recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Integriinin kaavamainen rakenne
**Integriinit** ovat tarttumisreseptoreja, jotka läpäisevät solukalvon. Ne yhdistävät solun tukirangan soluväliaineeseen. Integriinit läpäisevät solukalvon yhden kerran, suurin osa niistä sijaitsee solun ulkopuolella.

Integriinien luokittelu
-----------------------

Kaikki integriinit koostuvat kahdesta eri proteiinista, α- ja β-integriinistä. Sekä α-, että β-alayksiköitä ja niiden muodostamia reseptoreita kutsutaan integriineiksi. Integriinit voidaan ryhmitellä esimerkiksi tärkeimmän reseptorinsa mukaan kollageeni-, laminiini-, fibronektiini-, tenaskiini-, fibrinogeeni-, vitronektiini- ja tulehdussolujen solu-solureseptoreihin. Yleensä integriinit kiinnittyvät useampaan kuin yhteen soluväliaineen proteiiniin. Myös yhdenlaisella soluväliaineen proteiinilla voi olla useita eri integriinejä reseptoreinaan.

Tehtävä
-------

Integriinit ankkuroivat soluja kiinni kudoksiin ja niillä on myös tehtävä solujen liikkuessa kudoksissa. Solut käyttävät niitä myös saadakseen tietoa ympäristöstään siten, että integriinin kiinnittyminen ligandiinsa saa aikaan viestin välittymisen soluun. Integriinit tunnistavat ligandissaan kohdan, joka muodostuu kolmesta aminohaposta ja kiinnittyvät tähän. Esimerkiksi fibronektiinistä on löydetty arginiini-glysiini-asparagiinihappojakso (RGD-jakso), joka yleensä sijaitsee proteiinista ulostyöntyvässä lenkissä. Tähän jaksoon perustuu solujen vuorovaikutus useiden proteiinien kanssa, jotka sijaitsevat soluväliaineessa. Kaikki integriinit eivät kuitenkaan tunnista RGD-jaksoa, vaan käyttävät muita tunnistuskohtia. Soluviljelmissä solut tarttuvat soluväliaineeseen tarttumis- eli fokaaliadheesiokohtien avulla. Tällöin integriinejä kerääntyy yhteen. Samalla solun sisällä solun tukirangan proteiineja kerääntyy samaan kohtaan ja liittävät integriinejä aktiinisäikeisiin. 

Eri integriinien esiintyminen kudoksissa vaihtelee, ja niiden puute tai mutaatio voi aiheuttaa erilaisia sairauksia. Esimerkiksi kollageenireseptoreja on epiteelisoluissa, verihiutaleissa, rustoissa ja luussa. Laminiinireseptoreita on useissa eri kudoksissa. Alayksikön α3β1 puutteen on huomattu aiheuttavan poistogeeniselle hiirelle muun muassa keuhkojen ja munuaisten kehityshäiriöitä. Ihmiselle mutaatio laminiinireseptorissa α6β4 aiheuttaa ihon rakkulasairauden. Fibronektiinireseptoreja ja vitronektiinireseptoreja esiintyy muun muassa epiteelisoluissa parantuvassa haavassa.

Kiinnittyminen soluväliaineeseen
--------------------------------

Solujen liikkuminen on yhteistoimintaa tarttumisreseptoreiden ja solun tukirangan välillä. Solujen vaellusta väliainetta pitkin kutsutaan solumigraatioksi. Solukalvosta syntyy laskos, lamellipodi, jonka eteenpäintyöntyvään kärkeen muodostuu uusi fokaaliadheesio. Fokaaliadheesiossa integriinit kiinnittyvät soluväliaineseen. Liikkumisen saa aikaan aktiinin ja myosiinin liike. Liikkumiselle ei ole välttämätöntä, että vanhat fokaaliadheesiot puretaan, vaan solu voi repäistä itsensä irti.

Lähteet
-------

* Heino, J. Vuento, M.: *Solubiologia*. Porvoo: WSOY, 2004. ISBN 951-0-28955-8.
**Paavo Rauskanen** (s. 1955 Kuorevesi) on suomalainen kirjailija.

Paavo Rauskanen on koulutukseltaan peruskoulunopettaja ja on työskennellyt vuosikausia Mänttä-Vilppulassa Savosenmäen ja Länsi-Koskelan kouluissa sekä muun muassa Kenian suomalaisen koulun johtajana (1985–1987) sekä Thaimaan suomalaisen koulun rehtorina (1994–1996 ja 2002–2004).

Rauskanen on työskennellyt freelance-toimittajana vuosien mittaan seuraavissa radioissa: IBRA Radio, Yle/Pirkanmaa, Lehiradio, Radio Keurusselkä, Radio Gospel ja Radio Dei.

Paavo Rauskanen on toiminut useita kausia Mäntän kaupunginvaltuustossa.

Teokset
-------

* *Selvä lentoonlähtöön* (1987)
* *Pudonneen purjekoneen tapaus* (1988)
* *Lunta Kilimanjarolla* (1989)
* *Valeseinä* (2009)
* *Pakomatka* (2010)
* *Syyllinen* (2019)
* *Lento Elämään* (2019)
* *Evankelistakoti elää!* (2020)
* *Yrittäjyys - siunaus vai kirous?* (2020)
* *HARAMBEE* (2022)

Lähteet
-------

* Paavo Rauskasen omat sivut
* Mäntän kaupungin arkistot

Aiheesta muualla
----------------

* Paavo Rauskasen sivut
**Rudolf Cvetko** (17. marraskuuta 1880 Senožeče, Itävalta-Unkari – 15. joulukuuta 1977 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) oli slovenialainen miekkailija.

Cvetko oli historian ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni. Hän oli osa Itävallan miekkailujoukkuetta vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Cvetko osallistui henkilökohtaiseen florettikilpailuun, jääden kuitenkin jo ensimmäiselle kierroksella. Hän osallistui säilän joukkuekilpailuun, voittaen hopeaa. Hän oli näin ensimmäinen olympiamitalin voittanut sloveeni.

Cvetko palveli ensimmäisessä maailmansodassa keskusvaltojen puolella Itävalta-Unkarin armeijassa. Hän sai palveluksestaan pronssisen ansiomerkin, jääden armeijasta eläkkeelle vuonna 1926.

Vuonna 2012, 100 vuotta Cvetkon mitalista, Slovenian valtio juhlisti hänen olympiamitalia julkaisemalla hänen kunniakseen kolmen euron arvoisen juhlarahan. Kolikkoon on kirjattu Cvetkon nimi sekä sloveeniksi "1912 PRVA OLIMPIJSKA MEDALJA" (suom. *ensimmäinen olympiamitali 1912*).

Lähteet
-------

* Rudolf Cvetko bio, stats and results *sports-reference.com*. Sports Reference LLC.  Arkistoitu 27.8.2011. Viitattu 4.3.2016. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  sport-reference.com
2. ↑  3 Euro (1st Slovene Olympic Medalist) *en.numista.com*. Numista. Viitattu 4.3.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Antti Lehikoinen** (2. tammikuuta 1886 Juuka – 14. kesäkuuta 1953 Juuka) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut pienviljelijä ja rakennusurakoitsija.

Lehikoisen vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Lehikoinen ja Anna Maria Martikainen. Hän kävi kansakoulun ja käsityökoulun ja toimi sitten koristehakkaajana ja kuvanveistäjänä Suomessa ja Venäjällä 1901–1912 sekä pienviljelijänä Juuassa 1912–1920. Myöhemmin Lehikoinen toimi rakennusurakoitsijana, Sosialidemokraattisen puolueen luennoitsijana sekä 1923–1927 osuuskaupan myymälähoitajana Juuassa.

Lehikoinen oli SDP:n kansanedustajana 1919–1924, 1927–1930 ja 1937–1939 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Viimeiselle edustajakaudelleen Lehikoinen tuli 4. helmikuuta 1937 SDP:n Matti Puittisen tilalle. Lehikoinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Hän toimi Juuan kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja oli jäsenenä Pielisjärven yleisen osuusliikkeen hallintoneuvostossa.

Antti Lehikoinen oli naimisissa vuodesta 1907 Lyyli Katri Mustosen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Antti Lehikoinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Bahro Itä-Saksan SED-puolueen puoluekokouksessa 1970-luvulla.
Professorit Rudolf Bahro ja Kurt Biedenkopf pitämässä yhteisluentoa Berliinin Humboldt-yliopistossa 1991.
**Rudolf Bahro** (1935–1997) oli itäsaksalainen kirjailija, filosofi ja toisinajattelija. Hänen tunnetuin teoksensa *Die Alternative* (Vaihtoehto) sisälsi voimakasta kritiikkiä sosialismia kohtaan, vaikka siinä ei kapitalismiakaan nähty ratkaisuna yhteiskunnan ongelmiin. Bahron teoksen arvostus on noussut 2000-luvulla, kun siitä on löydetty kestävän kehityksen perusajatuksia.

Bahron kouluvuosina 1950-luvun alkupuolella DDR:n Fürstenbergissä oli jokaisen nuoren kuuluttava kommunistiseen Freie Deutsche Jugend -järjestöön. Niinpä Bahrokin liittyi siihen. Myöhemmin hän itse piti tätä ainoana kertana, kun hän teki jotain vasten tahtoaan. Vuonna 1952 hän anoi jäsenyyttä Saksan Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa SED:ssä, josta hän myöhemmin sai myös työpaikan. 

Bahron pääteos *Die Alternative* valmistui 1977. Elokuussa 1977 länsisaksalainen lehti Der Spiegel julkaisi siitä katkelmia Bahron haastattelun yhteydessä. Teoksen ja haastattelun sisältämä DDR-kritiikki aiheutti Bahron vangitsemisen ja kahdeksan vuoden vankeustuomion. Tällöin Bahron maine lännessä toisinajattelijana ja mielipidevankina alkoi levitä. Hänet vapautettiin 11. lokakuuta 1979 ja päästettiin länteen viikkoa myöhemmin.

Bahron pääteos sisälsi talouden kasvuajattelun kritiikkiä ja ympäristönsuojelun kehittämisvaatimuksia. Teos korostaa solidaarisuutta ja yksilönvapautta. Niinpä Bahro alkoikin lännessä toimia vihreän puolueen riveissä. Tällöin Bahro hylkäsi aatemaailmastaan marxilaisuuden, ja katsoi, että se on aatteena vanhentunut.

Suomeksi julkaistut teokset
---------------------------

* *Vaihtoehto. Reaalisesti olemassaolevan sosialismin kritiikkiä.*. Suomentanut Ilkka Tervonen. Helsinki: Otava, 1979. ISBN 951-1-05094-X.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan suuri Ensyklopedia, 10. osa (Turgenev-Öljytalous)*, s. 7542, art. Utopia. Otava, 1981. ISBN 951-1-06271-9.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Aiheesta muualla
----------------

* Rudolf Bahro Helsingissä Ylen radiohaastattelu 1979, Elävä arkisto
John Prescott
**John Leslie Prescott** (s. 31. toukokuuta 1938 Prestatyn, Wales) on brittiläinen työväenpuolueen poliitikko ja Tony Blairin hallituksen varapääministeri vuosina 1997–2007.

Työväenluokkaistaustainen Prescott on rautatietyöläisen poika. Hän epäonnistui 11+-kokeessa, ei päässyt grammar schooliin, ja aloitti työuransa 15-vuotiaana kokin apulaisena. Hän oli kymmenen vuotta kauppalaivastossa muonittajana ja suoritti 1963 tutkinnon taloustieteessä ja politiikassa ammattiyhdistysten kursseja järjestävästä Ruskin Collegesta Oxfordista. Myöhemmin hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon taloustieteessä Hullin yliopistolta. 

Hänet valittiin 1970 työväenpuolueen edustajaksi Itä-Hullin vaalipiiristä sen pitkän oppositiokauden aikaan. Vuonna 1994 hänestä tuli Työväenpuolueen varapuheenjohtaja. Vuoden 1997 vaalivoiton jälkeen hänestä tuli varapääministeri ja First Secretary of State vastuullaan ympäristö, liikenne ja alueet. Varapääministerin vakinaistettiin Britannian hallitukseen 2001. Prescott ilmoitti 10. toukokuuta 2007, samana päivänä kuin Tony Blair, eroavansa kesäkuussa.

Prescott on ollut median huomion kohteena useita kertoja. Hän tunnusti olleensa suhteessa sihteerinsä Tracey Templen kanssa vuosina 2002–2004. Sen sijaan hän kielsi nimittäneensä George W. Bushin hallinnon Lähi-idän tiekartta-rauhansuunnitelman hoitoa 'paskaksi' (crap). The Independent totesi hänen tehneen ehkä enemmän hallaa englannin kielelle kuin kenenkään muun poliitikon.

Prescott kertoi keväällä 2008 ilmestyneissä muistelmissaan sairastaneensa bulimiaa 1980-luvulla, jolloin hänelle jäi pitkien työpäivien aikana ainoaksi rentoutumiskeinoksi ruoan ahmiminen.

Lähteet
-------

* Deputy Prime Minister and First Secretary of State (Arkistoitu – Internet Archive) (Number-10.gov.uk)
* Profile: John Prescott (BBC)

### Viitteet

1. ↑  Prescott denies calling Bush crap BBC. Viitattu 18.05.2007.
2. ↑  Who needs verbs? Prescott in his own words Independent.  Arkistoitu 18.5.2007. Viitattu 18.05.2007.
3. ↑  Prescott: my secret battle with bulimia Times. Viitattu 10.8.2008.
4. ↑  Prescott praised for eating disorder confession Guardian. Viitattu 10.8.2008.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Linda Pritzker** (s. 1953, Oberlin, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykoterapeutti, lama (tiibetinbuddhalainen opettaja), kirjailija, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hän on Pritzkerin miljardöörisukua, johon kuului alkuvuonna 2018 yhteensä 11 dollarimiljardööriä.

Hänen isoisänsä oli kiinteistö- ja sijoitustoiminnalla rikastunut lakimies A. N. Pritzker, joka loi pohjan kolmen poikansa sittemmin perustamalle Marmot-teollisuuskonsernille (nyttemmin myyty osaksi miljardööri Warren Buffettin Berkshire Hathawaytä) ja Hyatt-hotellikonsernille. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Linda Pritzkerin omistusten arvoksi 1,8 miljardia dollaria.

Pritzker syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen vuonna 1953. Hän on suorittanut ylemmän korkeakoulututkinnon psykologiasta jungilaiseen psykoterapiaan suuntautuen (M.A. Antioch University). Työskenneltyään useita vuosia psykoterapeuttina, hän perehtyi vähitelen tiibetinbuddhismiin. Hän kehittyi tämän uskonnollisen näkemyksen opettajaksi (lama) Yhdysvalloissa ja Nepalissa opiskellen, puhuu sujuvasti tiibetin kieltä ja sai opettajana vuonna 2005 nimen **Lama Tsomo**. Hän on osaperustaja Namachak-säätiössä ja on tiibetinbuddismiin syventymistä varten luodussa Namchak Retreat Ranc -maatilassa. Vielä alkuvuodesta 2018 rakenteilla ollut maatila sijaitsee Montanan osavaltion ylänköseudulla, lähelle Hot Springsin kaupunkia, Flathead-intiaaniresevaatin alueella. 

Hän on eronnut ja hänellä on kolme lasta. Hän asuu Montanan Missoulassa. Hänen sisaruksiaan ovat Jennifer Pritzker (syntyjään James, 1950) ja Karen Pritzker (s. 1958), jotka ovat myös miljardööriperijöitä.

Teokset
-------

Hän on kirjoittanut kirjat:

* *The Princess Who Wept Pearls: The Feminine Journey in Fairy Tales* (1998; ASIN: B000GB1G9W)
* *Why Is the Dalai Lama Always Smiling? An Introduction and Guide to Tibetan Buddhist Practice* (2016; ISBN 978-0990571100)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Linda Pritzker (Maailman dollarimiljardöörien lista 2018)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Melissa Harris & Julie Wernau: The Pritzker family tree  18.12.2011. Chicago Tribune, chicagotribune.com. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  Caught a Good Break (jpg)  2013. The Wall Street Journal,wsj.net. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
4. 1 2 3  Philip Rojc: So Many Pritzkers, So Much Philanthropy: Meet This Top Family of Givers  23.8.2016. insidephilanthropy.com. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
5. 1 2 3  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, naiset)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
6. ↑  [ Linda Pritzker
~ Lama Tsomo] lindapritzker.com. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)
7. ↑  Lama Tsomo namchak.org. Viitattu 26.4.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Linda Pritzker
Arrigo Serato vuonna 1900
**Arrigo Serato** (7. marraskuuta 1877 Bologna – 27. joulukuuta 1948 Rooma) oli italialainen viulisti.

Serato opiskeli 6-vuotiaasta saakka Francesco Sartin johdolla. Diplominsa hän suoritti vuonna 1894. Hän teki julkisen debyyttinsä 17-vuotiaana. Kiertueillaan hän eteni muun muassa Berliiniin (1895), jossa loi yhteytensä Joseph Joachimiin sekä Ferruccio Busoniin, sekä Wieniin ja sitten Yhdysvaltoihin (1914). Vuonna 1915 Serato palasi Italiaan, jossa hän pääsi viulunsoiton professoriksi Rooman Conservatorio Santa Ceciliaan; vuodesta 1926 hän oli erikoistuneiden opintojen professori. Serato soitti myös pianotrioissa, joissa hänen kanssaan yhteistyötä tekivät Ildebrando Pizzetti, Enrico Mainardi, Renzo Lorenzoni ja Arturo Bonucci.

Serato päätti konserttiuransa vuonna 1932. Tämän jälkeen hän piti erikoistumisopintojen kesäkursseja Sienan Accademia Musicale Chigianassa. Seraton isä oli sellisti Francesco Serato.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carteggio Arrigo Serato – Ferruccio Busoni Rodoni


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Maja Trochimczyk** (vuosina 1987–2000 *Maria Anna Harley*; s. 30. joulukuuta 1957) on puolalais-yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä ja runoilija. Hän opiskeli Varsovan yliopistossa, josta sai taiteiden maisterin oppiarvon musiikkitieteessä vuonna 1986 sekä Fryderyk Chopin -musiikkiyliopiston, josta sai taiteiden maisterin arvon ääni-insinööritaidossa vuonna 1987. Muutettuaan Kanadaan vuonna 1988 Trochimczyk sai filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä McGillin yliopistosta 1994.

Tohtoriksi väiteltyään Trochimczyk sai vuosiksi 1994–1996 Social Sciences and Humanities Research Council of Canadan stipendin, jonka tuella hän suoritti kaksi puolalaista nykymusiikkia koskenutta tutkimushanketta. Elokuussa 1996 hän liittyi Etelä-Kalifornian Thornton-musiikkikoulun henkilökuntaan. Hänen tutkimuksellisiin kiinnostuksen aiheisiinsa ovat lukeutuneet 1900-luvun musiikin historia ja estetiikka, puolalaiset säveltäjät (Grażyna Bacewicz, Witold Lutosławski), naissäveltäjät, musiikkifilosofia ja musiikin ekologia. Puolalaisen musiikin keskuksessa Trochimczyk on toiminut *Polish Music History Seriesin* ja vuonna 1998 perustamansa *Polish Music Journal* -internetjulkaisun päätoimittajana. Hänen tuotantoonsa runoilijana kuuluu *The Rainy Bread. Poems from Exile* (2016), joka toi hänelle Puolalais-amerikkalaisen historiayhdistyksen Creative Arts Prizen. Trochimczyk oli Sunland-Tujungan nimikkorunoilija vuosina 2010–2012.

Trochimczykin omiin musiikkijulkaisuihin kuuluvat kirjat *After Chopin: Essays in Polish Music* (2000) ja *The Music of Louis Andriessen* (2002). Hän on ollut mukana laatimassa myös muun muassa *The New Grove Dictionary of Music and Musicians II* -teosta.

Lähteet
-------

1. ↑  California State Poetry Society: Maja Trochimczyk
2. 1 2 3 4  Internet Chopin Information Centre: Maja Trochimczyk (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Researchgate: Maja Trochimczyk
4. ↑  Village Poets: Maja Trochimczyk

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
John Brinkley noin vuonna 1921.
**John Richard Brinkley** (*synt. John Romulus Brinkley*, 8. heinäkuuta 1885 Jackson County, Pohjois-Carolina — 26. toukokuuta 1942) oli yhdysvaltalainen valelääkäri ja radioaseman omistaja.

Brinkleyn ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1907 vuoteen 1913. Tästä liitosta syntyi kolme tytärtä. 
Brinkley suoritti lääketieteen opintoja *Bennet Medical Collegessa* Chicagossa, muttei koskaan valmistunut sieltä. Tutkintotodistuksensa hän hankki vuonna 1915 *Kansas City Eclectic Medical University* -nimisestä laitoksesta, joka oli tunnettu todistusten tehtailusta. Oman praktiikan hän perusti vuonna 1917 Kansasin Milfordiin. Pian tämän jälkeen Brinkley alkoi suorittaa operaatioita, joissa hän siirsi vuohen kivekset potilaan vatsaonteloon. Hänen oman näkemyksensä mukaan operaatio palautti miehisen kyvykkyyden.

Aluksi operaatio näyttikin menestyksekkäältä ja huhut tuloksista kiirivät eteenpäin. Leikkauksen hinta oli 750 dollaria (nykyrahassa noin 7 000 euroa). Asiakkaita riitti ja Brinkley rikastui vauhdilla. Vuonna 1923 hän avasi oman koko Yhdysvalloissa kuuluvan *KFKB*-radioaseman, jonka pääasiallisin tarkoitus oli hankkia lisäasiakkaita hänen klinikalleen. Pian potilaille alkoi kuitenkin ilmaantua monenlaisia komplikaatioita ja Brinkleyn joutui Kansasin terveyshallinnon (*Kansas Board of Medical Registration*) tarkkailuun. Myös monet lääketieteellisen yhteisön jäsenet suhtautuivat Brinkleyhin kriittisesti ja esimerkiksi *The Journal of the American Medical Associationin* toimittaja *Morris Fishbein* kutsui Brinkleytä *lipeväkieliseksi huijariksi*. Kun 42 hänen potilastaan oli kuollut epäilyttäviin komplikaatioihin, viranomaisten oli pakko toimia.

Vuonna 1930 hänen lupansa työskennellä lääkärinä sekä pyörittää radioasemaa peruttiin. Brinkley muutti perheineen Del Rioon Texasissa vuonna 1932. Siellä hän saattoi yhä toimia lääkärinä. Paikan sijaintiin vaikutti myös se, että hän saattoi pyörittää Meksikosta käsin uutta *XERA*-radioasemaa, joka kuului laajoilla alueilla Yhdysvaltojen puolella. Hänen toinen klinikkansa sijaitsi Arkansasin Little Rockissa.

Vielä 1930-luvulla Brinkley oli varakas mies, mutta kuollessaan vuonna 1942 hän oli käytännöllisesti katsoen vararikossa. Uransa aikana hän suoritti jopa 16 000 leikkausta.

Lähteet
-------

1. ↑  The Encyclopedia of Arkansas History & Culture
2. 1 2 3  Quackwatch - The Goat Gland Doctor: The Story of John R. Brinkley
3. 1 2 3 4  Kansas Historical Society - John R. Brinkley Papers
4. 1 2  Tieteen kuvalehti Historia 4/2014, s.76


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Bakerin perhe** on *Resident Evil 7: Biohazard* -pelissä esiintyvä perhe, jonka pelin päävihollinen Eveline on muuttanut hirviömäiseksi. Pelin päähenkilön Ethan Wintersin pitää pelissä pärjätä heille.

Perheenjäsenet
--------------

### Jack Baker

**Jack Baker** on perheenisä ja heistä voimakkain. Häntä on hyvin vaikeaa tappaa. Hän on päävihollinen pelin lisäosassa *End of Zoe*. Hän on pelattava hahmo *Resident Evil RE: Verse -pelissä.*

### Marguerite Baker

**Marguerite Baker** on perheenäiti. Hänellä on kyky hallita ötököitä.

### Lucas Baker

**Lucas Baker** on perheen poika. Hän ei itse hyökkää Ethanin kimppuun, vaan tekee erilaisia "pelejä". Hän on päävihollinen pelin lisäosassa *Not a Hero*.

### Zoe Baker

**Zoe Baker** on perheen tytär. Eveline ei onnistunut muuttamaan Zoeta samanlaiseksi kuin tämän perheestä, koska tämä onnistui pakenemaan. Zoe saa silti tartunnan ja tarvitsee samaa lääkettä kuin pelin päähenkilön Ethan Wintersin vaimo Mia Winters. Pelin lisäosassa *End of Zoe* Zoen setä Joe Baker taistelee Evelinen hirviöitä ja veljeään Jackia vastaan saadakseen Zoelle lääkettä.

### Joe Baker

**Joe Baker** on Jack Bakerin veli. Eveline ei tee hänestä hirviömäistä eikä hän muutenkaan esiinny pääpelissä. Hän on päähenkilö pelin lisäosassa *End of Zoe*, jossa hän etsii Zoelle lääkettä.

### Eveline

**Eveline** on pelin päävihollinen. Hän on nuori tyttö, joka haluaa itselleen perheen, ja tekee Bakerin perheestä sellaisen muuttamalla heidät hirviömäisiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Resident Evil Village RE:Verse Multiplayer Announced *IGN*.  22. tammikuuta 2021.
2. ↑  Watch: Johnny cooks the Baker family dinner from Resident Evil 7 *Eurogamer*.  8. helmikuuta 2017.
3. ↑  Resident Evil 7's real horror lies in its resonance  24. tammikuuta 2018. Destructoid.
4. ↑  The Best Resident Evil Bosses of All Time *IGN*.  14. maaliskuuta 2020.
5. ↑  Silva, Marty. "Resident Evil 7's Escape Room Puzzles Are True Survival Horror", *The Escapist*, 9. kesäkuuta 2020.
6. ↑  The Latest 'Resident Evil 7' DLC Trailer Explores Lucas Baker *bleedingcool.com*.  13. marraskuuta 2017.
7. ↑  Phillips, Tom. "Resident Evil 7 DLC begins rolling out next week on PS4", 24. tammikuuta 2017.
8. ↑  Resident Evil 7 - How to Get the True Ending of the Daughters DLC Tape *primagames.com*.
9. ↑  Resident Evil 7 Daughters walkthrough: how to get the best ending in Banned Footage Vol 2 DLC *vg247.com*.  2. toukokuuta 2017.
10. ↑  Resident Evil 7: Biohazard's Not A Hero, End Of Zoe DLC Further Detailed With New Trailer *gamespot.com*.  17. lokakuuta 2017.
Joan Miró 1937, *Asetelma jossa vanha kenkä*
**Asetelma vanhan kengän kera** (kat. *Natura morta del sabatot*, ransk.  *Nature morte au vieux soulier* ) on Joan Mirón maalaus vuodelta 1937. Maalauksen koko on 81,3 × 116,8 cm ja se on nykyisin New Yorkin Modernin taiteen museossa MoMAssa.

Maalauksessa kuvatut arjen esineet – pullo, leipä, ketun purema omena ja vanha kenkä – säteilevät epätodellista valoa saaden yksinkertaiset esineet näyttämään kuin Ilmestyskirjan kohtaukselta.

Syntytausta
-----------

Maalauksen syntyaikaan Miró asui tässä *Les Fusains* -nimisessä talossa Pariisissa.
Palatessaan Pariisiin vuonna 1934 Miró koki Espanjan ja Euroopan tilanteen pahaenteisenä. Vuonna 1937 Miró palasi taas Pariisin paetakseen Espanjan sisällissodan pommituksia. Hän havaitsi olevansa pelon vankina kotonaan eikä tiennyt, miten reagoida siihen. Hän kirjoitti myöhemmin: "Minulla oli tiedostamaton tunne tulevasta tuhosta. Kuten ennen sadetta, raskas tunne päässä, särkevät luut, tukahduttava kosteus..."

Hän löysi ginipullon kadulta, vei sen asuntoonsa ja alkoi maalata asetelmaa, johon ilmestyi pian hänen apokalyptisten huoltensa ilmapiiri. Maalauksen saattaminen loppuun tammikuusta 1937 alkaen kesti viisi kuukautta. Mirón ystävä ja elämäkerran kirjoittaja Jaques Dupin kutsui tätä maalausta "Mirón *Guernicaksi*", hänen yksinkertaiseksi vastaiskukseen Picasson eepokselle. Sen kuvaamat esineet eivät voisi olla arkipäiväisempiä – haarukka, pullo, omena, leipä – ja kuitenkin näitä kotoisia realiteetteja näyttää uhkaavan jonkinlainen hallusinogeeninen tuomio.

"Sisällissota oli pommituksia, kuolemaa, teloitusjoukkoja...", Miró kirjoitti välittäjälleen Pierre Matisselle (Henri Matissen poika). "Sommitelma on realistinen, koska olin lamaantunut yleisestä kauhun tunteesta ja olin melkein kyvytön maalaamaan mitään... Elämme kauheassa draamassa, kaikki Espanjassa tapahtuva on pelottavaa tavalla, jota ei olisi koskaan voinut kuvitella. Tunnen olevani hyvin juureton täällä ja kaipaan maatani..."

Haastattelussaan näihin aikoihin Mirólta kysyttiin hänen mielentilaansa: "Olen pessimistinen, olen traagisen pessimistinen", hän sanoi. "Mitään illuusioita ei sallita. Väkivaltaisemmin kuin koskaan aikaisemmin tullaan taistelemaan kaikkea sellaista vastaan, joka edustaa hengen puhdasta arvoa."

Hän lisäsi kuvaan vanhan kengän eleenä van Goghille; hänellä oli tunne, että hänen silmänsä tuovat esiin koko maailman psykoosin kaikkeen, mihin ne kohdistuvat; maalauksessa olevat esineet tuntuvat syttyvän villiin hehkuun, valo tulee taiteilijan suunnasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Joan Miró. Still Life with Old Shoe. MoMA (myös teoskuva)
2. ↑  Joan Miró *Olga's Gallery*. Olga's Gallery. Viitattu 1.1.2011. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Tim Adams: Joan Miró: A life in paintings *The Guardian*.  20.3.2011. Guardian News and Media Limited. Viitattu 5.8.2013. (englanniksi)
**Arrius Antoninus** (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja keisari Antoninus Piuksen äidin puoleinen isoisä.

Antoninus oli luultavasti kotoisin Nemausuksesta, Etelä-Galliasta mutta suku muutti myöhemmin Italiaan. Hän toimi *consul suffectuksena*, eli nimitettiin kesken vuotta edellisen konsulin tilalle, vuosina 69 ja 97. Hän oli Plinius nuoremman ja tulevan keisarin Marcus Cocceius Nervan hyvä ystävä. Jälkimmäisen noustessa valtaan vuonna 96, Antoninus ei onnitellut häntä vaan sääli hänen epäonnista valintaansa keisariksi.

Antoninuksen vaimo oli eräs Boionia Procilla, jonka kanssa hän sai tyttären, Arria Fadillan, joka meni naimisiin Titus Aurelius Fulvuksen kanssa. Pari sai yhden pojan, Titus Aurelius Fulvus Boionius Arrius Antoninuksen eli tulevan keisarin Antoninus Piuksen. Hänen isänsä kuitenkin kuoli pojan ollessa nuori, joten hänestä huolehtivat Arrius Antoninus, kuolleen Aurelius Fulvuksen isä Titus Aurelius Fulvus vanhempi ja Arria Fadilla.

Lähteet
-------

* Bowman et al.: *The Cambridge Ancient History XI, The High Empire A.D. 70-192*. Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-26335-2. (englanniksi)
* Anthony Birley: *Marcus Aurelius: A biography*. B.T. Batsford Ltd, 1987. ISBN 0-7134-5428-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Cambridge Ancient History s. 150
2. ↑  Cambrige Ancient History s. 89
3. ↑  Birley s. 29
4. ↑  Birley s. 235
**Bakronyymi** (engl. *back* ’takaisin’ + *acronym* ’akronyymi’) on nimitys näennäiselle kirjainlyhenteelle tai akronyymille, jonka laajennettu merkitys on keksitty jälkikäteen luomalla sanayhdistelmä, joka sopii termin alkukirjaimiin. Osaa bakronyymeistä on ehdotettu vakavissaan, tästä esimerkkinä ping-verkkotyökalulle keksitty sanayhdistelmä "**p**acket **in**ternet **g**roper". Todellisuudessa pingin nimi on otettu kaikuluotaimen ääni-impulssia kuvaavasta onomatopoeettisesta termistä. Backronyymejä voidaan myös käyttää huumorin keinona. Esimerkiksi Perl-ohjelmointikielen merkitykseksi on ehdotettu "**p**athologically **e**clectic **r**ubbish **l**ister". Aku Ankka -sarjakuvissa sudenpennut-järjestön arvonimet toimivat samalla periaatteella.

Backronyymejä muodostetaan joskus myös olemassa olevan oikean akronyymin tilalle tai rinnalle. DVD-levyjen nimi keksittiin ensin sanoista "**d**igital **v**ideo **d**isc", mutta kun huomattiin, että tekniikka on hyödyllinen myös muuntyyppisen kuin videodatan tallentamiseen, lanseerattiin epävirallinen lyhenteen selitys "**d**igital **v**ersatile **d**isc". Suomalainen esimerkki on SAK, joka oli alun perin lyhennys Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliitosta, mutta kun tämä yhtyi 1960-luvun lopussa toisen keskusjärjestön SAJ:n (Suomen Ammattijärjestön) kanssa, perustetun yhteisen liiton lyhenteenä pysyi SAK, mutta nimeksi tuli Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö. 

Backronyymejä voidaan pitää yhtenä kansanetymologian muotona. Niitä esiintyy luultavasti eniten englannin kielessä.*kenen mukaan?* Yleisiä backronyymien käyttötapoja ovat vitsit ja herjaukset: suomeksi niitä on keksitty automerkeille, kuten OPEL = "**o**n **p**oistettava **e**hdottomasti **l**iikenteestä" ja VOLVO = "**v**alitamme **o**stosta, **l**ähetämme **v**ara**o**sat" sekä halventavasti urheilujoukkueille, esimerkiksi Jokerit = "**j**oukko **o**nnettomia **k**aukaloon **e**ksyneitä **r**unkkareita **i**lman **t**aitoa". Diktatuureissa tällä tavoin on tietenkin keksitty poliittisia vitsejä, esimerkiksi Virossa lyhenteestä ENSV (Eesti Nõukogude Sotsialistik Vabariik, Viron sosialistinen neuvostotasavalta) saatiin "Enne Nälg Siis Viletsus" ("Ensin nälkä, sitten kurjuus").

Katso myös
----------

* Rekursiivinen akronyymi
**HMS Valkyrie** (viirinumerot D61, F83, G86 ja F05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: V- ja W-luokka*
Alus tilattiin heinäkuussa 1916 nimellä *HMS Malcolm* William Denny and Brothersin telakalta, missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1916. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1917 ja valmistui 16. kesäkuuta.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 10. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksi. Alus oli neljästä R-luokan aluksesta muodostetun viirikön johtajana partiomatkalla Pohjanmerellä, kun se osui miinaan 22. joulukuuta 1917. *HMS Sylph* hinasi pahoin vaurioituneen aluksen satamaan, mistä se siirrettiin telakalle korjattavaksi.

*Valkyrie* korjattiin siirtokuntoiseksi Harwichissa, minkä jälkeen alus lähti Chathamiin telakalle. Alus palasi palvelukseen heinäkuussa 1918 Harwichiin, josta se pian siirrettiin kevyt risteilijä *HMS Championin* johtamaan 13. hävittäjälaivueeseen Rosythiin.

Joulukuussa 1918 alus lähti 13. hävittäjälaivueen sekä seitsemän miinanraivajan kanssa 4. kevyt risteilijälaivueen lippulaivan *HMS Cardiffin* (kontra-amiraali Edwyn Alexander-Sinclair) ja neljän muun risteilijän johtamana Itämerelle. Osaston tehtävänä oli tukea Baltian maiden hallituksia taistelussa bolševikkeja vastaan.

Alus myytiin romutettavaksi 1936.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Cocker, Maurice: *Destroyers of the Royal Navy, 1893-1981*. Englanti: Ian Allan, 1982. ISBN 0-7110-1075-7. (englanniksi)
* Fairweather, Cliff: *Hard Lying - The Story of the "V&W" Class Destroyers and the Men Who Sailed in Them*. Chelmsford, UK: Avalon Associates, 2005. ISBN 0-9529440-4-9. (englanniksi)
* Preston, Anthony: *V and W class Destroyers 1917-1945*. Lontoo, Englanti: MacDonald & Co (Publishers) Ltd, 1971. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 312
2. ↑  Wairfeather, Cliff s. 3
3. ↑  Preston, Anthony s. 22-23
4. ↑  13. Hävittäjälaivue 1918
5. ↑  Preston, Anthony s. 24
6. ↑  Preston, Anthony s. 27

*Amiraliteetin V*-luokan laivueenjohtajat

|  |
| --- |
| *HMS Valentine* - *HMS Valhalla* - *HMS Valkyrie* - *HMS Valorous* - *HMS Vampire* |
| Edeltäjä: *R*-luokka – Seuraaja: *Shakespeare*-luokka |
|  |
| --- |
|  
**Latvian historia** |
| Liiviläiset
Baltit* Latgallit
* Kuurit
* Semgallit
* Seelit

Viikinkiaika Latviassa
Baltiansaksalaiset
Ristiretket Baltiaan
Liivinmaan liitto* Liivinmaan ritarikunta
* Riian arkkihiippakunta
* Kuurinmaan hiippakunta

Vanha Liivinmaa
Baltian valtatyhjiö
Liivinmaan sota
Kuurinmaan ja Semigallian herttuakunta
Puolan sota
Pohjan sota
Suuri Pohjan sota
Itämerenmaakunnat* Vironmaan kuvernementti
* Liivinmaan kuvernementti
* Kuurinmaan kuvernementti

Ober Ost
Kuurinmaan ja Semigallian herttuakunta (1918)
Baltian yhdistynyt herttuakunta
Latvian tasavalta 
Latvian sosialistinen neuvostotasavalta (1918–1919)
Molotov–Ribbentrop-sopimus
Latvian päähallintopiiri
Ostlandin valtakunnankomissariaatti
Latvian sosialistinen neuvostotasavalta
Baltian maiden itsenäistyminen 1986–1991
Latvian tasavalta  |

**Latvian päähallintopiiri** oli toisen maailmansodan aikana Latvian sosialistisen neuvostotasavallan käsittävä alue, joka kuului Saksan muodostamaan miehityshallintoon, Ostlandin valtakunnankomissariaattiin. Latvian päähallintopiirin kenraalikomissaarina toimi Otto-Heinrich Drechsler.

Latvian päähallintopiiri oli jaettuna Dünaburgin (Daugavpilsin), Libau (Liepājan), Mitaun (Jelgavan), Riaan (Riika) ja Wolmarin (Valmieran) alapiireihin.

Sotarikokset
------------

Latvian päähallintopiirissä hävitettiin noin 18 000 latvialaista, 70 000 juutalaisia ja 2 000 romania. Lähes koko Latvian juutalaisväestö kuoli. Noin 25 000 juutalaista oli tuotu Saksasta, Itävallasta sekä Böömin ja Määrin protektoraatista. Heistä surmattiin noin 20 000. Tehtävään osallistuivat latvialaiset yhteistoimintamiehet, Sicherheitsdienst sekä Einsatzgruppe A.

Latvialaisten osallistuminen sotatoimiin
----------------------------------------

Latvialaiset jakautuvat kahtia. Osa liittyi saksalaismiehityksen alettua Neuvostoliiton johtamaan noin 1 500 hengen Latvian partisaaniliikkeeseen, joka teki erilaisia sabotaaseja saksalaiskohteisiin.

Toisaalta saksalaiset muodostivat latvialaisista 15. Waffen-SS-divisioona (1. latvialainen). Puna-armeija valtasi Riian 13. lokakuuta 1944 edettyään halki maan heinäkuun puolessa välissä 1944. Latvialaisjoukko hävisi taistelun Kurzemessä ja loput joukot olivat pääasiassa Kuurinmaan saarroksessa sodan loppuun asti.

Koska Latvia oli hyväksytty jäseneksi elokuussa 1940 Neuvostoliittoon, piti Neuvostoliitto Saksan puolella vapaaehtoisesti tai pakko-otoin taistelleita latvialaisia maanpettureina sekä rankaisi heitä. Latviassa on edelleen joidenkin SS-veteraanien ja venäläisten kesken suuri erimielisyys Saksan riveissä taistelleiden oikeutuksesta, mikä näkyy muun muassa erimielisyyksinä muistoparaateissa ja -merkeissä.
**Juri Pavlovitš German** (ven. Ю́рий Па́влович Ге́рман; 4. huhtikuuta (J: 22. maaliskuuta) 1910 Riika – 16. tammikuuta 1967 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Juri German syntyi virkamiehen ja venäjän kielen opettajan perheeseen. Lapsuutensa hän vietti vanhempiensa mukana keskellä ensimmäistä maailmansotaa ja Venäjän kansalaissotaa. Germanin ensimmäinen kertomus julkaistiin kurskilaisessa sanomalehdessä vuonna 1928. Vuonna 1931 ilmestyi hänen 14-vuotiaana kirjoittamansa romaani *Rafael iz parikmaherskoi* ("Kampaamon Rafael"). 1930-luvun alusta lähtien German toimi lehtimiehenä ja kirjailijana, jonka erikoisalaksi tuli tšekistien, miliisin ja lääkärien työn kuvaaminen. Talvisodan ja toisen maailmansodan aikana hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana.

Vuonna 1948 Germanille myönnettiin Stalinin palkinto elokuvan *Pirogov* käsikirjoituksesta. Kritiikin ja suuren yleisön suosion sai romaanisarja "Valaise ja pala" (*Delo, kotoromu ty služiš*, 1958), "Tulen läpi" (*Dorogoi moi tšelovek*, 1962) ja "Vastaan kaikesta" (*Ja otvetšaju za vsjo*, 1965). NKP:hen German liittyi vuonna 1958.

Juri Germanin teoksiin perustuvat hänen poikansa Aleksei Germanin ohjaamat elokuvat "Teiden vartiointi" (*Proverka na dorogah*) ja "Ystäväni Ivan Lapšin" (*Moi drug Ivan Lapšin*).

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kertomuksia Dzerzhinskistä*. Suom. M. Liukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1953.
* *Valaise ja pala*. Suom. Vieno Levänen. Moskova, Petroskoi: Edistys, 1965.
* *Tulen läpi*. Suom. Vieno Levänen. Moskova: Edistys, 1968.
* *Vastaan kaikesta*. Suom. Vieno Levänen. Moskova: Edistys, 1968.

Lähteet
-------

1. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 346–347. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
2. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 347. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
3. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 348. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Juri German (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nana Asenso Ampim** (s. 7. joulukuuta 1988 Accra) on ghanalais-yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa ominaisimmillaan joko pienenä laitahyökkääjänä tai isona laitahyökkääjänä. Yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa neljä kautta pelannut Ampim on pelannut ammattilaisena Etelä-Korean ja suomalaisen Tampereen Pyrinnön lisäksi Libanonissa ja Virossa.

Pelaajaura
----------

Ghanan Accrassa syntynyt ja Yhdysvalloissa The Groton Schoolissa high schoolinsa käynyt Ampim pelasi yliopistokoripalloa Columbian yliopistossa neljä kautta vuosina 2007–2011.

Yliopiston jälkeen Ampim suuntasi Yhdysvaltain ulkopuolelle. Hän pelasi kauden 2012–2013 libanonilaisessa Antranik SC:ssä 23,3 pisteen ja 12,0 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Seuraavaksi kaudeksi Ampim siirtyi virolaiseen Tallinna Kaleviin, jossa hän pelasi Meistriliigan lisäksi Baltian liigaa. Viron pääsarja Meistriliigassa Ampim oli toiseksi paras pisteidentekijä ja otti kolmanneksi eniten levypalloja. Kalev sijoittui runkosarjassa viidenneksi ja selviytyi välieriin asti, joissa se hävisi Tartu Ülikool/Rockille. Pronssiottelussa Rakvere Tarvas voitti Kalevin, joka sijoittui neljänneksi. Baltian liigassa Kalev jäi alkulohkonsa viimeiseksi. Ampim pelasi Baltian liigassa neljä ottelua 15,5 pisteen ja 8,3 levypallon keskiarvoilla.

Syksyllä 2014 Ampim teki sopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Pyrintö pelasi Korisliigan lisäksi Baltian liigaa. Korisliiga-debyytissään Ampim teki sarjan piste-ennätyksensä Tapiolan Honkaa vastaan tehtyään 24 pistettä ja otettuaan 15 levypalloa. Lisäksi häntä rikottiin viidesti. Jo kuuden Korisliigaottelun jälkeen, lokakuun lopussa, Ampim siirtyi eteläkorealaiseen Soul Samsung Thundersiin. Etelä-Koreassa Ampimin palkka kasvoi satoihintuhansiin euroihin per kausi.

Pelityyli
---------

Ampim on monipuolinen heittäjä ja pystyy puolustamaan vastustajaa tämän pelipaikasta riippumatta. Ampimin kyky pelata kolmiopeliä oli tärkeässä roolissa hänen siirtyessään Pyrintöön. Hänen on kuvailtu olevan urheilullinen ja nopea sekä pelaavan kovaa.

Lähteet
-------

* Asenso Ampim (Arkistoitu – Internet Archive) baskethotel.com
* Asenso Ampim (Arkistoitu – Internet Archive) fiba.com (englanniksi)
* Profiili eurobasket.com (englanniksi)
* Asenso Ampim (Arkistoitu – Internet Archive) Baltic Basketball League (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑
8. ↑
**Asetelmakerroin** mittaa otanta-asetelman tilastollista tehokkuutta suhteessa  yksinkertaiseen satunnaisotantaan. Se määritellään seuraavasti:

{\displaystyle deff({\hat {t}})={\frac {{\hat {v}}({\hat {t}})}{{\hat {v}}\_{SRS}({\hat {t}})}}},

missä osoittaja on otanta-asetelman totaaliestimaattorin otosvarianssi ja nimittäjä on oletettu yksinkertaisen satunnaisotannan otosvarianssi, joka tulisi kyseeseen samanlaisen otoskoon suhteen. Asetelmakertoimen avulla pystytään laskemaan myös tehokas otoskoko seuraavasti:

{\displaystyle n\_{eff}={\frac {n}{deff({\hat {t}})}}},

missä todellinen otoskoko n on jaettu totaaliestimaatin asetelmakertoimella.

Tulkinta
--------

Survey-otannassa luonnollinen päämäärä on tietysti se, että {\displaystyle deff({\hat {t}})<1}. Tällaisissa tilanteissa lisäinformaation käyttö otanta-asetelman rakentamisessa on hyödyllistä. Ositettu otanta ja otanta otosyksikön koon mukaan (PPS) ovat useimmiten käytetyimmät tähän tarkoitukseen. Tehokkuutta voidaan myös parantaa lisäämällä avustavaa dataa estimointiproseduuriin malliavusteisten tekniikoiden avulla.

 Ryväsotannassa törmätään usein tilanteeseen jolloin {\displaystyle deff({\hat {t}})>1}. Tämä johtuu siitä, että rypäissä esiintyy sisäkorrelaatiota kiinnostuksen kohteina olevien muuttujien suhteen.

Mikäli {\displaystyle deff({\hat {t}})=1}, niin otanta-asetelman tehokkuus on samansuuruinen kuin se olisi yksinkertaista satunnaisotantaa käytettäessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kish, Leslie (1965). "Survey Sampling". New York: John Wiley & Sons, Inc..
**Jarhoinen** on kylä Pellon kunnassa Lapin läänissä. Kylä sijaitsee noin 24 kilometrin päässä Pellon keskustaajamasta pohjoiseen Tornionjokivarressa Väylänvarrentien (Yhdystie 9381) varrella.

Kylän kohdalla Tornionjoessa on pieni Jarhoisenkoski. Kosken pohjoispuolella on joessa Honkasuvanto ja eteläpuolella avautuu Naamisuvanto, tunnettu lohensoutupaikka. Tornionjoen länsipuolella Ruotsissa on samanniminen kylä, ruotsinkieliseltä nimeltään Jarhois. Ruotsin puoleinen kylä kuuluu Pajalan kuntaan.

Suomen puoleisen Jarhoisen kylän vanhin talo on Koskenniemi, joka perustettiin vuoden 1825 tienoilla. Turtolan seurakunnan rippikirjassa 1827–1833[1] uudistalo esiintyy nimellä Jarhoisenniska.

Tornionjoen länsipuolella (Ruotsin puolella) suomalaisasutus oli huomattavasti vanhempi. Pajalan ensimmäinen verotalo mainitaan vuonna 1587[2] ja Jarhoisen pohjoispuolisen kylän, Kaartisen (Kardis) ensimmäinen asukas heti 1600-luvun alussa[3].

Jarhoisessa toimi vuodesta 1933 lähtien kansakoulu ja sittemmin peruskoulu. Se lakkautettiin vuonna 2003[4] ja oppilaat kuljetetaan Pellon ja Lempeän kouluihin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  *Tornionlakson historia I*, s. 229.
3. ↑  *Tornionlakson historia II*, s. 12.
4. ↑  *Jokivartisten kyläkirja*, s. 141.

Aiheesta muualla
----------------

* Jokivartisten kyläseura
Jared Taylor 2008.
**Samuel Jared Taylor** (s. 1951) on yhdysvaltalainen aktivisti, toimittaja ja esseisti, jonka edustamaa ideologiaa on vaihtelevasti kuvattu valkoiseksi ylivallaksi, valkoiseksi separatismiksi, valkoiseksi identitarismiksi, valkoiseksi nationalismiksi ja alt-rightiksi. Hän perusti vuonna 1990 New Century Foundationin, joka tunnetaan parhaiten *American Renaissance* -lehdestään. Taylor on lehden päätoimittaja ja kustantaja.

Taylor on yhdistänyt konservatiivisia ajatuksia perheestä ja yhteisöstä klassisen liberalismin ja libertarismin näkökulmiin kokoontumisvapaudesta sekä omistusoikeudesta ja taloudellisesta vapaudesta. Samanaikaisesti hän on vastustanut monikulttuurisuutta ja kansakuntien sisäistä etnistä monimuotoisuutta. Southern Poverty Law Centerin mukaan Taylor ei ole antisemitisti, vaikka on päästänyt uusnatseja ja holokaustin kiistäjiä tapahtumiinsa, kuten kahden vuoden välein järjestettäviin *American Renaissance* -konferensseihin. Välillä hän kuitenkin kielsi "juutalaiskysymyksen" käsittelyn tilaisuuksissa. Taylor on päästänyt myös juutalaisia tapahtumiin ja kertoi vuonna 2003 haastattelija Phil Donahuelle mieltävänsä juutalaiset valkoisiksi. Hän on myös kertonut olevansa taipuvainen pitämään Euroopan juutalaisia osana edustamaansa liikehdintää. Tämä Taylorin asenne on aiheuttanut ristiriitoja hänen ja muiden toimijoiden välillä.

Taylor oli pääpuhujana kevään 2018 Awakening-konferenssissa Suomessa. Keväällä 2019 hän oli vaihtamassa lentoa Sveitsissä suunnatakseen Suomeen toiseen Awakening-konferenssiin, mutta Sveitsin poliisi kertoi hänelle, että Puolan viranomaisten pyynnöstä hänen matkustamisoikeutensa Schengen-alueella oli evätty vuoteen 2021 saakka, koska hänen katsottiin lietsoneen vihaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Taylor, Jared Virtual International Authority File
2. 1 2 3  Äärioikeisto järjestää Helsingissä "etnonationalistisen konferenssin", jossa julistetaan valkoista ylivaltaa - Poliisi pitää vastareaktiota todennäköisenä Iltalehti
3. ↑  What This White Separatist Expects From the Trump Administration WNYC Studios
4. 1 2  Key Thinkers of the Radical Right: Behind the New Threat to Liberal Democracy Oxford Scholarship Online
5. 1 2 3  American Renaissance, Southern Poverty Law Center
6. 1 2  Another vile white supremacist gets banned from Europe Daily Kos
7. ↑  White Nationalists From Around the World Are Meeting in Finland. Here's What You Need to Know. Vice


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tietojärjestelmäasentaja-aliupseeri** (Lyhenne TJAS-AU) on Suomen Puolustusvoimien tietoliikenneasentajakoulutuksen saanut henkilö.

Koulutus
--------

Asentaja-aliupseerit koulutetaan Parolannummella, Panssariprikaatin Johtamisjärjestelmäkomppaniassa tietojärjestelmäasentajalinjalla. Asentajakoulutukseen hakeudutaan alokaskauden aikana erityistehtävähaussa, ja kurssille valitaan jokaisesta saapumiserästä noin 5-10 varusmiestä. Linjalle hyväksytyt siirtyvät alokaskauden jälkeen Panssariprikaatiin. Koulutukseen kuuluu koulutushaarajakso, AUK 1 ja AUK 2, joista kukin kestää kuusi viikkoa

Tietojärjestelmälinjan asentajaopintosuunnan aselajikoulutus sisältää muun muassa kupari- ja valokuitukaapeloinnin, lähiverkkolaitteet (joista tärkeimpinä reitittimet) ja SDH-solmun.

Palvelus
--------

Asentaja-aliupseerin palvelusaika on 347 vuorokautta. Mahdollisia palveluspaikkoja koulutuksen jälkeen ovat eri joukko-osastot sekä eri maakuntien johtamisjärjestelmäkeskukset. Jokaiselta kurssilta jää 1 TJAS-AU:ta toimimaan seuraavalle erälle linjan apukouluttajana. TJAS-AU:iden palvelus koostuu pääsääntöisesti kiinteiden tietoliikenneyhteyksien rakentamisesta sekä ylläpidosta.

Aiheesta muualla
----------------

* Tietojärjestelmäasentaja-aliupseeri, INTTI.FI