recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vajubhai Vala** (s. 23. tammikuuta 1937) on intialainen poliitikko, joka on toimi vuosina 2014–2021 Karnatakan kuvernöörinä.

Vala liittyi opiskeluaikoinaan hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh -vapaaehtoisjärjestöön. Hän aloitti poliittisen uransa Gujaratin Rajkotissa vuonna 1970-luvulla liittymällä Bharatiya Jana Sangh -puolueen jäseneksi. Saman vuosikymmenen lopussa hänet valittiin Rajkotin kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1983 hänestä tuli Rajkotin pormestari, kunnes hän kahden vuoden päästä siirtyi Gujaratin osavaltioparlamenttiin lainsäätäjäksi. Useissa Intian kansanpuolueen osavaltiohallituksissa hänet valittiin talousministeriksi. Hän toimi ministerinä Gujaratissa pois lukien vuodet 1990–1996 ja 1998–2012. Ministerikautensa päätyttyä hän toimi Gujaratin osavaltioparlamentin puhemiehenä vuoteen 2014. Intian kansanpuolueen johtajana Gujaratissa hän toimi kahdesti vuosina 1996–1998 ja 2005–2006.

Vala valittiin Karnatakan kuvernööriksi vuonna 2014 parlamenttivaalien jälkeen. Karnatakan vuoden 2018 osavaltiovaaleissa yksikään puolue ei saanut enemmistöä parlamenttiin. Hän päätti kutsua vaalien suurimmaksi nousseen Intian kansanpuolueen yrittämään hallituksen muodostamista ensiksi vaikka kongressipuolueen ja JD(S):n vaalien jälkeen muodostamalla liitolla oli enemmän paikkoja. Tapaus herätti laajaa keskustelua Intian lakiasiantuntijoiden keskuudessa siitä oliko kuvernöörin menettelytapa sallittu. Vuonna 2019 hän joutui sairaalaan sydänleikkausta varten, mutta palasi sieltä lääkärin todettua hänen terveydentilansa vakaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Singh, D. K.: Governor Vala, who holds all the cards, was a Modi confidant in Gujarat *The Print*.  15.5.2018. Viitattu 2.1.2020.
2. 1 2  Ashirwad, Ajoy: Meet Vajubhai Vala, the Man Who Currently Holds the Strings in Karnataka *The Wire*.  16.5.2018. Viitattu 2.1.2020.
3. ↑  Dutta, Prabhash K.: When Vajubhai Vala watched Deve Gowda dismiss BJP government in Gujarat *India Today*.  16.5.2018. Viitattu 2.1.2020.
4. 1 2  Sengar, Namit Singh: Meet Vajubhai Vala – Governor and man of the moment in Karnataka; interesting points to know *Financial Express*.  16.5.2018. Viitattu 2.1.2020.
5. ↑  Rajagopal, Krishnadas: Legal experts divided over Karnataka Governor’s invitation to Yeddyurappa to form government *The Hindu*.  16.5.2018. Viitattu 2.1.2020.
6. ↑  Karnataka Governor Vajubhai Vala's health stable, discharged after heart surgery *The News Minute*.  30.11.2019. Viitattu 2.1.2020.
**Hallinnollisen agoran temppeli** (aiemmin usein "Isiksen temppeli") on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta temppelistä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta. Temppelin rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Temppeli rakennettiin varhaisella roomalaisella kaudella noin vuonna 50–25 eaa. Se on aiemmin tulkittu Marcus Antoniuksen ja Kleopatran rakennuttamaksi Isikselle ja Dionysokselle omistetuksi temppeliksi, ja siksi se esiintyy usein "Isiksen temppelin" nimellä. Myöhemmin se olisi omistettu keisari Augustukselle. Nykyisin temppeliä on ehdotettu sen sijaan Divus Juliuksen eli jumalaksi kohotetun Julius Caesarin ja Dea Roman eli Rooman kaupungin henkilöitymän temppeliksi niin kutsutun Rhodoslaisen peristyylin sijaan.

Temppeli sijaitsi Efesoksen Hallinnollisen agoran eli Valtion agoran länsiosan keskellä. Se oli peripteraalitemppeli, jonka pitkillä sivuilla oli kymmenen ja lyhyillä sivuilla kuusi pylvästä. Se oli rakennettu podiumille, jonka koko oli noin 28 × 15 metriä.

Temppeli purettiin kokonaan myöhemmän antiikin aikana, ja sen kivet käytettiin muihin rakennuksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Scherrer, Peter (toim.): *Ephesus. New Guide*, s. 92–93. Authorised by Österreiches Archäologisches Institut and Efes Müzesi Selçuk. Graphis Ltd, 2000. ISBN 975-807-036-3.
2. 1 2  Temple of Isis *Ephesus*.  Arkistoitu 8.7.2019. Viitattu 4.11.2019.
**USS Carter Hall** (runkonumero LSD-50) on Yhdysvaltain laivaston vuonna Harpers Ferry -luokan maihinnousualus. Aluksen kotisatamana oli 2016 Little Creek Virginiassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Harpers Ferry -luokka*
Alus tilattiin Avondale Shipyardilta New Orleansista Louisianasta, missä köli laskettiin 11. marraskuuta 1991. Alus kastettiin ja laskettiin vesille 2. lokakuuta 1993 kumminaan Marry Elam Howard entisen apulaislaivastoministerin J. Daniel Howardin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1995.

Palvelus
--------

Alus vastaanotti 3. lokakuuta 1995 Panama Cityn edustalla Floridan rannikolla kaksi LCAC-ilmatyynyalusta, jotka se kuljetti Little Creekiin Virgniaan. Matkalla alus vieraili 5.-10. lokakuuta Key Westissä. Alus saapui 13. lokakuuta tulevaan kotisatamaansa Little Creekiin.

Alus lähti kotisatamastaan toukokuussa 2016 BALTOPS 2016 -harjoitukseen. Matkalla alus pysähtyi Onslow Bayssä, jossa siihen nousi 8. merijalkaväkirykmentin III pataljoona. Se aloitti 2. kesäkuuta kolmipäiväisen laivastovierailun Tallinnassa ennen harjoituksen alkamista. Harjoituksen päätyttyä alus ankkuroitui 17. kesäkuuta Tirpitzhafenin laivastotukikohtaan Kielissä kolmipäiväiselle vierailulle.

Kielistä alus jatkoi Amsterdamiin, jonne se saapui 21. kesäkuuta viipyen kolme päivää ennen matkan jatkamista Norjaan. Alus saapui 26. kesäkuuta Norjaan Haakonsvernin laivastotukikohtaan Bergeniin, missä se viipyi kaksi päivää. Alus pysähtyi 1. heinäkuuta Reyakjavikissä kolmeksi päiväksi ja saapui kotisatamaansa Little Creekiin vielä heinäkuussa.

Alus lähti 29. marraskuuta merelle osallistuakseen lähes kolmen viikon ARG/MEUEX harjoitukseen *USS Bataanin* johtaman maihinnousuosaston mukana. ALus lähti 9. tammikuuta 2017 merelle COMPTUEX-harjoitukseen, mistä se palasi 29. tammikuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  US Carriers - USS Carter Hall
2. 1 2 3 4  US Carriers - USS Carter Hall palvelushistoria

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Carter Hall (LSD-50)** Wikimedia Commonsissa
Abner Doubleday
**Abner Doubleday** (26. kesäkuuta 1819 – 26. tammikuuta 1893) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. 

Hän oli syntynyt Ballston Spassa New Yorkissa. Hän ampui ensimmäisen laukauksen Fort Sumterin puolustuksessa, sodan avaustaistelussa, ja hänellä oli merkittävä rooli Gettysburgin taistelun varhaisvaiheissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 3. helmikuuta 1862 ja hän komensi unionin Virginian armeijan 2. prikaatia. Hän otti osaa myös South Mountainin ja Fredericksburgin taisteluihin. Chancellorsvillessä hän joukkoineen oli lähinnä paikallaan. Gettysburg oli hänen hienoin hetkensä, mutta hänen korvaamisensa George Meadella aiheutti kestävän katkeruuden miesten välillä.

Sodan jälkeen hän sai San Franciscossa Kaliforniassa patentin keksimälleen kaapeliautolle, joka kulkee siellä yhä. New Jerseyssä myöhempinä vuosinaan hän oli merkittävä jäsen ja myöhemmin presidentti teosofisessa seurassa. On myös väitetty, että hän olisi keksinyt baseballin, mutta useimmat historioitsijat tyrmäävät väitteen eikä Doubleday koskaan väittänyt sitä keksineensä.

Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan Mendhamissa ja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaahan Virginiaan.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**USS Barnstable County** (runkonumero LST-1197) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1971 vesillelaskettu Newport-luokan maihinnousualus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Newport-luokka*
Alus tilattiin National Steel and Shipbuilding Companyltä San Diegosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 19. joulukuuta 1970. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1971 kumminaan rouva Mary Ellen Sanders apulaislaivastoministeri Frank P. Sandersin puoliso ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1972 Long Beachissa Kaliforniassa ensimmäisenä päällikkönään Warren R. Ellsworth.

Palvelus
--------

Miehistölle ilmoitettiin aluksen palveluksesta poistosta ja luovutuksesta Espanjan laivastolle vuonna 1993. Luovutus alkoi espanjalaisten vieraillessa aluksella 8. helmikuuta 1994 ja alus aloitti viimeisen purjehduksensa 5. huhtikuuta, kun se saattoi romutettavia sukellusveneitä hinaavia pelastusaluksia USS Recoverya ja USS Grapplea. Alus erkani saatettavistaan 18. huhtikuuta ja vieraili Key Westissä ennen paluuta Little Creekiin 29. huhtikuuta.

Viimeisten Espanjan laivaston sotilaiden saavuttua alukselle 3. kesäkuuta alus poistettiin palveluksesta 29. kesäkuuta Little Creekissä ja luovutettiin vielä samana päivänä Espanjan laivastolle.

Espanjan laivasto
-----------------

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseensa 14. huhtikuuta 1995 nimellä *Pizarro* runkonumerolla L42. Yhdysvaltain hallitus myi aluksen Espanjalle, jolloin se poistettiin Yhdysvaltain laivastorekisteristä 23. heinäkuuta 2002. Espanja poisti aluksen palveluksesta 13. marraskuuta 2009. Alus romutettiin Las Palmasissa Gran Kanarialla vuonna 2014.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  history.navy.mil
**USS Bonhomme Richard** (runkonumero LHD-6) oli Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus, joka poistettiin käytöstä heinäkuussa 2020 syttyneen tulipalon seurauksena.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Wasp-luokka*
Alus tilattiin 11. joulukuuta 1992 Pascagoulasta Ingalls Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 18. huhtikuuta 1995. Alus kastettiin 17. toukokuuta 1997 kumminaan Pennsylvanian kongressiedustaja John P. Murthan puoliso Joyce Murtha. Alus oli 27.-30. tammikuuta 1998 valmistajan koeajoissa ja merivoimien vastaanottokokeissa 16.-18. maaliskuuta. Se otettiin palvelukseen 15. elokuuta 1998 Pensacolan laivastotukikohdassa ilman virallisia seremonioita.

Palvelus
--------

Aluksella syttyi 12. heinäkuuta 2020 San Diegon laivastotukikohdan laiturissa tulipalo alemmall ajoneuvokannella. Palossa loukkaantui 17 merimiestä ja neljä siviilityöntekijää, jotka toimitettiin sairaalaan. Palo saatiin sammumaan neljä päivää myöhemmin. General Dynamics National Steel and Shipbuilding Co. (NASSCO) vastaanotti 10 miljoonan dollarin tilauksen palon ja siihen liittyvien sammutustöiden jälkien korjaamisesta. Työn tuli olla valmis marraskuussa.

Alus poistettiin 15. huhtikuuta 2021 palveluksesta ja alusrekisteristä. Arctic-luokan hinaaja *Nicole Foss* hinasi aluksen Brownsvilleen Texasiin romutettavaksi. Alukset läpäisivät 10.-11. toukokuuta Panaman kanavan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  USS Bonhomme Richards
**Työväen Urheiluliitto ratkaisi miesten pesäpallomestaruuden ensimmäisen kerran vuonna 1930**. TUL:n seurat jatkoivat pitkäpallon pelaamista huomattavasti muita pidempään, mutta 1920-luvun kuluessa nekin pikkuhiljaa omaksuivat pesäpallon. Ensimmäisen TUL:n mestaruuden voitti Helsingin Kullervo.

Ottelut
-------

### Karsintalohko 1

pelattiin Lohjalla 30.5.

| joukkue | Ot. | V | T | H | Juoksut | Pst | HK | LL | HKT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Helsingin Kullervo** | 2 | 2 | 0 | 0 | 32–2 | 4 |  | 13-1 | 19-1 |
| Lohjan Louhi | 2 | 1 | 0 | 1 | 7–18 | 2 |  |  | 6–5 |
| Helsingin Kisa-Toverit | 2 | 0 | 0 | 2 | 6–25 | 0 |  |  |  |

Porin Pyrintö oli ilmoittautunut, mutta ei osallistunut karsintaan.

### Karsintalohko 2

Pelattiin 31.8. Kotkassa

* Kotkan Työväen Palloilijat – Kymin Veikot 11–3

Talikkalan Toverit oli ilmoittautunut, mutta ei osallistunut karsintaan.

### Lopputurnaus

6. - 7.9. Helsingissä

| joukkue | Ot. | V | T | H | Juoksut | Pst | HK | KTP | KuPu | LK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Kullervo | 3 | 3 | 0 | 0 | 57–5 | 6 |  | 19–2 | 14–3 | 24–0 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 3 | 2 | 0 | 1 | 24–28 | 4 |  |  | 10–6 | 12–3 |
| Kuusankosken Puhti | 3 | 1 | 0 | 2 | 27–28 | 2 |  |  |  | 18–4 |
| Lahden Kaleva | 3 | 0 | 0 | 3 | 7–54 | 0 |  |  |  |  |

Kullervon joukkue
-----------------

* Väinö Soininen, lukkari
* Väinö Hellsten
* Uljas Viitasalo, sieppari
* Arvi Heiskanen
* Vilho Palomaa
* Aaro Pantzar
* Reino Niku-Paavola, varavahti
* Kauno Lindroos
* Urho Puittinen

Lähteet
-------

* 
* Lopputurnausjoukkueet yhteiskuvassa
**Urpo Pekka Antero Kangas** (31. elokuuta 1951 Sammatti) on Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori. 

Kankaan vanhemmat ovat rovasti Rainer Kangas ja terveydenhoitaja Eini Pohjolainen. Hän tuli ylioppilaaksi Orimattilan lukiosta 1971 ja valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1975, lisensiaatiksi 1978 ja tohtoriksi 1985, jolloin hän sai myös varatuomarin arvon. Kangas toimi Suomen Akatemian tutkimusapulaisena 1974–1975 ja vanhempana tutkijana 1989–1990. Helsingin yliopiston siviilioikeuden vt. assistenttina hän työskenteli 1976 ja 1977, yksityisoikeuden vt. amanuenssina 1976, yleisen oikeustieteen vt.assistenttina 1977–1978 ja Turun yliopiston yksityisoikeuden apulaisprofessorina 1983–1987. Helsingin yliopiston perhe- ja perintöoikeuden dosentti hän oli 1984–1987, siviilioikeuden apulaisprofessori 1987–1999 ja vt. professori 1988–1989 sekä vuodesta 1999 siviilioikeuden, erityisesti perhe- ja perintöoikeuden professori.  Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Kangas on ollut vuodesta 1994. Hänen erikoisalojaan ovat perintöoikeus, testamenttioikeus, avioliitto-oikeus, henkivakuutus, nimioikeus, lapsioikeus ja holhousoikeus.

Sotilasarvoltaan Kangas on reservin vänrikki (1979). Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on Helena Pikkarainen.

Julkaisuja
----------

* Legal Status of Widowed Persons. A Legal Dogmatic Study on the Extension of the Social Security for Widowed Persons, 1982 (väitöskirja)
* Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: *Suomen jäämistöoikeus I: Perintöoikeus*. 6. uudistettu painos. Helsinki: Alma Talent, 2016. ISBN 978-952-14-2554-7.
* Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: *Suomen jäämistöoikeus II: Testamenttioikeus*. 5. uudistettu painos. Helsinki: Alma Talent, 2015. ISBN 978-952-14-2551-6.
* & Aulis Aarnio: Perhevarallisuusoikeus. 2010

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Veli-Matti Autio: *Suomen professorit. Finlands professorer*. Professoriliitto, 2000. ISBN 951-95189-6-7.  s. 215
2. 1 2  Yhteystiedot - Urpo Kangas, Helsingin yliopisto, viitattu 22.12.2018
3. ↑  Urpo Kangas, cv, sisältää julkaisuluettelon (pdf)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Abisag** (hepr. אֲבִישַג; merkitys tuntematon, ehkä ’jumalallinen isä’) on *Raamatun* hahmo. Hänen kerrotaan olleen naimaton tyttö, josta tuli kuningas Daavidin palvelija ja seuralainen.

*Raamatun* kertomus
-------------------

Ensimmäinen kuninkaiden kirja kertoo, kuinka Daavidista oli tullut vanha ja viluinen mies:

> »Hänen palvelijansa sanoivat hänelle: »Sinulle, herramme ja kuninkaamme, pitäisi etsiä tyttö, neitsyt, joka olisi luonasi ja hoitaisi sinua. Kun hän makaa sylissäsi, sinulla, herramme ja kuninkaamme, on lämmin.» He etsivät kaunista tyttöä kautta koko Israelin ja löysivät sunemilaisen Abisagin. He toivat hänet kuninkaan luo. Tyttö oli hyvin kaunis, ja hän alkoi hoitaa ja palvella kuningasta. Mutta kuningas ei yhtynyt häneen.»   
> (1. Kun 1:2–4.)
> 
> 

Daavidin kuoltua hänen vanhin elossa ollut poikansa Adonia pyysi velipuolensa Salomon äidiltä Batsebalta lupaa naida Abisag. Salomo, josta oli isänsä jälkeen tullut kuningas, oletti Adonian tavoittelevan valtaistuinta ja murhautti tämän.

*Encyclopaedia Judaican* mukaan jakeen 1:4 maininta siitä, ettei Daavid yhtynyt Abisagiin, viestii lukijalle, että Salomo ja Adonia olivat valtaistuimen ainoat perilliset. Mahdollinen vihjaus Daavidin raihnaisuuteen ei ole oleellinen.

Perimätieto
-----------

Jotkut ovat pitäneet Abisagia Laulujen laulun päähenkilönä, "Sulamin neitona". Tämän tulkinnan mukaan Sunem ja Sulam ovat sama asia.

Aggadan mukaan Abisag oli sama sunemilainen, joka tarjosi turvapaikan profeetta Elisalle. Aggada kertoo myös, ettei Abisag ollut puoleksikaan yhtä kaunis kuin Saara. Daavid ei tehnyt Abisagista laillista vaimoaan koska ei halunnut ylittää perinteistä kuninkaalle sallittua vaimojen määrää, joka oli 18. Adonian pyyntö naida Abisag osoitti, että hän tosiaan haaveili kuninkuudesta, sillä vain kuninkaalla oli oikeus avioitua edesmenneen kuninkaan palvelijan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Artom, Elia Samuele: Abishag the Shunammite *Encyclopaedia Judaica*. Encyclopedia.com. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  1. Kun 1:1
3. ↑  1. Kun. 2:13–25
4. ↑  Laul. 7:1
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualusta. Independence-luokan lentotukialuksesta on artikkeli USS Belleau Wood (CVL-24)*

**USS Belleau Wood** (runkonumero LHA-3), lempinimeltään "Devil Dog", oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tarawa-luokka*
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1973. Se laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1977 nimettynä ensimmäisen maailmansodan Belleaun metsän taistelun mukaan ja otettiin palvelukseen 23. syyskuuta 1978 ensimmäisenä päällikkönään T.C. Steele.

Palvelus
--------

*Belleau Wood* aloitti ensimmäisen palvelusrupeamansa tammikuussa 1981. Se pelasti 150 vietnamilaispakolaista, josta miehistö palkittiin mitalilla. Purjehduksen aikana alus osallistui kolmeen sotaharjoitukseen ja vieraili kahdeksassa satamassa.

Se poistettiin palveluksesta 28. lokakuuta 2005. Alus upotettiin lähelle Havaijia sotaharjoituksessa 13. heinäkuuta 2006.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Belleau Wood**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  US Carriers Net - LHA3
**Frans Urpo Rinne** (15. huhtikuuta 1911 Turku – 6. elokuuta 2000 Turku) oli suomalainen maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1968.

Rinteen vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Alfred Rinne ja Hulda Maria Heinonen ja puoliso vuodesta 1937 filosofian maisteri Marja Ilona Uoti. Rinne kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1930 ja valmistui agronomiksi. Hän aloitti 1930-luvun lopulla Varsinais-Suomen maanviljelysseuran kasvinviljelyagronomina ja sotien jälkeen vuonna 1945 osti Halikosta Mikkola-nimisen tilan, jota viljeli päätoimisesti vuoteen 1958. Hän oli Salon Sokeritehdas Oy:n luottamustehtävissä ja Salon seudun maataloustuottajien puheenjohtajana ja paikallisen metsänhoitoyhdistyksen puheenjohtajana. Salon Sokeritehdas Oy:n toimitusjohtajaksi Rinne valittiin vuonna 1958, ja hän jäi eläkkeelle tehtävästä vuonna 1976.

Rinne toimi lisäksi Oy Vehnä Ab:n ja Elintarviketeollisuusliiton hallituksissa sekä useiden paikallisten yritysten hallinnossa ja MTK:ssa. Rinne oli myös Halikon kunnanvaltuutettuna ja kirkkovaltuuston jäsenenä. Jatkosodassa Rinne toimi kotirintamalla Varsinais-Suomen pohjoisen työvoimapiirin piiripäällikkönä.

Myös Urpo Rinteen poika maanviljelijä ja järjestöjohtaja Pekka Rinne sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Urpo Rinne *Biografiasampo*. Viitattu 17.8.2022.
2. 1 2 3  Sokeritehtaan johtajalla oli omaakin viljelykokemusta *Helsingin Sanomat*.  4.9.2000. Viitattu 17.8.2022.
3. ↑  Henttinen, Annastiina: Maanviljelysneuvos Pekka Rinne (1944–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.5.2023.
**USS Charles Ausburne** (runkonumero DD-570) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fletcher-luokka*
Alus tilattiin Consolidated Steel Corporationilta Orangesta Texasista. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1942 kumminaan rouva W. H. Cotten ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään L. K. Reynolds.

Palvelus
--------

Alus lähti Okinawalta 10. syyskuuta 1945 ja saapui 17. lokakuuta Washingtoniin, missä sen miehistö vastaanotti presidentillisen tunnustuksen ansioistaan sodan aikana. Vierailtuaan New Yorkissa alus saapui Charlestoniin Etelä-Carolinaan, missä se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin 18. huhtikuuta 1946.

Zerstörer 6 (D180)
------------------

Alus lainattiin 12. huhtikuuta 1960 Länsi-Saksalle ja Saksan liittotasavallan laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä *Zerstörer 6*.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. London: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  DANFS - USS Charles Ausburne
2. ↑  Whitley, M. J. s. 280
**Abiža** (ven. Абижа, paikallisesti myös *Аби́жка* eli **Abižka**) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

Joen kulku
----------

Joka alkaa kilometri Kuprovštšinan (ven. Купровщина) kylästä koilliseen. Joen alkukilometrit ovat koneellisesti suoraksi kaivettua pelto-ojia ja vasta kolmen kilometrin päässä, joen sukellettua metsään, se alkaa mutkitella siellä luontisesti. Joen pohjoisrannasta pohjoiseen päin on kasvanut suuri asuinalue, joka jää pienen Strukovon (ven. Струково) kulmakunnan pohjoispuolelle. Strukovossa jokeen yhtyy etelästä lyhyt sivuoja ja sen jälkeen joki saapuu Obižan (ven. Обижа) kylään. Joen laajat mutkat johtavat sen Peipsijärven rantaan, jossa sijaitsee joensuun eteläpuolella Molgovon (ven. Молгово) rantakylä. Obižan kylän alapuolelta alkaen virtaa joki viimeiset viisi kilometriä noin 100–150 metriä leveässä jokilaaksossa. Lähellä Peipsijärven rantakosteikon reunaa yhtyy jokeen vielä yksi lyhyt sivuoja.

Valuma-alue ja sivujoet
-----------------------

Abiža sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläpäähin Pihkovanjärven itärantaan. Vesireitti jatkaa järven pohjoispäästä alkavana Narvanjokena pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Abižan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Pihkovan piirissä.

Hallintoalue
------------

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027619 .

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Абижа, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
2. 1 2  Asia on katsottu Internetin karttapalvelusta Google Maps-, Bing-, Yandex- tai GeoMixer-karttapalveluista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abiža (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 19.11.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Абижа
**USS Richard P. Leary** (runkonumero DD-684) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fletcher-luokka*
Alus tilattiin Bostonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 4. heinäkuuta 1943. Se laskettiin vesille 6. lokakuuta kumminaan George K. Crozer III:n puoliso ja otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään Frederick S. Habecker.

Palvelus
--------

Bermudalla järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus lähti Panaman kanavan kautta Pearl Harboriin. Heinäkuussa alus oli saattuepalveluksessa Eniwetokilla ja Saipanilla, mistä se siirtyi tukemaan Peleliun maihinnousua 15. syyskuuta ja Leyten maihinnousua 20. lokakuuta.

Surigaon salmessa 25. lokakuuta käydyssä taistelussa alus laukaisi torpedonsa, ampui alas hyökänneen lentokoneen ja suojasi vaurioitunutta *USS Albert W. Grantia*. Partioidessaan Leytenlahdella 1. marraskuuta aluksen miehistö pelasti 70 *USS Abner Readin* eloonjäänyttä. Lingayeninlahden operaatioissa alus ampui 6. tammikuuta 1945 alas lentokoneen ja oli maihinnousun tulituessa 9. tammikuuta.

Alus oli 19. helmikuuta Iwo Jimalla tulituessa ja Okinawan maihinnousussa 1. huhtikuuta. Se saattoi 6.-7. huhtikuuta vaurioituneen *USS Morrisin* Kerama Rettoon. Vapauduttuaan Okinawan operaatioista alus siirrettiin elokuussa Adakiin Alaskaan. Oltuaan Aleuteilla alus lähti Japaniin Ominatoon, jonne se saapui 8. syyskuuta. Alus lähti 30. syyskuuta Japanista San Diegoon Kaliforniaan.

Kaliforniassa alus määrättiin palveluksesta poistettavaksi ja poistettiin palveluksesta 10. joulukuuta 1946 sekä liitettiin Tyynenmeren laivaston reserviin. Alus luovutettiin 10. maaliskuuta 1959 Japanille.

### JDS Yūgure

Alus hinattiin Japaniin, missä se liitettiin Japanin meri-itsepuolustusvoimiin nimellä *JDS Yūgure* runkonumerolla DD-184. Alus modernisoitiin maaliskuussa 1963, jolloin siltarakenne uusittiin, suurennettiin taistelunjohtokeskusta, asennettiin uudet tutkat ja kolmijalkainen masto.

Lisäksi alukselta poistettiin 5 tuuman tykkitorni No.3, millä laskettiin alusten painopistettä. Alus poistettiin palveluksesta 1974.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  DANFS
2. 1 2  Gardiner 1995 s. 223
**Kalle Viljo Vienola** (17. heinäkuuta 1908 Nurmijärvi – 20. heinäkuuta 1985) oli suomalainen rakennusmestari ja rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Vienolan vanhemmat olivat puhelinteknikko Vilho Herman Vienola ja Ida Arlander ja puoliso vuodesta 1940 Liisa Jalkanen. Vienola valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta vuonna 1937 ja työskenteli sitten rakennusosaston opettajana Tammelan kotiteollisuuskoulussa, piirtäjänä Granitilla ja vastaavana rakennusmestarina Oy Törnqvist & Ekbohmilla. Osallistuttuaan talvisotaan ja jatkosotaan hän toimi puolustusvoimien palveluksessa vastaavana rakennusmestarina, kunnes perusti vuonna 1946 oman rakennusliikkeen.

Vienolan yritys toteutti asuin- ja liike- sekä teollisia ja julkisia kohteita varsinkin Kuopion seudulla, mutta myös muualla Suomessa. Kuopiossa sen kohteita olivat muun muassa linja-autoasema ja Minna Canthin koulu. Vienolan yritys tunnettiin koulujen rakentajana laajemmin, sen rakentamia olivat esimerkiksi Mikkelin tyttölyseo, Siilinjärven keskikoulu, Joensuun seminaari, Oulun yliopiston harjoituskansakoulu, Pielisjärven yhteislyseo, Lieksan kansalaiskoulu, Heinolan keskikoulu, Pohjois-Pohjanmaan keskusammattikoulu ja Pohjois-Karjalan ammattikoulu. Virastotalot yritys rakensi muun muassa Joensuuhun ja Suonenjoelle ja osallistui esimerkiksi Savon Sellun voimalaitoksen rakentamiseen. Vuonna 1966 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Vienola oli aktiivisesti mukana alansa yhteistyössä ja hänet tunnettiin myös ammunnan piirissä. Suomen Ampujainliiton kultaisen ansiomerkin Vienola sai vuonna 1968.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Viljo Vienola *Biografiasampo*. Viitattu 28.3.2022.
2. ↑  50-vuotiaita. *Helsingin Sanomat*, 17.2.1958, s. 6.
Naran kansallismuseo
**Junzō Yoshimura** (jap. 吉村順三, *Yoshimura Junzō*, 1908 Tokio – 11. huhtikuuta 1997) oli japanilainen arkkitehti.

Yoshimura opiskeli Tokion taideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1931. Sen jälkeen hän työskenteli kymmenen vuoden ajan tšekkiläis-amerikkalaisen, Japaniin muuttaneen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistossa kunnes perusti oman toimistonsa vuonna 1941. Hänen tärkeimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Karuizawan kesähuvila (1962), Tokion keisarillinen palatsi (1968), New Yorkin Japan House (1971), Naran kansallismuseo (1973) ja Aichin prefektuurin taideyliopiston kampus (1974). Yoshimuran arkkitehtuurin erityispiirteet nousevat esiin hänen suunnittelemissaan asuinrakennuksissa, joissa asukkaiden tarpeet on asetettu etusijalle. Näissä rakennuksissa Yoshimura käytti perinteisiä materiaaleja ja loi intiimejä, matalia tiloja.

Yoshimura toimi Tokion taideyliopiston opettajana vuodesta 1945 ja professorina vuodesta 1962 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Profile The Japan Architect. Viitattu 16.4.2012.
2. 1 2  Architect Junzo Yoshimura's unique campus in danger *web.me.com*. Viitattu 16.4.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Junzō Yoshimura** Wikimedia Commonsissa

* Junzo Yoshimura Memorial Gallery (japaniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**USS Peleliu** (runkonumero LHA-5) on Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tarawa-luokka*
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 12. marraskuuta 1976. Se laskettiin vesille 6. tammikuuta 1979 kumminaan amiraali Thomas B. Haywardin puoliso Margaret Hayward ja otettiin palvelukseen 3. toukokuuta 1980 ensimmäisenä päällikkönään T. P. Scott.

Palvelus
--------

Alus siirrettiin 8. kesäkuuta 2011 telakalle, missä General Dynamics aloitti 18 miljoonan dollarin modernisointityön. Työn piti valmistua lokakuussa. Alus lähti 21. joulukuuta San Diegosta avomerikokeisiin Kalifornian rannikolle. Aluksella siirrettiin 1. helmikuuta 2012 merijalkaväen VMM-166 laivueen MV-22 Ospreyt.

Alus lähti 7. helmikuuta merelle osallistuakseen viikon kestävään Yhdysvaltain ja Japanin laivastojen Fist 2012 -harjoitukseen San Clemente -saaren edustalla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Peleliu**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  US Carriers - USS Peleliu
2. 1 2 3  US Carriers - USS Peleliun palvelushistoria
**Jelena Nikolajevna Nikolajeva** (ven. Елена Николаевна Николаева, s. 1. helmikuuta 1966 Tšuvassia, Neuvostoliitto) on venäläinen kävelijä, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden.

Neuvostoliittoa edustanut Nikolajeva sijoittui Rooman MM-kisoissa 1987 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi ajalla 44.54. Neljä vuotta myöhemmin Sevillan sisäratojen MM-kisoissa hän oli viides 3 000 metrin ratakävelyssä ajalla 12.09,40. Hän voitti olympiahopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 10 kilometrillä ajalla 44.33. Vuonna 1993 hän voitti kultaa Toronton sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä ajalla 11.49,73 ja käveli Stuttgartin ulkoratojen MM-kisoissa 10 kilometrillä seitsemänneksi ajalla 43.47 ja kävelyn maailmancupissa kolmanneksi samalla matkalla. 1994 hän voitti EM-pronssia Helsingin EM-kisoissa ja 1995 käveli toiseksi kävelyn maailmancupissa ja kolmanneksi Göteborgin MM-kisoissa ajalla 42.20.

Nikolajeva voitti olympiakultaa Atlantan olympialaisissa 1996 10 kilometrillä ajalla 41.49. Seuraavana vuonna hän sijoittui Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyssä yhdeksänneksi ajalla 45.01,90. Hän voitti 1998 Hyvän tahdon kisoissa kultaa 10 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1999 hän käveli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ajalla 1.28.23 ja Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla kahdenneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli viides kävelyn Euroopan cupissa ajalla 1.28.20 ja Münchenin EM-kisoissa 2002 toinen samalla ajalla. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kävelyn maailmancupissa neljänneksi.

Nikolajeva voitti vuonna 2003 kävelyn Euroopan cupin 20 kilometrillä ajalla 1.26.22. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-kultaa Pariisin MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti kävelyn maailmancupin, mutta sijoittui Ateenan olympialaisissa seitsemänneksitoista.

Ennätykset
----------

* 3 000 metrin ratakävely: 12.01,53 (1998)
* 5 000 metrin ratakävely: 20.54,65 (2002)
* 10 000 metrin ratakävely: 43.36,41 (1988)
* 10 kilometrin kävely: 41.04 (1996)
* 20 000 metrin ratakävely: 1.27.49,3 (2001)
* 20 kilometrin kävely: 1.26.22 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jelena Nikolajeva Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**USS Rinehart** (runkonumero DE-196) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa Atlantilla suojaten saattueita.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cannon-luokka*
ALus tilattiin Federal Shipbuilding and Dry Dock Companyltä Newarkista New Jerseystä, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 9. tammikuuta 1944 kumminaan Dorothy Ruth Rinehart ja otettiin palvelukseen 12. helmikuuta ensimmäisenä päällikkönään Partee W. Crouch.

Palvelus
--------

Alus lähti Wakelta 1. joulukuuta 1945 ja se otti kyytiin laivaston henkilöstöä Eniwetokilta kuljetettavaksi Pearl Harboriin, jonne se saapui 14. joulukuuta. Palveltuaan sääaluksena Pearl Harborissa alus lähti 2. helmikuuta kohti Yhdysvaltain länsirannikkoa. Alus käväisi San Pedrossa ennen Panaman kanavan läpäisyä 1. maaliskuuta ja se saapui 7. maaliskuuta Bostonin laivastontelakalle. Alus palasi telakalta 13. huhtikuuta ja se poistettiin palveluksesta 16. huhtikuuta Green Cove Springsissä Floridassa. Alus sijoitettiin 17. heinäkuuta 1946 muodostettuun Yhdysvaltain laivaston Atlantin reservin Floridaan sijoitettuun osaan.

Hr. Ms. De Bitter
-----------------

Vuonna 1950 alus päätettiin luovuttaa Alankomaille osana MDAP-ohjelmaa (engl. *Mutual Defence Aid Program*). Alus siirrettiin uusille omistajille 1. kesäkuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusluettelosta 26. syyskuuta.

Alankomaiden laivasto nimesi aluksen *Hr. Ms. De Bitteriksi* ja se palveli kuusitoista vuotta, kunnes se poistettiin palveluksesta joulukuussa 1967.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  DANFS - USS Rinehart (Arkistoitu – Internet Archive)
Alue Perun kartalla
**Junínin alue** on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan keskiosassa, Andien vuoristossa. 

Alueen pääkaupunki on Huancayo. Sen pinta-ala on 44 410 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 1 232 611 .

Lähteet
-------

1. ↑  Peru: Regions, Agglomerations & Cities Citypopulation

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Junínin alue** Wikimedia Commonsissa

Perun lippuPerun alueet ja niiden pääkaupungit
**Amazonas:** Chachapoyas
**Ancash:** Huaraz
**Apurímac:** Abancay
**Arequipa:** Arequipa
**Ayacucho:** Ayacucho
**Cajamarca:** Cajamarca
**Callao:** Callao
**Cusco:** Cusco
**Huancavelica:** Huancavelica
**Huánuco:** Huánuco
**Ica:** Ica
**Junín:** Huancayo
**La Libertad:** Trujillo
**Lambayeque:** Chiclayo
**Lima:** Huacho
**Liman metropolialue:** Lima
**Loreto:** Iquitos
**Madre de Dios:** Puerto Maldonado
**Moquegua:** Moquegua
**Pasco:** Cerro de Pasco
**Piura:** Piura
**Puno:** Puno
**San Martín:** Moyobamba
**Tacna:** Tacna
**Tumbes:** Tumbes
**Ucayali:** Pucallpa
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston monitoria. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Roanoke** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Colorado-luokan potkurifregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Colorado-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin Norfolkin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1855 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1857 päällikkönään John B. Montgomery.

Palvelus
--------

Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Kotilaivueen lippulaivaksi. Aluksen ensimmäisenä tehtävänä oli tuoda Yhdysvaltoihin entinen Nicaraguan presidentti William Walker ja 205 hänen kannattajaansa takaisin Yhdysvaltoihin. Alus purjehti 30. toukokuuta 1857 Aspinwalliin Kolumbiaan, mistä se palasi 4. elokuuta matkustajat mukanaan. Pian tämän jälkeen alus siirrettiin Bostonin laivastontelakalle, missä se poistettiin palveluksesta 24. syyskuuta.

Alus palautettiin 18. elokuuta 1858 palvelukseen Kotilaivueen lippulaivaksi.

New Yorkissa Novelty Iron Works muutti aluksen monitoriksi. Aluksen tykkikannet leikattiin, jotta vapaakorkeus saatiin laskettua. Aluksen aseistukseksi asennettiin keskilinjaan kolme tykkitornia. Aluksella säilyi savuhormi, mutta takila poistettiin. Aluksen muutostyöt hyväksyttiin 16. huhtikuuta 1863 New Yorkin laivastontelakalla. 31. elokuuta päivätty varusluettelo listaa aluksen aseistukseksi etummaisessa tornissa viidentoista tuuman ja 150 naulan tykit, keskimmäisessä tornissa viidentoista ja yhdentoista tuuman tykit ja perän tornissa yhdentoista tuuman ja 150 naulan tykit.

Avomerikokeissa aluksen raskaat tornit aiheuttivat vaarallista keinuntaa ja aluksen rungon olevan liian heikko kestääkseen tornien painon ja tykkien laukausten aiheuttaman paineen. Alus palautettiin palvelukseen 29. kesäkuuta 1863 ja se sijoitettiin Hampton Roadsin sataman suojaksi, missä tehtävässä se oli sisällissodan päättymiseen saakka.

Alus poistettiin palveluksesta 20. kesäkuuta 1865 New Yorkin laivastontelakalla ja se sijoitettiin reserviin. Aluksen ainoa tehtävä oli olla New Yorkin satama-amiraalin lippulaivana. Alus palautettiin palvelukseen 13. tammikuuta 1874 ja se oli vajaalla miehistöllä reserviin siirtoonsa saakka 12. kesäkuuta 1875. Alus poistettiin alusluettelosta 5. elokuuta 1882 ja myytiin romutettavaksi 27. syyskuuta 1883 Chesterissä Pennsylvaniassa E. Stannard and Companylle Westbrookiin Connecticutiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  history.navy.mil


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Passaic-luokka** | **Yhdysvaltain laivaston monitorit** | Seuraaja:***USS Onondaga*** |
**Nakajima Ki-49 Donryū** (jap. 中島キ49呑龍, suom. *Myrskylohikäärme*, liittoutuneiden raportointinimi *Helen*) oli Nakajiman valmistama keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien pommikone toisessa maailmansodassa. Tyyppi suunniteltiin vanhemman Mitsubishi Ki-21:n korvaajaksi, mutta se oli palveluskäytössä niin keskinkertainen, ettei se ikinä korvannut edeltäjäänsä. Tyyppejä käytettiin toistensa rinnalla. Ki-49:n prototyyppi teki ensilentonsa elokuussa 1939, mutta ensimmäinen sarjatuotanto päästiin käynnistämään vasta elokuussa 1941.

Historia
--------

Brittijoukot tarkastelevat 1945 Jaavalla Kalidjatin lentokentällä Ki-49-pommikoneita.
Nakajima käynnisti Mitsubishi Ki-21:n korvaajaksi kaavaillun Ki-49:n kehittämisen vuonna 1938, ja prototyyppi lensi ensilentonsa seuraavan vuoden elokuussa. Tästä jatkettiin esisarjan arviointeihin, jotka veivät useita vuosia. Sarjatuotantoon päästiin etenemään vasta elokuussa 1941 esitellyn Ki-49-I-alkutuotantomallin myötä. Kahdella 1 250 hevosvoiman (932 kW) Nakajima Ha-41 -tähtimoottorilla varustettua mallia valmistettiin kaikkiaan 129 kappaletta. Alkutuotantomallia seurasi tehokkaammilla moottoreilla, paremmalla panssaroinnilla ja raskaammalla puolustusaseistuksella varustettu Ki-49-II-malli, jota valmistettiin kahtena alatyyppinä kaikkiaan 667 kappaletta. Näiden lisäksi rakennettiin kolme mallitunnuksen Ki-58 saanutta yöhävittäjän prototyyppiä, joissa pommikuorma oli korvattu viidellä vapaasti suunnattavalla 20 millimetrin tykillä ja kolmella 12,7 millimetrin konekiväärillä.

Ki-49 osoittautui palveluskäytössä varsin keskinkertaiseksi, eikä lopulta korvannut Mitsubishi Ki-21:tä, kuten oli alun perin suunniteltu. Konetyyppi siirrettiin sodan loppupuolella toissijaisiin tehtäviin.

Tekniset tiedot (Ki-49-IIa)
---------------------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 8
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&016.050000016,50 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&020.042000020,42 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.02500004,25 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&06530.&&&&006 530 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&011400.&&&&0011 400 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Nakajima Ha-109 14-sylinteristä tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&01118.&&&&001 118 kW (&&&&&&&&&&&01500.&&&&001 500 hv) per moottori

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0492.&&&&00492 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&02950.&&&&002 950 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&09300.&&&&009 300 m
* **Nousuaika:** 13 min 39 s 5 000 metriin

**Aseistus**  

* 1 × 20 mm vapaasti suunnattava tykki yläampumossa
* 1 × 12,7 mm konekivääri etu-, taka- ja ala-ampumoissa
* 1 × 7,7 mm konekivääri molemmissa sivuampumoissa
* 1 000 kg pommeja

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chant, Chris: *II maailmansodan lentokoneet*, s. 256. Suomentanut Kortesuo, Petri. Hämeenlinna: Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5025-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nakajima Ki-49 Donryū** Wikimedia Commonsissa
**Nakdong** tai **Nakdonggang** (kor. 낙동강, hanja 洛東江) on Etelä-Korean pisin joki. Se alkaa Korean niemimaan itäisestä vuoristosta ja virtaa etelään Daegun ja Busanin kaupunkien läpi, kunnes laskee Koreansalmeen Korean niemimaan etelärannikolla.

Reitti
------

Nakdong saa alkunsa Gangwonin maakunnan vuoristoisesta lounaisosasta. Joen leveys vaihtelee muutamasta metristä sen yläjuoksulla useaan sataan metriin lähestyttäessä Nakdongin estuaaria. Nakdong on Pohjois- ja Etelä-Gyeongsangin provinssien tärkein joki, ja siihen laskee vesiä myös osasta Pohjois- ja Etelä-Jeollan provinsseista lännessä. Kaikkiaan Nakdongin valuma-alue on 23384 km2. Nakdongin tärkeimmät sivujoet ovat Yeong, Geumho ja Nam.

Historia
--------

Nakdongin jokilaaksossa on ollut asutusta niin kauan kuin Korean niemimaalla on ollut ihmisiä. Sieltä on löydetty useita neoliittisia asuinpaikkoja.

Kolmen valtakunnan kaudella (100-luvulta eaa. aina 600-luvulle jaa.) Nakdong oli pitkään Gayan konfederaation ja Sillan rajana, kunnes Silla kukisti kilpailevat valtiot. Joki oli tärkeä kulkuväylä myös Sillaa seuranneina Goryeo- ja Joseon-kausina. Kalaa, etenkin makrillia, kuljetettiin jokea pitkin sisämaahan, ja Andongin kaupungista kehittyi Joseon-dynastian aikaan kalan tärkeä kauppapaikka.

Korean sodassa Nakdong-joen laaksossa käytiin taisteluja syksyllä 1950, YK:n joukkojen pyrkiessä pysäyttämään Pohjois-Korean joukkojen etenemisen Busania ja Daegua kohti.

Luonto
------

Nakdongin jokilaaksossa on lukuisia kosteikkoalueita, joista merkittävimpiä ovat Joonamin tekoaltaan kosteikot Changwonin lähellä, ja Upon Ramsar-alue Etelä-Gyeongsangin maakunnassa. Niillä elää runsaasti harvinaisia ja uhanalaisia lajeja, etenkin lintuja kuten siperiantaveja ja silmälasikurkia. Myös Nakdongin estuaari on vesilinnuille merkittävä alue, huolimatta Busanin sataman ja lisääntyvän kaupungistumisen ja rakentamisen vaikutuksista.

Nakdong sivujokineen on tärkeä juomaveden lähde jokilaakson asukkaille. Veden saastuminen asutuksen jätevedistä ja maatalouden huuhtoumista on jatkuva huolenaihe.

Taloudellinen merkitys
----------------------

Pato Andongin kaupungin luona
Joki on purjehduskelpoinen Andongiin asti, mutta nykyään merkittävää jokiliikennettä on ainoastaan Nakdongin alajuoksulla. Joki tarjoaa sen varrella asuville kuitenkin sekä ravintoa (mm. kotiloita ja kissakaloja) että kasteluvettä maatalouteen.

Andongin luona jokeen on rakennettu huomattava vesivoimalaitos, joka on luonut joukon tekojärviä. Näistä Andongjärvi on suurin. Järviin on istutettu basseja, joiden kalastaminen on suosittua.

Lähteet
-------

1. 1 2  Naktong River *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 10.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Upo Wetland Ramsar Sites Information Service. Viitattu 10.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nakdong** Wikimedia Commonsissa
**Tarmo Juhani Pipatti** (s. 4. tammikuuta 1954 Heinola) on heinolalaissyntyinen oikeustieteen kandidaatti, Jyväskylän maalaiskunnan entinen kunnanjohtaja ja Lahden entinen kaupunginjohtaja. Hänen tavoitteenaan Lahden kaupunginjohtajana oli toimeenpanna Lahden strategia yhdessä Lahden kaupunginhallituksen kanssa. Strategian sisällöstä oli alkanut keskustelu ennen vuoden 2004 kunnallisvaaleja.

Lahden kaupunginjohtajana
-------------------------

Kaupunginjohtaja valittiin toteuttamaan Lahden strategiaa, jonka sisällöksi kaupunginjohtaja täsmensi mm. seuraavia asioita:

Elinkeinopolitiikassa tulee pyrkiä seudullistamiseen, mikä tarkoittaa Lahden ja lähikuntien elinkeinopolitiikan keskittämistä aikaisempaa määrätietoisemmin Lahden Seudun Yrityskeskukseen. Merkittävänä nähtiin myös Kiinan kaupan kehittäminen. Lahden kaupunki solmi kiinalaiseen kaupunkiin yhteistyösopimuksen.

Liikenteessä tuli pyrkiä Lahden ja Lahden seudun keskeisen sijainnin hyödyntämiseen Etelä-Suomessa. 

Lahden oikorataan liittyen piti purettaman nykyinen Lahden linja-autoasema ja siirtää linja-autojen kaukoliikenne rautatieaseman yhteyteen ajanmukaiseksi matkakeskukseksi. Tätä ei hyväksytty kustannustensa vuoksi ja siksi, että linja-autoaseman siirtäminen matkakeskukseksi rautatieasemalle olisi edellyttänyt Salpausselän harjun ylittämistä ja tätä pidempää matkaa.

Kehyskuntien verokilpailun neutraloimiseksi Tarmo Pipatti yhdessä vaikeuksissa olevan Nastolan kunnan johtajan Pauli Syyrakin kanssa ehdotti, että Lahden seudun kunnat sopisivat yhteisestä kunnallisveroprosentista työssäkäyntialueen verokilpailun poistamiseksi. Tämän ehdotuksen torjui Hollolan kunnanvaltuuston puheenjohtaja kansanedustaja Juha Rehula, koska Hollola oli etsimässä vielä säästökohteita. Syksyllä 2005 Pipatti ehdotti Lahden kunnallisveroprosentin korotusta 19,75:een, mitä Hämeenlinnassa Lahden kaupungin budjettiseminaarissa olleet kaupunginvaltuutetut jo ehtivät torjumaan. Veroharmonoinnista ei tehty virallista päätöstä kuntien kesken.

Uusi tehtävä
------------

Pipatti erosi Lahden kaupunginjohtajan virastaan marraskuussa 2006. Etelä-Suomen Sanomat ilmoitti 16.11.2006, että Tarmo Pipatti siirtyy Rakennusteollisuus RT:n toimitusjohtajaksi keväällä 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 701. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Tarmo Pipatti lähtee Lahdesta *Etelä-Suomen Sanomat*.  16.11.2006. Viitattu 27.7.2021.

  

Lahden kaupunginjohtajat
Arvi Hällfors (1930–1931) |
Eero H. I. Tammio (1931–1933) |
Paavo Säippä (1933–1938) |
Uuno Takki (1938–1942) |
Olavi Kajala (1942–1967)  

Teemu Hiltunen (1967–1980) |
Seppo Välisalo (1980–1995) |
Kari Salmi (1995–2003) |
Tarmo Pipatti (2003–2007) |
Jyrki Myllyvirta (2007–2018) |
Pekka Timonen (2018–)