recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jupiterin retrogradisten kuiden ryhmiä; Aninke on kuvassa alavasemmalla. Vaaka-akseli osoittaa etäisyyttä Jupiterista, pystyakseli inklinaatiota. Rengas kertoo ryhmän suhteellisesta koosta. Kaukaisin tavallinen kuu Callisto on kuvassa vertailukohtana. 
**Ananke-ryhmä** on joukko Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertäviä kuita, joilla on samankaltainen rata Ananken kanssa, ja joiden alkuperän on oletettu olevan sama.

Ryhmän kuiden etäisyys Jupiterista vaihtelee 19 300 000–22 700 000 kilometrin välillä. Ratojen inklinaatiot ovat väliltä 145,7°–154,8° ja eksentrisyydet väliltä 0,02–0,28.

Ryhmän ydinjäsenet suurimmasta pienimpään

* Ananke
* Praxidike
* Iocaste
* Harpalyke
* Thyone
* Euanthe
* Euporie

Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni on päättänyt, että kaikille retrogradisille kuille annetaan e-päätteinen nimi ja se koskee myös tätä ryhmää.

Alkuperä
--------

Kuuryhmä on todennäköisesti ollut alun perin yhtä asteroidia, joka törmäyksen seurauksena on hajonnut moneen osaan.

Kuiden kokoon perustuen on päätelty, että alkuperäisen asteroidin koko olisi ollut noin 28 kilometriä. Luku on lähes sama kuin Ananken halkaisija, joten törmäys, jossa kuuryhmä syntyi, ei ole voinut olla kovin raju.

Jupiterin kuut

|  |  |
| --- | --- |
| Amalthea-ryhmä | 
* Metis
* Adrastea
* Amalthea
* Thebe

 |
| Galilein kuut | 
* **Io**
* **Europa**
* **Ganymedes**
* **Kallisto**

 |
| Themisto-ryhmä | 
* Themisto

 |
| Himalia-ryhmä | 
* Leda
* Himalia
* Lysithea
* Elara

 |
| Carpo-ryhmä | 
* Carpo
* *S/2003 J 12*
* *S/2011 J 1*

 |
| Ananke-ryhmä | 
* Ananke
* Praxidike
* Harpalyke
* Iocaste
* Euanthe
* Thyone
* Euporie
* *S/2003 J 3*
* *S/2003 J 18*
* *S/2010 J 2*
* Thelxinoe
* Helike
* Orthosie
* *S/2003 J 16*
* Hermippe
* Mneme
* *S/2003 J 15*

 |
| Carme-ryhmä | 
* Herse
* *S/2003 J 10*
* Pasithee
* Chaldene
* Arche
* Isonoe
* Erinome
* Kale
* Aitne
* Taygete
* *S/2003 J 9*
* Carme
* *S/2003 J 5*
* *S/2003 J 19*
* Kalyke
* Eukelade
* Kallichore

 |
| Pasiphaë-ryhmä | 
* Eurydome
* *S/2003 J 23*
* Hegemone
* Pasiphaë
* Sponde
* Cyllene
* Megaclite
* *S/2003 J 4*
* Callirrhoe
* Sinope
* Autonoe
* Aoede
* *S/2011 J 2*
* *S/2010 J 1*
* Kore
* *S/2003 J 2*

 |
| Varmistamattomat | 
* *S/2000 J 11*

 |
**Dodge Durango** on Dodgen suurin maasturi. Auto on seitsemänpaikkainen. Sen voisi siis sanoa olevan crossover.

Ensimmäinen sukupolvi
---------------------

Dodge Durango mk1
Ensimmäinen sukupolvi perustui Dodge Dakotaan.

### Varustelu

Koko tuotantokauden ajan saatavilla oli SLT, R/T ja SLT Plus varustelutasot, vuosina 1999-2000 oli myös Sport ja vuosina 2001-2003 SX. 

### Kehitys

Vuonna 2000 5.2 litrainen moottori korvattiin kehittyneemmällä 4.7 litraisella. Samana vuonna markkinoille tuli tehokas nelivetoinen **R/T** versio 5.9 -litraisella moottorilla.

### Moottorit

* **3.9 V6** (Magnum) - 175 hv (1999-2000)
* **4.7** (PowerTech) - 235 hv (2000-2003)
* **5.2** (Magnum) - 230 hv (1998-1999)
* **5.9 V8** (Magnum) - 245 hv (1998-2003)

Toinen sukupolvi
----------------

2004-06 Durango
2007 Durango
Toisen sukupolven Durango on huomattavasti edeltäjäänsä suurempi ja se perustuukin suurempaan Dodge Ram-malliin. Chryslerin oma versio autosta tunnetaan nimellä Chrysler Aspen. Durangosta tuli uuden sukupolven myötä täysikokoinen SUV ja samaa kokoluokkaa edeltäjän kanssa jatkaa uusi Dodge Nitro -malli.

### Varustelu

Alkuperäiset varustelutasot olivat SXT, SLT, SLT Plus ja Limited, vuonna 2005 tuli lisäksi myös **Adventurer** -varustelutaso.

### Kehitys

Vuodeksi 2007 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli vuoden 2006 Dallasin autonäyttelyssä. Auton keula, etumaski, konepelti ja etuvalot ovat uudenlaiset, samoin lokasuojat ja pyörät. Uutuutena tulee myös elektroninen ajovakauden hallintajärjestelmä, rengaspaineen hallintajärjestelmä ja parkkitutka. Myös lattia ja takapenkki on uusittu.

Vuonna 2008 myyntiin on tulossa hybridikäyttöinen malli Durangosta.

### Moottorit

* **3.7** (PowerTech) - 210 hv @ 5200 r/min, 319 Nm @ 4000 r/min
* **4.7** (Magnum) - 235 hv @ 4500 r/min, 407 Nm @ 3600 r/min
* **5.7** (Hemi) - 335 hv @ 5200 r/min, 502 Nm @ 4200 r/min

Kolmas sukupolvi
----------------

2010-14 Durango
2014 Durango
Dodge esitteli kolmannen sukupolven Durangon internetissä 16. elokuuta 2010. Sitä valmistetaan Jeep Grand Cherokeen rinnalla Jefferson Assembly Plant -tehtaalla Detroitissa, Michiganissa. Uuden Durangon sarjatuontanto aloitettiin 14. joulukuuta 2010. Ensimmäinen mallivuosi oli 2011. 

Kolmannen sukupolven Durangon facelift esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssa 2013.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dodge Durango**.
Laos
**Korruptio Laosissa** kertoo Laosin korruptiosta eli vallan väärinkäytöstä oman tai sidosryhmän edun tavoitteluun. Transparency International mukaan Laosin korruptioindeksi vuonna 2008 oli 171 arvioiduista 180 maasta.

Terveydenhoito
--------------

Transparency International mukaan korruptio saattaa heikentää valtioiden terveydenhoitojärjestelmää ja mahdollisuuksia kunnollisiin lääkkeisiin. Laittomasti valmistetut heikommat lääkkeet ovat ainakin olleet osa lääkemarkkinoita Laosissa ja muissa Aasian maissa. Vuonna 2001 Laosissa oli laittomia lääkkeiden myyjiä ainakin 2 100.

Oikeusjärjestelmä
-----------------

Kolonialismi on vaikuttanut Laosin oikeusjärjestelmään. Ranskan oikeusjärjestelmä on vahvasti vaikuttanut siihen. Oikeusjärjestelmän rahapula altistaa Transparency International mukaan oikeusjärjestelmää korruptiolle. Laosin 2000-luvulla heikentynyt taloustuki tuomioistuimille ja niiden henkilökunnalle vaarantaa oikeusjärjestelmää ja altistaa korruptiolle.

Vesiprojektit
-------------

Vesiprojektit ovat alttiita korruptiolle, koska niissä on iso budjetti ja monimutkainen taloushallinto voi altistaa rahavirtojen piilottamiseen. Projekteihin osallistuu useampi ministeriö. Rakentamiseen sisältyy infrastruktuurin, kuten teiden ja siltojen rakennusta ja kalliita ja korruptiolle altistavia asukkaiden uudelleen asutuskustannuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Global Corruption Report 2008 (Arkistoitu – Internet Archive)Corruption in the Water Sector, Transparency International 2008 s. 242-246, 302
2. ↑  Part 1.5\_Corruption in pharma sector (Arkistoitu – Internet Archive) Global Corruption Report 2006 s. 84,  
 *Koko raportti*: Corruption and health Global Corruption Report 2006 TI
3. ↑  Corruption Report 2007 (Arkistoitu – Internet Archive) Transparency International s.49, 52
4. ↑  Global Corruption Report 2008, Corruption in the Water Sector (Arkistoitu – Internet Archive) s. 87
**Hugo Emil Lojander** (15. helmikuuta 1860 Viipuri – 18. maaliskuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja apteekkari.

Hugo Lojanderin vanhemmat olivat postiekspeditööri Herman Waldemar Lojander ja Emilia Pistolekors. Hän kävi muutamia luokkia Helsingin normaalilyseota ja meni sitten 1877 oppilaaksi Hedlundin apteekkiin Savonlinnaan. Lojander valmistui farmaseutiksi 1881 ja proviisoriksi 1885. Hän oli sitten työssä Ahngerin apteekissa Helsingissä ja Cumlanderin apteekissa Hämeenlinnassa ennen kuin lähti opiskelemaan ulkomaille. 

Lojander opiskeli farmasiaa ja luonnontieteitä Heidelbergin ja Strassburgin yliopistoissa matkastipendin turvin 1885–1887. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Strassburgin yliopistosta 1887. Lojander perusti yhdessä apteekkari Karl Fredrik Mandelinin kanssa Finsk farmaceutisk tidskrift-julkaisun. Lojander nimitettiin 1889 assistentiksi Erlangenin farmaseuttiseen instituuttiin ja samana vuonna hän sai Fredrikintorin varrella sijainneen Helsingin 7:nnen apteekin apteekkioikeudet.

Hugo Lojander oli naimisissa vuodesta 1885 Ellen Cumlanderin kanssa. Lojander kuoli maaliskuussa 1898 Helsingissä keuhkotautiin.

Julkaisuja
----------

* *Beiträge zur Kenntnis des Drachenblutes*. 1887, uusi painos 2019
* *Droger ur växt- och djurriket : kort öfversigt*. Hagelberg, Tammerfors 1888
* *Repetitorium i botanisk farmakognosi*. Alopaeus, Tavastehus 1888

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hugo Emil Lojander, Tekniska föreningens i Finland förhandlingar, 01.01.1898, nro 1, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Kuollut, Rauman Lehti, 22.03.1898, nro 33, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  De Gruyter

Aiheesta muualla
----------------

* Katalog öfver aflidne apotekaren, dr. Hugo Lojanders boksamling, hvilken å offentlig auktion försäljes ... dagen den ... Hugo Lojanderin kirjakokoelman huutokauppaluettelo 4.2.1899 Doria, Kansalliskirjasto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
| "Sign o’ the Times"Prince |
| --- |
| Singlen "Sign o’ the Times" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Sign o’ the Times* |
|  B-puoli | "La, La, La, He, He, Hee" |
|  Julkaistu | 18. helmikuuta 1987 |
|  Tekijä(t) | Prince |
|  Tuottaja(t) | Prince |
|  Tyylilaji | funk |
|  Kesto | 03.44 (7" Edit)5:02 (12" / albumi) |
|  Levy-yhtiö | Paisley Park |
| Listasijoitukset |
| Suomi Suomen virallinen lista: 9. (3/1987) |
| Princen muut singlet |
| "Anotherlover-holenyohead"1986 | "Sign o’ the Times"1987 | "If I Was Your Girlfriend"1987 |

**Sign o’ the Times** on Princen klassikkokappale vuodelta 1987. Se oli toiseksi menestynein single samannimiseltä albumilta yltäessään listasijalle kolme. Duetto Sheila Eastonin kanssa, *U Got the Look* sijoittui Amerikan listalla yhtä pykälää paremmin (#2). Suomessa kappale nousi virallisen singlelistan sijalle 9.

*Sign o’ the Times* on Princen luultavasti tunnetuin kantaa ottava kappale. Kappaleen lyriikka heijasteli taitavasti aikansa Amerikkaa ja se käsittelee väkivaltaa, AIDSia ja huumeongelmaa. Sign o’ the Timesin musiikkivideossa nähdään ainoastaan kappaleen teksti, sillä sille halutaan antaa kaikki painoarvo.

Sign o’ the Times valittiin vuoden singleksi Pazz & Jopin vuosilistauksessa.

Kappaleet
---------

1. Sign "O" the Times (Edit) – 3.44
2. La, La, La, He, He, Hee (Edit) – 3.20

Lähteet
-------

1. 1 2  Listalevyt: Prince

Aiheesta muualla
----------------

* Discogs
**Jacob Wilhelm de Pont** (8. maaliskuuta 1755 Lahden kartano, Somero – 30. tai 31. tammikuuta 1809 Tukholma) oli suomalainen majuri, kartanonomistaja ja Nuutajärven lasitehtaan perustaja.

De Pontin vanhemmat olivat Someron Åvikin lasitehtaan patruuna Jacob Reinhold de Pont (1717–1788)  ja Catharina Elisabeth Ahlgren. Hän hakeutui sotilasuralle ja hankki sotakokemusta 1770-luvun lopulla Yhdysvaltain vapaussodasta palvellen luultavasti ranskalaisella kaapparilaivalla. De Pont palasi Ruotsiin 1780 ja oli sitten kapteenina Viaporiin sijoitetussa Saaristolaivastossa. Vuonna 1782 hän sai luutnantin vakanssin Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentistä ja hänet ylennettiin siellä Henkikomppanian kapteeniksi 1788. De Pont erosi palveluksesta 1795 majurin arvoisena.

De Pont osti 1781 kanslisti Henrik Agricolalta Urjalassa sijainneen Nuutajärven allodiaalisäteritilan sekä lähellä sijainneen Valajärven tilan. Hän meni 1787 naimisiin Agricolan sisaren Agneta Maria Agricolan kanssa joskin liitto päättyi avioeroon.

De Pont haki yhdessä Honkolan kartanon omistajan Harald Furuhjelmin kanssa kamarikollegiolta lupaa perustaa lasitehdas Nuutajärvelle ja lupa myönnettiin helmikuussa 1793. He hakivat myös lupaa perustaa toinen lasitehdas Nurmijärvelle ja saivat myös tälle luvan 1794. Nurmijärvi sijaitsi kuitenkin liian lähellä Helsinkiä ja Viaporin linnoitusta jotka kuluttivat suuren määrän polttopuuta alueen metsistä. Lasitehtaan polttoaineeksi tarvitseman puun hinta olisi tullut liian korkeaksi ja niinpä lasitehdas päätettiin perustaa Nuutajärvelle sen syrjäisestä sijainnista huolimatta, koska Urjalassa oli runsaat metsävarat. Lasihytin rakennustyöt alkoivat talvella 1794 ja lasin tuotanto pääsi alkamaan jo seuraavana syksynä. Tehtaan työväki tuli Tuorsniemen lasitehtaalta Porin läheltä.

De Pont myi jo 1798 osuutensa lasitehtaasta ja Nuutajärven maatilansa Harald Furuhjelmin nuoremmalle veljelle kapteeni Johan Furuhjelmille. De Pont rakennutti kaksikerroksisen kaupunkitalon Turkuun ja osti vuonna 1800 Kustavista Strömman (Ruoni) ja Salminiityn tilat harjoittaen niillä sitten maanviljelystä. Henrik Gabriel Porthanin mukaan de Pont kärsi viimeisinä elinvuosinaan mielenterveysongelmista ja aiheutti lähipiirilleen paljon tuskaa ja vahinkoa. Hän osallistui kuitenkin vielä Suomen sotaan vuonna 1808 riisumalla aseista kaksi venäläistä kasakkaa ja luovuttamalla heidät Saaristolaivastolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Biografiskt lexikon för Finland


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Norah Jeruto** (s. 2. lokakuuta 1995) on kenialaissyntyinen yleisurheilija, joka on edustanut Kazakstania 29. tammikuuta 2022 lähtien. Hän on 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestari.

Jeruto voitti 2 000 metrin estejuoksun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 ajalla 6.16,41. Hän oli samana vuonna maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa kuudes. Hän voitti 3 000 metrin estejuoksun Afrikan-mestaruuden Durbanissa 2016 ajalla 9.25,07.

Jeruto voitti 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 Kazakstanin ennätysajalla ja omalla ennätyksellään 8.53,02.

Jeruto on voittanut Timanttiliigassa 3 000 metrin estejuoksun Oslossa 2017 ja 2019, Dohassa ja Zürichissä 2021 sekä Eugenessa 2021 ja 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 1500 m | 4.30,0h | Iten | 27. toukokuuta 2017 |
| 3 000 m | 8.33,61 | Zagreb | 4. syyskuuta 2018 |
| 5 000 m | 14.51,73 | Berliini | 1. syyskuuta 2019 |
| 3 000 m estejuoksu | 8.53,02 **NR** | Eugene | 20. heinäkuuta 2022 |
| 5 km | 14.42 | Lille | 6. marraskuuta 2021 |
| 10 km | 29.51 | Valencia | 12. tammikuuta 2020 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.19,09 | Ust-Kamenogorsk | 30. tammikuuta 2021 |
| 3 000 m | 8.49,89 | Ostrava | 25. tammikuuta 2018 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Norah Jeruto Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Norah Jeruto Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ashley John Cooper** (15. syyskuuta 1936 Melbourne – 22. toukokuuta 2020) oli australialainen tennispelaaja. Hän pääsi tenniksen kansainväliseen kunniagalleriaan 1991 ja sai Australian ritarikunnan upseerin arvon 2007.

Vuonna 1957 Cooper voitti miesten kaksinpelin Australian avoimissa; hänen finaalivastustajanaan oli Neale Fraser. Hän eteni finaaliin myös Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa, mutta hävisi ensimmäisessä Lew Hoadille, jälkimmäisessä Malcolm Andersonille.

Cooperin uran menestyksekkäin vuosi oli 1958, jolloin hän voitti miesten kaksinpelissä kolme neljästä grand slam -turnauksesta. Hän voitti Australian avoimet, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Australian ja Yhdysvaltain avoimissa hän kohtasi Malcolm Andersonin, Wimbledonissa Neale Fraserin.

Davis Cupia Cooper oli voittamassa vuonna 1957. Melbournessa pelatussa loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan hän voitti ensimmäisen päivän kaksinpelissään Vic Seixasin viisieräisessä ottelussa ja hävisi päätöspäivänä merkityksettömän kaksinpelin Barry MacKaylle, senkin viidessä erässä. Vuonna 1958 loppuottelu pelattiin Brisbanessa. Avauspäivänä Cooper voitti neljässä erässä Barry MacKayn. Päätöspäivänä hän hävisi neljässä erässä Alex Olmedolle, mikä ratkaisi Davis Cupin voiton Yhdysvalloille.

Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa
-----------------------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Turnaus** | **Vastustaja loppuottelussa** | **Tulos** |
| 1957 | Australia | Australia Neale Fraser | 6–3, 9–11, 6–4, 6–2 |
| 1958 | Australia | Australia Malcolm Anderson | 7–5, 6–3, 6–4 |
| 1958 | Wimbledon | Australia Neale Fraser | 3–6, 6–3, 6–4, 13–11 |
| 1958 | Yhdysvallat | Australia Malcolm Anderson | 6–2, 3–6, 4–6, 10–8, 8–6 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Lance Tingay, *100 years of Wimbledon*, Enfield, Guinness Superlatives, 1977, s. 196View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Australian great Cooper dies at 83 *Reuters*.  22.5.2020. Viitattu 20.6.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Kahdeksankertainen Grand Slam -voittaja Ashley Cooper on kuollut Yle
**Nora Brockstedt** (20. tammikuuta 1923 – 5. marraskuuta 2015) oli norjalainen laulaja. Brockstedt julkaisi debyyttikappaleensa *Kanskje engang tilbake den komme / Enn en gang skal fuglene synge* 1945. 1950-luvulla Brockstedt levytti lukuisia menestyskappaleita, kuten *En lite pike i lave sko*, *Augustin* ja *Tango for to*. Vuosina 1950-1954 Brockstedt muodosti Arne Bendiksenin, Per Asplinin, Oddvar Sannen, Fredrik Conradin ja Sølvi Wangin kanssa laulukvartetin The Monn Keys.

Brockstedt voitti vuonna 1960 kaikkien aikojen ensimmäisen Melodi Grand Prixin kappaleella *Voi Voi* ja valikoitui näin Norjan ensimmäiseksi edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Brockstedt sijoittui neljänneksi 13 kilpailijan joukosta. Brockstedt voitti Melodi Grand Prixin uudestaan seuraavana vuonna kappaleella *Sommer i Palma*. Tällä kertaa Brockstedt sijoittui kansainvälisessä kilpailussa seitsemänneksi 16 kilpailijan joukosta. Brockstedt esitti myös vuoden 1963 Melodi Grand Prixissä voittokappaleen *Solhverv*, mutta tuona vuonna kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun kappaleen esittäjäksi vaihdettiin Anita Thallaug.

Myöhempinä vuosina Brockstedt keskittyi jazzin levytykseen ja menestyi albumeilla *As Time Goes By* (2004) ja *Christmas Songs* (2005).

Osallistumiset Melodi Grand Prixiin
-----------------------------------

| Vuosi | Kappale | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1960 | *Voi Voi* | 1. |
| 1961 | *Sommer i Palma* | 1. |
| *Snu deg om* | 2. |
| 1963 | *Solhverv* | 1. |
| *Drømmekjolen* | 4. |
| 1965 | *Med lok og lur* | 2. |
| *Bare det aller, aller beste* | 3. |
| 1968 | *Nysgjerrig-Per* | 2. |
| *Nordlys* | 3. |
| 1977 | *Mærra has sitt Ka'l* | Semifinaalin 5. |
| *Springaren* | Semifinaalin 6. |

Lähteet
-------

* Nora Brockstedt er død *tv2.no*. Viitattu 19.3.2022.

### Viitteet

1. ↑  Norway: Melodi Grand Prix 1960 *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.
2. ↑  Nora Brockstedt *eurovision.tv*. Viitattu 19.3.2022.
3. ↑  Norway: Melodi Grand Prix 1961 *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.
4. ↑  Nora Brockstedt *eurovision.tv*. Viitattu 19.3.2022.
5. ↑  Norway: Melodi Grand Prix 1963 *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Jacobstads Wapen** (suom. *Pietarsaaren Waakuna*) on kaksimastoinen kaljaasi, Pietarsaaressa vuosina 1988-1994 rakennettu kopio 1700-luvulla rakennetusta samannimisestä kaljaasista. Se on rakennettu ruotsalaisen sotalaiva-arkkitehdin Fredrik Henrik af Chapmanin vuodelta 1755 peräisin olevien piirustusten mukaan.

*Jacobstads Wapen* rakennettiin Pietarsaaren Vanhassa Satamassa talkootyönä ja perinteisiä käsityömenetelmiä käyttäen. Aluksessa on kuitenkin myös modernit koneet ja turvallisuusjärjestelmät. Alus on rekisteröity matkustaja-alukseksi erikoiskäyttöä varten. 1700-luvulla Chapmanin piirustusten mukaan rakennettiin noin 30 alusta. Alkuperäinen alus myytiin Amsterdamissa.

*Jacobstads Wapen* on ollut Pietarsaaren kaupungin uusi symboli, ja sen valmistuminen oli kaupungissa merkittävä tapahtuma, mutta se on kokenut myös taloudellisia vaikeuksia. Alus otti osaa Pietarin kaupungin 300-vuotisjuhliin vuonna 2003. Vuonna 2005 havaittiin, että osa aluksen puurakenteista on rapistunut, ja alus odottaa korjausta.

Tekniset tiedot
---------------

* Pituus: 25 m
* Pituus (kokonaisuudessaan): 40 m
* Keulapuomin pituus: 15 m
* Leveys: 7,6 m
* Syväys: 2,5 m
* Purjeet: kahdeksan, yhteispinta-ala 540 m²
* Isomaston korkeus: 32 m vesirajasta
* Koneet: 700 hp Volvo Penta
* Painolasti: 35 metristä tonnia
* Nopeus: 0-10 solmua (yleensä n. 7 solmua)
* Matkustajamäärä: 50

Lähteet
-------

1. ↑  Jacobstads Wapen *vanha-satama.fi*. Viitattu 4.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Christer Sandén: Jacobstads Wapen (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
**Dan Labraaten** (s. 5. syyskuuta 1951 Arvika) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja neljä MM-pronssia. Vuoden 1975 MM-turnauksessa hän teki yhdeksän maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä.

Labraaten siirtyi vuonna 1969 Grums IK:sta pääsarjajoukkue Leksands IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1973, 1974 ja 1975. Hän pelasi kuusi kautta Pohjois-Amerikassa. Kausina 1976–1978 hän edusti WHA:ssa Winnipeg Jetsia ja voitti liigan mestaruuden vuonna 1978. Tämän jälkeen hän siirtyi NHL:ään ja edusti 2,5 kautta Detroit Red Wingsia sekä 1,5 kautta Calgary Flamesia. Hän pelasi NHL:ssä 268 runkosarjaottelua, joissa hän teki 71 maalia ja sai 73 syöttöpistettä, sekä kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän teki yhden maalin. Kaudet 1982–1988 Labraaten pelasi jälleen kotimaassaan Leksandin joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dan Labraaten *Eliteprospects*. Viitattu 28.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  *NHL Official Guide and Record Book 2008*, s. 624. , 2007. (englanniksi)
**Kragujevac** (serb. Крагујевац) on kaupunki Serbian keskiosassa noin 140 kilometriä etelään Belgradista. Kaupungissa on 150 835 asukasta (vuonna 2011). Se on maan neljänneksi suurin kaupunki ja Šumadijan piirikunnan pääkaupunki. Pinta-alaltaan Kragujevac on 865 neliökilometrin suuruinen, ja sen väestötiheys on 216 as/km².*lähde?* Kaupunkia halkoo Lepenicajoki.

Kragujevac perustettiin vuonna 1476. Kaupunki tunnetaan nykyisin aseistaan, ammustehtaistaan sekä autoteollisuudestaan. Kragujevac on myös yliopistokaupunki: Kragujevacin yliopisto perustettiin vuonna 1971, ja nykyisin siellä on opiskelijoita noin 14 000.

Kuuluisia henkilöitä
--------------------

* Marija Šerifović, serbialainen laulaja, joka voitti vuoden 2007 Eurovision laulukilpailun.
* Mille Marković, serbialais-ruotsalainen nyrkkeilijä ja rikollinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Serbia: Šumadija District Citypopulation.de. Viitattu 6.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kragujevac** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut
Ruutinkoski
**Ruutinkoski** (ruots. *Grotens fors*) on Vantaanjoen koski Helsingin ja Vantaan rajalla. Se sijaitsee Helsingin keskuspuiston pohjoislaidalla, ja sen läheisyydessä ovat Helsingin puolella Haltialan kotieläintila, Vantaan puolella Kartanonkosken asuinalue.

Kosken pituus on n. 300 metriä, ja se on Vantaanjoen alin luonnontilainen koski. Pudotusta koskella on noin kolme metriä. Joenrinteiden lehtometsät kuuluvat valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan. Suojellun alueen pinta-ala on 8,56 hehtaaria, josta vesialuetta on 3,13 hehtaaria.

Kasvillisuus
------------

Joen rannan lehtometsät ovat pääosin Etelä-Suomelle tyypillistä joenvarsiluhtaa, jossa kasvavat niin pajut, tuomet kuin tervalepätkin. Ruutinkosken suojelualueen länsi-osassa on lisäksi jalopuuvaltainen joenrantametsä, jossa valtalaji on metsävaahtera, joista muutamat ovat suuriakin. Siellä kasvaa myös pähkinäpensasta, tervaleppää ja tuomea. Ruutinkosken suojelualueen ylpeys on kuitenkin sen luonnonmuistomerkiksikin luokiteltu rauhoitettu noin 200-vuotias kynäjalava.

Kosken alapuolella joki levenee laajaksi suvannoksi, josta on aikoinaan kuroutunut irti kaksi lampea. Suvannon rannoilla rehottavat osmankäämit, järvikortteet ja palpakot. Rantaniityt ovat laajalti pajuasterin, näyttävän viljelykarkulaisen valtaamia. Pajuasteri kukkii loppukesästä. Ruutinkosken alueella keväisin Vapun tienoilla runsaana kukkivia kasveja ovat muun muassa valkovuokko, keltavuokko, isokäenrieska, pystykiurunkannus ja tulvamailla viihtyvä mukulaleinikki. Keväinen kukkaloisto on mahtava, ja eräs pääsyistä alueen rauhoittamiseen.

Eläinlajit
----------

Suojelualueen eräässä poukamassa sijaitsee sammakkoeläimille merkittävä kutulampare, jossa on hyvin suuri sammakkotiheys. Suojelualueella tavataan lähinnä vain sammakkoa ja viitasammakkoa, matelijoista sisiliskoa ja vaskitsaakin.

Yöllä aktiivisia lintuja ovat muun muassa satakieli, luhta- ja viitakerttunen sekä pensas- ja viitasirkkalintu, päivällä kosken rannoilla kulkeva voi tavata esimerkiksi kultarinnan, pikkulepinkäisen tai ruisrääkän.

Koskessa on rikas pohjaeläimistö ja siihen kuuluu muun muassa ancyluskotilo jäänteenä Itämeren jääkauden jälkeisestä järvivaiheesta.

Virkistyskäyttö
---------------

Ruutinkoski on myös suosittu kalastuspaikka, erityisesti sen alapuolinen suvantopaikka. Kosken kalalajistoon kuuluvat muun muassa taimen, lohi, harjus ja kirjolohi.

Ruutinkoskella on kiellettyä kasvien poimiminen ja niiden vahingoittaminen sekä poikkeaminen merkityltä polulta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ruutinkoski (pdf) Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Viitattu 18.7.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Pitkäkoski & Ruutinkoski Kalastajan Maailma.  Arkistoitu 22.4.2008. Viitattu 18.7.2012.
3. 1 2  Ruutinkosken luonnonsuojelualueen hoito- ja käyttösuunnitelma Helsingin kaupungin ympäristökeskus, Luontotieto Keiron Oy. Viitattu 18.7.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Ruutinkoski Ympäristöministeriö. Viitattu 18.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruutinkoski** Wikimedia Commonsissa
**Craig Hall** (s. 10. toukokuuta 1974 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt uusiseelantilaisissa, australialaisissa ja yhdysvaltalaisissa televisiotuotannoissa.

Craig Hall aloitti televisioesiintymisen 1990-luvulla. Hän on vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten sarjoissa *Hercules*, *Cleopatra 2525*, *Xena* ja *Mercy Peakin lääkäriasema*. Hall on ollut pääroolissa uusiseelantilaisessa komediasarjassa *Posketonta porukkaa* (vuosina 2008–2010) ja australialaisessa draamasarjassa *Kotiin takaisin* (2013–), jossa hän esiintyy yhdessä vaimonsa Sara Wisemanin kanssa.

Elokuvia
--------

* *Maailman nopein intiaani* (2005)
* *King Kong* (2005)
* *Perfect Creature* (2006)
* *Eagle vs Shark* (2007)
* *The Ferryman* (2007)
* *30 päivää kaamosta* (2007)
* *Vesihevonen – Legenda syvyyksistä* (2007)
* *Avalon High* (2010)
* *Love Birds* (2011)
* *The Devil's Rock* (2011)
* *Hobitti – Smaugin autioittama maa* (2013)

Aiheesta muualla
----------------

* Craig Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Aleksandr Tvardovski 1943.
**Aleksandr Trifonovitš Tvardovski** (ven. Александр Трифонович Твардовский; 21. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1910 Zagorje – 18. joulukuuta 1971 Krasnaja Pahra) oli neuvostoliittolainen runoilija ja toimittaja.*lähde?*

Tvardovski oli toisessa maailmansodassa Suomen rintamalla. Hän oli *Novyi mir* -kirjallisuuslehden pitkäaikainen päätoimittaja 1950–1954 ja 1958–1970 ja hän julkaisi siinä muun muassa Aleksandr Solženitsynin tekstejä.

Tvardovski palkittiin Stalinin palkinnolla/Neuvostoliiton valtionpalkinnolla 1941, 1946, 1947 ja 1971 ja Leninin palkinnolla 1961 runostaan "Za dalju – dal" (За далью – даль). Tvardovskin ensimmäinen kausi päätoimittajana päättyi lyhyeen hänen julkaistuaan kyseenalaista aineistoa. Hän kuitenkin palasi myöhemmin lehden johtoon ja jatkoi rohkeaa sen linjaa, muun muassa siitä syystä, että tunsi pääsihteeri Nikita Hruštšovin henkilökohtaisesti.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Tvardovski, Aleksandr", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 803. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Aleksandr Borisovitš Tšakovski** (ven. Алекса́ндр Бори́сович Чако́вский; 26. elokuuta (J: 13. elokuuta) 1913 Pietari – 17. helmikuuta 1994 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija, lehtimies ja Neuvostoliiton kirjailijaliiton virkailija.

Aleksandr Tšakovski syntyi lääkärin perheeseen. Vuonna 1938 hän valmistui Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista ja toimi sen jälkeen kriitikkona. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana mm. piiritetyssä Leningradissa. Vuodesta 1954 lähtien Tšakovski kuului Neuvostoliiton ja vuodesta 1958 Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton hallituksiin. Vuonna 1962 hänestä tuli yksi Neuvostoliiton kirjailijaliiton sihteereistä. Vuosina 1955–1962 Tšakovski työskenteli *Inostrannaja literatura* -kirjallisuuslehden ja vuodesta 1962 kirjailijaliiton sanomalehden *Literaturnaja gazetan* päätoimittajana.

Tšakovskin teokset edustavat ankaran puoluekantaista sosialistista realismia. Trilogia *Eto bylo v Leningrade* ("Tapahtui Leningradissa", 1944–1947) kuvaa piiritetyn kaupungin elämää. Japanin Neuvostoliitolle luovuttamaa Etelä-Sahalinia kuvaava romaani *U nas uže utro* ("Meillä on jo aamu", 1949) sai Stalin-palkinnon. Poliittisten suurromaanien "Piiritys" (*Blokada*, 1968–1974) ja *Pobeda* ("Voitto", 1978–1981) aiheena ovat toisen maailmansodan tapahtumat.

Kirjailija liittyi NKP:hen vuonna 1941, toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajana ja oli vuodesta 1971 lähtien NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsen. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi. Hänet on palkittu mm. Leninin ja lokakuun vallankumouksen kunniamerkeillä.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Piiritetyssä Leningradissa*. Suom. M. Jääskeläinen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1945.
* *Eletty vuosi: pienoisromaani*. Suom. E. Kiuru ja Taisto Summanen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1960.
* *Kaukaisen tähden kajo*. Suom. Saimi Kuivala. Moskova, Petroskoi: Edistys, 1965.
* *Piiritys*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: Tammi, 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 828. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 29*, s. 16. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1978.
3. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 2*, s. 533–534. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006995-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Aleksandr Tšakovski (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kastanjetit
Orkesterikäytössä kastanjetit kiinnitetään usein jalustaan.
**Kastanjetit** ovat idiofoneihin kuuluva lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta kuperasta palasta puuta (tai muuta kovaa materiaalia), jotka on yhdistetty toisiinsa narulla. Soittajalla on yleensä käytössään kaksi kastanjettia. 

Tyypillisesti klassisessa soittotavassa kastanjetteja pidetään soittajan kämmenissä peukaloon kiinnitettynä (yksi soitin kummassakin kädessä), ja sormilla soittimen vastakappaleet painetaan yhteen äänen synnyttämiseksi. Klassisessa soittotavassa vasemman käden soitinparilla luodaan taustarytmiä ja oikean käden korkeampiäänisellä kastanjetilla soitetaan monimutkaisempaa rytmiä.

Kastanjetteja käytetään paljon espanjalaisessa,  latinalaisamerikkalaisessa ja romanien musiikissa. Esimerkiksi flamencoa tanssivat säestävät niillä tanssiaan erityisesti Espanjassa, Baleaareilla ja eteläisessä Italiassa.

Kastanjettien kaltaisia koverrettuja, yhdellä kädellä soitettavia "taputin"soittimia käytettiin jo muinaisessa Egyptissä 2000 eaa. Nykyisen kastanjetin esimuodot ilmestyivät populaarimusiikin käyttöön Egyptissä ja Kreikassa noin 500 eaa. Soitinten käyttö koptien uskonnollisessa musiikissa nykypäivänä on kehittynyt tästä. Myös antiikin Roomassa tunnettiin kastanjetit.  Espanjasta on kirjallisia kuvauksia keskiajalta, jossa kerrotaan sarabandea tanssitun kanstanjettien rytmissä. Niitä käytettiin espanjalaisen laulun ja myös kirkkomusiikin säestyksessä 1200-luvun toisella puoliskolla.

Klassisessa musiikissa kastanjetteja on käytetty barokin ajoilta lähtien. Klassisen musiikin teoksia, joissa kastanjetteja käytetään, ovat muun muassa Emmanuel Chabrierin *España* ja Georges Bizet'n *Carmen*. Orkesterikäytössä kastanjetit on usein kiinnitetty varteen ja niitä soitetaan ravistamalla tai ne on kiinnitetty jalustaan, jolloin niitä voidaan soittaa sormilla tai rumpukapuloilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3 4
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kastanjetit** Wikimedia Commonsissa

* Grinnell College Musical Instrument Collection: castanets[vanhentunut linkki] (englanniksi) (grinnell.edu)
* Klassiset kastanjetit sinfoniaorkesterin soolosoittimena: Intermedio. La boda de Luís Alonso. J Gimenez. Lucero Tena (youtube.com)
* Kastanjetit Bizet/ Carmen-oopperassa (ote). CARMEN. Obertura y Marcha. BIZET. Castañuelas: Lucero Tena. Dir. José Ramón Encinar (youtube.com)
Seuran museo ja kirjasto. Aleksandre Roinašvilin valokuva.
**Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa** (georg. ქართველთა შორის წერა-კითხვის გამავრცელებელი საზოგადოება, *Kartvelta šoris tsera-kitkhvis gamavrtselebeli sazogadoeba*) oli johtavien georgialaisten intellektuellien toukokuussa 1879 perustama hyväntekeväisyysjärjestö. Järjestön tarkoituksena oli elvyttää kulttuuria tuohon aikaan Venäjän keisarikuntaan kuuluneen maan talonpoikaisväestön keskuudessa. Seura selviytyi neuvostokauden alkuun saakka ja jatkoi toimintaansa vuosiin 1926–1927.

Seuran perustivat aateliset Ilia Tšavtšavadze ja Dimitri Qipiani sekä kouluttaja Iakob Gogebašvili. Se piti yllä koulujen, kirjakauppojen ja kirjastojen verkostoa koko maassa, koulutti opettajia ja rahoitti Georgian lehdistöä. Ruhtinas Tšavtšavadze oli huomattava kirjailija ja hänellä oli seurassa keskeinen rooli: hän nousi ensimmäisen puheenjohtajan Qipianin tilalle vuonna 1885 ja toimi tehtävässä salamurhaansa saakka vuonna 1907. Tsaarinajan viranomaiset sietivät järjestöä, jonka toiminnassa olivat mukana käytännöllisesti katsoen kaikki Georgian älymystön aktiiviset jäsenet ja johon kuului myös useita hyväntekijöitä ja virkamiehiä. Seuralla oli suuri rooli maan kansallisessa heräämisessä 1800-luvun jälkipuoliskolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Stephen F. Jones: *Socialism in Georgian Colors: The European Road to Social Democracy, 1883-1917*, s. 37. Harvard University Press, 2005. ISBN 0674019024.
2. ↑  David Marshall Lang: *A Modern History of Georgia*, s. 109. London: Weidenfeld and Nicolson, 1962.
**Barbara Matić** (s. 3. joulukuuta 1994 Split) on kroatialainen judon maailmanmestari ja EM-mitalisti. Hän edustaa splitläistä JK Pujanke -seuraa, ja on pituudeltaan 171 cm. Hän on kilpaillut 70 kg:n painoluokassa vuodesta 2011 lähtien.

Matić saavutti 63 kg:n sarjassa alle 17-vuotiaiden MM-pronssia 2009 ja EM-kultaa 2010. Singaporen nuorten olympialaisissa 2010 hän sai pronssia sekä 63-kiloisissa että joukkuekilpailussa. Hän saavutti 70 kg:n painoluokassa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia 2011 ja hopeaa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi 2012.

Matić sijoittui viidenneksi Budapestin EM-kilpailuissa 2013. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden Euroopan- ja maailmanmestaruuden 70-kiloisissa sekä sai pronssia saman ikäluokan MM-joukkuekilpailussa. Hän saavutti vuonna 2014 pronssia Montpellier'n EM-kilpailuissa ja sijoittui viidenneksi Tšeljabinskin MM-kilpailuissa. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa 70-kiloisissa. Hän voitti samana vuonna ikäluokan maailmanmestaruuden 70 kg:n sarjassa.

Matić karsiutui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ensimmäisen ottelun jälkeen. Hän saavutti Varsovan EM-kilpailuissa 2017 pronssia sekä 70-kiloisissa että joukkuekilpailussa. Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Hän sai pronssia Minskin Euroopan kisoissa 2019. Hän voitti 70-kiloisten maailmanmestaruuden Budapestissa 2021 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Yoko Onon. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi.

Matić voitti 70 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden toistamiseen Taškentissa 2022 kukistettuaan loppuottelussa maannaisensa Lara Cvjetkon. Hän sai MM-pronssia Dohassa 2023

Matić on saavuttanut IJF World Tour -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, kakdeksan kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental open -kilpailuista hänellä on yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Kroatian-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Barbara Matić *olympedia.org*. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  BARBARA MATIĆ JUDOKA *judoinside.com*. Viitattu 14.5.2023. (englanniksi)
**Aleksandr Tumasjan** (s. 15. lokakuuta 1992 Venäjä) on venäläis-armenialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigaa FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. 

Aleksandr Tumasjan pelasi nuoruudessaan Krasnodarin alueen joukkueissa. Suomeen Tumasjan saapui kaudella 2013. Hän tuli Jaroon Donin Rostovista, jossa Jaron valmentaja Aleksei Jeremenko ja josta Tumasjanin vanhempi veli Denis Tumasjan oli 2000-luvun alussa tullut pelaamaan Jaroon.
Aleksandr Tumasjan saikin heti ensimmäisellä liigakaudellaan vastuuta pelaavassa kokoonpanossa 23 ottelun verran. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain yhden ottelun Jarossa ja kaksi ottelua Kakkosen JBK:ssa. Kauden 2015 lopulla elokuussa Kakkosessa pelannut TP-47 kiinnitti Tumasjanin joukkueeseensa, jossa hän pelasi kauden 2015 loppuun.

Tumasjan pelasi ensimmäisen kerran Armenian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2014. Kaikkiaan hän on pelannut kaksi maaottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  Tumasyan leventää Jaron rinkiä  24.4.2013. ffjaro.fi. Viitattu 29.4.2015. [vanhentunut linkki]
2. ↑  veikkausliiga.fi - Pelaajat - TUMASJAN Aleksandr
3. ↑
4. ↑
5. ↑  TP-47 testaa keskikenttäpelaajaa  22.8.2015. tp-47.com.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 25.10.2015.
6. ↑  EU Football Info  31.5.2014. eu-football.info. Viitattu 29.4.2015.
**Dhi Qar** (arab. ذي قار‎, *Dhī Qār*) tai **Thi Qar** (Thi-Qar) on Irakin eteläosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Se kattaa 12 900 neliökilometriä eli 3,0 prosenttia Irakin pinta-alasta. Ennen vuotta 1976 alue tunnettiin Muntafiqin kuvernoraattina.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 184 796. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1 742 852 (5,5 % Irakin väestöstä). Väestöstä 62,9 prosenttia asui kaupungeissa ja 37,1 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu viiteen piirikuntaan:

* al-Chibayish (5 % väestöstä),
* Nasiriyya (37 %),
* ar-Rifai (ar-Rifa’i, 21 %),
* ash-Shatra (22 %), ja
* Suq ash-Shoyokh (15 %).

Kuvernoraatin pääkaupunki on Nasiriyya (‏الناصري, Nasiriya, Nassriya, an-Nasiriyya, an-Nāṣiriya). Se sijaitsee Eufratjoen rannalla, linnuntietä noin 305 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista eteläkaakkoon.

Kuvernoraatti on eräs Irakin vähiten kehittyneimpiä alueita. Talouselämä pohjautuu paljonti maatalouteen, kuten taatelin, puutarhatuotteiden ja viljan viljelyyn, vesikasvatukseen sekä karjatalouteen. Seudun soiden laajamittainen kuivaus 1980-luvulla muutti suuresti maataloustuotantoa ja elinoloja, mutta kalankasvatus ja riisinviljely ruokkii yhä osan väestöstä. Vuonna 2011 maakunnan asukkaista 37,8 % oli kansallisen köyhyysrajan alapuolella eli tuli toimeen alle 2,5 dollarilla päivässä. Köyhyys keskittyi erityisesti maakunnan pohjoisosiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Thi Qar Iraq. Governorate profile (pdf)  2013. Joint Analysis Unit, United Nations, iau-iraq.org. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Iraq Human Development Report 2014. Iraqi Youth Challenges and Opportunities (Maakuntakohtaiset HDI-arvot taulukossa 1 (Table 1. Human Development Index (HDI) and its componets). Lähtöaineisto vuodelta 2011–2012, joten vuonna 2014 julkaistut indeksit kuvaavat vuoden 2012 tilannetta) Ministry of Planning, Iraq. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Thomas Brinkhoff: Iraq. Governorates & Regions citypopulation.de. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dhi Qar** Wikimedia Commonsissa

Irakin maakunnat

* Anbar
* Babil
* Bagdad
* Basra
* Dahuk
* Dhi Qar
* Diyala
* Erbil
* Halabja
* Karbala
* Kirkuk
* Maysan
* Muthanna
* Najaf
* Ninawa
* Qadisiyya
* Salah al-Din
* Sulaimaniyya
* Wasit
Irene Ekelund
**Irene Ekelund** (s. 8. maaliskuuta 1997) on ruotsalainen pikajuoksija.

Ekelund voitti vuonna 2013 sisäratojen Ruotsin mestaruuden 60 metrin ja 200 metrin juoksussa. 200 metrillä hän juoksi uuden sisäratojen Ruotsin ennätyksen 23,15 ja paransi lähes 19 vuotta vanhaa Maria Staafgårdin nimissä ollutta ennätystä 0,32 sekunnilla. Lisäksi hän juoksi vuoden 2013 aikana kuudesti alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätyksen: sisäradoilla 60 metrin juoksussa ja kolmesti 200 metrin juoksussa sekä ulkoradoilla 100 ja 200 metrin juoksussa. 60 metrin halliennätyksen 7,32 s juostessaan hän rikkoi Linda Haglundin lähes 39 vuotta vanhan ennätyksen ja 100 metrin ennätyksen 11,35 s juostessaan hän sivusi Haglundin 37 vuotta vanhaa ennätystä.

Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Donetskissa 2013 Ekelund sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja voitti 200 metrillä kultaa ajalla 22,92 s. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 hän sijoittui 100 metrillä kuudenneksi ja saavutti 200 metrillä hopeaa.

Ekelund karsiutui 2014 Zürichin EM-kilpailuissa 200 metrin välierissä ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä kuudenneksi. Hän karsiutui 60 metrin välierissä sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 ja 2019.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF
Ulkoradat
* 100 metriä: 11,35 (2013)
* 200 metriä: 22,92 (2013)

Sisäradat
* 60 metriä: 7,26 (2015)
* 200 metriä: 23,15 (2013)

Lähteet
-------

1. ↑  European Athletics - Athlete: Irene Ekelund *european-athletics.org*. european-athletics.org. Viitattu 20.2.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Irene Ekelund Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Ekelund slog 19 år gammalt rekord  17.2.2013. Svenska Dagbladet. Viitattu 10.7.2013. (ruotsiksi)
4. ↑  VU: Irenes 6:e juniorrekord  30.6.2013. friidrott.se:  Ruotsin yleisurheiluliitto.  Arkistoitu 2.3.2016. Viitattu 10.7.2013. (ruotsiksi)
5. ↑  Aregawis debut nära världsrekordet  21.2.2013. Dagens Nyheter. Viitattu 10.7.2013. (ruotsiksi)
6. ↑  Irene Ekelund 11.35!!!  8.6.2013. friidrott.se:  Ruotsin yleisurheiluliitto.  Arkistoitu 2.3.2016. Viitattu 10.7.2013. (ruotsiksi)
7. ↑  Irene Ekelund Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Irene Ekelund** Wikimedia Commonsissa

* / Irene Ekelund Facebookissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Dhow lähellä Dar es Salaamia Tansaniassa.
**Dhow** eli **dau** (arab. دهو‎) on perinteinen arabien purjealus, jossa on yksi tai useampi latinalaispurje. Sitä käytetään lähinnä Arabian niemimaan, Intian ja Itä-Afrikan rannikolla. Isossa dhow'ssa voi olla noin 30 hengen miehistö, kun taas pienempien miehistön suuruus on yleensä suunnilleen kaksitoista.

Adenin postimerkissä vuodelta 1937 on dhow.
Tähtinavigoinnissa dhow-purjehtijat ovat perinteisesti käyttäneet kamalia. Sen havainnointilaatteen avulla määritetään leveyspiiri etsimälle napatähden kulma taivaanrannan yläpuolelta.

1960-luvulle saakka dhow-aluksilla harjoitettiin kaupallista liikennettä Persianlahden ja Itä-Afrikan välillä käyttövoimanaan ainoastaan purjeet. Rahtina oli lähinnä taateleita ja kalaa Itä-Afrikkaan ja mangrovepuuta Persianlahden valtioihin. Ne purjehtivat etelään monsuunien mukana talvella ja alkukeväästä, ja takaisin Arabiaan loppukeväästä ja alkukesästä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dhow
Vietnamilainen maanviljelijä kastelemassa vihannesmaataan.
**Kastelu** on toimenpide, jolla pidetään huolta kasvien riittävästä veden saannista. Kuivakkokasvit tarvitsevat kastelua harvoin ja jotkin niistä pitääkin pitää lähes kuivina. Suurin osa kasveista tarvitsee kuitenkin vettä säännöllisesti enemmän tai vähemmän. Huonekasveja kastellaan yleensä kastelukannulla, mutta tarvittaessa niihin voi asentaa kastelulaitteen. Myös kasvihuoneissa käytetään erilaisia kastelulaitteita. Avomailla, pelloilla ja marjaviljelmillä on käytettävissä sadetuslaitteita.

Kun siemenet kylvetään taimikasvatettaviksi, kasvualustan tulee olla erittäin kostea. Tämän jälkeen kastelutarve useimmilla kasveilla vähenee huomattavasti. Kun siemenet kylvetään suoraan avomaalle, niitä kastellaan kevyesti.

Ruukussa kasvatettavat kasvit kastellaan yleensä ylhäältäpäin, mutta joskus niitä kastellaan altapäin. Tätä tarkoitusta varten on olemassa altakasteluruukkuja. Tällöin alla olevan veden määrää tulee tarkkailla.

Kastelun tarve riippuu paitsi kasvilajista, myös kasvualustasta sekä astiassa kasvavien kasvien osalta astian laadusta.

Kastelun tarpeeseen vaikuttavat myös kasvuolosuhteet. Valoisalla kasvupaikalla veden tarve on suurempi kuin varjossa. Mitä lämpimämpi
kasvupaikka on, sitä suurempi on kastelun tarve.

Katso myös
----------

* Keinokastelu
* Hydroviljely

Lähteet
-------

1. ↑  "Kastelu", *Kotipuutarhurin pikkujättiläinen*, s. 1044–1045. Päätoim. Marja Ylätalo. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-13471-6.
2. ↑  "Ruukkukasvien kastelu ja lannoitus", *Kodin kukoistavat kasvit*, s. 51. Päätoim. Visa Lipponen. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-23916-X.
Irenäus Eibl-Eibesfeldt vuonna 2009.
**Irenäus Eibl-Eibesfeldt** (15. kesäkuuta 1928 – 2. kesäkuuta 2018) oli itävaltalainen biologi. Hän tutki uransa ensimmäisinä vuosikymmeninä nisäkkäiden käyttäytymistä ja johti Unescon tutkimusmatkaa Galápagossaarilla. 1960-luvun puolivälissä hän siirtyi tutkimaan ihmisten käyttäytymistä kuten sitä, miten syntymästään asti kuurosokeat ilmaisevat itseään. Hän laajensi tutkimuksiaan myös antropologian alalle ja dokumentoi alkuperäiskansojen jokapäiväistä elämää ja rituaaleja eri puolilla maailmaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Urgrammatik des Verhaltens: Verhaltensforscher Eibl-Eibesfeldt gestorben *Zeit.de*.  3.6.2018. Viitattu 6.6.2018. (saksaksi)
2. ↑  Biography Wienin yliopisto (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |