recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Magnus Hellberg** (s. 4. huhtikuuta 1991 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-liigassa pelaavaa Florida Panthersin organisaatiota. Hän on aiemmin pelannut Nashville Predatorsissa, New York Rangersissa, Detroit Red Wingsissä ja Pittsburgh Penguinsissa.

Ura
---

Hellberg on Almtuna IS:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Wings HC Arlandan joukkueessa, jossa Hellberg teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi kaksi ottelua I-divisioonassa.

Kaudeksi 2009–2010 Hellberg palasi kasvattajaseuraansa Almtuna IS:ään. Hän pelasi lähes koko kauden sen J20-joukkueessa. Hellberg pelasi siellä 22 ottelua ja hänellä oli runkosarjan päätyttyä J20 Elitin paras torjuntaprosentti (92,9) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1,97). Hellberg pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla I-divisioonajoukkue Vallentuna BK:ssa. Kesäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Almtunan kanssa.

Hellberg nousi HockeyAllsvenskanin tulokaskaudellaan 2010–2011 Almtunan miesten joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 31 runkosarjaottelua torjuntaprosentin ollessa 93,6. Hellberg kantoi Almtunan torjuntavastuun myös kevään 2011 putoamiskarsinnoissa, joiden päätteeksi Almtuna säilytti sarjapaikkansa. Hellberg pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla I-divisioonajoukkue IFK Kumlassa. Tammikuussa 2011 hän teki yksivuotisen jatkosopimuksen Almtunan kanssa, mutta se sisälsi option Elitserieniin siirtymisestä.

Hellberg käytti Almtuna-sopimuksessa olleen optionsa ja teki 20-vuotissyntymäpäivänään 4. huhtikuuta 2011 kaksivuotisen sopimuksen Frölunda HC:n kanssa. Nashville Predators varasi hänet toisella kierroksella 38. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kauden 2011–2012 aikana Hellberg pelasi 17 ottelua Frölundassa. Hän jätti joukkueen kuitenkin kesällä 2012 ja teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Predatorsin kanssa. Frölundassa olisi ollut neljä sopimusmaalivahtia, ja Hellberg päätti jatkaa uraansa Pohjois-Amerikassa.

Huhtikuussa 2022 KHL-kauden päättymisen jälkeen Hellberg teki yksivuotisen sopimuksen NHL-seura Detroit Red Wingsin.

Heinäkuussa 2023 Hellberg teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen.

Hellberg oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta Ruotsille vuoden 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Lähteet
-------

* Magnus Hellberg The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Magnus Hellberg *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  EliteProspects
2. ↑  Peter Gyllander: Målvakten Magnus Hellberg till Frölunda  4.4.2011. Frölunda Indians.  Arkistoitu 9.12.2011. Viitattu 8.10.2011. (ruotsiksi)
3. ↑  Bodin, Uffe: Hellberg väljer Nordamerika *hockeysverige.se*.  15.6.2012. NewsMe. Viitattu 18.6.2012. (ruotsiksi)
4. ↑
5. ↑
**Ohjelmistokehitys** on sisältää ohjelmistojen kehityksen laajemmalla vastuulla kuin pelkkä ohjelmointi, etenkin vaatimusmäärittelyn ja testaamisen osalta. Ohjelmistokehitys on joukko aktiviteetteja kuten uuden kehitys, muokkaus, uudelleenkäyttäminen, uudelleen suunnittelu, ylläpito tai muita aktiviteetteja, jotka johtavat ohjelmistotuotteisiin.

Ohjelmistotuotanto
------------------

Ohjelmistokehitys on osa ohjelmistotuotantoa, jossa se on usein viimeisiä vaiheita prosessissa.

Ohjelmistokehitysprosesseihin liittyviä standardeja:

* ISO/IEC 12207
* ISO 9000
* ISO/IEC 15504
* ISO/IEC 24744
* SPEM 2.0

Ohjelmakoodin uudelleenkäytettävyys (ohjelmiston uudelleenkäyttö) on ohjelmistojärjestelmien toteuttaminen olemassa olevasta ohjelmistosta tyhjästä tekemisen sijaan. Käsite on peräisin Naton ohjelmistokehityskonferenssista vuonna 1968, jossa käsiteltiin suurten ja luotettavien ohjelmistojärjestelmien kehitystä hallitulla ja kustannustehokkaalla tavalla. Konferenssia pidetään ohjelmistokehityksen alan syntypaikkana.

Verrattaessa ohjelmistoprojektien kehitysmallien tuottavuutta ja laatua vain yksi käytäntö on liittynyt sekä korkeaan tuottavuuteen että alhaiseen virhemäärään: varhaisen prototyypin julkaiseminen. Perinteisten ja joustavampien kehitysprosessien välillä ei välttämättä ole haittaa mahdollisesta konfliktista huolimatta koska ne perustuvat johdonmukaisille käytännöille, jotka jossain tapauksissa ovat suunnattu valintojen välisten erojen käsittelyyn.

Katso myös
----------

* Ketterä ohjelmistokehitys
* Nopean kehityksen malli
* Refaktorointi
* UML-mallinnus
* Ohjelmointiparadigma

Lähteet
-------

1. ↑  Application Development *bestpricecomputers.co.uk*. Viitattu 26.10.2020. (englanniksi)
2. ↑
3. 1 2 3  Krueger, Charles W.: Software Reuse (PDF) *public.imtbs-tsp.eu*. Viitattu 26.10.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Trade-offs between productivity and quality in selecting software development practices *researchgate.net*.  lokakuu 2003. doi:10.1109/MS.2003.1231158.  Viitattu 27.10.2020. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Peter Naur; Brian Randell; Friedrich Ludwig Bauer; NATO Science Committee: *Software engineering : report on a conference sponsored by the NATO Science Committee*. Brussels : Scientific Affairs Division, NATO, 1969. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ohjelmistokehitys** Wikimedia Commonsissa
**Armas Alexander Brummer** (15. elokuuta 1882 Joutsa – 27. tammikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Brummerin vanhemmat olivat Joutsan kirkkoherra, rovasti Fredrik Alexander Brummer (1848–1904) ja Vilhelmina Heikintytär Jaatinen (1852-1915). Hänen sisaruksiaan olivat päätoimittaja, opettaja Onni Johannes Brummer, pastori Toivo Alexander Brummer (s. 1873) ja filosofian lisensiaatti Sisko Elna Vilhelmiina Vilkama o.s. Brummer (s. 1893).

Brummer opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1902–1904. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1907 ja 1908. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Amsterdamissa ja Antwerpenissa 1931. Brummer muutti Hollantiin ja asui Haagissa 1910–1943.

Teoksia
-------

* *Nicola Dimaio a Paris* : öljymaalaus. 1907
* *Vanha silta* : öljymaalaus. 1927

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Armas Brummer
2. ↑  Geni.com : Armas Aleksander Brummer
3. ↑  Kuka kukin on 1954 : Sisko Vilkama (Projekt Runeberg)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Armas Brummer

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* RKD Artists

 |

 |
**Francis Ysidro Edgeworth** (8. helmikuuta 1845 Edgeworthstown, Longfordin kreivikunta, Irlanti – 13. helmikuuta 1926 Oxford, Englanti) oli angloirlantilainen taloustieteilijä ja tilastotieteilijä, joka edisti matemaattisten menetelmien käyttöä taloustieteessä.

Elämä ja ura
------------

Edgeworth opiskeli Dublinin Trinity Collegessa ja Oxfordin Balliol Collegessa ja valmistui vuonna 1869. Vuonna 1877 hän valmistui asianajajaksi. Edgeworthista tuli logiikan lehtori Oxfordissa ja taloustieteen professori Lontoossa, ja vuodesta 1891 lähtien hän oli viimeksi mainitun oppiaineen professori Oxfordissa.

Edgeworth kuului aikanaan huomattavassa määrin taloustieteen teoreettis-matemaattiseen koulukuntaan ja käsitteli tilastotieteen menetelmillä monia tieteenalansa vaikeimpia teoreettisia ongelmia erittäin tarkkanäköisesti. Hänen teoksiinsa kuului *Mathematical Psychics* (1881). Siinä hän esitteli ajatuksiaan hyötyfunktiosta, indifferenssikäyrästä ja sopimuskäyrästä, joista kaikista on tullut talousteorian vakiovälineitä. Suurimman osan tutkimustensa tuloksista hän kuitenkin julkaisi vuodesta 1891 ilmestyneessä *Economic journal* -lehdessä, jota hän toimitti sen perustamisesta lähtien. Hän kehitti taloustieteen kansainvälisen kaupan, monopolien ja verotuksen teorioita. Tilastotieteen saralla hän kehitti indeksilukujen teoriaa ja todennäköisyyslaskentaa.

Edgeworth oli matemaattisesti taitava, mutta hänen kirjoitustyyliään pidetään heikkona ja vaikeaselkoisena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Francis Ysidro Edgeworth *Nordisk familjebok*.  1907. Viitattu 16.01.2022.
2. 1 2 3 4  Francis Ysidro Edgeworth *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 16.01.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Francis Ysidro Edgeworth** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sunil Chhetri** (hindiksi सुनिल छेत्री; s. 3. elokuuta 1984 Secunderabad, Andhra Pradesh) on intialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa I-Leaguessa pelaavaa Bengaluru FC:tä. Pelipaikaltaan Chhetri on hyökkääjä. Hän pelaa myös Intian jalkapallomaajoukkueessa, jonka historian paras maalintekijä Chhetri on.

Seurajoukkueura
---------------

Chhetri aloitti ammattilaisuransa Intian pääsarjan I-Leaguen Mohun Baganista, jota hän edusti vuodet 2002-2005 tehden 18 pelissä kahdeksan maalia. Vuodet 2005-2008 hän pelasi I-Leaguen JCT:ssä, jossa maaleja kertyi 48 ottelussa 21 kappaletta.

Heinäkuussa 2008 Chhetri siirtyi I-Leaguen East Bengal Clubiin. Hän pelasi seurassa vuoden ajan tehden 14 pelaamassaan ottelussa yhdeksän maalia. Alkukauden kaudesta 2009-2010 Chhetri pelasi I-Leaguen Dempo Sports Clubissa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden.

Maaliskuussa 2010 Chhetri siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin Kansas City Wizardsiin. Hän edusti seuraa vajaan vuoden, mutta ei pelannut MLS:ssä yhtään ottelua. 

Helmikuussa 2011 hän palasi takaisin Intiaan, nyt I-Leaguen Prayag Unitediin. Chhetri pelasi seurassa vain vajaan puolen vuoden ajan, tehden seitsemässä ottelussa upeasti yhtä monta osumaa. Heinäkuussa 2011 hän vaihtoi jälleen seuraa I-Leaguessa, nyt uusi seura oli Mohun Bagan, jota Chhetri edusti myös vuodet 2002-2005. Kaudella 2011-2012 otteluita kertyi 14 ja maalejakin kahdeksan.

Heinäkuussa 2012 Chhetri siirtyi ulkomaille, Portugalin Primeira Ligassa pelaavan Sporting CP:n organisaatioon. Hän oli seuran omistuksessa vuoden, mutta ei pelannut kuin kolme peliä seuran kakkosjoukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Ligassa. Helmikuussa 2013 hän siirtyi Sportingista loppukauden mittaiselle lainalle kotimaansa Churchill Brothers Sports Clubiin, jossa hän teki kahdeksassa pelissä neljä maalia ja voitti sarjan mestaruuden.

Heinäkuussa 2013 Chhetri palasi Sportingista takaisin kotimaahansa, nyt Bengaluru FC:n riveihin. Hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan seurassa I-Leaguen mestaruuden.

Maajoukkueura
-------------

Chhetri pelasi Intian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2004 kolme ottelua tehden kaksi maalia.

Intian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2005 ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa samana vuonna ystävyysottelussa Pakistania vastaan. Chhetri on kuulunut Intian joukkueeseen muun muassa vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissa, jossa hän teki kaksi maalia. Chhetri on nykyisin myös maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä ja on toiminut myös maajoukkueen kapteenina.

Muuta
-----

Chhetrin molemmat vanhemmat ovat nepalilaista syntyperää. Hänen isänsä on pelannut Intian armeijan jalkapallojoukkueessa, ja hänen äitinsä ja kaksoissiskonsa ovat molemmat pelanneet Nepalin naisten jalkapallomaajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6 7 8
3. 1 2
**Artur Edvard von Bonsdorff** (23. helmikuuta 1872 Tampere – 30. kesäkuuta 1959 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.

Von Bonsdorffin vanhemmat olivat piirilääkäri Karl Edvard von Bonsdorff ja Hilda Fredrika Dahl ja puoliso vuodesta 1901 Sophia Wilhelmina (Minna) Lavonius, hovioikeudenneuvos Wilhelm Lavoniuksen tytär. Von Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1890, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1899 ja väitteli lääketieteen ja kiurgian tohtoriksi 1906 aiheesta *Om fractura basis cranii*. Toimittuaan ensin lääkärinä useissa eri sairaaloissa hän oli Turun kunnallissairaalan sisätautiosaston ylilääkäri 1908–1938 ja johtaja 1911–1935. Sotasairaalan ylilääkärinä von Bonsdorff toimi 1940. Hän sai professorin arvon 1952.

Von Bonsdorff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Bonsdorff Artur Edvard Viitattu 29.5.2021.
2. ↑  Kuka kukin on 1954, s. 72 Viitattu 29.5.2021.
3. ↑  Henkilötietoja.  *Aamulehti*, 24.2.1932, nro 54, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.5.2021.
4. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804.
Milja Thureson Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.**Milja Mirjam Thureson** (s. 23. toukokuuta 1994 Kaarina) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja häntä valmentaa Vesa Thureson. Vuoteen 2023 asti hän edusti Turun Tovereita.

Thureson sijoittui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 100 metrillä viidenneksi ajalla 12,02. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuden 100 ja 200 metrillä. Hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui 400 metrin ja 4 × 400 metrin viestin alkuerissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui 400 metrin alkuerissä myös Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023.

Thureson on voittanut Kalevan kisoissa kultaa 200 metrillä 2018 ennätysajallaan 23,65 ja 2021 ajalla 23,79. Thureson sijoittui hopealle sekä 100 että 200 metrillä vuosina 2014 ja 2015 ja hopealle sekä 100 että 400 metrillä vuonna 2018 sekä pronssille 100 metrillä vuonna 2017, 200 ja 400 metrillä vuonna 2020 sekä 400 metrillä 2021. Kalevan kisoissa 2022 hän saavutti hopeaa 100 ja 200 sekä pronssia 400 metrillä. Sisäratojen SM-kisoissa hän voitti 60 metrin juoksussa kultaa Helsingissä 2011 silloisella ennätyksellään 7,58 ja Kuopiossa 2019 ajalla 7,46 sekä sijoittui pronssille Tampereella 2015 ja Jyväskylässä 2017. 200 metrillä hän sai hopeaa 2019, Tampereella 2020, Jyväskylässä 2021 ja Tampereella 2024 sekä pronssia Tampereella 2016, Kuopiossa 2022 ja Helsingissä 2023. 400 metrillä hän voitti kultaa 2019 ja 2022, sai hopeaa vuosina 2021 ja 2024 sekä pronssia vuonna 2023. Viestissä hän sai hopeaa 2024.

Thureson pitää hallussaan 150 metrin 14- ja 15-vuotiaiden Suomen ennätystä 18,50, jonka hän juoksi Turussa 2008.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 m** (hallissa) | 7,42 | Bærum | 10.2.2019 |
| **100 m** | 11,62 | Tallinna | 9.7.2015 |
| **200 m** | 23,65 | Jyväskylä | 22.7.2018 |
| **400 m** | 53,12 | Kortrijk | 9.7.2022 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Milja Thureson Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  SM-hallikilpailujen 1. päivä, Nikkanen hyppäsi SE:n 436, Thureson yllätysmestariksi! *yleisurheilunkuvalehti.fi*.  19.2.2011. Viitattu 21.2.2011.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Eugenio Montero Ríos** (13. marraskuuta 1832 Santiago de Compostela – 12. toukokuuta 1914 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuonna 1905.

Montero Ríos toimi kirkollisoikeuden professorina Oviedon, Santiago de Compostelan ja Madridin yliopistoissa. Hänet valittiin vuonna 1869 parlamenttiin eli cortesiin ja hän toimi Juan Primin hallituksen oikeusministerinä. Tässä ominaisuudessa hän esitteli lain, joka mahdollisti siviiliavioliitot. Montero Ríos oli myöhemmin pitkään yksi liberaalipuolueen arvostetuimpia poliitikkoja. Hän toimi uudelleen oikeusministerinä 1892–1893 sekä senaatin puhemiehenä 1894–1895, 1899 ja 1909–1914. Hän myös johti Espanjan valtuuskuntaa vuoden 1898 Pariisin rauhanneuvotteluissa ja toimi lyhyesti pääministerinä kesäkuusta marraskuuhun 1905.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1925), s. 595 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eugenio Montero Ríos** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tower Unite** on PixelTail Gamesin kehittämä monen pelaajan verkkopeli joka on täällä hetkellä ennakkojulkaisu - tilassa. Se on julkaistu 8. huhtikuuta vuonna 2016 ja se on ainoa peli jonka PixelTail Games on julkaissut.

Tower Unite on yhteisöperusteinen virtuaalimaailma.

Pelaaja voi yksin tai yhdessä pelata minipelejä, rakentaa ja vierailla käyttäjien huoneissa, pelata kasinoa sekä arcadea virtuaalirahalla tai seikkailla maailmassa. 

Pelissä ei ole minkäännäköisiä mikrotransaktioita, vaan kaikki pelinsisäiset valuutat, asusteet, huonekalut ja kokemuspisteet täytyy itse ansaita pelinsisäisesti esimerkiksi pelaamalla minipelejä.

Palkinnot
---------

Tower Unite oli yksi jolle myönnettiin rahapalkinto Epic Gamesin kehittämän Unreal Enginen Unreal Dev Grantseissä vuonna 2016

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Steam Tower Unite *Steam*.  8.4.2016. Viitattu 19.2.2024.
2. ↑  PIXELTAIL GAMES *PixelTail Games*. Viitattu 19.2.2024.
3. ↑  Tower Unite *Tower Unite*. Viitattu 19.2.204.
4. ↑  Chance Ivey: Epic Games awards $80,000 in Unreal Dev Grants *Unreal Engine*.  30.6.2016. Viitattu 19.2.2024.
**Gatúninjärvi** (esp. *lago Gatún*) on tekojärvi Panamassa. Järvi muodostaa osan Panaman kannaksen läpi kulkevaa Panaman kanavaa.

Maantiede
---------

Panaman kanavan kartta.
Gatúninjärvi on tekojärvi Panamassa, sekä osa Panaman kannaksen läpi kulkevaa Panaman kanavaa. Järven pinta-ala on vedenpinnan tason ollessa normaali 425 km² ja sen tilavuus on noin 6 km³. Järvi on muodostunut Chagresjoen patoamisen myötä järven pohjoisosassa.

Järvellä on aikaisemmista kukkuloista muodostuneita saaria, kuten Barro Colorado ja Isla Guacha. Isla Guacha on luonnonsuojelualue ja Barro Coloradolla sijaitsee Smithsonian Tropical Research Instituten tutkimusasema.

Historia
--------

Gatúninjärvi muodostui Panaman kanavan ja Gatúnin padon rakentamisen yhteydessä vuosien 1907 ja 1913 välillä. Gatúninjärvi oli aikanaan maailman suurin tekojärvi. Järvi on paitsi osa Panaman kanavaa, mutta sen vettä käytetään myös kanavan muiden osien suluilla etenkin kuivempien kausien vallitessa. On ilmennyt, että sulkuporttien suurentaminen laivojen koon kasvun vuoksi yhdessä el Niño -ilmiön kanssa lisää järven suolapitoisuutta, mikä puolestaan tuo Panamaan makean veden puutetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerkko Hakulinen, Sirkka Paikkala: Eksonyymit : Gatúninjärvi *Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 58*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 7.2.2022.
2. 1 2 3  Gatun Lake Encyclopaedia Britannica. Viitattu 7.2.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Thomas M. Leonard: *Historical dictionary of Panama*, s. 49, 137. Rowman & Littlefield, 2015. ISBN 978-0-8108-7835-8. (englanniksi)
4. ↑  Emilio Godoy: Kuivuus kaventaa Panaman kanavaa – Kansainvälinen rahtiliikenne ja Panaman asukkaat kilpailevat samoista vesistä.  *KU*, 25.2.2024. Helsinki: https://www.ku.fi/artikkeli/4977917-kuivuus-kaventaa-panaman-kanavaa-kansainvalinen-rahtiliikenne-ja-panaman-asukkaat-kilpailevat-samoista-vesista. Viitattu 26.2.2024.
**Herman Henrik Snellman** (30. huhtikuuta 1857 Oulu – 25. kesäkuuta 1935 Pernaja) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies. 

Herman Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, merikapteeni Johan Henrik Snellman ja Flora Enbom ja puoliso vuodesta 1883 Lydia Erika Teresia Lundmark. Tultuaan ylioppilaaksi Oulussa 1878 Snellman opiskeli teologiaa ja suoritti teologian erotutkinnon 1882, papiksi hänet vihittiin seuraavana vuonna. Toimittuaan ensin merimiespappina Lontoossa 1883–1892 hän oli kirkkoherra Korppoossa vuodesta 1893, Jomalassa vuodesta 1905 ja Pernajassa vuodesta 1918. Rovastin arvonimen hän sai vuonna 1910. Snellman oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1905. Hänet valittiin vuoden 1899 suureen lähetystöön Korppoon edustajana, mutta hänen osallistumisestaan lähetystöön ei ole varmuutta.

Lintutieteilijä ja taidemaalari Johannes Snellman oli Herman Snellmanin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 9.10.2020)
2. ↑  Aikalaiskirja 1934, s. 630. (Viitattu 9.10.2020)
3. ↑  Päiviö Tommila: *Suuri adressi*, s. 306. WSOY, 1999.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1905 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa: Gustaf Johansson |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Piispat | 
* Colliander
* J. Forsman
* Råbergh

 |
|  |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Björklund
* Hannula
* Hermanson
* Lybeck
* Nordlund
* von Pfaler
* J. A. Roos
* W. Roos
* Rosenqvist
* K. A. Schroderus
* H. Snellman
* P. Snellman
* Svanljung
* Tallgren

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Berger
* Danielson-Kalmari
* Fontell
* Heikel
* Heman
* Ingman
* Malin
* Maunu
* Rosenqvist
* Serlachius
* Westerlund

 |
|  |
| Savonlinnan hiippakunta | 
* Auvinen
* Gummerus
* Hedberg
* Hellman
* Hjelt
* J. Johansson
* Saxén
* Setälä
* Walle
* Wenneström

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Homén
* Hyvärinen
* Lönnrot
* Mennander
* Palmén
* H. E. Schroderus
* Schwartzberg

 |
|  |
| Yliopisto | 
* Runeberg
* Söderhjelm

 |

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Keisarinna Longyu.
**Longyu** (myös **Xiaodingjing**; 1868 – 22. helmikuuta 1913) oli Kiinan keisarinna ja myöhemmin leskikeisarinna, joka toimi Kiinan keisarikunnan viimeisenä sijaishallitsijana lapsikeisari Pu Yin valtakauden lopussa vuosina 1911–1912.

Longyu kuului mantšuylimystön Yehenara-klaaniin ja oli leskikeisarinna Cixin veljentytär. Longyu oli vuodesta 1889 keisari Guangxun puoliso. He olivat myös serkkuja. Avioliitto oli Cixin järjestämä, mutta Longyu ja Guangxu eivät pitäneet toisistaan eivätkä saaneet lapsia. Guangxun kuoltua vuonna 1908 keisariksi tuli tämän veljenpoika Pu Yi, jonka sijaishallitsijana oli hänen isänsä prinssi Chun. Xinhai-vallankumouksen puhjettua Chun kuitenkin luopui sijaishallitsijan tehtävästä joulukuussa 1911. Valta jäi Longyulle ja pääministeriksi nimitetylle kenraali Yuan Shikaille. Yuan kuitenkin liittoutui kapinallisten kanssa ja sopi tasavallan perustamisesta. Longyu allekirjoitti 1. helmikuuta 1912 Pu Yin nimissä annetun julistuksen keisarin kruunustaluopumisesta. Tasavallan johdon suostumuksella sekä Pu Yi että Longyu saivat kuitenkin pitää keisarilliset arvonimensä ja jäädä hoveineen asumaan Pekingin keisarilliseen palatsiin eli Kiellettyyn kaupunkiin. Longyu kuoli vuotta myöhemmin, jolloin Kiinaan julistettiin kolmen päivän valtakunnallinen suruaika. Presidentti Yuan Shikai ja pääministeri Zhao Bingjun osallistuivat hänen hautajaisiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Yu Shanpu: "Empress Xiao Ding Jing of the Yehe Nara clan", s. 367–369 teoksessa *Biographical Dictionary of Chinese Women: v. 1: The Qing Period, 1644-1911* (toim. Lily Xiao Hong Lee, Clara Lau & A. D. Stefanowska). Teoksen verkkoversio (Google Books) (englanniksi)
2. ↑  Empress Longyu 隆裕皇后 (englanniksi) The British Museum. Viitattu 31.1.2021.
3. 1 2  Empress Consort Longyu (englanniksi) Alpha history. Viitattu 31.1.2021.
4. ↑  *Nordisk familjebok* (1920), s. 225–226 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 31.1.2021.
5. ↑  China: History (englanniksi) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 31.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Longyu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Kenneth McGriff (oikealla) ja räppäri Ja Rule vuonna 1999.
**Kenneth "Supreme" McGriff** (s. 1961) oli New Yorkissa toimineen huumejengi "Supreme Teamin" perustaja ja johtaja ennen kuin joutui vankilaan 1980-luvun lopussa.*lähde?*

Irv "Gotti" Lorenzo ja Murder Inc.
----------------------------------

Vuonna 1989 Supreme tuomittiin 12 vuodeksi vankilaan rikollisen toiminnan*selvennä* ylläpitämisestä, ja vuonna 1987 alkaneessa oikeudenkäynnissä hän muun muassa myönsi olleensa "Suprem Teamin" johtaja (supervisor, manager, organizer). Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1993, mutta joutui takaisin 1995 ja pääsi vapaalle taas vuonna 1997. Tämän jälkeen hän lyöttäytyi yhteen musiikkimoguli Irv "Gotti" Lorenzonin kanssa, johon hän oli ystävystynyt tavatessaan tämän 1995. 

Vuonna 1997 Irv "Gotti" Lorenzo perusti veljensä kanssa levy-yhtiö "Murder Inc.:n", jonka kulissientakaisen omistajan sanotaan olleen McGriff, joka oletettavasti rahoitti yhtiön aloittamisen huumerahoilla. Toisten lähteiden mukaan Lorenzo sai rahat yhtiön aloittamiseen Def Jam -levy-yhtiölle tuottamistaan hiteistä.*lähde?*

Elinkautinen
------------

Heinäkuussa 2001 poliisi pysäytti McGriffin autossa Harlemissa, ja häneltä löydettiin luvaton ase ja paljon käteistä. Vuoden 2002 lopussa McGriff pidätettiin tapahtumasta seuranneesta aseen hallussapitosyytteestä. Istuessaan vankilassa McGriffiä vastaan nostettiin lisää syytteitä ja Murder Inc.:iä, sen omistajia sekä McGriffiä syytettiin rahanpesusta. Rahanpesusyytteistä luovuttiin myöhemmin. Rahanpesusyytteiden lisäksi McGriffiä vastaan nostettiin murha- ja huumekauppasyytteitä, ja helmikuussa 2007 McGriff tuomittiin elinkautiseen kolmen miehen murhan tilaamisesta ja erinäisistä huumerikoksista.*lähde?*

Supreme ja 50 Cent
------------------

McGriffin väitetään myös olleen rap-tähti 50 Centin vuonna 2000 tapahtuneen murhayrityksen takana. 50 Cent mainitsee McGriffin vuoden 2002 underground-kokoelma-albumillaan "Guess Who’s Back?" kappaleella "Fuck You": "50, Who shot ya?, you thunk it was ’Preme, Freeze or Tah Tah.", vihjaten McGriffin osallisuuteen.*lähde?*

Vuonna 2005 käynnissä olleessa oikeudenkäynnissä, jossa syytettiin Murder Inc. -yhtiötä rahanpesusta yhteistyössä Kenneth McGriffin kanssa, syyttäjän todistaja ja entinen McGriffin rikoskumppani Jon Ragin todisti McGriffin olleen 50 Centin ampumisen tilaaja.

Lähteet
-------

* Murder, Inc.'s Muscle Linked to Three Killings  26.4.2004. www.thesmokinggun.com. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)

* Rashbaum, William K.: Man Convicted in 2 Killings; U.S. to Pursue the Death Penalty  2.2.2007. The New York Times, www.nytimes.com. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)

* Druglord McGriff's Crony Singing To Feds. Rap world snitch enters witness protection program.  3.5.2004. The Smoking Gun, www.thesmokinggun.com. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  "Who Shot 50 Cent - Hit Team Kept Filling 50 With Lead. Bombshell Testimony Rocks Trial Of Rap Bigs." *NYDailyNews.com*.  22.11.2005.  Arkistoitu 4.8.2007. Viitattu 29.5.2011.
**MSNBC** on yhdysvaltalainen ympärivuorokautinen uutiskanava, jonka omistaa Comcast-viestintäkonserniin kuuluva NBCUniversal. Kanava aloitti lähetyksensä 15. heinäkuuta 1996.

MSNBC perustettiin Microsoftin ja NBC:n yhteistyöllä. Syyskuussa 1997 se irtisanoi viidenneksen henkilöstöstään alun kasvuodotusten jäätyä täyttymättä. Joulukuussa 2005 NBCUniversal osti suurimman osuuden kanavasta, ja Microsoftin osuudeksi jäi 18 %. NBCUniversal osti myöhemmin loputkin MSNBC:n osakkeista.

MSNBC.com-verkkopalvelu, josta Microsoft omisti puolet, oli vuosina 1997, 1998 ja 1999 käytetyin uutissivusto. Vuonna 2012 NBC osti siitä Microsoftin osuuden ja se lanseerattiin uudelleen nimellä NBCNews.com. MSNBC.com avattiin 2013 uudelleen kanavan omana sivustona, joka keskittyy juontajien, kommentaattoreiden ja vierailijoiden mielipidekirjoituksiin.

MSNBC on toiseksi katsotuin yhdysvaltalainen uutiskanava Fox Newsin jälkeen.

Kanava on tunnettu vasemmistoliberalismistaan ja demokraattipuolueen tukemisesta. MSNBC onkin rinnastettu republikaanipuolueen tukemisesta kritisoituun Fox Newsiin. Kesäkuussa 2011 MSNBC-johtaja Phil Griffin totesi, että MSNBC on "edistysmielisten kanava."

Entisiä ja nykyisiä MSNBC:n televisiokasvoja ovat muun muassa Mika Brzezinski, Rachel Maddow, Keith Olbermann, Joe Scarborough ja Brian Williams.

Lähteet
-------

1. ↑  MSNBC Launches New Ads With ‘This Is Who We Are’ Tagline, TVNewser, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
2. ↑  MSNBC.com May Change Its Name, The New York Times, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
3. ↑  Peacock plucks MSNBC, Variety, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
4. ↑  Comcast buys Microsoft stake in MSNBC.com, Reuters, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
5. ↑  It's Official: MSNBC.com Is Now NBCNews.com, Business Insider, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
6. ↑  Fox News Ends 2019 With Biggest Prime Time Ratings Ever, Forbes, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
7. ↑  MSNBC, Leaning Left And Getting Flak From Both Sides, Washington Post, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
8. ↑  Rachel’s Show, National Review, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)
9. ↑  MSNBC doing fine without Keith Olbermann, CTV News, viitattu 4.8.2020 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **MSNBC**.
* MSNBC:n kotisivut (englanniksi)
**Ferdinand Jakob Heinrich von Mueller** (30. kesäkuuta 1825 Rostock, Saksa – 9. lokakuuta 1896 Melbourne) oli saksalais-australialainen kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän nimesi noin 2 000 australialaista kasvia.

Elämä ja ura
------------

Mueller sai vanhempiensa varhaisen kuoleman jälkeen koulutuksen Schleswigissä. Hän tutki Schleswigin ja Holsteinin kasvistoa vuosina 1840–1847, muutti Etelä-Australiaan ja matkusti siirtomaan läpi vuosina 1848–1852, jolloin hän löysi ja kuvasi suuren määrän aiemmin tuntemattomia kasveja. Vuonna 1852 hänet nimitettiin Victorian hallituksen kasvitieteilijäksi. Hän liittyi luonnontieteilijänä Augustus Gregoryn johtamaan retkikuntaan ja kulki retkikunnan mukana maitse Moreton Bayhin. Vuosina 1857–1873 hän toimi Melbournen kasvitieteellisen puutarhan johtajana, ja hän toi monia kasveja Victoriaan, mutta teki myös kuume-eukalyptuksen (*Eucalyptus globulus*) erinomaiset ominaisuudet tunnetuksi kaikkialla maailmassa ja onnistui kirjoituksillaan levittämään sen Etelä-Eurooppaan, Pohjois- ja Etelä-Afrikkaan, Kaliforniaan ja Etelä-Amerikkaan. Näistä ansioista monet valtiot, kuten Ranska, Espanja, Tanska ja Portugali, palkitsivat hänet. Hänet nimitettiin ritariksi vuonna 1879, Würtembergin kuningaskunnan vapaaherraksi vuonna 1871 ja Royal Societyn jäseneksi vuonna 1861.

Mueller julkaisi yksitoista nidettä *Fragmenta phytographica Australiae* -teosta (1862–1881), kaksi nidettä *Plants of Victoria* -teosta (1860–1865) ja muita runsaasti kuvitettuja kirjoja eukalyptusten ja akaasioiden suvuista ja rasterikkikasvien (Myoporaceae) heimosta. Hän osallistui myös George Benthamin *Flora Australiensis* -teoksen tuottamiseen. Hän oli johtavassa asemassa edistämässä Australian tutkimusretkiä, erityisesti Burken ja Willsin retkikuntaa, joka ensimmäisenä ylitti mantereen, ja useissa yrityksissä selvittää maanmiehensä Ludwig Leichhardtin kohtaloa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Müller, Ferdinand Jakob Heinrich von *Nordisk familjebok*.  1913. Viitattu 28.04.2022. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Mueller, Ferdinand Jakob Heinrich von *Encyclopædia Britannica*.  1911. Viitattu 28.04.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferdinand von Mueller** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* Leopoldina

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Australian Artists
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Iso Mustasaari
**Iso Mustasaari** (ruots. *Stora Östersvartö*) on itäisin Suomenlinnan saarista Helsingissä. Se on Suomenlinnan saarista tiheimmin asuttu, ja siellä sijaitsevat myös Suomenlinnan kirkko sekä saariryhmän ainoa kirjasto, koulu ja kauppa. Myös Suomenlinnan lautan laituri on Ison Mustasaaren pohjoisrannalla. Saarelta johtavat sillat Pikku-Mustaan ja Susisaareen. Isossa Mustasaaressa olevien rakennusten osoitteet alkavat "Suomenlinna C", minkä jäljessä on rakennuksen numero.

Ison Mustasaaren vanhimmat rakennukset ovat 1700-luvulta, Augustin Ehrensvärdin ajalta, samoin kuin saaren eteläosan rannoilla olevat muurit. Tämän aikakauden rakennuksista huomattavimpia ovat Kruunulinna Ehrensvärd sekä sen läheisyydessä oleva, Suomen vanhimpiin kuuluva kerrostalo, Noakin arkki. Alkuperäisen suunnitelman mukaan nämä olisivat olleet osia saaren keskelle jäänyttä suurta aukiota ympäröivästä rakennusryhmästä, joka kuitenkin jäi tuolloin keskeneräiseksi.

Isossa Mustasaaressa on myös joukko Venäjän vallan ajalta peräisin olevia rakennuksia. Nykyinen Suomenlinnan kirkko oli alkujaan venäläinen, ortodoksinen varuskuntakirkko, mutta muutettiin Suomen itsenäistymisen jälkeen luterilaiseksi kirkoksi, jolloin myös sen ulkoasua suuresti muutettiin. Venäjän vallan ajalta ovat myös monet saaren asuinrakennukset sekä lauttalaiturin läheisyydessä oleva Rantakasarmi, jonka läpi johtaa porttikäytävä rantatieltä saaren keskiosaan.

Isossa Mustasaaressa aivan Susisaareen johtavan sillan vieressä sijaitsee Suomenlinnan opastuskeskus ja sen yhteydessä Suomenlinna-museo.

Ison Mustasaaren eteläkärjessä on korkeiden muurien ympäröimänä Suomenlinnan vankila.

Saaren pohjoisrannassa, Kasinopuistossa lähellä lauttarantaa on Marja Kanervon suunnittelema ympäristöteos *Suomenlinnan vankileirin muistopaikka* (2004).

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Kruunulinna Ehrensvärd Suomenlinna.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 9.12.2013.
2. ↑  Kirkko Suomenlinna.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 9.12.2013.
3. ↑  Rantakasarmi Suomenlinna.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 9.12.2013.
4. ↑  Suomenlinnakeskus, Suomenlinnan rakennus C 74 Museovirasto. Viitattu 9.12.2013.
5. ↑  Suomenlinnan Vankila Vankeinhoitolaitos. Viitattu 9.12.2013.
6. ↑  Suomenlinnan vankileirin muistomerkki Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 23.12.2017. Viitattu 9.12.2013.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomenlinnan rakennuksista

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iso Mustasaari** Wikimedia Commonsissa
**Gunnar Fredrik Aminoff** (6. tammikuuta 1910 Ruovesi – 9. huhtikuuta 2008 Ruovesi) oli suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Gunnar Aminoffin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Alexander Aminoff ja hovineiti Sophie von Kraemer ja puolisot 1938–1954 oopperalaulaja Aulikki Rautawaara ja vuodesta 1955 Brita Henriette Hanell, kenraali Edvard Hanellin tytär. Aminoffista tuli vuonna 1928 Ruhalan kartanon isäntä ja yli 3000 hehtaarin suurtilan omistaja. Ylioppilaaksi hän pääsi Helsingissä vuonna 1930 ja opiskeli sitten maatalous- ja metsätieteitä 1930–1932, kunnes palasi maatilalleen. Hän osallistui jo 1930-luvulta lähtien monin tavoin Ruoveden seudun kehittämiseen, toimien pitkään muun muassa paikallisten puhelin- ja sähköyhtiöiden johtokunnissa. Jatkosodassa Aminoff toimi komppanianpäällikkönä. Sotien jälkeen hän osallistui asekätkentään ja sai siitä lyhyen tuomion. Aminoffilla oli 1950-luvulta lähtien merkittävä rooli suomalaisessa osuustoimintaliikkeessä. Hän oli muun muassa 1960-luvun alusta pitkään Tampereen Osuuskauppapiirin puheenjohtaja ja Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan hallintoneuvoston jäsen. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Aminoff sai vuonna 1969. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri (1968).

Lähteet
-------

1. 1 2  Gunnar Aminoff *Biografiasampo*. Viitattu 11.4.2022.
2. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 46. Viitattu 11.4.2022.
**Heinz Harald Ramm-Schmidt** (1. marraskuuta 1920 Viipuri – 17. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kilpapurjehtija, koulutukseltaan diplomiekonomi. Hän toimi muun muassa Soliferin yhtenä avainhenkilönä 1950–1970 ja Hackmanin toimitusjohtajana 1971–1988. Swan 37 -veneellään *Tarantella II* Ramm-Schmidt voitti Gotlannin ympäri -avomeripurjehduksen (Gotland runt) -kuusi kertaa vuosina 1971–2003.

Norjan kansalainen Ramm-Schmidt taisteli talvisodassa ruotsalaisten vapaaehtoisten riveissä. Välirauhan aikana hän sai Suomen kansalaisuuden, mutta talvisodassa saamansa jalkavamman takia ei päässyt mukaan jatkosotaan. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa ja toimi jo opiskeluajoista lähtien Matti Saurion yrityksen konttoripäällikkönä ja myöhemmin jonkin aikaa toimitusjohtajana. Hän johti yrityksen Solifer-merkkisten tuotteiden kuten polkupyörän dynamon ja mopomalli Solifer Exportin suunnittelua ja tuotantoa. Kun yritys myytiin Oy Bensow Ab:lle vuonna 1956, Ramm-Schmidt jatkoi yrityksen palveluksessa vuoteen 1971 saakka, jolloin hän siirtyi Hackmanin toimitusjohtajaksi.

Heinz Ramm-Schmidt julkaisi purjehdusaiheisen muistelmakirjan *Historien om Swanen Tarantella* (1999) ja Solifer-yhtiön alkuvaiheista kertovan teoksen *När Finland reste sig ur krigens aska* (2002).

Ramm-Schmidtin vanhemmat olivat johtaja, varakonsuli Ejnar Georg Johan Ramm-Schmidt ja Karin Albertine Lorentz ja puoliso vuodesta 1945 toimittaja Ebba Margit Englund. Metsänhoitaja, metsäneuvoksen arvonimen saanut Kaj Ramm-Schmidt oli hänen veljensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 6.10.2019. s. C 16
2. 1 2 3  Ericsson, Henry: Ramm-Schmidt, Heinz hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
3. ↑  Bjon, Sylvia: Statslös soldat blev utan erkännande. (Arkistoitu – Internet Archive) *Hufvudstadsbladet* 3.2.2013. Viitattu 4.10.2015.
4. ↑  Karavaanarin tarina. Siukosaaren kirjan *Solifer Suomesta* arvostelu. *Talouselämä* 11.3.2005. Viitattu 4.10.2015.
5. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 774. Viitattu 21.5.2022.
6. ↑  Kaj Ramm-Schmidt *Biografiasampo*. Viitattu 21.5.2022.

Kirjallisuutta
--------------

* Ramm-Schmidt, Heinz: *När Finland reste sig ur krigets aska: Personliga upplevelser under metallindustrins uppsving*. Litorale 2002. ISBN 952-5045-10-2.
* Siukosaari, Anssi: *Solifer Suomesta*. Lohja Caravans ja Solifer Polar 2004.

Aiheesta muualla
----------------

* Wolontis, Rafael – Lindholm, Per-Erik – Therman, Rolf: Heinz Ramm-Schmidt 1920–2019. (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 8.11.2019, s. B 21. Helsinki:  Sanoma Oyj. Artikkelin verkkoversio.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Vasili Lukitš Dolgorukov** (ven. Васи́лий Луки́ч Долгору́ков; n. 1670 – 19. marraskuuta (J: 9. marraskuuta) 1739 Novgorod) oli venäläinen diplomaatti, jolla oli vaikutusvaltainen asema Venäjän johdossa tsaari Pietari II:n valtakaudella.

Vasili Dolgorukov aloitti diplomaatinuransa vuonna 1687 setänsä Jakov Dolgorukovin avustajana Pariisin lähetystössä. Myöhemmin hän oli Venäjän lähettiläänä Puolassa 1706–1707, Tanskassa 1707–1720, Ranskassa 1721–1722 ja Ruotsissa 1725–1727. Pietari II:n valtakaudella 1727–1730 hän oli vaikutusvaltainen salaneuvoston jäsen ja järjesti keisarin kihlauksen oman veljentyttärensä Jekaterina Dolgorukovan kanssa. Pietari II:n kuoltua yllättäen vuonna 1730 Dolgorukov osallistui tämän seuraajan valintaan liittyneeseen juonitteluun, johon liittyi muun muassa väärennetyn tsaarin testamentin laatiminen Jekaterina Dolgorukovan järjestämiseksi valtaistuimelle. Dolgorukov ryhtyi myös ensimmäisenä tukemaan Anna Ivanovnan valintaa hallitsijaksi. Yhdessä Mihail Golitsynin ja kenraaliluutnanti Leontievin kanssa hän sai helmikuussa 1730 Annan antamaan vakuutuksen, joka rajoittaisi hänen valtaansa hallitsijana. Noustuaan seuraavassa kuussa valtaistuimelle Anna kuitenkin karkotti Dolgorukovin Arkangeliin ja myöhemmin edelleen Solovetskin luostariin. Vuonna 1739 hänet ja kaksi muuta Dolgorukovin suvun mahtimiestä, Ivan ja Sergei Dolgorukov, todettiin syyllisiksi Pietari II:n testamentin väärentämiseen, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin mestaamalla Novgorodissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vasily Lukich, Prince Dolgoruky (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 14.3.2014.
2. 1 2  *Nordisk familjebok* (1907), s. 642–643 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 14.3.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Multaan istutettuja kasveja.
**Multa** on kasvien kasvualustaksi sopivaa kivennäismaan ja humuksen seosta. Multa vaihtelee käyttötarkoituksen mukaan koostumukseltaan ja muilta ominaisuuksiltaan.

*Multavuus* tarkoittaa eloperäisen aineksen osuutta kuivatussa maanäytteessä. Maa jaetaan kuuteen multavuusluokkaan:

* vähämultainen (vm) < 3 %
* multava (m) 3–6 %
* runsasmultainen (rm) 6–12 %
* erittäin runsasmultainen (erm) 12–20 %
* multamaa (Mm) 20–40 %
* turvemaa (tm) > 40 %

Säkkimulta on tarkoitettu maanparannukseen, ja sitä sekoitetaan istutuksen yhteydessä pohjamaahan. Irtomultaa voidaan käyttää viherrakentamiseen uuden pihan tai isompien kukkapenkkien perustamisessa. Siinä on suurempi kivennäismaa-ainespitoisuus kuin säkkimullassa, mikä tekee siitä rakenteeltaan kestävämpää. Erilaisiin käyttökohteisiin tarkoitetut irtomullat eroavat toisistaan muun muassa lannoituksen määrän, kalkituksen, rakenteen, vedenläpäisevyyden ja multavuuden mukaan. Istutusmulta on yleiskasvualusta, jota käytetään pensas-, puu- ja perennaistutuksiin sekä nurmikoiden kasvualustana. Havupuumultaa käytetään hapanta maata suosiville kasveille, kuten havuille ja varvuille. Viljelymulta on kuohkeaa ja multavaa, ja sitä käytetään esimerkiksi kasvimaalla, kasvihuoneviljelyssä ja kesäkukkaistutuksissa.

Ruukkukasvien kasvualustana käytettäviä, ominaisuuksiltaan erilaisia multatyyppejä ovat esimerkiksi taimimulta, kukkamulta, kesäkukkamulta, yrttimulta, kestomulta, altakastelumulta, orkideamulta ja kaktusmulta. Puutarhamullat sisältävät käyttötarkoituksesta riippuen erilaisia turvelaatuja, kompostia, hiekkaa tai savea.

Lähteet
-------

1. ↑  *multa.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑  Multavuuden määritys maanäytteestä *Laboratorioanalyysit*. Opetushallitus. Viitattu 19.10.2019.
3. ↑  Uutta pihaa perustamassa – minkälaista multaa tarvitsen ja kuinka paljon? *Rakentaja.fi*.  Arkistoitu 19.10.2019. Viitattu 19.10.2019.
4. ↑  Anna Aho: Näin valitset kasville oikean mullan *Meillä Kotona*. Viitattu 19.10.2019.
Josias von Heeringen, Nicola Perscheidin maalaama muotokuva vuodelta 1915.
**Josias von Heeringen** (9. maaliskuuta 1850 Kassel – 9. lokakuuta 1926) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.

Heeringenin sotilasura käynnistyi jo 1867 ja hän haavoittui pahoin Ranskan–Saksan sodassa. Vuodesta 1898 hän oli kenraalimajuri ja sotaministeriön osastopäällikkö, vuodesta 1901 kenraaliluutnantti, vuodesta 1903 divisioonankomentaja sekä vuodesta 1906 jalkaväenkenraali ja toisen armeijakunnan komentaja. Vuosina 1909–1913 Heeringen toimi sotaministerinä, minkä jälkeen hänet ylennettiin kenraalieverstiksi ja nimitettiin toisen sotilaspiirin tarkastajaksi. Maailmansodan puhjettua hän sai komentoonsa Saksan seitsemännen armeijan, joka puolusti Elsass-Lothringenin rajaa. Hän torjui menestyksekkäästi Ranskan hyökkäyksen Elsassiin elokuussa 1914 Mulhousen taistelussa. Heeringen komensi seitsemättä armeijaa länsirintamalla elokuuhun 1916. Sen jälkeen aina sodan loppuun asti hän johti Saksan rannikkopuolustusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1924), s. 320 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 8.2.2014.
2. ↑  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1926), s. 1397 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 8.2.2014.
3. 1 2  Josias von Heeringen (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vieno Viola Kuistio** (o.s. **Kariniemi**, 16. huhtikuuta 1898 Kokemäki – 12. elokuuta 1992 Rovaniemi) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä, joka oli Viipurin Kaupunginteatterin edeltäjä. Kariniemelle kertyi "runsas sarja viehkeitä neito-osia, joissa säännöllisesti ihailtiin hänen temperamenttiaan ja rikastuvaa vivahdusasteikkoaan", Verneri Veistäjä tiivistää Kariniemen lyhyehköksi jäänyttä teatteriuraa. Erääksi taiteelliseksi voitoksi Veistäjä mainitsee Sonjan roolin *Jääkärin morsiamessa*.

Ura
---

Viola Kariniemen vanhemmat olivat agronomi Frans Emil Kariniemi ja Jenny Dahl. Hänen sisarensa oli kirjailija Annikki Kariniemi. Viola Kariniemi opiskeli Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa 1915–1917. Tuolloin hän näytteli pieniä rooleja muun muassa *Peer Gyntissä* ja *Rouva Suorasuussa*. Lisäksi Kariniemi opiskeli lausuntaa Olga Poppiuksen johdolla. Opintojensa jälkeen hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1924.

Kariniemi erikoistui Viipurissa nuorten tyttöjen osiin. Hän näytteli muun muassa *Anna Liisan* Pirkon ja *Papin perheen* Maijun. *Elinan surmassa* ja *Leassa* hän teki nimiroolit.

Kariniemen suoritus Maijun roolissa sai kiitosta. Näytelmässä *Sinikettu* hän teki Lisin roolin, jonka yhteydessä mainittiin huolellisuus, jolla hän "aina antautui tehtäväänsä". Kariniemen jäähyväisnäytäntö Viipurissa oli *Papin perheen* uusinta.

Näyttelijäntyönsä ohella Kariniemi opetti lausuntaa yhden talvikauden Viipurin Työväen Opistossa ja Viipurin Kirkkomusiikkiopistossa.

Viola Kariniemi avioitui yleisesikuntamajuri August Quistin kanssa 1921. Pariskunnalle syntyi kaksi tytärtä ja yksi poika. Erottuaan näyttämöltä 1924 Kariniemi harrasti lausuntaa ja esiintyi muun muassa radiossa.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin – Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.
* Veistäjä, Verneri: *Viipurin ja muun Suomen teatteri*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1957.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 124–125
2. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 23.8.1992, s. A 7
3. ↑  Veistäjä, s. 177
4. ↑  Kariniemi Viola *Ilona*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 12.5.2020.
5. ↑  Veistäjä, s. 160
6. ↑  Veistäjä, s. 182
7. ↑  Kuistio *Kuka kukin on 1954*. Viitattu 12.5.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |