recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bob Bryar**Robert Nathaniel Cory Bryar** (s. 31. joulukuuta 1979) on entinen newjerseyläisen alternative-rock-yhtyeen My Chemical Romancen rumpali. Bob itse on kotoisin Chicagosta.

Elämäkerta
----------

Bob syntyi Chicagossa, kävi yliopistoa Gainesvillessä, Floridassa ja työskenteli muun muassa Disney Worldissa. Hän kävi Eisenhowerin yläastetta Darienissa, Illinoisissa, missä hän soitti rumpuja klassista musiikkia ja jazzia soittavissa kokoonpanoissa.

Hän liittyi bändiin 2004, samalla kun hän työskenteli äänimiehenä The Usedille, josta tuli hyvin läheinen bändi My Chemical Romancen jäsenten kanssa. Hän tapasi bändin ensimmäisen kerran The Usedin kiertueella. Frank Iero, *My Chemical Romancen* rytmikitaristi sanoo Life on the Murder Scene-DVD:llä: *"Bob ja Toro ovat kaksi kovimmin työskentelevää ihmistä, joita olen koskaan tavannut ja jos täällä on Jumala, kiitän häntä joka päivä Bobin tuomisesta meille."* Mikey Way sanoo myös Bobin opettaneen heille, "ettei niellä kenenkään paskaa."

Bob syrjäytti Matt Pelissierin, kun Pelissier jätti bändin, kun oli ollut muutamia vuosia *The Usedin* äänimies. Päinvastoin, kuin yleensä oletetaan, hän ei soittanut rumpuja *My Chemical Romancen* toisella albumilla. *"I'm Not Okay (I Promise)"*-video oli nauhoitettu ennen, kuin Bobista tuli bändin "virallinen" jäsen.

*"Welcome to the Black Parade"-*videon making of -osiossa hän kertoo, että hän oli tehnyt sooloprojektin ja kaikki kappaleet kertoivat Gerardista ja jokin*selvennä* oli syntynyt vitsistä fanien keskuudessa.

"Famous Last Words"-musiikkivideon (Black Parade-levyltä) kuvauksissa Bobin jalka paloi pahasti. Hän kärsi kolmannen asteen palovammoista, jotka kehittyivät kuolioksi ja hän joutui sairaalahoitoon.

Vuonna 2010 Bryar jätti My Chemical Romancen. Lähdöstä huolimatta hän on kuitenkin ollut mukana kirjoittamassa Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys-levyllä viidessä kappaleessa, jotka ovat: "Na Na Na (Na Na Na Na Na Na Na Na Na)", "Bulletproof Heart", "The Only Hope For Me Is You", "Party Poison" ja "Save Yourself, I'll Hold Them Back".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Fritz Hofmann** (19. kesäkuuta 1871 – 14. heinäkuuta 1927) oli saksalainen yleisurheilija ja telinevoimistelija. Hän kilpaili urallaan vain Ateenan olympialaisissa, vuonna 1896. Hofmann voitti urheilu-urallaan neljä olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia, yksi hopeinen ja yksi pronssinen. 

Hofmann kilpaili Ateenan kisoissa 1896 viidessä yleisurheilulajissa. Nämä olivat 100 metrin ja 400 metrin juoksut, korkeushyppy, kuulantyöntö ja kolmiloikka. Sadalla metrillä hän oli alkueränsä toisella sijalla ja pääsi finaaliin ajalla 12,6 sekuntia. Hän tuli toiseksi myös finaalissa, jossa hän jäi kaksi kymmenystä Tom Burkesta, joka voitti kilpailun.

400 metrillä Hofmann pääsi myös finaaliin oltuaan toinen alkuerässä ajallaan 58,6 sekuntia huolimatta siitä, että hän joutui juoksemaan 402 metriä rangaistukseksi varaslähdöstä. Finaalissa Hofmann kuitenkin jäi neljänneksi. 

Korkeushypyssä Hofmann jäi viimeiseksi viidestä kilpailijasta, kun hänen tuloksekseen jäi 155 senttimetriä. Kolmiloikassa hän oli kuudennella tai seitsemännellä sijalla. Koko kilpailussa oli mukana seitsemän osanottajaa. Myös kuulantyönnössä hän oli viimeisten kilpailijoiden joukossa, sijoilla 5-7, 

Voimistelussa Hofmann sai mitalin kaikista kolmesta lajista, joihin hän osallistui. Köysikiipeilyssä hän voitti pronssia, ollen viidestä kilpailijasta kolmanneksi paras. Hän oli paras kilpailija heistä, jotka eivät pystyneet kiipeämään koko 14-metristä köyttä huipulle saakka.

Nojapuiden joukkuekilpailussa Hofmann oli Saksan joukkueen kapteeni, kun se kilpaili kahta kreikkalaista joukkuetta vastaan. Saksan joukkue voitti kilpailun. Rekin joukkuekilpailussa Hofmannilla oli helpompi työ johtaa joukkueensa voittoon, sillä tuossa kilpailussa Saksalla ei ollut yhtäkään vastustajaa.

Lähteet
-------

* Fritz Hofmannin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 23.8.2011. Viitattu 22.07.2009. (englanniksi)
* Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 78. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)
Bill Clinton antaa Gordonin kunniamitalin tämän leskelle.
**Gary Ivan Gordon** (30. elokuuta 1960 – 3. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen Delta-erikoisryhmään kuulunut sotilas, joka sai surmansa Mogadishun taistelussa. Gordonille myönnettiin Medal of Honor-urhoollisuusmitali hänen kuolemansa jälkeen.

Nuoruus
-------

Gordon syntyi Lincolnissa, Mainessa vuonna 1960. Han valmistui Academy of Mattanawcookista 1978, minkä jälkeen hän liittyi armeijaan.

Mogadishun taistelu
-------------------

*Pääartikkeli: Mogadishun taistelu*
Gordon osallistui somalialaisen sotalordi Mohamed Farrah Aididin kaappaustehtävään Mogadishussa, Somaliassa 3. lokakuuta. Kun isku oli päättymäisillään, Cliff Wolcottin UH-60 Black Hawk ammuttiin alas kaupunkialueella. Putoamispaikalle lähti *Combat Search And Rescue Team* (CSAR) turvaamaan alueen. Vähän sen jälkeen ammuttiin alas toinenkin Black Hawk, jonka miehistöön kuului muun muassa lentäjä Michael Durant. Gordon ja Randy Shughart halusivat lähteä pelastamaan alasammuttuja alueen raivoisten somalialaisten käsistä. Vähän aikaa pelastamisoperaation alkamisen jälkeen Gordon haavoittui erittäin vakavasti, johon hän lopulta menehtyi. Randy Shughart vei kaatuneen Gordonin CAR-15-rynnäkkökiväärin rikkoutuneeseen tiilitaloon suojautuneelle Durantille. Shughart ei pärjännyt yksin somalialaiselle väkijoukolle, vaan hänkin kaatui ennen apujoukkojen tuloa. Tämän vuoksi somalialaiset saivat vangiksi Durantin. Hänet onnistuttiin vapauttamaan viikkoa myöhemmin.

Katso myös
----------

* Randy Shughart

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* SNAC

 |

 |
**Murilo Sebastião Ramos Krieger** (s. 19. syyskuuta 1943 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli dehoniaani vuonna 1964, ja hän sai pappisvihkimyksensä Alfonso Niehuesilta 7. joulukuuta 1969. Ramos Krieger nimitettiin Florianópolisin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Lysinian titulaaripiispaksi 16. helmikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Niehues, jota avustivat Honorato Piazera ja Eusébio Oscar Scheid.

Ramos Krieger sai 8. toukokuuta 1991 nimityksen Ponta Grossan piispaksi, ja virkaan asettaminen seurasi 22. heinäkuuta.

Ramos Krieger nimitettiin 7. toukokuuta 1997 Maringán (virkaan asetus: 11. heinäkuuta), 20. helmikuuta 2002 Florianópolisin ja 12. tammikuuta 2011 São Salvador da Bahian (virkaan asetus: 25. maaliskuuta) arkkipiispaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Murilo Sebastião Ramos Krieger, S.C.I.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Portugali
* Vatikaani

 |

 |
F-16 laukaisee AGM-154:n Utahin testi- ja koulutusalueella Yhdysvalloissa.
**AGM-154 JSOW** (*Joint Standoff Weapon*) on yhdysvaltalainen lentokoneesta laukaistava ilmasta maahan -liitopommi. Vaikka JSOW onkin ohjattavissa, se ei suomalaisen terminologian mukaan ole ohjus moottoroinnin puuttumisen vuoksi. JSOW:tä valmistaa Raytheon, ja sen kehitystyö saatiin valmiiksi vuonna 1999.

Koska kehittyneempien JASSM-risteilyohjusten hankinta Suomeen oli pitkään vastatuulessa Yhdysvaltain kongressin vastustaessa myyntiä, Suomen ilmavoimat oli hankkimassa AGM-154-liitopommeja osana sen Hornet-hävittäjien MLU2-päivitysprojektia. Marraskuussa 2011 kongressi antoi kuitenkin JASSM-ohjuksille myyntiluvan, ja poliittinen päätös hankinnasta tehtiin 3. maaliskuuta 2012.

Ensimmäistä kertaa AGM-154 JSOW:ia käytettiin taistelussa operaatio Desert Foxissa Irakissa 17. joulukuuta 1998, jolloin yhdysvaltojen USS Enterpriselta noussut F-18-hävittäjä laukaisi sen Bagdadin esikaupungissa sijaitsevaan maaliin. Vuodesta 1998 lähtien on eri operaatioissa laukaistu yli 400 JSOW:ia.

Muunnelmat
----------

AGM-154A
Kuorma on BLU-97/B.

AGM-154B
Kuorma on BLU-108/B. Kehitys valmistui mutta tuotantoa ei aloitettu.

AGM-154C
Kuorma on BROACH (taistelukärki). AGM-154C hyväksyttiin tuotantoon joulukuussa 2004.
Mallissa on Link-16-tuki.
Maaliinohjautumisjärjestelminä ovat GPS ja inertianavigaatiojärjestelmä (INS), sekä loppuvaiheen infrapunahaku.

Käyttäjät
---------

* Alankomaat
* Australia
* Kanada
* Kreikka
* Puola
* Singapore
* Suomi vuodesta 2015 alkaen
* Turkki
* Yhdysvallat

Lähteet
-------

1. ↑  Ilmavoimat testaa MLU2 -päivityksiä *Puolustusvoimat.fi*.  Arkistoitu 17.11.2010. Viitattu 7.8.2010.
2. 1 2 3 4 5  AGM-154 Joint Standoff Weapon (JSOW) *navy.mil*.  27.9.2021. Viitattu 30.5.2022. (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AGM-154 JSOW** Wikimedia Commonsissa
Szymon Winawer
**Simon Abramowicz Winawer** (6. maaliskuuta 1838 Varsova – 12. tammikuuta 1920) oli johtava saksalainen shakinpelaaja. Hän voitti Saksan mestaruuden vuonna 1883.

Winawer esiintyi kansainvälisellä tasolla ensimmäistä kertaa Pariisissa vuoden 1867 turnauksessa, jossa hän tuli Wilhelm Steinitzin kanssa toiseksi. Seuraavan 15 vuoden aikana hän oli maailman puolen tusinan parhaan pelaajan joukossa. Pariisissa 1878 hän tuli ensimmäiseksi Johannes Zukertortin kanssa, mutta hävisi uusintaottelun. Berliinissä 1881 hän oli kolmas Mihail Tshigorinin kanssa Zukertortin ja Blackburnen jälkeen. Parhaimmassa turnauksessaan, joka oli Wienissä vuonna 1882, hän sijoittui Steinitzin kanssa ensimmäiseksi. Uusintaottelu päättyi tasan. Lontoon 1883 turnauksessa hän pärjäsi heikosti ja päätti siksi lopettaa shakinpeluun. Matkallaan Wieniin hän kuitenkin poikkesi Nürnbergin kautta, koska hänen piti käydä hammaslääkärissä. Samaan aikaan siellä pidettiin turnausta, johon Winawer houkuteltiin mukaan. Hän sijoittui ensimmäiselle sijalle.

Winawerin mukaan on nimetty useita avausmuunnelmia:

* Ranskalainen puolustus, Winawerin muunnelma
* Espanjalainen peli, Winawerin hyökkäys
* Slaavilainen puolustus, Winawerin vastagambiitti

Aiheesta muualla
----------------

* Simon Winawer ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
**Anthony Scaramucci** (s. 6. tammikuuta 1964 Long Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen sijoituspankkiiri. Heinäkuun 21. päivänä 2017 presidentti Donald Trump nimitti hänet Valkoisen talon viestintäjohtajaksi 15. elokuuta alkaen. Lehdistöpäällikkö Sean Spicer erosi vastalauseena Scaramuccin nimitykselle. 31. heinäkuuta, kymmenen päivää nimittämisestä ja kaksi viikkoa ennen kuin työn piti alkaa, Scaramuccin nimitys peruutettiin uuden kansliapäällikön John F. Kellyn esityksestä.

Nimityksensä jälkeen Scaramucci soitti *The New Yorker* -lehden toimittajalle kirosanojen ja alatyylin täyttämän puhelun, jossa hän muun muassa kutsui Valkoisen talon kansliapäällikkö Reince Priebusia "v\*\*\*n vainoharhaiseksi skitsofreenikoksi". Scaramucci sanoi luulleensa puhuvansa toimittajalle luottamuksellisesti ilman siteeraamisen vaaraa, mutta toimittaja kiisti että näin olisi sovittu. Priebus sai lähteä heti haastattelun julkaisun jälkeen perjantaina ja Scaramucci seuraavana maanantaina.

Scaramucci avjoitui vuonna 2013 Deidre Ballin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Vaimo jätti avioerohakemuksen miehensä nimitystä seuranneella viikolla, koska sanoi inhoavansa Trumpia.

Tultuaan erotetuksi Valkoisen talon hallinnosta Scaramucci muutti mielipidettään Trumpista ja alkoi esiintyä usein mediassa presidentin kriitikkona ja Joe Bidenin vaalikampanjan tukijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valkoisessa talossa kuohuu – Tällainen on Trumpin uusi viestintäjohtaja, paasasi alatyylisesti New Yorkerille *Talouselämä*.  28.7.2017. Viitattu 28.7.2017.
2. ↑  Tapiola, Paula: Trumpin tiedottaja Sean Spicer eroaa *Yle uutiset*.  21.7.2017. Viitattu 28.7.2017.
3. ↑  Anthony Scaramucci out as White House communications director, CNN 31.7.2017.
4. ↑  Scaramucci got fired after 10 days. Before his formal start date. Vox.com 31.7.2017.
5. ↑  Nusca, Andrew: Scaramucci: Reince Priebus Is ‘a F\*\*king Paranoid Schizophrenic’, *Fortune* 27.7.2017.
6. ↑  Trumpin uuden viestintäjohtajan vaimo hakee avioeroa - vihaa Trumpia *iltalehti.fi*. Viitattu 31.7.2017.
7. ↑  Solender, Andrew: All The Former Trump Officials Who Have Endorsed Joe Biden *Forbes (Internet Archive)*.  17.9.2020. Viitattu 11.1.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Louis Paulsen.
**Louis Paulsen** (15. tammikuuta 1833 – 18. elokuuta 1891) oli saksalainen shakinpelaaja. 1860- ja 1870-luvuilla hän kuului maailman viiden parhaan pelaajan joukkoon.

Louis Paulsen oli Paul Morphyn tavoin yksi ensimmäisistä sokkoshakkimestareista. Hän pystyi pelaamaan jopa kymmentä peliä sokkona samanaikaisesti ilman suurempia vaikutuksia pelin laatuun.

Vuonna 1862 Paulsen haastoi hallitsevan mestarin, Adolf Anderssenin, maailmanmestaruusotteluun. Ottelu päättyi tasan ja Anderssen säilytti mestaruutensa.

Paulsenin sotilaiksi sanotaan sotilaita, jotka ovat ruuduissa d6 ja e6 tai e3 ja d3. Näihin sotilaisiin on usein vaikea kohdistaa nopeita keskustahyökkäyksiä. Paulsenin sotilaat esiintyvät sisilialaisen puolustuksen Paulsenin muunnelmassa.

Paulsenin hyökkäys on skotlantilaisen pelin yksi muunnelma. Se seuraa siirroista *1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. d4 exd4 4. Rxd4 Lc5 5. Le3 Df6 6. c3 Rge7 7. Lb5*.

Aiheesta muualla
----------------

* Louis Paulsen ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Taha Yasin Ramadan

**Taha Yasin Ramadan** (arab. طه ياسين رمضان‎) (1938 Mosul, Irak – 20. maaliskuuta 2007) oli Irakin varapresidentti maaliskuusta 1991 lähtien aina Saddam Husseinin hallinnon kaatumiseen saakka toukokuussa 2003.

Ramadan toimi pankkivirkailijana ennen siirtymistään upseeriksi. Tuolloin vielä kiellettyyn Baath-puolueeseen hän liittyi 1956. Ramadan oli mukana Baath-puoleen suorittamassa onnistuneessa vallankaappauksessa 1968 ja liittyi vallankumousneuvostoon välittömästi tämän jälkeen. Hän johti myös puolisotilaallista Irakin kansanarmeijaa aina sen hajottamiseen saakka saatuaan nimityksen varapresidentiksi. Muun johdon tapaan hän oli muslimi.

Irakin sodan jälkeen Ramadan onnistui piileskelemään etsijöiltään 19. elokuuta 2003 saakka, jolloin Kurdistanin isänmaallisen liiton (engl. *Patriotic Union of Kurdistan*) taistelijat pidättivät hänet Mosulissa ja luovuttivat Yhdysvaltojen joukoille. Yhdysvallat puolestaan luovutti hänet edelleen Irakin väliaikaishallinnon tuomittavaksi 30. kesäkuuta 2004 osallisuudestaan vuonna 1982 tapahtuneeseen al-Dujailin šiiakylän hävittämiseen ja 148 kyläläisen teloittamiseen. 

Ramadan tuomittiin 5. marraskuuta 2006 elinkautiseen vankeuteen, mutta 26. joulukuuta 2006 vetoomustuomioistuin palautti asian uudelleenkäsiteltäväksi korkeimpaan oikeuteen pitäen rangaistusta liian lievänä. Irakin korkein oikeus tuomitsi 12. tammikuuta 2007 Ramadanin hirtettäväksi rikoksista ihmisyyttä vastaan. 15. maaliskuuta vetoomustuomioistuin vahvisti kuolemantuomion. Ramadan hirtettiin ennen aamunkoittoa 20. maaliskuuta 2007 ja haudattiin vuorokauden kuluessa lähelle Saddam Husseinin hautapaikkaa Tikritiin. 

Yhdysvaltojen Irakin sodan aikana julkaisemissa etsintäkuulutuspelikorteissa Taha Yasin Ramadan edusti ruutukymppiä eli oli sijalla 20.

Aiheesta muualla
----------------

* HS:n uutinen 'Irakin ex-varapresidentti teloitetaan' (Arkistoitu – Internet Archive)
* Irakin oikeudenkäyntien yhteenvetoja
* Irakin entinen varapresidentti sai hirttotuomion[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Marc Lévy
**Marc Lévy** (s. 16. lokakuuta 1961, Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen kirjailija.

Lévy opiskeli Paris-Dauphinén yliopistossa. Hän on asunut vuosina 1984–1991 Yhdysvalloissa, jossa hän perusti kaksi tietokonegrafiikkaan erikoistunutta yritystä. Hänellä on ollut myös sisustusarkkitehtuuritoimisto.

Lévysta tuli kirjailija leskeksi jäätyään. Hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa pojalleen kertomasta tarinasta, jota hän sepitti nukuttaessaan tätä. Sisar luki käsikirjoituksen ja lähetti sen kustantajalle. *Et si c’était vrai…* kertoo leskeksi jääneeksi miehestä, joka kerran kotiin palatessaan löytää kylpyhuoneestaan nuoren naisen astraalihahmon. Nainen on koomassa, eivätkä muut voi nähdä häntä. 

Romaani on käännetty 32 kielelle. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2001 nimellä *Tapahtui kerran San Franciscossa...*. Myöhemmin se julkaistiin uudelleen nimellä *Jospa se vain olisi totta…* (2005). Lévy myi romaaninsa oikeudet Steven Spielbergille, joka teki siitä elokuvan *Jospa se vain olisi totta*.

Lévy asuu Lontoossa poikansa Louisin kanssa.

Teokset
-------

* *Et si c'était vrai...*(1999, *Tapahtui kerran San Franciscossa...* 2001, *Jospa se vain olisi totta…* 2005)
* *Où es-tu ?* (2001)
* *Sept jours pour une éternité...* (2003)
* *La prochaine fois* (2004)
* *Vous revoir* (2005)
* *Mes amis Mes amours* (2006)
* *Les enfants de la liberté* (2007)
* *Toutes ces choses qu'on ne s'est pas dites* (2008)

Aiheesta muualla
----------------

* Marc Levy info (Arkistoitu – Internet Archive)
* Marc Levyn kotisivut
* Marc Levyn epävirallistet kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Marc Levyn kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
	+ 2
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Denise Galik-Furey** (s. 4. joulukuuta 1950 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen televisiossa ja elokuvissa esiintynyt näyttelijä.

Ura
---

### Televisio

Galik on esiintynyt televisiossa lukuisissa saippuaoopperoissa. Hänen ensimmäinen saippuaoopperaroolinsa oli CBS:n saippuassa *Knots Landing* Linda Strickerinä vuodesta 1980 vuoteen 1981. Hän on esiintynyt myös *Flamingo Road* -sarjassa Christie Kovacsina ja *General Hospital* -sarjassa Rhonda Wexlerinä vuodesta 1992 vuoteen 1994. Denise loi Rhondan roolinsa uudestaan *Port Charlesissa* vuosina 1997 ja 2001.

Galikina toisia hyvin tunnettuja tv-rooleja ovat Kim Sedgewickinä *The Best Times* -tv-sarjassa sekä vuoden 1984 hittisarjassa *V* Maggie Blodgettina.

Galik on tehnyt vierailuja moniin tv-ohjelmiin. Näihin ohjelmiin lukeutuvat *Welcome Back Kotter*, *Rhoda*, *The Incredible Hulk*, *A-Team*, *Ritari Ässä*, *Magnum, P.I.* ja *Kova laki*.

### Elokuvat

Galik on esiintynyt monissa elokuvissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vuoden 1975 elokuvassa *Happy Hooker*. Muita hänen elokuviaan ovat *Viikonloppu Kaliforniassa* (1978), *Voi Luoja!* (1980), *Älä vastaa puhelimeen* (1980), *Deadly Games* (1982), *Tähtijengi – Get Crazy USA!* (1983), *Tiikerinsilmä* (1986) ja *Villi yö* (1991).

Lähteet
-------

1. ↑   Denise Galik - Películas, Biografía, Fotos, Filmografía, Perfil, Ficha]
Denise Mina
**Denise Mina** on vuonna 1966 syntynyt skotlantilainen rikoskirjailija. Hän kirjoittanut *Garnethill*-trilogian (*Garnethill*, *Pako* ja *Päätös*) lisäksi myös viisiosaisen sarjan, jonka ensimmäinen osa on nimeltään *Veripelto*. Tuoreimmasta sarjasta on julkaistu suomeksi osat *Yksin yössä* (2011), *Ampiaiskesä* (2012), *Petojen kaupunki* (2013) ja *Valheiden varjo* (2014). Denise Mina sai Suomen dekkariseura ry:n ulkomaisen jännityskirjallisuuden vuoden 2013 kunniakirjan.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Like: Denise Mina *like.fi*. Viitattu 17.10.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
TU4 Minkiöllä
**TU4** (ven. ТУ4) on neuvostoliittolainen teollisuusveturisarja. TU4-tyyppisiä kapearaiteisia vetureita valmistettiin runsaat 3100 kappaleita vuosina 1962–1974.

Suomeen niitä on tullut vain yksi kappale, vuonna 1970 valmistunut numero 2091 joka on Jokioisten Museorautatiellä. Museorautatie hankki veturin työkäyttöön vuonna 2010. Sen kunnostuksessa on käytetty uudempaa tekniikkaa, esim. moottori on vuodelta 1990.  Veturin hankinnalla säästetään vanhempaa museokalustoa.

Kuvasto
-------

* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **TU4**.
* Sivuston tehdas (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Тепловоз ТУ4 (venäjäksi)
* Тепловозы серии ТУ4 (venäjäksi)
* Тепловозы серии ТУ4 *narrow.parovoz.com*.  Arkistoitu 11.1.2013. Viitattu 18.8.2010.  (venäjäksi)
* TU4 (ТУ4) 2091 (suomeksi)
**Mikko Antti Juhani Lahtio** (s. 21. syyskuuta 1984 Loppi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajansa on Olavi Lahtio.

Lahtio osallistui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin Tampereella 2003 pudoten välierissä. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 jääden 800 metrin alkuerässään kahdeksanneksi. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä myös Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Aikuisten maaotteluissa hän on kilpaillut vuodesta 2005 lähtien. Ensimmäisen maaotteluvoittonsa hän saavutti 800 metrin kilpailussa Helsingissä 2008. 

Lahtio on voittanut 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden Jyväskylässä 2006 ajalla 1.48,53, Lappeenrannassa 2007 tuloksella 1.48,85, Tampereella 2008 ajalla 1.48,77, Espoossa 2009 ajalla 1.52,84 ja Kajaanissa 2010 juostuaan ajan 1.51,34. Porissa 2005 ja Lahdessa 2012 hän sai SM-hopeaa. 1 500 metrillä hän on saanut SM-pronssia 2008. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut 800 metrillä kultaa Rovaniemellä 2007. Viestinjuoksun SM-kisoissa hän on kuulunut 4 × 800 metrin voittajajoukkueeseen vuosina 2008 ja 2010 sekä 4 × 1 500 metrin mestarijoukkueeseen vuosina 2005, 2006 ja 2008.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| **400 m** | 47,96 | Turku | 2008 |
| **800 m** | 1.46,59 | Sollentuna | 2008 |
| **1 500 m** | 3.51,68 | Helsinki | 2005 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| **400 m** | 48,74 | Helsinki | 2008 |
| **800 m** | 1.50,94 | Tallinna | 2008 |

Lähteet
-------

* Mikko Lahtio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Sinfonia nro 4** (G-duuri) on Gustav Mahlerin vuosina 1899–1900 säveltämä, 25. marraskuuta 1901 kantaesitetty sinfonia. Se on hänen sinfonioistaan lyhyin. Teos on myös laadittu orkesterille, joka on Mahlerin tyypillisesti käyttämiä kokoonpanoja suppeampi.

Mahlerin neljäs sinfonia sai alkunsa finaaliosastaan, laulusta "Das himmlische Leben", jonka Mahler alun perin sävelsi teostaan *Des Knaben Wunderhorn* varten. Laulun esittää orkesterin kanssa sopraano. Mahler valitsi neljänteen sinfoniaansa tietoisesti arkaaisen, klassisia malleja jäljittelevän tyylin. Neljännessä sinfoniassa eivät korostu Mahlerin sinfoniselle tuotannolle muutoin luonteenomaiset huipennukset ja tunnetilojen äärimmäisyydet.

Osat
----

I. Bedächtig, nicht eilenII. In gemächlicher Bewegung, ohne HastIII. RuhevollIV. Sehr behaglichKaikki äänitteet julkaissut Musopen.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

1. Bedächtig, nicht eilen
2. In gemächlicher Bewegung, ohne Hast
3. Ruhevoll
4. Sehr behaglich

Lähteet
-------

1. 1 2  Gustav Mahler: Symphony No. 4 in G major AllMusic, viitattu 7.10.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Veikko Armas Takala** (1. marraskuuta 1923 Vaasa – 1. elokuuta 2008 Vaasa) oli suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari, taidegraafikko ja valokuvaaja. Uransa alkuvaiheessa hän oli mainosgraafikko.

Veikko Takala opiskeli Vaasan taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1945–1949 ja debytoi Vaasassa vuonna 1951. Hän osallistui aktiivisesti muun muassa Suomen Taiteilijaseuran näyttelyihin ja oli mukana Taidemaalariliiton 40-vuotisnäyttelyssä 1969. Takala oli Taidemaalariliiton lisäksi muun muassa Kuvataiteilijaseniorien ja taiteilijaryhmä TS Botnian jäsen.

Veikko Takalan teoksia on muun muassa Tampereen ja Oulun taidemuseoiden sekä Wäinö Aaltosen museon, Suomen valtion ja Malmö Museumin kokoelmissa. Takalan julkisia teoksia on *Maaliskuu* reliefimaalaus vuodelta 1985 Yleisradiolle (Vaasa) ja *Verkot* Vaasan seurakunnalle.

Takala sai mitalin Pohjanlahden biennaalissa ja kunniapalkinnon suomalaisen meriaiheisen taidegrafiikan näyttelyssä vuonna 1977.

Taide
-----

Veikko Takala teki realistisia ja abstrakteja piirustuksia ja maalauksia sekä serigrafioita ja kollaaseja. Takalan taidesuuntausta määrittelee surrealismi, informalismi ja ekspressionistisen abstrakti ilmaisu. Hänen töissään on nähtävissä selkeää pinnanjakorytmiikkaa. Takalan taiteelle on tunnusomaista dramaattiset tunnelmat ja melankolia.

Luottamustehtävät
-----------------

Takala toimi aktiivisesti yhdistyksissä ja taiteilijoiden ammattiliitoissa. Hän oli muun muassa Suomen Taiteilijaseuran hallituksessa ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton hallituksessa. Lisäksi hän oli Pohjanmaan museon hallituksen jäsen 1970-luvulla ja pohjalaisten taideyhdistysten hallituksissa sekä Vaasan kaupungin kuvataidetoimikunnan, Valtion taideteostoimikunnan ja Vaasan läänin taidetoimikunnan jäsenenä. 
Veikko Takala oli Kuntsin säätiön hallituksen pitkäaikainen jäsen ja myöhemmin kunniajäsen.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijat -taiteilijahakemisto 1991 (Suomen taiteilijaseura, ISBN 951-608-000-6)

### Viitteet

1. 1 2  Kuvataiteilija Veikko Takala on kuollut *Ilkka*.  1.8.2008.
2. 1 2  Vaasan taidegraafikot ry.[vanhentunut linkki]
3. ↑  Vaasapedia, Pinnan mestari - Veikko Takala
4. ↑  Vaasan taidegraafikot ry.[vanhentunut linkki]
5. ↑  Kuntsin modernin taiteen museo

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kuvataiteilijat -matrikkeli
* Veikko Takala Taide Salmelan kokoelmissa
* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Veikko Takala
* Palm, Eeva: Takala tutkii rooleja....  *Helsingin Sanomat*, 6.3.1976, s. 13. Näköislehden aukeama (tilaajille).
* Vaasapedia, Toisenlainen taiteilija - Veikko Takala
* Uneni maisemat : Veikko Takala; kirjoittajat: Maaria Niemi, Anne-Maj Salin, Päivi Vuolijärvi; ISBN: 952-5149-74-9

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Norbert Trelle

**Norbert Trelle** (s. 5. syyskuuta 1942 Kassel) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan Josef Frings 2. helmikuuta 1968. Hänet nimitettiin Kölnin vihkipiispaksi ja Egnatian titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Meisner, jota avustivat Augustinus Frotz ja Klaus Dick.

Trelle sai 29. marraskuuta 2005 nimityksen Hildesheimin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. helmikuuta 2006.

Trelle valittiin 5. lokakuuta 2011 Saksan piispainkokouksen varapuhemieheksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Norbert Trelle


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Norbert Trelle
**Edward Calhoun "Ed" King** (14. syyskuuta 1949 – 22. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen muusikko. King tunnettiin yhtyeiden Lynyrd Skynyrd ja Strawberry Alarm Clock kitaristeina. Vuodesta 1996 alkaen King oli eläkkeellä ja asui viimeiset vuotensa Nashvillessä.

Ura
---

Ed King oli psykedeelistä rockia esittäneen Strawberry Alarm Clock -yhtyeen kitaristi. King kirjoitti yhtyeen suurimman hitin "Incense and Peppermints". King tapasi Lynyrd Skynyrdin jäsenet vuonna 1968, kun he toimivat Strawberry Alarm Clockin konserteissa lämmittelijänä. Strawberry Alarm Clockin hajoamisen jälkeen King liittyi basistiksi Lynyrd Skynyrdiin vuonna 1972 Leon Wilkesonin tilalle. King soittaa bassoa yhtyeen debyyttialbumilla *Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd*. Laulaja Ronnie Van Zant ei pitänyt Kingin soittotaidoista ja pyysi tätä vaihtamaan kitaraan Wilkesonin palattua. Yhtyeen muut kitaristit olivat Allen Collins ja Gary Rossington.

Tunnetuin Kingin kirjoittama kappale on "Sweet Home Alabama", jossa hän soittaa soolokitaraa. Muita Lynyrd Skynyrdin kappaleita joiden kirjoittamiseen King osallistui ovat "Poison Whiskey," "Saturday Night Special," ja "Workin' For MCA". King jätti yhtyeen vuonna 1975, hänen tilalleen liittyi Steve Gaines. Gaines ja Van Zant kuolivat lokakuussa 1977 Lynyrd Skynyrdiä kuljettaneen lentokoneen syöksyttyä maahan. King ja Gaines olivat syntyneet sattumalta samoina päivinä.

King palasi Lynyrd Skynyrdiin vuonna 1987, kun yhtye kokoontui uudestaan muistamaan lento-onnettomuutta. Uudessa Lynyrd Skynyrdissa oli viisi alkuperäisjäsentä King mukaan lukien. Syksyllä 1995 King joutui jättämään yhtyeen sairastuttuaan sydämen vajaatoimintaan. Hänelle tehtiin onnistunut sydämensiirto vuonna 2011. Vuonna 2005 King yritti palata Lynyrd Skynyrdiin, mutta häntä ei huolittu takaisin. Maaliskuussa 2006 hän pääsi osana Lynyrd Skynyrdia Rock and Roll Hall of Fameen ja esiintyi valintaseremoniassa yhtyeen kanssa.

Vuonna 2014 King vieraili Skinny Mollyn albumilla *Here For A Good Time* soittaen kappaleessa "Make It Easy".

King kuoli keuhkosyöpään 68-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Pasi Pieti: Lynyrd Skynyrd -kitaristi Ed King on kuollut – "Hän tapaa muut pojat rock and roll -taivaassa"  24.8.2018. Ilta-Sanomat. Viitattu 28.8.2018.

* Mark Ribowsky: *Whiskey Bottles and Brand-New Cars: The Fast Life and Sudden Death of Lynyrd Skynyrd*. Chicago Review Press, 2015.
* Back in His Arms (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Lynyrd Skynyrdin historiaa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kari Rosenberg** (s. 20. joulukuuta 1967 Forssa) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän edusti SM-liigaurallaan TPS:ää, Ässiä ja HPK:ta.

Ura
---

Rosenberg oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi jo 15-vuotiaana ensimmäiset I-divisioonaottelunsa kaudella 1983–1984, jolloin Rosenberg torjui kolmessa ottelussa. Kaudella 1984–1985 hän torjui 14 ottelussa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Turun Palloseuran A-nuoriin. Rosenberg pelasi kaudella 1986–1987 kolme ottelua TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi kaudella 1987–1988.

Kaudeksi 1988–1989 Rosenberg siirtyi Ässien maalinsuulle. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua, mutta jäi niukasti kakkosmaalivahdiksi Antti Eskeliselle, joka torjui 29 ottelussa. Ässien kausi päättyi putoamiseen I-divisioonaan keväällä 1989. Rosenberg oli kaudella 1989–1990 Ässien ykkösmaalivahti ja hän torjui kauden aikana kaksi nollapeliä. Hänet valittiin I-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 1990 Ässät nousivat takaisin SM-liigaan. Rosenberg toimi kauden 1990–1991 Ässien ykkösmaalivahtina, mutta hän putosi kakkosmaalivahdiksi kaudella 1991–1992, kun Kari Takko palasi NHL-reissultaan Ässien ykkösmaalivahdiksi. Rosenberg aloitti kauden 1992–1993 I-divisioonassa toimien Kalajoen Junkkareiden ykkösmaalivahtina. Hän kuitenkin palasi kesken kauden Ässien kakkosmaalivahdiksi.

Rosenberg pelasi vuodet 1993–1996 HPK:ssa. Hän pelasi lähinnä joukkueen ykkösmaalivahtina ja kaudella 1993–1994 Rosenberg torjui kaikissa pukemissaan 40 ottelussaan. Hänen kahdella ensimmäisellä kaudellaan HPK ei noussut pudotuspeleihin ja Rosenbergin kolmannella kaudella 1995–1996 Mika Pietilä nousi hänen ohitseen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. HPK tuli keväällä 1996 neljänneksi hävitessään pronssiottelussa Rauman Lukolle 2-1. Rosenberg sai torjua kahdessa playoff-ottelussa. Vuodet 1996–1998 hän torjui ESC Moskitos Essenin riveissä, Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa. Rosenberg palasi kaudeksi 1998–1999 HPK:hon, jossa hän toimi kakkosmaalivahtina Pasi Nurmiselle. Rosenberg kuitenkin palasi loppukaudesta Saksaan ja siirtyi torjumaan DEL-joukkue Berlin Capitalsiin. Hänen ammattilaisuransa päättyi kevääseen 1999.

Ammattilaisuransa jälkeen Rosenberg siirtyi kaudeksi 1999–2000 III-divisioonajoukkue Someron Pallon maalinsuulle. Hän torjui joukkueen II-divisioonaan keväällä 2000. Rosenberg on sittemmin pelannut vielä maalivahtina ja kuulunut joukkueen valmennustiimiin.

Maajoukkue
----------

Rosenberg voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1987. Hän toimi kakkosmaalivahtina Markus Kettererille, mutta pääsi itse pelaamaan neljässä ottelussa.

Lähteet
-------

* Kari Rosenberg The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Kari Rosenberg Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Kari Rosenberg *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Miikka Mikkola: 89-90 – Porilaisten marssi  29.5.2004. Jatkoaika.com. Viitattu 16.8.2010.
**Hamza Abourazzouk** (arab. حمزة بورازوق‎, s. 16. kesäkuuta 1986) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Abourazzouk edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Maghreb Fèssia.

Seurajoukkueura
---------------

Abourazzouk aloitti jalkapalloilun Wydad Casablancan junioreissa, josta hän siirtyi Jeunesse el-Massiran riveihin kaudella 2007–2008. Sittemmin heinäkuussa 2009 Abourazzouk siirtyi Maghreb Fèsin riveihin. Hän teki avauskaudellaan vain yhden maalin, mutta jo seuraavalla kaudella nousi joukkueensa merkittäväksi pelaajaksi afrokentillä. Abourazzouk teki Afrikan Confederation Cupissa viisi maalia. Hän ratkaisi muun muassa joukkueensa pääsyn lohkovaiheeseen 16 parhaan kierrokselta tehdessään ZESCO Unitedia vastaan toisessa osaottelussa kaksi maalia. Maghreb Fès eteni jatkoon yhteismaalein 2–1. Abourazzouk teki lohkovaiheessa vielä kaksi maalia, mutta jäi turnauksen edessä ilman maaleja. Hänen joukkueensa kuitenkin voitti Afrikan Confederation Cupin lopulta rangaistuispotkuilla Club Africainia vastaan. Muutama kuukausi myöhemmin Abourazzouk oli ratkaisemassa Maghreb Fèsille toista mestaruutta, kun hän teki CAF Super Cupin loppuottelussa 0–1 johtomaalin Espérancea vastaan. Espérance nousi vielä tasoihin, mutta Maghreb Fès vei mestaruuden rangaistuspotkuilla maalein 4–5.

Maajoukkueura
-------------

Abourazzouk pelasi ensimmäisen kerran Marokon paidassa 25. toukokuuta 2012 harjoitusottelussa Senegalia vastaan. Hän teki avausmaalinsa maajoukkueessa Norsunluurannikkoa vastaan pelatussa 2014 MM-karsintaottelussa.

### Maaottelumaalit

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Tilanne | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9. kesäkuuta 2012 | Marokko |  Norsunluurannikko | **2** – 2 | 2 – 2 | 2014 MM-karsinnat |

Saavutukset
-----------

* Marokon cup: 2011
* Afrikan Confederation Cup: 2011
* CAF Super Cup: 2012

Lähteet
-------

1. ↑  Hamza Abourazzouk *FootballDatabase.eu* Viitattu 28.5.2012 (englanniksi)
2. ↑  Match report - Match report Esperance Tunis - MAS Fes, 25.02.2012 - CAF-Supercup *transfermarkt.co.uk* Viitattu 28.5.2012 (englanniksi)
**Vasili Ivanovitš Karatajev** (ven. Василий Иванович Каратаев, s. 20. maaliskuuta 1962 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jalkapalloilija.

Hän esiintyi ensimmäisen kerran Neuvostoliiton kakkosliigassa vuonna 1981 FŠM Moskovan joukkueessa. Sen jälkeen aina vuoteen 1989 Karatajev edusti Moskovan Dynamoa, joka saavutti vuonna 1984 Neuvostoliiton Cup-mestaruuden ja vuonna 1986 sijoittui Neuvostoliiton sarjassa toiseksi. Karatajev pelasi myös Moskovan Dynamon Euro-cup - pelejä kaikkiaan kahdeksan tehden kaksi maalia ja neljä UEFA Cup-peliä tehden niissä yhden maalin.

Vasili Karatajev esiintyi suomalaisessa jalkapalloilussa käytännössä koko 1990-luvun. Siirtyessään vuonna 1991 Rovaniemen Palloseuran pelaajaksi hänet valittiin seuraavan kautena 1992 kauden saavutustensa perusteella vuoden IS-tähtipelaajaksi eli kauden parhaaksi.

Hänen identtinen kaksoisveljensä Mihail Karatajev oli myös jalkapalloilija.

Lähteet
-------

1. ↑  Career stats at KLISF
**Aapo Aitamurto** (1876 Utajärvi – 1940 Utajärvi) oli yksi Aitamurron hiihtäjäveljeksistä.

Hiihtoura
---------

Aapo Aitamurron ura hiihtäjänä alkoi 1890-luvun puolivälissä. Hän voitti jo nuorena kilpailuja miesten sarjoissa, mikä lisäsi kiinnostusta hiihtämiseen. Oulun hiihdoissa 1895 hänen piti lisätä yksi vuosi ikäänsä, koska kilpailijoilta edellytettiin vähintään 18 vuoden ikää. Tässäkin kilpailussa hän pääsi palkinnoille. Aitamurron hiihtokunto oli parhaimmillaan ennen 1900-luvun vaihdetta, hän voitti mm. isoveljensä Juhon, Juho Ritolan ja muitakin nimekkäitä hiihtäjiä. Esimerkiksi Oulun hiihtojen 30 kilometrin päämatkan hän voitti huonossa kelissä vuonna 1898. Suomalaiset suurhiihtäjät -kirjassa on kuvaus Aapon ylivoimasta peräkkäisissä Turun ja Helsingin hiihdoissa.

Elämänvaiheet
-------------

Aapo Aitamurto asui ensin isoveljensä Juhon luona tehden metsätöitä. Vuonna 1917 hän muutti asumaan nuoremman veljensä Antin luokse. Häntä vaivasivat reumatismi ja muutkin terveysongelmat, mutta hän eli kuitenkin veljessarjasta pisimpään. Aapo kuoli vuotta myöhemmin kuin Juho, joka jäi Utajärvellä junan alle 1939. Antti oli kuollut jo 1925, vasta 47-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Henkilögalleria (Arkistoitu – Internet Archive), Tarja Vimpari, KirjastoVirma, 2003 (viitattu 30.10.2008)
* Kullervo Leinonen: *Oulun hiihdot. Oulun Hiihdosta Tervahiihtoon 1889-1998*. Oulu: Oulun Hiihtoseura, 1989. ISBN 952-90035-2-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjavainen, J. 1941. Suomalaiset suurhiihtäjät. Osa 2: Santeri Tasasta Martti Lappalaiseen. Porvoo.
* Oilinki, P. 1998. Juho Aitamurto ja hänen hiihtäjäveljensä. Teoksessa Oilingin varrelta: kotiseututarinoita Utajärveltä.
**Joseph Pickford** (1734–1782) oli englantilainen arkkitehti. Hän kuului Yrjö III:n hallituskaudella maansa merkittävimpiin Lontoon ulkopuolella toimineisiin arkkitehteihin. Pickford edusti enimmäkseen palladiolaista arkkitehtuuria.

Pickford syntyi ja varttui Ashow’ssa, Warwickshiren kreivikunnassa. Vuonna 1748 hän lähti harjoittelijaksi setänsä yritykseen Lontooseen. Setä oli maan arvostetuimpia rakennusyrittäjiä. Pickfordin harjoittelukauden aikana yritys sai osallistua kuuluisien palladiolaisten rakennusten, kuten Whitehallin Horse Guardsin ja Cambridgen yliopiston kirjaston rakentamiseen.

St Helen's House Derbyssä.
Pickford muutti Derbyyn vuonna 1760, ja hän oli ilmeisesti ensimmäinen Lontoossa opiskellut arkkitehti, joka toimi alueella.Hän suunnitteli John Gisbournelle yksityistalon St Helen’s House, joka muutettiin myöhemmin kouluksi. Hän tutustui Lunar societyn jäseniin, kuten Joseph Wrightiin, Peter Perez Burdettiin ja John Whitehurstiin, ja sai näiden kautta toimeksiantoja alueelta. Hän suunnitteli uuden posliinitehtaan Josiah Wedgwoodille, joka oli myös Lunar societyn jäsen. Wedgewood tilasi suunnitelmat myös tehtaan työläisten asuintaloille, jotka piti terveyssyistä sijoittaa kylän toiselle reunalle kauas tehtaasta.

Pickfordin itselleen vuonna 1770 rakennuttama asuintalo on nykyisin Pickford House Museum Derbyn kaupungissa Englannissa. Talo on sisustettu kuvaamaan elämää Yrjöjen aikakaudella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Joseph Pickford 1734-1782 *Famous Derbyshire People* Derbyshire UK
2. ↑  The Villas and Town Houses of Joseph Pickford of Derby (1736-82) Edward Saunders Architectural History, Vol. 27, pp. 308-319
3. ↑  Derby Heritage Walk Discover Derby
4. ↑  Etruria: Etruria and Josiah Wedgwood Walk Around Stoke-on Trent
5. ↑  Etruria Wedgewood Museum
6. ↑  Museum of Georgian Life and Costume Derby


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |
**Fodil Rahmi Hadjadj** (arab. فضيل حجاج رحمي‎, s. 18. huhtikuuta 1983 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Hadjadj edustaa Algerian pääsarjassa MC Algeria.

Ura
---

Hadjadj aloitti jalkapalloilun kotimaassaan MC Algerin junioreissa 10-vuotiaana ja siirtyi myöhemmin 16-vuotiaana Ranskaan Nantesin junioreihin.

Ammattilaisuransa Hadjadj aloitti 20-vuotiaana tehdessään sopimuksen Nantesin edustusjoukkueen kanssa vuonna 2003. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi takaisin Algeriaan ja kasvattaja seuraansa MC Algeriin vuonna 2005. Joukkueen riveissä Hadjadj saavutti heti ensimmäisillä kausilla menestystä MC Algerin voitettua muun muassa Algerian cupin kahdesti peräkkäin.

### Maajoukkueura

Hadjadj pelasi Algerian maajoukkueessa vuosina 2003–2007. Tuona aikana hän pelasi yhteensä kymmenen maaottelua ja oli mukana vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa. Ensimmäisen maaottelunsa Benhamou pelasi 4. syyskuuta 2003 Qataria vastaan.

Saavutukset
-----------

* Algerian cup: 2006, 2007
* Algerian Super Cup: 2006, 2007
* Algerian-mestaruus: 2010

Lähteet
-------

1. ↑  La Fiche de Fodil HADJADJ *DZFoot* Viitattu 31.8.2010 (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)

Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Mezair |
2 Ouadah |
3 Haddou |
4 Beloufa |
5 Aribi |
6 Mansouri |
7 Cherrad |
8 Kraouche |
9 Akrour |
10 Belmadi |
11 Boutabout |
12 Gaouaoui |
13 Zafur |
14 Fellahi |
15 Ziani |
16 Benhamou |
17 Zaoui |
18 Raho |
19 Mamouni |
20 Hadjadj |
21 Yahia |
22 Achiou |
Valmentaja Saadane
Matt Barlow
**Matthew "Matt" Barlow** (s. 10. huhtikuuta 1970 Biloxi, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja.

Barlow tunnetaan parhaiten metalliyhtye Iced Earthistä, jonka laulajana hän toimi alun perin vuosina 1995–2003. Hän lähti yhtyeestä väliaikaisesti liittyäkseen lainvalvonnan pariin, mutta palasi takaisin vuoden 2007 lopussa. Viimeisin Iced Earthin albumi, jolla Barlow toimi laulajana, oli cover-albumi *Tribute to the Gods*. Hän toimi myös tauslaulajana yhtyeen seuraavalla albumilla, joka on nimeltään *The Glorious Burden*.

Barlow’n työskennellessä poliisin ammatissa Georgetownin poliisilaitoksella Sussexin piirikunnassa Delawaressa hän lauloi myös First State Force -nimisessä yhtyeessä, joka koostui poliiseista ja esiintyi kouluilla huumeiden ja väkivallan vastaisen työn puolesta.

Ennen paluutaan Iced Earthiin Barlow liittyi myös tanskalaiseen Pyramaze-yhtyeeseen, jossa hän on edelleen mukana.

Aiheesta muualla
----------------

* Iced Earthin sivusto (englanniksi)
* Matt Barlow’n esittely Pyramazen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Matt Barlow’n esittely Georgetownin poliisilaitoksen sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Alma Hildén, Laimi Leidenius ja Hilla Castrén vuonna 1896.
**Alma Josefina Hildén** (18. joulukuuta 1873 Vehmaa – 5. maaliskuuta 1940 Tyrvää) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Hildénin vanhemmat olivat rovasti Daniel Ezechiel Hildén ja Selma Rislachi. Hän kävi Turussa Heurlinin tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1900. Alma Hildén toimi ruotsin ja saksan kielen opettajana Iisalmen reaali- ja porvarikoulussa 1899–1904 sekä koulun johtajana 1903–1904. Vuosina 1909–1911 hän oli saksan kielen opettajana ja koulunjohtajana Uudenkaupungin yhteiskoulussa, ja myöhemmin hän opetti Haapamäen ja Rovaniemen yhteiskouluissa.

Teoksia
-------

* *Elli: En ung flickas dagboksanteckningar 1–2*. Söderström, Helsingfors 1916.
* *Solglitter: Noveller för ungt folk*. Fram, Vasa 1919 (nimimerkillä *Edit Eler*).

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat -tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Alma Hildén. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Iisalmelaisia kirjailijoita: Alma Hildén.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Friedrich Daniel von Recklinghausen
**Friedrich Daniel von Recklinghausen** (2. joulukuuta 1833 Gütersloh, Westfalen – 26. elokuuta 1910) oli saksalainen patologi, joka harjoitti lääketiedettä Würzburgissa (1866–1872) ja Strassburgissa (1872–1906). Hänen poikansa oli fysiologi Heinrich von Recklinghausen (1867–1942).

Recklinghausen loi termin hemokromatoosi ja esitti ensimmäisenä yhteyden hemokromatoosin ja kudoksiin kerääntyneen raudan välillä. Taudin kuvasi ensimmäisenä Armand Trousseau 1865. Recklinghausen julkaisi havaintonsa nimellä *Hämochromatose, Tageblatt der Naturforschenden Versammlung*.

Lähteet
-------

* Who named it? Friedrich Daniel von Recklinghausen

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |