recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Peripteraalitemppelin pohjakaava. Ympärillä peristasis, naoksessa pronaos, cella ja opisthodomos
**Peripteraali** eli **peripteros** (m.kreik. περίπτερος) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa naosta eli ydinrakennusta ympäröi kauttaaltaan yksi pylväsrivi. Temppeliä ympäröivä pylväikkö tunnetaan tällöin nimellä *peristasis*.

Peripteraalitemppelit olivat suurempien temppeleiden ja erityisesti klassisten doorilaista tyyliä edustaneiden temppeleiden perustyyppi. Lyhyemmillä sivuilla oli yleensä kuusi (heksastyyli) tai kahdeksan (oktastyyli) pylvästä ja pidemmillä sivuilla 11–17 pylvästä. Parhaiten tunnettuja ja säilyneitä esimerkkejä peripteraalitemppeleistä ovat muun muassa Ateenan Parthenon ja Hefaistoksen temppeli, Aiginan Afaian temppeli, Akragaan Concordian temppeli, Bassain Apollon Epikurioksen temppeli, Poseidonian eli Paestumin Heran temppeli II ja Sunionin Poseidonin temppeli.

Peripteraalitemppelin muunnelma on pseudoperipteraali. Kaksinkertaisen pylväikön omaava temppeli on puolestaan dipteraali.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: περίπτερος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Peripteros, peristasis", *Antiikin käsikirja*, s. 420. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 394. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **peripteros** Wikimedia Commonsissa
**Kynosarges** (m.kreik. Κυνόσαργες) oli antiikin Ateenassa sijainnut Herakleelle omistetty julkinen gymnasion. Se liitettiin myös Herakleen äitiin Alkmeneen, hänen vaimoonsa Hebeen ja apulaiseensa Iolaokseen.

Kynosarges oli yksi Ateenan kolmesta merkittävimmästä koulusta Platonin Akatemian ja Aristoteleen Lykeionin ohella. Se sijaitsi kaupungin kaakkoispuolella juuri kaupunginmuurin ulkopuolella, Diomea-portin suunnassa ja Ilissos-joen eteläpuolella.

Paikan koiraan (κυνός, *kynos*) viittaava nimi on ollut arvoitus jo antiikin aikana. Erään kertomuksen mukaan "valkoinen" tai "nopea" (αργός, *argos*) koira olisi syönyt Herakleelle tuodun uhriaterian alttarilta. Näin paikka sai nimen κυνός αργού (*kynos argou*) eli Kynosarges.

Kynosarges oli paikka jossa Sokrateen oppilas kyynikko Antisthenes opetti. Tämän seurauksena paikka antoi nimen koko kyynikoiden koulukunnalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias, 1.19.3.
2. 1 2 3  Morison, William: Cynosarges *The Internet Encyclopedia of Philosophy*. Viitattu 5.8.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Morison, William: Cynosarges *The Internet Encyclopedia of Philosophy*.  (englanniksi)
**Villa Salmela** eli Karjalaisten kesäkoti on Helsingin Laajasalon Jollaksen kaakkoiskulmassa, Villinginsalmessa Villinkiä vastapäätä sijaitseva huvila, jossa sijaitsee mm. kesäkahvila.
Siellä on myös sauna, jossa on yleisiä vuoroja. Huvilaa hallinnoi Pääkaupunkiseudun Karjalaisyhteisöt Pääsky ry.

Huvila on rakennettu vuonna 1886. Sinne oli tuohon aikaan laivayhteys kolmesti viikossa. Huvilan alkuperäinen nimi oli Villa Bergsund ja sen ensimmäinen omistaja oli todellinen valtioneuvos Jaakko Sjölin (1836–1916), joka työskenteli Uudenmaan maanmittaushallituksen ylitirehtöörinä. Aikojen saatossa huvilalla on ollut viisi eri omistajaa.

Helsingin kaupunki osti huvilan ja vuonna 1969 se vuokrasi sen karjalaisille seuroille. Tämän johdosta perustettiin Pääkaupunkiseudun Karjalaisyhteisöt Pääsky ry. Vuonna 2006 aloitettiin alueen ja huvilan kehittäminen ja nykyaikaistaminen. Huvilan kulkutielle tuli rappuset ja pihapiiriin kahvioterassi.

Vuonna 2010 alueen talot liitettiin kaupungin vesijohto- ja viemäriverkostoon ja huvilaan rakennettiin nykyaikaiset saniteettitilat. Myös keittiö uusittiin, ja uunit on muurattu uudelleen ja lattioita on korjattu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aada Färding, Ella Kiviniemi: Luontoparatiisi ja lähimatkailun helmi on idässä.  *Helsingin Sanomat*, 12.7.2020, s. A 18. Helsinki:  Sanoma Oyj. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.7.2020.
2. 1 2  Tirehtöörin saarihuvilasta Kesäkodiksi — Villa Salmelan lyhyt historia Pääkaupunkiseudun Karjalaisyhteisöt PÄÄSKY ry. Viitattu 20.7.2020.
3. ↑  Heikki Honkala: Löysimme miltei ilmaisen kesämökin Helsingistä *Sairaan rakas elämä*.  12.7.2014. Viitattu 13.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Villa Salmelan kotisivut
* Pääsky ry:n kotisivut
* Villa Salmela Facebookissa
Volsin kartanon pihapiiriä vuonna 2020.
**Volsin kylä** sijaitsee noin kuusi kilometriä Kirkkonummen keskustasta pohjoisluoteeseen. Vuonna 2011 kylässä oli 374 asukasta.

Volsissa sijaitsee Volskoti, Kirkkonummen vanhainkoti. Volsin entinen koulu toimii kunnan varakouluna koulujen korjausten aikana. Volsissa sijaitsee myös Kirkkonummen Komeetan Komakallion tähtitorni. 

Kirkkonummen kunta osti Volsin kartanon vanhainkodiksi 1800-luvun lopulla. Vanhainkoti on edelleen sen lähellä. Kartano oli vuosia tyhjillään, kunnes Kirkkonummen Säästöpankkisäätiö vuokrasi ja kunnosti rakennuksen ja perusti sinne tilausravintolan vuonna 2013.

Volsin entisellä koululla on kansalaisopiston ja yhdistysten toimintaa, kuten Kirkkonummen Komeetan kerhohuone, jossa on myös Komeetan kirjasto. Siellä on ollut myös huonekaluja entisöiviä yrityksiä. Kirkkonummen Kansalaisopisto on pitänyt siellä runsaasti taito- ja taideaineiden kursseja. Kunnassa on esitetty mielipiteitä, että koulu pitäisi myydä (sivistyslautakunnan päätös 12.8.2009).

Volsiin on rakennettu 16-väyläinen frisbeegolfrata sekä perustettu frisbeegolfseura Kirkkonummi Disc Golf Club (KDGC).

Lähteet
-------

1. ↑  Kunnan väestö suuralueittain ja tilastoalueittain (2011) *Kirkkonummi*.  Arkistoitu 25.6.2017. Viitattu 14.6.2016.
2. ↑  Säätiö pelasti Volsin kartanon rappiolta *Länsiväylä*.  2013.  Arkistoitu 22.8.2016. Viitattu 13.6.2016.
3. ↑  Säätiö haluaa loputkin Volsin kartanon rakennuksista *Viisykkönen*.  2016. Viitattu 13.6.2016.
4. ↑  Frisbeegolfradat ja kiintorastit *Kirkkonummen kunta*.  Arkistoitu 18.6.2016. Viitattu 13.6.2016.
**Villa Verde** (sardiksi *Bàini*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 319 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 17,65 neliökilometriä. Se sijaitsee 204 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Villa Verde** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Pertti Pauli Uolevi Vuorio** (s. 5. tammikuuta 1944 Salo) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.

Vuorion vanhemmat olivat Pauli Edvard ja Rakel Maria Vuorio. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on sairaanhoitaja Leena Talvikki Varonen. Vuorio kävi keskikoulun ja valmistui insinööriksi Turun teknillisestä opistosta vuonna 1967. Hän oli Saloran radiopuhelinosaston suunnitteluinsinööri Salossa 1967–1970, tuotantopäällikkö 1970–1973, televisio- ja radiovalmistusosaston valmistuspäällikkö 1973–1975, TV-tuotantojohtaja 1975–1979, Salcompin toimitusjohtaja 1979–1982, Salora Oy Salcompin ja Salora Oy kulutuselektroniikan johtaja 1982–1983 sekä Salon Seudun Puhelimen toimitusjohtaja 1983–2004. Vuorio oli myös Salon Alueradion toimitusjohtaja vuonna 1990. Hänellä oli ammattiuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Vuorio oli Kokoomuksen edustajana Salon kaupunginvaltuuston jäsen 2009–2012. Viestintäneuvoksen arvonimen Vuorio sai vuonna 2000. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni.

Lähteet
-------

1. 1 2  Terhi Kivistö: Viestintäneuvos Pertti Vuorio (1944–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 19.6.2022.
**Villa Åkerblom** on arkkitehtonisesti erikoinen huvila Laajalahden rannalla Espoon kaakkoisosassa. Ruukinrannan historiallinen lastauspaikka sijaitsee Åkerblomin läheisyydessä.

Kaksikerroksisen Villa Åkerblomin ensimmäinen kerros on tiilirakenteinen, toinen puolestaan hirsirakenteinen ja jonkin verran ensimmäistä pienempi. Kerrosten väliin on rakennettu kapeat katonlappeet. Åkerblomin pääsisäänkäynti on sijoitettu nurkkaan ja eteläsivulla on veranta, jonka kulmat ovat viistetyt. Huvilan ympärillä levittäytyy melko suuri puisto näyttävine pengerryksineen. Åkerblomin eteläpuolinen uimaranta oli 1900-luvun alkupuolella ahkerassa käytössä.

Villa Åkerblom rappeutui pahoin 1900-luvun puolivälin tienoilla. 1960-luvulla Pohjola-yhtymä alkoi kunnostaa sitä, sisätilat peruskorjattiin 1978. Sittemmin omistajat ovat vaihtuneet; 2020-luvun alussa Villa Åkerblom toimi kokous- ja juhlatilana.

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. ↑  Villa Åkerblom Espoon opaskartalla
2. 1 2  Villa Åkerblomin historiaa *Villa-akerblom.fi*. Villa Åkerblom.  Arkistoitu 23.9.2020. Viitattu 13.10.2020.
3. 1 2  Härö, s. 132


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Villa Åkerblom (Q100696418)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | huvila |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Espoo |
|  |
| koordinaatit | 60°12′14″N 24°49′42″E﻿ / ﻿60.2038°N 24.8284°E﻿ / 60.2038; 24.8284 |
|  |
|  |

 |
**Puolan presidentinvaalit** pidettiin 20. kesäkuuta 2010. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla, jossa valituksi tulleen tulee saada enemmistö äänistä. Koska kukaan 17 ehdokkaasta ei saanut enemmistöä ensimmäisellä vaalikierroksella, pidettiin toinen vaalikierros 4. heinäkuuta 2010 kahden eniten ääniä saaneen välillä. Toiselle kierrokselle pääsivät Bronisław Komorowski, Kansalaisfoorumi (parlamentin puhemies, perustuslain määräämä väliaikainen presidentti sekä Jaroslaw Kaczyński, Laki ja oikeus (entinen pääministeri, edesmenneen presidentin kaksoisveli). Komorowski voitti vaalit 53 prosentilla toisen kierroksen äänistä.

Presidentinvaalit jouduttiin järjestämään ennenaikaisesti, koska Puolan edellinen presidentti Lech Kaczyński kuoli lento-onnettomuudessa 10. huhtikuuta 2010.

Presidentin ja monen muun samassa lento-onnettomuudessa kuolleen Puolan johtavan poliitikon kuolema aiheutti epätietoisuutta mahdollisista presidenttiehdokkaista. Lento-onnettomuudessa kuoli kaksi tulevien presidentinvaalien todennäköistä ehdokasta, eli istuva presidentti Kaczyński sekä vasemmistolaisen SLD:n Jerzy Szmajdziński. Virkaatekeväksi presidentiksi tullut parlamentin puhemies Bronisław Komorowski päätti vaalipäiväksi 20. kesäkuuta 2010.

Ehdokkaat
---------

Vaalien ensimmäisellä kierroksella oli 17 ehdokasta. Toiselle kierrokselle pääsivät Bronisław Komorowski, Kansalaisfoorumi (parlamentin puhemies, perustuslain määräämä väliaikainen presidentti sekä Jaroslaw Kaczyński, Laki ja oikeus (entinen pääministeri, edesmenneen presidentin kaksoisveli).

Lähteet
-------

1. ↑  Moderate's Win May Speed Economic Reform in Poland Time. Viitattu 2.9.2013.
2. ↑  Poland's snap presidential elections set for 20 June BBC News. Viitattu 2.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puolan presidentinvaalit 2010** Wikimedia Commonsissa
**Werner Rathmayr** (s. 26. tammikuuta 1972 Linz, Itävalta) on itävaltalainen, 1990-luvun alkupuolella maailman huippuihin kuulunut mäkihyppääjä.

Hän osallistui ensimmäisen kerran maailmancupin osakilpailuun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1989–1990 karsiutuen Innsbruckin ja Bischofshofenin kilpailuista. Joulukuussa 1990 Rathmayr selvitti tiensä karsinnasta kilpailuun Sapporon normaalimäessä, mutta ei päässyt toiselle kilpailukierrokselle. Seuraavana päivänä kilpailtiin suurmäessä, jossa hän sijoittui 30:nneksi.

Rathmayr voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1991, vuosi ensimmäisen kilpailunsa jälkeen. Normaalimäen voiton seuraksi tuli seuraavana päivänä myös suurmäen voitto. Joulukuun lopussa käynnistyi Keski-Euroopan mäkiviikko Saksan Oberstdorfissa, jonka kisan Toni Nieminen voitti ennen Rathmayria. Mäkiviikko jatkui Garmischissa, jossa Rathmayr sijoittui yhdeksänneksi. Innsbruckin kilpailussa sijoitus oli neljäs ja Bischofshofenissa jälleen yhdeksäs. Rathmayr oli mäkiviikon loppupisteissä kolmas Niemisen ja maanmiehensä Martin Höllwarthin jälkeen.

Kausi jatkui Rathmayrin kohdalla kahdella osakilpailuvoitolla ja kahdella palkintokorokepaikalla. Vaikka hän johti maailmancupia ennen Albertvillen talviolympialaisia, ei hän päässyt olympialaisissa kilpailemaan. Normaalimäkeen Itävalta valitsi neljä paremmin harjoituksissa hypännyttä miestä, ja kun Rathmayria ei valittu joukkuemäen kilpailuunkaan, lähti hän kesken kisojen kotiin. Olympialaisten jälkeen hän menetti maailmancupin johtonsa olympiavoittaja Toni Niemiselle ja sijoittui cupin loppupisteissä toiseksi.

Seuraava maailmancup-kausi 1992-1993 alkoi Ruotsin Falunista, jonka molemmat osakilpailut Rathmayr voitti. Falunin jälkeen hän oli vielä Ruhpoldingissa toinen sekä molemmissa Sapporon kilpailuissa myös toinen, joista suurmäen toinen tila jäi hänen uransa viimeiseksi palkintokorokepaikakseen. Kauden loppupisteissä Rathmayr oli neljäs 171 pisteellään.

Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Rathmayr hyppäsi helmikuussa 1997. Urallaan hän voitti 6 osakilpailua ja oli yhteensä 12 kertaa kolmen parhaan joukossa. Hän osallistui kaksiin lentomäen maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa sijoitukset olivat 18:s Tšekin Harrachovissa 1992 ja 24:s Slovenian Planicassa 1994.

Lähteet
-------

* Werner Rathmayr Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  STT: Rathmayr lähti kotiin.  *Turun Sanomat*, 15.2.1992, s. 23.
**Werner Johannes Starck** (10. heinäkuuta 1856 Antrea – 4. huhtikuuta 1921 Sortavala) oli suomalainen piirilääkäri ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä.

Starckin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, tilanomistaja, kollegiasessori Johan Wilhelm Starck (1797–1867) ja Matilda Augusta Lovisa Metén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Viipurin alkeisoppilaitoksesta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1877, filosofian maisteriksi 1878, lääketieteen kandidaatiksi 1880 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1886. Starck oli Juvan kunnanlääkärinä 1884–1887 ja oli silloin Suomen järjestyksessä toinen kunnanlääkäri. Myöhemmin hän toimi Mäntyharjun kunnanlääkärinä 1887–1889, Kankaan paperitehtaan tehtaanlääkärinä 1889-1891 ja Viipurin lääninsairaalan alilääkärinä 1891–1897. Viimeksi hän oli piirilääkärinä Sortavalassa vuodesta 1897 alkaen. Starck oli perustamassa vuonna 1881 Duodecim-seuraa. Hän oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1903 alkaen.

Starck oli naimisissa vuodesta 1883 oopperalaulajatar ja laulunopettaja Naëmi Ingmanin (1855–1932) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Werner Starck. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2 3  Jaakko Ignatius Duodecim-seura 125 vuotta jäsen n:o 10 : Werner Starck - Suomen järjestyksessä toinen kunnanlääkäri


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
C5-tyypin metrovaunu eli *Silverpilen*.
**Silverpilen** (suom. *Hopeanuoli*) on kaupunkitarinoiden mukaan Tukholman metrossa Ruotsissa kummitteleva metrojuna. Usein junan mainitaan koostuvan hopeankiiltäväkylkisistä C5-sarjan metrovaunuista. Vain yksi C5-sarjan juna on rakennettu, ja se koostui kahdeksasta vaunusta. Junayksikkö rakennettiin 1960-luvun puolessa välissä koeliikenteeseen, mutta se on korvattu uudemmalla kalustolla. Junan vaunuista kuusi romutettiin 1990-luvun lopussa.

*Silverpilen* oli liikenteessä vain harvoin, jolloin tuon hopeanhohtoisen junan näkeminen yöllä sai ihmisten mielikuvituksen heräämään. 1980-luvulla kerrottuja kaupunkitarinoita *Silverpilenistä* keräsi ruotsalainen folkloristi Bengt af Klintberg, ja tarinoita *Silverpilen*-aavejunasta kerrottiin ruotsalaisessa televisiosarjassa *Det spökar* 10. joulukuuta 1997.

Kaupunkitarinasta on useita versioita. Erään version mukaan aavemetrojuna liikennöi hylätyissä metrotunneleissa ja sen näkevät vain metron työntekijät. Toisen version mukaan aavemetrojunan voi nähdä keskiyön jälkeen ohittamassa asemaa suurella nopeudella. Jotkut väittävät *Silverpilenin* jopa pysähtyvän ottamaan matkustajia kyytiin, ja matkustajien katoavan viikoiksi, kuukausiksi ja jopa vuosiksi ennen kuin poistuvat aavejunasta. Kaupunkitarinoiden mukaan *Silverpilen* on joko tyhjä tai sen matkustajina on aaveita.

Eräät versiot kytkevät aavejunan metronlinjan 11 eli sinisen linjan käyttämättömään Kymlingen metroasemaan. Kymlingen asemalla on aaveaseman maine, sillä ihmiset sanovat että *vain kuolleet poistuvat junasta Kymlingessä*.
Dysonin pölypussiton pölynimuri DC07.
**Dyson Ltd** on vuonna 1992 James Dysonin perustama brittiläinen teknologiayhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa pölynimureita, käsienkuivaimia sekä lavattomia tuulettimia ja lämmittimiä. Sen tuotteita myydään yli 50 maassa, ja sillä on yli 3 100 työntekijää eri puolilla maailmaa. Dysonin perustaja James Dyson valmisti DC01-imuristaan 5 127 prototyyppiä työpajassaan talonsa takana ennen kuin hyväksyi sen toimivaksi tuotteeksi ja lanseerasi sen markkinoille.*lähde?*

Sykloniteknologia
-----------------

Dyson-pölynimurit käyttävät sykloniteknologiaa pölyn ja muiden hiukkasten erottamiseen ilmavirrasta. Likainen ilma imetään kartiomaiseen, sykloniksi kutsuttavaan säiliöön, missä se joutuu voimakkaaseen ilmapyörteeseen. Keskipakoisvoima heittää hiukkaset ulos ilmavirrasta säiliön seinille, josta ne putoavat pölysäiliöön. Pölynimurissa on useita syklonipyörteitä. Parhaimmillaan keskipakoisvoima on jopa 100 000 G:n suuruinen.*lähde?*

Air Multiplier -teknologia
--------------------------

Dyson Air Multiplier ja Dyson Hot käyttävät Air Multiplier -teknologiaa, jolloin ne voivat puhaltaa ilmaa ilman perinteisiä tuulettimien lapoja. Ilma imetään sisään tuulettimen jalan alaosasta pienen tuulettimen avulla ja puhalletaan ulos pienestä lovesta ympyrän reunalla. Ympyrä sekoittaa ilmavirran niin, että sen nopeus 15-kertaistuu tuulettimissa ja kuusinkertaistuu Dyson Hot -lämmittimessä tarjoten jatkuvan ilmavirran.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dyson (yhtiö)** Wikimedia Commonsissa
Koiraspuolinen kyläleski. Kuva häkkilinnusta.
**Kyläleski** (*Vidua chalybeata*) on leskien heimoon kuuluva pieni afrikkalainen varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Philipp Ludwig Statius Müller 1776.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 11–12 cm. Koiraan höyhenpuku on musta, tukeva siemensyöjän nokka on luunvalkoinen ja koivet ovat punaiset. Naaras on ruskea ja muistuttaa punajalkaista varpusnaarasta. Nuori lintu muistuttaa naarasta väritykseltään, ollen kuitenkin hieman vaaleampi, ja siltä puuttuu vaalea silmäkulmanjuova. Laulu esitetään korkealta paikalta ja siinä esiintyy kylälesken pääisäntälajin ruusupeipon (*Lagonosticta senegala*) laulunosia.

Esiintyminen
------------

Kyläleski elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa noin 10 miljoonan neliökilometrin suuruisella alueella. Laji on paikkalintu ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Kyläleski on kulttuuriseuralainen, joka elää kylien ja taajamien liepeillä sekä savanneilla ja avoimilla ruohomailla.

Lisääntyminen
-------------

Kyläleski on pesäloinen, joka munii ruusupeipon pesään 2–4 valkoista munaa, jotka ovat aavistuksen suurempia kuin ruusupeipon munat. Kyläleski ei poista ruusupeipon omia munia, ja poikaset kasvavat samassa pesässä. Kylälesken poikasen kita on samannäköinen kuin ruusupeipon poikasen. Haudonta kestää noin kymmenen päivää.

Ravinto
-------

Kyläleski on siemensyöjä, joka syö myös viljaa.

Lähteet
-------

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8
* Oiseaux
* HBW, videoita

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Vidua chalybeata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.1.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q941573
* Wikispecies: Vidua chalybeata
* BirdLife: 22719936
* BOLD: 30447
* CoL: 7FSG2
* BOW: vilind
* eBird: vilind
* Euring: 35460
* GBIF: 2484613
* iNaturalist: 14010
* IRMNG: 11303913
* ITIS: 563663
* IUCN: 22719936
* NBN: NHMSYS0020789120
* NCBI: 81927
* TSA: 18561
* Xeno-canto: Vidua-chalybeata

 |

 |
**Silvermatalikko** (engl. *Silver Bank*; esp. *Banco de la Plata*) on Atlantin valtameressä Dominikaanisen tasavallan pohjoispuolella sijaitseva matala vesialue. Alue muodostuu lähes veden pinnan tasolle nousevasta merenpohjasta sekä koralliriutoista. Matalikon pohjoisosassa on pintahylkynä rahtilaiva *Polyxeni*. Hylyssä saa vierailla ainoastaan hallituksen luvalla. Alueelle on vuosisatojen aikana uponnut useita aluksia, näistä tunnetuin lienee espanjalainen aarrelaiva Nuestra Señora de la Concepción, joka ajoi karille 31. lokakuuta 1641 ja upposi.

Koska Silvermatalikko on matalavetinen alue, se on myös vaaratekijä merenkulun turvallisuudelle. Alueelle suuntaavien veneilijöiden on pyydettävä lupa.

Alue kuuluu Dominikaaniseen tasavaltaan. 14. lokakuuta 1986 Dominikaanin tasavalta perusti Silver Bank Sanctuary -nimisen suojelualueen merinisäkkäille. 5. heinäkuuta 1996 Dominikaanisen tasavallan presidentti antoi määryksen suojelualueen laajentamisesta. Alue on ollut pitkään valaiden lisääntymisalue. Turistit pääsevät alueelle opastettujen kierrosten aikana seuraamaan valaita sekä muita eläimiä.

Silvermatalikon kaakkoispuolella sijaitsee Navidadmatalikko, jonka myös kuuluu Dominikaaniselle tasavallalle. Maantieteellisesti sekä Silver- että Navidadmatalikot kuin myös luoteessa sijaitseva Mouchoirmatalikko kuuluvat Bahamasaariin.

Aiheesta muualla
----------------

* Silverbank.de
* Island Expedition
* Aquatic Adventures
* WhaleRoute.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Silverbank Humpback Whales
* Áreas protegidas de la República Dominicana - Santuario de los Bancos de la Plata y de la Navidad
**The Archies** oli fiktiivinen animoitu yhdysvaltalainen purukumipop-yhtye, joka esiintyi piirrossarjassa *The Archie Show* (Suomessa sarjan nimihahmo Archie Andrews tunnettiin nimellä Justus). Yhtyeen musiikin esitti ryhmä studiomuusikkoja.

The Archiesin musiikin tekijätiimin kokosi promoottori Don Kirshner. Hänet palkattiin vuonna 1967 musiikilliseksi valvojaksi CBS:n lauantaiaamujen piirrossarjaan *The Archie Show*, jossa esitettiin uusi laulu joka viikko. Kirshner kokosi tiimin, jossa olivat muun muassa tuottaja-lauluntekijä Jeff Barry, lauluntekijä Ellie Greenwich sekä laulajat Ron Dante ja Jeannie Thomas.

Archiesin ensisingle "Bang Shang-a-Lang" jäi hiukan top-20:n ulkopuolelle. Tuottaja Barry palkkasi lauluntekijäksi Andy Kimin ja otti Jeannie Thomasin tilalle Toni Winen. Singlestä "Sugar, Sugar" tuli vuoden 1969 Billboardin ykkössingle ja Yhdysvaltain listaykkönen neljäksi viikoksi. Myös kappale "Jingle Jangle" nousi top-10:een, mutta sen jälkeen Archiesin listamenestys hiipui. Yhtyeen viimeinen top-40-hitti tuli keväällä 1970. Barry jätti yhtyeen saman vuoden lopussa, ja seuraavana vuonna ryhmä hajosi.

Laulaja Ron Dante otti yhtyeen nimen takaisin käyttöön vuonna 2008. Hän otti naislaulajiksi Danelle van Zylin ja Kelly-Lynnin, ja yhtye julkaisi albumin *The Archies Christmas Party*.

Diskografia
-----------

### Albumit

* The Archies (1968)
* Everything's Archie (1969)
* Jingle Jangle (1969)
* Sunshine (1970)
* The Archies Greatest Hits (1970)
* This is Love (1971)
* The Archies Christmas Album (2008)

### Singlet

* Bang-Shang-A-Lang (1968)
* Feelin' So Good (S.K.O.O.B.Y.-D.O.O.) (1968)
* Sugar, Sugar (1969)
* Jingle Jangle (1969)
* Who's Your Baby (1970)
* Sunshine (1970)
* Together We Two (1970)
* This is Love (1971)
* A Summer Prayer for Peace (1971)
* Love Is Living in You (1972)
* Strangers in the Morning (1972)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Steve Huey: The Archies Artist Biography *AllMusic*. Viitattu 25.8.2019.
**Trump: The Art of the Deal** on Yhdysvaltain presidentin, liikemies Donald Trumpin yhdessä toimittaja Tony Schwartzin kanssa kirjoittama, vuonna 1987 julkaistu muistelmateos, joka sisältää myös liikeneuvoja. Teos menestyi erinomaisesti; se oli 48 viikkoa *The New York Timesin* bestsellereiden listalla ja 13 viikkoa kyseisen listan ensimmäisellä sijalla. *The Art of the Deal* on käännetty yli kymmenelle eri kielelle.

Kirjan alku kuvaa Trumpin lapsuutta New Yorkin Queensissa ja sen jälkeen hänen uraansa Brooklynissä ja Manhattanilla. Kirjan julkaisi Random House -kustantamo marraskuun 1. päivänä 1987, ja *New York* -lehti julkaisi kirjasta otteita.

Tony Schwartz, toinen kirjan kirjoittajista, on kertonut jälkeenpäin hävenneensä kirjan kirjoittamista. Hänen mukaansa kirja olisi hyvin erilainen, jos se olisi kirjoitettu vuonna 2016; kun häneltä kysyttiin, mikä sen nimi olisi, Schwartz vastasi: "The Sociopath" (*Sosiopaatti*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Mayer, Jane: Donald Trump's Ghostwriter Tells All *The New Yorker*. Viitattu 18.2.2017. (englanniksi)
**Silverado** (engl. *Silverado*) on vuonna 1985 valmistunut yhdysvaltalainen humoristinen lännenelokuva, jonka on ohjannut Lawrence Kasdan. Elokuvan pääosissa näyttelevät Kevin Kline, Scott Glenn, Danny Glover ja Kevin Costner. Sivurooleissa nähdään monia tunnettuja näyttelijöitä kuten Brian Dennehy, Rosanna Arquette, Jeff Goldblum ja Linda Hunt. Myös John Cleese tekee pienen mutta hauskan sivuroolin rauhaa rakastavana sheriffinä.

Juoni
-----

Mestariampuja Emmett (Scott Glenn) ja hänen kirkasotsainen pikkuveljensä Jake (Kevin Costner) sekä Emmettin vanha ystävä Paden (Kevin Kline) ja heidän uusi tuttavansa Mal (Danny Glover) päätyvät sattumoisin samaan seurueeseen ja saapuvat lopulta kaikki kaupunkiin nimeltä Silverado. Pikkukaupunkia hallitsee häikäilemätön karjatilallinen Ethan McKendrick (Ray Baker) yhdessä korruptoituneen ja öykkärimäisen sheriffi Cobbin (Brian Dennehy) kanssa. Nelikko ei alistu Silveradossa vallitsevaan hirmuvaltaan, vaan aloittaa taistelun vääryyttä vastaan.

Arvostelut
----------

*Silverado* sai yleisesti myönteisiä arvosteluja. Tietokirjailija Olle Bergmanin mukaan *Silverado* on *Kalpean ratsastajan* ohella 1980-luvun merkittävimpiä lännenelokuvia.

Elokuvauutisten kriitikko antaa elokuvalle kolme tähteä ja kirjoittaa arvostelussaan: "Silverado on loppujen lopuksi hyvin yksinkertainen, mustavalkoinen ja hieman lapsellinen tarina sankareista ja roistoista. – Värikkään saati yllätyksellisen juonen sijaan elokuva keskittyy kertomaan näiden miesten keskinäisistä suhteista (ja kunnioituksesta) sekä taistelusta oikeuden ja amerikkalaisuuden puolesta aivan samaan tapaan kuin lukuisat muutkin lännenfilmit."

Lähteet
-------

1. ↑  Silverado *Turner Classic Movies*. Viitattu 20.10.2019.
2. ↑  Silverado 1985 *Metacritic*. Viitattu 20.10.2019.
3. ↑  Bergman, Olle: Valkokankaan villi länsi.  *Historia*, nro 2/2008.  Storia Kustannus Oy.
4. ↑  Silverado (1985) *Elokuvauutiset*.  19.07.2017. Viitattu 20.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Silverado* Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
**Theo Janssen** (s. 27. heinäkuuta 1981 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vasenjalkainen Janssen tunnetaan erityisesti hyvänä vapaapotkujen antajana.

Seurajoukkueura
---------------

Janssen on Vitessen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 12. joulukuuta 1998. Kauden 2003–2004 hän pelasi lainalla belgialaisessa Genkissä. Vitesse-aikanaan häntä vaivasivat loukkaantumiset ja pelikiellot. Kesällä 2008 Janssen siirtyi Twenteen.

### Auto-onnettomuus

Marraskuussa 2009 Twente hyllytti Janssenin kahdeksi kuukaudeksin, kun hän jäi kiinni autolla ajamisesta alkoholin vaikutuksen alaisena. Tilanne johti onnettomuuteen, jossa Jansenin kyydissä ollut entinen ammattilaismaalivahti Kevin Moeliker joutui sairaalaan. Moeliker oli koomassa muutamia päiviä. Hän menetti onnettomuudessa toisen korvansa.

Maajoukkueura
-------------

Janssen teki ensiesiintymisensä Alankomaiden maajoukkueessa elokuussa 2006 ottelussa Irlannin tasavaltaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Zwaar auto-ongeluk: Theo Janssen had te veel gedronken Elsevier. Viitattu 21.10.2010. (hollanniksi)
2. ↑  'Moeliker verloor oor bij auto-ongeval Theo Janssen' AD Sportwereld. Viitattu 21.10.2010. (hollanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Janssenin tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |

 |
**Lefkátas** (kreik. Λευκάτας; myös *Lefkáta*) eli *Doukáto* (Δουκάτο) tai *Kávos tis Kyrás/Nirás* (Κάβος της Κυράς/Νιράς) on niemi Lefkaksen saarella Kreikassa. Se on saaren eteläisin kärki ja sitä ympäröi Joonianmeri. Hallinnollisesti niemi kuuluu Lefkaksen kuntaan.

Lefkátaksen niemi sijaitsee Lefkaksen lounaisosassa ja työntyy kohti Kefalonián saarta. Niemeä reunustavat noin 60 metriä korkeat vaaleat kalliojyrkänteet. Niemeltä on hyvä näkymä Kefaloniálle ja Ithakalle. Niemen länsirannikolla sijaitsevat Pórto Katsíkin ja Egkremnoín rannat.

Lefkátaksen niemeä.
Homeros kutsui todennäköisesti samaa niemeä "valkoiseksi kallioksi". Niemi on ollut kultti- ja uhripaikka jo mykeneläisellä ajalla. Antiikin ajalla paikan kultin syrjäytti Apollon Leukataksen kultti ja niemen kärjessä oli tälle omistettu temppeli. Kerrotaan, että paikalla olisi heitetty mereen vankeja, joiden kehon ympärille sidottiin lintuja ja hyöheniä. Jos nämä selvisivät hypystä, heidät armahdettiin. Toisaalta kerrotaan, että niemen kärjessä olisi myöhemmin suoritettu kulttimenoja, joihin kuului vapaaehtoinen hyppääminen mereen jyrkänteeltä epäonnisesta rakkaudesta toipumiseksi. Legendan mukaan myös runoilijatar Sapfo olisi suorittanut tällaisen hypyn paikalla. Joidenkin versioiden mukaan hänen tapauksessaan kyseessä olisi kuitenkin ollut itsemurha mereen hyppäämällä.

Nykyisin niemen kärjessä on valkoinen majakka, joka on suurin piirtein antiikin aikaisen temppelin paikalla. Majakka rakennettiin alun perin vuonna 1890. Se tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1950 ja rakennettiin uudelleen vuonna 1956. Majakan korkeus on 14 metriä ja merenpinnasta laskettuna 70 metriä. Temppelistä on jäljellä vain vähäisiä jäänteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cape Lefkata *Lefkada Guide App*.  Arkistoitu 16.8.2016. Viitattu 30.5.2016.
2. ↑  Apollo Temple, Lefkata *Wonder Greece*. Viitattu 30.5.2016.
3. ↑  "Lefkada / Lefkas", *Greek Island Hopping 2008*, s. 586–589. Thomas Cook Publishing, 2008. ISBN 978-1-84157-839-2.
4. ↑  Λευκάτας ο «Ιερός» Βράχος της Λευκάδας *Aroma Lefkadas*. Viitattu 30.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lefkátas** Wikimedia Commonsissa
**Puolan lentopalloliiga** (puo. *Plus Liga*) on Puolan lentopallon miesten pääsarja. Liigassa pelaa 10 joukkuetta, jotka pelaavat kaksinkertaisen runkosarjan, jonka jälkeen tulevat pudotuspeliottelut sekä finaaliottelut. 

Vuosina 1954–2000 liiga oli osittain amatööriliiga, mutta vuodesta 2000 lähtien kaikki joukkueet ovat olleet liigassa täysin ammattilaisjoukkueita.

Historia
--------

Kaudella 1929 pelattiin ensimmäisen kerran Puolassa miesten lentopalloliigaa. Tuolloin voittajaksi selviytyi lopulta YMCA Łódź. YMCA Łódź sekä AZS Varsova alkoivat taistella mestaruuksista lähes yksistään liigan alkuvuosina. Varsovaan mestaruuksia meni ennen toista maailmansotaa neljä. Toinen maailmansota keskeytti lentopalloliigan vuosiksi 1939-1946. Kun liiga palasi tauolta jatkoi AZS Varsova mestaruusputkeaan ja voitti lähes joka vuosi maan mestaruuden. 

Suurin muutos liigassa tapahtui kaudella 1954, jolloin se muuttui osittain ammattilaissarjaksi. Kaudella 2000 siitä tuli pelkästään ammattilaisliiga.

Joukkueet kaudella 2020–2021
----------------------------

* Skra Bełchatów
* Resovia Rzeszów
* Jastrzębski Węgiel
* ZAKSA Kędzierzyn-Koźle
* AZS Olsztyn
* VERVA Warszawa
* Warta Zawiercie
* GKS Katowice
* Ślepsk Suwałki
* Stal Nysa
* Cuprum Lubin
* Trefl Gdańsk
* Czarni Radom
* MKS Będzin

Liigan mestarit
---------------

**Ammattilaisliigan mestarit vuodesta 2000/01 lähtien:**

* 2000/01 : Mostostal-Azoty Kędzierzyn-Koźle

* 2001/02 : Mostostal-Azoty Kędzierzyn-Koźle

* 2002/03 : Mostostal-Azoty Kędzierzyn-Koźle

* 2003/04 : Ivett Jastrzębie Borynia

* 2004/05 : Skra Bełchatów

* 2005/06 : Skra Bełchatów

* 2006/07 : Skra Bełchatów

* 2007/08 : Skra Bełchatów

* 2008/09 : Skra Bełchatów

* 2009/10 : Skra Bełchatów

* 2010/11 : Skra Bełchatów

* 2011/12 : Asseco Resovia Rzeszów

* 2012/13 : Asseco Resovia Rzeszów

* 2013/14 : Skra Bełchatów

* 2014/15 : Asseco Resovia Rzeszów

* 2015/16 : ZAKSA Kędzierzyn-Koźle

* 2016/17 : ZAKSA Kędzierzyn-Koźle

* 2017/18 : Skra Bełchatów

* 2018/19 : ZAKSA Kędzierzyn-Koźle

* 2020/21 :

Mestaruustaulukko
-----------------

(2020 mennessä)

* 9 mestaruutta - Skra Bełchatów
* 6 mestaruutta - ZAKSA Kędzierzyn-Koźle
* 3 mestaruutta - Resovia Rzeszów
* 1 mestaruus - Jastrzębski Węgiel

Muuta
-----

Suomalaisista Puolan lentopalloliigassa ovat esiintyneet Petteri Laurila, ja Janne Heikkinen, joka edelleen jatkaa uraansa liigassa. Heikkinen on voittanut mestaruuden Skra Bełchatówin riveissä kaksi kertaa peräkkäin. Hänet on valittu lisäksi Puolan liigassa All-Stars joukkueeseen, ja parhaimmaksi torjujaksi. Laurila voitti Puolassa pelatessaan hopeaa kaudella 2004–2005.
Glyndebournen ooppera. Kuva vuodelta 2007.
**Glyndebournen oopperafestivaali** (*Glyndebourne Festival Opera*, [ɡlaɪndbɔːn]) on vuosittain järjestettävä musiikkitapahtuma Sussexissa, Englannissa.

Historia
--------

Glyndebournen oopperafestivaalin perustivat vuonna 1934 urkutehtailija sir John Christie ja hänen vaimonsa Audrey Mildmay rakennuttamalla Glyndebournen maatilalle 300-paikkaisen oopperarakennuksen. Katsomoa laajennettiin useasti, ja vuoteen 1977 mennessä istumapaikkoja oli jo 850. Vuonna 1994 Glyndebourneen avattiin uusi 1 200-paikkainen oopperatalo. Glyndebournessa on muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta järjestetty oopperajuhlat kesäisin vuodesta 1934 lähtien. Avajaisnäytännössä 28. toukokuuta 1934 esitettiin *Figaron häät*; sama ooppera oli uuden oopperatalon avajaisnäytäntönä 28. toukokuuta 1994. Aluksi Glyndebournessa esitettiin pääosin vain Mozartin sävellyksiä. Myöhemmin siellä on esitetty myös muun muassa Gluckin, Richard Straussin, Stravinskyn ja Brittenin teoksia. Oopperajuhlille on vuosien aikana kiinnitetty eri puolilta maailmaa laulutaiteilijoita, kapellimestareita ja ohjaajia. Glyndebournen oopperafestivaali on saavuttanut taiteellisesti korkeatasoisilla esityksillään huomattavan maineen. Juhlien kulta-aika oli 1930-luvulla, jolloin toimintaa johti kapellimestari Fritz Busch.

Taiteelliset johtajat
---------------------

* Fritz Busch (1934–1951)
* Vittorio Gui (1952–1963)
* John Pritchard (1964–1977)
* Bernard Haitink (1978–1988)
* Andrew Davis (1989–2000)
* Vladimir Jurowski (2001– )

Lähteet
-------

1. 1 2  *Media Musiikki*. Helsinki: Tammi, 1983. ISBN 951-30-5436-5.
2. 1 2  A brief history of Glyndebourne Glyndebourne.com.  Arkistoitu 23.1.2011. Viitattu 5.3.2011. (englanniksi)
3. ↑  Early years Glyndebourne.com.  Arkistoitu 23.1.2011. Viitattu 5.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  New opera house Glyndebourne.com.  Arkistoitu 23.1.2011. Viitattu 5.3.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Glyndebourne** Wikimedia Commonsissa

* Glyndebournen oopperafestivaalin verkkosivut (englanniksi)

* Suomalainen Aulikki Glyndebournen linnassa, Suomen Kuvalehti, 19.06.1937, nro 25, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Glyndebournen ooppera. Mr. John Christie, Glyndebournen "omituinen mies", Helsingin Sanomat, 01.05.1938, nro 116, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Society Hillin asuintaloja.
**Society Hill** on Philadelphian kaupunginosa lähellä kaupungin keskustaa. Society Hillin alueella on Yhdysvaltain parhaiten säilynyt 1700-luvun ja 1800-luvun alun arkkitehtuurin keskittymä.

Society Hill käsittää käytännössä William Pennin alkuperäisen kaupungin kaakkoisosan. Se sai nimensä Free Society of Tradersilta, joka oli siirtokunnan kehityksen huolehtimiseen vuonna 1682 perustettu yritys. Penn myönsi yritykselle noin 40,5 hehtaaria maita, johon kuului kukkula, jota alettiin kutsua nimellä Society’s Hill. Aluetta alettiin kutsua samalla nimellä, vaikka yritys lopetti toimintansa 1723.

Society Hill oli 1800-luvun puoliväliin asti melko vakaa yhteisö, jossa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti eriasemaiset henkilöt asuivat lähekkäin. Philadelphian joukkoliikenne kehittyi 1800-luvulla, ja koko kaupungissa alkoi muuttoliikenne vuosisadan loppupuolella, kun hyvätuloiset alkoivat muuttaa uusille asuinalueille. Society Hilliin saapui 1890- ja 1900-luvuilla uusia asukkaita Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Italiasta. Monet uudet asukkaat muokkasivat talojen pohjakerroksista kauppoja, mutta alueelta ei kuitenkaan laajamittaisesti purettu vanhoja rakennuksia uusien tieltä.

Vaikka Society Hillillä pyrittiin kohentamaan rappeutuvia taloja, alueen kunto heikkeni selvästi 1900-luvun alussa. Se oli 1950-luvulle mennessä slummiutunut pahoin, ja siellä asui lähinnä maahanmuuttajia ja vähemmistöjä. Toisen maailmansodan jälkeen Philadelphiassa tarvittiin lisää asuinrakennuksia, ja kaupungin päättäjät ottivat Society Hillin kohteekseen. He totesivat alueen potentiaalin koko kaupungin uudistajana. Society Hillillä aloitettiin 1958 liittovaltion rahoituksella laajamittaiset uudistustyöt. Se oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa toteutettuja asuinalueiden uudistuksia, joka keskittyi vanhojen rakennusten restaurointiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Society Hill Historic District (pdf) Preservation Alliance for Greater Philadelphia.  Arkistoitu 11.11.2011. Viitattu 15.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Society Hill (Philadelphia)** Wikimedia Commonsissa

* Society Hill Civic (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Sobraonin taistelu** oli ensimmäisen sikhisodan aikana 10. helmikuuta 1847 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittijoukkojen välillä Sobraonissa Sutlejjoen varrella. Taistelu päättyi brittien voittoon ja se jäi sodan viimeiseksi yhteenotoksi.

Tausta
------

Britit olivat voittaneet sikhien armeijan Aliwalin taistelussa 28. tammikuuta 1846. Sikhit olivat tappionsa jälkeen vetäytyneet Sobraoniin, joka oli heidän viimeinen sillanpäänsä Sutlejjoella. Sikhiarmeijaan kuului noin 30 000 miestä ja 67 tykkiä. He olivat järjestäytyneet linnoitettujen asemien taakse puoliympyrän muotoiseen muodostelmaan, jonka kärjet olivat joella.

Brittien Intian ylipäällikkö kenraaliluutnantti Hugh Gough sai täydennyksiä ja liittyi yhteen kenraalimajuri Harry Smithin joukkojen kanssa. Tämän jälkeen britit aloittivat etenemisen kohti Sobraonia.

Taistelu
--------

Taistelu aikalaispiirroksessa.
Taistelu Sobraonissa alkoi brittien tykistön keskityksellä kello 7.00 aamulla 10. helmikuuta 1846. Tykistön vaikutus jäi kuitenkin pieneksi sikhien rakennuttamien linnoitteiden takia. Kun tykistön ammukset olivat loppuneet kello 10.00 kenraalimajuri Robert Dick päätti hyökätä. Tämä siitäkin huolimatta, että alun perin Harry Smithin piti tehdä ennen päähyökkäystä valehyökkäys sikhien vasempaa sivustaa ja keskustaa vastaan.

Dickin hyökkäys näytti aluksi sujuvan melko hyvin, mutta sikhien tehtyä vastahyökkäyksen hänen joukkonsa lyötiin takaisin. Myös Smithin ja Gilbertin tekemät hyökkäykset lyötiin takaisin. Lopulta Dickin joukkojen onnistui uudella yrityksellä vallata osa sikhien asemista. Myös muut joukot käyttivät tilannetta nyt hyväkseen. Sikhiarmeijalla oli ollut Sutlejjoen ylittänyt ponttoonisilta, joka oli nyt vahingoittunut estäen paon joen yli. Sikhit kävivätkin taistelua erityisen epätoivoisesti. Kumpikaan osapuoli ei osoittanut armoa toiselle. Sikhien oikealla siivellä brittien onnistui räjäyttää reikä sikhien linnoitteisiin, josta vyöryi nyt brittijoukkoja. Lopulta taistelu päättyi brittien voittoon.

Seuraukset
----------

Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan viimeinen taistelu. Sikhiarmeija menetti koko tykistönsä ja noin 8 000–10 000 miestä kaatuneina. Osa kaatuneista oli hukkunut Sutlejjokeen. Joen virtauksen kuvailtiin tukkeutuneen siinä kelluvista ruumiista. Brittien tappiot olivat 320 kaatunutta ja 2 063 haavoittunutta. Lopulta saavutetusta voitosta huolimatta etenkin Goughia arvosteltiin tykistön tehottomasta käytöstä ja johdon puutteesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Harold E. Raugh, Jr: *The Victorians at war, 1815–1914: an encyclopedia of British military history*, s. 307-308. ABC-CLIO, 2004. ISBN 1-57607-926-0. (englanniksi)
**Zirós** (kreik. Ζηρός eli Λίμνη Ζηρού, *Límni Ziroú*) on järvi Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 0,42 neliökilometriä, keskisyvyys noin 20 metriä ja suurin syvyys suhteellisen suuri järven kokoon nähden, 53 metriä.

Zirós-järveä.
Zirós-järvi sijaitsee siitä nimensä saaneessa Ziróksen kunnassa Prévezan alueyksikössä, linnuntietä noin 4,5 kilometriä luoteeseen Filippiádasta. Järvi saa vetensä jokien sijaan maanalaisista lähteistä. Sen uskotaan olleen alun perin luolajärvi, jonka katto romahti noin 10 000 vuotta sitten. Paikallisessa kansantarussa järven synty kytketään Sodoman ja Gomorran tapahtumien kaltaiseen mullistukseen. Järven nimi on slaavilaista alkuperää ja tarkoittaa yksinkertaisesti järveä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Λίμνη Ζηρού *Natura Graeca*. Viitattu 20.5.2019.
2. ↑  Ζηρός: Η λίμνη και ο μύθος της *Arti News*.  Arkistoitu 24.10.2019. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zirós** Wikimedia Commonsissa
Teho-pakkausten jakoa tukkikämpällä vuonna 1947. Kuvaaja Mauno Mannelin. Digitoitu Johannes Moision negatiivikokoelmasta.
**Teho-pakkaus** oli Suomessa vuosina 1945–1947 käytössä ollut metsätyöntekijöille varattu elintarvike- ja nautintoainepakkaus, joka sisälsi säännöstelyn kohteina tuolloin olleita kahvia, sokeria ja tupakkaa. 

Teho-pakkaus syntyi Metsäasiain keskusjohdon ja kansanhuoltoministeriön yhteistyönä. Sen tarkoituksena oli toimia kannustimena työtehon parantamiseen metsätyömailla. Pakkaus sisälsi 150 grammaa kahvia, 200 grammaa sokeria sekä 5 laatikkoa Työmies-savukkeita. Vuoden 1945 Teho-pakkauksen Joulupaketissa sokerin tilalla oli sama määrä suklaata.  Pakkaus oli aluksi maksullinen ja erityisesti sen saaminen edellytti tiettyä työsuoritusta. Pakkauksen saadakseen metsätyömiehen täytyi hakata neljä pinokuutiometriä puita päivittäin kahden työviikon ajan. Pakkauksia valmistettiin 1 760 000 kappaletta vuosina 1945–1947.

Lähteet
-------

* Lindroos, Heikki: *Puuta mottiin: puuhuoltoa sodan varjossa 1939–1947*. Rauma (painopaikka): H.Lindroos (omakustanne), 1993. ISBN 952-90-4502-6.
* Paakkala, K.: *Muistelmia sota-ajan savotoinnista ja Metsätyömaiden muonitustoimistosta*. , 1972.
* Vesterinen, Jukka: *Metsäkoneita Suomessa ja Suomesta 1910–2000: missä ääntä, siellä voimaakin*, s. 47–48. Helsinki: Alfamer, 2011. ISBN 978-952-472-105-9.

### Viitteet

1. ↑  Vesterinen 2011, 48
2. ↑  Lindroos 1993, 153–154;Paakkala 1972
**Sillon** (ranskaa, = 'uurre') oli entisen upseerin Marc Sangnierin 1895 Ranskassa perustama, pyrkimyksiltään tasavaltalais-kansanvaltainen katolinen yhdistys. Sillonin toiminta oli aluksi yksinomaan sosiaalista laatua. Mutta sen jälkeen kun valtio ja kirkko Ranskassa erotettiin 1905 toisistaan kokonaan, sen ohjelmaan tuli tasavaltaisen kansanvallan ihanteiden ja katolisuuden periaatteiden keskinäisen sopusoinnun aikaansaaminen Ranskan katolisuuden elvyttämiseksi katolilaisten vapaalla valtiollisella ja sosiaalisella toiminnalla. Näin Sillon muuttui yhä enemmän luonteeltaan poliittiseksi puolueeksi. Paavi Pius X vaati 1910 kirjeellään sillon-liikkeen alistamista kirkon viranomaisten määräysvaltaan. Liike lakkautettiin. Edistääkseen näkemystään sosiaalisesta katolisuudesta Sangnier perusti 1912 sen seuraajaksi järjetön Ligue de la jeune République. Vuonna 1936 sen nimeksi tuli Parti de la Jeune République, ja 1985 se lopetti toimintansa mutta sitä ei lakkautettu kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Sillon. Tietosanakirja osa 8. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916
2. ↑  Notre Charge Apostolique (Our Apostolic Mandate) catholicculture.org, viitattu 4.10.2020 (englanniksi)
3. ↑  Dietrich von Hildebrand, My Battle against Hitler (Arkistoitu – Internet Archive) s. 23 Hildebrandproject.org (englanniksi)
4. ↑  Jeune république. France, Bnf, viitattu 4.10.2020 (ranskaksi)
**Tehdäänpä silta** (televisioesityksessä **Lasketaan laituriin**, ruots. *Att angöra en brygga*) on ruotsalainen absurdi komediaelokuva vuodelta 1965.

"Hasse och Tage" -nimellä tunnetun koomikkoparin (Hans Alfredson ja Tage Danielsson) vain vähän dialogia sisältävässä elokuvassa nelihenkinen purjehdusseurue yrittää kerta kerran jälkeen epätoivoisesti rantautua saaressa odottaviin rapujuhliin. Saareen päässeillä on ravut, veneessä ovat viinat. Kun rantautuminen ei millään onnistu, katastrofi seuraa: veneilijät joutuvat juomaan viinat ilman rapuja ja saareen päässeet syömään rapunsa ilman virvokkeita. Kun vene lopulta pääsee rantaan, on kaikki jo liian myöhäistä.

Elokuvan muita näyttelijöitä ovat Monica Zetterlund, Birgitta Andersson, Katie Rolfsen, Lars Ekborg ja Gösta Ekman.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elokuva: Lasketaan laituriin, Yle Areena. Viitattu 4.9.2016.
2. ↑  Tehdäänpä silta Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi), Handling

Aiheesta muualla
----------------

* *Tehdäänpä silta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Tehdäänpä silta* Elonetissä.