recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Panagía Paraportianín kirkko** (kreik. Ναός Παναγίας Παραπορτιανής, *Naós Panagías Paraportianís*) on kirkko Mýkonoksen kaupungissa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se on omistettu "Portin vieressä" olevalle Neitsyt Marialle.

Panagía Paraportianín kirkko takaa.
Kirkko edustaa valkoista kykladista arkkitehtuuria. Se sijaitsee lähellä merenrantaa ja Mýkonoksen kaupungin satamaa. Kirkon nimi osoittaa, että se on alun perin ollut lähellä kaupungin venetsialaisaikaisen linnan (*Kástro*) porttia. Kirkko koostuu oikeastaan useasta pienestä kirkosta, jotka on rakennettu aikojen kuluessa rykelmäksi ja kahteen kerrokseen toistensa päälle. Keskellä on Pyhän Eustathioksen (Efstatioksen) kirkko. Sen ympärillä ovat Pyhien Palkattaparantajien (*Ágioi Anárgyroi*), Pyhän Sozonin sekä Pyhän Anastasian kirkot. Näiden neljän kirkon päällä on kupolilta näyttävä Neitsyt Marialle omistettu kirkko, josta kokonaisuus on saanut nimensä.

Vanhin kirkoista on Pyhien Palkattaparantajien kirkko, joka on rakennettu 1300-luvun loppupuolella. Muut kirkot on rakennettu 1500–1600-luvuilla. Kirkkokokonaisuus on kunnostettu 1920-luvulla. Kirkon itäpäässä on pieni kaari, joka toimii kellotornina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Panagia Paraportiani *Greeka.com*. Viitattu 22.4.2015.
2. 1 2  Παραπορτιανή Μύκονος Παναγιά *Mykonos Tour*. Viitattu 22.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Paraportianín kirkko** Wikimedia Commonsissa
**PFK Slavija Sofia** on vuonna 1913 perustettu bulgarialainen jalkapalloseura. Seuran kotipaikka on Sofia ja se pelaa kotiottelunsa Ovtša Kupel Stadiumilla. Seuran menestysvuodet ajoittuvat 1930–1940-luvuille, jolloin se voitti viisi Bulgarian-mestaruutta. Seura pelaa Bulgarian pääsarjassa.

Historia
--------

Slavija on Sofian ensimmäinen organisoidusti toiminut urheiluseura ja sen perustivat paikalliset nuoret huhtikuussa 1913. Seura menestyi maailmansotien välisenä aikana hyvin ja voitti Bulgarian-mestaruuden viidesti vuosien 1930–1943 välillä. Euromenestystä seuralle kertyi 1960-luvulla. Se oli ensimmäistä kertaa mukana Cup-voittajien cupissa kaudella 1963/64 ja eteni kaudella 1966/67 aina välieriin saakka. Balkanin cupissa Slavijalla on kaksi mestaruutta 1980-luvulta. Viime vuosikymmenten suurin menestys osui kauteen 1995/96, jolloin Slavija juhli 53 vuoden tauon jälkeen liigamestaruutta ja täydensi kautensa historiallisella tuplamestaruudella Bulgarian cupin voiton myötä.

Meriitit
--------

* Bulgarian mestaruus (7): 1928, 1930, 1936, 1939, 1941, 1943, 1996
* Bulgarian cup (8): 1952, 1963, 1964, 1966, 1975, 1980, 1996. 2018
* Balkanin cup (2): 1986, 1988

Lähteet
-------

1. ↑  Славия започва с топка назаем
2. ↑  European cups (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Балканска клубна купа (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Golden double (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran virallinen kotisivusto (englanniksi, bulgariaksi)
**Vilja** on suomalainen naisen etunimi. Muinaissuomalaisena aikana se oli miehen nimi, mutta tuli 1800-luvun lopulla käyttöön naisen nimenä. Nimi johtuu ilmeisesti sanasta vilja, joka tärkeän viljelyskasviryhmän lisäksi tarkoittaa myös runsautta (esimerkiksi johdannaisessa *viljalti*). Toisaalta nimen alkuperä saattaa Suomessakin liittyä myös ruotsin ja muiden germaanisten kielten sanaan *vilja*, joka merkitsee tahtoa ja joka on Keski-Euroopassakin ollut käytössä miehen etunimenä

Suomalaisessa almanakassa nimi Vilja on ollut vuodesta 1951 lähtien. Aluksi nimipäivä oli 27. elokuuta, mutta vuonna 1995 se siirrettiin nykyiselle paikalleen 12. syyskuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Vilja oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2650 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä.

Tunnettuja Viljoja
------------------

* Vilja-Tuulia Huotarinen (s. 1977), kirjailija
* Vilja Hägglund (1931–2016), psykoanalyytikko
* Vilja Lipsonen (s. 1978), jääkiekkoilija

Lähteet
-------

1. 1 2  Lempiäinen, Pentti: *Suuri etunimikirja*. 3. tarkistettu painos. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29400-4.
2. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 12.9.2022.
Khmer Issarakin lipussa on punaisella pohjalla viisitorninen Angkor Watin siluetti.
**Khmer Issarak** ((khmeriksi ខ្មែរ​ឥស្សរៈ), suomeksi "itsenäiset khmerit" tai "vapaat khmerit") oli kambodžalainen kansallismielinen liike, joka taisteli Ranskan siirtomaavaltaa vastaan. Se perustettiin Bangkokissa 1945.

Khmer Issarak oli aatteellisesti hyvin hajanainen ja 1940-luvun loppuun mennessä se oli hajonnut kommunistiseen ja antikommunistiseen siipeen. Thaimaalle myönteinen antikommunistinen siipi menetti nopeasti merkityksensä, kun yksi sen johtajista, Dap Chhuon, loikkasi Kambodžan hallituksen riveihin 1949. Son Ngoc Thanh muodosti sen rippeistä oikeistolaisen Khmer Serein 1950-luvulla.

Việt Minh puolestaan tuki Khmer Issarakin kommunistista siipeä, josta tulikin varteenotettava tekijä Indokiinan sodassa mutta ei Kambodžan sisäpolitiikassa. Issarakin kommunistit olivat osa Việt Minhin delegaatiota Geneven konferenssissa 1954, mutta he eivät saavuttaneet minkäänlaisia erioikeuksia. Rauhan jälkeen osa siirtyi Pohjois-Vietnamiin ja osa katosi maan alle. Kun kommunistien ja antikommunistien taistelut alkoivat Kambodžassa 1970, Issarakin kommunistit liittyivät taisteluun. Monet heistä päätyivät punaisten khmerien hallintoon, mutta monesta tuli kuitenkin punakhmerien puhdistusten uhri vuosina 1972 ja 1973.

Lähteet
-------

* Chandler, David (2004): "Khmer Issarak (Free Khmer)" teoksessa Ooi Keat Gin: *Southeast Asia: A Historical Encyclopedia, from Angkor Wat to Timor*. ABC-CLIO, 2004. ISBN 1576077705. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.1.2011). (englanniksi)
* Heikkilä-Horn, Marja-Leena: *Kaakkois-Aasia eilen ja tänään*. Helsinki: Yliopistopaino, 1991. ISBN 951-570-084-1.

### Viitteet

1. 1 2 3  Chandler 2004, 725-726
2. ↑  Heikkilä-Horn 1991, 142
**Panagía Spilianín luostari** (kreik. Μονή Παναγίας Σπηλιανής, *Moní Panagías Spilianís*) on ortodoksinen luostari Nísyroksen saarella Kreikassa. Se on omistettu Luolan Neitsyt Marialle. Luostari sijaitsee korkealla merenrantakalliolla saaren pääkylässä Mandrákin kylässä.

Luostarin arvellaan olevan perustettu noin vuonna 1400. Sitä kutsutaan "Luolan Neitsyt Marian luostariksi" siksi, että sen kirkko on kalliossa olevassa luolassa. Kerrotaan, että eräs paimen löysi luolasta Neitsyt Marian ikonin, ja siirsi sen alemmas Neitsyt Maria (*Panagía*) *Potamítissan* kirkkoon. Ikoni kuitenkin palasi ihmeellisellä tavalla takaisin, ja tätä pidettiin merkkinä siitä, että se halusi pysyä alkuperäisellä paikallaan. Luostari rakennettiin luolan ympärille.

Ylös luostarille johtaa 130 porrasta. Luostarin pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle ja sen vieressä oleva kappeli Pyhälle Kharalampokselle. Kirkon koristeellinen puukaiverrettu ikonostaasi on vuodelta 1725.

Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ιερά Μονή Παναγίας Σπηλιανής *Μοναστήρια της Ελλάδος*. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2 3  Παναγιά Σπηλιανή *Visit Nisyros*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Spilianín luostari** Wikimedia Commonsissa
**Hopeisen hummerihaarukan tapaus** on kanadalaisen Alan Bradleyn kirjoittama salapoliisiromaani. Se on Flavia de Luce -sarjan kolmas osa. Englanninkielinen alkuteos *A Red Herring Without Mustard* ilmestyi vuonna 2011 ja suomennos 2015. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Englantiin.

Juoni
-----

Flavia de Luce menee kylän markkinoilla mustalaisnaisen telttaan ja saa ennustuksen, joka järkyttää häntä. Seuraavana yönä samainen ennustaja löytyy Flavian kotikartanon mailta vankkureissaan henkihieveriin hakattuna. Flavia hakee lääkärin paikalle ja nainen saadaan sairaalaan. Pian kuitenkin löytyy seuraava uhri: paikallinen mies roikkuu kuolleena Poseidon-patsaassa de Luce -suvun tunnuksella varustettu hummerihaarukka päähänsä iskettynä. Lisäksi erinäisiä antiikkiesineitä katoaa ja ilmestyy esiin milloin missäkin. Flavia ryhtyy etsimään johtolankoja ja nuuskii tietoja tapauksiin mahdollisesti liittyneistä henkilöistä. Samalla hänelle selviää myös asioita edesmenneestä äidistään Harrietista.
Panaitios kuvattuna *Liber Chronicarumissa*.
**Panaitios Rhodoslainen** (m.kreik. Παναίτιος, n. 185/180–110/108 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Oppilaansa Poseidonioksen ohella hän teki suuren työn stoalaisen filosofian levittämisessä Rooman valtakuntaan.

Elämä
-----

Panaitios oli opiskellut Pergamonissa Krates Malloslaisen alaisuudessa, ja myöhemmin Ateenassa. Siellä hän osallistui Diogenes Babylonialaisen, Kritolaoksen ja Karneadeen luennoille.

Tämän jälkeen hän muutti Roomaan, jossa hänestä tuli Laeliuksen ja Scipio nuoremman ystävä. Hän asui vieraana viimeksi mainitun asunnossa, ja osallistui hänen kanssaan matkoille Egyptiin ja Aasiaan vuosina 143 tai 141 eaa.

Palattuaan Roomaan hän teki suuren työn stoalaisten ajatusten ja kreikkalaisen filosofian esittelemisessä roomalaisille. Hänen oppilainaan oli joukko merkittäviä roomalaisia, kuten auguuri Q. Mucius Scaevola ja Q. Aelius Tubero.

Scipion murhan vuonna 129 eaa. jälkeen hän asui vuorotellen Ateenassa ja Roomassa, mutta enimmäkseen Ateenassa. Siellä hän seurasi Antipatros Tarsoslaista stoalaisen koulun johdossa. Ateenalaiset tarjosivat hänelle kaupungin kansalaisoikeuksia, mutta hän kieltäytyi niistä. Hänen merkittävin oppilaansa filosofiassa oli Poseidonios.

Filosofia
---------

Opetuksissaan Panaitios painotti erityisesti etiikkaa, kuten muutkin stoalaiset. Hänen merkittävimmät kirjoituksensa olivat myös tästä aiheesta. Niistä on säilynyt ainoastaan merkityksettömiä katkelmia. Teokset olivat:

* *Velvollisuuksista*, kolme kirjaa, Ciceron teoksen *De officiis* kahden ensimmäisen kirjan lähde
* *Kaitselmuksesta*, jota Cicero hyödynsi teoksessaan *De divinatione* (ii.) ja mahdollisesti osassa teoksen *De Deorum natura* toista kirjaa
* Poliittinen tutkielma, jota Cicero hyödynsi teoksessaan *De republica* (*Valtio*)
* *Iloisuudesta*
* *Filosofisista kouluista*
* Kirje Q. Aelius Tuberolle, *De dolore paliendo* (Cicero, *De finibus*, iv. 9, 23)

Antiikin filosofia – Stoalainen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Varhaisstoa | Zenon Kitionilainen · Dionysios · Ariston Khioslainen · Persaios · Kleanthes · Khrysippos · Herillos · Sfairos · Zenon Tarsoslainen · Diogenes Babylonialainen · Krates Malloslainen · Antipatros Tarsoslainen · Apollodoros |
| Keskistoa | Panaitios · Dardanos · Mnesarkhos · Hekaton · Polemon Ilionlainen · Poseidonios · Iason Nysalainen · Diodotos · Antipatros Tyroslainen, vanhempi · Antipatros Tyroslainen, nuorempi · Geminos · Athenodoros Kananalainen |
| Myöhäisstoa | Attalus · Seneca · Eufrates · Epiktetos · Lucius Annaeus Cornutus · Musonius Rufus · Athenodoros Kordylion · Junius Rusticus · Hierokles · Sekstos Khaironeialainen · Marcus Aurelius |
*Tämä artikkeli kertoo jalkapalloseurasta. Jääkiekkoseurasta on artikkeli HK Krylja Sovetov Moskova*

**Krylja Sovetov** ("neuvostosiivet") on jalkapalloseura Samaran kaupungista Venäjältä. Se pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla.

Historia
--------

Krylja Sovetov perustettiin vuonna 1942. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi Neuvostoliiton cupissa 30. heinäkuuta 1944. Cupin puolivälierässä se hävisi Moskovan Lokomotiville maalein 1-5.
Ensimmäisessä ottelussaan Neuvostoliiton kakkosliigassa se kohtasi 4. heinäkuuta 1945 Gorkin Torpedon lukemiin 1-1 päättyneessä ottelussa. Seuran ensimmäinen ottelu korkeimmalla sarjatasolla oli 21. huhtikuuta 1946 Alma-Atassa Leningradin Zenitiä vastaan, minkä se hävisi maalein 1-2. Neuvostoliiton aikoina seura pelasi 48 kautta Neuvostoliiton liigassa ja osallistui cup-kilpailuun yhtä monta kertaa. Venäjän liigassa ja cupissa se on maan uudelleenitsenäistymisen jälkeen ollut mukana joka vuosi.

Joukkueen ensimmäinen ottelu eurokentillä oli 6. heinäkuuta 2002 Intertoto-cupin ottelu latvialaista Dinaburgia vastaan, minkä se voitti 3-0.

Saavutuksia
-----------

* Paras sijoitus Neuvostoliiton mestaruussarjassa: 4. sija (1951)
* Paras sijoitus Venäjän mestaruusarjassa: 3. sija (2004)
* Neuvostoliiton cupin finaalissa vuosina 1953 ja 1964
* Venäjän cupin finaalissa 2003/2004

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
**Vassian Patrikejev** (ven. Вассиан Патрикеев) eli **Vassian Kosoi** (Вассиан Косой), maalliselta nimeltään *ruhtinas Vasili Ivanovitš Patrikejev* (s. 1470, k. vuosien 1531 ja 1545 välillä) oli merkittävä venäläinen kirkonmies ja poliitikko. Han oli yksi pajaripuolueen johtajista. Vuonna 1499 hän joutui hallitsija Iivana III:n epäsuosioon vastustettuaan yhdessä munkin ja raamatunkääntäjän Maksim Grekin kanssa tämän avioeroa kreikkalaisesta Sofia Palaiologosista, ja hänet suljettiin Kirillo-Belozerskin luostariin, jossa hän kuoli nopeasti.

Vassianin isä oli ruhtinas Ivan Jurjevitš, joka oli ruhtinas Juri Patrikejevitšin nuorempi poika. Kosoi tarkoittaa kierosilmäisyyttä.

Lähteet
-------

1. ↑  Madariaga, Isabel de: *Iivana Julma*, s. 52. Suomentanut Matti Kinnunen. Ajatus Kirjat, 2009. ISBN 978-951-20-8111-0.
2. ↑  Neuvostoliiton tiedeakatemia, John M. Letiche (toimittaja): *A history of Russian economic thought: ninth through eighteenth centuries*, s. 109–112. University of California Press, 1964. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.6.2010). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Вассиан Косой www.rulex.ru

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Simbi** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Niorosta etelään. Kunnassa on 20 100 ja kylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).

Simbin kunnan pinta-ala on 1 447 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Nioron piirin Sandarén ja Gavinanén, pohjoisessa Gadiaba Kadielin ja Guétéman, idässä Diéman piirin Fassoudébén ja Béman ja etelässä Diangounté Camaran ja Lakamanén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja mäet. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus koostuu akaasioista, piikkipensaista ja ruohokasveista.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaista 65 % on soninkeja, 20 % fulbeja ja diawandoja, 10 % maureja ja 5 % bambaroita ja mandinkoja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Simbissä pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 20.12.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Simby 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 20.12.2018.
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 20.12.2018.
**Simala** (sardiksi *Simàba*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 326 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 13,38 neliökilometriä. Se sijaitsee 155 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Simala** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Tiira** oli Veljekset Karhumäen 1920-luvun lopulla rakentama kaksipaikkainen, yksitasoinen ja yksimoottorinen koulu- ja urheilukone. Konetta rakennettiin vain yksi kappale, ja se poistettiin käytöstä vuoden 1931 lopulla.

Kone oli puurakenteinen, ja sen siivet voitiin taittaa säilytyksen helpottamiseksi taaksepäin. Alun perin maalentokoneeksi suunniteltu kone varustettiin kellukkeilla, ja sen ensilento lennettiin 11. heinäkuuta 1929. Kone rekisteröitiin Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin 15. lokakuuta 1929 tunnuksella K-SIRA (vuodesta 1931 lähtien OH-IRA). Koneella lennettiin yhteensä noin 200 tuntia, pääasiassa yleisölennätyksiä. Kone poistettiin lopullisesti rekisteristä 20. syyskuuta 1938, ja se tuhoutui tulipalossa vuonna 1945.

Tekniset tiedot
---------------

### Yleiset ominaisuudet

* Kärkiväli: 10,6 m
* Pituus: 7 m
* Korkeus: 2,7 m
* Siipipinta-ala: 16 m²
* Tyhjäpaino: 340 kg
* Lentopaino: 600 kg
* Voimalaite: Anzani 6B, 6-sylinterinen tähtimoottori, teho 60 hv

### Suoritusarvot

* Nopeus: noin 110 km/h

Museokoneita Suomessa
---------------------

Alkuperäistä Tiiraa ei ole, mutta Rauno Pylväläinen rakensi vuosina 2001–2004 Tiiran replikan Hallissa. Se on siviili-ilma-alusrekisterissä tunnuksella OH-IRB. Sen ensilento tapahtui 15. elokuuta 2004.
Kone teki pakkolaskun potkurin vaurioitumisen takia 1.8.2010, kun Pylväläinen ja lentäjä Jyrki Laukkanen olivat matkalla Hallista Vesivehmaalle. Kone tuhoutui, mutta henkilövahingoilta vältyttiin.

Katso myös
----------

* Karhu 1
* Karhu 2
* Karhu 3

Lähteet
-------

* Rauni Valtonen: *Karhumäet Keljossa - Keskisuomalaista siviili-ilmailua 1925–1939*. Keski-Suomen Ilmailumuseo, 1990. ISBN 951-95688-0-8.
* Ismo Tervonen: *Veljekset Karhumäki Suomen ilmailun pioneereina 1924–1956*. Apali, 2002. ISBN 952-5026-25-6.
**Samu Isosalo** (s. 6. lokakuuta 1981 Rauma) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Isosalo oli hyvin isokokoinen keskushyökkääjä, jonka vahvuus oli puolustuspelaaminen

Pelaajaura
----------

Isosalo on Rauman Lukon kasvatti. Hän siirtyi Lukon B-nuorista OHL:ään kausiksi 1998–2000. Atlanta Thrashers varasi Isosalon kesällä 2000 8. kierroksella. Seuraavaksi kaudeksi Isosalo palasi Rauman Lukkoon. Kauden 2001–2002 Isosalo oli lähes kokonaan pelaamatta polvivamman takia. Elokuussa 2003, ennen kauden 2003–2004 alkua Isosalon polvi tulehtui ja hän joutui tähystykseen. Hän oli pelaamatta kaksi kautta ja palasi kaukaloihin joulukuussa 2005 vahvistamaan Mestis-joukkue Kiekko-Vantaata, josta siirtyi alle kuukautta myöhemmin TuToon. Kauden 2006–2007 Isosalo pelasi Ruotsissa, HockeyAllsvenskan-joukkue Nybro IF:ssä. Ennen kauden 2007–2008 alkua Isosalo oli Tapparassa kuukauden mittaisella try-outilla, hän pelasi kauden aikana kuusi peliä Nybrossa.

Valmentajaura
-------------

Kaudella 2008–2009 Isosalo siirtyi valmentamaan Suomi-sarjassa pelaavaa VT-HT:tä. Kauden 2010–2011 Isosalo oli Rauman Lukon B-nuorten päävalmentaja, josta hyppäsikin jo seuraavaksi kaudeksi 2011–2012 Lukon A-nuorten kakkosvalmentajaksi Lukon edustuksesta tulleen Timo Elon aisapariksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Samu Isosalo *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* profiili jatkoaika.comissa
* profiili eurohockey.net
**Lokoja** on Nigerian Kogin osavaltion pääkaupunki, jokisatama ja paikallishallintoalue (LGA). Se sijaitsee Nigerjoen länsirannalla Benuejoen laskukohdan vastarannalla. Lokoja pn Kabban ja Ayangben välisen paikallistien varrella ja siellä on Nigerjoen lauttasatama. Lokoja sijaitsee linnuntietä 164 kilometriä Nigerian pääkaupunki Abujasta etelälounaaseen. Lokojan väkiluku oli 195 261 (VL 2006).

Kaupunki vuonna 1911. Taaempana Nigerjoen sivuhaara Benue.
Kaupunki sijaitsee Nigerjoen varrella.
Brittiläiset kauppiaat perustivat kauppapaikan Niger- ja Benuejokien yhtymäkohtaan 1850-luvun lopulla ja 1860 skotlantilainen tutkimusmatkailija William Balfour Baikie perusti Lokojan. Kaupunki oli aiemmin Kabban provinssin hallintokeskus, kuului sitten nykyistä laajempaan Kwaran osavaltioon vuodesta 1967 vuoteen 1991 saakka, jolloin siitä tuli uuden Kogin osavaltion pääkaupunki.

Nykyisin kaupunki toimii kokoamispaikkana puuvillalle, nahalle, palmuöljylle ja öljypalmun siemenille, jotka laivataan Nigerin deltan Burutun ja Warrin satamiin vientiä varten. Lokoja on myös kauppapaikka paikallisen igbiroiden tuottamalle jamssille, kassavalle, maissille, durralle, pavuille, kalalle, palmutuotteille voipuun siemenille (karitepähkinöille) ja puuvillalle. Pohjoisen fulanipaimentolaiset ajavat karjansa kuivaan vuodenaikaan Nigerin poikki Lokojaan. Puuvillan jalostus sekä öljypalmun ja voipuun siementen edelleenkäsittely synnyttävät työtä paikallisesti. Kaupungin läheisyydessä on kalkkikivi- ja rautaesiintymiä. Myös kaupungin kyljessä kohoava 411-metrinen Pattivuori on muodostunut rautamalmista.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Brinkhoff: Nigeria: Administrative Division - States and Local Government Areas - Kogi - Lokoja *citypopulation.de*. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Federal Republik of Nigeria: 2006 Population Census (pdf) (arkistoitu, via archive.org) National Bureau of Statistics (of Nigeria), nigerianstat.gov.ng.  Arkistoitu 5.3.2012. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Lokoja *Encyclopaedia Britannica, britannica.com*. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lokoja** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kanatžan Baizakuly Älibekov** (kaz. Қанатжан Байзақұлы Әлібеков, *Qanatjan Baızaquly Álibekov*, ven. Канатжан Байзакович Алибеков, *Kanatžan Baizakovitš Alibekov*; s. 1950), tunnettu vuodesta 1992 lähtien nimellä **Kenneth "Ken" Alibek**, on kazaksanilais-amerikkalainen mikrobiologi ja biologisen sodankäynnin hallinnollinen asiantuntija. Hän nousi nopeasti Neuvostoliiton armeijan riveissä, ja hänestä tuli everstinä Biopreparat-viraston ensimmäinen apulaisjohtaja, jossa virassa hän johti laajaa biologisen sodankäynnin laitosten ohjelmaa.

Uransa aikana Biopreparat-virastossa 1970-luvun lopussa ja 1980-luvulla Alibekov johti projekteja, joihin kuuluivat räkätaudin ja Marburgin taudin aseistaminen, ja loi Venäjän ensimmäisen jänisruttopommin. Hänen huomattavin saavutuksensa oli uuden pernaruton "taistelukannan" luominen, joka tunnetaan nimellä "kanta 836", ja jota Los Angeles Times kuvaili myöhemmin "virulenteimmaksi ja julmimmaksi ihmisen tuntemaksi pernaruttokannaksi".

Lähteet
-------

1. 1 2  Jacobsen, Annie: *The Pentagon's Brain: An Uncensored History of DARPA, America's Top Secret Military Research Agency*, s. 560. New York: Little, Brown and Company, 2015. ISBN 9780316371650.
2. ↑  Willman, David: Selling the Threat of Bioterrorism *Los Angeles Times*.  1.7.2007.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan **vastaavalla hoitajalla** tarkoitetaan yksityisistä turvallisuuspalveluista annetun lain (LYTP) 2§(19) mukaan turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan palveluksessa olevaa henkilöä, joka vastaa siitä, että luvan haltijan toimintaa tai liikettä hoidetaan laissa olevien säännösten mukaisesti.*lähde?*

Vastaavaksi hoitajaksi hyväksymisen myöntää poliisihallitus. Poliisihallitus voi hyväksyä vastaavaksi hoitajaksi sellaisen henkilön joka on täyttänyt 18 vuotta, on hyväksytysti suorittanut sisäministeriön asetuksella säädetyt vaatimukset täyttävän, ammatillisesta koulutuksesta annetun lain mukaisen turvallisuusvalvojan tai sitä vastaavan erikoisammattitutkinnon sekä tunnetaan rehelliseksi ja luotettavaksi ja on henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan sopiva vastaavaksi hoitajaksi.

Jos turvallisuusalan elinkeinoluvan haltija tai luvan hakija harjoittaa ainoastaan hyväksymistä edellyttäviä turvasuojaustehtäviä käsittävää turvasuojaustoimintaa ja haltijan tai hakijan palveluksessa työskentelee vakituisesti vähemmän kuin viisi henkilöä, vastaavaksi hoitajaksi voidaan hyväksyä myös edellä kohdissa 1 ja 3 säädetyt vaatimukset täyttävä henkilö, joka on ennen vastaavaksi hoitajaksi hyväksymisen hakemista harjoittanut turvasuojaustoimintaa vähintään kolmen vuoden ajan. Vastaavaksi hoitajaksi hyväksyminen on voimassa toistaiseksi, kuitenkin enintään niin kauan kuin vastaava hoitaja toimii tehtävässään.*lähde?*

Vuoden 2017 alussa voimaan astuneen lain yksityisistä turvallisuuspalveluista mukaan käytännössä vain turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinnon suorittanut henkilö voi toimia turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan vastaavana hoitajana. Tämä vahvistaa yksityiselle turvallisuusalalle räätälöidyn turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinnon asemaa alan esimiestutkintona.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Laki yksityisistä turvallisuuspalveluista 1085/2015 *finlex.fi*. Edita. Viitattu 6.11.2020.
2. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Sisäministeriön asetus vartijan ja… 878/2016 *finlex.fi*. Edita. Viitattu 6.11.2020.
**Kosovon vuoden 1981 levottomuuksilla** tarkoitetaan vuonna 1981 Jugoslavian Kosovossa tapahtuneita mellakoita ja väkivaltaisuuksia, jotka saivat alkunsa albaaniopiskelijoiden 11. maaliskuuta aloittamista mielenosoituksista. Poliisi tukahdutti viimeisen ison mielenosoituksen kyynelkaasulla 19. toukokuuta. Levottomuuksissa kuoli yhdeksän ihmistä ja loukkaantui yli 50.

Tausta
------

Levottomuudet sattuivat alle vuosi Jugoslavian presidentti Josip Broz Titon kuoleman jälkeen. Kosovo oli 1980-luvulle tultaessa Jugoslavian köyhin osa, ja albaanit olivat serbejä köyhempiä. Albaaniväestön työttömyys oli korkea.

Tapahtumat
----------

Albaaniopiskelijat alkoivat osoittaa mieltään, koska olivat tyytymättömiä Pristinan yliopiston opiskelija-asuntolan ja ruokalan olosuhteisiin. Mielenosoitukset laajenivat ja niihin liittyi pian useita eri alan työntekijöitä, maanviljelijöitä, poliiseja, sotilaita ja Jugoslavian kommunistisen puolueen jäseniä. Mielenosoittajat vaativat aikaisemmin vangittujen mielenosoittajien vapauttamista ja vaatimukset laajenivat pian koskemaan Kosovon asemaa. Yhä useammat mieltään osoittaneet alkoivat vaatia Kosovolle tasavertaista asemaa muiden Jugoslavian osavaltioiden rinnalla. Osa taas halusi Kosovon liittyvän Albaniaan.

Jugoslavian keskushallinto julisti alueelle mielenosoitusten takia kansallisen hätätilan ja lähetti paikalle sotilaita. Mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi ja albaaniopiskelijat hyökkäsivät serbien ja montenegrolaisten kimppuun. 19. toukokuuta poliisi onnistui tukahduttamaan levottomuudet. Levottomuuksien seurauksena Pristinan yliopisto suljettiin, yliopiston hallinto lakkautettiin ja mieltään osoittavia opiskelijoita erotettiin. Useita albaaneja tuomittiin vankeuteen, albaanien kulttuuria käsitteleviä yliopistokursseja rajoitettiin ja albaniankieliset tekstikirjat korvattiin serbiankielisillä. Väkivaltaisuudet jatkuivat ja kymmenet tuhannet serbit pakenivat väkivaltaisuuksia Kosovosta. Jugoslavian presidentti Slobodan Milošević käytti serbeihin kohdistuneita hyökkäyksiä hyväkseen nationalistisessa retoriikassaan ja joka johti Kosovon itsehallinnon lakkauttamiseen 1989.

Katso myös
----------

* Vuoden 1981 mielenosoitukset Pristinan yliopistossa

Lähteet
-------

1. ↑  Hilde Katrine Haug: Creating a Socialist Yugoslavia: Tito, Communist Leadership and the National Question  2012. I.B.Tauris.
2. 1 2 3  Context of 'March 1981 and after: Kosovo Communist Leadership Blamed for Demonstrations' *History Commons*.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 4.12.2015.
3. ↑  David Binder: ONE STORM HAS PASSED BUT OTHERS ARE GATHERING IN YUGOSLAVIA *The New York Times*.  19.4.1981. Viitattu 11.6.2017. (englanniksi)
4. ↑  Binder, David: WAR OF TERROR BY ALBANIANS IN YUGOSLAVIA STRAINS UNITY *The New York Times*.  28.11.1982. Viitattu 4.12.2015.
Wing vuonna 2014
**Bradley T. "Brad" Wing** (s. 27. tammikuuta 1991 Melbourne) on australialainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan lentopotkun potkaisija. Hän on edustanut urallaan NFL-liigassa Pittsburgh Steelersiä ja New York Giantsia. 

Wing pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistojalkapalloa Louisianan osavaltionyliopiston joukkueessa.

Ura
---

Australialaisessa jalkapallossa uransa aloittanut Wing muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2009, viimeiseksi lukiovuodekseen. Uudessa kotimaassaan hän aloitti myös amerikkalaisen jalkapallon, ja erinomaisen kauden jälkeen Louisianan osavaltionyliopisto oli valmis ottamaan Wingin joukkueeseensa.

Wingin yliopistoura Baton Rougessa kesti kolme kautta, jonka jälkeen hän ilmoittautui vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuteen. Kentän ulkopuolisten ongelmien vuoksi yksikään joukkue ei valinnut häntä, mutta tilaisuuden jälkeen Philadelphia Eagles teki Wingin kanssa sopimuksen. Wing ei pelannut Eaglesissa otteluakaan, mutta teki myöhemmin Pittsburgh Steelersin kanssa sopimuksen.

Pittsburghista Wing siirtyi ennen kauden 2015 alkua pelaajakaupassa New York Giantsin organisaatioon. Wing vapautettiin sopimuksestaan heikon kauden 2018 jälkeen.

Muuta
-----

Wingin isä David Wing oli myös entinen australialaisen sekä amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Giants trade for Brad Wing, cut Steve Weatherford *nfl.com*. Viitattu 6.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Giants release punter Brad Wing after a struggling season Fox Sports. Viitattu 6.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  An Aussie Who Rules at Football  18.11.2011. Wall Street Journal. Viitattu 4.8.2012. (englanniksi)
|  |
| --- |
| Triklabendatsoli |
| Triklabendatsoli |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 6-kloori-5-(2,3-dikloorifenoksi)-2-metyylisulfanyyli-1H-bentsimidatsoli |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 68786-66-3 |
| ATC-koodi | P02BX004 |
| PubChem | 50248 |
| DrugBank | DB12245 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C14H9N2Cl3OS |
| Moolimassa | 359,652 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 175–176 °C  |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | 97 % |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 8 h |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Triklabendatsoli** (C14H9SN2Cl3O) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä eräiden loismatoinfektioiden, erityisesti maksamatoinfektioiden, hoitamiseen. Triklabendatsoli kuuluu WHO:n julkaisemaan keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa triklabendatsoli on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee etanoliin, heksaaniin ja tetrahydrofuraaniin. Triklabendatsoli on aktiivinen erityisesti tiehytmatoihin kuuluvaa lampaan maksamatoa (*Fasciola hepatica*) ja samaan sukuun kuuluvaa lajia *Fasciola gigantica* vastaan. Sen sijaan muihin matoihin sen teho on suhteellisen heikko. Sen on raportoitu tehoavan myös paragonimiaasia aiheuttavaan *Paragonimus westermani* -matoon. Triklabendatsoli sitoutuu loismatojen tubuliiniproteiiniin ja estää mikrotubuluksien muodostumisen. Tällöin matojen solunjakautuminen estyy ja madot kuolevat.

Triklabendatsoli voi haittavaikutuksinaan aiheuttaa kuumetta, vilunväristyksiä, ylävatsakipuja ja leukopeniaa.

Valmistus
---------

Triklabendatsolin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 1,2,4-triklooribentseeni nitrataan, ja tämän jälkeen se reagoi ammoniakin kanssa, jolloin 4-asemassa oleva klooriatomi korvautuu aminoryhmällä. Seuraava vaihe on reaktio 2,3-dikloorifenolin kanssa. Tämän jälkeen nitroryhmä pelkistetään, ja viimeiset vaiheet ovat reaktio hiilidisulfidin ja metyylijodidin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1645. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  Triclabendazole *DrugBank*. Viitattu 22.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  WHO Model List of Essential Medicines  2015. WHO. Viitattu 22.3.2019. (englanniksi)
4. 1 2 3  Achim Harder: *Anthelmintics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 22.3.2019
5. 1 2  J. K. Aronson (toim.): *Meyler's Side Effects of Drugs*, s. 142. Elsevier, 2015. ISBN 978-0-444-53717-1 (koko sarja). Kirja Googlen teoshaussa, 16th ed. 2016 (viitattu 22.3.2019). (englanniksi)
6. ↑  Douglas L. Mayers, Stephen A. Lerner, Marc Ouellette, Jack D. Sobel: *Antimicrobial Drug Resistance*, s. 721. Springer, 2009. ISBN 978-1603275941. Kirja Googlen teoshaussa (ISBN 978-1-60327-592-7) (viitattu 22.3.2019). (englanniksi)
Keltaliekkipuu kasvitieteellisessä puutarhassa Havaijilla
**Keltaliekkipuu** (*Delonix elata*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, liekkipuiden (*Delonix*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Keltaliekkipuu on kausivihanta puu, joka kasvaa tyypillisesti 5–15 metriä korkeaksi. Sen latvus on leveä ja muodoltaan pyöreä.

Keltaliekkipuu kasvaa luonnossa 400–1400 metrin korkeudessa kausivihannissa tiheiköissä ja pensaikoissa, usein yhdessä akaasioiden ja mirhapuiden kanssa. Lisäksi lajia tavataan kallioiden rinteiltä, jokien varsilta sekä kuivuneista jokiuomista. Keltaliekkipuun luontainen levinneisyysalue on itäisessä Afrikassa ja ulottuu Egyptistä Somaliaan ja Tansaniaan.

Keltaliekkipuun lehtiä käytetään paikallisesti ravintona ja paikoitellen lehtiä myydään marketeissa. Lehtien lisäksi lajin siemeniä voidaan käyttää ravinnoksi keitettyinä. Lajin kaarnaa, lehtiä ja juuria käytetään myös paikalliseen lääkintään ja puuainesta puutavaraksi sekä polttopuuksi.

Keltaliekkipuuta kasvatetaan näyttävän kukintansa myötä myös koristepuuna ja se sopii puutarhoihin, puistoihin tai katujen varsille. Keltaliekkipuu kasvaa hyvin tropiikin kuivemmilla seuduilla, joilla vuoden keskilämpötila on noin +27°C ja vuotuinen sademäärä 580–900 mm. Parhaiten keltaliekkipuu kasvaa täydessä auringon valossa hyvin vettä läpäisevässä maaperässä, mutta menestyy myös kivikkoisilla kasvupaikoilla. Keltaliekkipuun juurinystyröissä on typpeä sitovia symbionttisia bakteereja.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Delonix elata* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Delonix elata* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Keltaliekkipuu (*Delonix elata*)
* UniProt: Taxonomy – *Delonix elata* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Delonix elata | 
* Wikidata: Q15478839
* Wikispecies: Delonix elata
* APDB: 68063
* CoL: 34H4F
* EoL: 417420
* EPPO: DEXEL
* GBIF: 2956174
* GRIN: 13399
* iNaturalist: 205944
* IPNI: 491229-1
* IRMNG: 10993833
* IUCN: 201497
* NCBI: 162737
* Open Tree of Life: 729829
* Plant List: ild-1278
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:491229-1
* SANBI: 410-2
* Tropicos: 13051060
* WFO: wfo-0000166378

 |
|  |
| Poinciana elata | 
* Wikidata: Q39140012
* APDB: 126253
* GRIN: 29161
* IPNI: 515494-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:515494-1
* Tropicos: 13032044

 |

 |
**Asadabad** on kaupunki Afganistanin itäosassa. Kaupunki on Konarin maakunnan hallinnollinen keskus.

Maantiede
---------

Yhdysvaltalaisia joukkoja Asadabadissa vuonna 2009.
Asadabad sijaitsee Afganistanin itäosassa Konarin maakunnassa. Se on myös maakunnan hallinnollinen keskus. Alue on kahden Konarjoen ja sen sivuhaaran Pečin kautta Nuristaniin ja Chitraliin johtavan kulkureitin risteyksessä.

Historia
--------

Nykyinen Asadabad oli vielä 1800-luvun lopulla maaseutua. Alue tunnettiin vielä tuolloin nimellä Čaḡan Saray. Paikalle oli rakennettu linna, jonka tarkoitus oli toimia paštujen etuvartioasemana tuolloin vielä pakanallisia nuristanilaisia vastaan. Se toimi Afganistanin hallitsijoiden tukikohtana näiden lopulta vallatessa nykyisen Nuristanin vuonna 1896.

Valloitussodan tärkeänä tukikohtana paikka valittiin paikallisen hallinnon keskukseksi. Paikallishallinnolle rakennettiin viranomaisten käyttämiä tiloja, sairaala ja kouluja. Kaupungin kasvu oli nopeaa. 1900-luvulla sen kasvua kiihdytti paikallisen tieverkoston kehittyminen. Ranskalaiset tukivat yrityksiä kaupungin teollistamiseksi 1960–1970-luvuilla. Tarkoitus oli luoda paikalle puuteollisuutta ympäröivän alueen puuvaroja hyödyntäen. Lopulta toiminta todettiin kuitenkin kannattamattomaksi.

Afganistanin sisällissodan aikana Afganistanin kommunistinen hallinto ampui Asadabadin basaarille Scud-ohjuksen, joka tappoi tiettävästi 300 ja haavoitti 500 henkilöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kunar Provincial Overview Naval Postgraduate School. Viitattu 17.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  D. Balland: ASADĀBĀD *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 17.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Steve Fetter, George N. Lewis, Lisbeth Gronlund: Casualties and Damage from Scud Attacks in the 1991 Gulf War (pdf) (s. 13) *The Defense and Arms Control Studies Program*.  1993. Massachusetts Institute of Technology. Viitattu 17.7.2021. (englanniksi)
WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Vastaanotettu kuningatargambiitti**. 
*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Vastaanotettu kuningatargambiitti** on kuningatargambiitin muunnelma ja mustan kolmanneksi suosituin vastaus avaukseen. Vastaanotettua kuningatargambiittia luonnehtivat siirrot

1.d4 d5
2.c4 dxc4
Muunnelma ei ole aito gambiitti, sillä valkea saa sotilaan halutessaan takaisin. Paljon yleisempää on kuitenkin odottaa ja kehittää ensin upseereja peliin. Sotilaan saisi heti takaisin pelaamalla 3.Da4+ Rc6 4.Dxc4 tai 4.e3 ja 5.Lxc4. Normaalimpia vastauksia ovat kuitenkin 3.Rf3, Rc3, e3 ja e4. Musta pelaa yleensä jossain vaiheessa peliä siirron ...c5, jonka jälkeen valkea voi joko lyödä sotilaan pelaamalla dxc5 tai odottaa, että peli jatkuu ...cxd4 ja exd4. Tällöin valkealle tulee eristetty sotilas d-linjalle, mikä luo voittomahdollisuuksia molemmille pelaajille.

Valkea jatkaa yleensä 3.Rf3, mikä estää mustaa pelaamasta 3...e5. Tämän jälkeen valkea ottaa sotilaan jossain vaiheessa takaisin siirroilla e3 ja Lxc4. Toinen vaihtoehto on pelata heti 3.e3 tarkoituksena ottaa sotilas välittömästi takaisin. Tällöin musta ei voi pelata 3...b5, koska peli jatkuisi 4.a4 c6 5.axb5 cxb5? 6.Qf3 ja valkea voittaa ainakin upseerin. Siirto 3.e3 tukkii kuitenkin valkean kuningatarlähetin tien, joten valkea pelaa lähetin joskus ensin ruutuun f4 tai g5. 3.e4 on valkean aggressiivisin vastaus. Siinä valkea ottaa keskustan haltuunsa. Siirto on tilastollisesti vahva. Mustan vastauksiin kuuluvat niin 3...e5, 3...Rc6 kuin 3...Rf6:kin.

Kuningatargambiitin vastaanottaminen oli suosituimmillaan 1800-luvulla. Nykypelaajista sitä ovat harrastaneet muun muassa Sergei Rublevski, Andrei Harlov, Susan Polgár, Milan Matulović ja Anthony Miles.

Avaus sijoittuu ECO-koodistolla koodeille D20-D29.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Lähteet
-------

1. ↑  COE
2. ↑  COE
3. 1 2  D20
4. ↑  D25
*Tämä artikkeli kertoo välimerkistä. Muita merkityksiä on sivulla Pilkku (täsmennyssivu).*

| Välimerkit |
| --- |
| piste | **.** |
| pilkku | **,** |
| kaksoispiste | **:** |
| puolipiste | **;** |
| kysymysmerkki | **?** |
| huutomerkki | **!** |
| heittomerkki | **’** |
| lainausmerkit | **" "**, **» »**, **’ ’** |
| viivamerkit | **-**, **–**, **—**, **−** |
| sulkeet | **( )**, **[ ]**, **{ }**, **⟨ ⟩** |
| kolme pistettä | **…** |
| vinoviiva | **/** |
| kenoviiva | **\** |
| välilyönti |   |

**Pilkku** on typografinen välimerkki, jota käytetään useissa kirjoitetuissa kielissä erottimena.

Pilkku suomen kielessä
----------------------

Suomen kielessä pilkulla on monta tehtävää:

* Pilkku erottaa pää- ja sivulauseen:

*Jäin kotiin, koska ulkona oli myrsky.*
* Kaksi rinnasteista päälausetta erotetaan toisistaan pilkulla, mikäli niillä ei ole yhteistä lauseenjäsentä:

*Maija osti marsun**,** ja Piia söi jäätelöä.* (Maija ja Piia ovat eri subjektit eli tekijät.)
*Aamulla Maija osti marsun ja Piia söi jäätelöä.* (Lauseissa on yhteinen adverbiaali, vaikka subjektit ovatkin eri.)
*Pekka luki uusinta sanomalehteä ja sai mainion oivalluksen.* (Lauseilla on sama subjekti eli Pekka.)
* Epäsuora kysymyslause erotetaan päälauseesta pilkulla:

*Hän kysyi**,** pidinkö omenapiirakasta.*
* Jos päälauseen keskellä on sivulause, se erotetaan pilkuilla:

*Irmeli**,** joka omistaa elefantin**,** on todella tyly.*
* Pilkku erottaa rinnasteiset adjektiivit:

*Hänen pitäisi ostaa uusi**,** tyylikäs auto.*
*Hänen pitäisi ostaa uusi tyylikäs auto.* (Hänellä oli jo entuudestaan tyylikäs auto, mutta hän haluaa uuden.)
* Pilkku erottaa listan jäsenet toisistaan:

*Tuo kaupasta kahvia**,** sokeria ja siirappia.*
* Pilkulla erotetaan lukuilmausten kokonaisluku- ja desimaaliosa toisistaan:

*3,141* (*kolme ja sataneljäkymmentäyksi tuhannesosaa*)

Pilkku muissa kielissä
----------------------

Englannin kielessä pilkku on tuhansien erotin; esimerkiksi miljoonan dollarin vauva on *1,000,000 dollar baby*. Suomen kielessä pilkkua ei käytetä tuhansien erottimena, sillä pilkkua käytetään Suomessa luvuissa jo desimaalierottimena.

Pilkku tietokoneilla
--------------------

Tietokoneissa pilkku koodataan eri merkistöissä seuraaville arvoille:

ASCII0x2C
UnicodeU+002

Lähteet
-------

1. ↑  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus :: Välimerkit – Milloin käytetään pilkkua? (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pilkku**.
* Kielitoimisto, ks. "Usein esitettyjä kysymyksiä"
**Makefile** on make-ohjelman tekstimuotoinen määrittelytiedosto. Tiedosto sisältää yleensä ohjeet ohjelmointikielen kääntäjän ja sen apuohjelmien kuten linkkerin käyttöön, joilla lähdekoodista tuotetaan toimiva tietokoneohjelma tai kirjasto.
Make ei ole sidottu ohjelmien kääntämiseen. Makefile voisi sisältää komennot esim. dokumenttien muotoiluun LaTeXilla tai MP3-tiedostojen tuottamiseen WAV-äänitiedostoista.

Makefile-tiedoston rakenteelle on POSIX-määrittely, mutta historiallisesti on ollut eri versioita sekä uudelleensuunniteltuja vaihtoehtoja samasta konseptista.

Tiedoston rakenne
-----------------

Tiedostossa kerrotaan kohde, joka halutaan tuottaa, sen vaatimat riippuvuudet ja tarvittavat komennot.

```
kohde: riippuvuudet
    komennot

```

Kohteina voi tyypillisesti olla *all*, joka suorittaa koko käännöksen, ja *clean*, joka siivoaa käännöksen aikana tuotetut väliaikaiset tiedostot kuten objektitiedostot poistamalla ne.
Kohde voi riippua toisista kohteista, joilla on omat käännöskomennot.

Esimerkiksi A:n käännös voi riippua B:n ja C:n kääntämisestä, joista B voi riippua taas D:n ja E:n kääntämisestä:

```
 A: B C
   cmd_A

 B: D E
   cmd_B

```

Lisäksi tiedostossa voi olla muun muassa ympäristömuuttujien määrittelyjä toistuvien osien vähentämiseen. Esimerkiksi tyypillisesti käytettävän kääntäjän nimi asetetaan ympäristömuuttujaan `CC`, jotta sitä ei tarvitse toistaa tiedostossa.

Esimerkki
---------

```
CC = cc
LD = ld

prog: foo.o bar.o
	$(LD) -o prog foo.o bar.o

foo.o: foo.c
	$(CC) -c foo.c

bar.o: bar.c
	$(CC) -c bar.c

```

Esimerkissä kääntäjäohjelma asetetaan muuttujaan `CC`, linkkeriohjelma muuttujaan `LD`, joita käytetään käännösvaiheissa.
Ohjelman kääntämiseen käytettävä kohde *prog* riippuu kahdesta objektitiedostosta, joiden kääntämiseen kerrotaan ohjeet omina kohteinaan. Objektitiedostot linkitetään toisiinsa riippuvien kohteiden kääntämisen jälkeen.

Käännös esimerkkitapauksessa voidaan tehdä komentorivillä `make prog`, jonka jälkeen make-ohjelma kutsuu kerrottuja ohjelmia ehtojen mukaan.

Tyypillisesti useiden lähdekooditiedostojen kanssa objektitiedostot ja lähdekooditiedostot kerrotaan listana, jolloin jokaiselle ei tarvitse toistaa ehtomäärittelyä erikseen.

Lähteet
-------

* 
* 
* GNU Make manuaali (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  make The Open Group. Viitattu 30.4.2019. (englanniksi)
George H. Steuart
**George Hume Steuart** (24. elokuuta 1828 – 22. marraskuuta 1903) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän palveli lähinnä Pohjois-Virginian armeijassa. Hänen lempinimensä oli "Marylandin Steuart", lähinnä siksi ettei häntä sekoitettaisi Jeb Stuartiin ja koska hän kannatti Marylandin eroamista Unionista.

Lapsuus ja nuoruus
------------------

Steuart syntyi Baltimoressa. Hän meni West Pointiin ja valmistui 37. luokaltaan 1848, mistä tuli lukuisia tulevia sisällissodan upseereja. Steuart komennettiin 2. rakuunoihin, rykmenttiin joka palveli rajaseudulla ja taisteli intiaaneja vastaan. Hän otti aktiivisesti osaa Utahin sotaan 1857–1858.

Sisällissota
------------

Vaikka Maryland ei eronnut unionista, Steuart oli lojaali etelälle. Hän erosi kapteenin virastaan alkuvuonna 1861 ja meni etelävaltioiden armeijaan ratsuväenkapteeniksi. Hänestä tuli pian everstiluutnantti 1. Marylandin jalkaväkeen. Hän osallistui ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, jossa saavutti miestensä ihailun. Pian sen jälkeen hänet ylennettiin everstiksi ja hän sai rykmentin komennon. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi maaliskuussa 1862, ja hän komensi prikaatia Richard S. Ewellin divisioonassa Stonewall Jacksonin Shenandoahin laakson sotaretkellä. Hän haavoittui pahasti olkapäähän Cross Keysin taistelussa, minkä vuoksi hän oli toimintakyvytön toukokuuhun 1863.

Kun Steuart palasi armeijaan Robert E. Lee antoi hänelle komennettavaksi prikaatin Edward Johnsonin divisioonasta. Gettysburgin sotaretkellä kesäkuussa 1863, kun hänen prikaatinsa meni Marylandiin, hänen sanottiin hypänneen hevosensa selästä, seisseen päällään ja suudelleen kotiosavaltionsa maaperää. Gettysburgin taistelussa Steuartin miehet yrittivät epäonnistuen useita kertoja saada haltuunsa Culpin kukkulan pohjoisvaltioiden joukoilta. Seuraavana vuonna hän osallistui Wildernessin taisteluun. Sitten hän joutui miltei koko prikaatinsa kanssa sotavangeiksi "muulinkenkä"-ulkonemassa Spotsylvanian taistelussa. Riidanhaluinen Steuart kieltäytyi puristamasta kättä sotaa edeltävän ystävänsä Winfield Scott Hancockin kanssa. Hänet lähetettiin sotavankina Charlestoniin Etelä-Carolinaan ja vangittiin myöhemmin Hilton Headiin. Steuart vapautui vankienvaihdossa myöhemmin kesällä 1864, ja hän palasi Pohjois-Virginian armeijaan. Hän komensi George Pickettin divisioonan prikaatia Petersburgin piirityksen aikana ja osallistui Five Forksin ja Sayler's Creekin taisteluihin ennen kuin antautui Appomattoxin käräjätalolla muun Pohjois-Virginian armeijan kanssa.

Viimeiset vaiheet
-----------------

Sodan jälkeen Steuart palasi Marylandiin, missä hän viljeli maata ja komensi Marylandin-divisioonaa Yhdistyneissä konfederaation veteraaneissa. Hän kuoli 75-vuotiaana South Riverissä Marylandissa. Hänet on haudattu Green Mountin hautausmaahan Baltimoreen.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* SNAC
	+ 2

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:George H. Steuart