recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Joutsan talomuseo** sijaitsee Koiravuoren tilalla, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä Joutsan kirkonkylästä pohjoiseen. Alue on vanhaa piha-aluetta. Koiravuoressa on asuttu vielä 1800 –luvun lopulla. Mikään museoalueen rakennuksista ei ole alkuperäisellä paikallaan, vaan ne on siirretty. Museoalueen rakentaminen alkoi vuonna 1964. 

Museo sijaitsee loivalla mäellä ja pihapiiri on laajuudeltaan noin 1½ hehtaaria. Tuulimylly sijaitsee varsinaisen pihapiirin ulkopuolella.
Joutsan museon päärakennus on entinen Mesiäisen talo Marjotaipaleen kylästä. Talo on tyypillinen suomalainen talonpoikaisrakennus. Talon iästä ja rakentajasta ei ole tarkkaa tietoa. Vanhimman osan, pirtin, ikä on kuitenkin yli 200 vuotta. Aitat saatiin museoalueelle vuonna 1972. Niitä on kaksi, joista toinen on kaksi- ja toinen kolmiosainen. Molemmat ovat matalalle, aivan maan rajaan rakennettuja itäsuomalaiseen tapaan.

Kaksiosainen aitta on rakennettu mahdollisesti vuonna 1711. Kolmiosaisen aitan päädyssä on ruokakello ja vuosiluku 1816. Museon riihi on Joutsan kunnalliskodin entisiä rakennuksia. Riiheen liittyy kylkiäinen, olkien säilytyspaikka. Tallit, ruumentalli ja pahnatalli, sijaitsevat riihen molemmin puolin. Ruumentalli on kaksikerroksinen ja yläkertaan johtaa silta.
Savusauna sijaitsee pihapiirin reunassa. Tämä alkuaan Suonlaidan riihi on rakennettu museon saunaksi vuonna 1974.

Museon tuulimylly on peräisin Säterin tilalta ja se on rakennettu vuonna 1842. Käytössä tuulimylly on ollut noin 60 vuotta sitten (kotiseutuyhdistyksen huomio: 1900 –luvun alkuvuosikymmenillä). 
Alueellisesta sijainnista johtuen museoesineistössä on sekä itä- että länsisuomalaisia esinetyyppejä ja ne ovat peräisin eri puolilta pitäjää.

Joutsan museo pyrkii olemaan toimiva museo. Museoalueella järjestetään vuosittain erilaisia tilaisuuksia. Muun muassa osa Joutsan pitäjäjuhlien, Joutsan Joutopäivien, tilaisuuksista on järjestetty museon alueella.
Kaiken kaikkiaan talomuseo antaa hyvän kuvan perinteisestä joutsalaisesta elämänmuodosta.

Museon hoidosta vastaa Joutsan Kotiseutuyhdistys ry.

Lähteet
-------

* Joutsan Kirja, JYY:n kotiseutusarja N:o 12, toim. Matti Musikka. Jyväskylä 1976.
* Marjatta Rautio: "Joutsan talomuseo".

### Viitteet

1. ↑  Joutsan talomuseo Joutsan kotiseutuyhdistys, joutsankotiseutuyhdistys.com. Viitattu 25.8.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Joutsan talomuseo (Q18346718)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo, paikallismuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Joutsa |
|  |
| koordinaatit | 61°45′29″N 26°06′53″E﻿ / ﻿61.7581°N 26.1148°E﻿ / 61.7581; 26.1148 |
|  |
|  |

 |
Mike Riley
**Mike Riley** (s. 17. joulukuuta 1964) on englantilainen jalkapalloerotuomari. Hän tuomaroi Englannin valioliigan sekä alempien sarjatasojen otteluita. 

Riley aloitti jalkapallotuomaroinnin vuonna 1980 Rotherhamissa. Hän toimi aluksi avustavana tuomarina vuodesta 1989 lähtien ja vuodesta 1994 lähtien päätuomarina Englannin liigatasolla. Valioliigan tuomarina hän on ollut vuodesta 1996 lähtien. Vuodesta 1999 lähtien hän on toiminut tuomarina myös kansainvälisissä otteluissa saatuaan FIFA-statuksen.
Riley on ollut tuomarina muun muassa EM-lopputurnauksessa ja EM- sekä MM-karsinnoissa kuten myös Mestarien liigassa. Vuonna 2002 hän tuomitsi FA Cupin loppuottelun, mikä on yhdelle tuomarille mahdollista vain kerran uralla, ja vuonna 2004 liigacupin loppuottelun.

Tilastoja
---------

*Lähde: Soccerbase*

| Kausi | Ottelut | Keltaiset kortit | Keltaiset kortit /ottelu | Punaiset kortit | Punaiset kortit /ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1997/1998** | 28 | 87 | *3,11* | 3 | *0,11* |
| **1998/1999** | 23 | 81 | *3,52* | 7 | *0,30* |
| **1999/2000** | 28 | 93 | *3,32* | 9 | *0,32* |
| **2000/2001** | 36 | 141 | *3,92* | 9 | *0,25* |
| **2001/2002** | 31 | 117 | *3,77* | 19 | *0,61* |
| **2002/2003** | 33 | 105 | *3,18* | 7 | *0,21* |
| **2003/2004** | 38 | 130 | *3,42* | 6 | *0,16* |
| **2004/2005** | 39 | 117 | *3,00* | 11 | *0,28* |
| **2005/2006** | 42 | 147 | *3,50* | 13 | *0,31* |
| **2006/2007** | 43 | 145 | *3,37* | 13 | *0,30* |
| **2007/2008** | 37 | 124 | *3,35* | 6 | *0,16* |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Esittely Englannin liigan sivuilla
2. ↑  Rileyn haastattelu Englannin jalkapalloliiton sivuilla
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Susan Dunklee** (s. 13. helmikuuta 1986) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä. Hän aloitti uransa ampumahiihtäjänä vuonna 2008. Hänen valmentajansa on Armin Auchentaller. Aiemmin häntä valmensi suomalainen Jonne Kähkönen.

Dunklee saavutti Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa yhteislähdössä ja oli normaalimatkalla kuudes.Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sai hopeaa pikakilpailussa. Hän sijoittui normaalimatkalla viidenneksi Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012. Nämä kaikki laskettiin myös maailmancupin tuloksiin. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli yhteislähtökilpailun 11:s ja pikakilpailun 14:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui pikakilpailussa kahdeksanneksi, takaa-ajossa kymmenenneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi. .

Maailmancupin osakilpailuissa Dunklee on ollut kuudesti palkintokorokkeella. Maaliskuussa 2014 hän oli Oslon pikakilpailussa kolmas, helmikuussa 2016 Presque Islen pikakilpailussa toinen, joulukuussa 2016 Nové Měston pikakilpailussa kolmas, helmikuussa 2017 Hochfilzenin MM-yhteislähdössä toinen, maaliskuussa 2018 Oslon takaa-ajossa kolmas ja helmikuun 2020 Anterselvan MM-pikakilpailussa toinen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa Dunklee on ollut parhaimmillaan kymmenes kaudella 2016–2017.

Dunklee saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia pariviestissä 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Dunklee *Team USA*. Viitattu 6.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Susan Dunklee *IBU Datacenter*. IBU. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Susan Dunkleen blogi
Vaikkua pumpulipuikon päässä.
**Vaikku** eli **korvavaha** on korvakäytävän vahamaista, keltaista eritettä, jonka tarkoitus on suojata korvakäytävää.

Vaikkua syntyy kun korvakäytävän ulomman kolmanneksen ihon talirauhasten ja seruminaalirauhasten eritteet sekoittuvat keskenään. Niiden lisäksi vaikussa on korvakäytävän kuolleita ihosoluja.

Vaikku muodostaa rasvapitoisen ja vettä hylkivän kalvon, joka suojaa korvakäytävää kosteudelta ja epäpuhtauksilta. Ilman vaikkua korvakäytävän iho halkeilisi ja mikrobit pääsisivät tunkeutumaan ihoon ja aiheuttamaan tulehduksen. Vaikussa on bakteereita tuhoavaa lysotsyymi-entsyymiä.

Vaikun koostumus vaihtelee eri väestöillä ABCC11-geenin mutaatioiden johdosta. Eurooppalaisilla ja afrikkalaisilla vaikku on kosteaa ja tahmeaa, mutta itäaasialaisilla, intiaaneilla ja eskimoilla kuivaa. Muissa Aasian osissa ihmisillä esiintyy yhtä paljon kosteaa ja kuivaa vaikkua.

Vaikku poistuu korvakäytävästä normaalisti itsestään. Jos sitä muodostuu liikaa, tai jos se poistuu hitaasti, se saattaa tukkia korvakäytävän. Näin syntynyt vahatulppa voi heikentää kuuloa, aiheuttaa korvaan painon tunnetta ja huminaa, tai johtaa huimaukseen. Näin voi käydä etenkin kun korvaan pääsee vettä ja vaikku turpoaa. Vaha voidaan poistaa korvasta huuhtelemalla, imulla tai instrumentein. Vahatulppa uusiutuu usein.

Korvan kaiveleminen sormella tai vanupuikon työntäminen korvaan voi kiihdyttää vaikun tuotantoa ja kasata vaikun tulpaksi. Myös kuulokojeen käyttö voi lisätä vaikun muodostumista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pekka Karma: Miksi korviin kertyy vaikkua? *Tiede*.  12.2.2007. Viitattu 20.1.2018.
2. 1 2 3 4  Nanna Vium: 6 asiaa, joita et tiennyt vaikusta *Tieteen Kuvalehti*.  21.12.2017. Viitattu 20.1.2018.
3. ↑  Oletko putsannut korvasi väärin vuosikausia? *Ilta-Sanomat*.  25.8.2014. Viitattu 20.1.2018.
**Sarvepalli Gopal** (tamiliksi சர்வபள்ளி கோபால், *Carvapaḷḷi Kōpāl*; 23. huhtikuuta 1923 – 20. huhtikuuta 2002) oli intialainen historioitsija, joka palkittiin maansa toiseksi korkeimmalla siviilipalkinnolla Padma Vibhushanilla vuonna 1999. Akateemisen uransa alussa hän tutki siirtomaahistoriaa, kunnes hänen mielenkiintonsa siirtyi elämäkertojen kirjoittamiseen. Hänen ensimmäinen historiallinen elämäkertansa käsitteli pääministeri Jawaharlal Nehrua, josta hän kirjoitti kolmiosaisen teoksen.

Hän ihaili Nehrua, koska koki tämän edistäneen Intian demokratiaa ja sekularismia, joita hän itsekin piti arvossa. Sekularismin osalta häntä huoletti Intiassa voimistunut uskonnollinen fundamentalismi, jonka hän pelkäsi vaarantavan kansansa yhtenäisyyden. Baburin moskeijan ympärille rakentuneen temppelikiistan osalta hän kirjoitti lausuntoja puolustaakseen sekularismia.

Gopalin isä oli presidentti Sarvepalli Radhakrishnan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historian Dr Sarvepalli Gopal dead *Rediff*.  20.4.2002. Viitattu 21.11.2019.
2. 1 2  Panikkar, K. N.: A great historian: Sarvepalli Gopal, 1923-2002 *Frontline*.  27.4.2002.  Arkistoitu 3.12.2019. Viitattu 21.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Kuš** (myös **Kush**) oli kuningaskunta Nubiassa, nykyisen Sudanin alueella Koillis-Afrikassa vuosina 1069 eaa. – 350 jaa. Kušin pääkaupunkeja olivat Napata ja Meroë.

Nimeä Kuš käyttivät Ylä-Nubiasta jo muinaiset egyptiläiset 18. dynastian aikana.

Kušilaisvaltio syntyi, kun Egyptin uusi valtakunta sortui 1080 eaa. Voimakas Kuš hyökkäsi heikentyneeseen Egyptiin vuonna 728 eaa. kuninkaansa Pijen johtamana ja perusti sinne nubialaisdynastian. Kuš noudatti egyptiläisiä perinteitä, palvoi Amonia ja rakensi pyramidihautoja. Dynastia hallitsi Egyptiä vuoteen 666 eaa. saakka kunnes assyrialaiset hyökkäsivät maahan.

Egyptin faarao Psametik II hyökkäsi vuonna 590 eaa. Kušin pääkaupunki Napataan, minkä jälkeen pääkaupunki siirrettiin Meroëen.

Kušin kuningaskunta lakkasi olemasta vuonna 350 jaa. sen jälkeen kun aksumilaiset olivat hyökänneet sinne 20 vuotta aiemmin ja tuhonneet pääkaupunki Meroën. Jo ennen hyökkäystä kuningaskunnan viljelysmaat ja metsät olivat kärsineet liikakäytöstä ja ehtyneet.

Katso myös
----------

* Kuušilaiset kielet

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Joshua J. Mark: The Kingdom of Kush *Ancient History Encyclopedia*.  26.2.2018. Viitattu 4.3.2018.
2. ↑  Meroe *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 28.3.2016.
3. ↑  Nubia *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 3.3.2018.
4. ↑  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 927. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuš** Wikimedia Commonsissa
Monique Zanetti
**Monique Zanetti** (s. 1961) on ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Zanetti opiskeli Conservatoire à rayonnement régional de Metzissä ja yliopistossa, josta hän sai kandidaatin arvon musiikkitieteessä. Hän aloitti uransa Philippe Herreweghen johdolla La Chapelle Royalessa ja William Christien johdolla Les Arts Florissantsissa. Zanetti on esiintynyt muun muassa Wienn Musikvereinissa, Amsterdamin Concertgebouwissa, Teatro Colónissa, Opéra-Comiquessa ja Brooklyn Academy of Musicissa. Hän on tehnyt monia konserttikiertueita Ranskassa ja esiintynyt suurilla festivaaleilla kansainvälisesti. Zanetti on osallistunut sellaisten säveltäjien kuin Jean-Baptiste Lullyn, Marc-Antoine Charpentierin, Henry Purcellin ja Claudio Monteverdin barokkioopperoiden tuotantoihin. Vanhan musiikin lisäksi Zanetti on esiintynyt muun muassa *Figaron häissä* (Wolfgang Amadeus Mozart), *The Mediumissa* (Gian Carlo Menotti), *Wertherissä* (Jules Massenet), *Pelléas et Mélisandessa* (Claude Debussy) ja *Béatrice et Bénédictissa* (Hector Berlioz). Zanetti on esiintynyt Herreweghen ja Christien lisäksi muiden muassa Christophe Rousset'n, Martin Gesterin, Jean-Claude Malgoiren, Gustav Leonhardtin ja Jérôme Correasin johdolla.

Yksinlauluohjelmiston tulkitsijana Zanetti on esiintynyt sellaisten pianistien ja fortepianistien kuin Patrick Cohenin, Jean-Efflam Bavouzet'n ja Alain Planèsin kanssa. Hän on pitänyt mestarikursseja barokkimusiikista Ranskassa ja ulkomailla. Zanetti on osallistunut kymmeniin albumeihin levytysuransa aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Monique Zanetti ArtistInfo, viitattu 26.4.2023
2. ↑  Monique Zanetti, Soprano Operabase, viitattu 26.4.2023
3. 1 2 3  Monique Zanetti Aeolus Music, viitattu 26.4.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kuzma Filippovitš Filatov** (ven. Кузьма́ Фили́ппович Фила́тов, 14. heinäkuuta 1929 Nuottavaara – 5. toukokuuta 2008 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.

Kuzma Filatov syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Sortavalan finanssiopistosta vuonna 1948. Filatov työskenteli tilintarkastajana ja Karjalan autonomisen tasavallan valtionvarainministeriön ekonomistina. Työn ohella hän opiskeli Neuvostoliiton finanssi- ja talousinstituutissa ja Leningradin puoluekorkeakoulussa.

Filatov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1959. Hän työskenteli Karjalan ASNT:n suunnittelukomitean varapuheenjohtajana vuosina 1967–1968 ja Neuvostoliiton Suomen-suurlähetystön taloudellisena neuvonantajana vuosina 1968–1973. Vuosina 1973–1984 Filatov toimi Karjalan ASNT:n suunnittelukomitean puheenjohtajana.

Filatov oli Karjalan ASNT:n ministerineuvoston ensimmäinen varapuheenjohtajana vuosina 1984–1986 ja tasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja vuosina 1986–1990. Hän oli myös NKP:n aluekomitean byroon jäsen ja Venäjän federatiivisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston kansanedustaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 208. Petrozavodsk: PetroPress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.
2. 1 2  Filatov Kuzma Filippovitš *Imena v istorii karelii*. Viitattu 8.4.2020.
**Saruwagedin lento-onnettomuus 1945** tapahtui 27. maaliskuuta 1945, kun Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien Douglas C-47A-90-DL Skytrain -kuljetuskone katosi matkalla Australian Townsvillestä Uuden-Guinean territorion Finschhafeniin. Sen oletetaan syöksyneen maahan jossakin päin Saruwaged-vuoristoa nykyisen Papua-Uuden-Guinean Moroben provinssissa. Koneessa oli 20 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä, joiden kaikkien oletetaan kuolleen onnettomuudessa.

Onnettomuuskone lähti 16. maaliskuuta 1945 Mindorosta, Filippiineiltä kohti Sydneyä. Se kuljetti lomalle lähteviä sotilaita. 27. maaliskuuta kone oli paluumatkalla Mindoroon kyydissään lomalta palaajia. Se lähti Townsvillestä kello 20.21 kohti Uutta-Guineaa, mutta ei koskaan saapunut perille. Etsinnät alkoivat 29. maaliskuuta. Sekä Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien että Australian kuninkaallisten ilmavoimien koneet etsivät kadonnutta konetta. Myös kaikki lentokentät Townsvillestä pohjoiseen tarkastettiin siltä varalta, että kone olisi tehnyt pakkolaskun. Koneesta ei kuitenkaan löytynyt jälkeäkään.

Koneen arvellaan syöksyneen maahan Kamadarangin kylän takana olevalla vuorialueella. Tuloksettomien etsintöjen jälkeen kaikki koneessa olleet julistettiin kuolleeksi, ja heidän kuolinpäiväkseen on ilmoitettu koneen katoamispäivä, 27. maaliskuuta 1945.

Lähteet
-------

1. ↑  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 17.7.2018. (englanniksi)
2. 1 2  C-47A-90-DL "Windy City" Serial Number 43-16011 Pacific Wrecks. Viitattu 17.7.2018. (englanniksi)
**Monique Lange** (11. syyskuuta 1926 Pariisi – 7. lokakuuta 1996 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän oli naimisissa espanjalaisen kirjailijan Juan Goytisolon kanssa. Häneltä julkaistiin vuonna 1980 laulajatar Édith Piafista kertova kirja *Histoire de Piaf*. Lange kuoli Pariisissa 70-vuotiaana vuonna 1996.

Lähteet
-------

* Obituary: Monique Lange *independent.co.uk*.  4.12.1996. Viitattu 26.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Monique Lange Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Şeref Osmanoğlu** (alun perin **Sheryf El-Sheryf**, ukr. Шеріф ЕЛЬ-Шеріф, *Šerif El-Šerif*, s. 2. tammikuuta 1989 Simferopol) on syntyjään ukrainalainen, nykyään Turkkia edustava kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.

El-Sheryf sijoittui kolmiloikassa viidenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Marrakechissa 2005 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Pekingissä 2006. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa Hengelossa 2007 hän oli kolmiloikassa kuudes. Seuraavana vuonna hän sijoittui Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolmiloikassa yhdeksänneksi ja karsiutui pituushypyn loppukilpailusta. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Ostravassa 2011 tuloksella 17,72, jolla paransi entistä ennätystään 80 senttimetriä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kahdenneksitoista tuloksella 16,38 m. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa tuulituloksella 17,28.

El-Sheryf voitti kolmiloikan sisäratojen Ukrainan-mestaruuden 2011 ja 2012. Hänen halliennätyksensä on 16,81 vuodelta 2012. Pituushypyssä hänen ulkorataennätyksensä on 805 vuodelta 2012 ja halliennätys 782 (2008).

El-Sheryf sai Turkin kansalaisuuden vuonna 2013 ja hän vaihtoi nimekseen Şeref Osmanoğlu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Şeref Osmanoğlu Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Şeref Osmanoğlu *tilastopaja.org*. Viitattu 6.2.2014. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Ukraine’s El-Sheryf shows he’s the new gun in town in the Triple Jump – European U-23 Champs report  18.7.2011. IAAF. Viitattu 20.7.2011. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Monisysteemiatrofia** eli **MSA** (engl. *Multiple System Atrophy*) on keskushermostoa rappeuttava sairaus, jolle ei ole parannuskeinoa. Myöskään sen syytä ei tunneta, mutta se ei ole periytyvä, ja sitä on yhtä paljon sekä miehillä että naisilla.

Tämän sairausnimikkeen alle kuuluvat nykyisin myös muun muassa Shy-Dragerin oireyhtymä, striatonigraalinen degeneraatio ja olivopontoserebellaarinen degeneraatio, kun todettiin, että niiden erilaiset oireet johtuvat hermosolukadon vaihtelevista paikoista.

Parkinsonin tautia muistuttavaa taudin muotoa kutsutaan MSA-P:ksi. Siinä ei useinkaan esiinny lepovapinaa, vaan luonteenomaista on jäykkyys ja jähmeys. Tapauksista 80 prosenttia kuuluu tähän ryhmään. MSA-P:stä ei ole ollut helppo erottaa Parkinsonin taudista. Pikkuaivopainotteisessa MSA-CL:ssa on tyypillistä ataksia, puhehäiriöt ja tasapaino-ongelmat. Dementoituminen on harvinaista, joskin henkiset toiminnot hidastuvat ja muisti heikkenee.

Sairaus etenee Parkinsonin tautia nopeammin ja johtaa kuolemaan noin 6–9 vuodessa. Sairastuneita on Suomessa arvioitu olevan 250–750, mutta tauti saattaa olla alidiagnosoitu.

Taudin keskimääräinen alkamisikä on noin 53 vuotta. Yksi sen selvimpiä varhaisoireita on autonomisen hermoston toiminnan häiriö, minkä näkyvä ilmenemismuoto on alhainen verenpaine pystyasennossa ja pyörtyminen. Elinikä vaihtelee oireiston mukaan, ja esimerkiksi striatonigraali degeneraatio -potilaat voivat elää lähes normaalin eliniän. Heillä levodopa-lääke ei auta, kun taas Shy-Drager-potilaille siitä on hyötyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Monisysteemiatrofia eli MSA Suomen Parkinson-liitto.  Arkistoitu 24.9.2011. Viitattu 14.11.2010.
2. 1 2  Monisysteemiatrofia Suomen Parkinson-säätiö. Viitattu 14.11.2010. [vanhentunut linkki]
**Kosti Kivilahti** (15. marraskuuta 1907 Ahlainen – 11. joulukuuta 1969 Rovaniemen maalaiskunta) oli suomalainen työväenlaulujen säveltäjä ja sanoittaja. Hän erikoistui varsinkin ajankohtaisiin kisällilauluihin, joita hän sepitti yli tuhat. Kivilahden tunnetuimpia lauluja ovat "Taisteluun", "Me nousemme lailla ukkosen" ja "Nuori taistelija". Ne on kaikki levytetty 1970-luvun alussa. Hän on tehnyt myös eräissä levytyksissä käytetyn suomennoksen lauluun "Uralin pihlaja".

Kivilahti oli armeija-aikanaan sotilasmuusikko. Hän opiskeli sotien jälkeen Sibelius-Akatemiassa musiikin teoriaa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa ja palaamaan työelämään. Kivilahti perusti useita työväenkuoroja ja toimi niiden johtajana ja opettajana. Ansiotyönään hän toimi varastonhoitajana ja satamatyöläisenä. Kansandemokraattiseen liikkeeseen sitoutunut Kivilahti toimi ohjelmatyöntekijänä Suomen Kansan Demokraattinen Liiton järjestöissä. Hänen on arvioitu tehneen 1950–1960-luvuilla noin 70 prosenttia Ohjelmatyön lauluista. Alkoholinkäyttönsä ja puheidensa vuoksi Kivilahti ei ollut Suomen Kommunistisen Puolueen vaikuttajien suosiossa, mutta hänellä oli tukijoita Ohjelmatyössä. Viimeksi hän oli Rovaniemen työväenyhdistyksen kuoron johtajana.

Kivilahti kuoli 62-vuotiaana Muurolan sairaalassa ja hänet haudattiin Rovaniemen III hautausmaalle. Hän ei tiettävästi ollut sukua Kaarlo Kivilahdelle, joka vaikutti myös kansademokraattisen liikkeen kisällilaulutoiminnan parissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kosti Kivilahden kuolinilmoitus, *Kansan Tahto* 17.12.1969, s. 2.
2. 1 2 3 4  Pekka Gronow: *Laulukirja – Työväenlauluja kahdeksalta vuosikymmeneltä*, s. 71–73. Tammi, Helsinki 1973.
3. ↑  Haku nimellä "Kivilahti Kosti" (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen äänitearkisto. Viitattu 6.3.2018.
4. ↑  Fenno-levytietokanta (haku sanoilla ’Kivilahti Kosti’). Viitattu 28.11.2022.
5. 1 2  Kosti Kivilahti kuollut, *Kansan Tahto* 16.12.1969, s. 4.
6. 1 2 3  Timo Tuovinen: *Suomalainen työväenlaulu: Kisällilaulajien aikakausi*, s. 395–396. Suomen Rauhanpuolustajat/Rosebud, Helsinki 2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Sean Harland Murray** (s. 15. marraskuuta 1977) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Timothy McGeenä televisiosarjassa *NCIS Rikostutkijat*.

Lapsuus
-------

Murray syntyi Marylandissa Bethesdassa, Washington D.C.:n ulkopuolella. Hän vietti lapsuutensa Coffis Harbourissa, Australiassa. Murrayn äiti Vivienne on amerikkalaisen tuottaja ja käsikirjoittaja Donald Bellisarion neljäs vaimo, mikä tekee Murraysta Bellisarion poikapuolen.

Perhe
-----

Murrayn nuorempi veli Chad W. Murray on NCIS-sarjan tuottaja, ja hänen äitinsä Vivienne esiintyi NCIS:ssä salaperäisenä punatukkana. Murrayn siskopuoli Troian Bellisario esittää NCIS:ssä Sarah McGeetä, Murrayn hahmon Timothy McGeen siskoa.

Murray meni naimisiin 26. marraskuuta 2005 Carrie Jamesin kanssa. Heidän ensimmäinen lapsensa, tytär, syntyi vuonna 2007, ja poika syntyi vuonna 2010.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Miska Kangasniemi** (s. 6. tammikuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.

Seurajoukkueura
---------------

Kangasniemi on Jyväskylän kiekkokoulun kasvatti. Junioriuran jälkeen hän nousi liigamiehistöön kaudeksi 1994–1995. Hän pelasi neljä kautta liigaa JYPissä ennen kuin siirtyi kaudeksi 1998–1999 Tapparaan, jossa vietti seuraavat kuusi kautta. Kaudet 2004–2005 ja 2005–2006 Kangasniemi pelasi Ruotsissa Malmö Redhawksissa. Ruotsista hän siirtyi JYPiin kahdeksi kaudeksi. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi jälleen Tapparaan. Kauden jälkeen Kangasniemi lopetti uransa.

Maajoukkueura
-------------

Kangasniemi on pelannut 12 maaottelua aikuisten maajoukkueessa ja 12 nuorten maajoukkueessa. Nuorten maajoukkuekaudella 1994–1995 hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Kaudella 1996–1997 Kangasniemi pelasi kaksi B-maaottelua. A-maajoukkueeseen hän nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2000–2001 ja pelasi muutaman A-maaottelun sitä seuraavallakin kaudella.

Tilastoja
---------

* 1. ottelu SM-liigassa: 2.10.1994 JYP–TuTo
* 1. syöttöpiste SM-liigassa: 23.10.1994 Ilves–JYP
* 1. maali SM-liigassa: 10.12.1994 JYP–HIFK
* 1. ottelu Tapparassa: 17.9.1998 SaiPa–Tappara
* 1. maali Tapparassa: 6.10.1998 Jokerit–Tappara
* 1. syöttöpiste Tapparassa: 27.10.1998 Blues–Tappara

Omakohtainen kausiennätys SM-liigassa
-------------------------------------

* Eniten pisteitä: 11 pistettä (1999–2000)
* Eniten maaleja: 3 maalia (2003–2004)
* Eniten syöttöjä 8 syöttöä (1999–2000)

Omakohtainen otteluennätys SM-liigassa
--------------------------------------

* Eniten pisteitä: 1+3=4 (2.1.2001 Tappara–Kärpät)
* Eniten maaleja: 1 maali
* Eniten syöttöjä: 3 syöttöä

* 3. pisteen otteluita: 2kpl

Uratilastot
-----------

```
Yht. SM-liiga 	      573    28 + 61 = 89    751 	   53      1 + 5 = 6    69
Yht. Tappara 	         304 	17 + 29 = 46 	387 	      39      1 + 4 = 5    49
Yht. Elitserien 	 48 	1 + 4 = 5 	50 	  					
Yht. Nuorten SM-liiga 	 40 	2 + 3 = 5 	62 	       9      1 + 3 = 4    16
Yht. A-maajoukkue 	 10 	0 + 0 = 0 	14 						
Yht. B-maajoukkue 	  2 	0 + 0 = 0 	0 						
Yht. Nuorten maajoukkue  12 	0 + 0 = 0 	6 	20MM   7      0 + 0 = 0     2
```

Lähteet
-------

* Kangasniemi Tapparan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Miska Kangasniemi lopettaa *Keskisuomalainen*.  23.3.2009. Viitattu 24.10.2016.
Pseudoperipteraalitemppelin pohjakaava.
**Pseudoperipteraali** eli **pseudoperipteros** (m.kreik. ψευδοπερίπτερος) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa on pyritty luomaan aidon peripteraalitemppelin vaikutelma niin, että pitkien sivujen pylväät ovat puolipylväitä eli kiinni naoksen eli ydinrakennuksen seinissä sen sijaan, että seisoisivat vapaina. Lyhyemmillä sivuilla oli yleensä rivi aitoja kokopylväitä ainakin sisäänkäynnin päässä, mutta muutoin myös niillä saattoi olla puolipylväitä.

Pseudoperipteraalitemppeliä edustaa muun muassa Akragaan Olympoksen Zeuksen temppeli. Kaksinkertaisen pylväsrivin tapauksessa pseudoperipteraalia vastaa pseudodipteraali.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ψευδοπερίπτερος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Pseudoperipteros", *Antiikin käsikirja*, s. 468. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 395. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.
4. ↑  Smith, William: "Templum", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*, s. 1104. Boston: Little, Brown and Company, 1859. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pseudoperipteraali** Wikimedia Commonsissa
**Anja Kyllikki Similä** (omaa sukuaan *Suonio*; 18. kesäkuuta 1898 Hiitola – 4. helmikuuta 1938 Valkeakoski) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uraa muun muassa Helsingin, Viipurin ja Tampereen lavoilla sekä muutamassa elokuvassa.

Elämä ja ura
------------

Anja Similän vanhemmat olivat näyttelijä-laulaja Evert Suonio ja näyttelijä Kirsti Suonio. Hänellä oli kolme sisarta: Ida Kaarina (1895), Aatto Antero (1897) ja Martta Johanna (1899). Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1915. Anja Similä kävi Aspin tyttökoulun ja aloitti näyttelijän uransa Viipurin Näyttämöllä vuonna 1917. Suomen Kansallisteatterissa hän näytteli 1919, Tampereen Teatterissa 1922 ja edelleen 1923–1928. Hän opiskeli yhden vuoden Suomen Näyttämöopistossa, lisäksi hän suoritti lauluopintoja Hanna Granfeltin johdolla.

Similän näyttämötaiteellisia tulkintoja olivat muun muassa Eeva (kappaleessa *Kihlaus*), Agnes (*Synti*), Pohjolan tytär (*Lemmin poika*), Anni ja Maija (*Tukkijoella*) sekä Manta (*Olenko minä tullut haaremiin*). Victorien Sardoun näytelmässä *Rouva Suorasuu* hän tulkitsi nimiosan, kuten myös Minna Canthin näytelmässä *Anna-Liisa*.

Suomen Kansallisteatterissa Similä näytteli muun muassa Henrik Ibsenin klassikkokappaleessa *Peer Gynt* (ensi-ilta 26. tammikuuta 1916). Myös hänen vanhemmillaan oli roolit samassa esityksessä.

Similällä oli sivurooli kolmessa elokuvassa 1930-luvulla, muun muassa varhaisessa äänielokuvassa *Aatamin puvussa ja vähän Eevankin*, johon hänen aviopuolisonsa, muusikko Martti Similä sävelsi musiikin.

Viimeksi Anja Similä toimi teatterinjohtajana Valkeakosken näyttämöllä. Hän kuoli helmikuussa 1938 keuhkokuumeeseen.

Filmografia
-----------

* Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931)
* Miehen kylkiluu (1937)
* Karmankolon kuningas (1938)

Lähteet
-------

* Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930

1. ↑  Anja Similä kuollut.  *Helsingin Sanomat*, 6.2.1938, s. 18.
2. 1 2  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, sivu 288
3. 1 2 3  Anja Similä kuollut, Helsingin Sanomat, 06.02.1938, nro 35, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Anja Suonio-Similä Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Milis** (sardiksi *Mìris*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 555 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 72 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Milis** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Anjalan vanha, alkuperäinen koulurakennus, joka purettiin syksyllä 2019.
**Anjalan koulu** on peruskoulun ala-aste Anjalassa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa on noin 120 oppilasta luokilla 1-6. Koulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa Inkeroisissa entisen Anjalankosken lukion tiloissa Inkeroisten yhteiskoulun vieressä, sillä sen vanhassa rakennuksessa oli pahoja sisäilmaongelmia. Koulu sijaitsee Anjalankosken suuralueella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 165 oppilasta.

Anjalan varsinaisen koulun tontti sijaitsee Anjalan kirkonkylällä, Anjalan kirkon vieressä Kymijoen rannalla. Koulurakennus purettiin syksyllä 2019. Koulussa oli myös liikuntasali. Anjalan koulun väistötilat eli entisen Anjalankosken lukion rakennus sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella. Koulun vieressä on Inkeroisten yhteiskoulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Anjalankosken lukion rakennuksessa on myös liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Koulun toiminta siirtyi väistötiloihin vuonna 2016, kun rakennus asetettiin käyttökieltoon. Kouvolan kaupungin alkuperäisten suunnitelmien mukaan Anjalaan piti rakentaa uusi koulurakennus 2020-luvun alussa, mutta marraskuussa 2019 kaupunginvaltuusto päätti, ettei uutta koulua Anjalaan rakenneta.

Anjalan koulu lakkautetaan vuonna 2024, kun uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistuu. Uuteen Inkeroisten yhtenäiskouluun siirtyy lisäksi myös Tehtaanmäen alakoulun oppilaat. 

Käytöstä poistettu sisäilmaongelmainen koulurakennus purettiin syksyllä 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Anjalan koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kouvolassa tehtiin vuoden tärkeimpiä, kuntalaisten palveluihin vaikuttavia päätöksiä: veroprosentti nousee, Valkealan ja Elimäen lukiot suljetaan – Yle seurasi hetki hetkeltä
4. ↑  Inkeroisten monitoimitalo – Kouvolan kaupunki
5. ↑  Kouvolan sanomat 13.11.2018
**Ella Jenkins** (s. 6. elokuuta 1924 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan lapsille tekemästään musiikista, joka kuitenkin on vedonnut myös kouluttajiin ja muihin aikuisiin.

Jenkins varttui Chicagossa ja aloitti ammattimaisen laulajanuransa vuonna 1956. Albumien lisäksi hän on tehnyt kirjoja ja videoita; teoksillaan hän opettaa lapsille monenlaisiin elämänalueisiin sisältyviä asioita lukemisesta maantietoon ja tanssiin. Ajan mittaan Jenkins ryhtyi myös ohjeistamaan lasten opettajia. Kuuluisilla *Adventures in Rhythm* -workshopeillaan hän esitteli näille uudenlaisia ryhmälaulannan ja rytmin tuottamisen metodeja. Vuonna 1999 Jenkins julkaisi jo kolmannenkymmenennen albuminsa Smithsonian Folkways Recordsings -yhtiölle. Albumin nimi on *Ella Jenkins & a Union of Friends Pulling Together*.

Jenkins on päivittänyt tuotantonsa kattamia teemoja ajanmukaisilla tavoilla. Hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa monikulttuurisuuden ja ympäristön kaltaisia aiheita. Vuonna 2017 Jenkins juhlisti kuudettakymmenettä vuottaan Folkways-artistina julkaisullaan *Camp Songs*. Hänelle on myönnetty Grammy-palkinto elämäntyöstään.

Vuonna 2007 Jenkinsin albumi *You'll Sing a Song and I'll Sing a Song* (1966) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic.com: Ella Jenkins
2. ↑  Smithsonian Folkways Recordings: Ella Jenkins - The First Lady of Children's Music
3. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Aivojen toiminnallinen magneettikuvaus (fMRI).
**Lääketieteellinen fysiikka** käsittelee fysiikan lääketieteellisiä sovelluksia. Tärkeimmät fysiikan suorat sovellukset lääketieteeseen ovat lääketieteelliset kuvantamismenetelmät (katso myös: radiologia) ja sädehoito. Epäsuoremmin fysiikka tukee lääketiedettä esimerkiksi löytämällä uusia mittausmenetelmiä, joista mittaus- ja anturitekniikka kehittää fysiologisiin mittauksiin käyttökelpoisia välineitä.

Lääketieteellisen fysiikan alalla sairaaloissa toimii sairaalafyysikoita. Sairaalafyysikot työskentelevät erityisesti säteilyn lääketieteellisen käytön vastuuhenkilöinä sädehoidossa ja käytettäessä radioaktiivisia isotooppeja kuvantamis- tai hoitotarkoituksiin, mutta myös teknisinä asiantuntijoina muun muassa fysiologisissa mittauksissa ja lääketieteellisiä laitteita hankittaessa. Sairaalafyysikon ammatti on Suomessa nimikesuojattu vain Valviran hyväksymän erikoistumiskoulutuksen suorittaneista käytettäväksi. Vastaavia rajoituksia sairaalafyysikon ammatin harjoittamiselle ilman osoitettua pätevyyttä on useissa muissa maissa.

Alalla toimii muun muassa Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys. 
Lääketieteellistä fysiikkaa on mahdollista opiskella muun muassa Itä-Suomen yliopistossa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lääketieteellinen fysiikka**.
* Suomen fyysikkoseura, Lääketieteellisen fysiikan jaosto. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Itä-Suomen yliopiston sovelletun fysiikan laitos

Lähteet
-------

1. ↑  Ammattioikeudet  2.12.2008. Valvira. Viitattu 11.10.2016.
2. ↑  Lääketieteelisen fysiikan maisteriohjelma, Itä-Suomen yliopisto
**Nagan tulipallot** ovat valoilmiö, jota sanotaan näkyvän Mekong-joella Thaimaassa ja Laosissa. Ilmiö on yksi tunnetuimmista haamuvaloista. Mekong-joesta sanotaan nousevan hohtavia, punertavia munanmuotoisia palloja. Pallot nousevat muutaman sadan metrin korkeuteen ennen katoamistaan. Valopallojen määrä vaihtelee, niitä väitetään nähdyn muutamasta kymmenestä tuhansiin yössä.

Tulipalloja havaitaan useimmiten Wan Awk Pansassa lokakuun öinä, mutta niitä on nähty myös helmi-, maalis, huhti- ja toukokuussa ja syyskuussa.

Ilmiön syy on epävarma. On ehdotettu, että se johtuu sedimentissä tapahtuvasta käymisestä.

Ohjelma Thaimaan televisiossa vuonna 2002 ehdotti, että tulipallot olisivat Laosin puolen sotilaiden tulijuova-ammuksia. Tämä aiheutti paikallisten kyläläisten raivoisia vastalauseita, sillä he uskoivat, että pallot sylkee myyttinen lohikäärme Naga. Jopa jotkut vakavasti otettavat olevat sanomalehdet kannattivat teoriaa Naga-lohikäärmeestä.

Valoilmiötä on pyritty hyödyntämään matkailun avulla. Valoilmiöön liittyen on järjestetty jopa festivaaleja.

Lähteet
-------

1. ↑  Phoowadon Duangmee: Let there be lights! (http://web.archive.org)  10.10.2008. Bangkok:  The Nation. Viitattu 5.4.2014. (englanniksi)
**Etăr** on vuonna 1924 perustettu jalkapalloseura Veliko Tărnovon kaupungista Bulgariasta.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1924, kun neljä paikallista seuraa fuusioituivat. Bulgarian korkeimmalle sarjatasolle seuran edustusjoukkue nousi ensi kertaa vuonna 1969, ja pelasi siellä yhtäjaksoisesti lukuun ottamatta aikakausia 1975–1979 ja 1980–1981. Kaudella 1973–1974 joukkue sijoittui sarjassa neljänneksi ja pääsi karsimaan paikasta UEFA-cupiin, missä se kuitenkin putosi Inter Milanolle. Etăr nousi takaisin pääsarjaan vuonna 1979, mutta visiitti jäi vain yhden kauden mittaiseksi.

Vuonna 1985 joukkueen valmentajaksi tuli Georgi Vasilev. Hänen aikanaan seura ylsi historiansa parhaimpiin saavutuksiin, joista kirkkaimpana Bulgarian mestaruus kaudella 1990–1991. Joukkue saavutti lisäksi pronssia vuosina 1989 ja 1990 ja selviytyi vuosina 1990 ja 1991 Bulgarian cupin välieriin. Vuonna 1991 se voitti lisäksi uuden BFS-cupin. Joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa Krasimir Balăkov, Bontšo Gentšev, Tsanko Tsvetanov, Trifon Ivanov, Ilijan Kirjakov, Nikolai Donev ja Emil Dimitrov. 1991–1992 joukkue kohtasi Euroopan cupissa saksalaisen Kaiserslauternin, joka voitti otteluparin yhteismaalein 1–3.

Vasilevin jälkeen päävalmentajaksi tuli hänen kakkosenaan toiminut Stojan Petrov. Joukkue voitti vielä 1995 uuden liigacupin ja oli kahdesti loppuottelussa. Vuonna 1998 joukkue kuitenkin putosi B-liigaan ja vuonna 2000 jäi sarjassa viimeiseksi ja putosi pois ammattilaistasolta.

Vuonna 2002 perustettiin Tărnovoon perustettiin suhindolilaisen Loviko-seuran pohjalta uusi erillinen seura nimeltään PFK Etăr 1924, jolle myönnettiin ammattilaisstatus ja on siitä lähtien pelannut B-liigassa.

### Pelaajia

* Krasimir Balăkov
* Bontšo Gentšev
* Trifon Ivanov
* Tsanko Tsvetanov
* Ilijan Kirjakov
* Angel Tšervenkov
* Valentin Ignatov
* Kiril Ivkov
* Jordan Nikolov
Olavi Vepsäläinen 1960-luvun alussa.
**Olavi Vepsäläinen** (1927 Suonenjoki – 12. syyskuuta 1993) oli suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija, kuvittaja, kuvanveistäjä, taidegraafikko ja arvopaperitaiteilija. Hän debytoi vuonna 1951. 

Vepsäläinen toimi arvopaperitaiteilijana Suomen Pankin setelipainossa vuosina 1952–1968. Hän teki myös paljon runokirjojen kansikuvituksia WSOY:lle 1950- ja 1960-luvuilla. Vepsäläinen on suunnitellut ja piirtänyt kaikkiaan yli 40 suomalaista postimerkkiä. Hänet tunnetaan myös julistetaiteilijana ja postikorttien kuvittajana. Kotinsa, Iloharjun, Vepsäläinen testamenttasi yhdessä vaimonsa Ilma Roponen-Vepsäläisen kanssa Suomen Taiteilijaseuralle. 

Vepsäläinen on näytellyt sivuosassa Edvin Laineen *Nokea ja kultaa* -elokuvassa, taiteilijan roolissa Rauni Mollbergin elokuvassa *Ei koskaan pilanpäin* ja "Eeron" roolissa Ilmari Unhon elokuvassa *"Minä elän"*. Vepsäläinen on ollut tekijänä ja selostajana lyhytdokumentissa "50-vuotta säästäjien hyväksi".

Näyttelyt
---------

Vepsäläinen on osallistunut graafisen taiteen näyttelyihin Sveitsissä, Moskovassa ja Leningradissa. Kotimaassa Vepsäläinen on osallistunut lukuisiin Nuorten, Suomen Taiteilijaseuran, Taidemaalariliiton ja Suomen Taidegraafikoiden vuosinäyttelyihin. Hänen taidettaan on ollut esillä myös Suomen Taideakatemian 3-vuotis näyttelyissä.

Julkinen taide
--------------

Vepsäläinen on tehnyt seinädekoraation "Pieksäristeys" Savon Solmuun Pieksämäelle vuonna 1980. Vepsäläisen taidetta on muun muassa Jyväskylän taidemuseossa, Amos Andersonin taidemuseossa, Helsingin, Lahden, Rauman ja Turun kaupunkien kokoelmissa, Lahden julistemuseossa sekä postin ja pankkien kokoelmissa.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijamatrikkeli
* Metsähallitus: postimerkkejä suojelualueista  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jyväskylän taidemuseo  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Vaski kirjastot ,
* Come to Finland [vanhentunut linkki],
* Katsaus Suomen Taiteilijaseuran ateljeesäätiön historiaan  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen pankin rahamuseo  (Arkistoitu – Internet Archive)
* IMDb
* Elonet
* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Olavi Vepsäläinen
* Suomen taide 1962, julk. Suomen Taiteilijaseura, toim. Taisto Ahtola et al.
* Suomen taide 1964, julk. Suomen Taiteilijaseura, toim. Erik Enroth et al.
* Suomen taiteilijaseura: Kuvataiteilijat 1986, toim. Mauri Faven, Erkki Hirvelä, Jorma Hautala, Reino Laitasalo, Antti Lampisuo, Pirkko Nukari, Maria-Liisa Saastamoinen ja Päivi Lampinen, ISBN 951-95546-3-7; sivu 493

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen kuvittajat-blogi
* Jano runouslehti, numero 2
* Elonet
* Vaeltava viisaus : aforismeja ja ajatelmia vuosituhansien varrelta; Tekijät: Koskenniemi, V.A ; Vepsäläinen, Olavi; WSOY, 1994; 951-0-18165-X (sid.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Olbia** on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Pääosa kunnasta on Sardinian saarella, mutta siihen kuuluu useita pikku saaria, joista suurimpia ovat Tavolara ja Molara.

Nähtävyyksiä
------------

Olbiassa on useita esihistoriallisia nähtävyyksiä. Näitä ovat tornirakennelma eli nuraghe *Riu Molinu* sekä jättiläisen hauta *Su Monte de s'Ape*. Roomalaisten ajoilta on jäljellä akveduktin sekä *S'Imbalconadu*n maatilan jäänteitä.

Liikenne
--------

### Satama

Olbian satama on ollut luonnonsatama, jota kautta Sardiniaan on purjehdittu vuosituhansien ajan. Se on yhä Sardinian tärkeimpiä satamia, jonka läpi kulkee vuosittain 5 miljoonaa matkustajaa ja 6 miljoonaa tonnia rahtia. Satamasta on lauttayhteys Civitavecchiaan, Livornoon sekä Genovaan. 

### Lentokenttä

Kaupungissa on kansainvälinen lentokenttä *Aeroporto di Olbia Costa Smeralda*. 

* Jättiläisen hauta Su Monte de s'ApeJättiläisen hauta Su Monte de s'Ape
* AkveduktiAkvedukti
* Aeroporto di Olbia Costa SmeraldaAeroporto di Olbia Costa Smeralda

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Giro d’Italia 2017
3. ↑  Autorità Portuale Nord Sardegna
4. ↑  Aeroporto di Olbia Costa Smeralda

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Olbia (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone