recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nangolo Mbumba** (s. 15. elokuuta 1941 Olukonda, Lounais-Afrikka) on namibialainen poliitikko, joka nousi helmikuussa 2024 maan presidentiksi Hage Geingobin kuoltua.

Mbumba sai peruskoulutuksen Namibiassa ja kävi korkeakouluja Yhdysvalloissa. Hän suoritti 1971 alemman korkeakoulututkinnon Southern Connecticut State Universityssä ja 1973 biologiasta maisterintutkinnon Connecticutin yliopistosta.

Mbumba opetti 1975–1978 Yhdysvalloissa, ja vuosina 1979–1985 hän työskenteli Angolassa Namibia Education Centressä. Mbumba toimi koulukeskuksen rehtorina, kun hän vuonna 1985 siirtyi politiikkaan. Hän liittyi Swapoon ja toimi sen koulutuksen ja kulttuurin haaran varasihteerinä.

Mbumba nimettiin 1987 Swapon johtajan Sam Nujoman henkilökohtaiseksi sihteeriksi. Namibian itsenäistyttyä 1990 Mbumba johti Walvis Bayn ja saarten yhteishallintoelintä, jonka tarkoituksena oli siirtää myös Walvis Bay Etelä-Afrikalta Namibialle.

Mbumbasta tuli 1993 Namibian maatalousministeri, ja tämän jälkeen hänellä oli useita ministerintehtäviä. Hän oli 1993–1996 maatalous-, vesi- ja maaseudun kehitysministeri, 1996–2003 valtiovarainministeri, 2003–2005 informaatio- ja viestintäministeri, 2005–2010 opetusministeri ja 2010–2012 turvallisuusministeri. Mbumba toimi vuosina 2012–2017 Swapon pääsihteerinä.

Hage Geingob valitsi 2018 Mbumban varapresidentikseen. Hänestä tuli helmikuussa 2024 väliaikainen presidentti, kun Geingob kuoli syöpään. Mbumba ilmoitti virkaanastujaisissaan, ettei aio olla ehdolla myöhemmin samana vuonna pidettävissä vaaleissa. Hän valitsi varapresidentiksi Netumbo Nandi-Ndaitwahin.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Vice President His Excellecny Nangolo Mbumba *GRN Portal*. Government of Namibia. Viitattu 15.2.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Mbumba, Nangolo (RESIGNED) Parliament of the Republic of Namibia. Viitattu 15.2.2024. (englanniksi)
3. 1 2  From school principal to Presidency… The rise and rise of Nangolo Mbumba *New Era Live*.  6.2.2024. New Era Publication Corporation. Viitattu 15.2.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Toivo Ndjebela: A scientist who "wouldn't hurt a fly' *Namibian Sun*.  6.2.2024. Namibia Media Holdings. Viitattu 15.2.2024. (englanniksi)
5. ↑  Jasko Rust: Namibia: What next after President Hage Geingob's death? *DW.com*.  7.2.2024. Deutsche Welle. Viitattu 15.2.2024. (englanniksi)
**Pekanpää** on kylä Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella, noin 17 km etelään Ylitornion kuntakeskuksesta ja 46 km pohjoiseen Tornion keskustasta. Pekanpään eteläosassa sijaitsee yksi Tornionjoen lukuisista koskista Vuennonkoski. Nykypäivänä Pekanpäässä asuu ympärivuotisesti noin 15 henkilöä, mutta loma-aikoina väkiluku kasvaa mökeillä vierailevien henkilöiden vuoksi.

Historia
--------

Pekanpään koulu kuvattuna 20.6.2022
Tornionlaakson keskiaikaisen asutuksen ydinaluetta on ollut Kainuunkylän alue. Pekanpään alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1975. Tämä Kannalan kaivausten tulos osoitti, että lähes tuhat vuotta sitten Pekanpään alueella on ollut asutusta. Arvokkain kaivauksista löytynyt esine on harava, joka todistaa maanviljelyä harjoitetun jo siihen aikaan. Kaivausten kohteena on ollut myös Poikkilahdella sijaitseva Lassheikin pahta. Tutkijat arvelivat, että paikalla olevat kivet ovat muinaiset käräjäkivet. Esihistoriallisena aikana oli Tornionlaakso meren peitossa. Rousuvaaran kalliot ovat muodostuneet jääkausien seurauksena.

Suomen sodan päättyessä vuonna 1809 Suomi oli Ruotsin vallan alainen. Rajaneuvottelut kestivät pitkään, sillä ruotsalaiset olisivat halunneet rajaksi Kemijoen ja silloinen Venäjän keisari Aleksanteri I Kainuunjoen. Kerrotaan, että keisarilla oli syntymäpäivä ja siksi hän heltyi perääntymään alkuperäisestä vaatimuksestaan. Riita pantiin kahtia ja rajaksi tuli Tornionjoki.

Luontopolku
-----------

Pekanpäässä sijaitsee luontopolku, joka on tehty Rousuvaaraan. Sen korkeimmalla kohdalta on näköalat Ruotsin puolelle. Ylhäällä on myös laavu. Polun pituus on n. 1,5 km. Matkan varrella on 13 opastetaulua, joissa on sanoin ja kuvin tietoa Pekanpään historiasta sekä vaaran luonnosta. Luontopolku tehtiin vuosina 1999–2000 Pekanpään kylätoimikunnan aloitteesta. Työn suoritti Lapin ympäristökeskus. Rousuvaara on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi Ylitornion kunnan päätöksellä.

Pekanpään laiturivaihde
-----------------------

*Pääartikkeli: Pekanpään seisake*
Pekanpäässä sijaitsi vuonna 1926 rakennettu rautatieliikennepaikka, jonka kautta kulki sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Seisakkeella sijaitsi asemarakennus, joka purettiin samoihin aikoihin kuin henkilöliikenteen (1967) ja tavaraliikenteen (1968) lakkauttaminen tapahtui. Asemarakennuksen vieressä sijaitsi vesitorni, jonne pumpattiin vettä Lampisenjärvestä. Asemarakennuksen kautta pystyttiin tarvittaessa pumppaamaan vettä junien käyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Historiaa - Pekanpään Ohjelmapalvelu *www.pekanpaanohjelmapalvelu.net*. Viitattu 14.1.2023.
2. ↑  Luontopolku - Pekanpään Ohjelmapalvelu *www.pekanpaanohjelmapalvelu.net*. Viitattu 14.1.2023.
3. ↑  Iltanen Jussi: *Radan varrella - Suomen rautatieliikennepaikat*, s. 241. Karttakeskus, 2011.
**Aapo Aatos Savolainen** (18. joulukuuta 1921 Heinävesi – 10. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnatti.

Savolainen oli talvisodan aikana vartiotehtävissä Lahdessa, kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940 ja palveli jatkosodan alussa 14. divisioonassa Rukajärvellä. Hän valmistui upseeriksi sodan aikana 1943 ja toimi sodan loppuajan panssaritykkikomppanian joukkueenjohtajana Karjalankannaksella. Sodan jälkeen Savolainen oli kouluttajana JR 6:ssa vuonna 1945 ja Hämeen ratsurykmentissä 1945–1948 sekä adjutanttina 1948–1950 ja eskadroonanpäällikkönä 1951–1958. Yleisesikuntaupseeriksi hän valmistui 1958. Hän työskenteli Kokkolan sotilaspiirin esikunnassa toimistopäällikkönä 1958–1959 ja 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1960–1964 sekä osastopäällikkönä 1965–1966. Hämeen Ratsujääkäripataljoonaa hän komensi 1966–1968. Savolainen palveli Kadettikoulun johtajan apulaisena 1968–1971, minkä jälkeen hän oli pääesikunnassa osastopäällikkönä 1971–1974 ja päämajamestarina 1974–1977. Viimeksi hän oli Sotakorkeakoulun johtajana 1977–1980 sekä Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentajana 1980–1981.

Ylennykset: Vänrikki 1941, luutnantti 1942, kapteeni 1948, majuri 1958, everstiluutnantti 1965, eversti 1971, kenraalimajuri 1975, kenraaliluutnantti 1980.

Lähteet
-------

* 
* Reino Mäkelä: Kenraaliluutnantti Aapo Savolainen (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 20.9.1998.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Annen amatsoni** on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva ristiinalaisen monitaiteilija Anne Mäkeläisen urasta ja ajattelusta. Pohjoismaiden laajimmista kalliomaalauksista inspiraatiota ammentaneesta Mäkeläisestä kertova elokuva on taitelijamuotokuva, joka käsittelee myös luovien alojen sirpaleista rahoituspohjaa ja luovien alojen merkitystä aluekehitykselle. 

Elokuva on saanut nimensä Mäkeläisen luotraamasta Astuvansalmen amatsoni -performance-ryhmästä, joka on esiintynyt laajasti kotimaassa erilaisissa tapahtumissa ja vieraillut myös Saksassa ja Itävallassa. Musiikin ryhmän esityksiin ja *Annen amatsoni* -dokumenttielokuvaan on tehnyt RinneRadiosta tuttu muusikko Tapani Rinne.

Elokuva dokumentoi myös Mäkeläisen tekemän kuusimetrisen tilataideteoksen syntyvaiheita. Teos paljastettiin Ristiinan rantatorilla kansainvälisenä kalliotaidepäivänä 9. lokakuuta 2021.

Tuotanto
--------

Käsikirjoittaja-ohjaaja Päivi Kapiainen-Heiskanen sai elokuvan käsikirjoittamiseen henkilökohtaisen apurahan Alfred Kordelinin säätiöltä. *Annen amatsoni* on hänen kuudes dokumenttielokuvansa.

Elokuvaa kuvattiin Astuvansalmella, Mikkelin keskustassa, Sulkavan Linnavuorella, Kouvolan Taidepolku-tapahtuman avajaisissa  sekä Nuolniemen kyläkauppakeskuksessa Mäntyharjun ja Kouvolan rajamailla. 

Elokuvan englanninkielisen käännöksen teki Pekka de Groot.

Julkaisu
--------

Elokuvan kaksoisensi-ilta järjestettiin elokuussa 2023; Mikkelissä Elokuvateatteri Ritzissä lauantaina 5. elokuuta 2023 ja Ilokuvafestivaalilla sunnuntaina 6. elokuuta 2023. Elokuvaa esitettiin myös Mad Saturday -tapahtumassa syyskuussa Mikkelissä ja lokakuussa Ristiinan Setälä-salissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Suomela, Anni: Astuvan Amatsoni pääsee nyt myös valkokankaalle – Päivi Kapiainen-Heiskasen uusi dokumentti saa ensi-iltansa Mikkelissä lauantaina *Länsi-Savo*.  2.8.2023. Viitattu 18.12.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Astuvansalmen amatsoni -kotisivu
* https://www.facebook.com/annenamatsoni Elokuvan Facebook-sivu
* Pitäjänuutiset 4.8.2023
* Ilokuvafestivaali 6.8.2023
* Yle uutisoi tilataideteoksesta 18.10.2021
* IMDb:
**Herman Gabriel Lavonius** (30. syyskuuta 1882 Viipuri – 19. elokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos, joka toimi lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana ja lääketieteellisenä asiantuntijana vakuutusalalla.

Henkilöhistoria
---------------

Herman Lavoniuksen vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Wilhelm Lavonius ja Maria Franziska Westzynthius ja puolisot 1909–1938 Toini Maria Tandefelt ja vuodesta 1942 Eva Elvira Salovaara. Herman Lavoniuksen veljiä olivat vuorineuvos Magnus Karl Lavonius, toimitusjohtaja Wilhelm Alexander Lavonius ja vuorineuvos Robert Johannes Lavonius. Herman Lavonius tuli ylioppilaaksi 1901 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1910, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1912. Lavonius työskenteli ensin useissa eri sairaaloissa ja oli sitten Helsingin yleisen sairaalan kirurgian osaston apulaislääkäri 1912–1915. Vt. lääkintöneuvoksena hän toimi 1915–1918. Suomen sisällissodassa Lavonius oli valkoisen armeijan ylilääkärin apulainen, kenttäsairaalan lääkäri, sotilassairaalan ylilääkäri Punkaharjulla ja Suomenlinnan vankileirin lääkäri. Sodan jälkeen hän oli sosiaalihallituksen lääkäri 1919–1920, lääkintöneuvos 1920–1949 ja lääkintöhallituksen vt. pääjohtaja 1937–1939. Valtion tapaturmalautakunnan lääkärinä hän toimi 1918–1934, vakuutusyhtiö Kansan apulaislääkärinä vuodesta 1925 ja Teollisuuden harjoittajien tapaturmavakuutusyhtiön johtokunnan lääkärijäsenenä 1935–1947. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, kuten vakuutuslääkäriyhdistyksen puheenjohtajuus 1943–1954. Lavonius toimitti Suomen lääkintöasetukset 1917–1942 ja julkaisi alaltaan selvityksiä, tutkimuksia ja muita julkaisuja.

Julkaisuja
----------

* *Suomen lääkintöasetuksia*, 1917–
* *Finland*, 1926 (tilastotietoa Suomesta)
* *Lääkärintodistuksista tapaturmavakuutuksen alalla*, 1937
* *Muistosanoja pääjohtaja Hannes Ryömästä*, 1939
* *Laki ja lääkärintoimi*, 1959
* *Kunnanlääkärilaitoksen 75-vuotishistoria*, 1959

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuka kukin oli (Viitattu 27.9.2020)
2. 1 2  Kuka kukin on 1954, s. 457 (Viitattu 27.9.2020)
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, s. 391.
4. ↑  50-vuotias. Lääkintöneuvos tri. H. Lavonius. *Helsingin Sanomat*, 30.9.1932, s. 6.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Lars Gabriel Branting
**Lars Gabriel Branting** (16. heinäkuuta 1799 Grödinge – 27. maaliskuuta 1881 Tukholma) oli ruotsalainen Gymnastiska centralinstitutet -liikuntaopiston (nyk. *Gymnastik- och idrottshögskolan*) johtaja ja vokaalimusiikin säveltäjä. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan vuonna 1861. Tuleva pääministeri Hjalmar Branting oli hänen poikansa.

Branting syntyi vanhempiensa kolmanneksi lapseksi. Poliisina työskennelleen isän kuoltua äiti elätti perhettä työskentelemällä kaupanpitäjänä. Brantingin molemmat isoveljet kuolivat kouluvuosinaan; kaikki veljekset kärsivät keuhkoihin liittyneistä terveysongelmista. Äiti lähetti Lars Gabrielin Pehr Henrik Lingin vuonna 1813 avaamaan liikuntaopistoon, jossa poika perehtyi miekkailuun, fysioterapiaan, fysiologiaan ja anatomiaan. Näiden lisäksi hän opiskeli kieliä ja musiikkia sekä auditoi anatomian ja fysiologian luentoja Karoliinisessa instituutissa.

Branting seurasi Pehr Henrik Lingiä liikuntaopiston johtajana tämän kuoltua vuonna 1839. Siellä hän työskenteli vuoteen 1862 saakka. Vuodesta 1839 hän oli naimisissa pianisti, akateemikko Emma af Georgiin (1821–1880) kanssa.

Musiikillinen ura
-----------------

Branting oli jo varhain taitava käyrätorvensoittaja, joka esiintyi solistina julkisissa konserteissa. Liikuntakoulussa opiskellessaan hän jätti soittamisen sivuun, mutta ryhtyi säveltämään lauluja sekä solisteille että kuorolle. Tässä hän sai opetusta Eric Jacob Arrhén von Kapfelmanilta. Laulu "Afskedet" on hyvin todennäköisesti sekä Brantingin säveltämä että sanoittama. Sen lisäksi, että Branting oli Lingin opiskelija, hän myös teki musiikkia tämän sanoihin.

Brantingin muihin lauluihin kuuluu pianosäesteinen "Längtan", jonka sanat koostuvat Johan Ludvig Runebergin runon "Den tvivlande" ensimmäisestä säkeistöstä. Kuoroteosten joukossa on "Folkvisa", joka on neliosainen sävellys sekakuorolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Swedish Musical Heritage: Gabriel Branting


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
Victor Cherbuliez
**Victor Cherbuliez** (19. heinäkuuta 1829 Genève, Sveitsi – 2. heinäkuuta 1899 Combs-la-Ville, Ranska) oli ranskalainen romaanikirjailija, dramaturgi, esseisti ja kirjallisuuskriitikko.

Elämäkerta
----------

Cherbuliez syntyi ranskalaisperheeseen, joka oli vuonna 1598 paennut Nantesin ediktiä Sveitsiin. Hän sai kuitenkin Ranskan kansalaisuuden vuonna 1880, kun sovellettiin vuonna 1814 säädettyä lakia suuresta kansalaistamisohjelmasta. Seuraavana vuonna 18. joulukuuta 1815 hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi.

Cherbuliez kirjoitti kolmisenkymmentä romaania, joista suurin osa on nykyisin painunut unohduksiin. Niistä voidaan mainita *Le Comte Kostia* (1863), *Prosper Randoce* (1868), *L’Aventure de Ladislas Bolski* (1869), *Meta Holdenis* (1873) ja *La Ferme du choquard* (1883).

Cherbuliez kirjoitti myös kirjallisuusarvosteluja *Revue des Deux Mondes* -aikakauskirjaan, ja niistä on koottu teokset *Études de littérature et d’art* (1887), *Hommes et choses du temps présent* (1883), *Profils étranges*(1889).

Kuolemansa jälkeen Victor Cherbuiliez haudattiin Montparnassen hautausmaalle Pariisiin.

Cherbuliez'n setä oli yhteiskunnallinen ajattelija Antoine-Élisée Cherbuliez.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Kosto* (*L'idée de Jean Têterol*), suomentanut Väinö Jaakkola. Porvoo: WSOY 1914. Sarja: WSOY 50 pennin kirjoja, n:o 55.
* *Harkitseva tenhotar* (*Meta Holdenis*), suomentanut Mary Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1915. Sarja: Kariston 1 markan romaaneja, n:o 1.
* *Miss Rovel* (*Miss Rovel*), Helsinki: Ahjo 1920. Sarja: Ahjon ajanviete-lukemisto, 30.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cherbuliez ✝.  *Hufvudstadsbladet*, 4.7.1899, nro 176, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.7.2014.
2. ↑  Ranskan akatemiaan....  *Uusi Suometar*, 24.4.1901, nro 94, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.7.2014.
3. ↑  Cherbuliez 1. Antoine Élisée Tietosanakirja osa 1, palsta 1606, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Victor Cherbuliez** Wikimedia Commonsissa

* Ranskan akatemian elämäkertatiedosto (Arkistoitu – Internet Archive). (ranskaksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Jules-Armand Dufaure** | **Ranskan akatemian jäsen Tuoli 21881–1899** | Seuraaja:**Émile Faguet** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tippuri miehellä.Tippuri naisella.
**Tippuri** eli **gonorrea** on seksitauti, jonka aiheuttaa gonokokkibakteeri. Tartunnan voi saada suojaamattomassa seksissä sukuelimiin, peräaukkoon tai suuhun.

Itäminen ja oireet
------------------

Miehellä tippurin itämisaika on 1–5 vuorokautta, naisella 2–3 viikkoa. Tippuritartunta voidaan todeta 5–7 vuorokauden kuluttua tartunnasta ensivirtsanäytteestä, emättimestä tai kohdunsuulta, tarvittaessa peräsuolesta tai nielusta.

Tippurin oireet muistuttavat klamydian oireita. Usein tartunta on kuitenkin oireeton. Miehellä esiintyy tyypillisesti runsasta kellertävää vuotoa virtsaputkesta, virtsaaminen kirvelee, ja virtsaamistarve tihentyy. Hoitamaton tulehdus voi levitä virtsaputkea ylöspäin ja aiheuttaa kuroumia virtsaputkeen. Myös lisäkivestulehdus on mahdollinen.

Naisella voi esiintyä alavatsakipua, epämääräistä valkovuotoa ja kirvelyä virtsatessa. Kohtuun ja munanjohtimiin voi kehittyä sisäsynnytintulehdus, jos infektio nousee sinne kohdunkaulan kanavan kautta. Sisäsynnytintulehdus voi aiheuttaa alavatsakipua, lisääntynyttä valkovuotoa tai veristä tihkuvuotoa, kuumetta sekä kohdun ja sivuelinten aristusta sisätutkimuksissa. Siitä voi seurata lapsettomuutta, kohdunulkoinen raskaus tai pitkittynyttä alavatsakipua.

Nielutippuriin liittyy kurkkukipua tai polttavaa kivelyä suussa. Peräaukkoon saatu tartunta voi aiheuttaa limaista vuotoa ja kirvelyä. Jos bakteeri leviää sormien välityksellä silmiin, se aiheuttaa sidekalvopunoitusta ja märkimistä. Verenkiertoon levinnyt tippuribakteeri voi aiheuttaa niveltulehduksen tai harvinaisen verenmyrkytyksen.

Ehkäisy ja hoito
----------------

Tippuriin ei ole rokotetta, ja sen voi ehkäistä vain käyttämällä aina kondomia kaikenlaisen seksin yhteydessä.

Tippurin hoitona on usean antibiootin yhdistelmä, koska tippurikannat ovat jo tulleet resistenteiksi useille antibiooteille. Lääkityksen jälkeen potilas on viikon ajan selibaatissa, minkä jälkeen hän käyttää seksin aikana aina kondomia, kunnes hänet todetaan parantuneeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Eija Hiltunen-Back: Tippuri *Lääkärikirja Duodecim*.  10.1.2023. Viitattu 27.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tippuri** Wikimedia Commonsissa

* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Gonorrhea (englanniksi)
Tšetšenian homovainoa vastustava mielenosoitus Pietarissa.
**Tšetšenian seksuaalivähemmistöjen vainot** ovat helmikuussa 2017 alkaneita mies- ja naispuolisten homo- ja biseksuaalien pidätyksiä, kidutuksia ja joskus myös surmaamisia Tšetšeniassa. Noin 140 on pidätetty, useimpia näistä kidutettu ja ainakin viisi kuollut kidutuksiin 2017–2019. Virallisesti Ramzan Kadyrovin johtama maa on kiistänyt nämä ihmisoikeusrikkomukset, samoin kuin koko seksuaalivähemmistöjen olemassaolonkin. Kadyrovin mukaan mahdolliset homot tappavat näiden omat perheet. Vainojen syy on homoviha, mutta yhtä hyvin myös uskonto. Homoseksuaalisuuteen suhtaudutaan kansan parissa hyvin kielteisesti Tšetšeniassa: homous häpäisee koko suvun. Homoja ja lesboja on paennut vainojen takia maasta. Hallitus koettaa parhaansa mukaan estää nämä paot.

Tšetšenian homovainot
---------------------

Vuoden 2017 helmikuussa alkoi Tšetšeniasta kantautua tietoja homoseksuaaleina pidettyjen pidätyksistä, kidutuksista ja murhista. Asiasta kertoi mm. Venäjän opposition lehti Novaja gazeta. Tšetšenian ja Venäjän hallitukset kiistivät seksuaalivähemmistöjen vainot. Tšetšenian hallitus väitti, että maassa ei olisi seksuaalivähemmistöjä. Venäjän opposition mukaan Kadyrov pyrki kitkemään homoseksuaalit pois sulkemalla näitä keskitysleireille. Venäjän ulkoministeriön tiedottaja Marija Zaharova sanoi kesällä 2017 Ylen toimittajan Erkka Mikkosen jänistävän, kun tämä ei halunnut lähteä aiheeseen liittyvälle juttumatkalle Tšetšeniaan. Vuonna 2018 homoseksuaaleja pakeni maasta. Venäjän valtiollinen Rossija 24 -kanava kutsui väitteitä Tšetšenian homoseksuaalien vainoista läntiseksi informaatio-operaatioksi. Vuonna 2018–2019 maan viranomaiset pidättivät kymmeniä nais- ja mieshomoseksuaaleja, ja kiduttivat näistä kuoliaaksi ainakin kaksi. Venäjän suosituimmalla sosiaalisella verkkosivustolla VKontaktessa kehotettiin homoseksuaaleja pakenemaan maasta. Tšetšenian hallitus pyrki estämään tämän mm. passeja takavarikoimalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Järjestö: Homovainot jatkuvat Tshetsheniassa – ainakin kaksi surmattu
2. ↑  Yle tapasi Tšetšenian vainoja paenneita homomiehiä – "Korviin kiinnitettiin johdot ja ystävääni kidutettiin sähköiskuin" *Yle Uutiset*. Viitattu 5.6.2017.
3. ↑  Venäläislehti: Tšetšeniassa aloitettu homojen massapidätykset – ainakin kolme kuollutta *Yle Uutiset*. Viitattu 5.6.2017.
4. ↑  Homoseksuaalisuus voi viedä hengen Tšetšeniassa - keskitysleirejä ja kunniamurhia *iltalehti.fi*. Viitattu 5.6.2017.
5. ↑  Venäjän ulkoministeriö jatkaa Ylen toimittajan arvostelua Facebookissa – "Venäjäksi sitä kutsutaan jänistämiseksi" *Yle Uutiset*. Viitattu 5.6.2017.
6. ↑  Gay Chechens flee threats, beatings and exorcism *bbc.com*.  6.4.2018. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
7. ↑  Venäjän valtiollinen televisio otti Ylen toimittajan hampaisiinsa *Yle Uutiset*. Viitattu 6.6.2017.
8. ↑  2 Tortured to Death in New Anti-Gay Purge in Chechnya, Activist Says *The Moscow Times*. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
9. ↑  Järjestö: Tšetšenia aloitti uudet homovainot – kaksi pidätettyä kidutettu hengiltä *Yle Uutiset*. Viitattu 15.1.2019.
**Koréra Koré** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 85 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 19 400 ja kylässä 3 200 asukasta (vuonna 2009).

Koréra Korén kunta rajoittuu luoteessa Nioron piirin Diabiguén, pohjoisessa Baniéré Korén ja Naran piirin Dogofryn, koillisessa Allahinan, kaakossa Diéman piirin Dioumara Koussatan, etelässä Dianguirdén, lounaassa Grouméran ja lännessä Béman kuntiin. Maisemaa leimaa hiekkainen tasanko ja muutamat kukkulat. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 17 kylää ja kuusi pikkukylää. Asukkaista 70 % on soninkeja ja loput maureja ja fulbeja.

Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kalastusta, keräilyä, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Koréra Koréssa ja Diabaguelassa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.

Koulutuspalvelut käsittävät viisi alakoulua, yläkoulun, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja neljä lukutaitokeskusta. Koréra Koréssa ja Diabaguelassa on terveyskeskukset. Vesihuolto kattaa 63 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *Instat*. Viitattu 17.5.2021.
2. 1 2 3 4 5  Commune rurale de Koréra-Koré: Programme de développement économique, social et culturel *Agence de développement régional de Kayes*.  2017.  Arkistoitu 17.5.2021. Viitattu 17.5.2021.
3. ↑  Situation des points d’eau modernes au Mali: Région de Kayes *Atlas des points d’eau modernes du Mali*.  2016. Viitattu 17.5.2021.
**Jake Dennis** (s. 16. kesäkuuta 1995 Nuneaton, Warwickshire) on brittiläinen rata-autoilija.

Ura
---

Jake Dennis in F3 - Hockenheimring 2014.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2005 hän voitti South West Cadet -luokan mestaruuden. Vuonna 2008 Dennis voitti Britannian KF3-luokan mestaruuden. Vuonna 2010 hän voitti sekä MSA Super 1 British Junior Championship- että CIK-FIA U18 World Championship -luokkien mestaruudet. Vuonna 2011 Dennis kilpaili uudessa InterSteps Championship -luokassa voittaen sarjan mestaruuden debyyttikaudellaan. Vuonna 2012 hän kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän ajoi myös kuusi kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan. Samana vuonna hän voitti McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon hyvistä ajosuorituksistaan. Vuonna 2013 Dennis kilpaili täyden kauden Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi.

Vuonna 2014 Dennis siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan saavuttaen kauden aikana kolme kolmossijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2015 Dennis jatkoi Euroopan F3 -sarjassa keräten kauden aikana kuusi voittoa ja kuusi paalupaikkaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2016 Dennis siirtyy GP3-sarjaan Arden International -tallin kuljettajaksi.

GP3-tulokset
------------

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Arden International | ESPFEA7 | ESPSPR4 | AUTFEAKesk. | AUTSPRKesk. | GBRFEA12 | *GBRSPR*9 | *HUNFEA*3 | HUNSPR7 | GERFEA12 | GERSPR6 | BELFEA2 | BELSPR5 | ITAFEA1 | ITAFEA4 | MALFEA6 | *MALSPR*1 | ABUFEA2 | *ABUSPR*4 | 149 | 4. |

Formula 1 -tulokset
-------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | Red Bull Racing | BHR  | SAU  | AUS  | AZE  | MIA  | MON  | ESP  | CAN  | AUT  | GBR  | HUN  | BEL  | NED  | ITA  | SIN  | JPN  | QAT  | USA  | MXC  | SÃP  | LVG  | ABUTD | – | – |

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jake Dennis** Wikimedia Commonsissa

* Jake Dennis Driverdb.com-sivustolla. (englanniksi)
Bramwell Tovey vuonna 2005.**Bramwell Tovey** (11. heinäkuuta 1953 –12. heinäkuuta 2022) oli brittiläinen kapellimestari ja säveltäjä.

Tovey toimi Vancouverin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 2000–2018. Sitä ennen hän oli toiminut Winnipegin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 1989–2000. Vuonna 2019 hänestä tuli Calgaryn oopperan taiteellinen johtaja. Kuollessaan hän toimi Sarasota orkesterin musiikillisena johtajana, Rhode Islandin filharmonikkojen taiteellisena johtajana sekä BBC konserttiorkesterin ja Orchestre Symphonique de Québecin vierailevana kapellimestarina. Hän oli myös usein vierailevana kapellimestarina New Yorkin filharmonikoissa.

Tovey sai Juno-palkinnon parhaasta klassisesta sävellyksestä vuonna 2003. Grammy-palkinnon hän sai yhdessä Vancouverin sinfoniaorkesterin kanssa parhaan klassisen musiikin solistin ja orkesterin yhteisesityksestä vuonna 2008. Tovey sai Order of Canadan kunniajäsenyyden vuonna 2013.

Toveylla todettiin syöpä vuonna 2019, johon hän menehtyi päivä 69-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Grant, Josh: Death of maestro Bramwell Tovey hits home in Vancouver *cbc.ca*.  14.7.2022. Viitattu 18.2.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Bramwell Tovey, Grammy-winning conductor, dead at 69 *cbc.ca*.  13.7.2022. Viitattu 18.2.2024. (englanniksi)
Pianisti Ville Hautakangas (Kuva:Lea Antola)
**Ville Markus Hautakangas** (s. 30. joulukuuta 1978 Lapua*lähde?*) on suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi. 

Tampere Filharmonian pianistina hän on toiminut vuodesta 2002 sekä nykymusiikkiyhtye TampereRaw:n pianistina vuodesta 2010. Tampereen Konservatoriossa ja TAMK/Musiikissa hän on työskennellyt vuodesta 2007 sekä pianonsoiton opettajana että säestäjänä. Muusikontyönsä ohella Hautakangas toimii myös freelance-valo- ja videokuvaajana. Hänen soololevynsä 12 Premieres - Contemporary Finnish Piano Music oli ehdolla vuoden 2023 parhaaksi klassisen musiikin albumiksi Emma Gaalassa 2024.

Levytyksiä
----------

12 Premieres - Contemporary Finnish Piano Music. Alba records 2022. ABCD 519.

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Hautakangas. 12 kantaesitystä pianolle. *Tampere-Talo*. Viitattu 17.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuusi kuvaa pianisti Ville Hautakankaan elämästä Yle Radio 1, 12.11.2023
* Pianisti Ville Hautakankaan projekti on Pirkanmaan lahja koko piano-Suomelle Yle Klassinen, Pia Antikainen 16.1.2023.
**Orpo (Hylätty)** on suomalaisen taiteilijan Albert Gebhardin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1895. Kooltaan työ on 52×66 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se ostettiin heti sen valmistumisvuonna, vuonna 1895.

Albert Gebhardin aihe *Orpo*-maalauksessa oli melko harvinainen maalauksen syntyessä. Hän halusi tuoda siinä esille köyhälistön lapsen kovan osan, minkä hän teki tyylikkäästi ihmisarvoa kunnioittaen, vähäeleisesti, mutta intensiivisesti. Köyhiä kansanihmisiä oli laatukuvana kuvattu aikaisemminkin, mutta Gebhardin työ on selkeästi kantaa ottava.

Albert Gebhard käytti *Orpo*-maalauksessa suuria väripintoja, vaikka tekotapa on muutoin naturalistinen. Hän ikään kuin pelkistää suurpiirteisesti tässä työssä, mitä tapaa hän käytti muulloinkin. Gebhard oli opiskellut Pariisissa vuosina 1890-1891 ja kiinnostunut siellä symbolismista ja syntetistisistä tyylikeinoista. Näitä hän opettelikin. Pelkistävä suurpiirteisyys säilyi sitten pitempään hänen ilmaisussaan, mutta symbolismin vaihe jäi sinällään lyhyeksi.

*Orpo*-maalauksen leveästi sivellyissä tummissa väreissä on nähty yhteyksiä Manet’n varhaisiin töihin. Manet olikin 1890-luvulla nuorten symbolististen taiteilijoiden arvostama esikuva tuon varhaisajan töillään. Niissä hän käytti niukkaa väriharmoniaa ja keskitti eli karsi yksityiskohtia töistään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *näyttelyteos Tuntematon horisontti - Suomen taidetta 1870-1920*, s. 130. artikkelin kirjoittaja Soili Sinisalo. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2000.

Aiheesta muualla
----------------

* Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Orpo.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kiinan Fengyun-1C:n tuhoamista seurannut avaruusromu kuukausi testin jälkeen. Punaisella tunnetut romun kieroradat. valkoisella Kansainvälisen avaruusaseman kiertorata.
**Satelliittintorjunta-ase** (engl. **ASAT**, ***a**nti **sat**ellite activities*) on ase, jolla tuhotaan keinotekoisia satelliitteja. Sodan sattuessa sillä pyritään estämään tai häiritsemään vihollisen viestintää, satelliittipohjaista paikantamista, tiedustelua ja muita satelliitein toteutettuja sotilaallisesti hyödyllisiä toimintoja.
Monesti satelliitintorjunta-ase on ohjus tai toinen satelliitti ("tappajasatelliitti"). Suuren nopeuden vuoksi pelkkä massa ilman erillistä räjähdettä riittää tuhoamaan satellitin (eli kineettinen taistelukärki).

ASAT-aseen käyttö avaruudessa synnyttää suuren määrän avaruusromua. Rajähdyksen seurauksena osa romusta vaihtaa merkittävästi kiertorataansa. Tapahtuman kaoottisen luonteen vuoksi tätä ei voi tarkalleen ennustaa eikä siten riskiä muille kohteille. 

Toistaiseksi ASAT-asetta ei ole käytetty suoranaisessa sodassa. Yhdysvallat, Venäjä (Neuvostoliitto), Kiina ja Intia ovat käyttäneet ASAT-asetta onnistuneesti; tuhoten oman satelliitin demonstraationa.

Satelliitintorjuntakokeita
--------------------------

USAFn F-15 Eagle koelaukaisee satelliittitorjuntaohjuksen.Kylmän sodan aikana Yhdysvallat ja Neuvostoliitto kehittivät ASAT-aseita ja tekivät kokeita niillä.

Kiinan kansantasavalta teki 11. tammikuuta 2007 kokeen, jossa Feng-Yun-sääsatelliitti tuhottiin ballistisen ohjuksen kantamalla kineettisellä kärjellä, joka tuhosi satelliitin 800 km:n korkeudella. Kiinalaiset eivät myöntäneet eivätkä kieltäneet tehneensä koetta. Kyseessä oli ensimmäinen satelliittien tuhoamiskoe sitten 1980-luvun, jolloin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tekivät omia kokeitaan.

Yhdysvallat teki 21. helmikuuta 2008 Tyynellämerellä kokeen, jossa risteilijä USS Lake Erielta laukaistulla SM-3-ohjuksella tuhottiin putoamassa ollut tiedustelusatelliitti. Yhdysvallat väitti satelliitin rakettipolttoaineen aiheuttavan terveyshaittoja. Venäjä ja Kiina pitivät sitä peiteltynä satelliitintorjuntaohjuksen kokeena.

27. maaliskuuta 2019 Intia tuhosi 300 kilometrin polaariradalla olleen satelliitin ASAT-ohjuksella.

15. marraskuuta 2021 Venäjä tuhosi Kosmos 1408 -satelliitin ohjuksella, mikä muodosti avaruusromukentän kiertodoille 300-1100 km. Törmäysuhan vuoksi ISS:n miehistö siirtyi evakointikapseleihin muutaman kierroksen ajaksi.

Katso myös
----------

* Strategic Defense Initiative
* Sotilaallinen satelliitti
* Avaruussodankäynti
* Sotilaallinen avaruustoiminta

Lähteet
-------

1. 1 2  Concern over China's missile test BBC. Viitattu 4.3.2013.
2. 1 2  US missile hits 'toxic satellite' BBC. Viitattu 4.3.2013.
3. ↑  Russia confirms missile test, dismisses U.S. space debris accusations *NBC News*. Viitattu 29.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Soviet satellite killer
* ASAT on Austronautix.com
* Vought Aircraft Industries' page on the ASAT
* Spacedebate.org (Arkistoitu – Internet Archive): Collection of articles, resources, and quotes on the debate over deploying anti-satellite weapons.
**Pohjanmaan kauppakamari** on Pohjanmaan alueella elinkeinoelämän edunvalvojana, kouluttajana ja asiantuntijana toimiva organisaatio. Se on yksi Suomen 19 kauppakamarista.

Pohjanmaan kauppakamarilla on noin tuhat jäsentä, joiden palveluksessa 70% alueen työvoimasta. Toimipisteet löytyvät Kokkolasta, Pietarsaaresta ja Vaasasta.

Pohjanmaan kauppakamarin tärkeimmät vaikuttamisen alueet ovat:

* osaavan työvoiman riittävyys
* alueen vetovoima
* toimiva infrastruktuuri

Yritysten toimintaedellytyksiä kehitetään mm. kannanotoin, lausunnoin, järjestämällä erilaisia tilaisuuksia sekä yhteistyöprojekteilla muiden samaan päämäärään pyrkivien organisaatioiden kanssa.

Pohjanmaan kauppakamarin palvelut
---------------------------------

Kauppakamarilla on viranomaisasema erilaisten asiakirjojen myöntäjänä ja vahvistajana. Tällaisia asiakirjoja ovat esimerkiksi:

* CPD/China-Taiwan Carnet
* Euroopan yhteisön yleiset alkuperätodistukset
* Force majeure -todistukset
* Full confidence -todistukset
* kauppalaskut
* suositukset vientiyrityksille
* tavaran tarkastus
* muut erityistodistukset

Muita palveluita:

* AKA-kiinteistönarvioijat
* ammattikirjat ja KauppakamariTieto
* ansiomerkit
* asiantuntija-artikkelit
* asiantuntijaneuvonta
* junaliput jäsenetuhintaan
* välimiesmenettely

Pohjanmaan kauppakamarin julkaisut
----------------------------------

Uutiskirje lähetetään jäsenistölle yhdeksän kertaa vuodessa.

CB on kaksi kertaa vuodessa ilmestyvä kauppakamarilehti. 

Coastline on Pohjanmaan käyntikortti ja se julkaistaan joka toinen vuosi. Jokainen yritys esitellään ammattilaisten toimittamassa, englanninkielisessä artikkelissa. Yritysartikkeleiden lisäksi julkaisussa on monipuolinen lukupaketti alueen yrityselämästä, mielenkiintoisista henkilöistä ja ajankohtaisista ilmiöistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjanmaan kauppakamarin kotisivu
**Sickening Horror** on kreikkalainen teknistä death metallia sekä progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtye tunnetaan ehkä parhaiten sen entisestä rumpalista George Kolliasista, joka erosi yhtyeestä liityttyään yhdysvaltalaiseen death metal -yhtyeeseen Nile. Yhtyeen ensimmäinen albumi *When Landscapes Bled Backwards* julkaistiin 25. päivä kesäkuuta 2007.

Historia
--------

Yhtyeen perustivat Ateenassa vuonna 2002 George Antipatis, Ilias Daras ja George Kollias. Aluksi yhtye soitti enimmäkseen pelkkää teknistä death metallia ja julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen demonsa. Juuri niihin aikoihin George Bokos soitti yhtyeessä kakkoskitaraa, mutta vain vähän aikaa. Vähitellen yhtyeen kehittyessä musiikissa oli jo kuultavissa pieniä kokeellisen black metallin sekä jazzmusiikin vivahteita. Vuonna 2007 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa *When Landscapes Bled Backwards*. George Kollias erosi Sickening Horrorista vuonna 2007, mutta yhtye päätti kuitenkin jatkaa ilman häntä, ja jo saman vuoden elokuussa saatiin uusi rumpali Jose Theodorakis. Yhtyeen toinen studioalbumi *The Dead End Experiment* julkaistiin 21. elokuuta vuonna 2009.

Jäsenet
-------

* Ilias Daras – bassokitara (2002–), kosketinsoitin (2002–2011)
* George Antipatis – laulu, kitara (2002–)
* Andreas Karayiannis – kitara (2009–)
* Vasilis Antipatis – rummut (2010–)

### Entiset jäsenet

* George Kollias – rummut (2002–2007)
* Giorgos Bokos – kitara (2003)
* John Hades – rummut (2008–2009)
* Alex Zachos – rummut (2009–2010)

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *When Landscapes Bled Backwards*  (2007, Neurotic Records, Willowtip Records)
* *The Dead End Experiment*  (2009, Soulflesh Collector Records)
* {{albumi}|Overflow|2015|Deepsend Records}
* *Chaos Revamped*  (2020, Pathologically Explicit Recordings)

### Demot

* *Promo*  (2003, demo)

Lähteet
-------

* Sickening Horror Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
* Virallinen kotisivu (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (englanniksi)
Niilo Orasmaa vuonna 1963.
**Niilo Yrjö Gideon Orasmaa** (vuoteen 1906 **Österman**; 13. heinäkuuta 1889 Tampere – 9. syyskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.

Orasmaan vanhemmat olivat kauppias Mauritz Alexander Österman ja Mathilda Sofia Wennerblom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian maisteriksi 1924.

Orasmaa oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1921 lähtien. Hän oli lähetystösihteerinä Tallinnassa 1925–1928, poliittisen ja kaupallisen osaston apulaispäällikkönä 1928 ja vt. päällikkönä 1929, asiainhoitajana Madridissa ja Lissabonissa 1929–1933, ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaispäällikkönä 1933 sekä talouspoliittisen osaston päällikkönä 1933–1937. Hän oli myös kauppasopimuskomitean 2. sihteerinä 1922–1924, 1929 sekä 1933–1937.

Orasmaa oli lähettiläänä Buenos Airesissa, Montevideossa ja Santiagossa 1937–1945, Rio de Janeirossa 1946–1950 sekä Belgradissa ja Ateenassa 1953–1956. Hän hoiti välillä 1951–1953 ulkoministeriön poliittisen osaston päällikön tehtäviä virkaa tekevänä.

Niilo Orasmaan käsikirjoituskokoelma on Tampereen yliopiston kirjastossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita. (Maksullinen artikkeli.) *Helsingin Sanomat* 12.9.1970. Viitattu 12.3.2018.
2. 1 2 3  *Kuka kukin on 1954*, s. 599. Projekt Runeberg.
3. ↑  Tampereen yliopiston kirjaston käsikirjoitusarkiston kohdehenkilöluettelo. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Esko Ilmari Ylinen** (s. 3. joulukuuta 1947 Alahärmä) on HalpaHalli-myymäläketjun perustaja ja pääomistaja.

Esko Ylinen on hengelliseltä taustaltaan baptisti.

Esko Yliselle myönnettiin 2001 kauppaneuvoksen arvonimi ja 4. joulukuuta 2008 Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki.

Yksityiselämä
-------------

Esko Ylinen syntyi Alahärmän Björkholman kylässä. Ylinen on Arvi Ylisen ja Emilia Ylisen kahdeksasta lapsesta viides. 11-vuotiaana Esko aloitti työskentelyn minkkitarhalla Jepualla. 17-vuotiaana hän ilmoittautui vapaaehtoisena varusmiespalvelukseen.

Vuonna 1966 Esko lähti veljensä Pentin apupoikana oppimaan kulkukaupan niksejä. Viikkoa myöhemmin Esko aloitti itsenäisen kulkukauppiaan työn. Vuonna 1967 Ylinen perusti Ylihärmään Halpamyynti-nimisen liikkeen. Vuonna 1969 Ylinen perusti HalpaHallin Kokkolaan.

Ylinen meni naimisiin 1960-luvun lopulla. Avioliitto päätyi eroon keväällä 1974. Avioliitosta syntyi tytär, Minna. Elokuussa 1974 Ylinen meni naimisiin Anna-Liisa-nimisen naisen kanssa. Yksi heidän lapsenlapsistaan on videobloggaaja Sara Maria Forsberg. Ylinen tuli uskoon vuonna 1977 helluntaisaarnaaja Niilo Yli-Vainion pitämien laajojen herätyskokousten myötä. Hän kävi kasteella ja liittyi Kokkolan baptistiseurakuntaan, jonka toimintaan hän on osallistunut siitä lähtien.  Ylinen on ollut sittemmin aktiivisesti kehittämässä Kaustisen ja Pietarsaaren baptistiseurakuntien toimintaa.

Lähteet
-------

* Hippo Taatila: *Talo, jonka Esko rakensi*. Otava 2019.

### Viitteet

1. 1 2 3  Harri Turunen: Kauppaneuvos Esko Ylinen (1947–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 11.5.2013
2. ↑  Puustinen, Terho: Talouselämä: Herra on minun pomoni *Aamulehti*. Viitattu 1.2.2008. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Keskipohjanmaa: Itsenäisyyspäivän kunniamerkit 2008 *Keskipohjanmaa*.  Arkistoitu 12.12.2017. Viitattu 18.3.2009.
4. ↑  Taatila 2019, s. 10
5. ↑  Taatila 2019, s. 14
6. ↑  Taatila 2019, s. 15
7. ↑  Taatila 2019, s. 18
8. ↑  Taatila 2019, s. 19
9. ↑  Taatila 2019, s. 26
10. ↑  Taatila 2019, s. 58
11. ↑  Taatila 2019, s. 61
12. ↑  Elina Kirssi: Tiesitkö? Hollywoodiin matkanneella "kielinaisella" yllättävä tausta *Iltalehti*.  1.4.2014. Iltalehti. Viitattu 4.5.2014.
13. ↑  Taatila 2019, s. 67
14. ↑  Etusivu *kansallisbiografia.fi*. Viitattu 18.2.2024.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Galapagosinalbatrossi** (*Phoebastria irrorata*) on ainoa tropiikissa pesivä albatrossilaji. Lajin kuvaili ja nimesi Osbert Salvin vuonna 1883.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun vartalon pituus on 84–94 cm, siipien kärkiväli keskimäärin 2,27 m ja paino keskimäärin 3,4 kg. Lajin päälaki ja niska ovat kermanvaaleat, kaula ja naama valkoiset sekä muu vartalo ruskea. Nokka on kirkkaankeltainen ja suurikokoinen. Koivet ovat vaaleansinertävät.

Esiintyminen
------------

Laji pesii vain Españolan saarella Galápagossaarilla sekä mahdollisesti Isla de la Platalla Ecuadorin rannikolla. Españolan populaatio on kasvanut 1970-luvun alun 12 000 parista 15 600–18 200 pariin 1994. Vuonna 2001 laskettiin saarelta vähintään 34 694 yksilöä. Isla de la Platalla pesii korkeintaan 10–20 paria. Pesimäajan ulkopuolella laji vaeltelee Perun ja Ecuadorin rannikolla Perunvirran tuottaman runsaan ruokapöydän ääressä. Laji on äärimmäisen uhanlainen.

Elinympäristö
-------------

Kivikkoinen ja pensaikkoinen Españolan saari.

Lisääntyminen
-------------

Muninta tapahtuu huhti-toukokuussa ja keskimääräinen hautomisaika on 65 päivää. Molemmat emot hautovat vuorotellen. Emoilla on erikoinen tapa siirtää munaa runsaan viikon välein niin, että haudonnan lopulla muna sijaitsee keskimäärin 3–4 metrin päässä alkuperäisestä pesästä. Käyttäymisen syytä ei varmuudella tunneta. Munien siirtely aiheuttaa pesätappioita, sillä usein muna vierähtää kiven koloon tai halkeamaan, josta emo ei saa sitä poistettua.

Ravinto
-------

Galapagosinalbatrossi syö pääasiassa kalaa, kalmareita ja äyriäisiä.

Lähteet
-------

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8.
* Galapagosinalbatrossi (Phoebastria irrorata) *BirdLife species factsheet*.  (englanniksi)
* Kuvia

### Viitteet

1. 1 2  BirdLife International: *Phoebastria irrorata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 16.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Tutkimus munien siirtelystä


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Phoebastria irrorata | 
* Wikidata: Q735296
* Wikispecies: Phoebastria irrorata
* ADW: Phoebastria\_irrorata
* ARKive: phoebastria-irrorata
* Avibase: 1BC289CB4D3D322D
* BirdLife: 22698320
* CoL: 4GK9L
* CMS: phoebastria-irrorata
* BOW: wavalb
* eBird: wavalb
* GBIF: 2481379
* iNaturalist: 4143
* IRMNG: 11346299
* ITIS: 562021
* IUCN: 22698320
* NBN: NHMSYS0000533967
* NCBI: 54022
* Neotropical: wavalb
* OBIS: 344105
* SeaLifeBase: 81744
* WoRMS: 344105
* Xeno-canto: Phoebastria-irrorata

 |
|  |
| Diomedea irrorata | 
* Wikidata: Q109578144
* CoL: 36B3T
* GBIF: 5229295
* ITIS: 174527

 |

 |
Rock 20b
**Rock 20** on ahvenanmaalaisen veneveistämö Birka Marinin 1970-luvulla valmistama lasikuiturunkoinen purjevene. Nimen sanotaan viittaavan Fastnet Rock-nimiseen majakkaluotoon Irlannin eteläkärjessä. Rock 20 on suunniteltu esimerkiksi pienen perheen matkapurreksi ja tilat ovatkin veneen kokoon nähden kohtuulliset. Rockille tyypillistä ovat pyöreäreunainen *valaskansi*, etuviistoon kalteva peräpeili sekä rungon kanssa yhtenäistä rakennetta oleva köli, jossa lasikuitukuoren sisään on piilotettu teräspainoja. Muita erikoisuuksia on *rullareivi*: isopurje kelataan reivatessa pyörivän puomin ympärille. Moni veneenomistaja on tosin siirtynyt perinteisempään reivausjärjestelyyn rullaamisen epäkäytännöllisyyden takia.

Rock 20 on tyyppinimestään huolimatta 24-jalkainen purjevene. Sen on suunnitellut ruotsalainen Heinz-Jürgen Sass, ja sitä on valmistettu ainakin 306 kpl 

(olen omistanut veneen valmistusnumeroltaan 75.306) (tarkka lukumäärä ei ole tiedossa). *lähde?* Rock 20 ei ole nykyäänkään tyystin harvinainen Suomen vesillä, vaikka pienet matkapurjeveneet ovatkin tulleet suurempien alusten syrjäyttämiksi mukavuudenhaluisten veneilijöiden keskuudessa. 

Rock 20 on alirikauksensa ansiosta vakaa navakassakin tuulessa ja sopii siten hyvin myös aloittelijalle. Kevyessä tuulessa se jää kuitenkin nykyveneiden vauhdista. Normaalina matkanopeutena voi pitää 4-6 solmua, kovassa tuulessa on saavutettu jopa yli kymmenen solmun nopeuksia.

Vuonna 2022 Rock 20 maksoi Suomessa käytettynä kunnosta riippuen noin 1500-6000 €. Venetyypistä on julkaistu artikkeli
Vene-lehden numerossa 8/01, jossa sen vertailukohtina olivat Guy 22 ja Helmsman 23.

Rock 20 sai aikanaan myös isoveljen nimeltä Rock 24. Tätä hieman suuremmalla purjepinta-alalla varustettua versiota on tiettävästi valmistettu vain kolme kappaletta.

Tekniset tiedot
---------------

* Pituus: 7,30 m
* Vesilinja: 6,40 m
* Leveys: 2,25 m
* Syväys: 1,20
* Uppoama: 1400 kg
* Kölin paino: 600 kg
* Isopurje: 10,3 m2
* Genoa: 17,0 m2
* Fokka: 8,22
* Spinaakkeri: 37,0 m2
* Maston korkeus: 9,2 m
* Apumoottori: perämoottori
* Suunnittelija: H-J Sass
* Valmistaja: Birka Marin
* Valmistusmaa: Suomi / Ahvenanmaa

Kuuluisia veneen omistajia
--------------------------

* Niklas Ala-Pietilä

Testiarvot
----------

* Pituus: 7,28 m
* Vesilinja: 6,52 m
* Paino: 2015 kg
* Märkäpinta: 15,9
* Purjepinta: 28,4 m2
* Jäykkyysluku RH/H: 2,27
* Uppouma/vesilinjapituus: 206

Tasoitusluvut
-------------

LYS: 0,97 (varustus SG)