recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tian Zhuangzhuang Toronton elokuvajuhlat vuonna 2009.
**Tian Zhuangzhuang** (yksink.: 田壮壮, perint.: 田壯壯, pinyin: Tián Zhuàngzhuàng, s. 23. huhtikuuta 1952 Peking) on kiinalainen elokuvaohjaaja.

Elämäkerta
----------

Hän on kuuluisan näyttelijän ja elokuvaohjaajan Tian Fangin ja Kiinan elokuvastudion johtajan, näyttelijä Yu Lanin poika.

Tian aloitti uransa valokuvaajana on työskennellyt myös maatalouden elokuvastudiolla Kiinassa. Hän valmistui Pekingin elokuva-akatemiasta vuonna 1982, ja useat muut johtajat viidennen sukupolven, mukaan lukien Chen Kaigen ja Zhang Yimoun.

Tia on työnsä vuoksi joutunut kiistaan Kiinan viranomaisten kanssa, erityisesti elokuvien *Horse Thief* (1984), ja *Sininen leija* (1993), elokuva tapahtumista Sadan kukan kampanja, Suuri harppaus ja Kulttuurivallankumous vuoksi. *Sininen leija* esitettiin 1993 Cannesin elokuvajuhlilla ilman Kiinan viranomaisten hyväksyntää. Tian Zhuangzhuangilta on kielletty kymmeneksi vuodeksi elokuvanteko. Vuonna 2002 hän ohjasi elokuvan *Kevät pikkukaupungissa*, joka perustuu Fei Mun elokuvaan vuodelta 1948. Vuonna 2004 hän teki ensimmäisen HDTV-dokumentin Kiinassa, elokuvan nimeltään *Delamu*, jonka aiheena ovat Tiibetin Yunnanin etniset vähemmistöt.

Filmografia
-----------

* *Red Elephant* (红象, 1982)
* *Syyskuu* (九月, 1984)
* *Metsästys Land Act* (猎场扎撒, 1985)
* *Horse Thief* (盗马贼, 1986)
* *Street Players* (鼓书艺人, 1987)
* *Rock nuori tanssija* (摇滚青年, 1988)
* *Temptress Moon* (特别手术室, 1989)
* *Li Lianying, eunukki keisari* (大太监李莲英, 1991)
* *Sininen leija* (蓝风筝, 1993)
* *Kevät pikkukaupungissa* (小城之春, 2002)
* *Delamu' ('茶马古道：德拉姆, 2004)*
* *Go Master* (吴清源, 2006)
* *Warrior ja Wolf* (狼灾记, 2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Pendergast, Tom & Pendergast, Sara (toim.): *International Dictionary of Films and Filmmakers, Vol. 2: Directors, 4th edition*, s. 993. St. James Press, 2000. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 29.5.2015). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Tian Zhuangzhuang Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tšehovin ase** on fiktiossa, kuten kirjallisuudessa, televisiosarjoissa tai elokuvissa, käytetty tekniikka, missä tarinan varhaisessa vaiheessa esitellään näennäisesti merkityksetön asia, joka tarinan edetessä nousee merkittävään asemaan juonen kannalta. Termi on saanut nimensä venäläisen näytelmäkirjailija Anton Tšehovin mukaan, joka mainitsee siitä kirjeissään useita muunnelmia. Tšehov itse sovelsi ohjetta näytelmässään *Vanja-eno*: siinä pistooli esitellään tarinan alussa jokseenkin puolihuolimattomasti, mutta tarinan loppua kohti siitä tulee tärkeä osa juonta, kun Vanja-eno aikoo raivonpuuskassaan ampua sillä itsensä.*lähde?*

> »Jos ensimmäisessä näytöksessä seinällä roikkuu ase, kolmanteen näytökseen mennessä sillä tulee ampua jotakin. Jos asetta ei aiota käyttää, ei sitä tarvita seinällä.»   
> (Anton Tšehov)
> 
> 

Ohjetta on usein tulkittu häivetekniikaksi, mutta konsepti voidaan tulkita myös tarkoittamaan "älä lisää tarpeettomia esineitä tarinaan". Tšehovin ase -säännön unohtaminen voi johtaa suuriinkin juonen aukkoihin.

Tšehov esitti ohjeen muun muassa kirjoittajakursseilla Krimin niemimaalla, ja siellä sen kirjasi 1889 muistiin kurssilainen Ilja Gurlyand.

Salapoliisitarinoissa esiintyy tämäntyyppisiä yksityiskohtia: löytyy veitsi, joka aluksi näyttää tarpeettomalta, mutta joka myöhemmin ratkaisee kaiken. Myös saduissa rakenne toimii usein.*tarvitaan parempi lähde*

Katso myös
----------

* Red herring: Tšehovin aseen vastakohta; huomion vievä, mutta täysin tarpeeton asia
* MacGuffin: tarinan hahmoja motivoiva, mutta juonen kannalta yhdentekeväksi osoittautuva asia
* Deus ex machina: Tšehovin aseen puuttumisesta helposti seuraava ongelma; yllättävä käänne, jota ei ole pohjustettu aiemmalla juonella ja joka on siksi epätyydyttävä

Lähteet
-------

1. ↑  Tommi Nieminen, Tšehovin ase. Kolumni, Helsingin Sanomat 20.4.2019 s. B 15
2. ↑  Oppimateriaali: Tsehovin Ase
Jean Périer Pelléasin roolissa
**Jean Alexis Périer** (2. helmikuuta 1869 Pariisi – 3. marraskuuta 1954 Pariisi) oli ranskalainen baritoni. Hän muun muassa tulkitsi Pelléasin roolin Claude Debussyn *Pelléas et Mélisande* -oopperan kantaesityksessä Opéra-Comiquessa 30. huhtikuuta 1902. Hänen lauluaan on tallennettuna seitsemällä noin vuodelta 1905 peräisin olevalla äänitteellä. Vuosina 1900–1938 hän esiintyi useissa elokuvissa.

Périer oli ensisijaisesti operettiin erikoistunut laulaja. Hän suoritti opintonsa Pariisin konservatoriossa Émile-Alexandre Taskinin ja Romain Bussinen johdolla. Debyyttinsä hän teki vuonna 1892 Opéra-Comiquessa Monostatoksen roolissa *Taikahuilun* esityksessä. Hänen uransa selkeä pääpaino pysyi Pariisin musiikki- ja teatterimaailmassa, mutta hän esiintyi myös Monte-Carlossa ja Yhdysvalloissa Manhattanilla.

Ohjelmisto
----------

### Kantaesityksissä

* André Messager: *Véronique* (1898, miespääosa)
* Claude Debussy: *Pelléas et Mélisande* (1902, miespääosa)
* André Messager: *Fortunio* (1907, miespääosa)
* Maurice Ravel: *L'heure espagnole* (1911, rooli: Ramiro)
* Henri Rabaud: *Mârouf* (1914, nimirooli)
* Charles Levadé: *La rôtisserie de la Reine Pêdauque* (1920, rooli: Abbé Coignard)
* Reynaldo Hahn: *Ciboulette* (1923, rooli: Duparquet)

### Muut

* Wolfgang Amadeus Mozart: *Don Giovanni* (nimirooli)
* Wolfgang Amadeus Mozart: *Taikahuilu* (rooli: Monostatos)
* Giacomo Puccini: *Madama Butterfly* (rooli: Sharpless)
* Giacomo Puccini: *Manon Lescaut* (rooli: Lescaut)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Laura Macy: The Grove Book of Opera Singers, s. 377 Google Books


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tiakadougou-Dialakoro** on maalaiskunta Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dialakoro sijaitsee Sankaranijoen varrella 135 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 7 700 ja keskuskylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).

Tiakadougou-Dialakoron kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Faraban, koillisessa Ouélessébougoun, lännessä Kangaban piirin Maramandougoun, etelässä Sikasson alueen Yanfolilan piirin Bayan ja Bougounin piirin Syen Toulan ja idässä Ourounin kuntiin. Ilmasto on guinealaistyyppinen. Sademäärä on korkea ja kasvillisuus runsasta.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, mandinkoja, dogoneja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.

Dialakoron kautta kulkee RN7-valtatieltä Sélinguén padolle johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat Sélinguén keinokastelualueella kasvatettava riisi sekä maissi, hirssi ja puuvilla. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 7.5.2018.
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.5.2018.
3. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.5.2018.
4. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: commune rurale de Tiakadougou-Dialakoro 2008-2012 *csa-mali.org*.  2008.  Arkistoitu 4.3.2012. Viitattu 7.5.2018.
Juudaksen polttaminen Brasiliassa 1909.
Juudas-hahmon rakentaminen Museo del Arte Popular:in pajalla, Méxicossa.
**Juudaksen polttaminen** on pääsiäiseen liittyvä perinne erityisesti katolisessa ja ortodoksisessa kirkoissa. Perinnettä harjoitetaan muun muassa Kreikassa, Meksikossa, Brasiliassa, Espanjassa, Portugalissa ja jonkin verran myös muissa latinalaisissa maissa, sekä ainakin Liverpoolissa, Englannissa vielä 1900-luvun alussa. Perinteeseen kuuluu Juudas Iskariot-hahmon polttaminen pitkäperjantaina. Juudas oli Raamatun mukaan apostoli, joka petti Jeesuksen.

Yhdysvaltain sisäministeriö antoi Kreikalle huomautuksen perinteestä. Se käytti siitä nimitystä **juutalaisen polttaminen** ja piti sitä antisemitistisenä. Kreikan ortodoksisen kirkon piispa huomautti, että polttamisperinne liittyy vain Juudakseen, ei kaikkiin juutalaisiin yleensä. Juutalaisyhteisöt protestoivat jonkin aikaa kirkkoa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  BBC Liverpool: Burning Judas (Juudaksen polttaminen) *12.4.2006*. Viitattu 20.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  International Religious Freedom Report 2006 (Kansainvälisten uskonnonvapausasioiden raportti 2006) *2006*. Yhdysvaltain sisäministeriö. Viitattu 20.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juudaksen polttaminen** Wikimedia Commonsissa
**Derlei**, oikealta nimeltään **Vanderlei Fernandes Silva** (s. 14. heinäkuuta 1975 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialaisportugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura
---

Derlei aloitti uransa Brasiliassa alemman sarjatason joukkueista. Vuonna 1999 hän siirtyi portugalilaiseen União Leiriaan. Siellä hän pelasi kolmen vuoden aikana yhteensä 91 liigaottelua ja teki niissä 42 maalia. Viimeisenä kautenaan União Leiriassa, 2000–2001, Derlei teki 21 pääsarjamaalia ja joukkue sijoittui José Mourinhon johdolla pääsarjassa seitsemänneksi.

Kesällä 2002 Derlei siirtyi Portugalin suurseura FC Porton riveihin, jonne myös Mourinho siirtyi valmentamaan. Derlei oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä, kun se pelasi kauden aikana myös Mestarien liigaa sekä UEFA Cupia. UEFA Cupin finaalissa vuonna 2003 Derlei teki kaksi maalia skotlantilaista Celticiä vastaan.

Tammikuussa 2005 hänet myytiin FK Dynamo Moskovaan 7 miljoonan euron siirtosummalla. Kaksi vuotta vietettyään Venäjällä, jossa hän oli kummallakin kaudella joukkueensa yksi parhaita maalintekijöitä, Derlei siirtyi takaisin Portugaliin SL Benficaan lainasopimuksella. 2. helmikuuta 2007 hän teki ensiesiintymisensä Benfican paidassa, kotiottelussa Boavistaa vastaan.

Heinäkuussa 2007 Derlei jätti Benfican ja siirtyi paikallisvastustaja Sporting Clube de Portugalin riveihin vuoteen 2009 kestävällä sopimuksella. Derleistä tuli yksi harvoista pelaajista, jotka ovat uransa aikana edustaneet kaikkia kolmea Portugalin suurseuraa Portoa, Benficaa ja Sportingia. Ensimmäisellä kaudellaan Sportingissa Derlei kärsi useista loukkaantumisista. Derlein sopimus Sportingin kanssa päättyi kauteen 2008–2009.

Saavutukset
-----------

### Portugali

* Pääsarjamestaruus: 2003, 2004
* Portugalin cup: 2003, 2008
* Portugalin supercup: 2003, 2004, 2008

### Eurooppa

* Mestarien liiga: 2004
* UEFA Cup: 2003
* Intercontinental Cup: 2004

Aiheesta muualla
----------------

* Derlein profiili ja tilastot
**Maréna Diombougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 50 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 18 700 ja keskuskylässä 6 400 asukasta (vuonna 2009).

Maréna Diombougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Séro Diamanoun, idässä Ségalan, etelässä Colimbinén ja lännessä Gouméran kuntiin. Itärajalla sijaitsee Maguijärvi.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja ja fulbeja.

Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bamakon välinen maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, pullokurpitsa, lehmänpapu, okra, riisi, bataatti ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Niamigassa, Diatayassa ja Marénassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 17.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 17.2.2018.
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Maréna Diombougou 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 17.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Derlis Alberto González Galeano** (s. 23. maaliskuuta 1994 Mariano Roque Alonso, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on urallaan edustanut muun muassa sveitsiläistä Baselia ja ukrainalaista Kiovan Dynamoa. Hän on pelipaikaltaan joko hyökkääjä tai laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

20. toukokuuta 2014 González solmi viisivuotisen sopimuksen sveitsiläisseura Baselin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa joukkueessa 19. heinäkuuta 2014 vieraskentällä Aarauta vastaan. 31. elokuuta 2014 hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Young Boysia vastaan.

16. syyskuuta 2014 pelatulla Mestarien liigan lohkovaiheen avauskierroksella Basel kohtasi vieraskentällä espanjalaisen Real Madridin. Ottelu päättyi espanjalaisten 5–1-voittoon ja González viimeisteli joukkueensa ainoan maalin.

Maajoukkueura
-------------

Ensiesiintymisensä Paraguayn maajoukkueessa González teki 26. maaliskuuta 2014 pelatussa ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut 30 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  FCB verpflichtet Derlis González FC Basel 1893. Viitattu 30.9.2014. (saksaksi)
2. ↑  Gelungene Premiere auf dem Brügglifeld FC Basel 1893. Viitattu 30.9.2014. (saksaksi)
3. ↑  FCB-YB 3:1: Dank Effizienz zum Sieg gegen die Berner (Arkistoitu – Internet Archive) FC Basel 1893. Viitattu 30.9.2014. (saksaksi)
4. ↑  Costa Rica 2-1 Paraguay Yahoo Eurosport UK. Viitattu 30.9.2014. (englanniksi)
5. ↑  Mamrud, Roberto: Paraguay - Record International Players  10.1.2019. RSSSF. Viitattu 14.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Derlis Gonzálezin esittely Footballdatabase-sivustolla (englanniksi)

  

Paraguayn joukkue – Copa América 2015
1 Villar |
2 Piris |
3 M. Cáceres |
4 P. Aguilar |
5 B. Valdez |
6 Samudio |
7 Bobadilla |
8 Barrios |
9 Santa Cruz |
10 González |
11 Benítez |
12 Silva |
13 Ortiz |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Molinas |
17 Martínez |
18 N. Valdez |
19 Balbuena |
20 Ortigoza |
21 Romero |
22 Aranda |
23 A. Aguilar |
Valmentaja Díaz
**Maryna Serhijivna Maidanova** (ukr. Марина Сергіївна Майданова, s. 22. elokuuta 1982 Konotop) on ukrainalainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 200 metrille.

Maidanova voitti 200 metrin juoksun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2003 ajalla 22,82. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän sijoittui neljänneksi. Maidanova edusti Ukrainaa Ateenan kesäolympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui 200 metrillä välierissä ja 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2004 Maidanova sijoittui 200 metrillä kahdeksanneksi.

Maidanova on voittanut Ukrainan mestaruuden ulkoradoilla kolmesti vuosina 2003–2005 sekä sisäradoilla kahdesti vuosina 2002 ja 2003.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: 

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,37 | Kiova | 12. kesäkuuta 2004 |
| 200 m | 22,70 | Velenje | 22. kesäkuuta 2003 |

### Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,44 | Cardiff | 9. helmikuuta 2003 |
| 200 m | 23,26 | Birmingham | 14. maaliskuuta 2003 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Maryna Maidanova *Olympedia*. Viitattu 8.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Maryna Maidanova Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 8.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Shaunin kanavan tunnus.
**Shaun** on brittiläinen tubettaja, joka tuottaa pääasiassa politiikkaan liittyviä videoesseitä. Hänen videonsa kritisoivat muun muassa neoliberalismia, antifeminismiä ja alt-rightia. Shaunin katsotaan usein kuuluvan BreadTube-yhteisöön, mutta hän on itse kiistänyt tämän. Hänen YouTube-kanavallaan on yli puoli miljoonaa tilaajaa, ja yhteensä noin 50 miljoonaa näyttökertaa.

Shaunin videoiden visuaalinen tyyli on yleensä pelkistetty, eikä hän esiinny videoilla omilla kasvoillaan. Hänen kanavansa tunnuksena on pääkallo, joka on ironinen viittaus äärioikeistolaiseen internet-persoona Davis Auriniin. Shaunin videot ovat tavanomaisia YouTube-videoita pidempiä, ja hän on tunnettu monipuolisesta ja yksityiskohtaisesta argumentoinnistaan.

Shaun on tehnyt videoita, jotka käsittelevät muun muassa vuoden 2017 Unite the Right Rallya, The Bell Curve-kirjan tieteellistä rasismia, valkoista ylivaltaa sekä Hiroshiman ja Nagasakin pommituksia. Hän on tunnettu lisäksi videosarjastaan *How PragerU Lies to You*, joka kritisoi konservatiivista PragerU-kanavaa. *Polygon*-lehti nimesi Shaunin videon "Doom: The Fake Outrage" yhdeksi vuoden 2018 parhaimmista videoesseistä.

Katso myös
----------

* ContraPoints
* Hbomberguy

Lähteet
-------

1. ↑  Socialists on Social Media Platforms *NYU Press*. Viitattu 18.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  YouTube as Praxis? On BreadTube and the Digital Propagation of Socialist Thought *TripleC: Communication, Capitalism & Critique*. Viitattu 18.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  Shaun *YouTube*. Viitattu 18.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  The best video essays of 2018 *Polygon*. Viitattu 18.3.2022. (englanniksi)
Shava ja Manmeet Singh Herttoniemessä
**Shava** on suomalainen yhtye. Yhtye kutsuu esittämäänsä musiikkia suomibhangraksi, jossa punjabilainen bhangra yhdistyy suomenkielisiin sanoituksiin. Yhtye julkaisi ensilevynsä Betoninen kotimaani 13. lokakuuta 2010. Levy voitti Vuoden kansanmusiikkilevy 2010 -yleisöäänestyksen. Yhtye on konsertoinut Suomessa, Italiassa, Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa, Isossa-Britanniassa, Belgiassa, Alankomaissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Azerbaidžanissa, Intiassa ja Islannissa. Yhtyeeseen kuuluvat Kiureli Sammallahti (laulu, koskettimet), Valtteri Bruun (kielisoittimet), Jussi Miettola (rummut), Sami Rönkä (dhol, tabla) ja Lauri Salokoski (basso). Merkittäviä ja vakituisia vierailijoita yhtyeen keikoilla ovat olleet birminghamilainen bhangramusiikin soittaja Gurcharan Mall sekä Suomessa asuva intialainen laulajatar Peali Juva. *Betoninen kotimaani* - levyllä rumpuja soittaa yhtyeen silloinen rumpali Hannu Risku, joka myös räppää kahdella levyn kappaleella. Levyllä esiintyy tämän lisäksi useita vierailijoita, mm. kappaleessa "Usko" rumpuun soittavat yhtyeen alkuperäiskokoonpanoon kuuluneet Karo Sampela, Roope Aarnio ja Dile Kolanen.

Shava osallistuu Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 kappaleella "Ostarilla". Kappale löytyy myös yhtyeen uudelta levyltä Langaton yhteys.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Betoninen kotimaani* (Suomen bhangrayhdistys ry 2010)
* *Langaton yhteys* (Suomen bhangrayhdistys ry 2015)

### Singlet

* *Päälliköt on voittamattomii/Suomenmaa* (Suomen bhangrayhdistys ry 2009)
* *Onkimiehen bhangra* (Suomen bhangrayhdistys ry 2013)

### Mukana kokoelmalevyillä

* *UOMA Kansanmusiikkia Sibelius-Akatemiasta* (Sibelius-Akatemia 2011)
* *Pieni tiikeri -lauluja lapsille* (Global Music Centre 2013)
* *UMK - Uuden musiikin kilpailu* (Fried Music 2015)

Lähteet
-------

1. ↑  UMK 2015: Shava YLE. Viitattu 15.1.2015.
2. ↑  Shavan koko tuotanto Fono-äänitetietokannassa *fono.fi*. Viitattu 23.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut
Shavasana eli kuolleen asento.
**Shavasana** (sanskritiksi शवासन *śavāsana*) tai **kuolleen asento** on joogassa harjoitettava asana. Sitä kuvaillaan usein kaikkein vaikeimmaksi asanaksi. *Hatha Yoga Pradipikassa*, eräässä joogan perusteoksessa, shavasanan kerrotaan poistavan väsymyksen ja antavan mielelle levon. Shavasana suoritetaan perinteisesti joogaharjoituksen lopussa.

Etymologia
----------

*Shava* (sanskritiksi शव *śava*) tarkoittaa ruumista ja *asana* (sanskritiksi आसन *āsana*) puolestaan tarkoittaa asentoa tai istumatapaa. Nimi perustuu shavasanan tarkoitukseen opettaa kuolemaan. Kuolema tulee tässä yhteydessä ymmärtää siten kuin se monissa Aasian uskonnoissa ja filosofisissa perinteissä käsitetään; kehosta, persoonasta ja egosta luopumisena. Shavasanan perimmäisenä ideana on tehdä ero asanassa olevan kehon ja todellisen itsen tai olemuksen välille.

Joskus shavasanasta käytetään myös nimeä *mrtasana*, jossa *mrta* (sanskritiksi मृत *mṛta*) tarkoittaa kuolemaa.

Kuvaus
------

Shavasanassa maataan selällään silmät suljettuina. Kehon on tärkeää olla symmetrisessä ja suorassa asennossa. Jalkojen annetaan olla suorina ja suunnilleen lantion leveyden verran erillään. Jalkaterät osoittavat yleensä ulospäin. Kädet asetetaan niin ikään suorina sivuille, erilleen ylävartalosta. Kämmenet osoittavat ylöspäin. Koko keho - myös niska, hartiat ja kasvolihakset - ovat rentoina. Alaselän tulee antaa säilyttää luonnollinen kaarensa shavasanan aikana.

Jos perinteinen shavasana tuntuu esimerkiksi selkävaivojen vuoksi epämiellyttävältä, suositellaan koukistamaan jalat tai nostamaan ne ylös tuolille.

Shavasanasta poistutaan yleensä hitaasti oikealle kyljelle kääntymällä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Farhi, Donna: *Kehon ja mielen joogaa*, s. 249-251. Suomentanut Tervonen, Eija. Otava, 2000. ISBN 978-951-1-23372-5.
2. 1 2 3  Ali, Mosaraf; Brar, Jiwan: *Therapeutic Yoga*, s. 46-47. Vermilion, 2002. ISBN 0091885140.
3. ↑  Costello, Nikki: The Subtle Struggle of Savasana *Yoga Journal*.  15.11.2013. Viitattu 10.2.2017. (englanniksi)
4. ↑  Tavi, Arvo: *Hatha Yoga Pradipika: Valoa joogan tielle*, s. 26. Sharda, 2002. ISBN 952-5432-00-9.
5. ↑  Maehle, Gregor: *Ashtanga Yoga: Practice and Philosophy*, s. 130. New World Library, 2011. ISBN 9781577319863. Teoksen verkkoversio (viitattu 10.2.2017). (englanniksi)
6. 1 2 3 4  Corpse Pose *Yoga Journal*. Viitattu 10.2.2017. (englanniksi)
Jennie Öberg
**Jennie Öberg** (s. 4. marraskuuta 1989 Piitime) on uransa keväällä 2020 lopettanut ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edusti Piteå Elit Skidklubb -seuraa.

Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Öberg saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Vuotta myöhemmin Erzurumissa hän otti pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä.

Maastohiihdon maailmancupissa Öberg kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 61:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2011 oltuaan Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs. Parisprintissä hän sijoittui seuraavana päivänä kahdeksanneksi Mia Erikssonin kanssa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voittaessaan Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintin tammikuussa 2015.

Öberg sairasti koronaviruksen huhtikuussa 2020 ja ilmoitti siitä parantumisensa jälkeen toukokuussa lopettavansa uransa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jennie Öberg Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Huippuhiihtäjä sairasti koronan lähes kovimman kautta ja lopettaa uransa – lääkäreiltä tuli yksiselitteinen neuvo *Ilta Sanomat*.  13.5.2020. Viitattu 13.5.2020.
Shashank Subramanyam
**Shashank Subramanyam** (s. 14. lokakuuta 1978 Rudrapatna) on intialainen venuhuilunsoittaja. Hän edustaa eteläintialaisen karnaattisen musiikin perinteitä.

Subramanyam esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 6-vuotiaana, ja hänen mainettaan lisäsi erityisesti hänen Madrasin musiikkiakatemiassa vuonna 1990 pitämänsä konsertti. Subramanyamin isä, biokemisti, vei pojan huilisti T. R. Mahalingamin pakeille, mutta tämä ei halunnut vaikuttaa pojan soittotyyliin vaan ohjeisti hänet lauluopetuksen piiriin. Hänen opettajiaan olivat K. V. Narayanaswamy, R. K. Srikantan, Sandhyavandanam Srinivasa Rao ja Pandit Jasraj. Huilunsoitto pysyi itseopittuna. Subramanyam onkin omaksunut uudenlaisia käsien asentoihin ja hengitykseen liittyviä tekniikoita. Hän on tehnyt yhteistyötä myös pohjoisintialaisten sitaristien, kuten Kushal Dasin, Purbayan Chatterjeen, Shujaat Khanin ja Shahid Parvezin kanssa. Hänen muihin yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Paco de Lucía, Remember Shakti, John McLaughlin, New Jungle Orchestra, Wuppertalin ja Shaanxin sinfoniaorkesterit, Mikkel Nordsø, Terry Riley, Zakir Hussain, Sultan Khan, Vishwa Mohan Bhatt, Ronu Majumdar ja Parupalli Phalgun..

Subramanyamista tuli nuorimpana Sangeet Natak Akademi -palkinnon saaja vuonna 2017. Palkinnon ojensi hänelle henkilökohtaisesti presidentti Ram Nath Kovind 6. helmikuuta 2019. Subramanyam on ollut myös Grammy-ehdokkaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Shashank Subramanyam Darbar Artists
2. 1 2 3 4  Two Early Starters Who Continue To Add Shine To Indian Music Outlook India
3. 1 2 3 4  Shashank Subramanyam & Parupalli Phalgun – karnaattisen musiikin huippukonsertti (Arkistoitu – Internet Archive) Helsinki Jazz
4. ↑  The Music of India – Programs National Theater & Concert Hall
5. ↑  Sangeet Natak Akademi Award 2017 - Shashank Subramanyam Prokerala.com
6. ↑  Grammy nominated flautist performs in city Deccan Herald

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Rokotopaprikan (*Capsicum pubescens*) nuppu kuvassa keskellä sekä sen karvoitusta.
**Kasvien karvat** ovat epidermistä ulkopuolelle tulevia rakenteita, ja ne voivat koostua yhdestä tai useammasta solusta. Karvat voivat olla yksinkertaisempia trikoomia eli solukarvoja tai monimutkaisempia emergenssejä eli solukkokarvoja. Karvatonta kasvinosaa kutsutaan yleensä kaljuksi kasvinosaksi. Jos kasvinosan pinnalla on runsaasti erilaisia karvoja, voivat karvat saada vihreän kasvinosan näyttämään harmahtavan- tai ruskehtavanväriseltä.

Kasveilla voi olla erilaisia karvoja eri osissa kasvia ja samassa kasviyksilössä voi olla useantyyppisiä karvoja. Karvat voivat olla pehmeitä ja taipuisia tai kovia ja piikkimäisiä, jolloin niitä voidaan kutsua piikeiksi. Heinäkasvien (Poaceae) helpeessä olevaa karvaa kutsutaan vihneeksi ja kaleessa olevaa karvaa odaksi.

**Trikoomat** eli **solukarvat** ovat yksi- tai monisoluisia karvoja, jotka koostuvat pelkästään epidermin soluista. Lisäksi trikoomat voivat olla aineita erittäviä tai erittämättömiä karvoja. Trikoomia voidaan jaotella eri tyyppeihin seuraavasti:

* hapsikarva: haaraton, ohut ja pitkä erittämätön trikooma
* kaarikarva: haaraton, kaareva ja yleensä lyhyt erittämätön trikooma
* huopakarva: mattomaisen peitteen erittämätön trikooma
* hankakarva: kaksihaarainen erittämätön trikooma
* tähtikarva: monihaarainen erittämätön trikooma
* kilpikarva: lyhyen varren päässä oleva levymäinen erittämätön trikooma
* rakkulakarva
* nystykarva: yleensä pallopäinen erittävä trikooma

**Emergenssit** eli **solukkokarvat** ovat aina monisoluisia karvoja, jotka koostuvat epidermisolujen lisäksi myös jonkin toisenkin solukon soluista. Kovia emergenssejä ovat esimerkiksi ruusujen (*Rosa*) piikit ja pehmeämpiä emergenssejä esimerkiksi nokkosten (*Urtica*) poltinkarvat.

Lähteet
-------

1. ↑  Tieteen termipankki (solukarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
2. ↑  Tieteen termipankki (hapsikarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
3. ↑  Tieteen termipankki (kaarikarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
4. ↑  Tieteen termipankki (huopakarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
5. ↑  Tieteen termipankki (hankakarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
6. ↑  Tieteen termipankki (tähtikarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
7. ↑  Tieteen termipankki (kilpikarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
8. ↑  Tieteen termipankki (rakkulakarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
9. ↑  Tieteen termipankki (nystykarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.
10. ↑  Tieteen termipankki (solukkokarva) *Tieteen termipankki*. Viitattu 9.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karva (kasvitiede)** Wikimedia Commonsissa
**Marylandin yliopistojärjestelmä** eli **USM** (*University System of Maryland*) on Marylandin osavaltion julkisten korkeimman tason opetus- ja tutkimuslaitosten yhteenliittymä Yhdysvalloissa. Siihen kuuluu 11 yliopistoa, kaksi tutkimuslaitosta ja kaksi alueellista koulutuskeskusta. USM on 12. suurin vastaavista Yhdysvaltain yliopistoverkostoista. Sen laitoksissa on yhteensä noin 126 000 opiskelijaa.

Historia
--------

Marylandin yliopistojärjestelmän historia juontaa juurensa sen vanhimmasta yksiköstä, Marylandin yliopistosta Baltimoressa. Vuonna 1807 Baltimoreen perustettiin Yhdysvaltain 5. lääketieteellinen oppilaitos (*College of Medicine*), ja vuonna 1812 sitä laajennettiin yliopistoksi perustamalla ja liittämällä yhteen kolme muuta collegea, jumaluusopillinen, oikeustieteellinen sekä filosofinen (*Arts and Sciences*).

Vuonna 1920 Marylandin maataloustieteellinen oppilaitos liitettiin Marylandin yliopiston Baltimoren yksikköön. Marylandin yliopistoon liitettiin myös kolme muuta oppilaitosta.

Vuonna 1988 perustettiin varsinainen Marylandin yliopistojärjestelmä (aluksi nimellä *University of Maryland System*), jossa yhdistettiin Marylandin yliopiston viisi kampusta ja 6 osavaltionyliopistoa ja collegea (Bowien, Coppinin, Frostburgin, Salisburyn ja Towsonin osavaltionyliopistot sekä Baltimoren yliopisto).

Marylandin yliopiston yksiköt
-----------------------------

Marylandin yliopistojärjestelmään kuuluu nykyään 11 yliopistoa, kaksi tutkimuslaitosta ja kaksi alueellista koulutuskeskusta:

### Yliopistot

* Bowien osavaltionyliopisto
* Coppinin osavaltionyliopisto
* Frostburgin osavaltionyliopisto
* Salisburyn yliopisto
* Towsonin yliopisto
* Baltimoren yliopisto
* Marylandin yliopisto, Baltimore
* Marylandin yliopisto, Baltimoren piirikunta
* Marylandin yliopisto, College Park
* Marylandin yliopisto Eastern Shore
* Marylandin yliopiston University College

### Tutkimuslaitokset

* University of Maryland Center for Environmental Science
* University of Maryland Biotechnology Institute

### Alueelliset koulutuskeskukset

* Universities at Shady Grove
* University System of Maryland at Hagerstown

Lähteet
-------

1. ↑  Office of the Chancellor USM.  (englanniksi)
2. ↑  Frequently Asked Questions - What is the University System of Maryland (USM)? USM.  (englanniksi)
3. 1 2 3  THE UNIVERSITY (pdf) (Kappale *1.2: HISTORY OF THE UNIVERSITY SYSTEM OF MARYLAND*) *umbc.edu*.  (englanniksi)
4. ↑  USM Institutions USM.  (englanniksi)
Nintendōn valmistamien karuta-korttien mainos Meiji-kaudelta
Tyttöjä pelaamassa uta-garutaa vuonna 1900
**Karuta** (jap. かるた, lainattu portugalin korttia tarkoittavasta sanasta *carta*) on japanilainen korttipeli. Karuta-pelien perusajatus on päätellä nopeasti, mitä korttia tarvitaan useiden korttien joukosta ja yrittää ottaa kyseinen kortti ennen toisia pelaajia. Karutaa voidaan pelata useilla erityyppisillä korteilla, myös kahdella tavallisella länsimaisella korttipakalla. 

Karutassa on käytössä kahdenlaisia kortteja, toiset "lukukortteja" (jap. 読札, *yomifuda*) ja toiset "ottokortteja" (jap. 取り札, *torifuda*). Yomifudassa olevat sanat luetaan ääneen, ja pelaajien täytyy etsiä niitä vastaava torifuda mahdollisimman nopeasti.

Yleisimmät karuta-korttityypit ovat uta-garuta ja iroha-garuta. Uta-garutassa pelaajat yrittävät löytää tanka-runon kaksi viimeistä riviä sisältävän torifudan, kun heille on annettu runon kolme ensimmäistä riviä. Runon pystyy usein tunnistamaan ensimmäisten tavujen perusteella. Pelin runot otetaan *Hyakunin isshu* -kokoelmasta ja sitä pelataan perinteisesti uudenvuodenpäivänä. Iroha-garutaa voi puolestaan pelata kuka tahansa, joka osaa lukea hiragana-merkkejä. Tässä pelissä tyypillisessä torifuda-kortissa on piirros, jonka yhdessä kulmassa on kana-merkki. Korttia vastaavassa yomifudassa on kuvaan liittyvä sananlasku, jonka ensimmäinen tavu on sama kuin torifudan kana.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Birmingham, Lucy: The sheer poetry of the world’s first English-language ‘karuta’ game The Japan Times. Viitattu 12.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karuta** Wikimedia Commonsissa
**Maryn huone** on Frank Jacksonin filosofinen ajatuskoe. Ajatuskokeessaan hän pyrkii todistamaan fysikalismia vastaan, jonka mukaan kaikki maailmassa on lopulta fyysistä. 

Jackson sai idean toteuttaa ajatuskokeensa muiden filosofien yrityksestä todistaa ettei kaikki tieto ole fysiologista tietoa. 

Ajatuskokeessa on Mary, tieteilijä joka on opiskellut kaiken väreistä ja aivotoiminnasta, joka seuraa värien näkemisestä. Mutta hän ei kuitenkaan ole koskaan nähnyt yhtään väriä, koska hänet on pakotettu työskentelemään mustavalkoisessa ympäristössä.  Mitä siis tapahtuu, kun Mary päästetään maailmaan, jossa on värejä? Kysymys on siis se, että jos Mary tietää kaiken mahdollisen väreistä, oppiiko hän jotain uutta, kun hän kokee värit. Jacksonin mukaan kyllä. Jackson haluaa painottaa tällä seuraavaa:

1. Mary tietää ennen vapautustaan kaiken fyysisen muista ihmisistä.
2. Mary, ennen vapautustaan ei kuitenkaan tiedä kaikkia toisista ihmisistä, koska hän oppii heistä jotain vapautuessaan.
3. Eli on olemassa sellaisia  totuuksia toisista ihmisistä, jotka eivät selity fysikalismin avulla.

Jos Mary siis oppii jotain, se todistaa että kvaliat eli subjektiiviset kokemukset ovat olemassa. Jos Maryn tieto väreistä lisääntyy, sen jälkeen kun hän näkee värejä, se Jacksonin mukaan kertoo, että Mary oppi tiedon kvalian avulla.

Jacksonin mukaan jos Mary oppii jotain uutta, se todistaa, että fysikalismi on valetta. Jos myös kaikki psyykkiset tasot olisivat selitettävissä fysikalismilla, Mary olisi oppinut jo kaiken värien näkemisestä, mutta koska hän oppii uutta, on olemassa jotain mikä ei ole fyysistä. 

Jackson uskoi, että fysiologian täydellinen selittävyys on hyvin kattava, mutta yhdistämällä siihen kvaliat syntyy epifenomenalismi, jonka mukaan henkiset tasot ovat fyysisten tasojen seurausta, mutta niillä ei ole seurauksia fyysisessä maailmassa.
**Pyhä Pietari Eksorkisti** (kuollut 304 Rooma, Rooman valtakunta) oli roomalainen eksorkisti ja kristitty marttyyri. Hänen kerrotaan auttaneen pyhän Rooman Artemiuksen, pyhän Rooman Candidan ja pyhän Rooman Pauliinan käännyttämisessä. Hän kuoli pyhän Marcellinuksen kanssa keisari Diocletianuksen vainoissa ja varhaisin tieto heidän marttyyriudestaan tulee paavi Damasukselta (384). Pietarin muistopäivää vietetään 2. kesäkuuta ja hänet mainitaan myös messun kaanonissa. Taiteessa pyhä Pietari Eksorkisti on kuvattu pyhän Marcellinuksen kanssa keski-ikäisenä miehenä tonsuurin kanssa käärö tai kruunu käsissään.

Pyhää Pietari Eksorkistia on muistettu seuraavassa latinankielisessä kollehtarukouksessa:

"*Deus, qui nos ánnua beatórum Mártyrum tuórum Marcellíni, Petri atque Erásmi sollemnitáte lætíficas: præsta, quǽsumus; ut, quorum gaudémus méritis, accendámur exémplis.* "

Messun kaanonissa häntä on muistettu seuraavasti:

"*Nobis quoque peccatóribus Extensis manibus ut prius, secrete prosequitur: fámulis tuis, de multitúdine miseratiónum tuárum sperántibus, partem áliquam et societátem donáre dignéris, cum tuis sanctis Apóstolis et Martýribus: cum Ioánne, Stéphano, Matthía, Bárnaba, Ignátio, Alexándro, Marcellíno, Petro, Felicitáte, Perpétua, Agatha, Lúcia, Agnéte, Cæcília, Anastásia, et ómnibus Sanctis tuis: intra quorum nos consórtium, non æstimátor mériti, sed véniæ, quaesumus, largítor admítte. Iungit manus. Per Christum, Dóminum nostrum.*"

Lähteet
-------

1. 1 2  New Catholic Dictionary – Saints Marcellinus and Peter *CatholicSaints.Info*.  26.5.2013. Viitattu 16.9.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Saint Peter the Exorcist *CatholicSaints.Info*.  18.5.2009. Viitattu 16.9.2018. (englanniksi)
3. ↑  Catholic Online: Sts. Marcellinus and Peter - Saints & Angels - Catholic Online *Catholic Online*. Viitattu 16.9.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Santi Marcellino e Pietro su santiebeati.it *Santiebeati.it*. Viitattu 16.9.2018.
5. 1 2  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 16.9.2018.
**Jenni Tolonen** (s. 19. huhtikuuta 1979) on suomalainen pesäpalloilija. Tolonen edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Tyrnävän Tempausta, Oulun Lippoa, Ylihärmän Pesis-Junkkareita ja Jyväskylän Kirittäriä. Hän saavutti urallaan neljä SM-kultaa kaudella 2007, kaudella 2008, kaudella 2009 ja kaudella 2010 ja kaksi SM-hopeaa kaudella 2003 ja kaudella 2011. Kaudella 2008 hän oli myös Superpesiksen etenijäkuningatar 37:llä tuodulla juoksulla. Kaudella 2001 hänet valittiin Superpesiksen vuoden tulokkaaksi Hän pelasi kahdeksan Itä-Länsi-ottelua vuosina 2001, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2018. Hän pelasi 213 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kymmenen kunnaria ja 31 tavallista juoksua, toi 386 juoksua ja keräsi 948 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi 83 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja yhdeksän tavallista juoksua, toi 126 juoksua ja keräsi 364 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän toi 12 juoksua ja keräsi 38 kärkilyöntipistettä.

Lähteet
-------

1. ↑
**Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria** on suomalainen taidehistorian tiedeyhdistys, joka on perustettu vuonna 1974. Se edistää taidehistorian tutkimusta ja julkaisee Taidehistoriallisia tutkimuksia – Konsthistoriska studier -julkaisusarjaa ja Tahiti-verkkolehteä.

Toiminta
--------

Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria on kaksikielinen taidehistorian tieteellinen seura. Sen tarkoituksena on toimia taidehistorian edistämiseksi. Yhdistys järjestää tavoitteen toteuttamiseksi kokouksia, esitelmätilaisuuksia ja seminaareja sekä julkaisee tutkimuksia.

Seura julkaisee keskimäärin kerran vuodessa ilmestyvää vertaisarvioitua Taidehistoriallisia tutkimuksia – Konsthistoriska studier -julkaisusarjaa. Lisäksi syksystä 2011 lähtien seura on julkaissut Tahiti-verkkolehteä, joka on lyhenne ilmaisusta "taidehistoria tieteenä".

Historia
--------

Taidehistorian seura sai alkunsa Turussa lokakuussa 1973 pidetyssä taidehistorian laitehistorian laitosten ainekokouksessa. Siellä todettiin, ettei Suomessa ole yhtään yleistää ja tieteellistä taidehistorian aikakausjulkaisua. Yliopistojen edustajista valittiin toimikunta, jonka tehtävänä oli valmistella hanketta ja kerätä artikkeleita ensimmäistä julkaisua varten.

Valmistelevan toimikunnan johdossa oli toiminut dosentti Aimo Reitala. Seuran perustava kokous pidettiin 23. toukokuuta 1974 ja Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria rekisteröitiin 25. syyskuuta. Reitalan lisäksi perustajajäseniä olivat muun muassa Henrik Lilius ja Bo Ossian Lindberg.

Reitalasta tuli seuran ensimmäinen puheenjohtaja, jona hän toimi yhdeksän vuoden ajan. Julkaisutoiminnan lisäksi seuran keskeisimmiksi toimintatavoiksi muotoutuivat vuosikokousten tieteelliset esitelmät ja matkat.

Puheenjohtajat
--------------

Seuran puheenjohtajat ovat olleet:

* Aimo Reitala (1974–1982)
* Henrik Lilius (1983–1986)
* Eeva Maija Viljo (1986–1988)
* Marja-Terttu Knapas (1988–1992)
* Ville Lukkarinen (1993–1997)
* Pekka Korvenmaa (1997–2000)
* Renja Suominen-Kokkonen (2001–2007)
* Johanna Vakkari (2007–2013)
* Elina Räsänen (2013–2018)
* Susanna Aaltonen (2018–2022)
* Juhana Lahti (2022–)

Lähteet
-------

* Reitala, Aimo: "Taidehistoria". Teoksessa Päiviö Tommila & Allan Tiitta (toim.): *Suomen tieteen historia 2*. Helsinki: WSOY, 2000. ISBN 951-0-23105-3.

### Viitteet

1. 1 2  Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria ry Taidehistorian seura.  Arkistoitu 8.6.2013. Viitattu 6.2.2017.
2. 1 2 3  Seuran historiaa Taidehistorian seura.  Arkistoitu 2.6.2016. Viitattu 6.2.2017.
3. 1 2 3  Reitala, s. 349.
Taidekeskus Mältinranta
**Taidekeskus Mältinranta** on Tampereen Taiteilijaseuran toimintakeskus, joka sijaitsee Tampereen Finlaysonilla osoitteessa Kuninkaankatu 2. Taidekeskuksessa on taidelainaamo, näyttelytilaa sekä työtiloja kuvataiteilijoille. 

Taidekeskuksen näyttelytilat, Gallerian 190 m² ja Studion 70 m², ovat päivittäin avoinna yleisölle. Näyttelyt vaihtuvat noin kolmen viikon välein. Tiloissa toimii Tampereen Taiteilijaseuran taidelainaamo, josta voi vuokrata tai ostaa grafiikkaa, maalauksia, piirustuksia, valokuvia ja veistoksia.

Vuonna 2008 entiseen vedenpuhdistamon allasosastoon valmistui eri työskentelytavoille suunniteltuja työtiloja.

Historia
--------

Taidekeskuksen punatiilinen rakennus valmistui alun perin vedenpuhdistuslaitokseksi. Sen suunnitteli Eetu Murros Tampereen kaupungin rakennustoimistossa vuonna 1929.

Vedenpuhdistamotoiminnan loputtua Tampereen kaupunki kunnosti tilat vuonna 1983 ja vuokrasi ne Tampereen Taiteilijaseuralle sekä Pirkkalaiskirjailijoille. Tuolloin remontoitiin tilat molempien järjestöjen toimistolle sekä Taiteilijaseuran gallerioille sekä grafiikanpajalle. Rakennuksen takaosassa sijaitsevaan entiseen allasosastoon suunniteltiin jo silloin työtiloja, mutta ne rakennettiin vasta 25 vuotta myöhemmin. Syyskuussa 2008 päättyneessä remontissa Taidekeskus Mältinranta sai uutta tilaa noin 700 neliötä.

Lähteet
-------

* Taidekeskus Mältinrannan sivusto

### Viitteet

1. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 34. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.

Aiheesta muualla
----------------

* VirtualTampere: Virtuaalivierailu Mältinrantaan
**Ecosto** on suomalainen ympäristöarvoja korostava kodinkoneliikkeiden ketju. Ecostolla on Ecosto-verkkokaupan lisäksi myymälät vain Seinäjoella ja Lapualla. Alkuperäinen kymmenkunta kaupunkia kattanut ketju ajautui nopeasti konkurssiin lokakuussa 2011.

Ecosto syntyi, kun Tekniskauppiaat Oy erosi Tekniset-kodinkoneketjusta tammikuussa 2011. Tekniskauppiaat käytti Euronics-nimeä, jonka se vaihtoi Ecostoksi. Huhtikuussa 2011 kerrottiin uuden Ecosto-ketjun avaavan kodintekniikkamyymälät Helsingissä, Tampereella, Oulussa, Vaasassa, Kokkolassa, Riihimäellä, Seinäjoella, Paimiossa ja Lapualla. Ketju kertoi luoneensa omat ympäristöstandardinsa kodinkoneiden energiatehokkuuden, vedenkulutuksen, melutason, valmistuksen vastuullisuuden ja kierrätettävyyden mittaamiseen. Toimitusjohtaja Ari-Matti Hakalan mukaan yritys halusi helpottaa tuotteiden vertailua ympäristönäkökulmasta. Ecoston valikoimiin hyväksyttiin puolet vähemmän merkkejä kuin tavallisissa kodinkoneliikkeissä, sillä sen tavarantoimittajilta edellytettiin sitoutumista ympäristöarvoihin. Ecosto-ketju lanseerattiin näyttävällä kampanjalla, johon kuului myös televisiomainontaa.

Jo elokuussa 2011 ilmoitti Riihimäen Ecosto-myymälä lopettavansa, ja koko Ecosto-ketju jätti konkurssihakemuksen lokakuussa 2011. Ketjun kerrottiin kaatuneen pääkaupunkiseudulla tehtyihin isoihin kauppapaikkainvestointeihin.

Marraskuussa 2011 ketjun keskeisenä toimijana ollut Hakaradio Oy ilmoitti jatkavansa kodintekniikkaliiketoimintaa Seinäjoella, Lapualla ja Vaasassa. Loppuvuodesta 2011 Hakaradio osti ketjun konkurssipesältä Ecosto-verkkokaupan ja Ecosto-tuotemerkin käyttöoikeudet.

Hakaradio Oy perustettiin konkurssin jälkeen uudelleen joulukuussa 2011, mutta sen liiketoiminta juontaa juurensa vuoteen 1963, jolloin Hakalan Radio -niminen myymälä perustettiin Lapualle. Seinäjoen myymälä avattiin vuonna 1976 ja Vaasa vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heidi Vaalisto: Vihreä tekniikkaketju Ecosto kaatui  5.10.2011. IT-viikko. Viitattu 6.9.2012.
2. ↑  Uusi kodintekniikkaketju avaa yhdeksän myymälää  14.4.2011. Yle Uutiset. Viitattu 6.9.2012.
3. ↑  Lasse Leipola: Kauppalehti: Ekologisille kodinkoneille perustetaan oma myymäläketju  14.4.2011. Vihreä Lanka. Viitattu 6.9.2012.
4. ↑  Mainostoimisto Kirnauskis, tuotantoyhtiö Legenda: Ecosto / Valinnoilla vaikutat  19.4.2011. YouTube. Viitattu 7.9.2012.
5. ↑  Ecosto lopettaa liikkeensä Riihimäellä  26.8.2011. Aamuposti.  Arkistoitu 5.12.2014. Viitattu 6.9.2012.
6. ↑  Kodinkoneketju Ecosto konkurssiin  4.10.2011. Pohjalainen. Viitattu 6.9.2012.
7. ↑  Hakaradio palaa Pohjanmaalle  15.11.2011. Ilkka. Viitattu 6.9.2012.
8. ↑  Hakaradio Oy YTJ Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä. Viitattu 6.9.2012. [vanhentunut linkki]
9. ↑  Kati Jykylä & Niina Salonen: *Vastuullinen liiketoiminta*, s. 9. Opinnäytetyö. Seinäjoki: Seinäjoen ammattikorkeakoulu, Liiketalouden, yrittäjyyden ja ravitsemisalan yksikkö, Liiketalouden koulutusohjelma, 2012. Tutkielma verkossa (viitattu 6.9.2012).

Aiheesta muualla
----------------

* Ecosto-verkkokauppa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Mikä on Ecosto (Arkistoitu – Internet Archive) Ecosto
**TPI (Test Process Improvement)** on tietojärjestelmien testausprosessin kehittämismetodologia, jolla arvioidaan organisaation tai projektin testausprosessin kypsyyttä. Mallin avulla voidaan analysoida testausprosessin nykytila – sen heikkoudet ja vahvuudet. TPI-malli auttaa myös määrittelemään tavoitteita testausprosessin parantamiselle ja tuottamaan suunnitelman tavoitteisiin pääsemiseksi.

TPI:n elementit
---------------

TPI:n alkuperäisiä elementtejä ovat avainalueet (key areas), kypsyystasot (maturity levels), tarkistuspisteet (checkpoints) ja parannusehdotukset (improvement suggestions). TPI NEXT -versioon on lisätty klusterit (clusters) ja mahdollistajat (enablers). 
TPI-mallissa testausprosessia tarkastellaan 16 eri näkökulmasta, joita kutsutaan avainalueiksi:

1. Sidosryhmien sitoutuminen
2. Osallistumisaste
3. Testausstrategia
4. Testiorganisaatio
5. Kommunikaatio
6. Raportointi
7. Testausprosessin hallinta
8. Arviointi ja suunnittelu
9. Mittaaminen
10. Virheiden hallinta
11. Dokumenttien hallinta
12. Metodien käyttö
13. Testaajien ammattimaisuus
14. Testitapausten suunnittelu
15. Testaustyökalut
16. Testiympäristö

Kukin avainalue saattaa olla eri kypsyystasolla. Kypsyystasoja TPI:ssä on neljä: alkutaso, hallittu, tehokas ja optimoitu. Malli mahdollistaa vaiheittaisen etenemisen alkutasolta optimoidulle. Jokainen kypsyystason ja avainalueen yhdistelmä on jaettu tarkistuspisteisiin. Eri avainalueiden tarkistuspisteistä on muodostettu klustereita, jotka osoittavat mitä asioita tulisi kehittää samaan aikaan. Näin ollen jokainen klusteri muodostaa yhden parannusaskeleen. TPI-analyysin tuloksena saadaan myös parannusehdotukset, jotka 
koskevat itse testausprosessin kehittämistä kohti suurempaa kypsyystasoa. Mahdollistajat puolestaan osoittavat missä testausprosessi ja muut ohjelmistokehityselinkaaren (SDLC) prosessit voivat hyötyä toisistaan.

Historia
--------

TPI-metodologia kehitettiin 1990-luvun loppupuolella Capgemini-konserniin kuuluvan Sogetin Hollannin yksikössä. Ensimmäinen kirja Test Process Improvement – A practical step-by-step guide to testing julkaistiin 1998. Kirjan kirjoittivat Sogetin testauskonsultit Tim Koomen ja Martin Pol. 2009 TPI:stä julkaistiin paranneltu versio nimeltä TPI NEXT ja kirja TPI NEXT – Business Driven Test Process Improvement. Suurimmat syyt uuden version julkaisemiseen olivat halu korostaa testauksen liiketoimintalähtöisyyttä ja tarve tehdä mallista joustavampi, jotta sitä voitaisiin käyttää myös esimerkiksi ketteriä ohjelmistokehitysmenetelmiä soveltavissa tietojärjestelmäprojekteissa ja organisaatioissa.

Katso myös
----------

* TMap

Lähteet
-------

* van Ewijk, Alexander; Linker, Bert; van Oosterwijk, Marcel; Visser, Ben; de Vries, Gerrit; Wilhelmus, Loek & Rik Marselis: *TPI NEXT Business Driven Test Process Improvement*. ’s-Hertogenbosch: UTN Publishers, 2009. ISBN 90-72194-97-7.