**Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä**, alaotsikoltaan *5-osainen valistushistoriallinen näytelmä*, on näytelmä, jonka Aleksanteri Ahola-Valo (1900-1997) kirjoitti leikkikoulun teatteritoiminnan eli Neljän männyn teatterin tarpeisiin. Hän kirjoitti sen vain 14-vuotiaana vuonna 1914.

Näytelmän synty ja sisältö
--------------------------

Näytelmä on kuvaus hyvästä ja pahasta ja se sijoittuu Viiritsan kyläyhteisöön. Se sai myös aiheensa ja henkilöhahmonsa kylästä ja toimii siten dokumentaarisena aikakauden kuvauksena. Alik kirjoitti näytelmän kahdessa vuodessa. Se oli venäjänkielinen.

Leikkikoulun lapset itse näyttelivät kaikki osat. Näytelmän venäjänkielinen ensiesitys oli 1914. Suomeksi näytelmä on julkaistu vasta 1997 Elpo ry:n kustantamana, ja sen suomenkielinen ensiesitys oli Suomessa Aleksanteri Ahola-Valon kuolinvuonna 1997 Hämeenlinnan Miniteatterin esityksenä.

Aiheen Alik löysi lähiympäristöstään. Näytelmässä on päiväkirjoissa kuvattuja tapahtumia venäläistä virkavaltaa edustavan poliisimestarin kotipiiristä ja kylän elämästä. Perhe tavataan keväisenä sunnuntaina kirkonmäellä, poliisipäällikön virkahuoneessa, kyläkauppiaan olohuoneessa ja erään näyttelijän kotona. Näytelmän taustalla on nähty myös Anton Tšehovin teos "Lokki" (1894), joka kuvaa samankaltaista miljöötä ja tapahtumia ja jo johon Ali on saattanut tutustua opettajansa LyMin kirjaston kautta.

Roolihahmot ovat myös Alikin lähiympäristöstä ja tsaarin vallan Venäjältä. Poliisipäällikön vaimon ja lasten kolkot kotiolot ovat näytelmän teemana. Maalaisyhteisön ristiriitoja kuvataan keskeisen henkilön, poliisipäällikön, "uradnikan", paikallisen järjestysvallan ja itse keisarin edustajan kautta. Tämän mahtaileva auktoriteetti pitää asemaansa itse jumalalta saatuna. Tarinan päähenkilö asetetaan vastakkain perheensä, kerjäläisten, vanhan talonpoikaisnaisen, häpäistyn tytön omaisten, kauppiaan ja tämän pojan kanssa. Poliisipäällikön autoritäärisyyttä tukevat hänen alaisensa maalaispoliisit, "strašnikit" eli pelottelijat. 

Perhe edustaa poliisipäällikön vaimon kautta itsenäisesti ajattelevaa ja kapinallista vallankumouksellisuutta. Lapset Šurik ja Mušja sekä Alik itse ja hänen veljensä Felix ovat mukana henkilögalleriassa. Mukana on myös myönteinen aikuinen, näyttelijä Impatij Filarnomovits Zavadski sekä Boris Pavlovitsh Kornejev, änkyttävä suurtilallinen. 

Henkilögalleria kuvastaa vuosisadan vaihteen venäläistä maalaisyhteisöä ja sen jännitteitä. Näytelmässä esiintyy myös tavallisia raajarikkoja ja muita tavallisia kerjäläisiä sekä parantumattomia sairaita, "jurovideja", "kärsiviä pyhimyksiä", santarmiupseeri, maanmittari apulaisineen, rikas kauppias, renki ja talonpoikia.

Pahan ja hyvän problematiikka oli askarruttanut Alikia jo ennen kouluikää. Hänen perusoptimistista maailmankuvaansa kuvaa se, että tarina päättyy onnelliseen loppuun; poliisipäällikkö nöyrtyy lasten edessä, muuttuu hyväksi ja näytelmä päättyy ainakin näennäiseen hyvään loppuun. Valistus on voittanut.

Katso myös
----------

* Aleksanteri Ahola-Valo
* Elpo
* Koulupojan päiväkirjat
* Leikkikoulu
* Valo (elokuva)

Lähteet
-------

* Ahola-Valo, Aleksanteri Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä : 5-osainen valistushistoriallinen näytelmä / Aleksanteri Ahola-Valo : suom. A.Ahola-Valo. - Hämeenlinna : Elpo ry, 1997. - 79 s. ; 24 cm. ISBN 951-96676-4-4

* Kaukovalta, kai Kyösti: Näytelmän taustaa ja reunahuomautuksia : johdanto näytelmään Ahola-Valo, Aleksanteri Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä : 5-osainen valistushistoriallinen näytelmä / Aleksanteri Ahola-Valo : suom. A.Ahola-Valo. - Hämeenlinna : Elpo ry, 1997. - 79 s. ; 24 cm. ISBN 951-96676-4-4

* Kaukovalta , Kai Kyösti: Aleksanteri Ahola-Valo/2003. Rauhan riimuja.Runolauteet (Arkistoitu – Internet Archive)

* Suvanto, Risto: Näytelmän julkitulo : esipuhe teokseen Ahola-Valo, Aleksanteri Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä : 5-osainen valistushistoriallinen näytelmä / Aleksanteri Ahola-Valo : suom. A.Ahola-Valo. - Hämeenlinna : Elpo ry, 1997. - 79 s. ; 24 cm. ISBN 951-96676-4-4

* 

### Viitteet

1. 1 2  Koulupojan päiväkirjat
2. ↑  Kaukovalta 1977, s. 9
3. ↑  Kaukovalta 1977, s. 5-8
4. 1 2  Suvanto 1997, s. 10-16
5. ↑  Kaukovalta 1997, s. 5-9