recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nämä ovat yritysmuotoja Venäjällä.

* IP (Индивидуальный предприниматель) - "Yksityinen Yrittäjä"

* OOO (Общество с ограниченной ответственностью, ООО) - "Osakeyhtiö"

Osakeyhtiön perustaa yksi tai useampi henkilö ja sen perustajaosuus on jaettu osallistuville osakkeille. Osakeyhtiöön osallistujat eivät ole vastuussa yhtiön velvoitteista ja kärsivät tappioiden riskeistä. Osakkeenomistajien määrä voi olla enintään 50.

* ZAO (Закрытое акционерное общество, ЗАО) - "Yksityinen Osakeyhtiö"

Yksityisen Osakeyhtiön osakkeita jaetaan vain perustajien tai muun ennalta määrätyn henkilöryhmän kesken. Suljetulla yhtiöllä on oikeus tehdä suljettu osakemerkintä, kun taas suljetun yhtiön osakkeenomistajilla on etuoikeus ostaa muiden yhtiön osakkeenomistajien myymät osakkeet. Yhtiön osakkeenomistajien määrä ei saa olla yli 50.

* OAO (Открытое акционерное общество, ОАО) - "Julkinen Osakeyhtiö"

Julkisella Osakeyhtiöllä on oikeus tehdä avoin merkintä omille osakkeilleen. Osakkeenomistajilla ei ole etuoikeutta ostaa osakkeita, joita muut osakkeenomistajat myyvät. Osakkeenomistajien lukumäärä on rajoittamaton.

* ANO (Автономная некоммерческая организация, АНО) - "Itsenäinen voittoa tavoittelematon organisaatio"
**San Franciscon kansainvälinen lentoasema** (IATA: **SFO**, ICAO: **KSFO**) on kansainvälinen lentoasema San Franciscossa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Lentoasema sijaitsee 13 kilometriä etelään San Franciscosta Millbraen ja San Brunon kaupunkien läheisyydessä San Mateon piirikunnassa. Lentoasema on yhdysväylä kaikkialle Amerikkoihin, Eurooppaan, Aasiaan, ja Australaasiaan.

Ekologisuus ja melutason pienentäminen
--------------------------------------

San Franciscon lentoaseman tavoitteena on alentaa kentän aiheuttamia kasvihuonekaasuja 25 % alemmas kuin ne olivat vuonna 1990. Kentän uskotaan saavuttavan tavoitteensa pian, sillä kasvihuonekaasujen tuotanto oli vuonna 2010 laskenut jo 17 % vuoden 1990 tason alapuolelle. Lentoasemalla on myös alettu käyttämään ekologisempia ajoneuvoja, kuten sähköautoja. Lisäksi kentän aiheuttamia saasteita on pyritty vähentämään istuttamalla lentokentän läheisyyteen tuhansia puita.

Sähkön ja veden osalta San Franciscon lentoasema on pyrkinyt vähentämään aseman vaatimaa sähkön- ja veden kulutusta sekä käyttämään enemmän uusiutuvia luonnonvaroja sähkön tuottamiseksi. Vuonna 2010 lentoaseman sähkönkulutus oli laskenut noin 6,3 % vuoden 2004 kulutukseen verrattuna. Aseman veden kulutus oli vuonna 2010 laskenut muun muassa vuotavien vesijohtojen korjaamisen ansiosta 14 % vuoteen 2004 verrattuna.

Lentoasema on pyrkinyt vähentämään myös aiheuttamiaan meluhaittoja lentokentän lähellä asuville ihmisille. Valtaosa lentokentän lentoliikenteestä ohjataan nykyisin nousemaan ja laskeutumaan San Franciscon lahden yli, minkä ansiosta lentokoneet eivät aiheuta niin suurta melua tiheään asutuilla alueilla. Lisäksi lentoasema on kustantanut vuodesta 1983 lähtien yli 15 000 kentän lähellä sijaitsevan omakotitalon äänieristyksen.

Kuvia
-----

Lentoasema yölläLentoaseman sisääntulotiet

Katso myös
----------

* Oaklandin kansainvälinen lentoasema
* San Josén kansainvälinen lentoasema

Lähteet
-------

1. ↑  FY 2018-2019 Financial Summary FlySfo. Viitattu 27.2.2023.
2. ↑  Caitlin McLean: What is the busiest airport in the US? Expect the biggest crowds at these destinations. *USA TODAY*. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **San Franciscon kansainvälinen lentoasema** Wikimedia Commonsissa

* San Franciscon kansainvälinen lentoasema (englanniksi)
* San Franciscon kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Ruotsinpyhtään kirkko
**Ruotsinpyhtään seurakunta** on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se sijaitsi Loviisan kaupungin alueella itäisellä Uudellamaalla. Seurakunta oli kaksikielinen ja se kuului Helsingin hiippakuntaan. Ruotsinpyhtään seurakunnassa oli 1 839 jäsentä, joista 21,3 prosenttia ruotsinkielistä (elokuu 2018).

Historia
--------

Ruotsinpyhtään alue oli alkujaan osa Pyhtään pitäjää. Turun rauhassa vuonna 1743 Venäjän ja Ruotsin raja vedettiin Kymijoen läntisimpään haaraan Ahvenkoskelle. Pyhtään itäinen puoli ja Pyhtään kirkko siirtyivät Venäjän haltuun ja Ruotsille jäänyttä länsiosaa alettiin kutsua Ruotsinpyhtääksi. Vuonna 1817 pitäjän ruotsinkielinen nimi muuttui virallisesti Strömforsiksi.

  

Aluksi seurakunta piti jumalapalveluksiaan pitäjän isommissa taloissa, mutta vuonna 1771 vihittiin Ruotsinpyhtään kirkko käyttöön.

Ruotsinpyhtää liitettiin Loviisaan vuoden 2010 alussa yhdessä Liljendalin ja Pernajan kanssa. Kunnan koillisosassa sijainneet Haaviston ja Vastilan kylät siirtyivät Pyhtääseen.

Ruotsinpyhtään seurakunta yhdistettiin muihin alueen seurakuntiin vuonna 2019. Suomenkieliset seurakunnat muodostivat Agricolan suomalaisen seurakunnan ja ruotsinkielisten seurakunta on Agricola svenska församling.

Kirkkoherrat
------------

* 2014–2018: vt. Antti Yli-Opas

Lähteet
-------

1. ↑  Jäsentilasto 2018 aikasarja - Kirkon tilastopalvelu Suomen ev.lut. kirkko. Viitattu 22.10.2018.
2. ↑  Rootsinpyhtaa Old Time & Bluegrass Festival *rootsinpyhtaa.fi*. Viitattu 22.10.2018.
3. ↑  Strömforsin ruukin historiaa Loviisan kaupunki. Viitattu 2.3.2023.
4. ↑  Kahden seurakunnan malli käyttöön 1.1.2019 *Loviisan Sanomat*.  19.9.2017.  Arkistoitu 6.9.2018. Viitattu 21.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Seurakunnan kotisivut internetin arkistossa

*
**Jakob (Jacob) Mölsä (Mölsé)** (30. maaliskuuta 1826 Kerimäki – 5. joulukuuta 1882 Kuopio) oli juristi, joka toimi oikeuslaitoksessa ja Savonlinnan pormestarina. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies. 

Mölsä toimi Savonlinnan kaupungin pormestarina todennäköisesti 1855–1870. Tämän jälkeen hän toimi Viipurin hovioikeuden asessorina 1870–71 ja Kuopion tuomiokunnan tuomarina 1871 alkaen.

Mölsä toimi vuoden 1863 valtiopäiviä valmistelevassa Tammikuun valiokunnassa Kuopion, Joensuun, Mikkelin, Savonlinnan ja Heinolan kaupunkien yhteisesti valitsemana edustajana. Valtiopäivillä 1863–1864 Mölsä oli porvarissäädyssä Savonlinnan kaupungin edustajana. Hän oli valtiopäivillä suuren lähetystön jäsen, lakivaliokunnan jäsen, porvarissäädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen sekä valitsijamies.

Mölsän vanhemmat olivat torppari Jeremias Mölsä ja Anna Paakkunainen ja puolisot vuodesta 1858 Sofia Natalia Mölsä (k. 1859) ja vuodesta 1866 tämän sisar Klara Mölsä. Jakob Mölsä suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1854 ja sai varatuomarin arvon 1855.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Jakob Mölsä (Viitattu 8.11.2020)
2. 1 2  Ekstra: Edusmiehet kartalla (Mölsä Jacob) *nuorteneduskunta.fi*.  Arkistoitu 27.3.2017. Viitattu 28.12.2018. (suomeksi) (ruotsiksi)
3. ↑  Ritva Juntunen: Suomessa 150 vuotta säännöllistä valtiopäivätoimintaa *Juristiuutiset*.  7.1.2014. Viitattu 28.12.2018. (suomeksi)
4. ↑  Helsingfors Dagblad no 15 Helsingfors *digi.lib.helsinki.fi*.  20.1.1862. Viitattu 28.12.2018. (ruotsiksi)
5. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 245–246. Helsinki: Otava, 1921.
**Rääkkylän kappeliseurakunta** on Rääkkylän kunnan alueella toimiva kappeliseurakunta. Se kuuluu Kiteen seurakuntaan, joka on osa Mikkelin hiippakuntaa. Vuosina 1857–2016 se muodosti itsenäisen **Rääkkylän seurakunnan**.

Historia
--------

Rääkkylän evankelis-luterilainen seurakunta perustettiin vuonna 1857. Ennen oman seurakunnan perustamista seurakunta toimi Kiteen seurakunnan kappeliseurakuntana.

Rääkkylän seurakunta kärsi viime vuosinaan talousvaikeuksista, ja muun muassa jumalanpalvelukset on jouduttu siirtämään talveksi seurakuntasaliin. Henkilöstölle järjestettiin yt-neuvottelut, ja itsenäisen seurakunnan loppuvaiheessa kaikki seurakunnan työntekijät työskentelivät osa-aikaisesti. Rääkkylän seurakunta liitettiin Kiteen seurakuntaan vuoden 2017 alusta. Rääkkylän kunnan piti myös samaan aikaan liittyä Kiteeseen, mutta tämä ei lopulta toteutunut.

Itsenäisen seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi virkaatekevänä elokuusta 2016 joulukuuhun 2016 rovasti Heikki Holkeri, jota ennen viimeinen vakinainen kirkkoherra Markus Kontiainen siirtyi Nurmeksen kirkkoherraksi. Kappeliseurakunnan kappalaisena toimii nykyään Juha Aronen.

Toimitilat
----------

Kappeliseurakunnan kirkkona toimii vuonna 1851 valmistunut Rääkkylän kirkko. Muut tilat kappeliseurakunnalla ovat kirkon lähistöllä sijaitseva seurakuntatalo ja kolme hautausmaata, joissa kahdessa on siunauskappeli. Lisäksi seurakunnalla on kunnalta vuokrattu Tarinatupa, joka on tarkoitettu seurakuntalaisten kohtaamispaikaksi. Kappeliseurakunnan toiminta on monipuolista, ja siellä toimii muun muassa kirkkokuoro.

Papisto
-------

### Kirkkoherrat

* 1982–2014: Pertti Venäläinen

Aiheesta muualla
----------------

* Rääkkylän kappeliseurakunnan kotisivut

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Rääkkylän seurakunta *raakkylanseurakunta.fi*.  Arkistoitu 9.10.2016. Viitattu 28.9.2016.
3. ↑  Suomen Sukututkimusseura *hiski.genealogia.fi*. Viitattu 28.9.2016.
4. ↑  Rääkkylän seurakunta laittoi kirkon talveksi kylmilleen *Yle Uutiset*. Viitattu 28.9.2016.
5. ↑  Yt-neuvottelut käynnissä Rääkkylän seurakunnassa – henkilöstömenoissa kova säästötavoite *Yle Uutiset*. Viitattu 28.9.2016.
6. ↑  Markus Kontiainen kirkkoherraksi Nurmekseen *kotiseutu-uutiset.com*.  18.3.2016. Viitattu 28.9.2016.
7. ↑  Kiteen seurakunta: Rääkkylän kappeliseurakunta *Kiteen seurakunta*. Viitattu 10.1.2017.
**Kosovon moottoritieverkko** on Euroopan uusin. Se on pääosin vasta rakenteilla. Maan läpi kulkevat Eurooppatiet Eurooppatie E65 ja E80, jotka ovat vielä tavallisia maanteitä.

Suunniteltu moottoritieverkko
-----------------------------

**Moottoritiet (Autoudhë)**

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Autoudhë 6 (Kosovo)Eurooppatie 65, E764 | Jarinjë Serbia | Hani i Elezit Pohjois-Makedonia |  |  |  |  |
| Autoudhë 7 (Kosovo)Eurooppatie 65Eurooppatie 80, E851 | Vërmicë Albania | Merdarë Serbia |  |  |  |  |
| Autoudhë 9 (Kosovo)Eurooppatie 65Eurooppatie 80 | Rrugovë-Schlucht Montenegro | Balincë |  |  |  |  |

Lähteet
-------

* 
* 

Euroopan moottoritiet maittain
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Espanja | Georgia | Irlanti | Italia | Itävalta | Kosovo | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Monaco | Montenegro | Norja | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
**WolfQuest** on yhdysvaltalainen, englanninkielinen 3D-simulaatiopeli. WolfQuestissa pelihahmona toimii susi (Canis lupus). Pelin ajatus on opettaa pelaajalle suden käyttäytymistä ja ekologiaa, ja se on katsaus suden elämään. Pelin aikana sudelle hankitaan kumppani, kasvatetaan ja hoidetaan pentuja, joista aikuisiksi kasvaessaan tulee pelaajan oma lauma. WolfQuest-pelissä pelaajan ensimmäinen askel on luoda oman sutensa, päättää sen nimen, sukupuolen, värityksen, nopeuden, voiman ja kestävyyden. Ensimmäisessä episodissa voi mm. etsiä kumppanin, metsästää vapitihirviä ja jäniksiä, sekä vartioida haaskoja harmaakarhuilta ja kojooteilta. Pelin maastona toimii Yellowstonen kansallispuisto. Alue on rajattu. WolfQuestissa on erikseen yksin- ja moninpelitila, joista jälkimmäisen periaatteena ei ole oman suden kehittäminen, vaan toiminta muiden online-pelaajien kanssa.

WolfQuest on jaettu episodeihin, joista uusin on *Slough Creek - Survival of the Pack* *Deluxe*. Siihen on lisätty uusia toimintoja :

  

-Pelissä voi sataa vettä (Slough Creekissä myös lunta)
-Peliin lisättynä talvi (vain Slough Creekissä pesää etsiessä)
-Peliin lisätty vuorokaudenajat
-Multiplayer- Chattiin mahtuu enemmän susia
- Ukkosella salamointia. 

Amethyst Mountainissa on syksy ja se aloitetaan yksinäisellä sudella, joka etsii itselleen parin tavattuaan kolme muuta sutta. Pelin toinen osa *Slough Creek - Survival of the Pack* julkaistiin 11. maaliskuussa 2010. Tässä osassa pelaajan susiparilla on pentuja, ja on kevät. Alun perin oli suunnitelmissa, että toisessa osassa olisi talvi ja vasta kolmannessa kevät, mutta talvi päätettiin hypätä yli, koska juuri pentuihin kohdistui suuria paineita ja pelkkä parin kanssa vaeltaminen olisi ollut aivan samanlaista kuin Amethyst Mountainissa, ainoana erona lumi. Slough Creekin jälkeen tehdään todennäköisesti - mikäli budjetti sallii - kolmas osa, jossa pennut ovat täysikasvuisia ja pelaajalla on johdettavanaan oma laumallinen susia. 

Ensi syksynä (jossakin vaiheessa) tulee olemaan myös maksullinen, uusin WolfQuest (2.7), jossa uusia ominaisuuksia ovat:

-Uusia värejä susille.
-Hirvet ja kumppanit ovat paljon älykkäämpiä.
-Silmänvärit (ei ole vielä varmistettu).
-Eläinten jättämiin jälkiin vaikuttaa nyt myös tuuli.
-Pannat.
-Arvet.
-Uusi kenttä, ei koske yksinpeliä.
-Terveet ja vahvat lehmät (hirvet), puolustavat itseään kuten härät. Heikommat hirvet pakenevat.
-Yksityisissä moninpeleissä on ääni chatti ja teksti chatti, suodatettu kuitenkin tuhmien sanojen listalta.
-Auto-savetus, ei välttämättä toimi tableteilla.
-Saavutuksia saa pelatessa.
-Dispersal (saatavilla olevat vaihtoehtoiset kumppanit) sudet määräytyvät pelaajan XP:n mukaan

WolfQuest on kehitetty Macintoshille, jonka lisäksi se toimii myös Windowsilla. 

WolfQuestista on tekeillä tablet-versio iPad-Android ja Kindle tableteille. Se ilmestyy vuoden 2014 loppupuolella,WQ:n virallisilla sivuilla tarkempaa tietoa.

Lähteet
-------

* Pelin kotisivut
* WolfQuest - October Newsletter
* WolfQuest - July Newsletter
* WolfQuest - March Newsletter
* Ask WQ Coordinator- the WolfQuest Live Q&A
* WolfQuest Community
*
**Bungie Studios** on yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin heinäkuussa 1991 nimellä **Bungie Software Products Corporation** (yleisesti lyhennetään Bungie Software).

Bungie tunnetaan parhaiten suosituista videopelisarjoista *Halo* ja *Destiny*. 
*Halo*-sarjan oikeudet jäivät Microsoftille Bungien irtautuessa omaksi yhtiöksi ja nykyään sarjaa kehittää 343 Industries.

Historia
--------

Yhtiön historia alkaa vuodesta 1990, jolloin Alex Seropian kehitti Macintoshille kloonin *Pong*-pelistä nimeltä *!Gnop*, jota levitettiin ilmaiseksi. Tämän jälkeen hän Seropian kehitti ensimmäisen kaupallisen pelinsä *Operation Desert Storm*. Toiminta laajeni kun Seropianin luokkakaveri Jason Jones esitteli lähes valmista peliä *Minotaur: The Labyrinths of Crete*. Kolmatta peliä *Pathways Into Darkness* varten yritykseen rekrytoitiin kolmas henkilö pelin grafiikan tekemiseen. Vuoteen 1994 mennessä yritys oli kasvanut kuuteen henkilöön.

Vuonna 2000 Microsoft osti Bungien.
Bungie oli osa Microsoft Game Studiosia vuosina 2000–2007 kunnes irtautui itsenäiseksi yhtiöksi.

Vuonna 2010 yhtiö teki 10 vuoden julkaisusopimuksen Activisionin kanssa. Bungien Marty O'Donnell on myöhemmin kutsunut yhteistyötä huonoksi alusta alkaen. Yhteistyö tiedettiin riskiksi ja siitä tuli aivan niin huono kuin he arvioivat. Julkaisusopimuksen tavoitteena oli, että Bungie säilyttäisi immateriaalioikeudet itsellään, mutta Activision painosti monin tavoin, joka johti O'Donnellin irtisanomiseen vuonna 2014. Bungie jätti Activisionin vuonna 2019.

Tammikuussa 2022 Sony ilmoitti Bungien ostamisesta 3,6 miljardin dollarin hinnalla. Bungie jää itsenäiseksi tytäryhtiöksi Sonyn omistuksessa ja kehittää useille alustoille ja sillä on mahdollisuus "itsejulkaisuun". Kauppa valmistui heinäkuussa 2022.

Pelit
-----

Tunnettuja pelejä ovat: 

* *Marathon*
* *Myth*-sarja
	+ *Myth: The Fallen Lords*
	+ *Myth II: Soulblighter*
* *Oni*
* *Halo*-sarja
	+ *Halo: Combat Evolved*
	+ *Halo 2*
	+ *Halo 3*
	+ *Halo 3: ODST*
	+ *Halo: Reach*
* *Destiny*
* *Destiny 2*

Lähteet
-------

1. ↑  The day the music died: When Bungie fired Marty O'Donnell Eurogamer. Viitattu 14.3.2017.
2. 1 2 3 4 5  The history of Halo *gamesradar.com*.  8.10.2007.  Arkistoitu. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  MICROSOFT ACQUIRES BUNGIE IGN. Viitattu 30.3.2017.
4. ↑  10/05/07 Bungie Weekly What's Update! Bungie.  Arkistoitu 13.5.2012. Viitattu 14.3.2017.
5. ↑  Chrik Kohler: Bungie, Activision Sign 10-Year Publishing Deal *wired.com*.  29.4.2010. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
6. 1 2 3 4  Sean Murray: Bungie Co-Founder Admits That Activision Partnership Was "Bad From The Start" *thegamer.com*.  7.7.2020. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
7. 1 2  Brendan Sinclair: Sony buying Bungie for $3.6 billion *gamesindustry.biz*.  31.1.2022. Viitattu 1.2.2022. (englanniksi)
8. ↑  Vikki Blake: Bungie is now "officially" part of the "PlayStation family" *eurogamer.net*.  16.7.2022. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
V. U. Hammershaimb.
**Venceslaus Ulricus** (**V. U.**) **Hammershaimb** (25. maaliskuuta 1819 Sandavágur – 8. huhtikuuta 1909) oli färsaarelainen kielitieteilijä ja muinaistutkija. Häntä kutsuttiin myös nimellä **Venzel Hammershaimb**.

Vuonna 1853 Hammershaimbista tuli kirkkoherra Färsaarilla; rovastina hän toimi vuosina 1867–1878. Tämän jälkeen hän toimi vuosina 1878–1897 kirkkoherrana Sjællandissa. Hammershaimbia kiinnosti fäärin kielen oikeinkirjoitus. Hän myös laati fäärin proosakirjoituksen. Hän vaikutti merkittävästi Färsaarten koululaitoksen kehittämiseen.

Lähteet
-------

* *Svensk Uppslagsbok* 12. Malmö 1932.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **V. U. Hammershaimb** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
William-Adolphe Bouguereaun maalaus *Ompelu* vuodelta 1898.
**Ompelu** on yleisimmin kahden tekstiilikappaleen kiinnittämistä toisiinsa langalla neulan avulla, joko ompelukoneella tai käsin. Ommeltavat kappaleet voivat olla myös turkista tai nahkaa. Ompelemista on harrastettu kaikissa kulttuureissa kivikaudelta asti: ompelemisesta on jäänteitä jo ajalta ennen kankaankudonnan keksimistä. Vanhimmat tunnetut ompeluneulat on löydetty Etelä-Ranskasta ja ne ovat peräsiin paleoliittiselta ajalta noin 25 000 vuotta sitten.

Kankaita ei ommella aivan reunasta, vaan ompeleen ja kankaan reunan väliin jätetään *saumanvara*. Saumanvara huolitellaan, ettei se purkautuisi. Kankaan avoimeksi jäävään reunaan, esimerkiksi hameen helmaan tai verhon reunaan, ommellaan kaksin- tai kolminkertainen taite eli *päärme* estämään kankaan purkautuminen. 

Ompelun jälki on pistoista muodostuva *tikki*. Ompeleita tehdään myös koristeeksi, jolloin puhutaan tikkauksesta tai kirjonnasta, esimerkiksi ristipistot tai kanavatyö.

Ompelutarvikkeita säilytetään ompelulaatikossa.

Ompelija
--------

Suomessa ompelijan ammattikoulutus on nimeltään tekstiili- ja muotialan perustutkinto, jonka erikoistumisaloja ovat muun muassa ompelija, mittatilausompelija, vaatturi tai sisustustekstiilien valmistaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Dennis O'Neil: Early Modern Human Culture *Evolution of Mordern Humans*. Behavioral Sciences Department, Palomar College, San Marcos, California.  Arkistoitu 4.7.2013. Viitattu 27.6.2013.
2. ↑  Sinikka Hovi: Sauman ompelu *Kaspaikka*.  Arkistoitu 16.3.2014. Viitattu 27.6.2013.
3. ↑  Sinikka Hovi: Päärme *Kaspaikka*.  Arkistoitu 31.10.2012. Viitattu 27.6.2013.
4. ↑  Katesauma *Käspaikka*.  Arkistoitu 16.3.2014. Viitattu 27.6.2013.
5. ↑  Ammattina ompelija - Mitä taitoja tarvitsen? *www.omapaja.fi*. Viitattu 7.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ompelu** Wikimedia Commonsissa
Puistonpenkki
Levähdyspenkki kadun varressa.

**Penkki** on monen istuttava istuin. Joissain työkoneissa yhdenkin istuttavaa istuinta kutsutaan kuitenkin penkiksi, esimerkiksi traktorinpenkki tai (hevosella ajettavan) haravanpenkki. Penkki voi myös olla selkänojallinen, esimerkiksi puistonpenkki, tai selkänojaton, esimerkiksi tuvanpenkki.*lähde?*

Penkki tarkoitti alun perin halkaistua puunrungon kappaletta, jonka jaloiksi jätettiin neljä oksantyveä niin, että se lepäsi lattialla tasainen halkaisupinta ylöspäin. Hirsitupien seiniä kiertävät *arkkupenkit* tehtiin alkujaan peittämään tuvan multapenkkejä. Kun multapenkeistä siirryttiin täytelattian käyttöön, arkkupenkit varustettiin avattavalla kannella ja niistä tuli istuinten ohella arkun kaltaisia säilytystiloja. Penkkejä on käytetty myös ainakin tilapäisinä makuupaikkoina, kuten länsisuomalainen kääntöpenkki tai rajakarjalainen uunipenkki kolpitsa.

Penkki voi olla myös teline, kidutusväline, piinapenkki. Penkki sana pohjautuu samaan germaaniseen sanaan kuin pankki, joka taas tulee italian kielen sanoista *banca* tai *banco* (rahanvaihtopenkki tai -pöytä)*.*

Katso myös
----------

* Höyläpenkki
* Punnerruspenkki

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 968. WSOY, 1958.
2. ↑  Pieni tietosanakirja 2/4 s. 627, Runeberg.org.
3. ↑  Pankki *Kotimaisten kielten keskus*. Viitattu 6.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Penkki** Wikimedia Commonsissa
Ekestubbe-suvun vaakuna.
**Ekestubbe** on Vihdistä lähtöisin oleva aatelissuku. Lars Bertilsson, Olkkalan herra, oli Etelä-Suomen alilaamanni vuosina 1619–1634 sekä Turun oikeuden puheenjohtaja vuonna 1632. Hänen poikansa Henrik Larsson aateloitiin vuonna 1639 nimellä Ekestubbe ansioistaan kolmikymmenvuotisen sodan aikana.

Henrik Larsson oli ratsumies Ekholtin rykmentissä vuonna 1621, korpraali Hämeen ratsurykmentissä 1623, kornetti 1625, luutnantti 1630 sekä ratsumestari Stålhandsken rykmentissä. Hänestä tuli majuri vuonna 1644, jolloin hän erosi sairaalloisuuden vuoksi palveluksesta. Tällöin Ekestubbe oli ehdolla Turun hovioikeuden komendantiksi, muttei saanut nimitystä. Hänestä tuli Turun linnan komendantti vuonna 1656.

Henrik Larsson kuoli vuonna 1660 Olkkalassa. Hänen vanhempansa olivat Lars Bertilsson ja Brita Henriksdotter Ekelöf, Sipoon kirkkoherran Henrik Henriksson Ekelöfin tytär. Avioliitostaan tuntemattoman naisen kanssa hänellä oli tytär Brita Ekestubbe, ratsumestari Arvid Tandefeltin puoliso.

Huomattavia suvun jäseniä
-------------------------

* Henrik Ekestubbe nuorempi (1641–1694), ratsumestari, naimisissa piispa Gezeliuksen tyttären kanssa.
	+ Christian Henrik Ekestubbe (1670–1732), everstiluutnantti
		- Erik Ekestubbe (1704–1745), lahjoittaja
	+ Carl Ekestubbe (1677–1756), sotilas
		- Carl Fredrik Ekestubbe (1727–1784), everstiluutnantti
	+ Ernst Johan Ekestubbe (1683–1767), laivaston komentaja
	+ Alexander Felix Carl Ekestubbe (1838–1866), upseeri ja valtiopäivämies
	+ Axel Ekestubbe (1849–1907), kanslianeuvos, sukunsa viimeinen.

Lähteet
-------

* *Tietosanakirja*, s. 577. Helsinki, 1910.
* viitattu.10.8.2019

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
**Juhana nuorempi** (18. huhtikuuta 1589 Uppsala – 5. maaliskuuta 1618 Bråborg, Itä-Götanmaa) oli Ruotsin prinssi, kuningas Juhana III:n poika ja kuningas Sigismundin velipuoli. Hän oli vuosina 1590–1604 Suomen ja vuodesta 1606 Itä-Götanmaan herttua.

Herttua Juhanan vanhemmat olivat kuningas Juhana III ja tämän toinen puoliso kuningatar Gunilla Bielke. Lapsesta saakka sairaalloiselle Juhanalle ei kaavailtu merkittävää asemaa, mutta hänelle annettiin yksivuotiaana vuonna 1590 isälleen aikanaan kuulunut Suomen herttuan arvo. Hän oli viimeinen tätä arvonimeä käyttänyt henkilö, mutta ei missään vaiheessa hallinnut Suomea läänityksenään. Hän sai samalla myös Ahvenanmaan ja Bråborgin kreivin arvot.

Juhana menetti jo lapsena molemmat vanhempansa ja jäi valtataistelun jalkoihin. Kuninkaaksi tuli hänen setänsä Kaarle IX, joka näki hänessä mahdollisen kilpailijan, sillä Juhana oli kruununperimyksessä Kaarlen edellä. Vuoden 1604 Norrköpingin valtiopäivillä 15-vuotias Juhana painostettiin kieltäytymään kuninkuudesta sekä luopumaan Suomen herttuan arvosta. Hänelle annettiin sen sijaan vähemmän tärkeä Itä-Götanmaan herttuakunta. Juhana vahvisti kieltäytymisensä Ruotsin kruunusta, kun Kaarle IX:n kuoltua kuninkaaksi tuli vuonna 1611 tämän poika Kustaa II Aadolf.

Juhana sai hallita läänitystään Itä-Götanmaata periaatteessa laajoin valtaoikeuksin. Hänellä oli siellä oma armeija, oikeus virkanimityksiin ja veronkantoon, ja hän lyötti omaa rahaa, jossa oli hänen kuvansa. Juhana toimi sotapäällikkönä Tanskaa vastaan käydyssä Kalmarin sodassa ja kehitti aseteollisuutta Norrköpingiin. Lähtiessään vuonna 1615 sotaretkelle Venäjää vastaan Kustaa II Aadolf nimitti Juhanan kotimaahan jääneiden joukkojen ylipäälliköksi. Juhanan ja Kustaa Aadolfin välit alkoivat tämän jälkeen heiketä, mutta suurempaa konfliktia ei ehtinyt syntyä ennen kuin Juhana kuoli vain 28-vuotiaana vuonna 1618. Itä-Götanmaan herttuakunta peruutettiin hänen kuoltuaan.

Juhana joutui Kaarle IX:n määräyksestä kihlautumaan tämän sairaalloisen ja myöhemmin mielisairauteen vajonneen tyttären, oman serkkunsa prinsessa Maria Elisabetin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1612, mutta eivät saaneet lapsia. Juhanalla oli yksi avioton poika, jonka hän tunnusti testamentissaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Tietosanakirja* (1911), s. 1477 Runeberg.org. Viitattu 26.6.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Risto Marjomaa: / Johan (1589 - 1618) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  12.1.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. 1 2 3  Folke Lindberg: Johan av Östergötland (ruotsiksi) Svenskt Biografiskt Lexikon (1973–1975). Ruotsin valtionarkisto. Viitattu 26.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juhana nuorempi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vilho Ilmari Rantanen** (6. huhtikuuta 1902 Ulvila – 30. heinäkuuta 1994 Pori) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Porissa ilmestyvän sosialidemokraattisen *Uuden Ajan* päätoimittajana.

Elämä
-----

Vilho Rantanen syntyi vuonna 1902 tuolloin Ulvilaan kuuluneessa Porin esikaupungissa Toejoella. Sisällissodan aikana hänen kaksi vanhempaa veljeään kaatui punakaartin riveissä taistellessaan. Myös Rantanen olisi halunnut liittyä Porin punakaartiin, mutta syvästi uskonnollinen isä ei päästänyt vasta 15-vuotiasta poikaa rintamalle. Metallimiehenä Porin konepajalla työskennellyt Rantanen liittyi Sosialidemokraattiseen nuorisoliittoon 1919 ja sosialidemokraattiseen puolueeseen sekä Porin työväenyhdistykseen 1923.

Vuosina 1925–1926 Rantanen opiskeli Työväen Akatemiassa, jonka jälkeen hän siirtyi vuonna 1927 toimittajaksi *Uuteen Aikaan*. Lehden päätoimittajana Rantanen työskenteli vuodet 1938–1967. Hän kirjoitti lehteen kolumneja muun muassa nimimerkeillä "Palsta-Ville", "Junior" ja "Kille".

Rantanen kuului pitkään Porin kaupunginvaltuustoon ja oli sen puheenjohtaja vuodet 1947–1968. Kaupunginjohtaja Martti J. Ekblomin kuoltua keväällä 1962 hän toimi puoli vuotta myös Porin vt. kaupunginjohtajana. Valtakunnallisia luottamustehtäviä Rantasella oli muun muassa Suomen Kaupunkiliiton hallituksessa sekä Pohjola-Nordenin johtokunnassa.

Perhe
-----

Rantasen isä oli ajomies Juho Vihtori Rantanen ja äiti Hilma Vilhelmiina (Miina) Knut. Hän avioitui Aune Esteri Videmanin kanssa vuonna 1934. Vilho Rantasen kaksoisveli Frans "Friku" Rantanen (k. 1971) oli myös *Uuden Ajan* toimittaja. Lisäksi hän toimi muun muassa Porin Työväen Teatterin johtokunnan puheenjohtajana ja ohjasi teatterille useita näytelmiä.

Teokset
-------

* *Kertomus Porin työväenopiston toverikunnan toiminnasta vuosina 1917–1927*. Pori: tuntematon, 1928.
* *Osuusliike Kansa r.l.: neljäkymmenvuotishistoriikkia ja toimintakertomus v. 1942*. Pori: Osuusliike Kansa, 1943.
* *Neljä vuosikymmentä sosialidemokraattisen lehden valistustyötä Satakunnassa*. Pori: Uusi Aika, 1946.
* Kontula, Arvi ; Rantanen, Vilho: *Taistelujen tie : Porin työväenyhdistyksen 60-vuotishistoriikki 1887–1947*. Pori: Porin työväenyhdistys, 1947.
* *40 vuotta ihmisyyden palvelemista Satakunnassa: Suomen Punaisen Ristin Satakunnan piirin toiminta vv. 1934–1973*. Pori: Suomen Punaisen Ristin Satakunnan piiri, 1974.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Rantanen, Vilho Ilmari (PDF)  22.11.2013. Työväen Arkisto.  Arkistoitu 9.1.2018. Viitattu 9.1.2018.
2. 1 2 3 4 5  Frans ja Vilho Rantanen 60-vuotiaita.  *Helsingin Sanomat*, 6.4.1962, s. 12. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 30.4.2020.
3. ↑  "Rehentelivät välttävänsä vastuun" (Tauno Judinin haastattelu vuodelta 1966) *Sisällissota 1918 – punaiset muistot*.  5.1.2018. Yle Areena. Viitattu 9.1.2018.
4. ↑  *Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954*, s. 684. Helsinki: Otava, 1954. Projekt Runeberg.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Porin vaakuna | Edeltäjä:**Martti J. Ekblom** | **Porin kaupunginjohtaja**1962 | Seuraaja:**Oiva Kaivola** |
**Albin Kaasinen** (7. huhtikuuta 1892 Liperi – 3. maaliskuuta 1970) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen pääasiallinen materiaalinsa oli puu, josta hän veisti melko pienikokoisia hahmoja, jotka esittivät elämänmenoa Kaasisen kotikunnassa Liperissä. Hänen teoksensa ovat humoristisia ja ilmeikkäitä.

Kaasisen vanhemmat olivat suutari Matti Paavo Kaasinen ja Maria Iljeff. Hän kävi viisi luokkaa yhteiskoulua ja 1917 taideyhdistyksen piirustuskoulun. Kaasinen toimi kuvanveistäjänä vuodesta 1916 alkaen ja hän oli myös Käkisalmen kaupungin museon hoitajana vuodesta 1933 alkaen. Kaasinen toimi lisäksi Käkisalmen kansankirjaston johtokunnan puheenjohtajana. Kaasisen pääteoksia olivat puuveistokset *Kyläkuoro*, *Korkea oikeus*, *Huutokauppa* ja *Kokous*. 

Kaasisen töitä on Helsingin Ateneumissa sekä Hämeenlinnan ja Turun taidemuseoissa. Kaasiselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1963.

Lähteet
-------

1. ↑  Mellais, Maritta: Albin Kaasinen: Lääkärissä *duodecimlehti.fi*.  2004. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim. Viitattu 10.11.2012.
2. 1 2  Hagelstam, Wenzel: Antiikin lumoissa: Kansanomaisten karikatyyrien luoja *ts.fi*.  12.5.2007. Turku:  Turun Sanomat. Viitattu 10.11.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg)
4. ↑  Liperiläisiä merkkihenkilöitä

Aiheesta muualla
----------------

* Albin Kaasinen taiteilijamatrikkelissa
* Kuvanveistäjän alku, Aamulehti 06.10.1903, nro 224, s. 3 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Albin Kaasisen puuveistoksia, Suomen Kuvalehti, 25.11.1922, nro 47, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Johan Fridolf Hagfors
**Johan Fridolf Hagfors** (11. maaliskuuta 1857 Orimattila – 18. elokuuta 1931 Tukholma) oli suomalainen journalisti ja musiikkikriitikko.

Hagforsin vanhemmat olivat lukkari Erik Henrik Hagfors ja Karolina Charlotta Bastman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1876.

Hagfors valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1881. Hän sävelsi monia lauluja muun muassa kvarteteille ja suuremmille kuoroille. Hagforsin sävellyksiä ovat esimerkiksi Ahvenanmaan maakuntalaulu (*Ålänningens sång*) ja suomenruotsalaisten epävirallinen kansallislaulu *Modersmålets sång*, jonka hän on myös sanoittanut. Hagforsin vuonna 1897 säveltämä ja Akademiska Sångföreningenille omistama *Modersmålets sång* tuli yleiseen käyttöön Suomen ruotsinkielisen väestön juhlalauluna, joka on tunnettu myös Ruotsissa ja Viron ruotsalaisten keskuudessa. Sitä lauletaan muun muassa ruotsalaisuuden päivänä 6. marraskuuta. Hagfors kirjoitti lisäksi tekstin yksinäytöksiseen oopperaan *Ann-Mari* (säv. José Eibenschütz) ja näytelmän *Beatrice Cenci*. Vuonna 1918 hän julkaisi laajan kokoelman säveltämiään mieskuorolauluja.

Hagfors oli pienen suomenkielisen Turun Lehti -sanomalehden päätoimittaja vuodesta 1883 lähtien vuoden 1919 loppuun saakka, jolloin lehti joutui lopettamaan toimintansa. Pian sen jälkeen Hagfors muutti Ruotsiin, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1922. Turussa asuessaan hän oli ollut myös opettajana kaupungin ruotsinkielisessä merenkulkuoppilaitoksessa Åbo Navigationsinstitutissa.

Hagfors oli Erik August Hagforsin velipuoli.

Teoksia
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Johan Fridolf Hagfors*** 

* Hagfors, Johan Fridolf 1897. *Ann Mari: opera i 1 akt*. Musiken af José Eibenschütz.
* Hagfors, Johan Fridolf 1918. *En versbok*. Helsingfors: Söderström. 163 s.

Lähteet
-------

* Hagfors, Fridolf (*Uppslagsverket Finland*).
* Hagfors, Johan Fridolf (runeberg.org)
* Erkki Forss 2009. *Erik August Hagfors. Toiminta Jyväskylän seminaarin musiikinlehtorina ja Suomen kuorolaulun kehittäjänä*. Helsinki: Suomen musiikkikirjastoyhdistyksen julkaisusarja 137[vanhentunut linkki]
* Johan Fridolf Hagfors. Svenska litteratursällskapet i Finland

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Fridolf Hagfors


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Svit** (’Maailma’) oli ukrainalainen sosialistinen kuukausilehti, joka käsitteli kirjallisia, poliittisia ja tieteellisiä aiheita. Se ilmestyi Lvivissä tammikuusta 1881 syyskuuhun 1882 ja oli tarkoitettu edistykselliseksi panukrainalaiseksi keskustelufoorumiksi. Lehden kustantaja ja päätoimittaja oli Ivan Belei, mutta tosiasiallinen päätoimittaja ja pääasiallinen kirjoittaja oli Ivan Franko. Franko julkaisi lehdessä jatkokertomuksena romaaninsa *Boryslav smijetsja* (’Boryslav nauraa’) ja runoja, kertomuksen sekä poliittisia, kirjallisia ja etnografisia artikkeleita. Lehden poleemisissa ja satiirisissa artikkeleissa arvosteltiin galitsialaisia populisteja ja tuomittiin venäläismieliset. Tuolloin epäsuositun radikaalin politiikkansa ja foneettisen ortografian käytön vuoksi *Svit* sai vain noin 150 tilaajaa. Itävallan viranomaiset ottivat haltuunsa numerot 4 ja 13, ja lehti lakkautettiin 21 numeron jälkeen. P. Babjakin laatima *Svitin* hakemisto ilmestyi Lvivissä vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. ↑  S’vit, monthly *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 3.2.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------
Matti Antero Peltonen kesämökillään Hämeenlinnassa vuonna 1981.
**Matti Antero Peltonen** (s. **Hyvönen**; 16. tammikuuta 1923 Oulu – 28. tammikuuta 1990 Hämeenlinna) oli suomalainen kansantaloustieteilijä, joka vaikutti myös SKP:ssa ja Suomen Kansan Demokraattisessa Liitossa (SKDL).

Ura
---

Peltonen valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi. Hän opetti Sirola-opistossa valtiotieteitä sekä kansantaloustiedettä. Hän oli myös Sirola-opiston rehtorina Erkki Salomaan jälkeen vuosina 1966–1979. Siinä tehtävässä hänellä oli merkittäviä yhteyksiä muun muassa Rostockin yliopistoon.

Peltonen toimi myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa SKDL:n edustajana. Myöhemmin hän toimi opetusministeriön palkkaamana opetusneuvoksen virassa; se ei ollut arvonimi.

Näkemyksiä
----------

Peltosen mukaan "lopullista" kommunismia ei koskaan saavuteta, vaan sitä on pidettävä eräänlaisena ääriarvona, jota kohden lähestytään. Hänen mukaansa kaikkien ihmisten perustarpeet voidaan tyydyttää, mutta on otettava huomioon, että syntyy kuitenkin uusia tarpeita. Peltonen ennustaa, että maaseudun ja kaupunkien välinen oleellinen ero henkisen kuin ruumiillisen työn välillä katoaa. Hän ennustaa optimistisesti luovaa, automatisoitua vapaaehtoisuuteen perustuvaa työtä ja ihmisten kulttuurista sivistyneisyyttä.

Yksityiselämä
-------------

Peltosen vaimo oli Sirola-opiston suomen kielen, suomen ja suomen työväenliikkeen historian opettaja Paula Peltonen s. Piipponen. Peltosilla on kaksi poikaa. Matti Peltosen biologiset vanhemmat olivat työväenliikkeen veteraani Antti Hyvönen ja Ester Vanhala. Hänen kasvatusvanhempansa Antti Hyvösen paettua Venäjälle vuodesta 1925 olivat lempääläläissyntyiset maanviljelijä, alun perin torppari Aaku Peltonen ja Hilda s. Hupakka. Uusperheen vanhin sisar oli työväenliikkeen veteraani Betty Peltonen.

Julkaisuja
----------

* *Kansa kakkunsa äärellä* (Kansankulttuuri, 1965)
* *Puheenvuoroja marxilaisesta taloustieteestä* (SKP:n valistusosasto 1966)
* uudistettu laitos Eino Nevalaisen oppikirjasta *Marxilainen kansantaloustiede* (Kansankulttuuri, 1966).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on 1978*, s. 713 Runeberg.org. Viitattu 1.11.2020.
2. ↑  *Kuka kukin on 1990*, s. 1214. Otava, Helsinki 1990.
3. ↑  Nevalainen, Eino ja Peltonen, Matti Antero: *Marxilainen kansantaloustiede*, s. 507-508. Kansankulttuuri, 1966.
4. ↑  Kaarina Peltonen: *Vei unelmat unohdus ja kylmä on rakkaus*, s. 186–188. Helsinki: Kirja kerraaallaan; KP:n omakustanne, 2005. ISBN 952-91-9649-0.
**Kansalaisinfo** on Suomen eduskunnan kaikille kansalaisille avoin palvelupiste, joka on toiminut vuodesta 2004 alkaen eduskunnan lisärakennuksessa Pikkuparlamentissa Helsingin keskustassa osoitteessa Arkadiankatu 3. Pikkuparlamentin Kansalaisinfossa on saatavilla tietoa ja materiaalia eduskunnasta ja sen toiminnasta. Myös Ulkoasiainministeriön Eurooppatiedotuksen Helsingin toimipiste toimi Kansalaisinfossa joulukuuhun 2012 asti.

Pikkuparlamenttiin ja Kansalaisinfon kuljetaan yhdestä ovesta. Kansalaisinfon tiloissa ollaan heti ovesta sisään tullessa, muualle Pikkuparlamenttiin jatketaan matkaa turvatarkastuksen kautta. Kansalaisinfossa voi käyttää maksutta langatonta verkkoyhteyttä (WLAN) ja tilassa on muutama internet-pistäytymispääte, joilla voi selata eduskuntaan liittyviä tai muita internet-sivuja. Eduskunnan lisäksi Kansalaisinfossa toimii Fazer Amican kahvila Café Pikku Parlamentti.

Eduskunta
---------

Kansalaisinfo tarjoaa tietoa ja maksuttomia esitteitä eduskunnasta ja sen toiminnasta, eduskuntatyöstä, Eduskunnan kirjastosta ja eduskunnan oikeusasiamiehestä. Kansalaisinfon auditoriossa voi tutustua eduskuntaa esittelevän videoon. Hieman yli 8 minuuttia kestävän videon voi katsoa suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, venäjäksi tai kiinaksi. Suomenkielisessä videossa on lisäksi suomalainen tekstitys.

Kansalaisinfo on auki maanantaista perjantaihin 10–16. Kun eduskunnan täysistunto on käynnissä samaan aikaan, eikä Kansalaisinfossa ole mitään tilaisuutta käynnissä, voi tilassa seurata istuntolähetystä. Kansalaisinfo on suljettu eduskunnan istuntotaukojen aikana eli silloin kun eduskunta ei ole koolla.

Tilaisuudet
-----------

Kansalaisinfon auditoriossa järjestetään eduskuntatyöhön liittyviä keskustelutilaisuuksia, luentoja, tapahtumia ja teemapäiviä. Tilaisuuksia järjestävät eduskuntaryhmät, kansanedustajat, eduskunnan yksiköt ja kerhot, usein yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa. Viikko-ohjelman voi katsoa muun muassa eduskunnan sivuilta. Voi myös liittyä eduskuntatiedotuksen sähköpostilistalle.

Lähteet
-------

* Tietoa eduskunnasta – Kansalaisinfo
**Berossos** (m.kreik. Βηρωσσός, *Bērōssos*, lat. *Berossus* tai *Berosus*; 200-luku eaa.) oli babylonialainen historiankirjoittaja, jonka noin vuonna 279 eaa. kirjoittamasta Babylonian historiasta *Babyloniaka* on säilynyt katkelmia.

Berossos syntyi Kaldeassa mutta muutti myöhemmin asumaan Kreikkaan Kosin saarelle, jonne hän perusti astrologiakoulun. Ei ole kuitenkaan varmaa, onko babylonialainen Berossos sama henkilö kuin monien kreikkalaisten ja latinalaisten historioitsijoiden mainitsema astrologi Berossos. Berossoksen on arvioitu eläneen Aleksanteri Suuren kuoleman ja vuoden 268 eaa. välisenä aikana eli joka tapauksessa yli kaksi sataa vuotta Nebukadressarin jälkeen.*lähde?*

Noin vuonna 280 eaa. Berossos kirjoitti teoksen *Babyloniaka* tarkoituksenaan selittää Mesopotamian vanhaa kulttuuria kreikkalaisille. Varteenotettaviksi lähteiksi Berossoksen kirjoitukset tekee se, että hän toimi Marduk-jumalan pappina Babylonissa ollessaan. Finkelin mukaan hänellä oli tästä syystä ensi käden tietoa sumerilaisesta ja akkadilaisesta savitaulukirjallisuudesta, jota oli kirjoitettu silloin jo yli tuhannen vuoden ajan ja jota yhä kirjoitettiin Babylonin akatemioissa. Berossoksen oppineisuus ja ennustustaito tunnettiin myös Ateenassa. Koska kreikkalaiset kuitenkin pitivät muita kansoja barbaareina, kirjaa tuskin luettiin heidän keskuudessaan kovinkaan laajasti, eikä se ole säilynyt nykypäiviin. Sen sijaan toiset kirjoittajat ovat siteeranneet teosta, ja sitä kautta siitä on säilynyt joitakin osia, joista ilmenee niiden perustuvan pitkälti nuolenpääkirjoituksiin.*lähde?*

Berossos tunnettiin pitkään italialaisen munkin Annius Viterbolaisen 1400-luvun lopussa väärentämistä käsikirjoituksista, joita luultiin aidoiksi Berossoksen teoksiksi. Ne sisälsivät muun muassa kuvauksia Nooan poikien liikkeistä vedenpaisumuksen jälkeen ja innoittivat ruotsalaisia gööttiläisiä historiotsijoita.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Berosos, Tietosanakirja osa 1, palsta 1004, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berossos** Wikimedia Commonsissa
Lewis Libby.
**I. Lewis "Scooter" Libby, Jr.** (s. 22. elokuuta 1950 New Haven, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheneyn kansliapäällikkönä ja varapresidentin avustaja kansallisen turvallisuuden asioissa sekä presidentti George W. Bushin avustaja 2001–2005. 

Libby tuomittiin kesäkuussa 2007 oikeudessa neljästä rikoksesta, muun muassa oikeuden vastustamisesta ja väärän valan vannomisesta, 30 kuukauden vankeuteen, 250 000 dollarin sakkoihin ja kahden vuoden valvontaan (*supervised release*).

Oikeusjutun taustalla on niin sanottu CIA-vuotoskandaali. Yhdysvalloissa oli ryhdytty tutkimaan vuonna 2003 sitä, kuka oli vuotanut CIA:n salaisen agentin Valerie Plamen henkilöllisyyden medialle. Vuoto oli lähtenyt tutkimusten mukaan Valkoisesta talosta, Dick Cheneyn lähipiiristä. Varsinainen vuotaja, silloinen apulaisulkoministeri Richard Armitage ei joutunut koskaan oikeuden eteen. Lewis Libbyn kuitenkin arvioitiin vaikeuttaneen tutkimuksia niin paljon, että erityissyyttäjä Patrick Fitzgerald katsoi perustelluksi asettaa hänet syytteeseen.

Presidentti Bush peruutti Libbyn vankilatuomion, mutta jätti sakkotuomion voimaan. Sanomalehti *The New York Times* kertoi 6. heinäkuuta 2007, että Libby maksoi sakkonsa omasta pussistaan. Kriitikot ovat arvelleet, että Libbyn tukijat Valkoisessa talossa maksoivat hänen sakkonsa.

Katso myös
----------

* Judith Miller

Lähteet
-------

1. ↑  Libby sentenced to 30 months in prison Cable News Network. Viitattu 6.7.2007. (englanniksi)
2. ↑  Lewis Libbylle kahden ja puolen vuoden tuomio  05.06.2007. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 24.7.2008.
3. ↑  Lewis Libby maksoi sakkonsa. *Iltalehti* 6.7.2007.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Kivipainon talo, jossa Linnateatteri toimii kesään 2019 saakka.
**Linnateatteri** on vuonna 2003 perustettu turkulainen ammattiteatteri. 

Linnateatteri kotinäyttämö on Turussa osoitteessa Humalistonkatu 7. Linnateatteri toimi vuoteen 2019 asti Vanhassa Kivipainossa Linnakadulla. 

Linnateatterin kesänäyttämö on Ruissalon Telakalla osoitteessa Hevoskarintie 23.
Aiemmin Linnateatterin kesänäyttämöinä toimi Aboa Vetus & Ars Nova -museon, sekä Vanhan Kivipainon piha. 

Kesällä 2019 Linnateatteri jätti Kivipainon talon kokonaan ja keskitti toimintansa entiseen elokuvateatteri Dominoon sekä Alvar Aallon suunnittelemaan Lounais-Suomen Maalaistentalon tiloihin, joissa myös Turun kaupunginteatteri toimi vuoteen 1954 saakka.

Kesäteatteritoiminta jatkuu Ruissalon telakan yhteydessä.

Teatterin taiteellisena johtajaksi tuli vuonna 2012 Kari-Pekka Toivonen ja 2014 Petteri Summanen. Elokuussa 2016 taiteellisena johtajana ja teatterinjohtajana aloitti Kalle Lamberg. Keväällä 2019 teatterin johtoon nousevat toimitusjohtajaksi Mikko Granström ja taiteelliseksi johtajaksi kapellimestari-säveltäjä Jussi Vahvaselkä. Syksyllä 2021 Linnateataterin uutena toimitusjohtajana aloitti Markko Heinonen. Vuoden 2023 alusta lähtien Linnateatteri hallituksen puheenjohtajana on ollut Satu Alanen.

Vuonna 2012 Linnateatteri teki yhteistyönä suurproduktion *Kakola – Rockmusikaali Turusta* Turun kaupunginteatterin kanssa. Sen pääosia esittivät Veeti Kallio sekä Reeta Vestman.

Teatterinjohtajia
-----------------

* Mikko Kouki 2003–2012
* Kari-Pekka Toivonen 2012-2014
* Petteri Summanen 2014-2016
* Kalle Lamberg 2016–2019
* Jussi Vahvaselkä 2019-

Lähteet
-------

1. ↑  Teatteri palaa Maalaistentaloon, *Turun Sanomat* 8.7.2017.
2. 1 2  Haapanen, Irmeli: Linnateatterin johto vaihtuu – Mikko Granström ja Jussi Vahvaselkä lupaavat laatua ja revyytä *Turun Sanomat*.  5.3.2019.  Arkistoitu 6.3.2019. Viitattu 6.3.2019.
3. ↑  Tieteen maailmasta teatterin kulisseihin, Science Park Turku 2.1.2012. Viitattu 5.2.2017.
4. ↑  SNL-näyttelijä Kalle Lambergista Linnateatterin taiteellinen johtaja - korvaa Petteri Summasen *www.iltalehti.fi*. Viitattu 15.3.2016. fi-FI
5. ↑  Kakola – rikollisen hyvää rockia Turusta *Matkailukotimaassa.fi*. Viitattu 14.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
Plasmasolu.
**B-solut** kuuluvat immuunijärjestelmän soluihin eli lymfosyytteihin. Ne huolehtivat osaltaan elimistön spesifisen puolustusjärjestelmän humoraalisesta eli vasta-ainevälitteisestä immuniteetista. B-soluista käytetään myös nimityksiä B-imusolu ja B-lymfosyytti, ja niiden osuus on noin 20 prosenttia veren kaikista imusoluista.

Muodostuminen
-------------

B-imusolut muodostuvat luuytimessä olevista kantasoluista ja jäävät myös kypsymään luuytimeen toisin kuin T-imusolut. Kypsymisen jälkeen B-solut kulkevat veren mukana sekundaarisiin imukudoselimiin, joihin ne pysähtyvät ja alkavat jakautua. Muodostuminen ja kypsyminen jatkuvat koko elämän ajan.

Kun B-imusolut aktivoituvat, suurin osa niistä erilaistuu vasta-aineita tuottaviksi plasmasoluiksi ja osasta kehittyy B-muistisoluja.

Toimintaperiaate
----------------

Jokaisen B-imusolun solukalvossa on tuhansia samanlaisia antigeenireseptorimolekyylejä, jotka sitoutuvat kukin omaan antigeenityyppiinsä. Sitoutumisen jälkeen B-solu erilaistuu plasmasoluksi, joka alkaa tuottaa solun pinnan antigeenireseptorien kaltaisia vasta-aineita. Vasta-aineet kiertävät imunesteen ja veren mukana ja sitovat kohtaamiaan antigeenejä aiheuttaen niiden tuhoutumisen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Haug, Sand, Sjaastad: *Ihmisen fysiologia*, s. 327–328. Porvoo: WSOY, 1999. ISBN 951-0-19882-x.
2. ↑  Haug, Sand, Sjaastad: *Ihmisen fysiologia*, s. 333–334. Porvoo: WSOY, 1999. ISBN 951-0-19882-x.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **B-solu** Wikimedia Commonsissa