recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Logo
**Albin Marine** on ruotsalainen veneenvalmistaja, joka pitkään keskittyi lasikuituisiin purjeveneisiin. 

Albin Marinin edeltäjä Albin Motor teki veneiden sisämoottoreita vuodesta 1906. Yhtiö valmisti myös puuveneitä, mutta sen moottoreita asennettin paljon muidenkin tekemiin veneisiin.
Albin Motor AB lopetti sisämoottoriensa valmistamisen vuonna 1970. Yritys yhdistettiin Volvo Pentaan.

Vuonna 1971 perustettiin Albin Marin, josta tuli yksi Euroopan suurimmista venevalmistajista. Se tuotti noin 1400 venettä vuodessa.
Yrityksen nimi ostettiin Yhdysvaltoihin 2008, ja siellä sillä nimellä rakennetaan nopeita moottoriveneitä.

Albin on melko yleinen purjevenemerkki Suomessa, vuonna 2015 Suomessa oli rekisterissä yli 500 Albinia.

Venetyyppejä
------------

Albin valmisti kaikkiaan 18 eri purjevenetyyppiä. Esimerkkejä niistä ovat

* Albin Vega 8.25 m (27 ft) vuodesta 1965 Albin Vega 8.25 m (27 ft) vuodesta 1965
* Albin Viggen 7.1 m (23 ft) vuodesta 1966 Albin Viggen 7.1 m (23 ft) vuodesta 1966
* Albin Express 7.7 m (25 ft) vuodesta 1978Albin Express 7.7 m (25 ft) vuodesta 1978
* Albin Nova 10 m (33 ft) vuodesta 1981 Albin Nova 10 m (33 ft) vuodesta 1981

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Virtanen: Klassikko: Albin – Liian haluttu moottori *Kipparilehti*.  2021. Viitattu 19.10.2022.
2. 1 2  Albin Marine *SailboatData*. Viitattu 19.10.2022.
3. ↑  Rekisteröidyt venemerkit *Kipparilehti*.  2016. Viitattu 19.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albin Marine** Wikimedia Commonsissa
**Khadga Prasad Sharma Oli** (s. 22. helmikuuta 1952), joka tunnetaan nimellä **KP Sharma Oli**, on nepalilainen poliitikko, joka on toiminut Nepalin pääministerinä vuodesta 2018 lähtien.
Joulukuun 2017 vaaleissa kommunististen puolueiden liittouma eli CPN-UML ja maolainen puolue saivat suuren vaalivoiton ja selvän enemmistön parlamenttiin. Kongressipuolue menestyi odotettua huonommin. Helmikuussa 2018 kommunistista puoluetta CPN-UML edustava KP Sharma Oli aloitti Nepalin uutena pääministerinä kommunististen puolueiden hallituskoalitiossa. Oli seurasi virassa kongressipuolueen Sher Bahadur Deubaa. Oli on ollut aiemmin Nepalin pääministeri vajaan vuoden ajan vuosina 2015-2016, ja Nepalin kommunistista puoluetta hän on johtanut vuodesta 2014. Nepalin autoritaarisen monarkian aikana Oli vietti aikoinaan vankilassa 14 vuotta radikaalin kommunistisen poliittisen toimintansa takia.

Lähteet
-------

1. ↑  hermesauto: Communist parties win majority in Nepal vote *The Straits Times*.  11.12.2017. Viitattu 21.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  KP Sharma Oli appointed Nepal's new prime minister *www.aljazeera.com*. Viitattu 21.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khadga Prasad Oli** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vapaudesta** (m.kreik. Περὶ ἐλευθερίας, *Peri eleutherias*) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vapautta filosofiselta kannalta.

Historia
--------

Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen *Vapaudesta* kreikankielisenä otsikkona esiintyy eräässä käsikirjoituksessa myös pidempi muoto *Kilikiassa vapaudesta* (Τῶν ἐν Κιλικίᾳ περὶ ἐλευθερίας, *Tōn en Kilikia peri eleutherias*). Näin se on saatettu pitää Kilikiassa, mahdollisesti Tarsoksessa, mutta tästä ei ole varmuutta. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 80. Sama viittaus Kilikiaan on myös puheen 79, *Rikkaudesta*, otsikossa.

Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa *Onnellisuudesta* (Otava 2022).

Sisältö
-------

Dion käsittelee vapautta sellaisena, kuin se näyttäytyy hänen kaltaiselleen filosofille, toisin sanoen vapautena mennä ja tulla halujensa mukaan, vapautena ihmiskuntaa yleensä huolettavista ahdistuksenaiheista ja vaivoista, ja vapautena kiusauksista, jotka vaivaavat omaisuuden, maineen tai nautintojen tavoittelijaa. Tällainen vapaus kuuluu sille, joka elää yksinkertaista elämää ja on kuuliainen ainoastaan jumalallisen, luonnollisen lain määräyksille ennemmin kuin jonkun epätäydellisen, maallisen lainsäätäjän, kuten Solonin, Drakonin, Numan tai Zaleukoksen laeille. Hän voi ajatella mitä itse haluaa eikä tunne pelkoa tekemisistään. Useimmat ihmiset sen sijaan alistavat itsensä tästä luonnollisesta laista piittaamattomalle orjuudelle, monin erilaisin kahlein, joita ovat muun muassa valta ja rikkaudet. Kahleista kaikkein loistokkain mutta tylyin kuuluu kansankiihottajien ja kuninkaiden kaulaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dio Chrysostom *LacusCurtius*. Viitattu 25.4.2022.
2. 1 2 3  The Eightieth Discourse: On Freedom: Loeb Edition Introduction *LacusCurtius*. Viitattu 25.4.2022.
3. 1 2  The Seventy-ninth Discourse: On Wealth: Loeb Edition Introduction *LacusCurtius*. Viitattu 25.4.2022.
4. ↑  Dion Khrysostomos: *Vapaudesta* 1–14.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Dion Prusalainen: *Vapaudesta*. Teoksessa Dion Prusalainen: *Onnellisuudesta*, s. 89–98. Muinaiskreikasta suomentanut ja esipuheen kirjoittanut Juhana Torkki. Helsinki: Otava, 2022. ISBN 978-951-1-42569-4.

### Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

* Dio Chrysostom: *On Freedom*. Teoksessa Dio Chrysostom: *Discourses 61–80. Fragments. Letters*. Translated by H. Lamar Crosby. Loeb Classical Library 385. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1951.

Aiheesta muualla
----------------

* Dio Chrysostom: *Περὶ ἐλευθερίας*. LacusCurtius. (muinaiskreikaksi)
* Dio Chrysostom: *On Freedom*. LacusCurtius. (englanniksi)
**Karbarsoni** (C7H9AsN2O4) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty ihmislääketieteessä alkueläinten aiheuttamien infektioiden hoitoon ja eläinlääketieteessä siipikarjan hoitoon ja kasvun parantamiseksi.

Ominaisuudet
------------

Karbarsoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan. Muiden arsonihappojen tavoin se on heikko happo. Emäsliuoksiin se liukenee muodostaen suoloja. Orgaanisista liuottimista karbarsoni liukenee hyvin metanoliin ja etanoliin ja on lähes liukenematonta esimerkiksi dietyylieetteriin tai kloroformiin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Karbarsonia syntetisoidaan arsaniilihapon natriumsuolan ja kaliumsyanaatin tai syanogeenibromidin välisellä reaktiolla ja muodostuvan tuotteen hydrolyysillä.

Karbarsoni tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1931 *Entamoeba histolytica*- ja *Trichomonas vaginalis* -alkueläinten aiheuttamien infektioiden hoitoon. Lisäksi yhdistettä on käytetty muun muassa *Balantidium coli*-alkueläimen aiheuttaman balantidiaasin hoitoon. Yhdysvalloissa aine oli ihmisen lääkintään markkinoilla vuoteen 1991 asti. Tämänkin jälkeen sitä on lisätty siipikarjan, erityisesti kalkkunoiden, rehun joukkoon parantamaan kalkkunoiden kasvua ja *Histomonas meleagridis*-alkueläimen aiheuttaman vakavan mustapäätaudin (histomoniaasi) hoitoon ja ehkäisemiseen. FDA kielsi karbarsonin käytön tähän tarkoitukseen helmikuusta 2014 alkaen yhdessä roksarsonin ja arsaniilihapon kanssa, kun näillä lääkkeillä hoidettujen kanojen maksasta löytyi hyvin korkeita arseenipitoisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Carbarsone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 29.5.2015.
2. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 290. 12th edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. ↑  Satyavan Sharma, Nitya Anand: *Approaches to design and synthesis of antiparasitic drugs*, s. 131. Elsevier, 1997. ISBN 978-0-444-89476-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2015). (englanniksi)
4. ↑  Daniel L. Klayman :*Antiparasitic Agents, Antiprotozoals, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 29.5.2015
5. ↑  Gérard Jaouen,Nils Metzler-Nolte: *Medicinal Organometallic Chemistry*, s. 13. Springer, 2010. ISBN 978-3-642-13184-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2015). (englanniksi)
6. ↑  Stephanie Strom: F.D.A. Bans Three Arsenic Drugs Used in Poultry and Pig Feeds.  *New York Times*, 1.10.2013. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.5.2015.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): (4-(Aminocarbonyl-amino)phenyl) arsonic acid (englanniksi)
* ChemBlink: Carbarsone (englanniksi)
Dahlströmin palatsi tai Humanisticum, Turun Piispankadulle 1894–96 rakennettu arkkitehti Gustaf Nyströmin suunnittelema renessanssihuvila.
**Dahlströmin palatsi** (**Humanisticum**) on nykyisin Åbo Akademin ja Donner-instituutin käytössä oleva rakennus Turussa osoitteessa Piispankatu 13. Kauppaneuvos Ernst Dahlström rakennutti palatsin vuosina 1894–1896 ja arkkitehtinä toimi Gustaf Nyström. Pohjapiirrokseltaan neliön muotoisessa rakennuksessa on piirteitä firenzeläisestä renessanssista, manierismista ja englantilaisesta palladianismista.

Rakennus toimi alun perin Ernst ja Rosina Dahlströmin kotina. Vuosina 1924–1930 heidän poikansa Carl Johan Dahlström käytti huvilaa kaupunkiasuntonaan. Vuonna 1924 kiinteistö annettiin testamenttilahjoituksena Åbo Akademin säätiölle ja luovutettiin sen käyttöön 1930, jolloin rakennukseen muutti humanistinen tiedekunta kirjastoineen. Palatsi tunnetaan nykyään nimellä Humanisticum, ja se on Åbo Akademin sekä uskontotieteelliseen ja kulttuurihistorialliseen tutkimukseen erikoistuneen Donner-instituutin käytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Humanisticum - Stiftelsen för Åbo Akademi *stiftelsenabo.fi*.  29.6.2022. Viitattu 8.3.2024.
2. ↑  Lahjoittajamme - Stiftelsen för Åbo Akademi *stiftelsenabo.fi*.  28.11.2018. Viitattu 8.3.2024.
Lääketukun varastolla vuonna 1963.
**Lääketukku Oy – Medicinparti Ab** oli suomalainen lääkkeiden ja muiden apteekkitavaroiden tukkukauppa, joka toimi vuosina 1949–1989 ja kuului vuoteen 1988 asti Huhtamäki-yhtymään. Nykyisin Lääketukku on Tamro Oyj:n aputoiminimi.

Historiaa
---------

Tammikuussa 1949 Huhtamäki-yhtymän johto teki päätöksen apteekkialan tukkukaupan perustamisesta Helsinkiin. Lääketukun tarkoituksena oli yhtiöjärjestyksen mukaan valmistaa ja tuoda maahan, myydä ja välittää lääkeaineita, apteekkitavaroita, kemikalioita sekä muita näihin läheisesti liittyviä tavaroita. Sen kilpailijoita olivat tuolloin Tampereen Rohdos Oy sekä keskenään yhteistyössä toimivat Aurum Oy ja Pharmakon Oy. Eräät isot lääkevalmistajat myivät tuotteitaan myös suoraan apteekeille huomattavin määräalennuksin. Huhtamäki näki tilaisuutensa ennen kaikkea siinä, että sairaalat saivat vuoden 1949 lakimuutoksessa oikeuden ostaa tarvikkeensa suoraan tukkukaupasta ohi apteekkien.

Lääketukku pääsikin nopeasti tärkeään asemaan sairaalamyynnissä. 
Vuonna 1953 otettiin ohjelmaan myös kemikaalien myynti ja omien kosmetiikkatuotteiden valmistus nimellä Fincos, josta tuli pian itsenäinen yhtiönsä Huhtamäki-yhtymän sisällä.

Helsingin ohella Lääketukku perusti sivuliikkeen Turkuun 1960 ja Tampereelle 1961. 1970-luvulle tultaessa lääketehtaat alkoivat yhä enemmän myydä tuotteitaan suoraan sairaaloille ja laitoksille, ja Lääketukun kasvu alkoi hiipua. Se perusti kuitenkin 1970-luvun alkupuolella uusia sivuliikkeitä Ouluun, Kuopioon, Vaasaan ja Jyväskylään ja oli vuoteen 1979 mennessä noussut Suomen johtavaksi lääkkeiden tukkukaupaksi. Lääkkeiden ja lääkevalmisteiden lisäksi valmikoimaan kuului röntgenfilmejä, sairaalatarvikkeita, tutkimuskemikaaleja, laboratoriotarvikkeita ja kosmetiikkaa.

Kilpaillakseen tehokkaammin Lääketukkua vastaan Tampereen Rohdos Oy, Aurum Oy ja Pharmakon Oy yhdistyivät Tamroksi vuonna 1970. Vuonna 1988 Lääketukku Oy myytiin Tamrolle osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia.

Lähteet
-------

1. ↑  Tamro Oyj (Arkistoitu – Internet Archive), Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä. Viitattu 13.8.2014.
2. ↑  Saarto, Vesa: *Huhtamäki-yhtymän historia,* Helsinki 1980, s. 412–423'.
3. ↑  Kortekallio, Anneli: Lääketukku Oy – Medicinparti Ab 1938–1990 (Arkistoitu – Internet Archive), Elinkeinoelämän keskusarkisto 24.2.2012, viitattu 13.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Vesikansa, Jyrki: *Leipurinpojan perintö. Huhtamäki Oy 1920–1995.* Otava, 1995. ISBN 951-113996-7.
**SpaceX Starship integrated flight test 1** eli **IFT-1** oli Starshipin ja Super Heavyn ensimmäinen yhteinen koelento. Alus ja kantoraketti tuhoutuivat alle 4 minuutin päästä laukaisusta kesken alkunousun. Laukaisu ohitti 1960-1970 luvun vaihteen N1:n ensimmäisen vaiheen suuritehoisimpana rakettina koskaan. 

Lennon tavoitteena oli Super Heavyn laskeutuminen Meksikon lahteen. Starshipin tavoite oli lentää Tyyneen valtamereen lähelle Hawaijia. 3 moottoria 33:sta ei käynnistynyt tai sammui ennen lähtöä. Useat moottorit sammuivat jo lennon alkuvaiheessa. Alus ohitti maxQ:n ja kiihdytti yliääninopeuteen. Puutteellisen työntövoiman tai ohjattavuuden myötä vaiheenvaihtoa ei yritetty vaan alus alkoi heittelehtiä ja lennon keskeytysjärjestelmä aktivoitiin. Se ei kuitenkaan tuhonnut alusta aiotusti vaan alus pysyi kasassa vielä 40 sekuntia kunnes hajosi.

Laukaisu vaurioitti merkittävästi laukaisualustaa ja lennätti irronnutta materiaali ympäriinsä. Alustassa ei ollut varsinaista passiivista tai aktiivista suojausta. 

Ennen seuraavaa lentoa laukaisualustaan ja alukseen tehtiin merkittäviä muutoksia. Toinen lento etenikin paljon pidemmälle ja lisäksi alusta säilyi ilman merkittäviä vaurioita.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Starship Test Flight 1 // 4K Slow Mo Supercut w/ Tracking and Incredible Audio - Everyday Astronaut
**Kyproksen kuningaskunta** (ransk. *Royaume de Chypre*) oli ristiretkien aikainen valtio Kyproksen saarella Välimerellä. Sitä hallitsi ranskalainen Lusignanin hallitsijasuku vuodesta 1192 vuoteen 1489.

Kolmannen ristiretken aikana vuonna 1191 Englannin kuningas Rikhard Leijonamieli valloitti Kyproksen. Hän myi sen Temppeliherrain ritarikunnalle, joka puolestaan myi sen Guy de Lusignanille (Guido Lusignanilainen) vuonna 1192.

Guy de Lusignanin saapuessa saari oli surkeassa tilassa: ylhäisö oli paennut levottomuuksia. Valtaansa pönkittääkseen Lusignan perusti feodalismijärjestelmän ja antoi läänityksiä frankkilaistaustaisille tukijoilleen, jotka olivat menettäneet omaisuutensa Palestiinassa. Syntyi monikerroksinen luokkajärjestelmä, jonka kärjessä olivat 300 aatelismiestä, kaikki taustaltaan frankkeja. Monet saaren alkuperäisistä, kreikankielisistä ja ortodoksiseen kirkkoon kuuluneista asukkaista olivat maaorjien asemassa. Vuonna 1260 paavi Aleksanteri IV antoi bullan, jolla katolinen kirkko syrjäytti Kyproksen virallisessa uskonnonharjoituksessa ortodoksisen kirkon. Ortodoksista kirkkoa ei kielletty, mutta sen asema määriteltiin tarkasti.

Kuningaskunnan pääkaupunki oli Famagusta eli Ammokhostos, joka oli aikansa rikkain kaupunki Lähi-idässä. Näihin aikoihin historialliset kaupungit Leukosia, Ammokhostos ja Lemessos alettiin tuntea nimillä Nikosia, Famagusta ja Limassol.

1200-luvulla Kypros oli merkittävä paikka Euroopan, Aasian ja Afrikan välisessä kaupassa. Mamelukit hyökkäilivät sen kimppuun Egyptistä käsin, ja valloittivat rannikkokaupunkeja. 1300-luvulla se joutui yhä enemmän genovalaisten kauppiaiden armoille, ja frankkikuninkaiden valta väheni. Vuonna 1426 mamelukit kaappasivat kuningas Janus I:n ja vaativat valtavat lunnaat, jotka horjuttivat valtiontaloutta. Janus palautettiin murtuneena miehenä, ja hänen myötään päättyi Lusignanin suvun loistokausi. Januksen poika Johannes II nai kreikkalaistaustaisen Helena Palaiologoksen. Kuningatar Helena oli kreikkalaisten alamaistensa suosiossa, mutta epäilytti frankkeja. Heidän tyttärensä olisi ollut laillinen vallanperijä, mutta vallan kaappasi Johanneksen avioton poika, joka tunnetaan nimellä Juhana Äpärä. Hän meni naimisiin venetsialaisen aatelisnaisen Caterina Cornaron kanssa. Juhanan kuoltua Caterina hallitsi nukkehallitsijana, ja tämän kuoltua saari oli virallisestikin venetsialaisten käsissä.

Lähteet
-------

1. ↑  The Rule of Guy de Lusignan Cyprus history
2. ↑  The Rule of Hugues II Cyprus history
3. ↑  The Reign of Janus Cyprus history
4. ↑  Solsten, Eric (ed.): The Lusignan and Venetian Eras *Cyprus: A Country Study*.  1991. Washington: GPO for the U.S. Library of Congress.

Kirjallisuutta
--------------

* Lusignan History Cyprus history / Cypnet.co.uk. Perustuu teokseen Newman, P. (1940), "A Short History of Cyprus", Longmans, Green & Co. London.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kyproksen kuningaskunta** Wikimedia Commonsissa
Jukka Jalosen puisto tammikuussa 2019.
**Jukka Jalosen puisto** on Riihimäen keskustassa, Valtakadun, Pohjoisen Rautatienkadun ja Kauppakadun välisellä alueella sijaitseva puisto. Puisto tunnettiin aiemmin Keskuspuistona, mutta se nimettiin syksyllä 2019 uudelleen Jukka Jalosen puistoksi kunnianosoitukseksi riihimäkeläisen jääkiekkovalmentaja Jukka Jalosen saavutuksista jääkiekkomaailmassa. Puistossa on lasten leikkipaikka, piknikpöytä ja avointa nurmialuetta. Puistossa on myös lampi, jonka pienelle saarelle pääsee askelkiviä pitkin. Lammen saarella on myös Riihimäen kaupungin R-tunnuselementti. Puistossa on myös muotoilija Paula Susitaipaleen ja äänisuunnittelija Teemu Korpipään suunnittelema äänimaisemateos, joka paljastettiin puiston virallisissa nimiämisissä helmikuussa 2020. Teos koostuu kaiuttimesta, josta kuuluu jääkiekko-ottelun äänimaisemaa sekä kullalla kaiverretusta kiekosta, joka muistuttaa Jukka Jalosen saavutuksista.

Katso myös
----------

* Luettelo Riihimäen puistoista

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Puistot ja viheralueet - Riihimäki, *riihimaki.fi*, viitattu 14.3.2024.
2. ↑  Lauri Rautavuori: Omasta kultaleijonastaan ylpeä Riihimäki antoi jääkiekkovalmentaja Jukka Jaloselle puiston - Yle, *yle.fi*, julkaistu 18.2.2020, viitattu 14.3.2024.
3. 1 2  Riihimäen keskuspuistosta tulee Jukka Jalosen puisto - Nimiäisiä vietetään kiekkotunnelmissa - Hämeen Sanomat, artikkelin verkkoversio. julkaistu 12.2.2020, viitattu 14.3.2024.
Geoffrey Dummer 1950-luvulla.
**Geoffrey W. A. Dummer** (25. helmikuuta 1909 – 9. syyskuuta 2002) oli brittiläinen tiedemies, joka keksi mikropiirin käsitteen vuonna 1952. Dummer esitti tuolloin ajatuksen, että transistorien ja puolijohteiden myötä elektroninen laite voitaisiin rakentaa kiinteänä kappaleena ilman yhdistäviä johtoja.
Hän työskenteli Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön kuninkaallisessa tutkainstituutissa (*Royal Radar Establishment of the British Ministry of Defense*) Worcestershiressa. Dummer yritti rakentaa mikropiiriä 1956, mutta epäonnistui ja idea jäi toteuttamatta.

Ensimmäiset mikropiirit sai toimimaan Jack Kilby Texas Instrumentsilta ja Robert Noyce Fairchild Semiconductorilta.

Lähteet
-------

1. ↑  The Integrated Circuit of Jack Kilby and Robert Noyce *history-computer.com*. Viitattu 7.8.2017.
2. ↑  1958: All Semiconductor "Solid Circuit" is Demonstrated *computerhistory.org*. Viitattu 23.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  1959: Practical Monolithic Integrated Circuit Concept Patented *computerhistory.org*. Viitattu 23.10.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* UK missed out on microchip (BBC)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kaverikoiratoiminta** on vapaaehtoista toimintaa, jonka tavoitteena on tuoda iloa ja antaa kokemuksia ihmisille, joilla ei ole omaa koiraa. Useimmiten kaverikoirat käyvät erilaisissa laitoksissa sekä kouluissa ja päiväkodeissa. Kaverikoirien vierailut ovat maksuttomia niitä pyytävälle eikä koiran omistajalle makseta palkkaa tai kulukorvauksia.

Kaverikoiratoiminta on aloitettu vuonna 2001 yhteistyössä avustajakoirakouluttaja Leena Rajalan ja Kennelliiton kanssa. Ensimmäinen kaverikoirakurssi järjestettiin Paimiossa. Marraskuussa 2016 Suomessa oli n. 1500 Kennelliiton kouluttamaa kaverikoiraa ja Kaverikoiraohjaajia lähes 2000. Kaverikoira on Kennelliiton rekisteröimä tavaramerkki. Vuonna 2013 Kennelliiton kaverikoiratoiminta hyväksyttiin kansainvälisen eläinavusteisen toiminnan kattojärjestön AAII:n (Animal Assisted Intervention International) täysjäseneksi.

Koulutus
--------

Kaverikoiria koulutetaan Kennelliiton järjestämillä kurseilla, jotka ovat maksuttomia. Koiran luonteen tulisi olla avoin ja rohkea. Koiran täytyy myös olla ystävällinen ihmisille. Koulutuksen suorittaneille ja sen jälkeen vähintään kuusi käyntiä tehneille koirille annetaan kaverikoirahuivi ja koiran omistaja saa nimikilven. Vuodesta 2006 on käytetty oransseja huiveja, tätä ennen huivi oli keltainen. Huivi ja nimikilpi ovat työasuja, joita käytetään pelkästään kaverikoirakäynneillä. Ansioituneet kaverikoirat voivat saada numeroidun kaverikoiramitalin kunniakirjoineen. Palkitsemistilaisuudet järjestetään yleensä isojen koiranäyttelyiden yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaverikoirat tuovat iloa ja elämyksiä *www.kennelliitto.fi*. Viitattu tuntematon.
2. ↑  Kaverikoirien historia Suomessa *www.kennelliitto.fi*.  Arkistoitu 15.5.2017. Viitattu 1.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kennelliiton www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kokemuksia kaverikoiratoiminnasta perhoskoiran kanssa
**Toronton yliajo** oli Kanadan Torontossa tehty autoisku 23. huhtikuuta 2018. Pohjoisen Toronton North Yorkin alueella tehdyssä iskussa kuoli 10 ja loukkaantui 14 ihmistä.

Tapahtumien kulku
-----------------

Huhtikuun 23. päivä 2018 noin puoli kahdelta iltapäivällä Ryder Systemin vuokra-autopalvelulta vuokrattu valkoinen Chevrolet Express -pakettiauto ajoi jalkakäytävälle Pohjois-Toronton North Yorkissa. Keskeistä ja vilkasliikenteistä Yonge Street -katua etelään kulkenut pakettiauto ajoi jalkakäytävällä yli kahden kilometrin matkan osuen yli kahteenkymmeneen jalankulkijaan. Toronton poliisi lähestyi pysähtynyttä pakettiautoa hetkeä myöhemmin. Pakettiauton kuljettaja Alek Minassian yritti saada poliisit ampumaan itseään väittäen olevansa aseistettu, mutta lopulta poliisikonstaapeli Ken Lam pidätti hänet ampumatta yhtäkään laukausta.

Tekijä
------

Iskun tekijäksi epäilty Alek Minassian on Suur-Toronton alueeseen kuuluvassa Richmond Hillissä asunut 25-vuotias mies. Tekijän uskotaan lähettäneen sosiaaliseen mediaan viestejä, joissa hän kirjoitti naisvastaiseen miesliikkeeseen liittyvästä *incel*-termistä, joka tarkoittaa "vastentahtoista selibaattia" (engl. *involuntarily celibate*) kokevaa miestä sekä yllytti näitä miehiä kapinaan (engl. *incel rebellion*). Minassian mainitsi myös ihannoivansa joukkomurhaaja Elliot Rodgeria, joka syytti ongelmistaan naisia ja oli aktiivinen Redditin *incel*-subredditissä.

Uhrit
-----

Iskussa oli kymmenen kuolonuhria ja 14 loukkaantunutta. Uhreista valtaosa oli naisia. Kuolleista kaksi oli Etelä-Korean kansalaisia ja yksi Jordanian kansalainen.

* Tilapäinen muistomerkki Mel Lastman Square -aukiolla.Tilapäinen muistomerkki Mel Lastman Square -aukiolla.
* Ihmisiä Mel Lastman Squaren muistomerkillä.Ihmisiä Mel Lastman Squaren muistomerkillä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kokkonen, Yrjö: Toronton yliajo: Tämä tiedetään nyt *Yle Uutiset*.  24.4.2018. Viitattu 26.4.2018.
2. 1 2 3 4  Toronto van attack: What we know about the lives lost, the suspect and more *The Globe and Mail*.  26.4.2018. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Passifiume, Bryan; Connor, Kevin ja Stevenson, Jane: 10 dead, 15 wounded when van hits pedestrians near Yonge and Finch *Toronto Sun*.  23.4.2018. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Suomi, Kalle: Toronton yliajosta epäillyn motiivina mahdollisesti naisviha – suurin osa uhreista naisia *Yle Uutiset*.  25.4.2018. Viitattu 26.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toronton yliajo** Wikimedia Commonsissa
**Hudson's Bay Company** (HBC, historiallisesti suomeksi myös **Hudsoninlahden kauppakomppania**) on vanhin kaupallinen yritys Pohjois-Amerikassa ja yksi maailman vanhimmista. Se on perustettu vuonna 1670 ja toimii edelleen samalla nimellä. Vuoden 2017 toukokuussa – tappiollisen tulosvuoden jälkeen – yhtiön osakkeiden markkina-arvo oli 1,5 miljardia dollaria.

Yhtiö on nykyään tunnettu lähinnä omistamistaan ja operoimistaan tavarataloista Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa. Myymälät tarjoavat muotivaatteita, oheistuotteita, kosmetiikkaa ja kodin tuotteita. Yhtiön käytämiä myymäläketjujen nimiä ovat Hudson’s Bay, Lord & Taylor , Saks Fifth Avenue, Saks Fifth Avenue OFF 5TH, Find @ Lord & Taylor, Gilt, Home Outfitters, Galeria Kaufhof, Galeria Inno, ja Sportarena. Huhtikuussa 2017, HBC operoi noin 480 myymälää, minkä ohella yhtymällä on verkkokauppoja.

Pitkäaikaisesta pääkonttoristaan York Factorystä se on kontrolloinut turkiskauppaa suuresta osasta brittien hallinnoimasta Pohjois-Amerikasta vuosisatojen ajan. Sen kauppaajat solmivat varhaisia suhteita Amerikan alkuperäiskansojen kanssa. Turkiskaupan vähentyessä yhtiön toiminta painottui tarvikkeiden myymiseen läntiseen Kanadaan. Tšuktšikirjailija Juri Rytheun mukaan yhtiön laivat kävivät myös Venäjän kaukoidässä.

Yhtiön suuromistajiin ja yhtiön aiempiin governorin asemassa toimineisiin virkailijoihin lukeutuu yhdysvaltalainen miljardööri Anita Zucker.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The World’s Biggest Public Companies. 2017 Ranking. Country:Canada (Vuoden 2017 Forbes Global 2000 -lista, Kanada; lähteenä on käytetty myös sivua 1956. Hudson's Bay. Market Cap As of May 2017: $1.5 Billion) forbes.com. Viitattu 22.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Arthur J. Ray: Hudson's Bay Company  2.4.2009. thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 22.7.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Company Overview of Hudson's Bay Company (myös välilehti People) bloomberg.com. Viitattu 22.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Kansojen varallisuus - Adam Smith - Google-kirjat *books.google.fi*. Viitattu 19.9.2019.
**Thomas Hammarberg** (s. 2. tammikuuta 1942 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen diplomaatti ja ihmisoikeusaktivisti. Hän on toiminut muun muassa Amnesty Internationalin pääsihteerinä (1980–1986) ja Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettuna (2006–2012). Amnestyssa toimiessaan Hammarberg otti vastaan järjestölle vuonna 1977 myönnetyn Nobelin rauhanpalkinnon. Lisäksi Hammarberg on toiminut useissa Yhdistyneiden kansakuntien alaisissa ihmisoikeustehtävissä ympäri maailmaa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

**Amnesty International**
**Hyvä artikkeliHistoria - Lupaava artikkeliHistoria Suomessa - Kritiikki**
  

**Pääsihteerit:** Peter Benenson - Eric Baker - Martin Ennals - Thomas Hammarberg - Ian Martin - Pierre Sané - Irene Khan - Salil Shetty
  

**Muuta:** *Chimes of Freedom* - *Ihmisoikeudet nyt!* - *Keepers of the Flame* - *Salaisen poliisin pallit* - *Vesi murtaa kiveä*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Onnettomuuskone Charles de Gaullen kansainvälisellä lentoasemalla vuonna 2004.
**Air Francen lento 358** oli Air Francen kansainvälinen reittilento Ranskasta Torontoon, Kanadaan. Yrittäessään laskeutua kone ajoi yli kiitotieltä ja putosi pellolle. Kaikki koneessa olleet 309 matkustajaa ja miehistön jäsentä selvisivät.

Onnettomuuden kulku
-------------------

Lento lähti Charles de Gaullen kansainväliseltä lentoasemalta kello 13:32. 

Koneen lähestyessä määränpäätään ulkona oli sateista. Kone sai luvan laskeutua kiitotielle 24L. Koneen laskeuduttua miehistö ei kyennyt pysäyttämään konetta ajoissa, ja kone saavutti 2 743 metriä pitkän kiitotien päädyn. Kone ajoi läpi lentoaseman turva-aidasta, törmäsi maahan ja liukui mäkeä alas 200 metriä, kunnes pysähtyi ja syttyi palamaan. Kaikki koneessa olleet saatiin evakuoitua. 

Kone putosi vain kymmenien metrien päähän ruuhkaisesta valtatiestä, joka aiheutti tiellä tukkeutumisen.

Onnettomuuden syy
-----------------

Eräät silminnäkijät kertoivat koneeseen osuneen salama hieman ennen laskeutumista. 

Onnettomuuden syyksi todettiin kuitenkin liian myöhäinen suihkujarrujen aktivointi, koska pilotti, joka ei lentänyt, oli jättänyt jarrun aktivoimatta, ja lentävä pilotti oli aktivoinut sen liian myöhään. 

Matkustajat| Kansalaisuus | Yhteensä |
| --- | --- |
|  Kanada | 104 |
|  Ranska | 101 |
|  Italia | 19 |
|  Yhdysvallat | 14 |
|  Intia | 8 |
|  Iso-Britannia | 7 |
|  Bangladesh | 6 |
|  Tšekki | 6 |
|  Australia | 4 |
|  Israel | 4 |
|  Algeria | 3 |
|  Japani | 3 |
|  Brasilia | 2 |
|  Chile | 2 |
|  Etelä-Afrikka | 2 |
|  Etelä-Korea | 2 |
|  Jamaika | 2 |
|  Portugali | 2 |
|  Saksa | 2 |
|  Alankomaat | 1 |
|  Belgia | 1 |
|  Espanja | 1 |
|  Irlanti | 1 |
|  Kiina | 1 |
|  Kreikka | 1 |
|  Marokko | 1 |
|  Mauritius | 1 |
|  Meksiko | 1 |
|  Peru | 1 |
|  Puola | 1 |
|  Romania | 1 |
|  Turkki | 1 |
| **Yhteensä** | **297** |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Accident description *Aviation Safety Network*.  15.1.2018. Viitattu 15.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Toronton uhkaavassa lento-onnettomuudessa ei kuolonuhreja *Hämeen Sanomat*.  3.8.2005.  Arkistoitu 16.1.2018. Viitattu 15.1.2018.



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Air France Flight 358
**Timo Arvo Aapeli Närhinsalo** (ent. **Hämäläinen**, 2. heinäkuuta 1944 Rautalampi – 18. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Närhinsalo kävi viisi luokkaa oppikoulua ja sen jälkeen Suomen Nuoriso-opiston 1963–1964. Suomen teatterikoulussa hän opiskeli 1965–1968 ja suoritti lisäksi Suomen Kaupunkiopistossa Johdon kurssi I:n ja II:n.

Ennen teatterikouluun menoa Närhinsalo oli puolitoista vuotta raittius-, nuoriso- ja urheiluohjaajana Sonkajärven kunnassa. Närhinsalo oli näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa 1968–1975 ja Kotkan kaupunginteatterissa 1975–1978. Hän oli sitten teatterinjohtajana Rovaniemen Teatterissa ja Lapin Alueteatterissa 1978–1985 sekä Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1985–1994. Tämän jälkeen Närhinsalo oli freelance-näyttelijänä 1994–1997 ja viimeksi näyttelijänä Mikkelin Teatterissa 1997–2005. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2005. Samana vuonna Närhinsalo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Hän opetti ilmaisutaitoa ja vuorovaikutustaitoa Imatran Ammattikorkeakoulussa.

Närhinsalo oli sivuosissa Jarno Hiilloskorven elokuvassa Rakkaus alkaa aamuyöstä sekä Edvin Laineen ohjaamassa Luottamus-elokuvassa. Hän näytteli Sarpamaiden vanhinta poikaa Arto Sarpamaata vuosina 1969–1975 MTV:n perhesarjassa Naapurilähiö. Hän oli myös mukana television minisarjoissa Paluu naapurilähiöön, *Morsian* ja *Sydänjää* ja oli komisario Huldenin roolissa sarjassa Kotikatu. Viimeksi Närhinsalo tuli tunnetuksi esiintyessään vielä eläkevuosinaankin Mannerheimin roolissa. Hänen ohjelmistoonsa kuului monologi *Viimeinen päiväkäsky*, joka oli vajaan tunnin mittainen monodraama Mannerheimistä Mikkelissä tammikuussa 1945.

Timo Närhinsalo oli naimisissa vuodesta 1968 intendentti ja musiikkitoimittaja Tuulikki Kuusiston kanssa. Heillä oli kolme lasta. Timo Närhinsalolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 322. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 28.10.2022, nro 292, s. B 13. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Kuolinilmoituksen verkkoversio (maksumuurin takana). Viitattu 10.11.2022.
3. 1 2 3  Timo Närhinsalo *Näyttelijähaku*. Helsinki:  Näyttelijäliitto – Skådespelarförbundet ry. Viitattu 10.11.2022.
4. 1 2 3  Timo Närhinsalo *IMDb*. IMDb.com, Inc. Viitattu 10.11.2022. (englanniksi)
5. 1 2  Ruokoski, Vilma: Länsi-Savo: Mannerheim-roolistaan tunnettu näyttelijä Timo Närhinsalo on kuollut *Yle Uutiset*.  19.9.2022. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 10.11.2022.
6. ↑  Taiteilijaeläkkeellä tunnustettiin 45 taiteilijan työ *Yle Uutiset*.  18.4.2007. Viitattu 15.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Timo Närhinsalon muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
Ammoniumnitraattia
**Ammoniumnitraatti** (NH4NO3) on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, hygroskooppista (ilmasta kosteutta helposti imevää), valkoista kiinteää ainetta. Se on typpihapon (HNO3) ammoniumsuola. Ammoniumnitraattia käytetään kylmäpusseissa, sillä se reagoi veden kanssa endotermisesti, lämpöä sitoen, jolloin sen lämpötila laskee.

Käyttö
------

Ammoniumnitraatin massasta on 34 % typpeä. Suuren typpipitoisuutensa vuoksi se on erityisen hyvä typpilannoite, ja sitä käytetään erityisesti sellaisilla mailla, joissa on jo entuudestaan fosforia riittävästi tai johon sitä saadaan karjanlantaa levittämällä. Pelkästään lannoitteena sitä käytetään maailmanlaajuisesti noin 20 miljoonaa tonnia vuodessa.

Vaarat
------

Kuumennettaessa ammoniumnitraatti hajoaa kaasumaisiksi aineiksi, jolloin vapautuu myös happea ja typpioksiduulia. Se onkin voimakas hapetin, ja jos se joutuu kosketuksiin palavan orgaanisen aineen kanssa, seurauksena voi olla räjähdys. 

Räjähdysvaaran vuoksi lannoitteena käytettävää ammoniumnitraattia usein laimennetaan sekoittamalla siihen muita aineita, jolloin typpipitoisuus vähenee 28 %:iin. Puhtaalle ammoniumnitraatille Tukes on antanut ankaria varastointimääräyksiä.

Kuuluisia onnettomuuksia on muun muassa 1947 tapahtunut Texas Cityn onnettomuus, jossa ammoniumnitraattilastissa ollut laiva räjähti. Beirutin satamassa 4. elokuuta 2020 tapahtunutta suuronnettomuutta epäillään johtuvaksi siitä, että 2 750 tonnia ammoniumnitraattia räjähti.

Katso myös
----------

* Ajoaine (raketti)

Lähteet
-------

1. ↑  Käytännön Maamies 1/2009, sivu 15
2. ↑  Käytännön Maamies 1/2009, sivu 14
3. ↑  Beirutin räjähdyksien voima oli verrattavissa maanjäristykseen – jopa 100 kuollut ja tuhansia loukkaantunut, Suomen suurlähetystö kärsinyt pahoin *Yle Uutiset*.  4.8.2020. Yleisradio. Viitattu 5.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ammoniumnitraatti**.
* Hintsala, Juha. *Yle Uutiset*: Kohtalokkaasta tehdasräjähdyksestä 55 vuotta – koko Oulun kaupunki vavahteli ja uhreja on vieläkin kateissa. 9.1.2018.
* Ammoniumnitraatin kansainvälinen kemikaalikortti
* OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
* PubChem: Ammonium nitrate (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Ammonium nitrate (englanniksi)
* *Yara*: Lannoitteiden käyttöturvallisuus
*Tämä artikkeli kertoo uintitekniikasta. Elokuvasta *Krooli* on oma artikkeli.*
Krooliuimari
Kroolin tekniikka
**Krooli** (engl. *crawl*) on nopein ilman apuvälineitä suoritettava uintitekniikka, ja siksi se on vapaauinnissa (engl. *freestyle*) käytetyin tekniikka. Se on kehittynyt koirauinnista jo valtavan kauan sitten, mutta unohtui sivistyskansoilta ja nämä oppivat sen uudelleen Oseanian alkuasukkailta 1800-luvun lopulla.

Tekniikka
---------

Kroolia uidaan vatsallaan. Kroolin käsiveto koostuu veto- ja palautusvaiheista. Vetovaiheen alussa käsi on kurkotettuna suoraan eteen, mistä se pyritään mahdollisimman suuri vetopinta-ala ylläpitäen siirtämään vastakkaiseen ääriasentoonsa reiden sivulle. Heti käden tultua veteen haetaan melamaisella liikkeellä ote vedestä, jonka jälkeen kyynärpää koukistuu, jotta vältetään turhaa olkapään rasitusta ja saadaan käsivetoon lisää voimaa. Käsivarsi ja kämmen eivät ylitä vartalon pitkittäistä keskilinjaa. Veto on loppua kohden kiihtyvä. Käsivedon palautusvaiheella tarkoitetaan vedenpinnan yläpuolella tapahtuvaa osaa, jossa käsi viedään reiden sivulta yläkautta pitkälle eteen. Tässä vaiheessa tärkeintä on pyrkiä minimoimaan veden vastus nostamalla hartia korkealle kiertämällä koko vartaloa (rullaus) ja ojentamalla käsi virtaviivaisesti veteen. Nykyisin pyritään palautuksessa mahdollisimman luonnolliseen liikkeeseen olkapäärasituksen välttämiseksi, joten kyynärpäätä ei tarvitse juurikaan koukistaa. Luonnollisen liikkeen tavoittelun vuoksi jokaisella uimarilla on erilainen "helpoin" liikerata. 

Krooliuinnin potkuna käytetään vuoropotkua. Potku lähtee lonkasta asti niin, että alaspäin potkaistaessa polvi menee edellä ja jalkaterä potkaistaan piiskamaisesti suoraksi. Ylöspäin potkaistaessa jalka pidetään suorana. Potkurytmi on uimarikohtainen asia. Yleisin potkurytmi on kuusi potkua käsivetoparia kohden. Varsinkin pitkillä matkoilla (400 m, 800 m, 1500 m ja avovesiuinti) on yleinen myös potkurytmi, jossa käytetään vain kahta potkua käsivetoparia kohti. 

Uinnin aikana kasvot pidetään vedessä. Luonnollisin uintiasento saavutetaan pitämällä katse pohjaa kohti. Entinen "katse eteenpäin" -tyyli aiheuttaa alaselkään notkon, jolloin selän päälle kertyy vettä, mikä tekee uinnista raskaampaa. Sisäänhengitys suoritetaan "kainalosta" niin, että henkeä vedetään käsivedon palautusvaiheen aikana. Tavoitteena on, että päätä ei juurikaan tarvitsisi kääntää hyvästä uintiasennosta sivulle, vaan vartalon rullauksella saadaan puolet kasvoista vedenpinnan yläpuolelle, mikä riittää hengittämiseen. Uloshengitys toteutetaan kasvojen ollessa vielä vedessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan iso tietosanakirja, 9. osa, artikkeli Uinti
2. ↑  Uinti.info Vapaauinnin tekniikka

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krooli** Wikimedia Commonsissa
**Bernice Anna Brummer** (s. 9. tammikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen kanttori ja kuoronjohtaja. Brummer on toiminut yli 50 vuotta Vihtijärven kappelikuoron johtajana. Suomen tasavallan presidentti on myöntänyt Brummerille arvonimen director cantus 26. marraskuuta 2010.

Elämäkerta
----------

Bernice Brummer, omaa sukua *Bourgeois-Wickstrom,* syntyi 9. tammikuuta 1934 Helsingissä. Brummerin isä oli insinööri Roy Wickström. Äidinkieleltään Brummer on ruotsinkielinen ja hänellä oli kaksi siskoa. Vihtijärvelle Bernice tuli edesmenneen aviomiehensä, Hiiskulan kartanon herran, Henrik Brummerin mukana vuonna 1956. Parilla on viisi lasta. Brummer alkoi johtamaan Vihtijärven kappelikuoroa vuonna 1964. Hän oli laulanut kuorossa jo vuodesta 1958. Brummer soittaa urkujen ja pianon lisäksi myös viulua.

14. huhtikuuta 2014 Vihdin seurakunta juhlisti Bernice Brummerin 50-vuotista taivalta kuoronjohtajana. Seurakunta luovutti tuolloin Vihtijärvellä Brummerille Kirkkomusiikkiliiton kultaisen ansiomerkin.

Kanttorin töiden lisäksi Bernice Brummer toimii yrityksen Oy Hiiskula Ab:n puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bernice Brummer täytti 80 vuotta - Vihtijärven kyläyhdistys *vihtijarvi.fi*. Viitattu 9.2.2022.
2. 1 2  Bernice Brummer jo 50 vuotta kappelikuoron johtajana - Vihtijärven kyläyhdistys *vihtijarvi.fi*. Viitattu 9.2.2022.
3. ↑  Tasavallan presidentti myönsi 100 arvonimeä *ammattilehti.fi*. Viitattu 6.3.2022.
4. ↑  Ulla Eho-Saario: Vihtijärvellä Kansanlaulumessussa laulettiin täysin rinnoin – Tilaisuudessa muistettiin kappelikuorossa pitkään laulaneita kuorolaisia ansiomerkeillä *Luoteis-Uusimaa*.  28.6.2021. Viitattu 9.2.2022.
5. ↑  Oy Hiiskula Ab - Päättäjät | Suomen Asiakastieto Oy *www.asiakastieto.fi*. Viitattu 9.2.2022.
**Vihdin Teatteri** on vuonna 1971 perustettu teatteri, joka sisältää sekä ammattiteatterin että nuorisoteatteri TenTeenin. Teatteri sijaitsee Vihdissä, Nummelan taajamassa. Teatterilla on kolme näyttämöä:

* Kesäteatteri, Vihdin kirkonkylä (Kirkkoniementie 12)
* Luksian näyttämö, Nummela (Ojakkalantie 2, ammattioppilaitoksen auditorio)
* Lankilan harjoitustilat ja huoneteatteri, Lankilan alue Nummelassa (Käppöstie 5)

Historia
--------

Kesäteatteri sai alkunsa vuonna 1971. Sitä ennen Vihdin kansalaisopiston näytelmäpiiri esitti lukuisia näytelmiä 1960-luvulla. Käytännön syistä näytelmäpiiri irtautui kansalaisopistosta vuonna 1983 itsenäiseksi yhdistykseksi ja teatteritoimintaa jatkettiin Vihdin teatteriyhdistys –nimen alla. Myöhemmin yhdistyksen virallinen nimi lyhennettiin muotoon Vihdin Teatteri ry.

Kesäteatterin A-katsomo tuhoutui vuonna 2004 tulipalossa. Palanut osa uusittiin kokonaan. Vuonna 2007 katsomoon lisättiin liikuteltava sadekatos, ja penkit uusittiin 2010.

Teatterin näytelmiä on esitetty muuallakin kuin Vihdissä, Suomessa esimerkiksi Muhoksella ja Torniossa. Näytelmiä on viety myös ulkomaille saakka, kuten Viroon.

Muuta
-----

Vihdin kunta on tukenut teatteria aktiivisesti, muun muassa järjestämällä tälle harjoitustiloja. Vuosina 1989–2010 harjoitustilat sijaitsivat Keinälä-nimisessä omakotitalossa. Nykyään harjoitustilat sijaitsevat Lankilan entisen päiväkodin tiloissa, jossa on myös mahdollisuudet pienimuotoisiin esitelmiin.

Teatterin perustajajäseniin kuuluvat muun muassa näyttelijä ja ohjaaja Ilkka Moisio, joka työskentelee teatterissa yhä.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

Wichtis-yhdistys palkitsi vuonna 2010 Vihdin Teatterin henkilökunnan merkittävästä työstä kulttuurin saralla.

Organisaatio
------------

Vihdin Teatterin hallitukseen kuuluvat: Puheenjohtaja on Marit Peura ja varapuheenjohtaja Anna-Leena Brännare.

Muut hallituksen jäsenet ovat Sakari Kovasiipi, Tarja Kairikko, Jukka Ahonen (rahastonhoitaja), Heikki Mielonen, Kristiina Kemppainen (hallituksen sihteeri), Jenni Kanta-Oksa ja Tuija Karjalainen.

Hallituksen varajäsenet ovat Taru Väätäinen ja Heikki Hyytiäinen.

Lähteet
-------

Vihdin Teatterin kotisivut

### Viitteet

1. ↑  Wichtis palkitsi Vihdin teatterilaiset  5.11.2010. Vihdin Uutiset.  Arkistoitu 20.11.2015. Viitattu 6.11.2012.
Valokuva-albumi vuodelta 1932.
**Valokuva-albumi** tai **valokuvakirja** on yksittäisen henkilön, perheen tai muun yhteisön keräämä valokuvatulosteiden sarja kirjan muodossa. Valokuvat kiinnitetään albumeihin liimalla, erityisellä valokuvateipillä, kulmataskuilla tai ne voidaan sijoittaa läpinäkyviin muovitaskuihin. 

Valokuva-albumi syntyi 1800-luvun loppupuolella paikkana, johon kerättiin kotivieraiden muotokuvia, ja myöhemmin se otettiin käyttöön Kodakin toimesta perhehistorian visuaalisena kronologiana. Digitaalisen valokuvauksen myötä albumit on suurelta osin korvattu tietokoneen muistissa tai muistikorteilla olevilla kansioilla tai verkossa jaetuilla kuvavarastoilla sosiaalisessa mediassa. Valokuvista on voinut myös tehdä itse tai tilata painetun valokuvakirjan.

Perhevalokuva-albumi
--------------------

Perhekuvaus on ollut yksi yleisimmistä valokuvauksen tyypeistä. Vaikka useimmat länsimaissa asuvat ihmiset ovatkin luoneet jollain tavalla valokuva-albumin, vasta äskettäin perhealbumi on päässyt mukaan valokuvauksen tutkimushistorioihin. Esimerkiksi Beaumont Newhallin vaikutusvaltainen teos *Valokuvauksen historia*, joka on ollut useiden painosten myötä 1930-luvulta lähtien ja toiminut standardilukemistona sukupolvien ajan valokuvauksen historioitsijoille, ei mainitse perhealbumia.

Lähteet
-------

1. ↑  Sean O'Hagan, Sean O’Hagan: Album of the years: can photo albums survive the digital age? *The Guardian*.  14.6.2011. Viitattu 12.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  The Vanishing Art of the Family Photo Album *TIME*.  4.9.2013. Viitattu 12.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Emily Corrigan-Kavanagh, David M. Frohlich, Caroline Scarles: Re-invigorating the photo album: augmenting printed photobooks with digital media.  *Personal and Ubiquitous Computing*, 1.4.2023, 27. vsk, nro 2, s. 467–480. PubMed:36467709. doi:10.1007/s00779-022-01699-5. ISSN 1617-4917. Artikkelin verkkoversio.  en
4. ↑  Mette Sandbye: Looking at the family photo album: a resumed theoretical discussion of why and how.  *Journal of Aesthetics & Culture*, 2014-01, 6. vsk, nro 1, s. 25419. doi:10.3402/jac.v6.25419. ISSN 2000-4214. Artikkelin verkkoversio.  en
**Karkeakarvainen slovakianseisoja** (slovakiksi *slovenský hrubosrstý stavač*) eli **ohar** on slovakialainen koirarotu. Se on Slovakiassa melko suosittu.

Ulkonäkö
--------

Slovakianseisoja tuo mieleen karkeakarvaisen weimarinseisojan. Se on jalopiirteinen, keskivahva ja vankkarakenteinen olematta kuitenkaan raskas. Pää ja kaula ovat korkea-asentoiset. Pää on riittävän pitkä, kallo suorakaiteen muotoinen ja otsapenger kohtalaisen viisto. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja meripihkan väriset; aivan kuten weimarinseisojalla, myös tämän rodun pennuilla silmät voivat olla taivaansiniset. Korvat ovat riippuvat, suhteellisen pitkät ja kärjistä pyöristyneet. Kuono on riittävän syvä, leveä ja suunnilleen kallon pituinen, kuononselkä suora, kirsu suuri ja tumma. Purenta on aina leikkaava. Rintakehä on leveä ja riittävän pitkä, selkä vaakasuora. Vatsaviiva on kohtalaisen ylösvetäytynyt. Koiran metsästäessä hännän asento on vaakasuora, levossa alaspäin riippuva. Häntä on Slovakiassa perinteisesti typistetty puoleen alkuperäisestä pituudestaan. Karvapeite on karkea, sileä ja noin 4 cm pitkä, ja muodostaa kuonon alaosaan "viikset". Väri on aina harmaa, virallisesti "rusehtavan harmaa"; rotumääritelmän mukaan siinä esiintyy eri vivahteita, mutta käytännössä koira näyttää yleensä samanväriseltä kuin joko weimarinseisoja (tasaisen hopeanharmaa) tai saksanseisoja (harmaa mustin laikuin/päistärikkö). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 62–68 cm ja narttujen 57–64 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Slovakianseisoja on tottelevainen ja helposti koulutettavissa. Se sekä seisoo että noutaa riistan.

Alkuperä
--------

1950-luvun lopulla Slovakiassa risteytettiin keskenään harmaa tšekinseisoja-uros ja Australiasta tuotu weimarinseisoja-narttu. Toiset lähteet mainitsevat jalostukseen käytetyn myös karkeakarvaista saksanseisojaa. Uusi rotu rekisteröitiin Tšekkoslovakiassa alun perin nimellä "karkeakarvainen weimarinseisoja" (*Hrubosrstý Weimarský Stavač*) ja slovakialaiset kasvattajat ja harrastajat pyysivät myös Saksan weimarinseisojaklubia tunnustamaan rodun karkeakarvaisena weimarinseisojana. Kun todettiin, etteivät saksalaiset hyväksyisi rotua kyseisellä nimellä, sille keksittiin uusi nimi: karkeakarvainen slovakianseisoja. Tällä nimellä se saavutti lopulta myös FCI-tunnustuksen vuonna 1983. Vielä nykyisinkin rodun kotimaassa sitä risteytetään mm. karkeakarvaisen saksanseisojan, lyhytkarvaisen saksanseisojan ja villakoirapointterin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Slovakianseisoja, karkeakarvainen. KoiraNet-Jalostustietojärjestelmä. Haettu 2.2.2019.
2. 1 2  Slovakian Wirehaired Pointer. American Kennel Club. Haettu 2.2.2019.
3. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 215-275. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
4. 1 2 3  Tammelin, R. Karkeakarvainen slovakianseisoja. Saksanseisojakerho ry, 2013. Haettu 2.2.2019.
5. 1 2  Karkeakarvainen slovakianseisoja: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 2.2.2019.