recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Preniteeni** eli **1,2,3,4-tetrametyylibentseeni** (C10H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Preniteeni on dureenin ja isodureenin isomeeri.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa preniteeni on väritöntä nestettä, joka on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Yhdiste reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Esimerkiksi Friedel–Crafts-asylointireaktio tapahtuu preniteenille noin 35 500 kertaa nopeammin kuin bentseenille ja kloorimetylointi kloorimetyylimetyylieetterin avulla noin 850 kertaa nopeammin kuin bentseenille.

Preniteeniä esiintyy kivihiilitervassa ja ruskohiilessä. Yhdistettä valmistetaan metyloimalla ksyleeniä kloorimetaanin avulla. Reaktiossa muodostuu lisäksi dureenia ja isodureenia, joista tuote voidaan erottaa tislaamalla. Preniteeniä käytetään pienissä määrin orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena.

Lähteet
-------

1. ↑  1,2,3,4-tetramethylbenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 9.9.2016.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 44. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  H. W. Earhart & Andrew P. Komin: *Polymethylbenzenes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 9.9.2016
4. 1 2  Karl Griesbaum, Arno Behr, Dieter Biedenkapp, Heinz-Werner Voges, Dorothea Garbe, Christian Paetz, Gerd Collin, Dieter Mayer & Hartmut Höke: *Hydrocarbons, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 9.9.2016
Shakinpelaajia Kiovassa.
**Harrastus** on säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jonka tarkoituksena on rentouttaa ja tuottaa mielihyvää. Harrastamisen motiivina on nautinto ja kiinnostus aiheeseen, toisinaan jopa rahallinen palkkio. Harrastaminen voi johtaa jonkin hyödyllisen tiedon, taidon tai kokemuksen hankkimiseen ja karttumiseen*lähde?*.

Harrastuksia
------------

Tyypillisiä harrastuksia ovat esimerkiksi keräily, nikkarointi, askartelu, urheilu, musiikki, pelaaminen ja lukeminen. 

Monissa harrastuksissa, kuten lukupiireihin perustuvassa kirjallisuusharrastuksessa, tärkeä piirre on yhteisöllisyys – yhteisen harrastuksen kautta syntyy tiivis yhteisö, jonka jäsenet usein jakavat tietoa ja auttavat toisiaan hyvin epäitsekkäästi.

Tähtitieteen harrastajat tekevät usein merkittäviä havaintoja ja ovat näin avuksi ammattilaisille. Ei ole täysin epätavallista harrastelijatähtitieteilijälle havaita uutta taivaankappaletta tai tapahtumaa avaruudessa. Joillakin muillakin luonnontieteiden aloilla harrastajahavainnot ovat tärkeitä (muun muassa biologian monilla osa-alueilla).*lähde?* Humanistisista tieteenaloista arkeologia on varsin suosittu harrastuskohde. Myös historian eri osa-alueet ovat monien harrasteina (sukututkimus, numismatiikka).

Avoimen lähdekoodin projekteihin osallistuminen on pääasiassa harrastustyötä, vaikka kaupallisen kehitystyön osuus on kasvanut yritysmaailman kiinnostuttua avoimen lähdekoodin kehitysmallista. Kuitenkin esimerkiksi opiskelijan harrastuksena alkanut Linux-käyttöjärjestelmä ja monet muut sovellukset ovat varteenotettavia kilpailijoita kaupallisille tuotteille.*lähde?* Sukua avoimen lähdekoodin projekteihin osallistumiselle on myös esimerkiksi Wikipedian toimittamiseen osallistuminen.

Katso myös
----------

* Radioamatööri

Lähteet
-------

1. ↑  Jukarainen, Ilkka: *Suuri keräilykirja*. Helsinki: Readme.fi, 2018. ISBN 978-952-321-328-9.
2. ↑  Ahola, Suvi: *Lukupiirien Suomi : yhteisöllistä lukemista 149 suomalaisessa lukupiirissä 2009*. Helsinki: Helsingin yliopiston suomen kielen, suomalais-ugrilaisten ja pohjoismaisten kielten ja kirjallisuuksien laitos, 2013. ISBN 978-952-10-8591-8. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Harrastukset nyt *harrastushaku.fi*. Viitattu 11.7.2021.
**Vanadiinikarbonyyli** eli **vanadiiniheksakarbonyyli** tai **heksakarbonyylivanadiini** (V(CO)6) on metallikarbonyyleihin kuuluva organovanadiiniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa vanadiinikarbonyyli on sinertävänvihreätä kiteistä ainetta. Monista muista metallikarbonyyleistä poiketen vanadiinikarbonyylillä on vanadiinilla 17 eikä 18 ulointa elektronia, mutta ei steerisistä syistä muodosta dimeeriä toisin kuin samaan ryhmään kuuluva niobiumin ja tantaalin karbonyyliyhdisteet. Magneettisuudeltaan se on paramagneettinen ja sen magneettinen momentti huoneenlämpötilassa on 1,81 *μ*B. Yhdiste on pyroforista eli se syttyy helposti ilman tai kosteuden vaikutuksesta. Aine liukenee huonosti tyydyttyneisiin hiilivetyihin, mutta paremmin muihin orgaanisiin liuottimiin. Vanadiinikarbonyyli voidaan helposti pelkistää heksakarbonyylivanadaatti(-I)ioniksi ([V(CO)6)]-).

Valmistus ja käyttö
-------------------

Vanadiinikarbonyyliä valmistetaan lähtien vanadiinitrikloridista. Ensimmäisessä vaiheessa yhdiste reagoi natriummetallin ja hiilimonoksidin kanssa muodostaen suolan Na[V(CO)6)]. Liuottimena reaktiossa käytetään diglyymiä tai pyridiiniä. Seuraavassa vaiheessa [V(CO)6)]--ioni hapetetaan väkevän fosforihapon avulla vanadiinikarbonyyliksi ja uutetaan petrolieetterillä.

4 Na + VCl3 + 6 CO → Na[V(CO)6] + 3 NaCl
2 Na[V(CO)6] + H3PO4 → 2 V(CO)6 + H2 + 2 NaH2PO4
Vanadiinikarbonyyliä voidaan käyttää vedytys- ja isomerointireaktioiden katalyyttinä.

Lähteet
-------

1. ↑  V(CO)6 – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.12.2014.
2. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 3.546. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.12.2014). (englanniksi)
3. 1 2  J. Scott McIndoe & Paul J. Dyson: *Metal Carbonyls, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 16.12.2014
4. 1 2  N.N. Greenwood & A. Earnshaw: *Chemistry of the Elements*, s. 1000. 2nd Edition. Butterworth Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4. (englanniksi)
5. 1 2  Pradyot Patnaik: *A Comprehensive Guide to the Hazardous Properties of Chemical Substances*, s. 627–628. Wiley-Intersciences, 2007. ISBN 978-0-471-71458-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.12.2014). (englanniksi)
6. ↑  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1561. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.12.2014). (englanniksi)
**Hans-Dietrich von Tiesenhausen** (22. helmikuuta 1913, Riika – 17. elokuuta 2000, Vancouver) oli Saksan laivaston sukellusvenepäällikkö toisessa maailmansodassa.

Ura
---

Vapaaherra von Tiesenhausen syntyi Riiassa vanhaan baltiansaksalaiseen aatelissukuun. Hän aloitti uransa Saksan laivastossa vuonna 1934 ja oli muun muassa mukana partioimassa kevyt risteilijä *Nürnbergillä* Espanjan vesillä sisällissodan aikana. Hänen uransa sukellusveneissä alkoi *U-23:lla* Otto Kretschmerin ja Adalbert Schneen alaisuudessa loppuvuonna 1939. von Tiesenhausenin palvelus jatkui *U-93:lla* toisen myöhemmin tunnetun päällikön, Klaus Korthin alaisuudessa.

Keväällä 1941 von Tiesenhausen sai komentoonsa oman veneen, *U-331:en* ja seuraavana talvena hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi. Ensimmäisen partiomatkan *U-331* teki Atlantilla. Syyskuussa vene läpäisi toisella partiomatkallaan Gibraltarin salmen ja alkoi siitä eteenpäin operoida Välimerellä. 25. marraskuuta von Tiesenhausen saavutti suurimman voittonsa upottamalla kolmella torpedolla Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaivan *HMS Barhamin* Libyan rannikolla Sollumin edustalla. Marraskuussa 1942 *U-331* joutui kymmenennellä partiomatkallaan Fairey Swordfish -torpedokoneen hyökkäyksen kohteeksi ja tuhoutui. von Tiesenhausen ja 15 muuta miehistön jäsentä pelastettiin ja otettiin sotavangeiksi.

Sodan jälkeinen elämä
---------------------

Vietettyään vuosia sotavankeudessa Britanniassa ja Kanadassa hän palasi 1947 Saksaan, missä alkoi työskennellä puuseppänä. 1950-luvun alussa hän palasi Kanadaan ja saikin myöhemmin maan kansalaisuuden. Hän eli lopun elämäänsä Vancouverin alueella ja toimi sisustussuunnittelijana sekä luontokuvaajana. von Tiesenhausen kuoli 87-vuotiaana elokuussa 2000.

Lähteet
-------

1. ↑  Sharkhunters.com, von Tiesenhausen *sharkhunters.com*.  Arkistoitu 15.1.2010. Viitattu 8. tammikuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  uboat.net. Freiherr Hans-Diedrich von Tiesenhausen *uboat.net*. Viitattu 8. tammikuuta 2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* von Tiesenhausenin tiedot uboat.net-sivustolla; muun muassa kuva

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Matti Johannes Koivu esiintymässä Helsingin silakkamarkkinoilla lokakuussa 2008.
**Matti Johannes Koivu** (s. 13. elokuuta 1981 Helsinki) on suomalainen Hämeenlinnassa varttunut muusikko ja historioitsija. Hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 2006. Sitä ennen hän on laulanut Ultramariini-yhtyeessä. Vuoden 2012 keväällä Koivu on kierrellyt esiintymässä Egotripin jäsenen Knipin kanssa. Parivaljakkoa kutsutaan nimellä Koivu ja Tähti. Koivun musiikissa on kuultavissa vaikutteita muun muassa folkista ja beatmusiikista.

Suuren yleisön tietoon Koivu tuli cover-versioista, joita hän teki Irwin Goodmanin esittämistä kappaleista.

Oman soolotuotannon lisäksi Matti Johannes Koivu on tehnyt kappaleita myös muille artisteille kuten Lassi Valtoselle ja Juha Metsäperälle.

Koivu valmistui 2012 Oulun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan kulttuuri- ja aatehistoria. Historian ja yhteiskuntaopin opettajan pätevyyden hän sai 2020 Helsingin yliopistosta.

Hän asuu Helsingissä, ja hänen perheeseensä kuuluvat vaimo ja lapsia.

Diskografia
-----------

* Ultramariini-yhtyeen albumit

### Sooloalbumit

* *Puuhastellen*  (2006)
* *Kovat piipussa*  (2007)
* *Irwin Goodmanin lauluja*  (2008)
* *Toisen maailman nimi*  (2011)
* *Matti Johannes Koivu*  (2013)
* *Kauneimmat meistä*  (2015)
* *Lähtölauluja*  (2017)
* *Luonnos* (2019)

### Muut albumit

* Matti Johannes Koivu ystävineen: *Topsi ja tohtori Koirasson* (2007)
* Sairio Shoreline Pathway: *Lahja (ep)* (2005)
* Sairio Shoreline Pathway: *Enne* (2002)

Radiosarjat
-----------

Koivu on kirjoittanut ja lukenut Yleisradiolle nelituntiset radioesseiden sarjat:

* *Tulevaisuuden historia*, 2017
* *Oikeudenmukaisuuden historia*, 2018
* *Keskeneräisyyden historia*, 2019
* *Yle, digikumous ja sinä*, 2021

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Uusitorppa, Harri: "Maailma antaa aineksia lauluihin koko ajan enemmän". (40-vuotishaastattelu) *Helsingin Sanomat*, 10.8.2021, s. B 12. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 12.8.2021.
2. ↑  Ville Hartikainen: Matti Johannes Koivu on parantumaton romantikko  25.3.2015. Iltalehti.

Aiheesta muualla
----------------

* Levy-yhtiö M.dulorin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ylen Elävä arkisto – Live: Matti Johannes Koivu
* Matti Johannes Koivu lauluntekijänä - Fono.fi


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Huma Mahmood Abedin** (s. 28. heinäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja Hillary Clintonin pitkäaikainen avustaja. Hän oli Clintonin presidentinvaalikampanjaorganisaation varapuheenjohtaja vuonna 2016. Koulutukseltaan Abedin on journalisti. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Intiasta ja Pakistanista. Uskonnoltaan Abedin on muslimi, ja hän puhuu englannin lisäksi hindustania ja arabiaa.

Abedinin entinen aviomies on 2000-luvulla kongressiedustajana toiminut Anthony Weiner. He erosivat vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Analyysi: Lokakuun pommi tuo lisää seksiä ja valheita vaalikamppailuun *Aamulehti*.  29.10.2016. Viitattu 6.7.2017.
2. ↑  Berner, Anna-Sofia: Tahranpoistaja väsyi.  *Helsingin Sanomat*, 4.9.2016, s. C10.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Huma Abedin**.
* Huma Abedin C-SPAN -televisiokanavalla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Robert Trout** (oik. **Robert Albert Blondheim** 15. lokakuuta 1909 Pohjois-Carolina – 14. marraskuuta 2000 New York, New York) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, jota pidetään ensimmäisenä uutisankkurina. Kotimaassaan hänet muistetaan erityisesti Normandian maihinnousun raportoinnista kesällä 1944.

Blondheim syntyi Pohjois-Carolinassa, mutta muutti perheensä mukana Washington DC:hen ollessaan 3-vuotias. Hän halusi tulla matkakirjailijaksi ihailemansa Jack Londonin tavoin, mutta päätyi vuonna 1932 apupojaksi washingtonilaiselle WJSV-radioasemalle. Jouduttuaan kerran korvaamaan paikalle saapumatonta uutistenlukijaa Blondheim otti käyttöön sukunimen Trout erään perheystävän mukaan. CBS:lle Trout siirtyi sen ostettua WJSV:n vuonna 1932.

Trout sai julkisuutta jo 1930-luvulla. Hän teki muun muassa lähetykset Franklin Rooseveltin virkaanastujaisista, Edvard VIII:n ja Wallis Simpsonin häistä ja oli ainoa yhdysvaltalainen radiotoimittaja kuningas Yrjö VI:n kruunajaisissa. Lopullisen maineensa Trout sai kuitenkin toisen maailmansodan aikana. Kun Saksa liitti Itävallan itseensä maaliskuussa 1938, Trout loi ohjelman CBS World News Roundup, jossa esitettiin eri puolilla Eurooppaa olevien toimittajien lyhytaalloilla lähettämiä tilanneselostuksia. Toimittajien joukossa oli Wienissä ollut Edward R. Murrow, jonka kanssa Trout teki Lontoosta käsin toisen CBSWNR-lähetyksen Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian sudeettialueet. Trout vietti sodan loppuajan Lontoossa. Kun heinäkuussa 1944 saksalaisessa radiolähetyksessä kerrottiin vahvistamaton tieto maihinnousun alkamisesta Normandiassa, Trout teki seitsemäntuntisen lähetyksen, jossa kerrottiin sekä virallisia tietoja että toimittajien raportteja.

Sodan jälkeen Trout jatkoi uutisohjelmien tekemistä CBS:lle, mutta siirtyi vuonna 1947 NBC:lle, jolla ollessaan päätyi muun muassa juontamaan tietokilpailuohjelmaa *Who Said That?*. CBS:lle palattuaan Troutilla oli vaikeuksia sopeutua television tuloon. Syynä oli pitkälti hänen ulkoasunsa, joka erään CBS:n johtoportaan edustajan mielestä muistutti "armenialaista mattokauppiasta". 1960-luvulle tultaessa Trout oli päätynyt uutisankkuriksi New Yorkin paikallisuutisiin ja television puolella viiden minuutin mittaisiin päiväuutislähetyksiin. Vuonna 1964 hänet valittiin tekemään ohjelmaa demokraattien puoluekokouksesta, mutta huonojen katsojalukujen takia hänet korvattiin Walter Cronkitella. Viimeisessä merkittävässä toimessaan hän oli All Things Considered -ohjelman toimittajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  North Carolina History Project: Robert Trout (1909-2000) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
2. 1 2  "Trout, Robert." Encyclopædia Britannica. 2009. Encyclopædia Britannica Online. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NPR: Robert Trout Remembered (englanniksi)
* Muistokirjoitus New York Timesissa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Italia

 |

 |
Petre Roman
**Petre Roman** (s. 22. heinäkuuta 1946 Bukarest) on romanialainen poliitikko ja insinööri.

Romanin vanhemmat olivat Espanjan sisällissodan veteraani, kommunistivaikuttaja Valter Roman ja Espanjasta maanpakoon ajettu Hortensia Vallejo. Roman valmistui Bukarestin polyteknillisen instituutin sähkötekniikan opistosta vuonna 1968. Hän sai diplomin Toulousen ENSEEIHT:sta vuonna 1971 ja väitteli filosofian tohtoriksi Paul Sabatier -yliopiston nestemekaniikan instituutista vuonna 1974. Hän toimi nuorena Romanian kommunistisessa puolueessa. Vuonna 1985 Romanista tuli laitoksen päällikkö Bukarestin polyteknillisessä instituutissa.

Vallankumouksen aika ja myöhempi ura
------------------------------------

Roman osallistui näkyvästi Romanian vallankumoukseen 1989 ja oli Kansallisen pelastuksen rintaman perustajajäsen. Kommunistihallinnon kaaduttua hänestä tuli siirtymäkauden pääministeri. Hänen asemansa pääministerinä vahvistettiin vapaiden vaalien jälkeen kesäkuussa 1990. Roman toimi pääministerinä, kunnes erosi itse syyskuussa 1991 kaivostyöläisten väkivaltaisiksi yltyneiden mielenosoitusten seurauksena. Vuonna 1992 Roman perusti Demokraattisen puolueen, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 2001. Hänet valittiin vuonna 1992 Romanian edustajainhuoneen jäseneksi. Tämän jälkeen hän istui Romanian senaatissa ja toimi vuosina 1996–1999 sen puheenjohtajana. Vuosina 1999–2000 Roman oli Romanian ulkoministeri. Sittemmin hän on istunut sekä edustajainhuoneessa että senaatissa. Hän on edustanut muun muassa Kansallisliberaalista puoluetta.

Roman on toiminut Bukarestin polyteknillisen yliopiston professorina. Hän on Club de Madridin jäsen ja on julkaissut kirjoja politiikan aiheista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Petre Roman Club de Madrid, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2 3  Petre Roman: The Fate of Europe European Observatory on Memories, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
3. ↑  Wilbur G. Landrey, Ceausescu is dead, but fear returns to Romania Tampa Bay Times 17.6.1990, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
4. ↑  Prime Minister of Romania Steps Down The New York Times 27.9.1991, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
5. ↑  Romanian Miners’ Protest Forces Premier to Resign : Unrest: Demonstrations continue against economic reforms. Roman calls the violence a Communist coup. Los Angeles Times 27.9.1991, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
6. ↑  Georgeta Voinea, The Democratic Party from Romania became an Associate Member of the European People’s Party Konrad Adenauer Stiftung 20.11.2006, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
7. ↑  Petre Roman Eurasia Review, viitattu 19.12.2023 (englanniksi)
8. 1 2  Florentina Mardale, Mihaela Gradinaru, AVEREA lui PETRE ROMAN, candidat PNL la Brașov: o casă, trei mașini și tablouri de 20.000 de euro Gândul 2.11.2012, viitattu 19.12.2023 (romaniaksi)
**Alaikäinen** on ihminen, joka ei ole täyttänyt täysivaltaiselta henkilöltä edellytettyä ikää. Näin ollen alaikäinen on siis vajaavaltainen. Suomen lainsäädännön mukaan henkilö katsotaan täysivaltaiseksi hänen täytettyään 18 vuotta, ellei hän ole holhouksen alainen. Näin on ollut vuodesta 1976. Alaikäinen on rikosoikeudellisesti vastuunalainen täytettyään 15 vuotta, mutta rikoksen tehneeseen 15–17-vuotiaaseen sovelletaan lievempää rangaistusasteikkoa. Alaikäisyydestään huolimatta 15 vuotta täyttänyt saa hallita sitä, mitä on omalla työllään ansainnut. Alle 18-vuotiaaseen työntekijään sovelletaan lakia nuorista työntekijöistä (998/1993), jonka mukaan kevyeen työhön voidaan ottaa 14 vuotta täyttänyt tai saman kalenterivuoden aikana 14 vuotta täyttävä henkilö.

Katso myös
----------

* Lapsi
* Huoltaja
* Edunvalvoja
* Täysi-ikäisyys
* Luettelo ikärajoista Suomessa
* Luettelo rikosoikeudellisen vastuun ikärajoista eri maissa

Lähteet
-------

1. ↑  *Factum,* Weilin+Göös 2003–2005, ISBN 951-35-6646-3, hakusana alaikäinen.
2. ↑  Laki nuorista työntekijöistä, 2 §.
Korean yliopiston perustaja Yi Yong-ik
**Korean yliopisto** (kor. 고려대학교) on Etelä-Korean Soulissa toimiva yksityinen yliopisto. Yi Yong-ik perusti sen keisari Gojongin rahoituksella vuonna 1905 Bosungin korkeakoulun nimellä.

Korean yliopistossa on yli 33 000 opiskelijaa (2023) eri puolilta Etelä-Koreaa ja ulkomailta. Vuodelle 2024 tehdyssä kansainvälisessä QS World University Ranking -vertailussa Korean yliopisto pääsi 79. sijalle.

Historia
--------

Korean yliopiston perustaja Yi siirtyi ulkomaille johtamaan vastarintaa Japania vastaan Korean niemimaan jouduttua Japanin kanssa vuonna 1905 tehdyn sopimuksen myötä protektoraatin asemaan. Son Byong-hi oli yliopiston seuraava johtaja. Kim Seong-sunin noustua johtoon alettiin muodostaa perustaa kansallisen tason yliopistolle reaktiona julkisiin kouluihin, joiden opetuksen japanilaiset olivat muovanneet mieleisekseen. Muun muassa yliopiston pääsali ja pääkirjasto perustettiin tässä vaiheessa. Korkeakoulu sai yliopiston aseman Korean niemimaan vapauduttua miehityksestä vuonna 1946. Sen uudeksi nimeksi tuli Korean yliopisto.

Etelä-Korean ollessa diktatuurihallinnon alainen opiskelijat olivat mukana demokratiaa ajaneessa vastarinnassa, joka osaltaan johti huhtikuun vallankumoukseen 19. huhtikuuta 1960. Vuonna 2004 Korean yliopisto liittyi Universitas 21 -verkostoon. Vuonna 2008 siitä tuli myös Tyynenmeren reunan yliopistojen liiton jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abou KU Korea University, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
2. ↑  Korea University Top Universities, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
**Dikaia** (m.kreik. Δικαία, lat. *Dicaea*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyisen Thermaïkóksen kunnan Epanomín kaupunkia.

Maantiede
---------

Dikaian kaupunki sijaitsi nykyisen Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa, oletettavasti sisämaahan Aineian ja Poteidaian välisestä rannikosta. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki sijoitetaan lähelle nykyisiä Epanomín ja Plagiárin kaupunkeja. Tällöin Aineia sijaitsi rannikolla kaupungista länteen. Dikaian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

Historia
--------

Dikaian historiasta tiedetään vain vähän. Se oli Euboian Eretrian perustama siirtokunta, ja löi omaa eretrialaismallista hopearahaa noin vuosina 500–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dikaiopolitēs* (Δικαιοπολίτης).

Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dikaia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–429/428 eaa. Dikaia saattoi osallistua seudun kaupunkien vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan. 300-luvulla eaa. Dikaia kuului toiseen Ateenaan liittoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "568. Dikaia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Dikaia *Pleiades*. Viitattu 27.11.2023.
3. 1 2  "50 C4 Dikaia", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
4. ↑  Flensted-Jensen, Pernille: "The Chalkidic Peninsula and Its Regions". Teoksessa Flensted-Jensen, P. (ed.): *Further Studies in the Ancient Greek Polis*, s. 120–131. Papers from the Copenhagen Polis Centre 5. Historia Einzelschriften 138. Stuttgart: Franz Steiner Verlag, 1999. ISBN 3-515-07607-7.
5. ↑  Hansen, Mogens Herman: Index of characteristics that indicate polis status of 541 communities not explicitly called polis in Archaic and/or Classical sources Copenhagen Polis Centre.  Arkistoitu 8.5.2019. Viitattu 27.11.2023.
**Don Films Oy** on suomalainen elokuva- ja tv-tuotantoyhtiö.

Yhtiön perustivat ohjaaja Taneli Mustonen ja tuottaja Aleksi Hyvärinen 2010.

Don Films -elokuvia ovat muun muassa Taneli Mustosen elokuvat *Bodom* (2016) ja 2020 yhdessä Solar Filmsin kanssa tuottama elokuva *Se mieletön remppa*, joka oli ohjaaja Taneli Mustosen ohjaamista elokuvista kolmas, joka nousi kymmenen kautta aikain eniten lippuja avausviikollaan myyneiden kotimaisten elokuvien joukkoon.

Yhtiön viimeisin elokuva on Mustosen ohjaama ja Teresa Palmerin tähdittämä psykologinen kauhuelokuva *The Twin - Paha kaksonen*, joka sai ensi-iltansa elokuvateattereissa Suomessa 6. huhtikuuta 2022 ja toukokuussa 2022 Yhdysvalloissa ja Kanadassa.

Don Filmsin yhteistuotanto, lukuisia kansainvälisiä elokuvapalkintoja kerännyt venäläinen draamaelokuva *Arytmia* nähtiin myös Suomen elokuvateattereissa vuonna 2017.

Seuraava Don Filmsin tuotanto on Taru Mäkelän ohjaama *Kulkuset kulkuset*, joka tulee ensi-iltaan loppuvuonna 2022.

Filmimografia
-------------

* *Bodom*, 2016
* *Arytmia* (yhteistuotanto), 2017
* *Se mieletön remppa*, 2020
* *The Twin - Paha kaksonen*, 2022
* *Kulkuset kulkuset* (tulossa), 2022

Lähteet
-------

1. 1 2  Menestysohjaaja Taneli Mustosen kansainvälisen kauhuelokuvan hyytävä traileri julki – elokuva laajaan levitykseen Yhdysvalloissa - ePressi *www.epressi.com*.  17.2.2022.  Arkistoitu 11.6.2022. Viitattu 11.6.2022.
2. ↑  Christoffer Strandberg ja Martti Suosalo tähdittävät uutta joulukomediaa Kulkuset kulkuset - ePressi *www.epressi.com*.  8.3.2022.  Arkistoitu 11.6.2022. Viitattu 11.6.2022.
3. ↑  Televisioarvostelu | Lääkäripäähenkilön poikkeuksellinen epäsosiaalisuus hämmentää venäläisdraamassa, mutta tosielämän tuntuakin se tuo tullessaan *Helsingin Sanomat*.  23.12.2020. Viitattu 11.6.2022.
**Di-isopropyylieetteri** eli **isopropyylieetteri** (C6H14O) on alifaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja moottoreissa nakutuksenestoaineena.

Ominaisuudet
------------

Di-isopropyylieetterin on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä ja sen haju muistuttaa dietyylieetterin hajua. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja liukoisuus laskee lämpötilan noustessa. Di-isopropyylieetteri liukenee erittäin hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteri, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Varastoitaessa di-isopropyylieetteriin muodostuu usein herkästi räjähtäviä peroksideja. Näiden muodostumisen estämiseksi di-isopropyylieetterin joukkoon lisätään stabilointiaineita esimerkiksi hydrokinonia tai butyylihydroksitolueenia. Kemiallisila omianisuuksiltaan di-isopropyylieetteri on samanlainen muiden alifaattisten eetterien kanssa. Di-isopropyyli on narkoottista, mutta vähäisemmässä määrin kuin dietyylieetteri. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Suurin osa valmistetusta di-isopropyylieetteristä muodostuu isopropanolin valmistuksen sivutuotteena hydratoitaessa propeenia.Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on kuumentaa isopropanolia happaman katalyytin kuten rikkihapon tai happamaksi tehdyn alumiinioksidin läsnä ollessa.

Di-isopropyylieetteriä käytetään liuottimena ja se liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi rasvoja, vahoja, nitroselluloosaa sekä hartseja. Sitä käytetään reaktioiden liuottimena, uutettaessa eteerisiä öljyjä, nikotiinia ja vitamiineja, tahranpoistoaineissa, uutettaessa vedestä orgaanisia happoja ja metallien puhdistuksessa. Yhdistettä lisätään myös polttoaineiden joukkoon estämään moottorin nakutusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Diisopropyl ether – Compound Summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.10.2016.
2. 1 2 3 4 5 6  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 220. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3 4  Michael Sakuth, Thomas Mensing, Joachim Schuler, Wilhelm Heitmann, Günther Strehlke & Dieter Mayer: *Ethers, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 16.10.2016
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 325. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Di-isopropyylieetterin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 16.10.2016.
6. ↑  John E. Logsdon & Richard A. Loke: *Isopropyl Alcohol, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.10.2016
**Togod** (ven. Тогодь) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Holmin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bolšoi Tuder -joen varrella 40 kilometriä Holmista itään. Kylässä on 146 ja kunnassa 810 asukasta (vuonna 2011).

Maantiede ja asutus
-------------------

Togodin kunnan pinta-ala on 609,32 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin alueen Poddorjen ja idässä Marjovon piireihin, kaakossa Tverin alueeseen, etelässä Holmin piirin Morhovon sekä lännessä Holmin ja Krasnyi Borin kuntiin. Suurimmat joet ovat Lovat sekä Bolšoi ja Malyi Tuder. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve ja sora.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 48 kylää: Apolets, Bezzabotšaja, Bobovištše, Borisovo, Borok, Demidovo, Dol, Dolgije Nivy, Feduly, Filino, Gruzdiha, Hvoinovo, Hotino, Iljinskoje, Istrubištše, Jamištši, Jazovka, Kalinkino, Kamenka, Kliny, Korpovo, Kotitsy, Krasnyi Klin, Krušinskoje, Krutyje Rutšji, Losinaja Golova, Lytkino, Mamonovo, Nahod, Poljani, Ponomarevo, Radilovo, Ratno, Rjabovo, Rogozino, Seltso, Sidorovka, Sopki, Staroje, Stifonovka, Syrmoloty, Tšetovižnja, Udoby, Ustje, Vysokoje, Vystavka, Zalesje ja Zui. Suurimmat asutuskeskukset ovat 161 asukkaan Zalesje ja 147 asukkaan Nahod. Kahdessatoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Nahodin kunta liitettiin Togodiin vuonna 2010.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Togodin kautta kulkee Marjovon, Velilyn ja Holmin välinen maantie.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on kärsinyt suuresti Neuvostoliiton hajoamista seuranneesta talousromahduksesta. Kunnassa toimii neljä yksityistilaa. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa. Suuri osa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Työttömiä on 16 % ja 13 % saa elantonsa palstaviljelmistään.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Julkisia palveluja on myös Nahodissa ja eräissä muissa kylissä. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta.

Nähtävyydet
-----------

Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Zalesjen länsipuolella on muinaislinna ja Slepitšnon luoteispuolella uhrikivi. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Apoletsin kirkko ja Togodin kartanoalue.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan Togodskogo selskogo poselenija Holmskogo munitsipalnogo raiona Novgorodskoi oblasti. Tom 2: Materialy po obosnovaniju projekta  2012. Veliki Novgorod:  Geografija. Viitattu 19.5.2013. (venäjäksi)

### Viitteet

1. ↑  Generalnyi plan, s. 21.
2. ↑  Generalnyi plan, s. 15–16.
3. ↑  Generalnyi plan, s. 17–18.
4. ↑  Generalnyi plan, s. 16.
5. ↑  Generalnyi plan, s. 19–21.
6. ↑  Generalnyi plan, s. 18–19.
7. ↑  Generalnyi plan, s. 27–28.
8. ↑  Generalnyi plan, s. 29–35.

Aiheesta muualla
----------------

* Togodin kunnan sivusto (venäjäksi)
**Isosirppisiipi** (*Sabra harpagula*) on sirppisiipiin kuuluva vaalea yöperhonen. Suomessa se on erittäin harvinainen harhailija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Vaaleanruskea perhonen, jonka etusiiven kärki kaartuu huomattavan voimakkaasti ulospäin. Siipien kuviointi erottaa sen selvästi kaikista muista perhoslajeista. Etusiiven poikki kulkee kaksi vaaleanruskeaa, mutkittelevaa poikkiviirua. Niiden väliselle alueelle jää ryhmä pieniä, keltaisia, ruskeareunaisia täpliä. Siiven ulkoreunassa on siniharmaa, hieman laikkuinen varjostuma. Takasiivet ovat vaaleanruskeat ja myös niissä poikkiviirujen välissä on hieman keltaisia täpliä. Siipiväli 33–40 mm.

* ♂♂
* ♂   △♂ △

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Laajalti levinnyt laji, jota tavataan Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Japaniin saakka. Esiintymät ovat kuitenkin paikoittaisia. Suomessa isosirppisiipi on tavattu yhden kerran Inkoosta elokuussa 2001. Perhoset lentävät pääasiassa kesä-heinäkuussa. Osassa esiintymisaluetta on toinen sukupolvi elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Laajojen, vanhoja puita kasvavien lehtimetsien laji. Isosirppisiipi on ilmeisesti tarkka elinympäristönsä mikroilmastosta ja näyttää suosivan paikkoja, joissa yölämpötilat pysyvät korkealla ja kosteutta on kohtalaisen paljon. Myös alueen maaperällä saattaa olla merkitystä. Laji lentää iltahämärässä ja tulee valolle, mutta muutoin elintavat tunnetaan huonosti. Ilmeisesti perhoset ja toukat liikkuvat pääasiassa latvustoissa. Naaraita tavataan erittäin harvoin.

Kotelo talvehtii yhteensidottujen lehtien välissä.

Ravintokasvi
------------

Etelämpänä toukka elää pääasiassa tammella (*Quercus robur*), mutta myös lehmuksilla (*Tilia*). Pohjoisempana, kuten Ruotsissa, lehmus lienee ainoa ravintokasvi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7 s. 39
4. 1 2 3 4
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* hyönteiswiki[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1303208
* Wikispecies: Sabra harpagula
* BioLib: 51843
* BOLD: 109514
* CoL: 4TVQT
* EoL: 371712
* EPPO: SABRHA
* EUNIS: 307024
* Fauna Europaea: 443437
* Fauna Europaea (new): b5c8f398-3ae5-4d02-89a2-30563f52e12b
* GBIF: 1952449
* iNaturalist: 483267
* IRMNG: 11195099
* LepIndex: 84631
* LoB: 4699
* MaBENA: SabraHarpa
* NBN: NBNSYS0000005722
* NCBI: 721158

 |

 |
Satakunnantie eli yhdystie 2453 Torttilassa.
**Torttila** on Harjavallan kaupunginosa, joka sijaitsee Kokemäenjoen eteläpuolella yhdystie 2453:n varrella parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Sen rakennuskanta muodostuu pääosin 1950–1960-lukujen omakotiasutuksesta, mutta alueella on myös vanhoja maatiloja, jotka ovat samaa kulttuurihistoriallista kokonaisuutta Nakkilan puolella sijaitsevan Lammaisten kylän kanssa. Torttila, Lammainen ja Kokemäenjoen pohjoispuolella sijaitseva Pirilä muodostavat Lammaistenlahden kulttuurimaiseman, joka kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Torttilaan ulottuu osa myös Harjavallan suurteollisuuspuistosta, ja lisäksi valtatie 2:n varrella on Bolidenin sekä Norilsk Nickelin tuotantolaitosten prosessijätteiden läjitysalueita. Saksalainen BASF rakentaa Torttilaan akkumateriaalitehdasta, jonka on määrä käynnistyä vuonna 2022.

Historia
--------

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Torttilan kylästä ovat 1400-luvun puolivälistä, mutta asutusta on ollut jo paljon aikaisemmin. Vanhan Torttilan kylän alueelta on löydetty muun muassa pronssikautisia röykkiöhautoja sekä asuinpaikka Kiukaisten kulttuurin ajoilta. Torttila ja Lammainen olivat 800-luvulla syntyneen historiallisen Huovintien päätepisteitä Kokemäenjoen suulla. 1760-luvulla Torttila toimi muutaman vuoden markkinapaikkana, kun tapahtuma siirrettiin Merikarvialta Pohjanlahden rannikkokaupunkien porvariston keskinäisten riitojen vuoksi. Torttilan markkinapaikka toimi ruotujakolaitoksen aikana myös armeijan harjoituskenttänä. 

Sotavuosien jälkeen Torttilan asukasmäärä alkoi voimakkaasti kasvamaan Harjavaltaan perustetun suurteollisuuden myötä. Vuonna 1949 valmistui arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema koulu, joka lakkautettiin 1990-luvun alussa, ja lopulta rakennus purettiin 2018.

Lähteet
-------

* Tapio Salminen: *Joki ja sen väki - Kokemäen ja Harjavallan historia*, 2007.
* *Vanhaa Harjavaltaa*, Harjulan kilta ry, 1953.

### Viitteet

1. ↑  Lammaistenlahden kulttuurimaisema *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 26.8.2012.
2. ↑  Ympäristölupa prosessijätteiden läjitysalueelle Harjavaltaan Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 26.8.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Pukkila, Tapio: BASF:n Harjavallan akkumateriaalitehdas käyntiin vuonna 2022 – Saksaan toinen tuotteita jatkojalostava tehdas  12.2.2020. Yle Uutiset.  Arkistoitu 5.3.2021. Viitattu 26.1.2021.
4. ↑  Vartainen, Vesa: *Maatalouspitäjästä teollisuuskaupungiksi : Harjavallan historia 1860-luvulta 2010-luvulle*, s. 281–282. Harjavalta: Harjavallan kaupunki; Harjavallan seurakunta, 2011. ISBN 978-951-97142-2-6. Teoksen verkkoversio (PDF).
5. ↑  Rakkolainen, Jussi: Vanhalle koulurakennukselle löytyy usein uutta käyttöä – Harjavallan Vinnarin koulu on tästä hyvä esimerkki  10.2.2018. Satakunnan Kansa.  Arkistoitu 22.10.2018. Viitattu 22.10.2018.
Esiintyminen maailmalla
**Aivokalvontulehdus** tai **meningiitti** on yleensä bakteerin (kuten meningokokki, hemofilus, pneumokokki) tai viruksen aiheuttama  aivo- ja selkäydinkalvojen tulehdustila. Hoitamaton bakteerimeningiitti saattaa aiheuttaa kuoleman muutaman tunnin kuluessa ensimmäisten oireiden alkamisesta, ja joskus potilas kuolee parhaasta mahdollisesta hoidosta huolimatta.

Oireet
------

Aivokalvontulehduksen tyypillisiä oireita ovat:

* Korkea kuume
* Päänsärky
* Niskajäykkyys
* Tajunnan hämärtyminen
* Meningokokkibakteerin aiheuttamassa taudissa petekkiat (pienet iholla olevat verenpurkaumat) ja šokki
* Pahoinvointi ja oksentelu

Patogeneesi
-----------

Aivokalvontulehdus tarttuu yleensä heikosti. Bakteerimeningiitti on virustautia harvinaisempi mutta vaarallisempi. Virusmeningiitti on 3–4 kertaa bakteerimeningiittiä yleisempi sairaus. Hyvin harvinaisena aivokalvontulehduksen muotona esiintyy sienimeningiittiä, jonka aiheuttaa useimmiten hiivasieni *Candida albicans* tai *Cryptococcus neoformans*. Sairautta ei juuri esiinny muutoin terveillä ihmisillä, vaan kohonnut riski on etupäässä potilailla, joilla immuunijärjestelmä on heikentynyt esimerkiksi HI-viruksen vaikutuksesta.

Hoito
-----

Bakteerimeningiittiä hoidetaan suonensisäisellä antibiootilla. Virusmeningiitti on huomattavasti lieväoireisempi tauti, ja osa sitä sairastavista voidaan hoitaa kotona.

Diagnosointi
------------

Aivokalvontulehdusta epäiltäessä otetaan aivo-selkäydinneste- eli likvornäyte, joka paljastaa mahdollisen tulehduksen.

Epidemiologia
-------------

Kyseessä on vakava mutta koko ajan harvinaistuva sairaus. Suomessa meningiittejä havaittiin 1980-luvulla jopa noin 1 200 tapausta vuosittain, nykyisin enää muutama sata. Sairaus saattaa pahimmillaan johtaa kuolemaan tai pysyviin vaurioihin, ja sitä on todettu kaikissa ikäluokissa. 

Lapsilla meningiitin riski on suurin syntymän ja kahden vuoden iän välillä.

Komplikaatiot
-------------

Mikäli potilas on sairastumishetkellä pieni lapsi, vaarana on CP-vamma. Joillakin potilailla aivokalvontulehdus kehittyy sikotaudin oheissairautena. Aivokalvontulehdus voi aiheuttaa potilaalle pysyviä neurologisia haittoja, kuten kuulovamman.

Katso myös
----------

* Aivotulehdus

Lähteet
-------

* Lääkärin CD 2005

### Viitteet

1. ↑  Mitä aivokalvontulehdus on? *Terve.fi*. Viitattu 18.11.2014.
2. ↑  Meningitis.com.au (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Sairaslapsi.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Emedicinehealth.com
5. ↑  Cp.liitto (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aivokalvontulehdus**.
* Aivokalvotulehdus (meningiitti) aikuisilla, Terveyskirjasto.fi
* Terveyskirjasto, Hannu Jalanko: Aivokalvotulehdus lapsella, 17.2.2021
* Terveyskirjasto: Meningiittivyöhyke
* Mayo Clinic: Meningitis (englanniksi)
* Centers for Disease Control and Prevention (CDC): Meningitis (englanniksi)
* World Health Organization (WHO): Meningitis (englanniksi)
**Yhtenäinen talousalue** *(Единое экономическое пространство*, *Jedinoje ekonomitšeskoje prostranstvo*, lyhenne *ЕЭП)* on kauppapoliittinen hanke Kazakstanin, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Venäjän kesken. Ukrainaa lukuun ottamatta muut maat ovat valmiita allekirjoittamaan järjestelyyn liittyvät 38 sopimusta.

Ukraina on valmis allekirjoittamaan vain 11 sopimusta ja odottamaan WTO-jäsenyyttä, minkä jälkeen muihin sopimuksiin olisi mahdollista palata.

Ukrainan entisen pääministerin Juri Jehanurovin mukaan vapaakauppa-alueen muodostaminen on Ukrainalle mahdollista, mutta muut osat pitäisi siirtää tulevaisuuteen. 

Ukrainan osalta sopimuksiin liittyy kysymys integraatiosta Euroopan unioniin, koska Euroopan unionin ja toisaalta yhtenäisen talousalueen välisen kauppapolitiikan yhteen sovittaminen ilman EU:n ja Venäjän välistä kauppapoliittista yhteistyötä voi osoittautua hankalaksi.

Samaa ЕЭП-lyhennettä käytetään myös Euroopan talousalueesta (ETA).

Katso myös
----------

* Euraasian talousyhteisö
* Euraasian talousunioni

Aiheesta muualla
----------------

* Artikkelikokoelma yhtenäisestä talousalueesta - *Rossijskaja gazeta* (venäjäksi)
**Helvi Mustonen** (s. 1. heinäkuuta 1947 Kemi) on suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari. Mustosen tuotanto koostuu etupäässä maalauksista, mutta hän tekee myös pronssiveistoksia. Mustosen taidetta leimaavat voimakkaat ja tunnepitoiset, toisinaan jopa synkät aiheet, usein tummat värit sekä vahva symboliikka.

Kemissä syntynyt Mustonen toimi 1970-luvulta 1980-luvun alkuun Oulussa. Hän kuului Oulun Taiteilijaseuraan vuosina 1970-1981. 1980-luvun alussa Mustonen siirtyi Hyvinkäälle, missä hän pienen tauon jälkeen jatkoi taiteen tekoa. Hyvinkään Taiteilijaseuran jäsen hän on ollut vuodesta 1985.

1990-luvun puolivälistä lähtien Mustonen on järjestänyt yksityisnäyttelyjä mm. Hyvinkään taidemuseossa 2006 ja 2016 sekä Kemin Taidemuseossa 2005. Mustonen on osallistunut myös Suomen Taiteilijain näyttelyihin, alueellisiin Uudet Maan Kuvat -vuosinäyttelyihin ja Suomen Kuvataidejärjestöjen liiton näyttelyihin. Vuonna 2000 Helvi Mustonen valittiin Hyvinkään Taidekillan vuoden taiteilijaksi.

Kirjallisuutta
--------------

* Pirjo Hämäläinen, Helvi Mustonen, Merja Ilola (toim): Helvi Mustonen, Lemmenlaakson tyttö. Hyvinkään taidemuseo 2016, 32 sivua. ISBN: 9789525569148

Aiheesta muualla
----------------

* Helvi Mustosen verkkosivut
* Helvi Mustonen taiteilijamatrikkelissa
* Helvi Mustonen Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kai Valtonen** (s. 1958) on suomalainen oopperalaulaja, joka on laulanut baritonina ja bassona.

Valtonen opiskeli Turun konservatoriossa. Hän suoritti laulunopettajan tutkinnon ja sai lauludiplominsa vuonna 1993. Valtoselle myönnettiin Suomen Wagner-seuran Bayreuth-stipendi vuonna 1992. Valtonen oli Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen finalisti vuonna 1989 ja Kangasniemen laulukilpailun voittaja 1992. Kangasniemen laulukilpailussa sijoittui tuolloin toiseksi Tove Åman ja kolmanneksi Sami Luttinen.

Valtonen kiinnitettiin Suomen kansallisoopperan kuoroon vuonna 1994. Hän esiintyi siellä myös monissa pienissä rooleissa. Valtonen on lisäksi esiintynyt vierailijana Malmössä, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Suomen eri maakuntaoopperoissa. Hänen johdollaan ovat opiskelleet muiden muassa Samuli Takkula, Mika Pohjonen, Pia Pajala ja Heikki Aalto.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
2. 1 2 3 4 5 6  Bayreuth-stipendiaatit Suomen Wagner-Seura, viitattu 6.1.2023
3. 1 2  Konkari ja kisällit vastakkain: Tasainen laulukilpailu päätti Kangasniemen musiikkijuhlat Helsingin Sanomat 13.7.1992, viitattu 6.1.2023
4. ↑  Kai Valtonen Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 6.1.2023
5. ↑  Mika Pohjonen FinnConcert, viitattu 6.1.2023
6. ↑  Turkulaisen Pia Pajalan mielestä laulaja ei ole koskaan valmis Turun Sanomat 19.9.2019, viitattu 6.1.2023
7. ↑  Pietro Mascagni: Cavalleria rusticana 20.1.2010 (Arkistoitu – Internet Archive) Lahden Ooppera, viitattu 6.1.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Kai Valtonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| "Kaikki mitä rakastin"Leo |
| --- |
| Singlen "Kaikki mitä rakastin" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Leo* |
|  Julkaistu | 1. syyskuuta 2017 |
|  Tuottaja(t) | Aki Sihvonen |
|  Tyylilaji | poprock |
|  Kesto | 03.50 |
|  Levy-yhtiö | Sony Music Entertainment |
| Leon muut singlet |
| "Sano mitä sanot"2017 | "Kaikki mitä rakastin"2017 | "Jos käykin niin"2018 |

"**Kaikki mitä rakastin**" on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Leon kappale, joka julkaistiin singlenä 1. syyskuuta 2017. Kappale on viides singlejulkaisu Leon debyyttialbumilta, ja sen on säveltänyt ja sanoittanut Leo yhdessä tuottaja Aki Sihvosen kanssa. Leon mukaan kappale sai alkunsa, kun "olin tosi maassa ja hukassa itseni kanssa. Tää on sellanen biisi joka vaan tuli ja teksti oli samantien siinä". Leo soitti kappaleen Sihvoselle albumin olessa jo valmis, mutta yhdessä he kuitenkin päättivät lisätä sen levylle viime hetkellä.

"Kaikki mitä rakastin" nousi parhaimillaan Suomen radiosoittolistan sijalle 14 ja striimauslistan sijalle 45. Toukokuussa 2018 kappale striimasi kultaa. Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Ville Juurikkala. Videon idea oli ollut Juurikkalalla jo useita vuosia, mutta hän ei ollut vielä löytänyt sopivaa artistin ja kappaleen yhdistelmää jossa toteuttaa sitä. Video kuvattiin yhdellä otolla, jota varten Leo juoksi kymmenen kilometriä, ennen kuin Juurikkalan mielestä "se tuska alkoi näyttää edes sinne päin oikealta miten mä olin aikanaan oman päänsisäinen tuskani kokenut".

Kappaleet
---------

1. Kaikki mitä rakastin – 03:50

Listasijoitukset
----------------

| Lista | Parassijoitus |
| --- | --- |
| Suomen virallinen singlelista | – |
| Suomen virallinen latauslista | – |
| Radiosoittolista | 14  |
| Striimatuimmat | 45  |

Lähteet
-------

1. ↑  Kaikki mitä rakastin - Single *itunes.apple.com*. iTunes. Viitattu 6.3.2018.
2. ↑  Kaikki mitä rakastin *Fono.fi - Äänitetietokanta*. Viitattu 6.3.2018.
3. 1 2  LEO – Sony Music *Sony Music*.  Arkistoitu 11.7.2018. Viitattu 11.7.2019.
4. 1 2 3  Musiikkituottajat - Tilastot - Suomen virallinen lista: Leo - *Kaikki mitä rakastin* *Musiikkituottajat*.  Arkistoitu 30.9.2017. Viitattu 15.10.2017.
5. ↑  leostillman: LEO sanoo Instagramissa: "Kaikki Mitä Rakastin rikkoi just kultarajan! Kiitos että musa toimii ja kuuntelette! Tää on hieno juttu!" *Instagram*.  6.5.2018. Viitattu 16.6.2018.
6. 1 2 3  LEOn tänään julkaistu "Kaikki mitä rakastin" –musiikkivideo kuvattiin vain yhdellä otolla *Sony Music*.  22.9.2017.  Arkistoitu 7.3.2018. Viitattu 6.3.2018.
Kallósdin Pyhän Annen kirkko
Ilmakuva Pyhän Annan kirkosta
**Kallósdin Pyöreä Pyhän Annen kirkko** Kallósdissa Unkarissa on yksi harvoista lajissaan Árpádin ajalta ja on merkitty Unkarin tärkeimpien monumenttien listalle. Joka vuosi lukuisat turistit vierailevat kirkossa ja Zala-joen laaksossa sijaitsevassa, vain muutaman sadan asukkaan pienessä kylässä.

Historia
--------

Kallósdin alue oli aikoinaan osa kuninkaan omaisuutta, kuuluen Zalan linnan alaisuuteen. Kuningas tarjosi sen Komárin Oroszin pojille vasta vuoden 1203 jälkeen. Hänen pojanpoikansa Miklós, Karacsin poika rakensi seurakunnan kirkon v. 1260 tienoilla. 1300-luvulta eteenpäin se kuului Kapornakin luostarille. Kylän asukkaat joutuivat jättämään kirkkonsa turkkilaisen expansion takia 1600-luvulla. Väestö palasi sijoilleen jälleen v. 1711. He aloittivat kirkon ympäristön parannustoimet ja kirkko restauroitiin v. 1740. Kasvavan väestön tarpeisiin kirkkoon lisättiin hallitila 1800-luvulla, mutta se purettiin vuosien 1989 ja 1993 välillä korjaustöiden yhteydessä, kirkon saadessa jälleen alkuperäisen pyöreän muotonsa.

Rakennus
--------

Romaanista tyyliä edustavan kirkon tiiliset seinät lepäävät kivijalan perustalla. Katto on pyöreä. Puolikaaren muotoinen uloke, ’apsis’ sijaitsee rakennuksen itäisellä puolella. Rakennuksen lounaispuolella sisäänkäynnin molemmin puolin olevat ikkunat ovat puoliympyrän muotoisia. Rakennuksen alkuperäinen pyöreä perusta, kattosilta, apsis ja kupoli edustavat kaikki 1200-luvun romaanista tyyliä.

Pyöreän kirkon rooli nykypäivänä
--------------------------------

1990-luvulla uusi kirkko rakennettiin kirkon kellotornin sivustalle, kylän keskelle. Nykyisin jumalanpalvelukset järjestetään siellä. Kesäaikaan heinä- ja elokuussa konsertteja järjestetään lähes 800 vuotta vanhan kirkossa ja sen hautausmaalla.

Kallósdin symboli esiintyy myös kylän vaakunassa.

Juhlat
------

* Pyhien päivä: 26. heinäkuuta

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kallósdin Pyhän Annen kirkko** Wikimedia Commonsissa

* A kerektemplom a Zala Megyei Önkormányzat honlapján
* Magyarország templomai (Arkistoitu – Internet Archive)
* Zala Megyei Önkormányzat honlapja
* Tatár Sarolta: Magyar katolikus templomok. Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft. Debrecen. ISBN 978-963-596-408-6 p. 46.
* Magyarország műemlékjegyzéke — Zala megye