recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fritz Gabriel Geitlin** (28. tammikuuta 1875 Helsinki – 27. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen Kammion sairaalan ylilääkäri.

Geitlinin vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Wilhelm Gabriel Geitlin ja Jenny Nina Pacius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896, filosofian maisteriksi 1897, lääketieteen kandidaatiksi 1898, lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja lääketieteen tohtoriksi 1906. Hän teki opintomatkoja Saksaan 1897, 1907, 1914, 1922 ja 1923.

Geitlin oli Helsingin yliopiston patologis-anatomisen laitoksen amanuenssina 1903–1905, Heinolan kylpylaitoksen ylilääkärinä 1907–1909, Hangon kylpylän ylilääkärinä 1910–1914 sekä Kammion sairaalassa lääkärinä vuodesta 1915 ja ylilääkärinä 1919–1941. Hän julkaisi teoksia hermopatologian ja psykiatrian alalta.

Geitlin oli naimisissa vuodesta 1900 Anna Aline Frosteruksen kanssa.

Teoksia
-------

* *Zur Kenntnis der tuberösen Skelerose des Gahirns*, väitöskirja. Helsingfors 1906

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Aikalaiskirja 1934


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Henrik Esaias Cronström** (17. maaliskuuta 1879 Petolahti – 16. helmikuuta 1958 Lauritsala) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Oy Kaukaan Tehtaan teknillinen johtaja ja isännöitsijä.

Henrik Cronströmin vanhemmat olivat Ylimarkun kirkkoherra, rovasti Esaias Severin Cronström (1842–1924) ja Sofia Matilda Lund (k. 1923). Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1899 ja valmistui diplomi-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1905. 

Cronström oli työssä Kaukaalla 1905–1912. Hän oli sitten ulkomailla ja palattuaan Suomeen 1912 hänestä tuli Kaukaan apulaisisännöitsijä ja vuosina 1918–1946 hän oli Kaukaan teknillinen johtaja ja isännöitsijä. Hän otti Kaukaalla käyttöön myös omia konstruktioitaan, muun muassa Kaukaan täysiautomaattiset lankarullasorvit ja hän johti Kaukaan tehtaiden rakennustoimintaa luoden Kaukaan alueelle yhtenäisen ilmeen yhdessä arkkitehti W. G. Palmqvistin kanssa. Cronström teki 1913–1914 pitkän opintomatkan, tutustuen myös Yhdysvaltojen ja Kanadan rullatehtaisiin. Hänellä oli nimissään useita puunjalostus- ja voimateollisuuden alan patentteja.

Cronström toimi Voima- ja Polttoainetaloudellisen Yhdistyksen teknillisenä tarkastajana ja hallituksen jäsenenä. Hän oli myös Puutekniikan Tutkimuksen Kannatusyhdistyksen hallituksen, taloudellisen puolustusneuvoston ja Suomen standardisoimislautakunnan jäsen. Vuodesta 1924 alkaen Cronström oli Maailman Voimakonferenssin Suomen komitean jäsen. Cronström oli mukana Lappeen kunnan ja Lauritsalan kauppalan hallinnossa.

Cronström oli naimisissa 1906–1950 Hanna Maria Charlotta Roosin (k. 1950) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Henrik Esaias Cronström
2. 1 2 3 4  60-vuotias. Johtaja Henrik Cronström, Helsingin Sanomat, 17.03.1939, nro 74, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4 5  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
4. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Esaias Severin Cronström
5. 1 2  Lauritsala-seura 19.10.2014 : Tunnettuja lauritsalalaisia -sarjassa Henrik Cronström


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Erast Parmasto, 2001
**Erast Parmasto** (28. lokakuuta 1928 Nõmme, Viro – 24. huhtikuuta 2012) oli virolainen sienitieteilijä, biotieteilijä ja kasvitieteilijä ja oli Viron eläin- ja kasvitieteen tutkimuslaitoksen (Zooloogia ja Botaanika Instituut, ZBI) johtaja.

Parmasto tuli ZBI:n palvelukseen 1950 ja toimi sen johtajana 1985–1990. Hän perusti vuonna 1950 sienikokoelman, johon on vuosien myötä kertynyt 160 000 näytettä, joista 37 000 on hänen itsensä keräämiä.

Parmasto julkaisi akateemisen uransa aikana yli 150 tutkielmaa ja 200 artikkelia, ja hänen julkaisujaan hyödynnetään Virossa tieteen populaarijulkaisuissa samoin kuin akateemisissa aikakauskirjoissa. Mykologian asiantuntemuksensa vuoksi hän sai lempinimen "Seenevana" eli "Sieniukko". Hänet tunnetaan sienitieteen alalla Virossa erityisesti sienilajien tietokannan perustajana ja laajentajana. Hän oli ensimmäisen vironkielisen biosystematiikan oppikirjan tekijä.

Parmasto oli Viron luonnontieteellisen seuran puheenjohtaja 1973–1976 ja vuodesta 1988 sen kunniajäsen. Vuosina 1973–1981 hän oli Viron tiedeakatemian kemian, geologian ja biologian osaston tieteellinen sihteeri. 1987–1995 hän oli Tarton yliopiston kasvitieteen ja ympäristötieteen professori.

Parmasto oli Viron biotieteiden yliopiston maatalous- ja ympäristötieteiden laitoksen mykologian osaston vanhempi tutkija. Parmaston on saanut elämäntyöstään runsaasti julkisia tunnustuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Eerik Kumari award won by mycologist Erast Parmasto  13.5.2008. Estonian Ministry of the Environment.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Muistokirjoitus, Tartu Postimees
* Estonian Portal
* Biography
* Page at the Estonian Academy of Sciences (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Erast Parmasto
**Toivo Himanen** (28. tammikuuta 1905 Mikkelin maalaiskunta – 16. syyskuuta 1960) oli *Savonmaan* päätoimittaja.

Henkilöhistoria
---------------

Toivo Himasen vanhemmat olivat opettaja Taavi Himanen ja Nanna Benedikta Gerdt ja puoliso vuodesta 1935 Sylvi Irene Olkkonen. Himanen pääsi ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1924 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli ensin *Mikkelin Sanomien* palveluksessa ja tuli *Savonmaan* päätoimittajaksi 1934. Hän hoiti tehtävää kuolemaansa asti. Himanen menehtyi autolautalla Tanskasta Helsinkiin, ollessaan palaamasta Itävallasta Suomeen. Hän osallistui aktiivisesti Savonlinnan kunnalliselämään, muun muassa Savonlinnan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä 1946–1953 sekä eri lautakuntien, toimikuntien, kirkkovaltuuston ja Savonlinnassa toimivien yhdistysten jäsenenä. Himanen oli myös Saimaan matkailuvaltuuskunnan asiamies 1939–1942. Sotilasarvoltaan Himanen oli luutnantti (1941).

Julkaisuja
----------

* *Saimaa kauneinta Suomea*, 1939
* *Savonlinnan kylpylaitos 1896–1946*, 1946

Lähteet
-------

1. 1 2   Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 220 (Viitattu 12.2.2019)
2. 1 2  Päätoimittaja Toivo Himanen kuollut. *Helsingin Sanomat*, 18.4.1962, s. 13.
3. ↑  Päätoimittaja Toivo Himanen 50-vuotias. *Helsingin Sanomat*, 28.1.1955, s. 6.
**Rebekka Holi** on suomalainen laulaja-lauluntekijä, jonka kappaleet yhdistelevät rockia ja indie popia. Hänen ensimmäinen albuminsa *Posliinijättiläinen* julkaistiin vuonna 2021 ja toinen albumi *Kukkaan* vuonna 2024. Hän on esiintynyt myös nimellä Rebekka Holi & Yhtye.

Holin kappaleita on kuvailtu muun muassa arvaamattomiksi, suorasukaisiksi sekä "mehevien tarinoiden ja melankolian yhdistelmiksi". Holi itse on kuvaillut musiikillista tyyliään "haikean leikkisäksi", melankoliseksi sekä "herkäksi mutta humoristiseksi". Toistuviksi teemoiksi hän on nimennyt yksinäisyyden, ulkopuolisuuden, kaipuun ja lohdun. Hän on kertonut harrastaneensa musiikkia lapsesta asti ja soittavansa muun muassa pianoa ja kitaraa. Innoittajikseen hän on nimennyt muun muassa Kate Bushin, J. Karjalaisen ja Green Dayn.

> »Jos pitää kuvailla musiikkiani, niin se on jotain vaihtoehtopopia ja vaihtoehtorockia, jossa on vahvoja melodioita, omintakeisia sanoituksia, yksinkertaisia hokemia ja selkeitä kappalerakenteita. Kirjoitan asioista, jotka koskettavat mua tavalla tai toisella. Käsittelen esimerkiksi sattumuksia, jotka ovat jääneet vaivaamaan mieltäni.»   
> (Rebekka Holi)
> 
> 

Holi on kotoisin Helsingistä ja opiskellut näyttelemistä. Hän on muun muassa ääninäytellyt muutamissa 2000-luvun alun animaatioelokuvissa, kuten *Bambi 2*, *Karhuveljeni Koda 2* ja *Leroy & Stitch*. Musiikin ohella Holi tekee äänisuunnittelua.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Posliinijättiläinen* (2021)
* *Kukkaan* (2024)

### EP-levyt

* *Nurinaa yms* (2018)
* *Auringon ympäri* (2020)

### Singlet

* "Huvipuisto" (2020)
* "Kömmin viereesi" (2021)
* "Mitä on seksi" (2021)
* "Ulla" (2021)
* "Huoleton" (2023)
* "Viisas nuori mies" (2023)
* "Minä ja Amalia" (2023)
* "Mitä sinulle kuuluu?" (2023)
* "Piina" (2024)

Lähteet
-------

1. ↑  Rebekka Holi & Yhtye + Elsi Sloan *eventu.al*. Viitattu 18.2.2024.
2. 1 2 3 4 5 6  Herlin, Catharina: Nuorena Rebekka Holi näki unta Kate Bushin salaisesta siirtolapuutarhasta – nyt hän keskustelee maailman kanssa tekemällä biisejä *Rumba*.  17.2.2024. Viitattu 18.2.2024.
3. ↑  Club Pulu: Rebekka Holi, Keidas *tavastiaklubi.fi*. Viitattu 18.2.2024.
4. 1 2  Rebekka Holi, Lätsä, Karri Lehtonen & Hautajaismuusikot - 3.6.2023 - Semifinal *tavastiaklubi.fi*.  2023. Viitattu 18.2.2024.
5. ↑  Rebekka Holi: Posliinijättiläinen *desibeli.net*. Viitattu 18.2.2024.
6. ↑  Laulunkirjoittajien ilta - Aliisa Syrjä ja Rebekka Holi *helmet.fi*. Viitattu 18.2.2024.
7. ↑  Adeola, Rebekka Holi *korjaamo.fi*.  2023. Viitattu 18.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Rebekka Holi Spotifyssä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Axel Gylling** (3. huhtikuuta 1880 Kuopio − 27. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.

Gyllingin vanhemmat olivat piiri-insinööri Uno Aleksander Gylling (1848–1899) ja Eugenie Viktoria Klotilda Henriette Helsingius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Jyväskylän lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1905. Gylling sai varatuomarin arvon 1907.

Gylling oli Turun hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1914, notaarina vuodesta 1917, viskaalina 1918, asessorina vuodesta 1918 sekä korkeimman oikeuden apujäsenenä 1920−1930 ja oikeusneuvoksena 1930−1950. Hän oli Turun lääninvankilan apulaisjohtajana 1907−1919 ja toimi Jokioisten kartanon maanvuokrasuhteiden järjestämiskomitean puheenjohtajana 1917−1918. 

Axel Gylling oli naimisissa 1909−1939 Lydia Amanda Gustafssonin (k. 1939) kanssa ja vuodesta 1940 Aina Gerda Aurora Hirnin kanssa. Axel Gyllingin veli oli tiedemies ja poliitikko Edvard Gylling.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Axel Gylling
2. 1 2 3  Aikalaiskirja 1934 : Axel Gylling
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Uno Alexander Gylling


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Valitsijayhdistys** on yhteisö, jonka tarkoituksena on asettaa ehdokas vaaleihin. Valitsijayhdistykset ovat harvinaisempi tapa asettua ehdokkaaksi poliittisiin vaaleihin. Suurimman osan ehdokkaista asettavat puoluerekisterissä olevat rekisteröityneet puolueet. 

Valitsijayhdistykset voivat asettaa ehdokkaita kaikkiin Suomessa järjestettäviin poliittisiin vaaleihin. Eri vaaleissa vaaditaan valitsijayhdistykseltä eri määrä ehdokkaan kannattajia:

* Kuntavaalit ja seurakuntavaalit: 10 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan kunnasta
* Aluevaalit: 50 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan hyvinvointialueelta
* Eduskuntavaalit ja maakuntavaalit: 100 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan vaalipiiristä
* Europarlamenttivaalit: 2 000 äänioikeutettua henkilöä
* Presidentinvaali: 20 000 äänioikeutettua henkilöä

Valitsijayhdistykset voivat yhdessä muodostaa alue-, kunta-, eduskunta- ja europarlamenttivaaleissa yhteislistoja ja toimia ko. vaaleissa samoin kuin puolue. Yhteislista tarkoittaa usean valitsijayhdistyksen muodostamaa yhteistä listaa, hieman samaan tapaan kuin puolueet voivat tehdä keskenään vaaliliiton. Yhteislistat ovat usein välttämättömiä, sillä Suomen suhteellinen vaalitapa suosii puolueiden ehdokkaita yksittäisten ehdokkaiden kustannuksella. Puolueet ja valitsijayhdistykset eivät voi muodostaa yhteistä listaa.

Valitsijayhdistykseen liitytään täyttämällä vaaleihin halutun ehdokkaan kannattajakortti. Eduskuntavaaleissa allekirjoitetaan ja täytetään valitsijayhdistyksen jäsenlistaan syntymäaika, osoite ja allekirjoitus, jolla korvataan erilliset kannattajakortit. Kannattajakortin täyttäminen ei edellytä ehdokkaan äänestämistä varsinaisissa vaaleissa. Äänioikeutettu voi olla jäsenenä vain yhdessä valitsijayhdistyksessä.  Yli vuoden vanhaa kannattajakorttia ei hyväksytä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vaalilaki (119 § Eduskuntavaali, 128 § Presidentinvaali, 150 kunnallisvaalit, 169 europarlamenttivaalit) Finlex.  Arkistoitu 6.11.2009. Viitattu 14.7.2014.
2. ↑  Äänioikeutettu voi kannattaa vain yhtä ehdokasta presidentinvaaliin valitsijayhdistyksen kautta *oikeusministerio.fi*.  14.6.2023. Oikeusministeriö. Viitattu 14.6.2023.
Bangladeshin lippu, suhde: 3:5.
Bangladeshin ensimmäinen lippu vuonna 1971 itsenäistymisen aikana.
**Bangladeshin lippu** syntyi vuonna 1971 bengalilaisten vapaustaistelijoiden lipusta. Bengalilaiset kävivät intialaisten tukemina lyhyen sodan Länsi-Pakistanin keskushallintoa vastaan. Sodan jälkeen Itä-Pakistan julistettiin itsenäiseksi Bangladeshin valtioksi. Vapaustaistelijoiden lipussa oli vihreällä pohjalla punainen pallo, jossa oli maan kartta keltaisella, mutta tämä "Kultainen Bengali" -kartta jätettiin pois, koska sen katsottiin turhaan vaikeuttavan lipun piirtämistä ja kääntöpuolelta toteuttamista. 

Punainen vapauden aurinko kuvaa vapaustaistelussa annettua veriuhria. Vihreä taas kuvaa maan rehevyyttä. Punainen aurinko ei ole aivan keskellä lippua, vaan sivussa, jotta lipun liehuessa näyttäisi siltä, että pallo on keskellä. Bengalilaisista 88 prosenttia on muslimeita, ja vihreä kuvaa myös islamia. Vihreä kuvaa myös hedelmällisyyttä ja maan nuoruutta sekä tulevaisuuden uskoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Flags of the World - Bangladesh *The World Factbook*. CIA.  Arkistoitu 27.12.2020. Viitattu 8.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bangladeshin lippu** Wikimedia Commonsissa

Aasian valtioiden liput

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
**Ludvig Mikael Loukola** (28. syyskuuta 1886 Helsinki – 15. tammikuuta 1935 Tornio) oli suomalainen opettaja ja opettajaseminaarinjohtaja.

Loukolan vanhemmat olivat rakennusmestari Johan Loukola ja Lovisa Maria Falck. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1908 ja suoritti filosofian kandidaattia vastaavan tutkinnon yliopistossa 1919. Loukola teki opintomatkan Ruotsiin ja Norjaan 1920. 

Loukola oli kansakoulunopettajana Lahdessa 1908–1910 ja Tampereella 1910–1921. Hän oli Tampereen ylemmän poikakansakoulun johtajana 1916–1921 ja iltakoulun johtajana 1915–1918. Loukola oli lisäksi Tampereella ilta- ja jatkokoulujen eri aineiden tuntiopettajana 1910–1921 sekä vt.
kansakoulujen tarkastajana Jyväskylän pitäjässä 1915–1916 ja Alavudella 1919, 1920 ja 1921.

Loukola muutti sitten Tornioon jossa hän oli Tornion alakansakoulunopettajaseminaarin johtajana vuodesta 1921 alkaen ja Tornion kaupungin kansakoulujen tarkastajana vuodesta 1922 alkaen. Hän oli myös Tornion keskikoulun jatkoluokkien suomenkielen ja historian opettajana 1921–1923 sekä filosofian alkeiden opettajana 1923–1924. Loukola oli Tornion kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1926, valtuuston varapuheenjohtajana 1929–1930 ja puheenjohtajana 1931–1935.

Ludvig Loukola oli naimisissa vuodesta 1909 Fanni Lyydia Sinervon (Serenius) kanssa.

Teoksia
-------

* *Lasten harrastuksista eri oppiaineihin : Tampereen kansakouluissa tehtyjen tutkimusten perusteella*. Kasvatusopillisia tutkielmia 8. Otava 1919

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Aikalaiskirja 1934
2. ↑  Keisarin sukuseura : Digitaalinen sukutietokanta taulu X! Ludvig Mikael Juhanpoika Loukola (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuula Hyyrö : Alakansakoulunopettajien valmistuksen kehitys Suomessa vuosina 1866-1939 Kasvatustieteen väitöskirja, Tampereen yliopisto, Kasvatustieteiden tiedekunta, Opettajankoulutuslaitos 2006, Loukolan toiminnasta seminaarinjohtajana luku 5.2.1 Loukolan johdossa opettajapulaa poistamaan
**Anders Edvard (Antti) Roni** (22. huhtikuuta 1870 Varkaus – 25. joulukuuta 1945) oli merikapteeni, merikoulun johtaja ja merenkulun ylitarkastaja.

Antti Ronin vanhemmat olivat lastauspäällikkö Erik Roni ja Fredrika Lovisa Wänttinen ja puoliso vuodesta 1902 Aino Sivi Maria Murén. Roni suoritti aliperämiehen tutkinnon 1891, perämiehen ja kauppalaivurin tutkinnon 1893, höyryaluksen päällikön tutkinnon 1895, merikapteenin tutkinnon 1896 ja laivanmittaritutkinnon 1903. Hän työskenteli merimiehenä 1885–1890, perämiehenä 1891–1892 ja 1894–1895, laivan päällikkönä 1893–1905, Viipurin merikoulun apuopettajana 1900–1904 ja johtajana 1904–1918 sekä merenkulun ylitarkastajana 1918–1937. Roni suomensi merenkulun oppikirjoja ja toimi useissa eri luottamustehtävissä, muun muassa Viipurin kaupunginvaltuustoin jäsenenä 1912–1918 ja Suomen Merimieslähetysseuran johtokunnan jäsenenä vuodesta 1919.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 561 (Viitattu 29.10.2018)
2. 1 2  Kuka Kukin oli (Viitattu 29.10.2018)
3. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 384. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Karl Gustav Sjöblom** (26. kesäkuuta 1861 Fiskari – 15. tammikuuta 1939 Helsinki) oli kanttoriurkuri, kapellimestari, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.

Karl Sjöblomin vanhemmat olivat konemestari Gustav Adolf Sjöblom ja Amanda Matilda Tegelsten ja puoliso vuodesta 1901 Sofia Wilhelmina Winblad. Sjöblom kävi reaalikoulun ja opiskeli Polyteknillisessä opistossa, mutta vaihtoi sitten musiikkiuralle. Musiikkia hän opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1882–1886 ja 1893–1894 sekä Leipzigin konservatoriossa 1906–1907. Hän oli Helsingin Vanhan kirkon urkuri vuodesta 1891 aina kuolemaansa saakka eli lähes 50 vuotta ja väliaikaisesti myös Helsingin tuomiokirkon urkuri. Director cantus -arvonimen vuonna 1920 saanut Sjöblom toimi myös useiden kirkkokuorojen johtajana, laulun, musiikin ja urkujen soiton opettajana sekä Suomalaisen teatterin, Suomalaisen oopperan ja Uudenmaan tarkka-ampujapataljoonan kapellimestarina. Hän sävelsi Johann Matthäus Meyfartin sanoittaman ja Toivo Muroman ja Joel Rundtin kääntämän neliäänisen, seitsenosaisen motetin *Jerusalem, sä uus ja ylhäinen* (ruots. *Jerusalem, du Herrens nya stad*) sekakuorolle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 627 (Viitattu 16.12.2018)
2. 1 2  Dir. cantus Karl Sjöblom kuollut. *Helsingin Sanomat*, 16.1.1939, s. 2.
**Annaban maakunta** (arab. ولاية عنابة‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Annaban kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 1 439 neliökilometriä. Asukkaita on 675 300 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Annaban maakunta rajoittuu idässä El Tarfin, etelässä Guelman ja lännessä Skikdan maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Luonnonalueita ovat rannikkovyöhyke, hedelmällinen Kherazan tasanko sekä Edoughin vuoret, joiden korkein huippu on Bouzizi (1 008 metriä).

Ilmasto on välimerellinen. Talvet ovat kosteita ja kesät kuumia. Keskilämpötilat vaihtelevat 14 ja 34 asteen välillä. Vuotuinen sademäärä on 650–1 000 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 12 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Berda, Annaba, Berrahal, Chetaïbi, El Bouni ja El Hadjar.

Annabasta on maantieyhteydet Skikdaan, Constantineen ja Tunisian rajalle. Rautatie johtaa Algeriin, Costantineen ja Tébessaan. Annabassa on kauppa- ja kalastussatamat ja Chetaïbissa kalastussatama. Annaban lähellä sijaitsee Rabah Bitatin kansainvälinen lentoasema.

Maakunnan elinkeinoja ovat teollisuus, maatalous, kalastus, liikenne ja matkailu. Suurimmat teollisuuslaitokset ovat Sider El Hadjarin terästehdas, Asmidalin lannoitetehdas ja Ferrovialin metallitehdas. Lisäksi on muun muassa elintarviketeollisuutta. Annabassa toimii yliopisto ja tekninen korkeakoulu. Nähtävyyksiä ovat Välimeren hiekkarannat ja rantakalliot, Chetaïbin ja Seraïdin lähistön vuoret sekä antiikin Hipponen rauniot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Monographie Wilaya d’Annaba *Aniref*. Viitattu 14.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Annaban maakunta** Wikimedia Commonsissa

* Annaban matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum El Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
**Erik Bernhard Ulfsson** (16. lokakuuta 1898 Helsinki – 27. marraskuuta 1984) oli Suomen Puolustusvoimien eversti tykistön aselajissa. 

Ulfsson kävi kadettikoulun 1919–1920 ja palveli kouluttajana, patterinpäällikkönä ja talouspäällikkönä KTR 1:ssä 1920–1927. Tykistön tarkastajan adjutanttina hän työskenteli 1927–1936. Patteristoupseerina KTR 3:ssa hän oli 1936–1937. Aliupseerikoulun johtajana KTR 4:ssä hän oli 1937–1939. Talvisodan sytyttyä Ulfsson palveli Taipaleen lohkon tykistökomentajana. Välirauhan aikana 1940 hän komensi KTR 7:ää sekä toimi pääesikunnan tykistöosastossa toimistopäällikkönä 1940–1941. Jatkosodan aikana hän toimi päämajan tykistöosaston päällikkönä sekä 1. divisioonan tykistökomentajana Maaselän kannaksella. Kesällä 1942 hän komensi myös KTR 5:tä. Sodan jälkeen hän toimi jälleen pääesikunnan tykistötoimiston päällikkönä 1944–1947. Tämän jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi ylitarkastajaksi vakuutusyhtiö Kalevaan 1947. Myöhemmin hän toimi Oy Telko Ab:n henkilöstöpäällikkönä 1952–1963.

Ylennykset: vänrikki 1920, luutnantti 1920, kapteeni 1925, majuri 1936, everstiluutnantti 1940, eversti 1943.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Kuolleita: Eversti Erik Ulfsson.  *Helsingin Sanomat*, 5.12.1984, s. 16. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 17.4.2018.
**Lähimuisti** tarkoittaa vähän aikaa sitten tapahtuneiden asioiden muistamista ja niiden käsittelyä työmuistissa.

Muistisairauden vaikutus
------------------------

Lähimuistin heikkeneminen on muistisairauden alkuvaihe (Alzheimerin tauti). Lähimuistin heikentyessä aktiivisuus vähenee huomattavasti. Muistivaikeudet ilmenevät siten, että uuden oppiminen vaikeutuu ja unohtaminen lisääntyy. Vieraan ympäristön hahmottaminen vaikeutuu: esimerkiksi tulomatka unohtuu ja eksymiset lisääntyvät. Ahdistuneisuus, masennus ja ärtyisyys ovat yksilöllisiä. Uudet tilanteet pelottavat ja tehtävien suorittaminen on vaikeutunut. Keskittyminen, aloitekyky ja monimutkaisten asioiden ymmärtäminen heikkenee. Tässä vaiheessa monimutkaisten, älyllisiä kykyjä vaativien tehtävien suorittaminen ei onnistu. Lähimuistin heikkenemisestä kärsivä henkilö voi asua kotona niin kauan kun selviää yksin tai saa säännöllistä apua.

Lähteet
-------

1. ↑  Johanna Nukari, neuropsykologi (ET), PsM: Voiko muistia harjoitella? Opi oppimaan -hanke. Viitattu 10.8.2012.
2. ↑  Alzheimerin tauti  03.09.2008. Tohtori.fi. Viitattu 10.8.2012.
**Sotahovioikeus** (ruots. *krigshofrätten*) oli Ruotsissa sotilasasioita käsitellyt erityistuomioistuin, joka toimi toisena oikeusasteena. Se perustettiin vuonna 1791, lakkautettiin muutaman vuoden kuluttua ja perustettiin uudelleen vuonna 1797. Se oli ainoa sotilasasioiden ylioikeus niin maalla kuin merelläkin sattuneissa tapauksissa. Vuoden 1798 sota-artiklat määräsivät, että sotahovioikeus oli rauhanaikainen ylioikeus, mutta sodan aikana ylimpänä oikeutena toimi armeijan ylisotaoikeus (*generalkrigsrätt*) ja laivaston ylioikeus (*öfverrätt*). Vuoden 1868 sotatuomioistuinasetuksen mukaan sotahovioikeus oli sotaväen toinen oikeusaste. Kuninkaan käskystä voitiin valtakunnan ulkopuolella olevaa armeijaa ja merisotaretkellä olevaa laivastoa varten perustaa ylisotaoikeus (*öfverkrigsrätt*). Vuonna 1948 Ruotsissa lakkautettiin erityiset sotilastuomioistuimet rauhan aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Nordisk familjebok*, Nordisk familjeboks förlags 1911, osa 14, hakusana krigshofrätten. Teoksen verkkoversio
**Ole Christian (Kristian) Edgren** (12. toukokuuta 1898 Jyväskylä – 18. helmikuuta 1962 Turku) oli suomalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. 

Ole Edgrenin vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohrori Klas Kristian Edgren ja Aina Forsius ja puoliso vuodesta 1930 näyttelijä Birgit Hästesko. Edgren opiskeli Helsingin konservatoriossa ja Sternin konservatoriossa Berliinissä ja teki 1920-luvulla opintomatkoja Saksaan. Hän toimi Helsingin kaupunginorkesterin jäsenenä 1929–1937. Porin kaupunginorkesterin johtaja Edgren oli 1937–1941 ja Turun kaupunginorkesterin johtaja vuodesta 1941 kuolemaansa saakka. Hän vieraili myös ulkomailla ja sävelsi viulu-, piano- ja orkesterikappaleita.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 90. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Ole Edgren hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 653


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Reino Olavi Kurppa** (1. elokuuta 1915 Kanneljärvi – 17. tammikuuta 1979 Helsinki ) oli yli-insinööri, joka toimi kaivosjohtajana ja Outokumpu-yhtiön kaivostoiminnan johtajana.

Henkilöhistoria
---------------

Reino Kurpan vanhemmat olivat liikemies Ville Kurppa ja Ulla Nylander ja puoliso vuodesta 1942 Ines Katarina Autio. Kurppa tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi ensin Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolta 1942 ja sitten vuoriosastolta 1948. Kolosjoen kaivoksen geodeettina Kurppa toimi 1941–1945. Hän oli Outokummun kaivoksen kaivosinsinööri 1945–1953 ja kaivoksen johtaja 1969–1973, Ylöjärven kaivoksen isännöitsijä 1953–1959 ja Pyhäsalmen kaivoksen johtaja 1959–1969. Outokumpu-yhtiön kaivostoiminnan johtaja ja johtokunnan jäsen Kurppa oli 1973–1976. Sotilasarvoltaan hän oli reservin insinöörikapteeni (1963).

Viitteet
--------

1. 1 2  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, ss. 449–450. (Viitattu 7.9.2019)
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 23.1.1979, s. 10.

Aiheesta muualla
----------------

* *Reino Kurppa 1915–1979* aikakauskirjassa Geologi 31(1979): 2, s. 34.
**Jacques Charrier** (s. 6. marraskuuta 1936 Metz, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja kuvataiteilija. Hänen näyttelijäuransa kulta-aikaa oli 1960-luku, jolloin hän näytteli lukuisissa ranskalaisissa ja italialaisissa elokuvissa.

Yksityiselämä
-------------

Charrier näytteli viimeiset roolinsa 1980-luvun alussa. Vuonna 1980 hän palasi kuvataidekouluun ja maalausharrastukseen. Hänen taideteoksensa ovat olleet säännöllisesti esillä Pariisissa, Genevessä ja San Franciscossa. 

Vuonna 1959 Charrier meni naimisiin Brigitte Bardotin kanssa. Heille syntyi yksi poika. Pari erosi vuonna 1963. Vuonna 1964 hän avioitui France Louis-Dreyfuksen kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. He erosivat vuonna 1967. Vuonna 1982 Charrier tapasi kolmannen vaimonsa Lindan, jonka kanssa hänellä on yksi tytär. Vuodesta 2009 lähtien hän on ollut naimisissa japanilaisen taiteilijan Makiko Kumanon kanssa. 

Vuonna 1996 Bardot julkaisi muistelmansa, joissa hän haukkui Charrier'n ja heidän poikansa. Charrier vastasi omilla muistelmillaan vuonna 1997.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Suurkaupungin nuorisoa* (Les tricheurs, 1958)
* *Viettelijät* (Les dragueurs, 1959)
* *Babette lähtee sotaan* (Babette s'en va-t-en guerre, 1959)
* *Lämmin käsi* (La main chaude, 1960)
* *Viimeinen vastarinta* (Tiro al piccione, 1961)
* *Kaunis amerikatar* (La belle Américaine, 1961)
* *7 kuolemansyntiä* (Les sept péchés capitaux, 1961)
* *Naisen, naisen takia* (À cause, à cause d'une femme, 1963)
* *Hyvästi rakkaus* (À belles dents, 1966)
* *Maailman vanhin ammatti* (Le plus vieux métier du monde, 1967)

Lähteet
-------

1. ↑  Jacques Charrier *Rotten Tomatoes*. Viitattu 16.3.2024.
2. ↑  Jacques Charrier réplique à Brigitte Bardot *Le Monde*.  1997. Viitattu 16.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Jacques Charrier Artnetissa
* Jacques Charrier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Yumi Ishiyama** on Code Lyoko -televisiosarjassa ja sen jatko-osassa esiintyvä kuvitteellinen tyttö. Sarjan alussa hän on 14-vuotias. Yumi on kohtuullisen hyvä koulussa, mutta Lyokon vuoksi hän joutuu lintsaamaan, ja tämän vuoksi numerotkin laskevat. Rehtori oli kerran jo uhannut erottaa Yumin, mutta Yumi pelasti itsensä täpärästi. Yumi on ainoa tiimistä, joka ei asu sisäoppilaitoksessa.

Heti sarjan alussa tulee selväksi, että Yumi pitää Ulrichista ja Ulrich hänestä, mutta he eivät kuitenkaan myönnä sitä.

Yumi on Lyokotaistelijoista toiseksi vanhin William mukaan lukien. Yumi on syntynyt Japanissa, mistä hänen nimensäkin tulee, ja hänen perheensä muutti Ranskaan, kun hän oli vielä pieni. Yumilla on pikkuveli nimeltään Hiroki. Hän on saanut perinteisen japanilaisen kasvatuksen, ja hän kunnioittaa vanhempiaan suuresti. Yumi arvostaa juuriaan ja suunnittelee muuttavansa takaisin kotimaahansa vanhempana.

Yumi muistuttaa Lyokossa Geishaa, ja hänellä on aseena viuhka, joka vaihtuu toisella tuotantokaudella kahteen viuhkaan. Yumi yleensä heittää viuhkaa kuin shurikenia. Yumilla on supervoimana telekinesia, jolla hän pystyy nostamaan kiviä tai jäälohkareita tai muita Lyokosotureista. Code Lyoko: Evolutionissa hän saa uuden aseen, Bō-sauvan.

Yumin ulkonäkö kuvastaa hänen varovaista luonnettaan. Hänellä on aina mustat vaatteet, ja hän on usein etäinen. Yumi yrittää oppia tuntemaan ihmiset ennen kuin avautuu heille. Kun hän luottaa johonkuhun, hän osoittaa pettymätöntä uskollisuutta. Se tekee Yumista luotettavan ystävän ja hän samalla osoittaa, ettei ulkonäköön kannata aina uskoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Characters > Yumi • Code Lyoko - CodeLyoko.Fr *en.codelyoko.fr*. Viitattu 16.7.2022.

*Code Lyoko*

|  |  |
| --- | --- |
| Hahmot | 
* Jeremy Belpois
* Odd Della Robbia
* Yumi Ishiyama
* Aelita Schaeffer
* Ulrich Stern
* Luettelo hahmoista

 |
| Televisiosarjat | 
* *Code Lyoko* (Luettelo jaksoista)
* *Code Lyoko: Evolution* (Luettelo jaksoista)
* *Garage Kids*

 |
| Videopelit | 
* *Code Lyoko*
* *Code Lyoko: Quest for Infinity*
* *Code Lyoko: Fall of X.A.N.A.*

 |
| Musiikki | 
* *Subdigitals*

 |
**Karl Emil Hartikainen** (6. lokakuuta 1873 Kuopio – 30. heinäkuuta 1939 Kotka) oli suomalainen kauppias ja yritys- ja pankinjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hartikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Hartikainen ja Maria Gustaava Sorthan ja puoliso vuodesta 1902 Lydia Michelson. Hartikainen kävi kauppakoulun 1891 ja teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Unkariin. Hän oli F. A. Collinin tukkuliikkeen palveluksessa Kotkassa vuodesta 1892 ja sittemmin yhtiön osakas, johtokunnan jäsen ja toimitusjohtaja 1908–1924, Kotkan Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja 1918–1934 ja johtokunnan puheenjohtaja 1924–1934 sekä Savo-Karjalan Osake-Pankin Kotkan konttorin johtaja vuodesta 1934. Hartikainen omisti maatilan Raivolassa Kivennavalla ja oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen. Hänellä oli myös useita muita luottamustoimia. Kauppaneuvoksen arvonimen Hartikainen sai 1925.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karl Emil Hartikainen *Biografiasampo*. Viitattu 16.7.2022.
2. ↑  Kuka kukin on 1934, s. 181. Viitattu 16.7.2022.
**Fenyyli-isotiosyanaatti** (C7H5NS) on isotiosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa fenyyli-isotiosyanaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä. Sillä on sinapinkaltainen pistävä haju. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Fenyyli-isotiosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Fenyyli-isotiosyanaattia voidaan valmistaa aniliinin ja hiilidisulfidin tai tiofosgeenin välisellä reaktiolla ja hapettamalla muodostuva ditiokarbamaattijohdannainen fenyyli-isotiosyanaatiksi lyijynitraatin avulla.

Fenyyli-isotiosyanaattia käytetään useiden heterosyklisten yhdisteiden erimerkiksi lääkkeiden ja fungisidien valmistukseen. Lisäksi sitä käytetään peptidien aminohappokoostumuksen selvittämiseen. Peptidin N-pää reagoi fenyyli-isotiosyanaatin kanssa muodostaen tiohydantoiinijohdannaisen, joka irtoaa peptidiketjusta. Nämä johdannaiset voidaan erottaa ja tunnistaa korkean erotuskyvyn nestekromatografian avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Isothiocyanatobenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 17.11.2017.
2. 1 2 3 4 5 6  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 753. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1256. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2 3  Thomas Scott & Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 814. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Reinhard Bruckner: *Organic Mechanisms*, s. 355. Springer, 2010. ISBN 978-3-642-03650-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.11.2017). (englanniksi)
**Karl Lark** (5. maaliskuuta 1896 Strasbourg, Ranska – 14. elokuuta 1974 Helsinki) oli saksalainen, Suomessa uransa tehnyt kemianteollisuusyrittäjä. Hänen vuonna 1923 perustamansa Oy Karl Lark Ab toimii yhä ja on erikoistunut kosmetiikan ja parfyymien tukkukauppaan. 1960-luvulta alkaen yritys toimi myös teollisuudessa perustettuaan Helsingin Pitäjänmäelle teknokemiallisen tehtaan, joka tunnetaan nykyisin nimellä Nordic BioCosmetic Production Oy. Hänen perustamiaan yrityksiä olivat myös vuonna 1940 käynnistynyt Oy Floriol Ab ja vuonna 1950 perustettu Oy Vademecum Ab, jotka fuusioitiin Karl Lark -yhtiöön vuonna 1970. Karl Lark jätti nimeään kantavan yhtiön toimitusjohtajuuden 1972, mutta jatkoi hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa 1974 asti.

Ranskan Strasbourgissa syntynyt Karl Lark liittyi vapaaehtoisena Saksan armeijaan vuonna 1914, tuli Suomeen vuonna 1918 kenraali Rüdiger von der Goltzin joukkojen mukana ja jäi maahan. Karl Lark työskenteli vuodet 1919–1921 Oy Strömberg Ab:ssa ja sitten muutamia vuosia vientipäällikkönä Veljekset Uddilla. Vuonna 1923 hän perusti avoimen yhtiön Karl Lark, josta myöhemmin tehtiin osakeyhtiö Oy Karl Lark Ab. Se oli aluksi saksalaisen kosmetiikkayrityksen Mousonin edustaja Suomessa, mutta laajeni alalla muidenkin merkkien markkinoijaksi. Vuonna 1980 yrityksen edustuksiin kuuluivat Helena Rubinstein- ja Orlane-kosmetiikka, Old Spice -miestentuoksut, Vademecum-suuvedet, Polycolor-hiussävytteet ja Fa-deodorantit.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitukset (omaisten ja yhtiön).  *Helsingin Sanomat*, s. 30.8.1974.
2. ↑  Nordic BioCosmeticin juuret ovat Suomen kosmetiikkateollisuuden ja luonnonmukaisen kosmetiikkatuotannon historiassa *nordicbiocosmetic.com*. Viitattu 20.3.2024.
3. 1 2  Kuolleita: Johtaja Karl Lark.  *Helsingin Sanomat*, 30.8.1974, s. 17. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Tuotepäällikköä. (Karl Lark -yhtiön työpaikkailmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 15.6.1980, s. 60. Näköislehti (maksullinen).
**Osta ja pidä** on pitkän tähtäyksen sijoitusstrategia, jossa kerran hankitut sijoitukset pidetään pitkään myymättä niitä välillä. Strategian vastakohta on jatkuva lyhyen aikavälin kaupankäynti, ääriesimerkkinä arvopaperien päiväkauppa (*day trading*).

Osta ja pidä -strategia perustuu näkemykseen, että tarpeeksi pitkällä aikavälillä finanssimarkkinat antavat sijoitukselle hyvän tuoton huolimatta tilapäisistä kurssivaihteluista. Näkemyksen mukaan sijoitusten oikeaan ajoitukseen perustuva strategia, siis että ostot osaisi jatkuvasti tehdä alimpiin hintoihin ja myynnit kalleimpiin hintoihin, ei onnistu varsinkaan aloittelevalta piensijoittajalta, jonka on siis varmempaa vain ostaa ja pitää sijoituksensa.

Vahvimpia argumentteja osta ja pidä -strategian puolesta on markkinoiden tehokkuushypoteesi: mitä tehokkaammin arvopaperimarkkinat toimivat, sitä oikeampi jokaisen sijoituksen kurssi jokaisella hetkellä on, eikä kaupankäyntiin siksi ole syytä. Koska sijoitusmarkkinoilla on erittäin vaikeaa ellei mahdotonta tehdä jatkuvasti ylituottoa, paras mahdollinen sijoitustuotto ja samalla paras mahdollinen sijoitusomaisuus syntyy helpoiten ostamalla arvopapereita ja pidättäytymällä niiden myynnistä missään elämäntilanteessa. Osta ja pidä -strategiassa kaikki mahdolliset muutokset sijoitussalkun koostumuksessa – lisäostoja lukuun ottamatta – täytyy pystyä perustelemaan huolella.

Toinen argumentti sijoitusten säilyttämisen puolesta ovat kustannukset: mitä vähemmän tekee sijoituksillaan kauppaa, sitä pienemmiksi jäävät tuottoa syövät kaupankäyntikulut ja veroseuraamukset.

Osta ja pidä -strategiaa voi toteuttaa suorien osakesijoitusten ohella myös sijoittamalla osakerahastoihin. Strategian onnistumiseksi sijoitussalkun riskitason tulee pysyä sellainena, että sijoittaja kykenee pysymään markkinoilla kaikissa markkinaolosuhteissa. Rahastosijoituksen etuna on verovapaus, mutta haittapuolena rahaston perimät palkkiot. Osta ja pidä -strategiassa rahastoyhtiön vuosittaisena prosenttiosuutena perimät palkkiot kertautuvat vuosien myötä ja voivat näin nousta verraten korkeiksi.

Englanniksi strategiaa kutsutaan nimellä *buy and hold,* ruotsiksi BKIS eli *bara köpa, inte sälja.*

Esimerkki suomalaisesta osta ja pidä -sijoittajasta on monia sijoitusoppaitakin kirjoittanut Erkki Sinkko.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jouni Koistinen: Osta ja pidä -strategia  4/2006. Investori.  Arkistoitu 14.10.2013. Viitattu 29.9.2013.
2. ↑  Timo Alho: AB20A0200 Rahoituksen perusteet: Sijoitusstrategiat  15.2.2010. Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Kauppatieteellinen tiedekunta.  Arkistoitu 10.1.2015. Viitattu 29.9.2013.
3. ↑  / Sijoittaja kertoo: Erkki Sinkko puolustaa kansankapitalismia  25.03.2010. Pörssisäätiö. Viitattu 6.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* *Osta ja pidä -sijoitusstrategia on lyömätön,* SalkunRakentaja-sivusto 30.11.2012
* Never Sell: Buy and Hold Forever (Arkistoitu – Internet Archive) (Efficient Market Canada, Investment Magazine)
* *The Buy and Hold Apocalypse* (Arkistoitu – Internet Archive): Motley Fool article
Erkki Talarin vesivärimaalaus Ägläjärven kirkosta vuodelta 1943.
**Erkki Holger Konstantin Talari**, vuoteen 1935 **Forsström** (8. maaliskuuta 1907 Tampere – 18. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.

Erkki Talarin vanhemmat olivat metallinpakottaja Klaus Erkki Talari ja Ingeborg Johanna Maria Elina Hagelberg ja puoliso vuodesta 1933 Laimi-Inkeri Kajava. Talari opiskeli Santeri Salokiven oppilaana 1930, Taideteollisessa keskuskoulussa 1931–1934 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1934–1935. Hänen töitään oli ensimmäistä kertaa esillä 1934. Uran alkuvaiheessa Talarin tyyli oli surrealistinen, hän muun muassa teki kuvasarjan Edith Södergranin runoihin. Tunnetuksi tuli hänen puupiirroskuvituksensa Kantelettaren kehtolauluihin vuonna 1945. Hän työskenteli myös kuvaamataidon opettajana aina vuoteen 1974 asti. Talarin töitä on esillä esimerkiksi Valtion taidemuseossa Ateneumissa, mutta myös ulkomaisissa kokoelmissa. Töistään Talari sai useita palkintoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Erkki Talari: Ägläjärven kirkko, kellotapuli *www.finna.fi*. Viitattu 27.9.2020.
2. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 758. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
3. 1 2  Valtion taidemuseo[vanhentunut linkki]
4. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p.
5. 1 2  Kuolleita. Taiteilija Erkki Talari. *Helsingin Sanomat*, 4.6.1983, s. 14.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |
Carroll Shelby vuonna 2007.
**Carroll Hall Shelby** (11. tammikuuta 1923 – 10. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija ja kilpa-autojen suunnittelija.

Shelby vaikutti yli 50 vuoden ajan autokilpailemiseen ja -suunnitteluun. Hän aloitti uransa 1950-luvulla kilpaillen Cad-Allardin, Aston Martinin ja Maseratin tiimeissä. Hän teki yli 16 nopeusennätystä näinä vuosina. Shelby voitti yhdessä Roy Salvadorin kanssa Le Mansin 24 tunnin kilpailun vuonna 1959 Aston Martinilla. Hän voitti Mount Washington Hillclimb Auto Racing -kilpailun vuonna 1956 tehden uuden nopeusennätyksen. Hän osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausilla 1958–1959. Hän oli parhaimmillaan neljäs Italian GP:ssä 1958 yhdessä Masten Gregoryn kanssa, mutta kumpikaan ei saavuttanut pisteitä johtuen jaetusta ajosta.

Shelby perusti oman Shelby-American yrityksen vuonna 1959 lopetettuaan kilpailemisen. Hän rakensi ja suunnitteli yrityksessään kuuluisia "Cobra"-autoja joissa oli Fordin moottorit. Hän suunnitteli autoja myös Dodge ja Oldsmobile yrityksille, joista muistettavin on Dodge Viper. Vuonna 1963 Shelby siirtyi Fordin tekniseksi neuvonantajaksi uuteen Ford GT -projektiin. 

Shelby valittiin vuoden 1991 International Motorsports Hall of Fame‎en ja Amerikan Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 1992.

Shelbylle tehtiin sydämensiirto vuonna 1990 ja munuaisensiirto 1996. Hän menehtyi keuhkokuumeeseen 10. toukokuuta 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Performance legend rejoins Ford CNN 2003
2. ↑  Carol Shelby, Inducted 1991 (Arkistoitu – Internet Archive) International Motorsports Hall of Fame
3. ↑  Arvostettu kilpa-autojen suunnittelija Shelby kuoli *hs.fi*.  12.5.2012. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 15.5.2012. Viitattu 14.5.2012.
4. ↑   Auto legend Carroll Shelby, father of Cobra, dies USA Today (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Merenneitoesiintyjä Helsingin venemessuilla 2016.
Merenneitonäytös dubailaisessa akvaariossa.
**Merenneitoesiintyjä** (engl. *mermaid performer*) on termi henkilöille, jotka esiintyvät erilaisissa tilaisuuksissa, kuten uimahalleissa, pukeutuneena merenneidoksi. Merenneitoesiintyjät joutuvat yleensä viettämään pitkiä aikoja veden alla, mikä vaatii harjoitusta.

Yhdysvalloissa merenneitoina ammatikseen esiintyviä on ollut 1940-luvulta alkaen. Helsingin Linnanmäen huvipuistossa oli 1950–1970-luvuilla vakituisena vetonaulana lavetilla istuneita "merenneitoja", joita yleisö sai pudottaa veteen heittämällä palloilla pudotusnappia. Naisia alentavana pidetty vedenneitohalli suljettiin vuonna 1980. Nykyään Suomessa tunnettu merenneitoesiintyjä on esimerkiksi Merenneito Riia eli Anni Perttula.

Katso myös
----------

* Merenneito Nerissa

Lähteet
-------

1. ↑  Kemppainen, Heikki: Merenneito vierailee Imatralla – Lasten tyypillinen kysymys: Oletko mitään sukua Arielille? *Imatralainen*.  13.4.2016.  Arkistoitu 6.8.2017.
2. 1 2
3. 1 2  Jaana Rinne: Merenneito lumoaa varsinkin lapsifanit Helsingin Sanomat 23.2.2016. Viitattu 19.8.2017.
4. ↑  Paavo Rytsä: Vedenneidot naisliikkeen silmätikkuina Ylen Elävä Arkisto 9.8.2006. Viitattu 19.8.2017.
5. ↑  Regina Rask: Muistatko Linnanmäen vedenneidot Yle Priima 29.11.2007. Viitattu 19.8.2017.
**Kassakreditiivi** tai **kassakreditiivitili** oli pankin lainatili. Pankin asiakas sai nostaa tililtä lainaa sovituissa rajoissa. Asiakas sai myös lyhentää lainaa haluamallaan tavalla lainakauden kestäessä. Korko perittiin ainoastaan lainassa olleesta rahasummasta.

Kassakreditiivi oli vakuudellinen luotto. Tiliä käytettiin pienissä erissä sekeillä. Laina-aika oli tavallisesti puolesta vuodesta vuoteen. Tili vastasi lähinnä luotollista sekkitiliä.

Kassakreditiivi poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin kassakreditiivit, konttokurantit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin.

Lähteet
-------

1. ↑  365-366 (Pieni Tietosanakirja / II. Isopurje - Maskotti) *runeberg.org*. Viitattu 11.2.2018.
2. ↑  1481-1482 (Tietosanakirja / 4. Kaivo-Kulttuurikieli) *runeberg.org*. Viitattu 11.2.2018.
3. ↑  *Säästöpankki-opas*, s. 187. 2. painos. Helsinki: Suomen Säästöpankkiyhdistyksen Valtuuskunta, 1917.
4. 1 2  Autio, Jaakko: Korot Suomessa 1862–1952  1996. Suomen Pankki.
5. ↑  Antti Kuusterä & Juha Tarkka: Suomen Pankki 200 vuotta (Sivu 598) *suomenpankki.fi*.  2011.
**Bildt** on ruotsalainen sukunimi. Se on myös Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 678. Daniel Bildt (1602–1651) toimi Tanskan kuninkaan kansliassa sekä Bohusin läänin sotakomissaarina. Hänen poikansa Knut Bildt siirtyi Ruotsin palvelukseen. Daniel Bildt (1671–1714) toimi leskikuningattaren henkivartioston everstinä ja Gillis Bildtin poika*lähde?* Karl Bildt (1850–1931) diplomaattina Lontoossa, Washingtonissa ja Roomassa sekä Ruotsin edustajana Haagin rauhankonferenssissa vuonna 1899.

Suvun tunnettuja jäseniä
------------------------

* Carl Bildt (s. 1949), Ruotsin pääministeri 1991–1994, ulkoministeri 2006–2014
* Carl N. D. Bildt (1850–1931), ruotsalainen diplomaatti
* Gillis Bildt (1820–1894), ruotsalainen marsalkka ja poliitikko, Ruotsin pääministeri 1888–1889

Lähteet
-------

* Anrep, G.: *Svenska Adelns Ättar-taflor*. Osa 1. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1858. Teoksen verkkoversio. (ruotsiksi)
* *Bildt, Karl Nils Daniel*. Osa 1, palsta 1040. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1909. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Anrep, s. 181
2. ↑  Tietosanakirja, palsta 1040


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
	+ 2

 |

 |