recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ilkka Mäkitalo** (s. 25. toukokuuta 1964) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja kapellimestari.

Mäkitalo on toiminut kapellimestarina Jyväskylä Big Bandissä vuodesta 1995 lähtien. Mäkitalo on erikoistunut big band -musiikkiin. Aiemmin hän toimi muusikkona Rovaniemi Big Bandissä 1979–1989, josta viime vuodet hän toimi myös orkesterin kapellimestarina. Mäkitalon kapellimestarina toimiessa RBB voitti Big Bandien Suomen mestaruuden (1988) ja sai Lapin läänin taidepalkinnon (1989) ja teki useita konserttimatkoja ulkomaille. Mäkitalo soitti usean vuoden ajan myös yhteispohjoismaisessa Arctic Big Bandissä. Hän soittaa klarinetteja ja saksofoneja Dixie Harlemissa.

Mäkitalo on myös toiminut teatterimuusikkona ja -kapellimestarina Rovaniemen ja Jyväskylän kaupunginteattereissa sekä orkesterimuusikkona Rovaniemen orkesterissa. Hän on säveltänyt musiikkia muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterin näytelmiin *Ituja-kabaree*, *Hotelli Elli*, *Nukkenäytelmä viidelle näyttelijälle...* ja *Espressivo*.

Mäkitalo on palkittu muun muassa Elvis ry:n big band sävellyskilpailussa 1989 kappaleella *Yöelämää* sekä Lusesin musikaalisävellyskilpailussa 1991 yhdessä V-P Lehdon kanssa kappaleella *Rakastakaa, rakastakaa*.

Mäkitalo on opiskellut orkesterinjohtoa muun muassa Hannu Koivulan, Rich Shemarian, Pertti Pekkasen ja Atso Almilan johdolla. Vuonna 2008 Mäkitalo palkittiin Imatran Big Band-festivaaleilla Big Bandien suomenmestaruus kilpailujen parhaana kapellimestarina. Samana vuonna Jyväskylä Big Bandille myönnettiin Keski-Suomen läänin taidepalkinto. 2012 Jyväskylä Big Band voitti Mäkitalon johdolla big bandien Suomen mestaruuden. Myös 2016 JBB voitti kisan hänen johdollaan. 

Mäkitalo on toiminut myös big band -kapellimestarien kouluttajana muun muassa Imatran Big Band -leirillä, Pori Jazzin Pori Jazz Academy tapahtumassa sekä Sibelius-Akatemian kapellimestariopiskelijoiden big band -jaksoilla 2019 alkaen. 

Mäkitalo on vieraillut muun muassa Hämeenlinna Big Bandin, Rovaniemi Big Bandin, Puhkupillien, Torvikoplan ja Oulu All Star Big Bandin kapellimestarina.
**Julie Yu-Wen Chen** (perint. 陳玉文; pinyin: *Chén Yùwén*) on taiwanilainen yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut Kiinan tutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2016 lähtien.

Chenin erityisosaamiseen kuuluvat Kiinan pehmeä valta, Vyö ja tie -hanke sekä Kiinan poliittinen ja taloudellinen toiminta entisissä Neuvostoliiton maissa, Afrikassa ja Pohjoismaissa. Aiemmin hän on tutkinut myös manner-Kiinan vähemmistöjä ja Kiinan internetiä.

Chen valmistui kandidaatiksi kansainvälisen politiikan oppiaineessa Taiwanin kansallisessa yliopistossa vuonna 2002 ja maisteriksi samassa oppiaineessa Leidenin yliopistossa Alankomaissa vuonna 2006. Hän väitteli tohtoriksi politiikan tutkimuksen oppiaineessa Konstanzin yliopistossa Saksassa vuonna 2009. Hän toimi apulaisprofessorina Academia Sinicassa Taiwanissa vuosina 2011–2012 ja University College Corkissa Irlannissa vuosina 2012–2014, dosenttina Nazarbajevin yliopistossa Kazakstanissa vuosina 2014–2015 ja vierailevana Aasian tutkimuksen professorina Palackýn yliopistossa Tšekissä vuosina 2015–2021.

Chen on Helsingin yliopiston ensimmäinen Kiinan tutkimuksen professori. Hän on toiminut myös sittemmin lakkautetun Helsingin yliopiston Konfutse-instituutin johtajana.

Chen on juontanut useita jaksoja Kiinan tutkimuksen uusia kirjoja käsittelevää *New Books Network* -podcastia.

Julkaisut
---------

* Yu-Wen Chen: *The Tug-of-War over Taiwan in the US: A Case Study of the Formosan Association for Public Affairs*. VDM Verlag Dr. Müller, 2008.
* Yu-Wen Chen: *Transnational Cooperation of Ethnopolitical Mobilization: A Survey Analysis of European Ethnopolitical Groups* (väitöskirja). Peter Lang, 2009.
* Chih-yu Shih ja Yu-Wen Chen (toim.): *Tibetan Studies in Comparative Perspective*. Routledge, 2012.
* Yu-Wen Chen: *The Uyghur Lobby: Global Networks, Coalitions and Strategies of the World Uyghur Congress*. Routledge, 2014.
* Yu-Wen Chen ja Chih-yu Shih (toim.): *Borderland Politics in Northern India*. Routledge, 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Timo Paukku: Helsingin yliopiston ensimmäinen Kiinan-tutkimuksen professori on jättivaltion vähemmistöjen tuntija, Helsingin Sanomat, 8.4.2016, viitattu 13.3.2023.
2. 1 2  Julie Yu-Wen Chen, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 13.3.2023.
3. ↑  Timo Paukku HS: Helsingin yliopiston ensimmäinen Kiinan-tutkimuksen professori on jättivaltion vähemmistöjen tuntija *Helsingin Sanomat*.  8.4.2016. Viitattu 16.4.2024.
4. ↑  Mari Manninen: Helsingin Konfutse-instituutin johtaja pitää Kiinaan erikoistunutta laitostaan taakkana kaikille, Helsingin Sanomat, 28.8.2019, viitattu 13.3.2023.
5. ↑  New Books Network *New Books Network*. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Julie Yu-Wen Chen ORCID:ssa
* Julie Yu-Wen Chen Scopuksessa
**Hassan Paššan moskeija** (kreik. Γαζή Χασάν Πασά Τζαμί, *Gazí Chasán Pasá Tzamí*) on moskeija Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä Hippokrateen puuta ja Nerantzián linnaa.

Hassan Paššan moskeija ja Hippokrateen puu.
Moskeija rakennettiin noin vuonna 1778–1786. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Hassan paššasta, saaren tuolloisesta hallitsijasta. Moskeijan rakentamisessa käytettiin uudelleen antiikin aikaisten rakennusten osia.

Moskeija on kaksikerroksinen pienen palatsin näköinen rakennus vailla tyypillistä kupolia. Siihen kuuluu minareetti, joka kärsi vaurioita italialaisvallan aikana vuoden 1933 maanjäristyksessä, ja kunnostettiin tämän jälkeen. Moskeija kärsi vaurioita myös vuoden 2017 maanjäristyksessä, ja kunnostettiin uudelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Τζαμί Γαζή Χασάν Πασά (Λότζιας) *Kos 4 All*. Viitattu 6.9.2021.
2. 1 2  Γαζή Χασάν Πασά Τζαμί (Πλατάνι) Βακούφ Κω. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  Yalciner, Ahmet Cevdet: The 20th July 2017 (22:31 UTC) Bodrum/Kos Earthquake and Tsunami; Post Tsunami Field Survey Report  2017. ResearchGate. Viitattu 16.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hassan Paššan moskeija** Wikimedia Commonsissa
Kanniston leipomon myymälä Kalliossa
**Kanniston leipomo** on suomalainen leipomo, jonka perusti vuonna 1914 Alma Kannisto.

Kanniston leipomon tuotantopaikkana oli alun perin Helsingin eteläinen kaupunginosa*selvennä*. Toisen maailmansodan jälkeen yritystä hoitivat Kannistojen perheen tytär Lyyli Kannisto ja hänen puolisonsa Yrjö Sukava. Leipomo siirtyi Punavuoren osoitteeseen Kankurinkatu 6, jossa se toimii edelleen. Vuonna 1985 leipomo myytiin leipomoa aiemmin Ulvilassa pitäneelle Kaarina Vuolteenaholle, jonka reseptit ovat pohjana monille leipomon nykyisille tuotteille.

1990-luvun lopulla Vuolteenaho myi Kanniston leipomon sen asiakkaisiin kuuluneelle Pieni Kirahvi Oy Ab:lle, joka oli aiemmin perustanut Helsingin keskustaan kahviloita, kuten Café Kafkan. Uusia tuotteita kehitettiin perinteisten rinnalle, ja asiakaspohjaa alettiin laajentaa uusiin yritysasiakkaisiin. Leipomolle on perustettu uusia myymälöitä eri puolille kantakaupunkia.

Vuonna 2011 Kanniston leipomo eteni finalistiksi Vuoden Tähtituote -kilpailussa uudenlaisella kukanmuotoisella piparkakullaan, joka muuttuu sormella painettaessa kolmeksi pikkusydämeksi. Tuomaristo piti ideaa hauskana ja sympaattisena ja sanoi sen muuttavan klassisen joululeivonnaisen trendikkääksi ympärivuotiseksi perinneherkuksi. Tuomaristo kehui myös Packlab Partnersin suunnittelemaa tuotepakkausta, joka palkittiin Grafia ry:n Vuoden Huiput -kilpailussa Kultahuipulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Historia Kanniston Leipomo, viitattu 5.2.2023
2. ↑  Vii­si her­kul­lis­ta Vuo­den Täh­ti­tuo­te 2011 -fi­na­lis­tia ylei­söää­nes­tyk­ses­sä *Elintarviketeollisuusliitto ry*.  21.3.2011. Viitattu 9.2.2023.
3. ↑  Kanniston Leipomo Gingerbread *Vuoden huiput -arkisto, Grafia ry*.  Arkistoitu 9.2.2023. Viitattu 9.2.2023.
**Tsipuro** (kreik. τσίπουρο, *tsípouro*) eli **tsikudia** (τσικουδιά, *tsikoudiá*) eli **(kreetalainen) raki** (ρακί tai ρακή, *rakí*) on kreikkalainen viinirypälemäskistä tislattu kirkas maustamaton viina.

Tsipuro muistuttaa maultaan hyvää pontikkaa, jossa on vieno viinirypäleen vivahde. Alkoholipitoisuus on kaupoissa myytävässä tsipurossa yleensä noin 37–40 %, muutoin jopa 60 %.

Pullo kreetalaista tsikudiaa eli rakia.
Tsipuroa alettiin valmistaa noin seitsemänsataa vuotta sitten Athos-vuoren eli Pyhän Vuoren luostareissa. Tsipuroa tarjotaan Athoksella ja muissa kreikkalaisissa luostareissa pyhiinvaeltajille. Erityisesti Kreetalla tsipuro tunnetaan paitsi tsikudiana myös nimellä *raki*, mikä viittaa tällöin siis maustamattomaan viinaan, ei turkkilaiseen rakiin eli ouzon kaltaiseen anismaustettuun viinaan. Tsikudia sai saarella turkkilaisperäisen rakin nimen osmanivallan aikana, koska juomissa on makua lukuun ottamatta paljon yhtäläisyyksiä. Myös Kreetalla viinan valmistus on perinteisesti kotona tapahtuvaa. Raki on saarella oleellinen osa kulttuuria ja yhteisöllisyyttä. Tsipuroa valmistetaan lisäksi erityisesti Thessaliassa, Epeiroksessa ja Makedoniassa. Kykladeilla ja muilla Kreikan saarilla tunnetaan tsipuron kaltainen viina nimellä souma, Kyproksella nimellä zivania.

Tsipuroa valmistetaan viininkorjuun jälkeen aina loka-joulukuussa. Se tehdään rypälemäskistä eli viininvalmistuksessa ylijääneistä rypäleiden kuorista. Kuoret puristetaan ja niiden annetaan käydä tynnyreissä 40 päivää. Tämän jälkeen mäski laitetaan kiehumaan pronssikattilaan. Alkoholi höyrystyy kattilaan liitettyihin putkistoihin. Putkia viilennetään ulkopuolelta vedellä, jolloin alkoholi tiivistyy jälleen nesteeksi, joka valutetaan pulloihin.

Muualla samankaltaisia juomia ovat esimerkiksi Italian grappa ja Keski-Anatolian arrak (Aragh Sagi).

Lähteet
-------

1. 1 2  Raki / Tsikoudia *Sfakia Crete*. Viitattu 18.6.2018.
2. 1 2 3  Cretan Raki – The Nectar Of Crete *Cretico*. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **tsipuro eli tsikudia** Wikimedia Commonsissa
**Kari Tapio Karjalainen** (s. 12. toukokuuta 1957 Nurmes) on suomalainen diplomi-insinööri ja kaupunkineuvos. Hän toimi ennen eläkkeelle jäämistään Joensuun kaupunginjohtajana. Karjalaisen diplomi-insinöörin tutkinto on rakennustekniikan alalta.

Karjalainen toimi Raision kaupunginjohtajana vuosina 1995–2010. Raisioon Karjalainen tuli alun perin teknisen viraston johtajaksi. Hänestä tuli Raision va. kaupunginjohtaja vuonna 1995 silloisen kaupunginjohtajan Rauno Saaren siirtyessä valtiosihteeriksi valtioneuvoston kansliaan ja viran vakinainen hoitaja vuodesta 2003 alkaen. Raisiosta hän siirtyi Joensuun kaupunginjohtajaksi vuona 2010. Karjalainen irtisanoutui tammikuussa 2023, koska hän oli jäämässä eläkkeelle 1. marraskuuta 2023 alkaen.

Karjalainen on aiemmin työskennellyt kuntien teknisissä tehtävissä muun muassa Tampereella, Salossa ja Raisiossa. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.

Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Karjalaiselle kaupunkineuvoksen arvonimen 9. joulukuuta 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 346. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2  Arvaja, Matti: Kari Karjalainen vahvoilla Joensuun johtoon  27.4.2010. TS-Yhtymä.  Arkistoitu 21.2.2015. Viitattu 21.2.2015.
3. ↑  Vehmanen, Jukka: Kari Karjalainen jättää Joensuun taakseen ja kääntää keulan takaisin kohti lounaisrannikkoa, mutta Raisioon entinen kaupunginisä ei enää suostu *Turun Sanomat*.  8.3.2023. Viitattu 19.3.2023.
4. ↑  Kaupunginjohtaja  14.5.2013. Joensuun kaupunki.  Arkistoitu 29.12.2013. Viitattu 25.12.2013.
5. ↑  Raision Kari Karjalainen pyrkii Joensuun kaupunginjohtajaksi  7.4.2010. TS-Yhtymä.  Arkistoitu 19.2.2015. Viitattu 19.2.2015.
6. ↑  Tasavallan presidentin esittely 9.12.2022: Tasavallan presidentin 9.12.2022 myöntämät arvonimet (myönnetyt arvonimet PDF-liitteessä)  9.12.2022. Valtioneuvoston kanslia. Viitattu 23.12.2022.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Joensuun vaakuna | Edeltäjä:**Juhani Meriläinen** | **Joensuun kaupunginjohtaja**2010–2023 | Seuraaja:**Jere Penttilä** |
Kaaoksen Ystävät Pub Katseessa, Jyväskylässä 13.11.2011.
**Kaaoksen Ystävät** on vuonna 2010 perustettu tamperelainen viisihenkinen yhtye, joka soittaa suomenkielistä grunge rockia. Aiemmin yhtye tunnettiin nimellä Jukka Ruostila & Kaaoksen Ystävät.

Yhtye on saanut paljon radiosoittoa eri radiokanavilla, kuten YleX:llä, Radio 957:ssa, Radio Jyväskylässä ja Radio Cityllä. Yhtyeen kappale "Eteinen" oli YleX:n Uuden musiikin iltavuoron viikon tehobiisi heinäkuussa 2011 ja single "Pietari Brahe" oli viikon tehona 2014. 

Kaaoksen ystävillä on keikkamyyntisopimus NEM Agencyn kanssa.

Kokoonpano
----------

* Jukka Ruostila – laulu
* Timo Hyvönen – kitara
* Heikki Kokko – kitara
* Lauri Heikkilä – basso
* Antto Tuomainen – rummut

Julkaisut
---------

* Punainen Aurinko -ep (2011)
* Ei ihan vielä / Hiekkalinnat -single (2012)
* Pietari Brahe -single (2014)
* Loppu -albumi (2014)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut
* Yhtyeen Facebook-sivu
* Yhtyeen haastattelu Ylex:in Uuden musiikin iltavuorossa[vanhentunut linkki]
* Jukka Ruostilan haastattelu Tamperelainen-lehdessä[vanhentunut linkki]
* Jukka Ruostila & Kaaoksen Ystävät Infernon keikka-arvostelussa
**Pia Sirén** (s. 1982 Nokia) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän rakentaa suurikokoisia installaatioita rakennus- ja puutarhatarvikkeista. Teatterilavasteita muistuttavat väliaikaiset teokset simuloivat luontokokemusta keinotekoisten materiaalien kuten muovin, pressujen ja rakennustelineiden avulla.

Sirén tekee teoksia sekä ulos että sisälle. Hänen rakentamiinsa tiloihin on usein mahdollista astua sisään ja olla samalla osa teosta. Sirénin teokset luovat esimerkiksi metsämaisemia karuilla materiaaleilla kuten pressuilla. Sirén on toteuttanut monia teoksia yhteistyöprojekteina.

Vuonna 2023 Pia Sirén valittiin Lönnströmin taidemuseon seitsemänteen projektiin toteuttamaan *Big Botanic* -niminen trooppinen puutarha vuosina 2024-2025. Rauman keskustan lähelle syksyllä 2025 valmistuva sisäänastuttava veistos on usean sadan neliömetrin laajuinen. Telineistä, pressuista, muoveista, köysistä ja puutavarasta rakennettava trooppinen puutarha toimiii konserttien ja työpajojen tapahtumapaikkana. Kasvitieteellisen puutarhan tavoin eksoottisen ja kaukaisen lohtua tuova teos puretaan kahden kuukauden kuluttua.

Kuvataiteen maisteri Sirén on opiskellut Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa vuosina 2009-2012 kuvanveiston osastolla. Aiemmin hän opiskeli Tampereen ammattikorkeakoulussa vuosina 2004–2008 ja Nykarlebyn ammattikorkeakoulussa vuosina 2003–2004.

Sirénillä on ollut näyttelyitä Galleria Sculptorissa, Hyvinkään taidemuseossa ja Forum Boxissa. Yksityisnäyttelyiden nimissä on ollut verbaalista leikkiä, kuten *Luonnos*, *Plastic garden* tai *Suuri luontonäyttely* tai *Lohjan palmut*. Sirén on osallistunut myös Mäntän kuvataideviikoille 2012 ja 2021 sekä Nuorten näyttelyyn 2013 ja Kuvanveistäjäliiton Sculpture expanded -projektiin vuonna 2019. Projektien joukossa on myös kuoroteos ja installaatio *Niin metsä vastaa* vuonna 2022 Oodissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pia Sirén taiteilijamatrikkelissa Viitattu 17.4.2024.
2. 1 2 3  Pia Sirén CV *piasiren.com*. Viitattu 17.4.2024.
3. 1 2 3  Pia Sirén, Mirella Pendolin & Ilona Valkonen (FI): Plant based stories  2022. Anti – Contemporary Art Festival, Kuopio. Viitattu 17.4.2024.
4. 1 2  Pia Sirén on seuraavan Lönnström-projektin taiteilija – luvassa "ennennäkemätön trooppinen puutarha" *Taiteilija-lehti*.  15.6.2023. Suomen taiteilijaseura. Viitattu 17.4.2024.
5. ↑  Emma Helle, Tamara Piilola ja Pia Sirén "Tulevaisuuden puutarha" näyttely avautuu Lahden Malvassa  26.9.2023. Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva. Viitattu 17.4.2024.
6. ↑  Lovisa Contemporary (LOCO) Niin metsä vastaa! *issuu.com*. Viitattu 17.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Pia Sirénin verkkosivut
* Pia Sirén kuvataiteilijamatrikkelissa
**Kaarle Knuutinpoika Bonde lähdössä Viipurin linnasta Tukholmaan kuninkaanvaaliin 1448** (ruots. *Karl Knutson Bonde avtågar från Viborgs slott 1448 till kungavalet i Stockholm*) on Suomessa asuneen ruotsalaissyntyisen taidemaalarin Severin Falkmanin vuonna 1886 valmistunut historiamaalaus. Se on Falkmanin tunnetuin työ.

Maalaus esittää pääosaa Suomesta hallinneen Kaarle Knuutinpoika Bonden värikästä saattuetta lähdössä Viipurin linnasta vuonna 1448. Kaarle Knuutinpoika on itse keskellä valkoisella hevosella ratsastava vaaleatukkainen ja haarniskoitu mies. Maalauksen aihe perustuu tositapahtumiin, sillä Kaarle Knuutinpojan saattueessa on kerrottu olleen mukana 800 miestä. Hänet myös valittiin Ruotsin kuninkaaksi. Maalauksen asettelusta ilmenee Falkmanin erikoistuminen historiallisten näyttämökuvaelmien suunnitteluun.

Falkman työskenteli maalauksen parissa useita vuosia ja teki huolellisen taustatutkimuksen. Ensimmäiset luonnokset aiheesta ovat jo 1870-luvun lopulta, mutta maalaus valmistui vasta vuonna 1886. Helsingissä asunut Falkman oli 1880-luvulla innostunut karelianismista ja perehtynyt sen jälkeen Itä-Suomeen.

Maalaus ostettiin jo valmistumisvuonnaan Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Se on nykyään sijoitettu Presidentinlinnan keltaiseen saliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rakel Kallio: "Historiaa kuvissa", teoksessa *Pinx – maalaustaide Suomessa: Suuria kertomuksia*, s. 222. Weilin+Göös 2001.
2. 1 2  Aimo Reitala: Falkman, Severin (ruotsiksi) *Biografiskt Lexikon för Finland*. Viitattu 5.8.2017.
3. ↑  Kaarle Knuutinpoika Bonde lähdössä Viipurin linnasta Tukholmaan kuninkaanvaaliin 1448 (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisgalleria. Viitattu 5.8.2017.
4. ↑  Kari-Paavo Kokki: Presidentinlinna valmiina juhlaan *Antiikki & Design* 3.12.2015. Viitattu 5.8.2017.
5. ↑  Falkman, Severin hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
**Intiantiikeri** eli **bengalintiikeri** (*Panthera tigris tigris*) on tiikerin (*Panthera tigris*) uhanalainen alalaji. Siitä tavataan myös valkoista värimuotoa, jota kutsutaan rewantiikeriksi.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Intiantiikeriuroksen pituus kuonon päästä hännän päähän on 2,7–3,1 metriä ja se painaa 180–260 kilogrammaa. Säkäkorkeutta intiantiikerillä on noin 120 senttimetriä.
Valkeat laikut korvien takana auttavat tiikereitä näkemään toisensa yön pimeydessä. Tiikeri on hyvin harteikas ja sen etujalat ovat suuret, joten se pystyy kaatamaan kookkaankin saaliseläimen.
Vahvat leuat ja pitkät raateluhampaat helpottavat tarttumista saaliiseen. Valtavilla tassuillaan tiikeri voi kellistää saaliseläimen yhdellä iskulla.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Intiantiikereitä tavataan metsissä ja ruohoalueilla Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa ja Nepalissa. Se on sekä Bangladeshin että Intian kansalliseläin. On arvioitu, että bengalintiikereitä olisi 2 000–4 600 yksilöä villinä luonnossa, joten se olisi tiikerin alalajeista yleisin. Suurimmaksi osaksi nämä tiikerit asuvat Intian ja Bangladeshin alueilla.

Ravinto
-------

Tiikerit metsästävät erilaisia saaliseläimiä, mutta erityisen taitavasti ne saalistavat sorkkaeläimiä, kuten hirvieläimiä, antilooppeja ja villisikoja. Sundarbansissa villisika on yksi merkittävimmistä saaliseläimistä. Intiantiikeri syö mielellään myös erilaisia hirvieläimiä kuten aksishirviä ja sambarhirviä. Muilla alueilla tiikerit saalistavat valtavia, jopa tonnin painoisia nautaeläimiä, gaureja.

Lähteet
-------

1. ↑  Chundawat, R.S. Khan, J.A. & Mallon, D.P.: *Panthera tigris ssp. tigris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.1*.  2011. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ITIS: Panthera tigris tigris (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemicals of Panthera tigris tigris, the Bengal tiger (englanniksi)

Tiikerin alalajit

* balintiikeri¹
* bengalintiikeri
* indokiinantiikeri
* jaavantiikeri¹
* kaspiantiikeri¹
* kiinantiikeri
* malakantiikeri
* siperiantiikeri
* sumatrantiikeri


¹ kuollut sukupuuttoon



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q80952
* Wikispecies: Panthera tigris tigris
* CoL: BNSBB
* EoL: 1240403
* GBIF: 7059276
* iNaturalist: 130793
* ITIS: 183806
* IUCN: 136899
* MSW: 14000260
* NCBI: 74535
* Observation.org: 156820

 |

 |
Kapeenkosken sulku maantiesillalta katsottuna.
Näkymä Kapeenkosken sulusta alavirtaan Vatiajärvelle.
**Kapeenkosken kanava** on sulkukanava joka sijaitsee Äänekoskella Jyväskylä-Suolahti-reitillä. Kanava yhdistää Vatianjärven ja Kuhnamon ja on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuhankosken, Kuusan ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on noin 300 metriä pitkä. Vatianjärven ja Kuhnamon korkeusero on 2,70–3,00 m.

Kanavassa on yksi sulku jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4 metriä (pituus x leveys x syväys). Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit. Sulun ylittävän kiinteän sillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Myös sulun yläpuolella sijaitsevan Pörrinsalmen kiinteän maantiesillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Muulla reitillä mastonkorkeus on 5,5 metriä.

Kapeenkosken sulku panoraamana.
Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan kanavan keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Mismo Oy.

Kanavan aukioloajat:

* Toukokuu: klo 7-21
* Kesäkuu: klo 7-24
* Heinäkuu: klo 7-24
* Elokuu: klo 7-24
* Syyskuu: klo 7-18
* Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin klo 7-17

Lähteet
-------

1. ↑  Päijänne-Keitele kanavareitti *kanaler.arnholm.nu*.  Arkistoitu 22.11.2021. Viitattu 17.4.2022.
2. ↑  Väylävirasto: Keiteleen kanava: Kapeenkosken kanava *vayla.fi*.
3. ↑  Mismo Oy: Sisävesikanavat *mismo.fi*.
**Tiedeakatemiain neuvottelukunta** (eng. Council of Finnish Academies) oli Suomen neljän tiedeakatemian, (Suomen Tiedeseura, Suomalainen Tiedeakatemia, Teknillisten Tieteiden Akatemia ja Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland) yhteiselin. Tiedeakatemiaa muodostivat 1. tammikuuta 2018 uuden Suomen Tiedeakatemiat -yhteistyöneuvoston, jolle siirtyivät aiemmin Tiedeakatemiain neuvottelukunnalle (TANK) kuuluneet tehtävät. Yhteistyösopimuksen mukainen neuvoston ensimmäinen vastuuakatemia oli Suomalainen Tiedeakatemia. TANKin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2017.

Organisaatio
------------

Tiedeakatemiain neuvottelukuntaan kuului kahdeksan jäsentä, kaksi Suomalaisen Tiedeakatemian nimeämää jäsentä, kaksi Suomen Tiedeseuran nimeämää jäsentä sekä yksi Teknillisten Tieteiden Akatemian ja yksi Svenska Tekniska Vetenskapsakademien i Finlandin nimeämä jäsen. Lisäksi neuvottelukuntaan kuului kaksi jäsentä, jotka nimesi Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallitus. Neuvottelukunnan toimikausi oli kolme vuotta. 

Tiedeakatemiain neuvottelukunnan sihteeristö toimi Tieteellisten seurain valtuuskunnan yhteydessä. Neuvottelukunnan toimitilat olivat Helsingissä Snellmaninkadulla.

Historia
--------

Suomen Tiedeseura ja Suomalainen Tiedeakatemia perustivat Tiedeakatemiain neuvottelukunnan (silloin nimellä **Suomen Tiedeakatemiain Valtuuskunta**) vuonna 1975 edistämään tiedeakatemioiden yhteistyötä ja tehostamaan tiedeakatemioiden vaikutusta kansallisesti ja kansainvälisesti. Vuosina 2008–2011 se toimi nimellä Tiedeakatemiajaosto. Teknillisten tieteiden akatemia ja Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland tulivat sen jäseniksi vuonna 2003. Valtuuskunnan ensimmäinen puheenjohtaja oli kansleri Mikko Juva.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Tiedeakatemiat *academies.fi*. Viitattu 29.6.2018.
Annie Edelfelt 17-vuotiaana (1883). Taiteilija: Albert Edelfelt
**Alexandra Elisabet Adelaide "Annie" Edelfelt** (25. toukokuuta 1866 Helsinki – 1934 Helsinki) oli Edelfeltien perheen toiseksi nuorin lapsi, opettaja ja kuvittaja.

Vuodesta 1887 alkaen Edelfelt piti Helsingin Agronomitalossa eli entisessä Lääkäreiden talossa oppikouluun valmistavaa koulua säätyläislapsille siskonsa, kirjailija Bertha Edelfeltin kanssa. 

Sisaret asuivat yhdessä Helsingin kodissaan ainakin vuoteen 1905 saakka.

Annie Edelfelt suunnitteli myös Marttaliiton ensimmäisen käytössä olevan tunnuksen, rintapieleen kiinnitettävän jäsenmerkin.

Edelfeltin perheeseen kuuluivat vanhemmat, lääninarkkitehti Carl Albert ja äiti Alexandra Augusta Edelfelt, sekä Annien sisarukset taidemaalari Albert (1854–1905), Ellen (1859-1876) sekä Berta (1869-1934).

Annie ja Berta Edelfelt tekivät vuonna 1934 testamenttilahjoituksen, joka muodostaa Porin taidemuseossa sijaitsevan Albert Edelfelt -kokoelman perustan.

Lähteet
-------

1. ↑  Alexandra Elisabet Adelaide "Annie" Edelfelt ... *www.findagrave.com*. Viitattu 11.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Sisäkuva Annie ja Berta Edelfeltin Helsingin-kodista, 1900 - 1905 *Kansallisgalleria*.
3. ↑  Jäsenmerkin historiaa *Martat*. Viitattu 11.4.2024.
4. ↑  Albert Edelfelt Porvoon museo.
Modernan COVID-19-rokote
**Modernan COVID-19-rokote** (myyntinimeltään **Spikevax**) on Moderna Biopharma Canada Corporationin kehittämä rokote COVID-19-tautia aiheuttavaa SARS-CoV-2-virusta vastaan. FDA valtuuttti sen yhdessä Pfizer–BioNTechin rokotteen kanssa hätäkäyttöön.

Rokotetta annetaan intramuskulaarisena pistoksena puolivuotiaille ja sitä vanhemmille ihmisille.

Rokotteen ensimmäiset tutkimukset aloitettiin heinäkuussa 2020. Siinä 30 420:lle ihmiselle annettiin joko rokotetta tai lumelääkettä. Rokotteen tehokkuudeksi arvioitiin ensimmäisessä tutkimuksessa 94.1 prosenttia, ja toisessa 95.2 prosenttia. On myös tutkittu, että rokote lisäsi kykyä kehittää vasta-aineita virukselle myös elinsiirtopotilaille, joiden immuunisysteemi on huonompi. Se antoi myös lapsille vastaavanlaisen vastustuskyvyn kuin nuorille aikuisille.

Maailman terveysjärjestö valtuutti rokotteen hätäkäyttöön 30. huhtikuuta 2021, ja heidän mukaansa asiantuntijat ovat todenneet rokotteen turvalliseksi ja merkittäväksi kuolemantapausten vähentämisessä lokakuussa 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Moderna Spikevax COVID-19 vaccines *Government of Canada*. Viitattu 16.4.2024.
2. ↑  COVID-19 and related vaccine development and research *Mayo Clinic*. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2  The Moderna COVID-19 (mRNA-1273) vaccine: what you need to know *World Health Organization*.  18.8.2022. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
4. ↑  Peer-reviewed report on Moderna COVID-19 vaccine publishes *National Institutes of Health*.  30.12.2020. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
5. ↑  Spikevax (previously COVID-19 Vaccine Moderna) *European Medicines Agency*. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
Laurent-Charles Maréchal: *Józef Maria Hoene-Wroński*, pastelli, 1845.
**Józef Maria Hoene-Wroński** (1778–1853) oli puolalainen filosofi ja matemaatikko. Hän opiskeli Saksassa Immanuel Kantin filosofiaa, jonka kehityksenä hän piti omaa koko inhimillisen tiedon käsittävää järjestelmäänsä. Hän käytti siitä nimitystä "absoluuttinen filosofia" tai "messianismi".

Messianismi vie Wrońskin mukaan ihmiskunnan absoluuttiseen totuuteen. Tärkeä tehtävä sen palveluksessa kuuluu hänen mukaansa slaavilaisille. Hän puhuu tästä muun muassa avoimessa kirjeessään Venäjän keisarille Nikolai I:lle (1851).

Wrońskin teoksissa oli paljon uusia aatteita. Vasta myöhemmin kiinnitettiin huomiota hänen matemaattisiin teoksiinsa, joista on päätelty, että hän oli nerokas matemaatikko, jota aikalaiset eivät ymmärtäneet. Lisäksi Wroński julkaisi teoksia fysiikan ja astronomian alalta.

Teokset (valikoima)
-------------------

* *Messianisme ou Réforme absolue du savoir humain*
* *Prolégomènes du Messianisme*
* *Philosophie absolue de l’histoire*
* *Philosophie critique découverte par Kant, fondée sur le dernier principe du savoir*
* *Introduction à la philosophie des mathématiques, et technie de l'algorithmie*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wroński, Joseph Marie, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1538. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Józef Maria Hoene-Wroński** Wikimedia Commonsissa
Lämmintä voiöljyä.
Voiöljy jähmettyy ja sameutuu jäähtyessään.
**Voiöljy** eli **kirkastettu voi** on voista erotettua sataprosenttista rasvaa. Voiöljyä ei tarvitse säilyttää viileässä ja se kestää kasviöljyjä paremmin kuumentamista.

Voiöljy valmistetaan kuumentamalla voita, kunnes sen sisältämä vesi haihtuu pois ja voin proteiinit, laktoosi ja mahdollinen maitohappo erottuvat seoksen ylä- ja alafaasiin. Pinnalle muodostunut laktoosipitoinen vaahto kuoritaan pois, minkä jälkeen lämpimänä kirkas voiöljy kaadetaan uuteen astiaan ilman pohjasakkaa. Sen jälkeen menettely uusitaan vielä kertaalleen.

Voiöljy eroaa pidempään kuumennetusta gheestä siten, että siitä puuttuu voin karamellisoituneiden ainesosien antama toffeenmaku.

Lähteet
-------

1. ↑  Elintarvike - Fineli *fineli.fi*. Viitattu 31.3.2024.
2. ↑  Rahola, Jaakko: Ghi eli ghee *Raholan syötäviä sanoja*.  Arkistoitu 9.7.2007. Viitattu 17.8.2017.
3. ↑  Kokkien rakastama hittirasva, jota sinunkin täytyy kokeilla: Supervoi, joka päihittää oliiviöljyn ja tekee ruoasta täydellistä *mtvuutiset.fi*.  3.3.2017. Viitattu 31.3.2024.
4. ↑  Delicious, Golden, Caramelised, Nutty Ghee! | KYTA *kundaliniyoga.org.uk*. Viitattu 31.3.2024. (englanniksi)
**Ismo Uskali Mäki** (s. 8. helmikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen tieteenfilosofi. Hän on erikoistunut yhteiskuntatieteiden ja taloustieteen filosofiaan, jossa hän lukeutuu alan kansainväliseen kärkeen. Lisäksi Mäki on tutkinut muun muassa tieteellistä realismia, tieteellisten teorioiden ja mallien luonnetta sekä monitieteisyyttä.

Mäki on toiminut muun muassa filosofian ja taloustieteen instituutin johtajana Rotterdamin Erasmus-yliopistossa Alankomaissa. Tällä hetkellä hän on sekä professori että akatemiaprofessori (kaudet 2006–2011 ja 2012–2017) Politiikan ja talouden tutkimuksen laitoksella (käytännöllisen filosofian oppiaineessa) Helsingin yliopistossa. Hän johtaa Suomen Akatemian rahoittamaa Yhteiskuntatieteiden filosofian tutkimuksen huippuyksikköä (TINT).

Lähteet
-------

1. 1 2  Rantala, Risto (päätoim.): *Kuka kukin on 2009*, s. 667. Mäki, Uskali. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2008. ISBN 978-951-1-21965-1.
2. ↑  Helsingin yliopisto: Uskali Mäki
3. 1 2  Mäki, Uskali. 1.1.2012-31.12.2017 Suomen Akatemia, aka.fi.  Arkistoitu 3.2.2016. Viitattu 28.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* TINT


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* PhilPeople

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Lowther Lodge, Royal Geographical Societyn päämaja South Kensingtonissa, Lontoossa.
**Royal Geographical Society** (suom. *Kuninkaallinen maantieteellinen seura*) on vuonna 1830 perustettu brittiläinen maantieteeseen perehtynyt järjestö.

Järjestön perustajiin kuuluivat muun muassa sir John Franklin ja boforiasteikon kehittänyt Francis Beaufort. Sen suojelija on Ison-Britannian hallitsija. Järjestöä hallinnoi 25-jäseninen johtokunta, jota johtaa puheenjohtaja. 21 jäsentä valitaan lautakuntaan järjestön jäsenistön keskuudesta. Lisäksi siihen kuuluu kunniajäseniä ja yksi opiskelijajäsen. Lisäksi järjestöllä on viisi lautakuntaa. Kenties kuuluisin kunniajäsen on kunniavarapuheenjohtajana toimiva Michael Palin. 1800-luvun puolivälistä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun asti johtokunnan puheenjohtajan ja jäsenten mielipiteet olivat haluttua tavaraa lehdistössä ja järjestön sponsoroimat retkikunnat olivat useasti etusivun uutisia. Nykyään järjestö on maailman johtavia maantieteen opetuksen keskuksia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Royal Geographical Society** Wikimedia Commonsissa
*Hakusana "Uros" ohjaa tänne. Yrityksestä kertoo artikkeli Uros (yritys).*
Koiraan symboli (Mars-symboli)
**Koiras** tai **uros** on sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla eli eliöillä se sukupuoli, joka tuottaa siittiöitä, joiden tehtävänä on hedelmöittää naaraan tuottama munasolu. 

Koiraan tuottama hedelmöitykseen osallistuva sukusolu on siittiösolu, joka liikkuu pienempikokoisena tapahtumassa enemmän. Siittiön katsotaan tämän vuoksi hedelmöittävän munasolun. Koiraspuolinen yksilö ei voi lisääntyä suvullisesti ellei naaraan sukusoluja ole tavoitettavissa.

Sukupuolen määräytymiselle eri lajeissa ei ole yhtä yhteistä geneettistä tapaa, ja kahden sukupuolen olemassaolo vaikuttaa kehittyneen useita eri kertoja evoluution historiassa. Joillakin eliöillä vain sukusolujen eroavaisuudet erottavat sukupuolen. Nisäkäskoiraalla on X- ja Y-sukupuolikromosomit. Lintukoiraalla on kaksi Z-kromosomia. 

Koiraista käytetään myös nimitystä uros varsinkin suurten nisäkäslajien kohdalla.

Koiraiden nimityksiä
--------------------

* ihminen: mies
* hevonen, aasi: ori, ruuna (kuohittu ori)
* kissa: kolli
* sika: karju
* lammas: pässi, oinas (kuohittu pässi)
* vuohi: pukki
* kanalinnut: kukko
* (täysikasvuinen) metso tai teeri: ukko-
* nautaeläimet, puhveli, hirvi, peura, poro: sonni, härkä (kuohittu sonni), mulli (nuori sonni)
	+ alle yksivuotias poro: kermikkä
	+ yli yksivuotias poro: urakka
	+ yli kaksivuotias poro: vuorso
	+ yli kolmivuotias, aikuinen poro: hirvas
* tarhamehiläinen, muurahaiset: kuhnuri

Lähteet
-------

1. ↑  Sukupuoleen kytkeytynyt eli sukupuoleen sidottu periytyminen *Internetix*. Otavan Opisto. Viitattu 11.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koiras** Wikimedia Commonsissa
**Ronja Savolainen** (s. 29. marraskuuta 1997) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut kaudesta 2014–2015 alkaen puolustajana pelattuaan aiemmin hyökkääjänä.

Savolainen edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. SM-sarjassa hän on pelannut KJT:ssä kaudella 2013–2014 ja Espoo Bluesissa kausilla 2014–2016 sekä Mestiksessä Lohjan Kisa-Veikoissa 2012−2013. Nuorisosarjoissa hän pelasi Itä-Helsingin Kiekossa ja East Hockey Clubissa.

Savolainen on voittanut Suomen-mestaruuden 2015 sekä Ruotsin-mestaruuden 2018, 2019, 2021, 2022 ja 2023. Hän on pelannut SM-sarjassa 58 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia ja antanut 35 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on antanut 11 ottelussa kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän on tehnyt 223 runkosarjaottelussa 70 maalia ja antanut 128 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 57 ottelussa 15 maalia ja antanut 16 maalisyöttöä. (tilanne kauden 2022–2023 jälkeen)

Savolainen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014 ja 2015. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Ruotsin MM-kisoissa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2016 Suomen ollessa neljäs sekä pronssijoukkueessa 2017. Hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on pelannut 21.2.2022 mennessä 144 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja antanut 29 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on tehnyt (2023 kisat mukaan lukien) 45 ottelussa kymmenen maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelannut kolmetoista ottelua ja antanut kolme maalisyöttöä.

Yksityiselämä
-------------

Ronja Savolainen seurustelee ruotsalaisen Anna Kjellbinin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ronja Savolainen *eurohockey.com*. Viitattu 6.5.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Naisleijonien nuoret juhlatunnelmissa *jatkoaika.com*.  4.4.2015. Viitattu 6.5.2015.
3. 1 2 3 4  Ronja Savolainen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
4. ↑  Parkkinen, Jaakko: Naisleijonat taisteli pronssia! Rädyn päälle ajettiin, Hiirikoski sai mailasta päähän  21.2.2018. Yle. Viitattu 21.2.2018.
5. ↑  Finland IIHF. Viitattu 14.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Vainikka, Jussi: Yle seurasi hetki hetkeltä: Naisleijonien ennenaikaiset voitonjuhlat vaihtuivat katkeraan tappioon, Yhdysvallat vei maailmanmestaruuden uskomattomien käänteiden jälkeen Yle. Viitattu 14.4.2019.
7. ↑  Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2018*, s. 351. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.
8. ↑
**Sofianna Sundelin** (s. 13. tammikuuta 2003 Ulvila) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168 cm.

Sundelin pelasi Naisten liigassa Team Kuortaneessa kausilla 2018–2023 kaikkiaan 100 runkosarjaottelua, joissa hän teki 51 ja syötti niin ikään 51 maalia. Pelaamissaan 20 pudotuspeliottelussa hän viimeisteli kuusi ja alusti viisi maalia. Kaudesta 2023–2024 lähtien hän edustaa St. Cloud State Universityn joukkuetta.

Sundelin kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2021. Kisojen seitsemässä ottelussa hän antoi yhden maalisyötön. Pekingin olympialaisissa 2022 hän pelasi pronssia saavuttaneessa Suomen joukkueessa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi seitsemän ottelua MM-kilpailuissa myös 2022 (tehopisteet 1+1) ja 2023 (0+5). Hän oli pelannut maajoukkueessa 20.2.2022 mennessä kaikkiaan 19 ottelua tehopistein 1+1.

Sundelin saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 18-vuotiaiden MM-pronssia kaudella 2018–2019. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 36 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia. Ikäluokan MM-kilpailujen 12 ottelussa hän antoi kolme maalisyöttöä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sofianna Sundelin *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
Oskari Jauhiainen: *Kalasääski ja lohi* (1959)
**Kalasääski ja lohi** on Oulun Pokkisenpuistossa sijaitseva suihkulähdeveistos. Vuonna 1960 paljastettu pronssiveistos on kuvanveistäjä Oskari Jauhiaisen käsialaa, ja se on Oulun ensimmäinen varsinainen julkinen suihkulähdeveistos. Eläinaiheinen pronssiin valettu patsas on sijoitettu pyöreän altaan keskelle, koskesta nostetulle luonnonkivelle. Veistoksen mitat ovat 195 × 100 × 105 cm.

Ajatus suihkulähdeveistoksen hankkimisesta syntyi kaupungin 350-vuotisjuhlien yhteydessä vuonna 1955. Oskari Jauhiainen oli tuolloin mukana kilpailutoimikunnassa. Hanke kuitenkin kariutui, ja vasta vuonna 1960 veistos paljastettiin. Veistoksen ovat rahoittaneet toimitusjohtaja ja rouva U. J. Sundström.

Alun perin Jauhiainen oli suunnitellut veistokseen lohen sijaan haukea, mutta rahoittaja Sundström oli halunnut vaihtaa hauen loheksi. Jauhiainen oli tuolloin arvellut: "*Siitä tulleeki sitten Oulujoen viimeinen lohi*", viitaten Oulujoen valjastamiseen voimalaitospadoin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kalasääski ja lohi, 1959 *oulu.ouka.fi*. Viitattu 12.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun Taidemuseo: Julkiset ulkoveistokset (Arkistoitu – Internet Archive)

Oulun nähtävyydet

|  |  |
| --- | --- |
| Puistot ja nähtävyydet | 
* Franzénin puisto
* Heinätorin puisto
* Hollihaan puisto
* Hautausmaa
* Mannerheimin puisto
* Hupisaaret
* Kasvitieteellinen puutarha
* Kaupunginojan puistovyöhyke
* Letonniemi
* Markkuun ryhmäpuutarha
* Pilpasuo
* Tuiranpuisto
* Hautausmaa
* Äimäraution siirtolapuutarha

 |
| Museot | 
* Automuseo
* Kierikkikeskus
* Merimiehenkotimuseo
* Sahamuseo
* Pohjois-Pohjanmaan museo
* Taidemuseo
* Turkansaaren ulkomuseo

 |
| Rakennukset ja alueet | 
* Kauppahalli
* Kauppatori
* Kaupungintalo
* Kaupunginteatteri
* Maikkulan kartano
* Nallikari
* Nuijamiesten lava
* Pikisaari
* Rotuaari
* Tietomaa
* Tuiran sillat
* Tuomiokirkko
* Vesaisenlinna
* Villa Hannala
* Ylikiimingin kirkko

 |
| Patsaat ja veistokset | 
* Frans Mikael Franzénin patsas
* Futura – Tuntematon
* Inhimillisen kosketuksen ja teknologian vuorovaikutus
* Kalasääski ja lohi
* Kevätmyrskyä
* Pallautuneet
* Pohjan neito
* Polskis
* Ruutuvihko
* Siivet
* Toripolliisi
* Tuirasta Ruijan rannoille
* Valaistuksen tie

 |
**Ajak Majok** (s. 7. lokakuuta 1997) on suomalainen taiteilija ja runoilija. Majok on syntynyt Sudanissa, kasvanut Oulussa ja opiskellut Kokkolassa. Nykyisin hän asuu Helsingissä.

Vuonna 2023 ilmestyi Majokin omakustanteinen runokokoelma *Kins keeper.* Majok esitti samana vuonna myös samannimisen tanssiperformanssin. Taiteessaan Majok keskittyy mustien ruumiiden, äänten ja kokemusten eri risteyskohtiin.

Majok on Vasemmistoliiton eurovaaliehdokas vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa. Majok oli myös vuoden 2023 eduskuntavaaleissa sekä vuoden 2019 euro- ja eduskuntavaaleissa ehdolla Vasemmistoliiton riveissä.

Aiemmin Majok on toiminut antirasistisen Fem-R-järjestön toisena puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Esittely *ajakmajok.net*. Viitattu 16.4.2024.
2. ↑  "Sudaniin pitää saada sellainen rauha, että aseiden ääni ei kuulu kovempaa kuin diplomatian ja kansan ääni" – 21-vuotias aktivisti Ajak Majok uskoo demokratian olevan mahdollinen *Yle Uutiset*.  1.7.2019. Viitattu 16.4.2024.
3. ↑  UrbanApa / Community for culture, art and events — UrbanApa X Ateneum 2023 *urbanapa.fi*. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
4. ↑  Rasismi | Suomalaisten historia on valkopesty ja valkoisuudesta puhuminen on täällä yhä vaikeaa – historioitsija ja tasa-arvovaikuttaja ravistelevat käsityksiä Suomesta *Helsingin Sanomat*.  9.8.2020. Viitattu 16.4.2024.
Pianisti Ville Hautakangas (Kuva:Lea Antola)
**Ville Markus Hautakangas** (s. 30. joulukuuta 1978 Lapua*lähde?*) on suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi. 

Tampere Filharmonian pianistina hän on toiminut vuodesta 2002 sekä nykymusiikkiyhtye TampereRaw:n pianistina vuodesta 2010. Tampereen Konservatoriossa ja TAMK/Musiikissa hän on työskennellyt vuodesta 2007 sekä pianonsoiton opettajana että säestäjänä. Muusikontyönsä ohella Hautakangas toimii myös freelance-valo- ja videokuvaajana. Hänen soololevynsä 12 Premieres - Contemporary Finnish Piano Music oli ehdolla vuoden 2023 parhaaksi klassisen musiikin albumiksi Emma Gaalassa 2024.

Levytyksiä
----------

12 Premieres - Contemporary Finnish Piano Music. Alba records 2022. ABCD 519.

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Hautakangas. 12 kantaesitystä pianolle. *Tampere-Talo*. Viitattu 17.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuusi kuvaa pianisti Ville Hautakankaan elämästä Yle Radio 1, 12.11.2023
* Pianisti Ville Hautakankaan projekti on Pirkanmaan lahja koko piano-Suomelle Yle Klassinen, Pia Antikainen 16.1.2023.
* Alumnimme Ville Hautakangas: "Suomalaisia säveltäjiä täytyy rakastaa""Tuni.fi, Emmi Rämö 25.3.2024
**Regressiivinen vero** on veronkantotapa, jossa veroprosentti pienenee verotettavan rahasumman kasvaessa. Tuloverotuksessa regressiivinen vero tarkoittaa, että suurituloisilla on alhaisempi veroprosentti kuin pienituloisilla. Regressiivisen verotuksen vastakohta on progressiivinen verotus. 

Vero voi olla regressiivinen verosääntöjen perusteella tai siksi, että rikkaat välttyvät maksamasta täyttä veroa laillisen verosuunnittelun tai laittoman veronkierron avulla. Rikkailla tarkoitetaan tuloveron tapauksessa eniten ansaitsevia, pääomaveron tapauksessa eniten pääomaa omistavia ja kulutusveron tapauksessa eniten kuluttavia.

Muita veronmääräytymistapoja
----------------------------

Jos kaikkien verovelvollisten vuosituloista peritään sama prosenttiosuus veroa riippumatta vuositulojen määrästä, kyseessä on suhteellinen eli tasavero. *Tasasummavero* on kysymyksessä, kun kaikki verovelvolliset maksavat euromääräisesti yhtä suuren summan.

Katso myös
----------

* Verotus Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Piketty, Thomas: *Pääoma 2000-luvulla*, s. 451. Suomentanut Ollila, Marja ja Tillman-Leino, Maarit. Helsinki: Into Kustannus, 2016. ISBN 978-952-264-649-1.
**Liikevaihtovero** (lyhenne **lvv.**
) oli Suomessa vuosina 1941–1994 käytössä ollut vero, jota yritykset maksoivat valtiolle tavaroiden ja palvelujen myynnistä ja maahantuonnista. Se oli nykyisen arvonlisäveron edeltäjä. Liikevaihtovero säädettiin aluksi tilapäiseksi, vuoden 1942 alusta lähtien pysyväksi. Ensimmäisen liikevaihtoverolain korvasi toinen liikevaihtoverolaki vuoden 1964 alussa. Alun perin liikevaihtoverolla korvattiin sodan takia romahtaneita tullituloja. Taso oli aluksi 10 % ja se nousi vähitellen 18 %:iin.

Liikevaihtovero kävi vähitellen monimutkaisuutensa vuoksi hankalaksi ja se korvattiin vuonna 1994 arvonlisäverolla. Syynä oli myös EU:n pyrkimys kohti eri valtioiden verotuksen samankaltaisuutta. Laki arvonlisäverosta tuli voimaan 1. kesäkuuta 1994, jolloin liikevaihtovero samalla lakkautettiin. Arvonlisäveron käyttöönoton yhteydessä tulivat verollisiksi myös ennen verottomat palvelut, kuten parturit, suutarit ja korjaamopalvelut.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  10.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 31.5.2012. Viitattu 19.4.2013.
2. 1 2  Esko Linnakangas & Eila Juanto: Verojen historia *lauda.ulapland.fi*.  2016. Viitattu 16.12.2017.
3. ↑  Ojansivu, Merja: Asuminen ja palvelut kallistuvat.  *Helsingin Sanomat*, 25.5.1994, s. 45. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Raeste, Jukka-Pekka: Palveluyritykset pantin arvonlisäverolle.  *Helsingin Sanomat*, 1.6.1994, s. 25. Näköislehti (maksullinen).

Aiheesta muualla
----------------

* Liikevaihtoverolaki 559/1991
* Liikevaihtoveroasetus
**Indianapolis Jets** oli Indianapoliksessa sijainnut Basketball Association of America (BAA) -joukkue. Se perustettiin alun perin nimellä Indianapolis Kautskys ja he käyttivät tuota nimeä ennen liittymistään BAA:han. He pelasivat yhden kauden BAA:ssa ja lopettivat toimintansa sen jälkeen, kun Indianapolis Olympians perustettiin.

Joukkueen historia
------------------

Vuonna 1931 indianapolislainen ruokakauppias Frank Kautsky perusti ammattilaiskoripallojoukkueen ja nimesi sen Indianapolis Kautskyiksi. Pelattuaan National Professional Basketball League (NPBL) -liigassa kaudella 1932–33 ja Midwest Basketball Conference (MBC) -liigassa kausilla 1935–36 ja 1936–37, Kautskysista tuli yksi alkuperäisistä jäsenistä vuonna 1937 perustetussa National Basketball Leaguessa (NBL).

Joukkueen paras kausi oli 1946–47, jolloin Arnie Risenin johdolla he saavuttivat eniten voittoja (27) ja voittivat World Professional Basketball Tournamentin.

Minneapolis Lakersin, Rochester Royalsin ja Fort Wayne Pistonsin kanssa joukkue siirtyi Basketball Association of America (BAA) -liigaan kaudelle 1948–49. Tällöin joukkueen nimeksi muutettiin Indianapolis Jets, koska BAA esti joukkueiltaan kaupallisia sponsoreita, samoin kuin Fort Wayne Pistons poisti Zollner-sponsorin alkuperäisestä nimestään.

Kauden 1948–49 jälkeen Jets lopetettiin. Tämä sattui samaan aikaan kun BAA ja NBL yhdistyivät muodostaakseen National Basketball Association (NBA):n. Kaudelle 1949–50 perustettiin uusi Indianapolisin franchising, Indianapolis Olympians. Indianapolis Jets okli pummi joukkue, jota vastaan Joe Fulks farmasi 63 pistettä.