recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Anetta Kahane vuonna 2016.
**Anetta Kahane** (s. 1954 Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen toimittaja sekä Amadeu Antonio -säätiön perustaja ja puheenjohtaja.

Elämä
-----

Anetta Kahane on toimittaja Max Kahanen ja taiteilija Doris Kahanen (o.s. Machol) tytär. Hänen vanhempansa joutuivat pakenemaan maasta Saksan kansallissosialistista hallintoa juutalais- ja kommunistitaustansa vuoksi.
Hänen veljensä on elokuvaohjaaja Peter Kahane.

Ura
---

Kahane opiskeli latinalaisamerikkalaista kulttuuria ja toimi kääntäjänä.

Vuosina 1974–1982 Kahane työskenteli salanimellä Victoria valtion turvallisuudesta vastaavan ministeriön (Stasi) epävirallisina työntekijänä. Stasi-kortisto sisältää lähes 800 sivua tietoja Kahanesta.

Vuonna 1998 Kahane oli perustamassa äärioikestoväkivallan, rasismin ja anti-semitismin vastaista Amadeu Antonio -säätiötä, tullen säätiön puheenjohtajaksi. Vuodesta 2003 lähtien hän on ollut säätiön päätoiminen puheenjohtaja. Vuonna 2015 säätiö sai Saksan hallitukselta tehtävän karsia vihapuhetta Facebookista.

Kahane kirjoittaa kolumneja Berliner Zeitung ja Frankfurter Rundschau -lehtiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hinz, Thorsten: Die Zuträgerin Junge Freiheit. Viitattu 7.7.2016. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Helmut Diehl in: Das Magazin 7/1961: Die Malerin Doris Kahane, mit Abbildungen.
3. ↑  Rogalla, Thomas: Eine Stasi-Debatte, die nicht beendet wurde Berliner Zeitung.  Arkistoitu 29.1.2017. Viitattu 7.7.2016. (saksaksi)
4. ↑  Müller, Uwe: Birthler-Behörde ließ Stasi-Spitzel einladen Die Welt. Viitattu 7.7.2016. (saksaksi)
5. ↑  Amadeu Antonio Stiftung: Anetta Kahane *amadeu-antonio-stiftung.de*.  Arkistoitu 28.6.2016. Viitattu 7.7.2016. (saksaksi)
6. ↑  Donna Rachel Edmunds: German Govt Hires Ex-Stasi Agent To Patrol Facebook For ‘Xenophobic’ Comments *breitbart.com*. Viitattu 7.7.2016. (saksaksi)
7. ↑  Sanomalehtiartikkeli Anetta Kahane *berliner-zeitung.de*. Viitattu 23.9.2018. (saksaksi)[vanhentunut linkki]
8. ↑  Anetta Kahane (FR-Kolumnistin) *fr-online.de*. Viitattu 23.9.2018. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Erytromysiinin rakennekaava
**Makrolidit** ovat monimutkaisia kemiallisia yhdisteitä, joille tyypillinen rakenneominaisuus on makrosyklinen laktonirengas, jossa hiiliatomeja on tyypillisesti 13–15. Laktonirenkaaseen on liittyneenä yksi tai useampi sokerijohdannainen.

Makrolidien on huomattu soveltuvan lääkinnälliseen käyttöön antibioottina, koska ne estävät bakteerien proteiinisynteesiä. Antibakteerista tehoa makrolideilla on muun muassa stafylokokkeja ja streptokokkeja vastaan, mutta tehoa on osoitettu myös klamydiaa, riketsiaa, mykoplasmaa ja jopa tuberkuloosia aiheuttavia mykobakteereja vastaan. Osa bakteereista kykenee kuitenkin muodostamaan resistenssin lääkettä kohtaan.

Makrolideja käytetään ylempien ja alempien hengitysteiden infektioiden, kuten poskiontelotulehduksen, keuhkokuumeen ja keuhkoputkentulehduksen hoitoon. Niillä hoidetaan myös ihon ja pehmytkudosten infektioita.

Makrolideilla on todettu vakavia yhteisvaikutuksia eräiden muiden lääkkeiden kanssa. Esimerkiksi antihistamiinina käytettävä terfenadiini saattaa makrolidien kanssa yhdessä aiheuttaa sydämen rytmihäiriöitä.

Makrolidit kuuluvat anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa luokkaan 
J01FA. Makrolidien ryhmään kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet:

* Erytromysiini, C37H67NO13, CAS-numero 114-07-8
* Spiramysiini, C43H73N2O14R, CAS-numero 8025-81-8
	+ Spiramysiini I, C43H74N2O14, CAS-numero 24916-50-5
	+ Spiramysiini II, C45H76N2O15, CAS-numero 24916-51-6
	+ Spiramysiini III, C46H78N2O15, CAS-numero 24916-52-7
* Midekamysiini, C41H67NO15, CAS-numero 35457-80-8
* Oleandomysiini, C35H61NO12, CAS-numero 3922-90-5
* Roksitromysiini, C41H76N2O15, CAS-numero 80214-83-1
* Josamysiini, C42H69NO15, CAS-numero 16846-24-5
* Troleandomysiini, C41H67NO15, CAS-numero 2751-09-9
* Klaritromysiini, C38H69NO13, CAS-numero 81103-11-9
* Atsitromysiini, C38H72N2O12, CAS-numero 83905-01-5
* Miokamysiini, C45H71NO17, CAS-numero 55881-07-7
* Rokitamysiini, C42H69NO15, CAS-numero 74014-51-0
* Diritromysiini, C42H78N2O14, CAS-numero 62013-04-1
* Fluritromysiini, C37H66FNO13, CAS-numero 82664-20-8
* Telitromysiini, C43H65N5O10, CAS-numero 191114-48-4
* Solitromysiini, C43H65FN6O10, CAS-numero 760981-83-7

Lähteet
-------

* Pharmaca Fennica 2007

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Makrolidit**.
* Hannu Raunio, Kirsti Laitinen: Mikrobilääkkeiden yhteisvaikutukset – ovatko kaikki makrolidit samanlaisia ?, Suomen lääkärilehti 16 – 17/2003[vanhentunut linkki] (pdf)
* Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea): ATC-luokitus, J01FA makrolidit  (Arkistoitu – Internet Archive)
Bryan Mbeumo maaliskuussa 2019.
**Bryan Mbeumo** (s. 7. elokuuta 1999 Avallon, Ranska) on kamerunilais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.

Mbeumo nousi ranskalaisseura Troyesin edustusjoukkueeseen helmikuussa 2018 ja pelasi kauden aikana neljä Ligue 1 -ottelua. Seuraavan kauden Troyes pelasi toisella sarjatasolla Ligue 2:ssa, jossa Mbeumo teki 35 ottelussa kymmenen maalia. Kauden 2019–2020 alussa hän pelasi joukkueessa vielä kaksi liigaottelua ja teki niissä yhden maalin, mutta elokuussa 2019 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Brentfordiin.

Mbeumo pelasi ensimmäisellä mestaruussarjakaudellaan 42 sarjaottelua ja teki niissä 15 maalia, kaikki eri otteluissa. Kolmessa nousukarsintaottelussa hän teki yhden maalin. Brentford jatkoi mestaruussarjassa hävittyään nousukarsinnan loppuottelun Fulhamille, ja kaudella 2020–2021 Mbeumo pelasi 44 sarjaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia, joista kaksi joulukuussa Readingia vastaan. Nousukarsinnassa hän tuli ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle mutta pelasi täydet minuutit kahdessa voitokkaassa ottelussa, joiden tuloksena Brentford nousi Valioliigaan.

Mbeumo pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan. Hän oli kentällä 86 minuuttia Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa. Hän pelasi kauden 2021–2022 aikana 35 valioliigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki neljä maalia: syyskuussa Wolverhamptonia, lokakuussa West Hamia, joulukuussa Watfordia ja huhtikuussa jälleen West Hamia vastaan. Kauden ainoassa FA Cupin ottelussaan hän teki kolme maalia Port Valea vastaan. Liigacupissa hän teki maalin Forest Green Roversia vastaan. Kaudella 2022–2023 Mbeumo pelasi Brentfordin kaikki 38 valioliigaottelua ja niissä kahta lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana yhdeksän maalia: yhden maalin elokuussa Manchester Unitedia, syyskuussa Leedsiä, marraskuussa Nottinghamia, tammikuussa Liverpoolia, helmikuussa Southamptonia, huhtikuussa Chelseaa ja toukokuussa West Hamia vastaan sekä kaksi maalia toukokuussa Tottenhamia vastaan.

Mbeumo on pelannut Ranskan alle 17-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän on syyskuusta 2022 alkaen edustanut Kamerunin A-maajoukkuetta. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 avauskokoonpanossa Kamerunin kaikki kolme ottelua. Hän on toukokuun 2023 loppuun mennessä pelannut kahdeksan A-maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bryan Mbeumo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Brentford – Englannin Valioliiga
1 Raya |
2 Hickey |
3 Henry |
5 Pinnock |
6 Nørgaard |
8 Jensen |
9 Schade |
10 Dasilva |
11 Wissa |
13 Jørgensen |
14 Ghoddos |
15 Onyeka |
16 Mee |
17 Toney |
18 Jansson |
19 Mbeumo |
20 Ajer |
22 Strakosha |
23 Lewis-Potter |
24 Damsgaard |
26 Baptiste |
27 Janelt |
30 Roerslev |
33 Stevens |
34 Cox |
Manageri Frank
Makrónisos  
Μακρόνησος

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Díporta (Δίπορτα) |
| Sijainti | 
38°10′51″N, 22°59′57″E, ThívaBoiotia, Keski-KreikkaKreikka |
| Vesialue | 
Domvraínanlahti, Korintinlahti |
| Merialue | 
Joonianmeri, Välimeri |
| Korkein kohta | 
77 m |
| Pinta-ala | 
0,892 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Makrónisos** (kreik. Μακρόνησος) eli **Díporta** (Δίπορτα) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Domvraínanlahden suulla Korintinlahden itäisissä pohjoisosissa. Saaren pinta-ala on noin 0,892 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Makrónisos kuuluu Thívan kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.

Saaren suurin korkeus on 77 metriä merenpinnasta laskettuna. Makrónisoksen länsipuolella sijaitsevat saaret Gkrompoloúra ja Foniás.

Lähteet
-------

1. 1 2  Μακρόνησος *Aloeus*. Viitattu 1.9.2021.
Yleisnäkymä Piazza di Spagnalta.
Fontana della Barcaccia -suihkulähde, taustalla Espanjalaiset portaat ja Trinità dei Monti.
**Piazza di Spagna** (kirjaimellisesti "Espanjan aukio") on aukio Rooman keskustassa Campo Marzion kaupunginosassa. Aukion tunnetuin nähtävyys ovat sen laidalla sijaitsevat Espanjalaiset portaat. Piazza di Spagnan eteläpäähän yhtyy pienempi aukio Piazza Mignanelli.

Aukion itäpuolella on Pincion kukkulalla sijaitseva Trinità dei Monti -kirkko, jonka luo Espanjalaiset portaat johtavat. Piazza di Spagna tunnetaan Roomassa vierailevien matkailijoiden suosimana kohtaamispaikkana. Sen varrella on tunnettujen huippumuotimerkkien liikkeitä sekä englantilainen teehuone Babington’s tea room. Via del Babuino -katu johtaa Piazza di Spagnalta Piazza del Popololle.

Aukio on ollut tärkeä kauppapaikka jo 1400-luvulta alkaen. 1600-luvulla Espanjan ja Ranskan valtiot rakennuttivat lähikortteleihin paljon edustavia rakennuksia ja houkuttelivat alueelle ulkomaalaisia asukkaita, mukaan lukien tunnettuja taiteilijoita ja runoilijoita. Aukion eteläpäähän valmistui Espanjan lähetystötalo Palazzo di Spagna. Arkkitehti Francesco de Sanctisin suunnittelemat Espanjalaiset portaat puolestaan rakennettiin vuosina 1723–1726 Ranskan suurlähettilään rahoilla.

Aukiolla on vuosina 1627–1629 rakennettu ovaalinmuotoinen suihkulähde Fontana della Barcaccia, jonka on suunnitellut joko Pietro Bernini tai hänen kuuluisampi poikansa Gian Lorenzo Bernini. Siihen kuuluu uppoavaa laivaa esittävä veistos. Aukion eteläpäässä Piazza Mignanellin kohdalla on 12-metrinen muistopylväs Colonna dell’Immacolata, jonka huipulla on Neitsyt Marian patsas. Arkkitehti Luigi Polettin suunnittelema muistomerkki pystytettiin vuonna 1857 paavi Pius IX:n määräyksestä. Patsaan toteutti kuvanveistäjä Giuseppe Obici. Pylväs on antiikin Rooman ajalta; se löydettiin vuonna 1777 ja sijoitettiin aluksi Palazzo Montecitorion luo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Brigitte Hintzen-Bohlen: *Taide & Arkkitehtuuri: Rooma* (suom. Maija Pellikka et al.), s. 215, 225. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2006. Alkuteos *Kunst & Architektur Rom*.
2. 1 2 3 4  Piazza di Spagna (englanniksi) Roma – sito turistico ufficiale (Rooman kaupungin viralliset turismisivut). Viitattu 1.1.2023.
3. ↑  The Column of the Immaculate (englanniksi) Roma – sito turistico ufficiale (Rooman kaupungin viralliset turismisivut). Viitattu 1.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piazza di Spagna** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo orkesterista. Sanan muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Avantin logo
**Avanti!** (ital. *Eteenpäin!*) on suomalainen kamariorkesteri, joka perustettiin Esa-Pekka Salosen, Olli Pohjolan ja Jukka-Pekka Sarasteen aloitteesta vuonna 1983. Orkesterin kokoonpano vaihtelee jousikvartetin ja sinfoniaorkesterin välillä tilanteesta riippuen, lähtökohtana on itse musiikki eikä orkesterin kokoonpano. Avanti! syntyi tarpeesta korkealaatuiseen yhteismusisointiin innostuneiden ja taitavien muusikoiden kesken, sekä tietoisuudesta siitä, että suuri osa nykymusiikista ja muusta harvoin kuullusta ohjelmistosta saattaisi muutoin jäädä soittamatta.

Orkesteri on esiintynyt ulkomailla muun muassa Salzburgin, Edinburghin ja Lockenhausin musiikkijuhlilla.*lähde?* Avantin taiteellisena johtajana toimii klarinetisti Kari Kriikku.

Avanti on tehnyt yhteistyötä tanssiryhmä Tero Saarinen Companyn kanssa, koreografi Tero Saarisen George Crumbin *Valaan ääniä* -sävellykseen perustuvassa teoksessa *Vox Balaenae* (2011). 

Avantin toiminnanjohtajana on toiminut elokuusta 2017 alkaen Annika Mustonen. Aiempia toiminnanjohtajia ovat muun muassa Maati Rehor sekä hänen edeltäjänsä Maija Kylkilahti.

Orkesterin toimintaa hallinnoi Pro Avanti! ry. Vuonna 2018 selvisi, että aiempi Avanti! ry oli saanut orkesterin ylläpitoa varten opetus- ja kulttuuriministeriöltä 20 vuoden ajan valtionosuutta enemmän kuin olisi kuulunut. Ministeriö vaati yhdistystä palauttamaan liikaa maksetusta tuesta puoli miljoonaa euroa. Toiminta siirrettiin uudelle yhdistykselle, jolle ministeriö alkoi maksaa valtionosuutta. Vanha Avanti! ry muutti nimensä Salmisaaren kamariorkesteri ry:ksi ja hakeutui konkurssiin vuonna 2020.

Suvisoitto
----------

Vuodesta 1986 orkesteri on järjestänyt Porvoossa Suvisoitto-festivaalia. Ensimmäisen kolmipäiväisen festivaalin organisoivat professori Ilkka Oramo, Esa-Pekka Salonen ja Jukka-Pekka Saraste. Nimensä festivaali sai Usko Meriläisen sävellyksestä.

Suvisoiton musiikillinen aikahaarukka ulottuu barokista kantaesityksiin. Kokoonpanot voivat vaihdella konserttiohjelmassa yhdestä soittajasta 70:ään ja genret klassisesta musiikista tangoon. Suvisoitolla on ollut keskeinen rooli uusien tulkintaperinteiden ja musiikin esitystapojen välittäjänä.

Suvisoiton ohjelmaa kutsutaan vuosittain suunnittelemaan yksi tai useampi taiteellinen suunnittelija.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia Avanti!. Viitattu 8.12.2021.
2. ↑  Yhteystiedot Avanti!. Viitattu 8.12.2021.
3. ↑  Tero Saarinen Companyn sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Annika Mustonen Avantin toiminnanjohtajaksi  28.6.2018. Avanti!. Viitattu 11.11.2021.
5. ↑  Yle
6. ↑  Helsingin Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Typpö, Juha: Musiikki | Kamariorkesteri Avantin vanha taustayhdistys hakeutui konkurssiin liikaa maksettujen tukien vuoksi – Avanti jatkaa kuitenkin toimintaansa *Helsingin Sanomat*.  10.6.2020. Viitattu 10.2.2022.
8. 1 2 3  Historia *Kamariorkesteri Avanti!*. Viitattu 11.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Avantin kotisivut
* Ylen Elävä arkisto: HumppAvanti!
**Tuhansien silmien edessä** (*Ace in the Hole* tai *The Big Carnival*) on Billy Wilderin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1951. Wilder oli myös elokuvan käsikirjoittaja yhdessä Walter Newmanin ja Lesser Samuelsin kanssa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Wilder toimi kaikissa kolmessa roolissa samassa elokuvassa.

Juoni
-----

Monista sanomalehdistä pois potkittu, viinaan ja naisiin menevä reportteri Chuck Tatum (Kirk Douglas) on rahaton. Autonsa rikkouduttua New Mexicon osavaltiossa hän puhuu itselleen pienen *Albuquerque Sun-Bulletin* -lehden reportterin paikan maaseudulta. Vuoden verran hän onnistuukin olemaan juomatta. Eräänä päivänä hän kuulee paikallisen miehen Leon jääneen loukkuun maan alle ollessaan tekemässä arkeologisia kaivauksia. Tatum ryhtyy manipuloimaan paikallista šeriffiä ja muita asianosaisia niin, että miehen pelastamisoperaatio venyy mahdollisimman pitkäksi ja Tatum ehtii saada sille mahdollisimman laajaa julkisuutta eri medioissa. Tatum saa juonittelukumppanikseen loukkuun jääneen Leon vaimon (Jan Sterling), joka on kyllästynyt mieheensä ja tämän huonosti tuottavaan yritykseen. Kun mediaryöpytys alkaa tuoda tuhansia uteliaita kylään, yrityksen myynti moninkertaistuu. Operaation pitkittyessä Leon vointi alkaa heiketä ja Tatum tulee katumapäälle. Hän yrittää nopeuttaa pelastustöitä, mutta Leo ehtii kuolla. Tatum unohtaa raportoida tilanteesta lehdelleen ja saa taas potkut. Hän raahautuu lehtensä toimitukseen tunnustaakseen tekonsa, mutta kuolee toimituksen lattialle.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Kirk Douglas  | … |  Chuck Tatum
  |
|  Jan Sterling  | … |  Lorraine Minosa
  |
|  Richard Benedict  | … |  Leo Minosa
  |
|  Ray Teal  | … |  sheriffi Kretzer
  |
|  Robert Arthur  | … |  Herbie
  |
|  Porter Hall  | … |  päätoimittaja Boot
  |
|  Frank Jaquet  | … |  Sam Smollett
  |
|  John Berkes  | … |  Leon isä
  |
|  Frances Dominguez  | … |  Leon äiti
  |
|  Frank Cady  | … |  herra Federber
  |
|  Gene Evans  | … |  apulaissheriffi
  |
|  Richard Gaines  | … |  päätoimittaja Nagel
  |

Vastaanotto
-----------

*Tuhansien silmien edessä* voitti Venetsian elokuvajuhlien Grand Prix’n.

Lähteet
-------

1. 1 2  Järvenpää, Eeva: Sensaationnälän ja korruption kuvaus.  *Helsingin Sanomat*, 17.3.1973, s. 41. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Ace in the Hole, Synopsis American Film Institute. Viitattu 30.5.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Tuhansien silmien edessä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Tuhansien silmien edessä* Elonetissä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ace in the Hole (1951 film)
**Tuhansien aatteiden maa: Ääriajattelu nyky-Suomessa** on vuonna 2010 WSOY:n kustantamana ilmestynyt kirjailija Jera Hännisen ja toimittaja Jyri Hännisen kirja, jossa kirjoittajaveljekset tarkastelevat uusia, tekijöiden mukaan ääriajattelua edustavia poliittisia, aatteellisia ja uskonnollisia ryhmiä Suomessa. Tekijät esittelevät ryhmiä, jotka ovat esimerkiksi kansallissosialistisia, kansallismielisiä, kristillisiä ja islamistisia fundamentalisteja ja ekofasisteja.

Kirjan tekijöiden mukaan esimerkkejä suomalaisesta ääriajattelusta vuonna 2010 ovat:

* Perussuomalaiset (osittain)
* Jussi Halla-aho ja Muutos 2011
* Suomen islamilainen puolue
* maahanmuuttajien radikalisoituminen ja kunniaväkivalta
* islamin suhde seksuaalivähemmistöihin
* Suomen antifasistinen komitea
* Luther-säätiö
* NRA Kansallinen kivääriyhdistys
* Eläinten vapautusrintama

Sisältö
-------

### Maahanmuuttokriitikot

Kirjoittajat vertaavat myöhemmin kansanedustajaksi noussutta Jussi Halla-ahoa ja Suomen Sisun entistä puheenjohtajaa Teemu Lahtista: kirjan tekijöiden mukaan molemmat vastustavat humanitaarista maahanmuuttoa, pitävät kehitysapua haitallisena ja rakastavat aseita.

Kirjoittajat sanovat, että kun Matti Vanhanen käytti vuonna 2006 Sisusta ilmaisua "pieni ääriryhmittymä", Sisun saatua julkisuutta sen vaikutusvalta on kasvanut merkittävästi. Kirjoittajien mielestä "harva suhtautuu vakavasti järjestöön, jonka nimi on Suomen Sisu". Kirjoittajien mukaan syytä tähän kuitenkin olisi, sillä sisulaisia on suomalaisissa kunnan- ja kaupunginvaltuustoissa lukuisia. Teoksen kirjoittajien mukaan Sisun ohjelmassa on hätkähdyttävän paljon samaa kuin kansallissosialistiseksi itseään kutsuvan Suomen Vastarintaliikkeen julistuksessa. Jera Hännisen ja Jyri Hännisen mukaan sisulainen ajattelutapa muistuttaa ääriajattelua. Siinä tehdään tiukkoja erotteluja, mikä on kirjoittajien mukaan yleistä fundamentalistisessa uskonnossa.

Kirjoittajat kysyvät, että jos Suomen Sisun tavoiteohjelman mukaisesti tulee kunnioittaa vanhaa kulttuuriperintöä, millä perusteella erotetaan se, joka siitä on siirrettävä eteenpäin, kuuluuko siihen esimerkiksi vähemmistöjen syrjintä. Tekijöiden haastattelema Lahtinen määrittää identiteetin yhdistelmäksi yhteistä kieltä, kulttuuria, historiaa ja kansallista syntyperää. Lahtisen mielestä ihminen ei "voi olla tasapainoinen jos hänellä ei ole juuria ja historiaa, josta hän ponnistaa".

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjan esittelyteksti.
2. ↑  Salminen, Juho: Millaista on suomalainen ääriajattelu? Edustavatko perussuomalaiset sitä? *Suomen kuvalehti*.  28.10.2010. Viitattu 19.12.2010. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  Hänninen & Hänninen 2010, s. 80–83.

Aiheesta muualla
----------------

* Anni-Helena Leppälä: Mustavalkoinen maailmankuva leviää. Kansan uutiset 2.10.2010.
* Markku Jokipii: Suomalaisen ääriajattelun hikihelmet ihmettelyn, pelon ja pilkan kohteina. Verkkouutiset 3.10.2010.
* STT – Jussi Lankinen: Äärioikeistolla on imua Suomessakin. Verkkouutiset 9.10.2010.
* STT: Kirja: Maahanmuuttovastaisuus kasvaa lähivuosina[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 9.10.2010.
**Bryan Johnson** (18. heinäkuuta 1926 – 18. lokakuuta 1995) oli brittiläinen laulaja ja näyttelijä.

Johnson osallistui vuonna 1957 brittiläiseen *Festival Of British Popular Songs* -laulukilpailuun, jossa etsittiin Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäistä edustajaa Eurovision laulukilpailuun, mutta ei tullut valituksi. Johnson voitti Yhdistyneen kuningaskunnan karsintakilpailuna toimineen *Eurovision British Final* -laulukilpailun vuonna 1960 kappaleella *Looking High, High, High* ja valikoitui näin Yhdistyneen kuningaskunnan edustajaksi vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Johnson sijoittui toiseksi. Seuraavana vuonna Johnson sijoittui viidenneksi Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisukarsintana toimineessa *A Song for Europe* -laulukilpailussa kappaleella *A Place In The Country*.

Johnson toimi myös teatterinäyttelijänä Donald Wolfitin yrityksessä ja esitti esimerkiksi Festeä näytelmässä *Loppiaisaatto* ja narria näytelmässä *Kuningas Lear*. Wolfit mainitsi elämäkerrassaan Johnsonin olleen "paras narri, joka hänellä oli ollut". Johnson esiintyi myös musikaaleissa, kuten *Lock Up Your Daughters*.

Laulaja Teddy Johnson oli Bryan Johnsonin veli.

Lähteet
-------

* Bryan Johnson biography

### Viitteet

1. ↑  United Kingdom: Festival Of British Popular Songs *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.
2. ↑  United Kingdom: Eurovision British Final 1960 *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.
3. ↑  Bryan Johnson *eurovision.tv*. Viitattu 19.3.2022.
4. ↑  United Kingdom: A Song for Europe 1961 *eurovisionworld.com*. Viitattu 19.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Aarne Alfred Tuomola** (8. elokuuta 1895 Viipurin maalaiskunta – 26. tammikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Tuomolan vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Tuomola ja Amanda Nyman. Tuomola aloitti opinnot Tampereen teknillisessä opistossa 1914, mutta keskeytti ne Suomen sisällissotaan valkoisten puolella osallistuakseen. Koneenrakennusinsinööriksi hän valmistui sodan jälkeen vuonna 1920 ja meni töihin Tampellaan urakka- ja hinnoittelukonttorin esimieheksi. Vuonna 1927 hän siirtyi teknilliseksi johtajaksi Kokkolaan WoodWool -yhtiöön, mutta palasi sieltä kolmen vuoden päästä Tampellaan, konepajainsinööriksi ja aseosaston johtajaksi. Vuonna 1942 hän tuli Rafael Lönnströmin omistamien yhtiöiden palvelukseen Raumalle, vuodesta 1943 Ammus-yhtiön toimitusjohtajaksi ja vuodesta 1944 Rafu Lönnström -yhtiön ja Sytytin-yhtiön toimitusjohtajaksi. Tuomola sopeutti yhtiöt sotatarvikemateriaalien tuotannosta sotakorvaustuotteisiin, toimien yhteistyössä Sotevan kanssa, ja edelleen valmistamaan muita tuotteita kuten viljankuivatuslaitteita ja maatalous- ja myllyteollisuuskoneita. Teollisuusneuvoksen arvon Tuomola sai 1957. Eläkkeelle tehtävistään hän jäi vasta 75-vuotiaana, keväällä 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Aarne Tuomola Viitattu 7.10.2021.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 30.1.1974, s. 11.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Hussein Avni Pašša
**Hussein Avni pašša** (turk. *Hüseyin Avni Paşa*, n. 1820 Gelendost, Turkki – 15. kesäkuuta 1876 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kenraali, kuvernööri ja valtiomies, joka toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä. 

Hussein Avni pašša syntyi pienessä kylässä Ispartan maakunnassa vuosien 1819–1821 aikana. Hän kävi koulun Istanbulissa ja liittyi armeijaan 1837. Hän yleni tasaista vauhtia. Vuonna 1858 hän oli jo kenraali ja toimi upseerikoulun johtajana. Heinäkuussa 1863 hänet nimitettiin 1. armeijan komentajaksi.

Hussein oli mukana tukahduttamassa saaren itsenäisyyttä ajavaa kapinaa Kreetalla 1866. Seurauksena hän toimi Kreetan kuvernöörinä 1867–1868. Manner-Turkissa hän toimi Aydınin maakunnan kenraalikuvernöörinä 1872. 

Hussein Avni pašša oli suurvisiirin virassa 15. helmikuuta 1874 – 26. huhtikuuta 1875. Myöhemmin hän toimi sotaministerinä ja oli johtohahmoja vallankaappauksessa, jossa sulttaani Abdülaziz I suistettiin vallasta ja korvattiin Murat V:llä 30. toukokuuta 1876. Hän kuoli verisessä Çerkes Hasanin välikohtauksessa kaksi viikkoa myöhemmin. 15. kesäkuuta turkin armeijan upseeri Hasan tunkeutui taloon, jossa Turkin hallitus piti kokousta ja surmasi Hussein Avni paššan lisäksi ulkoministeri Reşit paššan. Ampumavälikohtauksessa kuoli kahden ministerin lisäksi viisi virkamiestä ja kahdeksan haavoittui.

Lähteet
-------

1. ↑  Rulers.org: Countries T


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Şirvanlızade Mehmed Rüşdi pašša** | **Osmanien valtakunnan suurvisiiri**1874–1875 | Seuraaja:**Sakızlı Ahmed Esad pašša** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Imre Földi** (8. toukokuuta 1938 Kecskemét, Bács-Kiskun, Unkari – 23. huhtikuuta 2017) oli unkarilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän osallistui viisiin olympialaisiin ja saavutti niissä kolme mitalia. Hän kilpaili pääasiassa kääpiösarjassa eli alle 56-kiloisissa.

Földi sijoittui Rooman 1960 olympialaisten kääpiösarjassa kuudenneksi tuloksella 320 kg, joka koostui 100 kg:n punnerrus-, 90 kg:n tempaus- ja 130 kg:n työntötuloksesta. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 355 kg (115 kg punnerruksessa, 102,5 kg tempauksessa ja 137,5 kg työnnössä). Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa maailmanennätystä sivuavalla yhteistuloksella 367,5 kg; kultamitalin voitti samalla tuloksella Földiä kevyempi iranilainen Mohammad Nassiri. Földi nosti punnerruksessa 122,5 kg, tempauksessa 105 kg sekä työnnössä 140 kg.

Münchenin 1972 olympialaisissa Földi voitti kääpiösarjassa kultaa maailmanennätystuloksella 377,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 127,5 kg, tempauksessa 107,5 kg ja työnnössä 142,5 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa Földin paras nostomuoto punnerrus ei kuulunut enää ohjelmaan mutta hän sijoittui vielä viidenneksi tuloksella 245 kg (105 kg tempauksessa ja 140 kg työnnössä).

Földi voitti maailmanmestaruuden alle 56-kiloisten sarjassa vuonna 1965. Lisäksi hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 56-kiloisissa vuosina 1962, 1968, 1970 ja 1971 sekä alle 60-kiloisissa vuonna 1963. Lisäksi hän saavutti neljä EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia.

Lähteet
-------

* Imre Földin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 9.10.2014. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Meghalt Földi Imre, a Nemzet Sportolója *index.hu*.  23.4.2017. Viitattu 23.4.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Timniri** (*Timiniri*) on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diangassagou sijaitsee Dogonin ylängöllä 50 kilometriä Bandiagarasta lounaaseen. Kunnassa on 17 600 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Maantiede
---------

Timnirin kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Bara Saran, kaakossa Bankassin piirin Séguén, lännessä Djennén piirin Fakalan ja lounaassa Ségoun alueen Tominianin piirin Timissan kuntiin. 

Alue on pinnanmuodostukseltaan hiekkaista ylätasankoa. Kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta kärsinyt kasvillisuus koostuu heinäkasveista ja puista. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus
------

Kuntaan kuuluu 29 (tai 27) kylää. Niistä suurimmat ovat 2 500 asukkaan Bourkouma ja 2 000 asukkaan Doumbol. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja, boboja, moseja, samoja ja markoja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut
--------------------------------

Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Liikennevälineitä ovat moottoripyörät, polkupyörät ja hevoskärryt.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra ja fonio. Niiden ohella kasvatetaan perunaa, maapähkinää, okraa, papuja ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähemmässä määrin hevoset sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Konsagoun kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnassa toimii kahdeksan alakoulua, yläkoulu ja koraanikouluja. Dankassagoussa on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat kaksi polttoaineen myyntipistettä, hirssimylly ja viljavarasto.

Lähteet
-------

* Analyse-diagnostic de la commune rurale de Timiniri *geradsn.org*.  2009.  Arkistoitu 29.12.2016. Viitattu 28.12.2016.

### Viitteet

1. 1 2 3  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 28.12.2016.
2. ↑  Mali - Cercle de Bandiagara - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 12.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 12.11.2014. (ranskaksi)
4. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 12.11.2014. (ranskaksi)
5. ↑  Analyse-diagnostic, s. 24–25.
6. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Timniri 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 12.11.2014. (ranskaksi)
7. ↑  Analyse-diagnostic, s. 30.
8. ↑  Analyse-diagnostic, s. 28–30.
9. ↑  Analyse-diagnostic, s. 53–55.
Imre Ungár
**Imre Ungár** (23. tammikuuta 1909 Budapest – 1972 Budapest) oli unkarilainen pianisti.

Ungár sokeutui 3-vuotiaana. Hänen opettajiinsa kuului Franz Lisztin johdolla opiskellut István Thomán. Ungár voitti 16-vuotiaana nuorten lahjakkuuksien kilpailun ja alkoi tämän menestyksen konsertoida Unkarissa sekä naapurimaissa. Vuonna 1932 Ungár osallistui Varsovan kansainväliseen Frédéric Chopin -pianokilpailuun, jossa saavutti Alexander Uninskyn kanssa jaetun toisen sijan. Tämän jälkeen hän piti useita konsertteja Varsovassa ja oli seuraavina vuosina sekä toisen maailmansodan jälkeen usein Puolassa vierailijana. Toisen maailmansodan varhaisina vuosina Ungár asui Alankomaissa. Hän palasi Budapestiin vuonna 1943. Sodan jälkeen Ungár opetti Franz Lisztin musiikkiakatemiassa. Hänen johdollaan opiskelleisiin kuului Tadeusz Żmudziński.

Ungárin ohjelmisto ulottui Johann Sebastian Bachista modernismiin. Ohjelmistossa olivat edustettuina muiden muassa Frédéric Chopin, Joseph Haydn, Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Robert Schumann, Franz Schubert, Franz Liszt, Béla Bartók ja Zoltán Kodály. Kapellimestareita, joiden johdolla Ungár esiintyi, olivat muiden muassa Otto Klemperer, Carl Schuricht, Dimitri Mitropoulos, Willem Mengelberg, Jan Krenz ja Witold Rowicki.

Pianistina Ungár huomioitiin voimallisesta ilmaisustaan. Hänen temponsa olivat usein vakiintuneita hitaampia, hän käytti paljon rubatoa ja hyödynsi huomattavasti pedaaleja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Imré Ungár (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Hilma Gripenberg
**Hilma Johanna Gripenberg**, o.s. *Lindfors*, (7. heinäkuuta 1854 Östersundom – 12. joulukuuta 1936 Helsinki) oli vapaaherratar ja mesenaatti, joka toimi aktiivisesti erilaisissa yhdistyksissä ja johtokunnissa Helsingissä 1900-luvun taitteessa. Hän toimi useita vuosikymmeniä eri tehtävissä Suomen Naisyhdistyksessä ja oli mukana myös esimerkiksi Suomen Käsityön Ystävissä ja perustajajäsenenä Marttaliitossa.

Gripenbergin vanhemmat olivat Östersundomin kartanon omistaja August Benjamin Lindfors (1813–1884) ja Johanna Carolina "Lina" Lohman (1826–1908). Hänen sisarensa Elin Holmberg (1861–1925) oli naisasianainen ja Helsingin ensimmäisiä naispuolisia kaupunginvaltuutettuja. Gripenberg muutti jo nuorena Östersundomista Helsinkiin ja kävi koulua Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa. Hän oli innokas teatterin ja musiikin ystävä, ja päätettyään opinnot hän oli mukana ensimmäisessa suomalaisen oopperan kuorossa. Tätä kautta hän ystävystyi läheisesti myös Kaarlo ja Emilia Bergbomin kanssa ja heidän kautta hän tutustui tulevaan puolisoonsa senaattori Sebastian Gripenbergiin (1850–1925). He avioituivat vuonna 1880.

Gripenbergeille syntyi kolme lasta: tanssitaiteilija Margarita Maria (Maggie) (1881–1976), laivainsinööri Hans Henrik Sebastian (1882–1966) ja Aili Johanna Elisabet von Freymann (1885–1945).

Lähteet
-------

* Sebastian Gripenbergin puhe vaimolleen ja suomalaiselle perheenemännälle

### Viitteet

1. ↑  Suomen Naisyhdistyksen vuosikokous *Naisten Ääni*.  31.3.1930. Helsinki:  Suomalainen Naisliitto. Viitattu 18.6.2021. Suomi
2. ↑  Suomen Käsityön Ystävien vuosikokous *Suomen Teollisuuslehti*.  1.4.1893. Viitattu 18.6.2021. Suomi
3. ↑  Hilma Gripenbergin muistokirjoitus *Uusi Suomi*.  18.12.1936. Viitattu 18.6.2021. Suomi
4. ↑  Alli Nissinen: Hiukan muistelmia Martta-yhdistyksen alkuajoilta *Emäntälehti*.  1.6.1923. Helsinki:  Martta-Yhdistys. Viitattu 18.6.2021. Suomi
5. ↑  Hilma Gripenbergin kuolinilmoitus *Uusi Suomi*.  14.12.1936. Viitattu 18.6.2021. Suomi
6. ↑  Gripenberg, Hilma Johanna (o. s. Lindfors) *J. V. Snellman - Kootut teokset*.  2017. Edita Publishing Oy. Viitattu 18.6.2021. Suomi
"Sieneksi" kutsuttu kivimuodostelma Timnassa.
**Timna** on laakso Aravanlaakson alueella Israelissa. Paikka tunnetaan etenkin historiallisista kuparikaivoksistaan.

Maantiede
---------

Paikallista maisemaa.
Timna sijaitsee noin 20–30 kilometriä pohjoiseen Eilatin satamakaupungista Punaisellamerellä. Laakso on muodoltaan hevosenkenkämäinen ja muodostunut mannerlaattojen liikkuessa ja alue on osa Isoa hautavajoamaa. Timnan läpi kulkee kolme wadia (Nahal Mangan, Nahal Timna ja Nahal Nehushtan) Aravanlaaksoon. Timnan kuuluisat kaivokset sijaitsevat laakson länsiosassa levittäytyen noin 10 km² kokoiselle alueelle. Vanhat sulattamot sijaitsevat laakson keskiosassa.

Historia
--------

Kaivoksen sisäänkäynti.
Hathorin temppeli.
Ihmiset alkoivat hyödyntää Timnan kupariesiintymiä kalkoliittisella kaudella 3000-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Kuparin varhaiset hyödyntäjät keräsivät kuparia sisältäviä lohkareita ja sulattivat niitä savisissa uuneissa. Suurempia sulattamista ja valamista varten tehtyjä laitoksia alkoi ilmestyä myöhäisellä pronssikaudella ja varhaisella rautakaudella. Ne on ajoitettu suurin piirtein 1300–1200-luvuille eaa. ja lienevät peruja muinaisen Egyptin 19. ja 20. dynastian kausilta. Timnasta löytyneellä Hathorille omistetusta temppelistä löydettiin suuri joukko hieroglyfejä, minkä lisäksi temppelille klähettivät lahjoja faaraot Ramses II, Merenptah ja Seti II. Ennen löydöksiä paikan liitettiin kiistanalaisesti Salomon kaivoksiin. Nykyisin Timnaa pidetään Ramses III:n aikaisessa papyruksessa mainittuna Atikan kaivoksena, jotka edelsivät Salomon kaivoksia. Kaivostoiminta Timnassa loppui pitkäksi aikaa 1100-luvun eaa. jälkeen. Tosin Roomalaiset hankkivat alueelta kuparimalmia 100-luvulta 300-luvulle jälkeen ajanlaskun alun.

Timnassa harjoitettiin paljon myöhemmin jonkin aikaa myös nykyaikaista kaivostoimintaa. Vuonna 1959 avautui Timna Copper Works noin 25 km Eilatista pohjoiseen. Kaivoksen tuotanto kasvoi 5 000 tonnista kuparia 14 000:n tonniin vuonna 1968. Kaivos suljettiin talousvaikeuksien aikana vuonna 1976. Paikka avattiin uudestaan vuonna 1980, mutta suljettiin sen jälkeen lopullisesti 1985. Nykyisin Timna on matkailukohde, jonne matkailijoita vetävät arkeologiset kohteet ja luonnon muodostelmat, kuten Salomon pilareina tunnettu harjanne ja sienenä tunnettu kivi. Timna on ollut vuodesta 2000 Israelin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 19 Som-Tn*, s. 727-728. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  Timna *World Heritage Centre - Tentative Lists*. Unesco. Viitattu 13.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Timna** Wikimedia Commonsissa
**Deep house** on house-musiikin lajityyppi. Usein deep house on hieman jatsahtavaa, tai siinä voi kuulla selviä merkkejä soulin, diskomusiikin, gospelin ja brasilialaisen sekä afrikkalaisen, intialaisen tai arabialaisen musiikin vaikutuksesta.

Deep housessa on normaali, rakenteeltaan melko yksinkertainen, joskin suhteellisen hidas house-rytmi (110–128 bpm). Rytmi on vahvan ja matalaäänisen bassorummun tahdittama, johon liittyy usein monipuolinen lyömäsoittimien kirjo aina etnisiä instrumentteja myöten. Tyylille ominaista on myös erityisesti luonnollisten tai luonnolliselta kuulostavien instrumenttien käyttäminen ja niiden yhdistely perinteisiin elektronisiin tanssimusiikkisoundeihin ja lauluun. Tyylin tunnistettavimpia piirteitä ovat usein erilaisilla kosketinsoitinäänillä luodut "pehmeät" ja tunnelmalliset, "viipyvät" nelisoinnut ja toisinaan esiintyvät erilaiset tietyllä instrumentilla soitetut soolo-osiot. Deep housea väritetään paljon erityisesti reverb- ja delay-kaikuefekteillä.

Deep house on luultavasti saanutkin nimensä juuri sen välittämästä "voimakkaasta" tunnelmasta sekä vahvoista bassosoundeistaan.

Hyvänä perusesimerkkinä deep house -musiikista, jossa useimmat tyylin erityispiirteet ilmenevät, voi pitää Johnny Fiascon "Denver Blue" -kappaletta (Johnny Fiasco Remix).

Tunnettuja deep house -artisteja
--------------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Maya Jane Coles
* Gregory Del Piero
* Frankie Knuckles
* Armand van Helden
* Alex Mattson
* Robin Schulz
 | * A1 Bassline
* Nick Beringer
* Blue Six
* Kerri Chandler
* Theo Parrish
* Fish Go Deep
* Framewerk
 | * Matthias "Matty" Heilbronn
* Inland Knights
* Johnny Fiasco
* Kaskade
* Larse
* Masters at work
 | * Miguel Migs
* Roxmaker
* Solar House
* Undercover Agency
* "Little" Louie Vega
* Kevin Yost
 |
**Cissy** oli vuoden 1978 aikana toiminut suomalainen lauluduo, jonka muodostivat helsinkiläiset ystävykset Tuula Sipinen ja Carita Hautanen. 

Sipinen ja Hautanen olivat keväällä 1978 äänitysstudiossa seuraamassa Paula Koivuniemen albumin nauhoitusta, jolloin musiikkituottaja Timo Lindström kysyi tytöiltä, olisivatko he kiinnostuneita kokeilemaan laulamista levylle. Näin syntyi lauluduo Cissy, jonka ensisinglellä olivat diskotyyliset kappaleet "Taas, taas" ("Dance Bunny Honey") ja "Sua ilman" ("Livin’ Without You"). Duolle suunniteltiin omaa albumia syksyksi ja osallistumista Syksyn sävel -kilpailuun, mutta kumpikaan ideoista ei toteutunut eikä duosta enää sen jälkeen kuultu. Carita Hautanen (nyk. Virkkunen) aloitti kuitenkin seuraavana vuonna viisi vuotta kestäneen menestyksekkään soolouran nimellä Mona Carita.

Diskografia
-----------

* "Taas, taas" / "Sua ilman" (single, 1978)

Lähteet
-------

* Tony Latva ja Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa* (artikkeli Mona Carita), s. 293–294. Porvoo–Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.
*
**Abdulmecit Aksan** (s. 1. tammikuuta 1955 Mardinin maakunta, Midyat, Turkin tasavalta) on Lahden moskeijan imaami. Aksan on toiminut Lahden moskeijan imaamina Turkin tasavallan suurlähetystön, sekä Turkin uskontoministeriön toimesta 6. maaliskuuta 2015 lähtien.

Ura imaamina
------------

Turkin uskontoministeriö (turk. *Diyanet İşleri Başkanlığı*) valitsi Aksanin Şanlıurfan maakunnan uskonnollisten asioiden sekä uskontoministeriön alaisten toimijoiden puheenjohtajaksi vuonna 2010. Virkansa puolesta Aksan toimikin ajoittain Turkin pääkaupunkiseudulla Ankarassa, jossa hänen tehtävänsä liittyivät uskontoministeriön, ministereiden, kansanedustajien sekä pääministerin kanssa käytäviin vuosikokouksiin Şanlıurfan moskeijoiden hallinnollisista asioista. Ennen Suomeen saapumistaan Aksan toimi useiden eri EU-maiden moskeijoiden sekä merkittävien uskonnollisten alueiden parissa mm. Ranskassa, Saksassa, Mekassa, Medinassa, sekä Turkissa.

Aksan on Suomessa olonsa aikana tuonut merkittävää erityisosaamista Lahden muslimiyhteisölle, mikä puolestaan on näkynyt moskeijan kävijämäärien kasvuna viimeisen kolmen vuoden aikana.

Tämän lisäksi Aksan on osallistunut kirkon edustuston, viranomaisten, poliisin aluepääliköiden ja poliisipääliköiden, tataarien yhteisöä edustavien sekä muiden uskonnollisten yhteisöjen puheenjohtajien kanssa järjestettyihin yhteistyötilaisuuksiin, jossa hän on tuonut oman näkemyksensä ja ammattitaitonsa muun muassa turvapaikanhakijoista käytyihin kysymyksiin. Aksan on useaan otteeseen korostanut viranomaisille sitä, että turvapaikanhakijoiden keskuudessa on erittäin suuri virhekäsitys siitä, että hakija saisi automaattisesti oleskeluluvan humanitaarisen, toissijaisen tai kansainvälisen suojelun perusteella, mikäli kääntyisi kristinuskoon heti hakemusvaiheessa.

Lähteet
-------

1. ↑  www.isvecdiyanetvakfi.org: Finlandiya Din Görevlilerimiz *diyanet.se*. Viitattu 20.9.2017. (englanniksi)
2. ↑  ÖZEL HABER - Cemaat Titriyor, İmamlar Kara Kara Düşünüyor *Sondakika.com*. Viitattu 20.9.2017. (turkiksi)
3. ↑  AKSAN , Ankara da çeşitli temaslarda bulundu. *Şanlıurfa haber-Balikligol*. Viitattu 20.9.2017.
*Tämä artikkeli käsittelee tietokonearkkitehtuuria. Vax voi viitata myös muun muassa pölynimurivalmistajaan.*
Varhainen VAX, malli 11/750
VAX-11/780:n arkkitehtuuri
VAX-11/780, jossa etupaneelinen tilalla läpinäkyvä suoja ja sinisellä lohkomerkinnät.
VAX 8600:n 4 Mt:n muistipiiri
**VAX** (**V**irtual **A**ddress e**X**tension) on Digital Equipment Corporationin menestyneimpiä minitietokonearkkitehtuureja. Se suunniteltiin aluksi pelkäksi 16-bittisen PDP-11:n jatkeeksi, jonka oli tarkoitus tarjota 32-bittinen osoiteavaruus ja virtuaalimuisti, mutta siitä tulikin ennen pitkää täysin itsenäinen arkkitehtuuri. 

VAX-sarja vakiinnutti 32-bittisen arkkitehtuurin ja asetti sen kilpailemaan suurtietokoneiden kuten IBM S/360:n kanssa.
VAX toi tieteelliseen laskentaan tarkoitetun suurtietokoneen suorituskyvyn yritysten insinööriosastoille. Gordon Bell johti VAX-tietokoneiden kehitystä.

Ensimmäinen VAX-malli VAX-11/780 esiteltiin 25. lokakuuta 1977. Tietokone oli ensimmäinen yhden MIPSin tietokone (miljoona käskyä sekunnissa).

VAX-sarja lopetettiin vuonna 2000.

VAX-konekieleen kuuluu hyvin paljon erilaisia käskyjä ja osoitusmuotoja, minkä ansiosta sitä on pidetty malliesimerkkinä äärimmilleen viedystä CISC-ajattelusta. VAXin seuraajaksi vuonna 1992 kehitetty Alpha-arkkitehtuuri sen sijaan on miltei sen vastakohta – äärimmilleen viety RISC.

VAX-11/780:tä käytettiin etenkin 1980-luvulla paljon benchmark-testien perustana. Esimerkiksi kone, jonka nopeus on 27 *VAX MIPS*, suorittaa ohjelmat noin 27 kertaa niin nopeasti kuin VAX-11/780.

Vuonna 1982 julkaistu VAX-11/730 Nebula oli vastaavankaltainen kuin 750, mutta perustui 4-bittiseen kaupalliseen slice-suorittimeen. Myöhemmin esitelty MicroVAX perustui kahden mikropiirin VLSI-toteutukseen VAX-arkkitehtuurista.

VAXeissa käytettyjä käyttöjärjestelmiä ovat pääasiassa VMS ja UNIX (BSD ja Ultrix). Lisäksi arkkitehtuurille on suunniteltu reaaliaikajärjestelmä VAXELN.

Mallistot
---------

* VAX-11
	+ VAX-11/750
	+ VAX-11/780
* MicroVAX
* VAX 4000
* VAX 6000
* VAX 8000
* VAX 9000

Katso myös
----------

* VAX Processor architecture (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Gordon Bell: Rise and Fall of Minicomputers *ethw.org*. Viitattu 22.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Paul E. Ceruzzi: *A History of Modern Computing*. Second edition. MIT Press, 1998. ISBN 0-262-53203-4. (englanniksi)
3. ↑  Gordon Bell *computer.org*. Viitattu 20.8.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3  VAX 11/780, THE FIRST VAX SYSTEM old-computers.com.  Arkistoitu 3.10.2019. Viitattu 27.7.2017.
5. ↑  Makings of a Comet: The VAX 11/750  8.12.2014. CPUShack Museum. Viitattu 3.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **VAX** Wikimedia Commonsissa

* HP: VAX systems (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* VAXarchive (englanniksi)
* V A X Kingdom (englanniksi)
* Vanhoja teknisiä dokumentteja, Bitsavers.org (englanniksi)
Eray Cömert vuonna 2019.
**Eray Cömert** (s. 4. helmikuuta 1998 Rheinfelden) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan FC Baselia.

Cömert pelasi FC Baselissa jo juniorina. Hän pelasi lainalla FC Luganossa alkuvuonna 2017 ja FC Sionissa kaudella 2017–2018 mutta muutoin hän on pysynyt Baselissa. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa ensimmäisen kerran kaudella 2015–2016, ja kaikkiaan hänelle on kertynyt pääsarjaotteluita 116 ja niissä hän on tehnyt neljä maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua kaudella 2019–2020.

Cömert pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan ja sen jälkeen täydet minuutit ystävyysotteluissa Kroatiaa vastaan lokakuussa 2020 ja Belgiaa vastaan marraskuussa 2020. Vuonna 2021 hän on pelannut kolme maaottelua, joten yhteensä hänellä on kuusi maaottelua, joista neljässä hän on pelannut avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eray Cömert Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Valencia – Primera División
1 Herrerín |
2 Correia |
3 Lato |
4 Musah |
5 Gabriel |
6 Guillamón |
7 Cavani |
8 Moriba |
9 Kluivert |
11 Castillejo |
12 Diakhaby |
13 Rivero |
14 Gayà |
15 Özkacar |
16 Lino |
17 Nico |
18 Almeida |
19 Duro |
20 Foulquier |
21 Vázquez |
22 Marcos André |
24 Cömert |
25 Mamardashvili |
  Domènech |
Valmentaja Gattuso

Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Sommer |
2 Mbabu |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Vargas |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Benito |
18 Mehmedi |
19 Gavranović |
20 Fernandes |
21 Omlin |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Omeragić |
25 Cömert |
26 Lotomba |
Valmentaja Petković |

Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Sommer |
2 Fernandes |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Steffen |
12 Omlin |
13 Rodríguez |
14 Aebischer |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Vargas |
18 Cömert |
19 Okafor |
20 Frei |
21 Kobel |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Köhn |
25 Rieder |
26 Jashari |
Valmentaja Yakın |