on kuva vuodelta 1926 sekä muistolaatta, joka paljastettiin vuonna 1990 sisällissodan 1918 uhrien muistoksi. Muistolaatan teetti Otto Ritamäki.

Toiminta
--------

Sosialidemokraattista nuorisotoimintaa alettiin harjoittaa heti yhdistyksen perustamisen jälkeen vuodesta 1904 alkaen. Sisällissodan aikana työväentalo oli vallattu vankileirinä, jonka vankeja myös teloitettiin. Vankeina oli yli sata henkilöä, joista 27. maaliskuuta – 26. huhtikuuta 1918 välisenä aikana teloitettiin Siurossa ja Kuljussa 28 vankia. Toiminta Siuron työväentalolla vilkastui 1920- ja 1930-luvuilla. Työväenjärjestöjen lisäksi tiloja käyttivät Siuron Tuiskun urheilijat ja voimistelijat. Juhlia pidettiin, näytelmäpiiri toimi tiloissa ja näytelmävierailijoita saatiin myös hyvin. Näytelmien ohjaajia vieraili usein Tampereelta. Tiloissa toimivat kirjasto, lukupiiri, työväenopisto ja sanomalehden toimitus.

Elokuvien esittäminen aloitettiin Siuron työväentalossa 1. huhtikuuta 1961. Elokuvatilan vuokrat jäivät maksamatta ja vuokralainen lähti pakoon. Näin alkoi työväentalorakennuksen alamäki. Nokian kauppala eikä SDP suostuneet osallistumaan talon ylläpidon kuluihin. Toiminta ahtaissa tiloissa hiipui. Työväentalo purettiin heinäkuussa 1971 Nokian kauppalan toimesta, kun kauppala oli ostanut tontinkin.

Lähteet
-------

* Nokian Uutiset 1.5.1990
* Näin Siurossa ja Kuljussa ennen asuttiin ja elettiin. Koonnut Maria Ahokas. Nokian kaupungin kulttuurilautakunta 1998.
* *Siuron työväenyhdistys 100 vuotta*. Suoniemen historiaa. Toim. Esko Nieminen. Siuron työväenyhdistys/Palladium kirjat 2005 ISBN 952-9893-36-1
**Siva** (ven. Си́ва) on kylä, maalaiskunta ja Sivan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obvan sivujoen Sivan varrella 161 kilometriä Permistä luoteeseen. Asukkaita on 4 900 henkeä (vuonna 2002).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1795. Aluksi se oli Vsevoložskin suvulle kuulunut suurkartano, jonka yhteyteen syntyi myöhemmin myös teollisuutta. 1860-luvulla kylästä tuli Ohanskin kihlakuntaan kuuluneen Sivan kunnan ja vuonna 1924 Sivan piirin keskus.

Sivassa toimii maatalousyrityksiä, elintarviketeollisuutta ja metsäteollisuuslaitoksia. Kylässä on keskikoulu, musiikkikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, elokuva- ja vapaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Na rodnoi zemle* ("Kotiseudulla"). Kylän lähellä on entinen Vsevoložskien kartanoalue.

Lähteet
-------

1. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 28.5.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Entsiklopedija Permi *enc.permkultura.ru*. Viitattu 28.5.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Sivan piirin sivusto (venäjäksi)
**Suomi–DDR-Seura** oli suomalainen Itä-Saksan (DDR) ystävyysseura. Seuran johdossa oli poliitikkoja sekä oikeisto- että vasemmistopuolueista. Saksalaisten keskuudessa toimi vastaavasti DDR–Suomi-seura, joka ylläpiti muun muassa DDR-Kulturzentrumia Helsingin Hakaniemessä. Seuran toiminta päättyi 1990-luvun alkuvuosina DDR:n lakkauttamisen myötä.

Suomi–DDR-Seura perustettiin vuonna 1954. Järjestö ajoi 1960-luvulla näkyvästi Itä-Saksan itsenäisyyden tunnustamista. Vuonna 1970 seura perusti DDR:n tunnustamiskomitean edistämään tavoitetta. Seuran toiminnanjohtajana toimi tällöin Ontro Virtanen. 

Seuran julkilausumissa myötäiltiin DDR:n ja "muiden rauhanvoimien" näkemyksiä maailmanpolitiikasta. Seura järjesti muun muassa sosialististen maiden elokuvien esityksiä ja taidenäyttelyitä.

Järjestö sai valtionapua ja muun muassa presidentit Urho Kekkonen ja Mauno Koivisto pitivät seuran työtä arvokkaana.

1980-luvun puolivälissä seuralla oli 24 paikallisosastoa.

Puheenjohtajat
--------------

* 1968–1988 Veikko Savela

Varapuheenjohtajat
------------------

* Matti Lepistö
* Valdemar Sandelin
* Matti Ahde
* Kari Jylhä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  DDR-Kulturzentrum Helsinki 25 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive) (DDR-Kulturzentrum Helsinki 1985)
2. ↑  .aspx Veikko Savela *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
3. ↑  .aspx Matti Lepistö *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
4. ↑  .aspx Valdemar Sandelin *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
**RN Scipione Africano** (ital. *Regia Nave Scipione Africano*) oli Italian kuninkaallisen laivaston Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Capitani Romani -luokka*
Alus tilattiin Livornosta OTOlta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1941 ja valmistui 23. huhtikuuta 1943.

Palvelus
--------

Palvelukseen oton jälkeen alus sijoitettiin La Speziaan ja Genovaan, mutta se määrättiin Tarantoon liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa. Alus lähti 15. heinäkuuta Genovasta. Alus kohtasi 17. heinäkuuta Messinansalmessa neljä Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedovenettä. Seuranneessa taistelussa alus upotti *HMS MTB316:n* ja vaurioitti toista. Risteilijä saapui seuraavana päivänä Tarantoon, jossa se sai määräyksen laskea suojamiinoitteita Calabrian rannikolle ja Tarantonlahdelle 4.-17. elokuuta.

Italian antauduttua alus määrättiin Pescaraan noutamaan amiraali Pietro Badogliota, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa korvetti *Baionettan* saattamana Brindisiin noutamaan Italian kuningas Viktor Emanuel III:a. Alus kuljetti tämän jälkeen matkustajat Maltalle antautumisseremoniaan. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 7. viirikköön lähinnä kuljetus- ja koulutustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1948 La Speziassa.

Rauhansopimuksen perusteella alus luovutettiin Ranskalla ja se saapui 15. elokuuta 1948 Touloniin, jossa se nimettiin *S7*:ksi. Alus nimettiin *Guicheniksi*. Se palveli Ranskan laivastossa, kunnes se poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1961 Landévennecissä. Alus riisuttiin aseista ja varusteista 1. kesäkuuta 1976, jolloin se sai tunnuksen *Q554*. Alus romutettiin 1970-luvun lopulla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RN Scipione Africano (1941)**.
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Whitley, M. J. s. 144

*Capitani Romani* -luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Attilio Regolo* – *Caio Mario* - *Claudio Druso* - *Claudio Tiberio* – *Cornelio Silla* – *Giulio Germanico* – *Ottaviano Augusto* - *Paolo Emilio* - *Pompeo Magno* – *Scipione Africano* – *Ulpio Traiano* - *Vipsanio Agrippa* |
| Edeltäjä: Ciano-luokka – Seuraaja: Etna-luokka |
**Ansari X-Prize** oli kilpailu, jossa tavoitteena oli suorittaa kahden viikon sisällä kaksi onnistunutta avaruuslentoa yksityisin varoin rakennetulla aluksella. Vaatimuksena oli yli 100 kilometrin lentokorkeus ja mukana kuljetettava 180 kg:n paino, joka vastasi lentäjän ja kahden ylimääräisen matkustajan painoa. Palkinnon rahoittaja on kansainvälinen X Prize Foundation -säätiö.

*Scaled Composities* -yhtiön alus SpaceShipOne teki hyväksyttävät kaksi lentoa 29. syyskuuta ja 4. lokakuuta 2004 ja voitti 10 miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkintosumman. Toinen joukkue, jonka katsottiin pystyvän haastamaan SpaceShipOnen palkinnonvoittajana, oli kanadalaislähtöinen *da Vinci Project*.

Säännöt
-------

X Prize Foundationin edustajat esittelevät symbolisesti kymmenen miljoonan dollarin palkinnon voittajalle, Mojave Aerospace Venturesin Burt Rutanille ja Paul Allenille 6. marraskuuta 2004. Ansari X Prize -palkintopokaali vasemmalla.
Molemmat kilpailulennot tuli suorittaa samalla aluksella. Polttoainetta lukuun ottamatta aluksesta sai vaihtaa lentojen välillä vain 10 prosenttia. Edes NASAn avaruussukkula ei täytä näitä vaatimuksia, sillä sukkulan lähtövalmistelut vievät yli kaksi viikkoa. Aluksen tuli olla toisen lennon jälkeen kunnossa sekä periaatteessa valmis uudelleenkäyttöä varten, ja miehistön tuli palata vahingoittumattomana.

Saavutettu lentokorkeus mitattiin kolmen erillisen järjestelmän avulla. Jokaisen kilpailulennon mukana oli korkeusmittari, jota sanottiin "kultaiseksi laatikoksi". Tämän lisäksi käytettiin kahta erillistä tutkajärjestelmää. Virallinen lentokorkeus oli näiden kolmen järjestelmän antama keskiarvo.

Joukkueet eivät saaneet ottaa vastaan rahoitusta hallituksilta. Yksityiset sponsorit olivat kuitenkin sallittuja.

Kilpailun tavoite
-----------------

Kilpailu suunniteltiin edistämään avaruusteknologian hyödyntämistä yksityisellä sektorilla, minkä vuoksi kilpailijat eivät saaneet rahoittaa toimintaansa julkisella rahalla. Tarkoitus oli osoittaa, että avaruuslennot ovat mahdollisia niin yksityisille kuin yrityksillekin, mikä puolestaan mahdollistaa kaupalliset avaruuslennot ja avaruusturismin. Lisäksi toivottiin, että kilpailu edistää teknis-tieteellistä kehitystä, jolloin saatettaisiin löytää halvempia tapoja päästä Maan kiertoradalle.

Katso myös
----------

* Avaruuslentokone

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ansari X-Prize**.
* Ansari X-Prizen kotisivu
* SpaceShipOne -kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* da Vinci Project -kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sivakka-yhtymä Oy** on oululainen yleishyödyllinen vapaarahoitteinen yhtiö, jonka toimiala on kiinteistöjen omistaminen ja hallinta sekä asuntojen vuokraaminen. Yhtiö on täysin Oulun kaupungin omistama.

Sivakka-yhtymään kuuluvat lisäksi vuokra-asuntoja välittävät tytäryhtiöt Oulun Sivakka Oy ja Oulun Tervatalot Oy, sekä rakenteelliseen kunnossapitoon erikoistunut Oulun Remonttimylly Oy. Yhtymän kiinteistöhuoltoyhtiö Oulun TOP-huolto Oy myytiin Lassila & Tikanojalle vuoden 2008 lopussa. Konserniin on kuulunut myös Oulun Pölli Oy, joka rekisteröitiin asunto-osakeyhtiöksi marraskuussa 2007. Yhtiön arvioitu liikevaihto vuonna 2008 on noin 45 miljoonaa euroa.

Sivakka-yhtymä on Oulun suurin vuokranantaja. Vuonna 2007 Sivakka-yhtymän ja sen tytäryhtiöiden omistuksessa oli noin 7 000 vuokra-asuntoa ja sillä oli noin 13 000 vuokralaista. Noin kymmenesosa kaikista oululaisista asuu Sivakka-yhtymään kuuluvien yhtiöiden omistamissa asunnoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sivakka-yhtymä Oy: Historia, viitattu 22.12.2007
2. ↑  Sankala, Kari: Sivakka järjestelee omistuksiaan : oululaisten vuokra-asukkaiden tilanteeseen yhtiömuutoksilla ei ole vaikutuksia.  *Kaleva*, 17.4.2007, s. 5. Oulu:  Kaleva Kustannus Oy. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.4.2011. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Lassila & Tikanoja Oyj: L&T osti Oulun TOP-Huolto Oy:n, viitattu 18.7.2011[vanhentunut linkki]
4. ↑  Sivakka-yhtymä: Talous: Sivakka 1.11.2007 alkaen, viitattu 22.12.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Sivakka-yhtymä Oy: Isännöitsijän ilmoitus, viitattu 22.12.2007[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Sivakka-yhtymä Oy
Sivan piiri Permin aluepiirin kartalla.
Sivan piirin vaakuna.
**Sivan piiri** (ven. Сивинский район, *Sivinski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 2 517 neliökilometriä. Asukkaita on 16 800 henkeä (vuonna 2009).

Sivan piirin sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kudymkarin, idässä Karagain ja etelässä Vereštšaginon piireihin sekä lännessä Udmurtiaan ja Kirovin alueeseen. Pinta-alasta yli puolet on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve. Huomattavin joki on Obva.

Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Bub, Jekaterininskoje, Severnyi Kommunar ja Siva. Hallinnollinen keskus on Sivan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 149.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 96,1 % venäläisiä ja 1 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Permin ja Afanasjevon välinen maantie. Pääelinkeino on karjanhoitoon erikoistunut maatalous. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa. Severnyi Kommunarissa on kartonkitehdas.

Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kolme musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Na rodnoi zemle* ("Kotiseudulla").

Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Kizvan ja Jekaterininskojen ortodoksiset kirkot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Entsiklopedija Permi: Sivinski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*. Viitattu 28.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 28.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Permski regionalnyi server: Sivinski munitsipalnyi raion *perm.ru*.  Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 28.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sivan piirin sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
**Lascars** on ranskalainen animaatiosarja, joka lähetettiin ensimmäisen kerran Canal+-kanavalla vuosina 2000 ja toinen tuotantokausi esitettiin vuonna 2008. Sarja tunnetaan myös amerikassa nimellä "Round da way". Sarjan on luonut Boris Dolivet. Se kesti kaksi tuotantokautta, ja jokainen jakso kesti noin minuutin. Sarja sisältää epäsuoraa seksiä ja päihteiden käyttöä, sekä myös mustaa huumoria.

Juoni
-----

Sarja kertoo erilaisista kaupunkinuorista, joiden elämästä ei ongelmia eikä noloja tilanteita puutu. Sarjan jokaisessa jaksossa ovat aina eri henkilöt, eikä kukaan esiinny kahdesti sarjassa. 
Sarjassa esiintyy päihteiden ja alkoholin käyttöä ja joskus myös epäsuoraa seksiä. Sarja sisältää aikuisille suunnattua huumoria.

Vuoden 2009 elokuva
-------------------

Sarjaan perustuva elokuva Lascars- le film (tunnetaan myös lisänimellä *Pas de vacances pour vrais gars* eli epävirallisesti käännettynä *ei lomaa koville tyypeille* ) sai Ranskan ensi-iltansa 15. kesäkuuta 2009. Elokuva on esitetty vain Ranskassa. Elokuvan ovat ohjanneet Emmanuel Klotz ja Albert Pereia-Lazaro. Elokuva sisältää mustaa huumoria, mutta myös päihteitä, rikollisuutta ja epäsuoraa seksiä.

Elokuvassa esiintyy hahmoja, joista osa on esiintynyt myös alkuperäisessä sarjassa.

### Rooleissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  
Vincent Cassel  | … |  Tony Merguez  |
|  
IZM  | … |  Jose Frelate  |
|  
Fredericue Bel  | … |  Manuella Lardu  |
|  
Diane Kruger  | … |  Clémence Santiépi  |
|  
Fred Testot ja Omar Sy  | … |  Sammy & Narbe  |
|  
Diam's  | … |  Jenny  |
|  
Hafid F. Benamar  | … |  Momo  |

Lascars-elokuva
---------------

Kaverukset Tony Merguez ja Jose Frelate ovat keränneet paljon rahaa päästäkseen lomalle Santa Ricoon. Asiat saavat uuden käänteen, kun he ostavat vahingossa väärät liput, eikä "vääriä" lippuja huolittu enää takaisin, joten Tony ja José joutuvat keräämään matkarahansa uudelleen. José hankkiutuu rakentamaan saunaa kuuluisalle lakimiehelle, jonka tyttäreen Clémenceen, hän rakastuu. Tony taas ryhtyy myymään tuhat kiloa kannabista ja ellei hän tuo viikossa siitä ansaittuja rahoja kivikovalle gangsterille Zoranille, seuraa hankaluuksia. Ongelmia aiheuttaa Tonyn poliisityttöystävä Manuella,joka aggressiivisuutensa takia pitää Tonya tossun alla. Josén rauhaa taas häiritsee yli-innokas videokuvaaja Momo. Elokuvassa nähdään myös kaksimielinen kaksikko Sammy ja Narbe, jotka ovat menossa Santa Ricoon seuraamaan kuuluisia aikuisviihde-elokuvien ohjaajia.

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuvan kotisivut
* Lascars-sarjan virallinen sivu Dailymotionissa
**Las Vegas Strip** on noin 6,8 kilometriä pitkä osa Las Vegas Boulevardia, joka sijaitsee pääosin Clarkin piirikunnan epäitsenäisten asutuskeskusten (engl. *unincorporated area*), Paradisen ja Winchesterin alueilla, ollen suoraan Clarkin piirikunnan hallinnon alaisuudessa. Vastoin yleistä luuloa Strip ei kuulu Las Vegasin kaupunkiin, lukuun ottamatta hyvin pientä osaa. Ainoa Stripin alueen hotelli-kasino, joka sijaitsee Las Vegasin kaupungin alueella, on Stratosphere Las Vegas.

Suurin osa maailman suurimmista hotelleista ja kasinoista sijaitsee Las Vegas Stripillä tai sen välittömässä läheisyydessä. Maailman 25 suurimmasta hotellista (huoneluvulla mitattuna) 19 sijaitsee Las Vegas Stripillä. Niiden yhteenlaskettu kapasiteetti on 67 000 huonetta.

Alun perin Las Vegas Boulevardin nimi on ollut Arrowhead Highway tai Los Angeles Highway. Strip on nimetty Los Angelesin poliisilaitoksen konstaapeli Guy McAfeen kotikaupungin Sunset Stripin mukaan.

Panoraama Las Vegas StripistäPanoraama Las Vegas Stripistä

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Las Vegas Strip** Wikimedia Commonsissa
**Dan Tigerstedt** (s. 1954 Helsinki) on suomalainen musiikkiäänittäjä, -miksaaja ja -tuottaja. Tigerstedt on ollut mukana yli 500 suomalaisen albumin tekemisessä. 

Tigerstedtin ura alkoi vuonna 1975 Leif Kiviharjun omistamassa Parkville-studiossa Helsingin Puistolassa. Sieltä studio laajensi Mellunmäkeen ja toimi nimellä Birdland. Vuonna 1980 Tigerstedt palkattiin Musiikki-Fazerin perustamaan Takomo-studioon, jossa 1980-luvulla syntyi Tigerstedtin äänittämänä monia klassikkolevyjä, menestyneimpinä Dingon kolme tunnetuinta albumia (1984–1986). Takomon lopetettua vuonna 1990 hän siirtyi välivuoden jälkeen Finnvox-studiolle. Vuodesta 2003 Tigerstedt on toiminut myös Oy KoDa Productions Ab:n studiopäällikkönä. 

Tigerstedtille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.

Katso myös
----------

* Tigerstedt-suku

Lähteet
-------

1. ↑  Taiteilijaeläke 61 ansioituneelle taiteilijalle *Päivän Lehti*.  27.2.2020. Viitattu 6.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Tigerstedt KoDa:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (sisältää muun muassa täydellisen referenssiluettelon)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Uolevi** ("Ötö") **Lassander** (6. tammikuuta 1924 Suojärvi – 10. maaliskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen musiikkialan vaikuttaja.

Lassander syntyi rautatieläisperheeseen sittemmin luovutetun Karjalan alueella. Hän oli rintamamies ja sotaveteraani. Lassander kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1945 ja suoritti ylioppilasmerkonomin tutkinnon. Musiikkiharrastuksensa kautta hän liittyi Ylioppilaskunnan Laulajiin vuonna 1950. Hän eteni valtakunnallisiin järjestötehtäviin ja toimi vuosina 1971–1989 Suomen Mieskuoroliiton toiminnanjohtajana. Lisäksi hän oli Sulasolin liittosihteerinä vuosina 1989–1994.

Lassander toimitti monia *Laululipas*-julkaisuja, virolaisia kuorolaulukokoelmia ja duettoalbumeja. Hän laati kokonaisnuottilaitokset kaikista mieskuorolauluista, jotka olivat säveltäneet Jean Sibelius, Leevi Madetoja, Selim Palmgren, Erik Bergman ja Einojuhani Rautavaara. Lassander oli virolaisten säveltäjien Gustav Ernesaksin ja Veljo Tormiksen erityisavustaja Viron neuvostomiehityksen aikana. Hän oli Tuglas-seuran ja Viron kuoroliiton kunniajäsen, minkä lisäksi hänelle myönnettiin harvinainen Viron valtion Maarianmaan risti. Suomen Mieskuoroliiton kunniajäsen Lassanderista tuli 4. maaliskuuta 1995. Lassander kirjoitti Suomen Mieskuoroliiton julkaiseman teoksen *Sotaveteraanien perinnelaulut* (2005).

Veljo Tormis omisti Lassanderille kalevalaisen teoksensa *Laulusild*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleet: Liittosihteeri Uolevi Lassander Matti Hyökki, Helsingin Sanomat 7.4.2011, viitattu 30.12.2022
2. ↑  Merkillisiä miehiä Suomen Mieskuoroliitto, viitattu 30.12.2022
3. ↑  Uolevi Lassander: Sotaveteraanien perinnelaulut Finlandia Kirja, viitattu 30.12.2022
4. ↑  Uolevi Lassander Estofilia 100, viitattu 30.12.2022
**Puhjonrannan kurssikeskus** on Kouvolan seurakunnan omistama kurssi- ja leirikeskus Valkealan Puhjossa, Rapojärven rannalla. Siellä järjestetään mm. Kouvolan seurakuntayhtymään kuuluvien Kouvolan ja Elimäen seurakuntien leirejä, kuten rippileirejä tai lasten ja nuorten kesä- ja talvileirejä. Puhjonrannan tiloja voi myös vuokrata yksityiseen käyttöön esimerkiksi juhlatilaisuuksia varten.

Puhjonranta sijaitsee Rapojärven eteläosassa, Haavistonselän rannalla. Puhjonrannassa päärakennuksen lisäksi 7 majoitusrakennusta, kolme uimarantaa, kaksi rantasaunaa, nuotiopaikkoja, urheilukenttä, leikkipaikkoja ja venelaituri. Puhjonrannan rakennukset on nimetty puiden mukaan. Kaikki rakennukset ovat yksikerroksisia.
Tammi-nimisessä päärakennuksessa sijaitsee ruokala, auditorio, kokoushuone, induktiosilmukka ja keittiö. Pihlajan ja Jalavan rakennuksissa on myös kaksi luokkaa, jotka sopivat esimerkiksi rippikoulun oppitunneille.

Rakennukset
-----------

* Tammi – päärakennus (ruokala, auditorio, kokoushuone)
* Koivu – majoitus
* Haapa – majoitus
* Jalava – majoitus ja 2 luokkaa
* Honka – majoitus
* Kuusi – majoitus
* Mänty – majoitus
* Näre – majoitus
* Pihlaja – luokka ja yhteistiloja
* Kelo

Etäisyydet
----------

Puhjonrannasta on matkaa Valkealan kirkonkylälle noin 4,5 kilometriä ja Kouvolaan 14 kilometriä. Lähin ruokakauppa sijaitsee Valkealan ABC:llä.

Lähteet
-------

1. ↑  Puhjonrannan kurssikeskus – Kouvolan seurakunta
Ensimmäinen, venäjänkielinen Unua Libro
**Unua Libro** (*Ensimmäinen kirja*) on esperanton historian kuvauksissa vakiintunut nimitys julkaisulle, jossa kieli ensi kertaa kuvattiin. 

Kirjanen julkaistiin Varsovassa v. 1887. Se oli merkitty sensuurin hyväksymäksi 21.5. (vanhaa lukua, s.o. 2.6. gregoriaanisen kalenterin mukaan) ja ilmestyi painosta 26. heinäkuuta (gregor.). Saman vuoden loppuun mennessä se ilmestyi vielä puolaksi, ranskaksi ja saksaksi ja uutena painoksena venäjäksi. Vuonna 1888 ilmestyi "katastrofaalisen huonoksi" kuvattu englanninkielinen versio, jonka seuraavana vuonna korvasi uusi käännös. Vuonna 1888 kirjanen käännettiin myös hepreaksi ja v. 1889 ilmestyi ruotsinkielinen versio. 

Julkaisu oli venäjänkielinen vihkonen (44 sivua ja sanastolehti) nimeltään *Meždunarodnyi jazyk. Predislovije i polnyi utšebnik.* (*Kansainvälinen kieli. Esipuhe ja täysi oppikirja*), ja sen kirjoittaja esiintyi salanimellä Dr. Esperanto. Nimi "Unua Libro" on tullut käyttöön pitkän nimen lyhyenä vastineena, jonka syntyyn vaikutti epäilemättä saman tekijän vähän myöhemmin julkaisema teos nimeltä *Dua Libro de l’ lingvo internacia* (*Kansainvälisen kielen toinen kirja*); sekin sensuurin takia ensin venäjänkielisenä versiona, joka on jäänyt lähes tuntemattomaksi, kun kirja heti sen jälkeen ilmestyi esperantonkielisenä.

Kirjasen tekijä oli oikealta nimeltään L. L. Zamenhof, ja hänen pseudonyymistään (esperantoksi Doktoro Esperanto, ’tohtori toivoja') muodostui vähitellen kielen nimi *esperanto*. 

Venäjänkielinen Unua Libro sisälsi joitakin sanoja, jotka korjattiin myöhemmissä, muunkielisissä painoksissa.

Sisältö
-------

* 28-sivuinen esipuhe, jossa ensimmäiset esperantonkieliset tekstit:
	+ *Patro Nia* (Isä meidän)
	+ otteita Raamatusta
	+ mallikirje
	+ *Mia penso* (runo)
	+ Heinrich Heinen runon käännös
	+ *Ho, mia kor’* (runo)
* kahdeksan pientä korttia, jollaisen allekirjoittamalla lukija lupaa opettelevansa kielen, jos 10 miljoonaa henkilöä tekee saman lupauksen
* 6-sivuinen, kirjaimiston ja 16 sääntöä sisältävä kielioppi
* n. 900 sananjuurta käsittävä sanasto

Aiheesta muualla
----------------

* Venäjänkielinen 2. painos (1887) skannattuna Itävallan kansalliskirjasto
* Vuoden 1889 englanninkielisen laitoksen teksti

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Unua Libro**.
**St. Vincent** eli **Annie Clark** tammikuussa 2017.
**St. Vincent**, oikealta nimeltään **Anne Erin "Annie" Clark** (s. 28. syyskuuta 1982), on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä, multi-instrumentalisti ja tuottaja. Opiskeltuaan Berkleen College of Musicissa kolme vuotta hän aloitti musiikkiuransa **The Polyphonic Spree** -yhtyeen jäsenenä. Clark oli myös Sufjan Stevensin kiertuebändin jäsen ennen kuin hän kokosi oman bändinsä vuonna 2006.

St. Vincentin musiikkia on ylistetty erottuvan tyylinsä takia johdonmukaisesti. Se yhdistelee vaikutteita soft rockista, kokeilevasta rockista, elektropopista ja jazzista. St. Vincentin debyyttialbumi oli *Marry Me* (2007) ja sitä seurasivat *Actor* (2009), *Strange Mercy* (2011), *St. Vincent* (2014), *Masseduction* (2017) ja *Daddy's Home* (2021).

Vuonna 2012 St. Vincent julkaisi David Byrnen kanssa yhteistyöalbumin nimeltä *Love This Giant*. Clark on myös toiminut Swansin taustalaulajana heidän vuoden 2014 albumillaan *To Be Kind*. Artistin itsensä mukaan nimetty neljäs albumi *St. Vincent* julkaistiin 25. helmikuuta 2014, ja The Guardian, Entertainment Weekly, NME ja Slant Magazine nimesivät sen vuoden albumiksi. Lisäksi Time-lehti nimesi sen vuoden toiseksi parhaaksi albumiksi. St. Vincent sai albumista parhaan vaihtoehtoalbumin Grammyn, mikä oli hänen ensimmäinen Grammy-palkintonsa. Hän oli ensimmäinen naissooloartisti 20 vuoteen, joka voitti Grammyn kyseisessä kategoriassa.

St. Vincent esiintyi kesällä 2018 Flow Festivalilla Helsingin Suvilahdessa. Hän on esiintynyt Suomessa aiemminkin, muun muassa juuri Flow Festivalilla vuonna 2012.

Diskografia
-----------

* *Marry Me* (2007)
* *Actor* (2009)
* *Strange Mercy* (2011)
* *St. Vincent* (2014)
* *Masseduction* (2017, uudellenversionti, jossa vain vokaalit ja piano julkaistiin vuonna 2018 nimellä MassEducation)
* *Daddy's Home* (2021)

Viitteet
--------

1. ↑  Nell Alk: Clark, Annie. "A Glimpse of St. Vincent" (Interview). *Interview Magazine*.  3.11.2011. Jason Nikic.  (englanniksi)
2. ↑  TIME Staff: Top 10 Best Albums *Time Magazine*.  2.12.2014.  (englanniksi)
3. ↑  "2015 Grammy Awards nominations (Arcade Fire, St. Vincent, Kendrick Lamar, Kanye, Jack White, Beck, Disclosure, James Franco, Aphex Twin, Little Dragon & more)" *Brooklyn Vegan Staff*.  5.12.2014.  (englanniksi)
4. ↑  Grammy Awards: Best Alternative Music Performance *Rock on the Net*.  (englanniksi)
5. ↑  Flow Festival Flow Festival Ltd.. Viitattu 23.1.2018.
6. ↑  St. Vincent Suomeen, Flow kiinnitti uusia nimiä *Soundi*.  7.5.2014. Pop Media. Viitattu 7.2.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Tomaatteja** on taiteilija Pekka Halosen öljyvärimaalaus, 42×51 cm, pahville, jonka hän maalasi vuonna 1913. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin.

Pekka Halonen maalasi vuonna 1913 useita maalauksia omasta puutarhastaan Halosenniemessä. Näistä tämä viheroranssivoittoinen *Tomaatteja*-maalaus on yksi. Kaikkiaan Haloselle koko 1910-luku oli kotikeskeistä aikaa. Hän maalasi tällöin pääasiassa kotinsa ympäristössä eri vuodenaikoina, mutta myös aiheita kodin sisältä: interiöörejä ja lapsiaiheita.

Pekka Halosta ei yleensä pidetty taiteen uudistajana, mutta hän oli ensimmäisten suomalaisten taiteilijoiden joukossa, jotka alkoivat suuntautua värimaalaukseen. Hän siirtyi kirkkaamman ja puhtaamman väripaletin käyttöön vähitellen 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Tämä saavutti huippunsa hänellä 1910-luvun alkuvuosina, jolloin hänen taidettaan voisi kutsua puhtaiden päävärien väri-iloitteluksi.

*Tomaatteja*-maalauksen hän maalasi myös vuonna 1916. Tämä kuultavia punaisia ja vihreitä tomaatteja täynnä oleva tomaatinoksastoa kuvaava maalaus on yksityisomistuksessa. Väreiltään Ateneumin *Tomaatteja*-maalaus on vaaleampi kuin tämä maalaus. Ateneumin maalaus kuvaa tomaatinoksastoa aikaisessa kasvuvaiheessa kellertävine, vihreine ja punaisine tomaatteineen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bonsdorff A-M: *Pekka Halonen*. Ateneumin taidemuseon näyttelyteos. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Tomaatteja.
| "Unwritten"Natasha Bedingfield |
| --- |
| Singlen "Unwritten" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Unwritten* |
|  Julkaistu | 29. marraskuuta 2004 |
|  Tekijä(t) | Natasha Bedingfield, Danielle Brisebois, Wayne Rodrigues |
|  Tuottaja(t) | Wayne Rodrigues, Danielle Brisebois |
|  Tyylilaji | pop, R&B |
|  Kesto | 04.18 |
|  Levy-yhtiö | Phonogenic, Epic |
| Natasha Bedingfieldin muut singlet |
| "These Words"2004 | "Unwritten"2004 | "I Bruise Easily"2005 |

**Unwritten** on englantilaisen poplaulaja Natasha Bedingfieldin samannimisellä ensialbumilla olevasta kappaleesta tehty single. Laulu julkaistiin Britanniassa albumin kolmantena singlenä ja Yhdysvalloissa toisena.

Laulun historia
---------------

Laulun "Unwritten" tekijät ovat Natasha Bedingfield, Danielle Brisebois ja Wayne Rodriquez, ja sen on tuottanut Danielle Brisebois. Natasha on omistanut laulun pikkuveljelleen Joshualle.

"Unwritten"-singleä oli maaliskuussa 2006 myyty Yhdysvalloissa platinalevyn ansaitseva määrä. Se oli Yhdysvalloissa radiossa vuoden 2006 soitetuin laulu.

Musiikkivideo
-------------

Kappaleelle on tehty kaksi musiikkivideota: ensimmäinen, kansainvälinen versio on vuonna 2004 Britanniassa kuvattu musiikkivideo, ja toinen, vuonna 2006 New Yorkissa kuvattu versio on laulun pohjoisamerikkalaista versiota varten.

Kansainvälinen versio on Michael Graceyn ohjaama musiikkivideo, jossa Natasha on suuressa kirjastossa. Pohjois-Amerikan ja Espanjan versio on Chris Applebaumin ohjaama musiikkivideo, jossa Natasha on hississä. Aina kun hissi pysähtyy, hän kokee uuden asian elämässään, kuten laulaa kuorossa, näkee nuoren parin suutelevan kiihkeästi, katsoo, kuinka vahtimestari heittää rahansa ja kellonsa pois, lohduttaa goottia, josta tulee iloinen ja jakaa ilonsa hissiin tulevan miehen kanssa.

Kappaleet
---------

### Britannia 2-raitainen cd

(Julkaistu 29. marraskuuta 2004)

1. "Unwritten" (Albumin versio)
2. "Wild Horses" (Live Sydneyssä)

### Kansainvälinen cd

(Julkaistu 7. helmikuuta 2005)

1. "Unwritten" (Radio-versio)
2. "The Scientist" (Live radiossa)
3. "If You're Gonna..." (Paul Oakenfold Remix 7" Remix)
4. "Unwritten" (Albumi-versio)
5. "Unwritten" (Musiikkivideo)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.