recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Janne Laakkonen** (s. 15. huhtikuuta 1982 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja käyttää vasenkätistä mailaa.

Ura
---

Laakkonen on Kuopion KalPan kasvatteja josta Hämeenlinnan Pallokerho nosti hänet SM-liigaan. HPK:sta Laakkosen matka jatkui Ruotsin Elitserieniin Timrå IK:n riveihin. Ruotsissa hän pelasi kuusi ottelua ja palasi sieltä jälleen SM-liigaan HIFK:n joukkueeseen. Laakkonen on kunnostautunut etenkin syöttäjänä: 100 syöttöä meni rikki noin 200 ottelun tuntumassa. Laakkonen pelasi HIFK:ssa kaksi kautta, jonka jälkeen palasi Hämeenlinnan Pallokerhoon vuoteen 2010 asti kestävällä sopimuksella. HPK:ssa Laakkonen voitti kaudella 2009–2010 SM-liigassa hopeaa ja pudotuspelien pistepörssin. Laakkonen on voittanut SM-liigassa pronssia kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2004–2005.

Kesällä 2010 KalPa ilmoitti tehneensä Laakkosen kanssa sopimuksen kauteen 2011–2012 asti. Keväällä 2011 KalPa purki sopimuksensa Laakkosen kanssa. Sen jälkeen Laakkonen teki yksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa ja palasi näin jälleen Hämeenlinnaan.

Kauden 2012–2013 Laakkonen aloitti Mestis-seura LeKissä. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua ja sai marraskuun lopussa vuoden loppuun ulottuneen sopimuksen SM-liigan Ilveksen kanssa. Laakkonen jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta ja siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin.

Seurat
------

* 2000–2001 Kalevan Pallo (Suomi-sarja)
* 2001–2005 Hämeenlinnan Pallokerho (SM-liiga)
* 2005–2006 Timrå IK (Elitserien) / HIFK (SM-liiga)
* 2006–2008 HIFK (SM-liiga)
* 2008–2010 HPK (SM-liiga)
* 2010–2011 KalPa (SM-liiga)
* 2011–2012 HPK (SM-liiga)
* 2012–2013 LeKi (Mestis)/Ilves (SM-liiga)/IF Sundsvall (Division 1)

Lähteet
-------

* Janne Laakkonen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Janne Laakkonen Jatkoaika.comissa (Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kaukaloiden taituri Janne Laakkonen palaa KalPa-paitaan *kalpa-hockey.fi*.  6.5.2010. Kuopio:  KalPa Hockey Oy.  Arkistoitu 11.7.2017. Viitattu 9.7.2010.
2. ↑  Janne Laakkonen vaihtaa KalPan HPK:hon *YLE Savo*.  12.4.2011. Helsinki:  Yleisradio. Viitattu 14.9.2011. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Laakkonen lähti Ruotsin divariin *Jatkoaika.com*.  27.1.2013. Jatkoaika. Viitattu 1.2.2013.
**Janne Lamminen** (s. 29. joulukuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja ja maailmanmestari. Lamminen edustaa seuratasolla tamperelaista Classicia. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Lamminen aloitti ammattilaisuransa tamperelaisessa Gunnersissa kaudella 2003–2004. Hän pelasi Gunnersissa yhteensä runkosarjassa 86 ottelua, joissa teki 23 maalia ja 24 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän teki 9 ottelussa 2 maalia ja 3 syöttöpistettä. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Kooveehen, jossa pelasi kahden kauden ajan. Kooveessa Lamminen pelasi 44 runkosarjaottelua, joissa teki 14 maalia ja 27 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä Lamminen teki Kooveessa kaksi syöttöpistettä seitsemässä ottelussa. Kaudeksi 2011–2012 Lamminen siirtyi nykyiseen seuraansa Classiciin. Classicissa hän on voittanut kaksi suomenmestaruutta, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin. Classicissa hän on tehnyt 155 runkosarjaottelussa 66 maalia ja 62 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä Lamminen on pelannut Classicissa 49 ottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja 24 syöttöpistettä.

Lamminen debytoi aikuisten maajoukkueessa vuonna 2011. Lamminen oli mukana Göteborgin MM–kilpailuissa 2014, Riian MM–kilpailuissa 2016 ja Prahan MM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2014 hän saavutti maajoukkueen kanssa hopeaa ja 2016 sekä 2018 kultaa. Hän on pelannut maajoukkueessa 57 ottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja antanut 16 maalisyöttöä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Classic - Joukkue Classic.  Arkistoitu 20.8.2013. Viitattu 13.7.2017.
2. 1 2  Janne Lamminen nhlfinns.net. Viitattu 13.7.2017.
3. ↑  Player Card - Janne Lamminen floorball.org. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)

Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2014
5 Manninen |
8 Kivilehto |
9 Salin |
11 Moilanen |
13 Töllikkö |
15 Kailiala |
16 Koskelainen |
17 Lamminen |
18 Kapanen |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
23 Hänninen |
27 Hyvärinen |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
33 Lax |
48 Ikonen |
50 Tiitu |
Valmentaja Kettunen


Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2016
6 Savonen |
8 Kivilehto |
9 Salin |
10 Aro |
11 Moilanen |
17 Lamminen |
19 Pylsy |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
27 Junkkarinen |
28 Ihme |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
50 Tiitu |
61 Kotilainen |
77 Johansson |
81 Manninen |
87 Kailiala |
Valmentaja Kettunen


Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2018
5 Hautaniemi |
8 Kivilehto |
9 Salin |
16 Piha |
17 Lamminen |
18 Kapanen |
19 Pylsy |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
35 Toriseva |
36 Lastikka |
56 Savonen |
61 Kotilainen |
66 Leikkanen |
77 Johansson |
87 Kailiala |
Valmentaja Nykky


Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2020
5 Hautaniemi |
8 Kivilehto |
9 Salin |
10 Heikkilä |
12 Sikkinen |
17 Lamminen |
19 Pylsy |
20 Salo |
21 Väänänen |
27 Junkkarinen |
30 Stenfors |
35 Toriseva |
36 Lastikka |
41 Kaltiainen |
61 Kotilainen |
66 Leikkanen |
73 J. Kainulainen |
76 R. Kainulainen |
77 Johansson |
81 Lehkosuo |
87 Kailiala |
Valmentaja Nykky
**Magnus Ille** (s. noin 1500 - 1565 Narva) oli Äyräpään vouti, sotilas ja linnanpäällikkö.

Illen vanhemmat olivat Sune Pietarinpoika Ille ja Margareta Magnuksentytär Grabbe. Aatelittomasta Illestä tuli kuningas Kustaa Vaasan suosikki. Äyräpään kihlakunnan voutina hänet mainitaan 1538, jolloin hänen äitinsä veli Nils Grabbe toimi Viipurin linnan päällikkönä. Miesten tiedetään järjestäneen yhdessä ryöstöretkiä venäläisten puolelle vastoin kuninkaan rajarauhapolitiikkaa ja he saivatkin jättää tehtävänsä. Ille erosi voudin toimestaan 1545. Ruotsin ja Venäjän välisen sodan sytyttyä 1555 Illestä tuli suomalaisen ratsuväen päällikkö ja hän saavutti kuninkaan suosion uudestaan.

Pohjoismaiden seitsenvuotisen sodan puhjettua 1563 Ille nimitettiin amiraalin arvoisena yhdeksän laivan laivasto-osaston komentajaksi, tiettävästi ilman aiempaa merisotakokemusta. 1563 hän oli myös Erik XIV:n tarkastuslautakunnan jäsen. Illen laivasto-osasto pyrki estämään tanskalaisten läsnäoloa Suomenlahdella ja erityisesti kaupantekoa Narvassa. Osasto teki myös ryöstöretkiä Saarenmaalle. Ille jäi tanskalaisten vangiksi ja kuoli vankeudessa Narvassa.

Ille omisti maata Helsingin pitäjän Veromiehenkylässä ja Tenholan Staffbyssä, samoin kuin Mynämäellä. Hänen puolisonsa oli Margareta Olofintytär Stålalarm. Eversti, Ahvenanmaan käskynhaltija ja Kastelholman linnanpäällikkö Salomon Ille (k. 1599) oli heidän poikansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Veli-Matti Syrjö: *Ille, Magnus (noin 1500-1565). Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivu 297.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
Dumitru Prunariu moldovalaisessa postimerkissä.
**Dumitru Dorin Prunariu** (s. 27. syyskuuta 1952 Brașov, Romania) on lentäjä ja Romanian ensimmäinen avaruuslentäjä.

Kun Dumitru Prunariu päätti lukionsa Brașovissa vuonna 1971, hän alkoi opiskella lentotekniikkaa Bukarestin teknillisessä korkeakoulussa valmistuen vuonna 1976. Tämän jälkeen hän työskenteli Industria Aeronautică Româna -lentokonetehtaassa Brașovissa. Hän erikoistui sotilaslentokoneisiin. Hän valmistui Romanian ilmavoimien upseerikoulusta sotilaslentäjäksi vuonna 1977.

Hänet valittiin 1. maaliskuuta 1978 kosmonauttikoulutukseen Interkosmos-ohjelman puitteissa. Hän lensi 14. toukokuuta 1981 Sojuz 40 -avaruusaluksella Saljut 6 -avaruusasemalle. Hän toimi tutkijakosmonauttina. Hän palasi maahan 22. toukokuuta 1981. 

Vuonna 1990 Prunariusta tuli Romanian siviili-ilmailuohjelmien johtaja. Vuonna 1998 hänestä tuli Romanian avaruusjärjestön (ROSA) johtaja. Vuonna 2003 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Vuonna 2004 Prunariusta tuli maansa lähettiläs Venäjälle.

Prunariu on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.

Kirjallisuutta
--------------

* Stache, Peter: *Raumfahrer von A bis Z*. Berlin: Militärverlag der Deutschen Demokratischen Republik. 1988. ISBN 3-327-00527-3. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dumitru Prunariu**.
* Dumitru Dorinin elämäkerta spacefacts.de-sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Vihermehiläissyöjä** (*Merops persicus*) on värikäs hyönteisravintoon erikoistunut säihkylintu, joka joskus harhautuu Suomeen asti.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 24–26 cm, siipien kärkiväli 36–40 cm ja paino noin 60 g. Melko värikäs höyhenpuku: vihreä yleisväri, siniset posket, oranssi leuanalus ja musta, valkoreunainen silmikkokuvio. Nokka on musta, pyrstö harmaa, ja pyrstön kaksi keskimmäistä sulkaa muodostavat piiskamaisen ulokkeen. Lajin voi sekoittaa vain johonkin toiseen mehiläissyöjälajiin, lähinnä vielä riemunkirjavampaan mehiläissyöjään. Sukupuolet ovat samanvärisiä, mutta nuoret linnut himmeämmän värisiä.

Esiintyminen
------------

Vihermehiläissyöjä pesii Pohjois-Afrikassa ja läntisessä Aasiassa Kaspianmeren suunnalla. Se on muuttolintu ja talvehtii trooppisessa Afrikassa.

Elinympäristö
-------------

Vihermehiläissyöjä pesii puoliaavikolla, jossa on yksittäisiä puita kuten akaasioita. Se talvehtii avoimessa maastossa.

Lisääntyminen
-------------

*Merops persicus*
Laji pesii yhdyskuntina jokivarsilla. Se kaivaa pesätunnelin hiekkatörmään ja naaras munii 4–8 munaa, joita molemmat puolisot hautovat.

Ravinto
-------

Syö pääasiassa ilmassa lentäviä hyönteisiä, enimmäkseen sudenkorentoja ja niiden sukulaisia sekä pistiäisiä kuten mehiläisiä, ampiaisia ja herhiläisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Merops persicus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 7.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Suomen Luonto 2001

Aiheesta muualla
----------------

* Vihermehiläissyöjä Lintukuva-verkkopalvelussa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1951359
* Wikispecies: Merops persicus
* ADW: Merops\_persicus
* ARKive: merops-persicus
* Avibase: 6EE4511347F342C4
* BirdLife: 22683740
* BOLD: 115147
* CoL: 3ZW5L
* BOW: bcbeat1
* eBird: bcbeat1
* EUNIS: 101020
* Fauna Europaea: 97084
* Fauna Europaea (new): 891bfe09-b299-46f2-9c61-ea26f1b0794c
* GBIF: 2475419
* iNaturalist: 2245
* IRMNG: 11343323
* ITIS: 554657
* IUCN: 22683740
* NBN: NHMSYS0000530477
* NCBI: 457325
* WoRMS: 212740
* Xeno-canto: Merops-persicus

 |

 |
**Jan Hejda** (s. 18. kesäkuuta 1978 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hejda edusti NHL-uransa aikana Edmonton Oilersia, Columbus Blue Jacketsia ja Colorado Avalanchea.

Ura
---

Hejda aloitti uransa kaudella 1997–1998 Tšekin Extraligassa HC Slavia Prahan joukkueessa. Seuraavilla kausilla hän pelasi myös Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän vakiinnutti paikkansa Slavia Prahan joukkueessa kaudella 2001–2002. Seuraava kausi oli Hejdalla menestys, sillä Slavia Praha voitti sarjan mestaruuden, Hejda teki 17 tehopistettä, nousi maajoukkueeseen ja Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään varaustilaisuuden 106. pelaajana.

Kaudeksi 2003–2004 Hejda siirtyi Venäjän superliigassa pelaavaan TsSKA Moskovaan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Hän siirtyi tämän jälkeen yhdeksi kaudeksi saman sarjan HK Atlantiin. Heinäkuussa 2006 Sabres myi Hejdan Edmonton Oilersiin vaihtokaupassa seitsemännen kierroksen varausoikeuteen. Hän teki samalla viikolla Oilersin kanssa vuoden sopimuksen. Hejda teki ensimmäisen NHL-maalinsa tammikuussa 2007 Los Angeles Kingsia vastaan jatkoajalla.

Heinäkuussa 2007 Hejda teki yhden vuoden ja yhden miljoonan dollarin sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän oli joukkueen parhaimpia puolustajia kaudella 2007–2008, jolloin hänen tehotilastonsa näytti lukemaa +20. Tämän seurauksena hän sai seuran kanssa kolmen vuoden 6 miljoonan dollarin jatkosopimuksen huhtikuussa 2008.

Kaudella 2008–2009 teki NHL:n piste-ennätyksensä 3+18=21. Hän pelasi myös Blue Jacketsin ensimmäisessä pudotuspelisarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan. Kaudella 2009–2010 häneltä jäi väliin 12 runkosarjaottelua polvivamman vuoksi.

### Maajoukkueura

Hejda ei ole pelannut Tšekin nuorten maajoukkueissa arvokilpailuissa. Hän pelasi Tšekin maajoukkueessa vuoden 2003 MM-kisoissa. Hän oli mukana MM-kotikisoissa 2004, joissa hän teki kaksi tehopistettä. Vuoden 2005 Wienin MM-kisoissa Hejda oli osa Tšekin kultaa voittanutta joukkuetta. Seuraavan vuoden Latvian MM-kilpailut olivat Hejdalle jo neljännet peräkkäiset. Hän voitti turnauksesta hopeaa.

Hejda osallistui vuoden 2008 MM-kilpailuihin ilman suurempaa menestystä. Hän pelasi myös Vancouverin talviolympialaisissa 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jan Hejda *Eliteprospects.com*. Rogers Sportnets. Viitattu 15.10.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jan Hejda #35 - D TSN. Viitattu 15.10.2010. (englanniksi)
3. ↑  Victory gives Oilers only fourth win since Dec. 10  8.1.2007. ESPN. Viitattu 15.10.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jan Hejda The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Jan Helenius** (s. 13. lokakuuta 1996) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa Mestaruusliigassa, jossa hänen seuransa on Lentopalloseura ETTA. Pelipaikaltaan 186 senttimetriä pitkä ja 78 kilogrammaa painava Helenius on yleispelaaja. Heleniuksen toukokuussa 2016 allekirjoittama sopimus LEKA Volleyn kanssa on 2+1-vuotinen. Hän on aikaisemmin pelannut Rantaperkiön Iskun riveissä lentopalloliigassa.

Helenius aloitti lentopallon LP Kangasalan riveissä ja siirtyi juniori-iässä Karhulan Veikkojen ja Keimolan Kaiun kautta Kuortaneen valmennuskeskukseen. Hyvän tekniikan ja poikkeuksellisen ponnistusvoiman omannut mutta varreltaan lyhyt yleispelajaa opiskeli ja harjoitteli valmennuskeskuksessa kaksi vuotta, kunnes hänet kiinnitettiin lentopallon Mestaruusliigaan tamperelaisen Rantaperkiön Iskun riveihin kaudeksi 2014-2015. Huhtikuussa 2015 varusmiespalvelusta samanaikaisesti suorittanut Helenius valittiin lentopallomaajoukkueen mukaan maailmanliigan ryhmään. Uransa ensimmäiset miesten A-maaottelunsa hän pelasi kesällä 2015. Tuona kesänä Helenius oli osa Suomen Maailmanliigan joukkuetta. Hänet valittiin niin ikään kesän 2016 ja 2017 Maailmanliigan joukkueeseen mukaan. Kaikkiaan Helenius on pelannut reilut 50 A-maaottelua kesäkuuhun 2017 mennessä.

Toukokuussa 2016 Helenius allekirjoitti LEKA Volleyn kanssa 2+1-vuotisen sopimuksen. Sopimusuutisesta muodostui pienoinen myrsky vesilasissa, kun Isku syytti LEKA Volleyn päävalmentaja Lauri Hakalan toimineen epäeettisesti ja houkutelleen Heleniuksen LEKA-sopimukseen kesken maajoukkueleirin, jossa Hakala oli mukana toimien apuvalmentajana. LEKA julkisti Iskun Aamulehdessä esitetyille syytöksille vastineen, jossa todettiin, ettei Hakala ole edistänyt mj-leirin aikana sopimuksen syntyä, vaan neuvottelut on aloitettu ennen kesän leiritystä ja jatkuneet sittemmin Heleniuksen pelaaja-agentin Nisse Huttusen ja seuran välillä ilman Hakalan suostuttelua.

Heleniuksen iskulyönti ylettyy 320 senttimetrin korkeuteen ja torjuntalyönti 300 senttimetrin korkeuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. 1 2 3  LEKA Volley: Uutiset - Jan Helenius vahvistaa LEKA Volleyta *www.lekavolley.fi*. Viitattu 17.5.2016.
4. ↑  "Paras tunne kentällä on lyödä pallo pitkän torjujan käsistä oikein kauas" *lentopalloliitto.fi*. Viitattu 12.6.2017.
5. ↑
6. ↑  Joukkueen kokoonpano - Lentopalloliitto *lentopalloliitto.fi*. Viitattu 12.6.2017.
7. ↑
**Jan Hladonik** (s. 18. elokuuta 1999 Třinec) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Energie Karlovy Varya.

Ura
---

### Seuraura

Hladonik pelasi vuosina 2012–2016 HC Ocelaři Třinecin joukkueessa Tšekin juniorisarjoissa. C-nuorten runkosarjassa hän teki kaudella 2014–2015 yhteensä 37 maalia, joilla Hladonik jakoi sarjan maalipörssin voiton yhdessä Martin Kautin kanssa. Kaudella 2015–2016 hän oli mukana voittamassa Tšekin A-nuorten mestaruutta.

Hladonik debytoi Tšekin Extraligassa kaudella 2016–2017 kasvattajaseuransa HC Třinecin joukkueessa. Kausi meni Hladonikilla pääosin Třinecin A-nuorten joukkueessa, mutta hän pelasi myös neljä pääsarjaottelua ilman tilastomerkintöjä sekä neljä ottelua lainalla 1. česká hokejová ligan HC Frýdek-Místekissa.

Kaudeksi 2017–2018 Hladonik siirtyi Kanadan QMJHL-sarjaan Blainville-Boisbriand Armadan joukkueeseen. Hän pelasi runkosarjassa 56 ottelua tehopistein 4+15=19. Seuraavalla kaudella Hladonik pelasi taas kotimaassaan ja avasi pistetilinsä Extraligassa Ocelaři Třinecin joukkueessa keräten yhden syöttöpisteen 16 ottelussa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Extraligassa 19 ottelua ilman tehopisteitä, mutta seuraavalla kaudella syntyi uudessa joukkueessa HC Energie Karlovy Varyssa 44 otteluun ennätyslukema 7+7=14. Hladonikin nykyinen sopimus Energie Karlovy Varyssa päättyy kauden 2023–2024 jälkeen.

### Maajoukkueura

Hladonik on edustanut Tšekkiä yhdessä A-maaottelussa kaudella 2020–2021. Hän kuului Tšekin joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2019 Kanadassa sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 Slovakiassa.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2016–2017 | HC Ocelaři Třinec | Extraliga | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
|  | HC Frýdek-Místek | Chance Liga | 4 | 1 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | – |
| 2017–2018 | Blainville-Boisbriand Armada | QMJHL | 56 | 4 | 15 | 19 | 14 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2018–2019 | HC Ocelaři Třinec | Extraliga | 16 | 0 | 1 | 1 | 4 | – | – | – | – | – |
|  | HC Frýdek-Místek | Chance Liga | 32 | 14 | 19 | 33 | 26 | – | – | – | – | – |
| 2019–2020 | HC Ocelaři Třinec | Extraliga | 19 | 0 | 0 | 0 | 4 | – | – | – | – | – |
|  | HC Frýdek-Místek | Chance Liga | 28 | 13 | 12 | 25 | 20 | – | – | – | – | – |
| 2020–2021 | HC Energie Karlovy Vary | Extraliga | 44 | 7 | 7 | 14 | 10 | 4 | 0 | 1 | 1 | 0 |
| 4 kautta | yhteensä | Extraliga | 83 | 7 | 8 | 15 | 18 | 4 | 0 | 1 | 1 | 0 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jan Hladonik *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  Czech U16 - 2014-2015 Regular Season Player Stats *Elite Prospects*. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)
**Prairialkuun 22. päivän laki** oli Ranskan vallankumouksen aikana 10. kesäkuuta 1794 (vallankumouskalenterin mukaan 22. prairial-kuuta vuonna II) säädetty laki, joka aloitti niin sanotun suuren terrorin. Laki epäsi vallankumoustuomioistuimessa syytetyiltä oikeuden julkiseen oikeudenkäyntiin, lainopilliseen apuun ja puolustuksen todistajiin, lakkautti syytettyjen kuulemisen sekä määräsi kuoleman ainoaksi mahdolliseksi rangaistukseksi syyllisiksi todetuille. Lain mukaan kuolemanrangaistuksen perusteeksi riitti pelkkä valamiehistön moraalinen varmuus siitä, että syytetty oli kansakunnan vihollinen. Uusi laki kiihdytti terroria ja sen säätämisen ja Robespierren kukistumisen (27. heinäkuuta) välisinä viikkoina vallankumoustuomioistuin langetti noin 1 400 kuolemantuomiota.[1][2][3] Laki kumottiin 1. elokuuta 1794.

Lähteet
-------

1. ↑  Sisko Haikala: *Vallankumousten aikakausi*, teoksessa *Maailmanhistorian pikkujättiläinen*, s. 622. WSOY, Porvoo–Helsinki–Juva 1988.
2. ↑  Reign of Terror (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 18.4.2013.
3. ↑  Revolutionary Tribunal (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 18.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* The Law of 22 Prairial Year II (10 June 1794) (lain teksti englanniksi) Exploring the French Revolution
Praksinoskooppi vuodelta 1879
**Praksinoskooppi** on Charles-Émile Reynaudin vuonna 1877 kehittämä, zoetrooppia muistuttava laite, jolla voitiin esittää liikkuvia kuvia. Zoetroopista praksinoskooppi eroaa siten, että liikkuvaa kuvaa katsellaan reikien sijasta pelien avulla. Praksinoskooppi koostuu kammella pyöritettävästä rummusta, jonka keskellä on peilien kehä. Rummun sisäpinnalla on sarja piirroskuvia. Kun rumpua pyöritetään, heräävät piirrokset eloon, kun toisiaan nopeasti seuraavat kuvat synnyttävät illuusion liikkeestä.

Praksinoskooppi sai kunniamaininnan Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878. Reynaud teki tämän jälkeen keksintöönsä useita parannuksia, ja antoi parannellulle versiolle vuonna 1888 nimen *Théâtre Optique* (optinen teatteri). Sen avulla kuvia saattoi heijastaa yleisön eteen asetetulle valkokankaalle. Optinen teatteri mahdollisti myös pidempien kuvasarjojen näyttämisen, joita käytettiin laitteessa filmikelojen tapaan. Optinen teatteri oli Euroopassa ja Yhdysvalloissa hyvin suosittu, mutta ei kuitenkaan lopulta yleistynyt, koska sen käyttö oli melko hankalaa.

Lähteet
-------

* Nevala, Tommi: Aikamatka elokuvaan - Elokuvan historian oppimateriaali peruskouluille ja lukioille. 1. painos (pdf). Valveen elokuvakoulu, Oulun kaupunki, 2015. ISBN 978-952-5465-98-3

### Viitteet

1. 1 2  Gabriela Briceño V.: Praxinoscope *Euston96*. Viitattu 26.10.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Nevala 2015, s. 5-6
**Prahlad Singh Patel** (s. 28. kesäkuuta 1960) on intialainen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2019 alkaen maansa turismista- ja kulttuurista vastaavana valtioministerinä. Hänet valittiin Lok Sabhaan ensimmäisen kerran vuonna 1989, nykyisin hän istuu viidettä kauttaan vuodesta 2019.

Patelin poliittinen ura alkoi vuonna 1980 Jabalpurin yliopiston opiskelijajärjestön puheenjohtajana. Samalla vuosikymmenellä hän vaikutti Intian kansanpuolueen nuorisojärjestön Madhya Pradeshin paikallisosastossa. Nuorisojärjestössä hän yleni aluksi piirikunnan puheenjohtajaksi vuonna 1982. Vuosina 1986–1990 hän toimi järjestön sihteerinä. Hänet valittiin Lok Sabhaan 1989 Uma Bhartin avustuksella. Vuonna 2003 hänet valittiin Atal Bihari Vajpayeen hallituksen apulaishiiliministeriksi. Hän erosi puolueestaan vuotta myöhemmin pettyneenä siihen, että Bhartia ei valittu uudelleen Madhya Pradeshin pääministeriksi. Hän liittyi Bhartin johtamaan Bharatiya Jan Shakti Partyyn, kunnes palasi kansanpuolueen jäseneksi 2009.

Patel on erittäin uskonnollinen hindu. Hän noudattaa kasvisruokavaliota ja on suorittanut Narmada Parikrama -pyhiinvaellusrituaalin kahdesti kiertämällä hindujen pyhänä pitämä Narmadajoen ympäri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seventeenth Lok Sabha: Members Bioprofile: Patel, Shri Prahlad Singh *164.100.47.194*. Viitattu 19.3.2020.
2. 1 2 3  Prahlad Singh Patel, proponent of cow slaughter ban, returns as Union minister after 15 years *India Today*.  31.5.2019. Viitattu 19.3.2020.
3. ↑  Singh, Pramendra: BJP MP helped Diggy in planning parikrama *Times of India*.  6.10.2017. Viitattu 19.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Prahlad Singh Patel Lok Sabhan sivuilla
**Pyynikin seurakunta** oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään.

Pyynikin seurakunnan alueeseen kuuluivat Pyynikin, Pyynikinrinteen, Amurin, Särkänniemen ja Kaakinmaan kaupunginosat Hämeenpuiston länsipuolella. Pyynikin seurakuntaan kuului vuoden 2013 alussa 7 613 jäsentä .

Pyynikin seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi seurakunnan loppuvuosina Ari Rantavaara.

Historia
--------

Pyynikin seurakunta on perustettu vuoden 1953 seurakuntajaossa, jolloin Tuomiokirkkoseurakunnasta erotettiin Härmälän, Kalevan, Pyynikin ja Viinikan seurakunnat. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen tuomiokirkkoseurakunta, joka koostuu aiemmista Kalevan ja Pyynikin seurakunnista ja Tampereen tuomiokirkkoseurakunnasta.

Kirkko ja muut tilat
--------------------

* Aleksanterin kirkko sijaitsee Pyynikin kirkkopuistossa. Kirkko vihittiin käyttöön 1881 ja arkkitehtuuriltaan se edustaa lähinnä uusgotiikkaa, jossa on eri tyylisuuntien vaikutusta. Kirkkoon mahtuu 1 300 henkeä. Aleksanterin kirkon vuonna 2008 valmistuneessa kryptassa on seurakuntasali 80 hengelle.
* Pyynikin kirkontupa sijaitsee osoitteessa Mustanlahdenkatu 21 A. Kirkontuvan saliin mahtuu 60 henkeä.
* Pyynikin seurakuntakoti sijaitsee osoitteessa Kisakentänkatu 18. Rakennuksessa on aiemmin sijainnut pappila, joten talo tunnetaan Pyynikin pappilana. Seurakuntasaliin mahtuu 50 henkeä, Roosaan huoneeseen 20 henkeä. Alakerrassa sijaitsee partiotiloja.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Panoraamakuvia Aleksanterin kirkosta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
* Pyynkin seurakunnan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Rumfordin keitto** oli aikainen yritys tuottaa ravitsemustieteellisesti hyvää ruokaa halvalla. Keiton kehitti vuonna 1795 Rumfordin kreivi Benjamin Thompson alun perin Baijerin armeijan tarpeisiin ja myöhemmin paikallisten köyhäintalojen asukkaille, mutta se levisi pian ympäri Eurooppaa soppakeittiöiden kautta. Keittoa tarjoiltiin köyhille laajasti myös Ruotsissa, ja alkaen vuodesta 1801 se levitettiin maaherrojen ja seurakuntien kautta Suomeen, sillillä höystettynä.

Ensimmäisessä Rumfordin keitossa ei käytetty ollenkaan perunoita, mutta hyvin pian osa ohrasta korvattiin perunalla, koska todettiin keiton tulevan näin halvemmaksi. Rumford myös suositti keiton syömistä leivän kanssa, koska "pureskelu edistää ruoansulatusta ja pidentää syömisen nautintoa". Myöhemmin keittoa alettiin syödä myös porvariston keskuudessa, tosin luu- tai lihaliemeen keitettynä ja juureksilla ja yrteillä paranneltuna.

Resepti
-------

* 1 osa ohraryynejä
* 1 osa kuivattuja keltaisia herneitä
* 4 osaa kuutioituja perunoita
* 3 osaa vettä
* 3 osaa vehnäolutta
* suolaa, viinietikkaa

Laita ohraryynit, herneet, perunat ja vesi kattilaan ja keitä miedolla lämmöllä 1-2 tuntia. Lisää tarvittaessa vettä.

Kun keitto alkaa sakeutua, lisää olut ja keitä vielä 20 minuuttia.

Mausta suolalla ja viinietikalla. Syö leivän kanssa.

Ravitsemus ja muunnoksia
------------------------

Rumfordin keitto on vähärasvainen, ja siinä on paljon proteiinia ja hiilihydraatteja: proteiinia herneistä, hiilihydraatteja perunasta ja ohrasta. Sen sijaan vitamiinipitoisuus keitossa on alhainen, minkä takia siihen on lisätty silliä (D-vitamiini) ja tuoreita kasviksia (C-vitamiini).

Keiton suositellun annoskoon energiamäärä on 1,4 megajoulea, jolloin päivittäinen energiamäärä kahdesta annoksesta olisi 2,8 megajoulea. Lisäksi kreivi Rumford suositti tarjottavaksi ruisleipää, joka olisi nostanut päivittäisen energiamäärän 4,7 megajouleen. Yleensä ihmisen energian kulutus on noin 10 megajoulea päivässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jaakko Rahola: Kreivi Rumford ja hänen keittonsa *Raholan syötäviä sanoja*.  21. marraskuuta 2009.  Arkistoitu 5.5.2021. Viitattu 3.2.2011. (suomeksi)
2. 1 2  B. Lukács: On Benefits of Thermodynamics *rmki.kfki.hu*. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
3. ↑  Patricia McGrath Morris: Soup Kitchens *Gale Encyclopedia of Food & Culture*. Answers.com. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
4. 1 2  Miss Ginsu: Recession Proof: Rumford's Soup *Sharp Culinary Tips, Recipes & Advice*.  14. tammikuuta 2009.  Arkistoitu 11.2.2011. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
5. 1 2  Arno Forsius: Rumfordin kreivi Benjamin Thompson (1753—1814) ja hänen köyhäinkeittonsa *Suomen Lääkärilehti*.  1991: 8: 758.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 3.2.2011. (suomeksi)
**Qazi–Markouizosin oireyhtymä** on erittäin harvinaisena pidetty synnynnäinen oireyhtymä, joka aiheuttaa keskushermoston, lihasten ja luuston poikkeavuuksia.

Qazi–Markouizosin oireyhtymän piirteitä ovat etenemätön synnynnäinen hypotonia, krooninen ummetus, vaikeat psykomotorisen kehityksen viive ja kehitysvamma sekä poikkeavat kämmenten, jalkapohjien ja sormenpäiden uurteet. Luuston kypsyminen on oireyhtymässä epätasaista. Tyypin 2 lihassäikeet ovat tavallista suurempia ja tavallista edustetumpia lihaksissa. Myös aivosähkökäyrän poikkeavuus ja epileptisiä kohtauksia on ilmennyt Qazi–Markouizosin oireyhtymän yhteydessä. Mahdollisia muita oireyhtymän piirteitä ovat piilokiveksisyys, hypertelorismi ja avoin, kuolaa valuva suu. Oireyhtymä kuvattiin vuonna 1994 kolmella puertoricolaisella pojalla, jotka eivät olleet sukua toisilleen. Geneettinen syy ja periytymistapa ovat jääneet tuntemattomiksi. Myöhempiä raportteja ei ole julkaistu lääketieteellisessä kirjallisuudessa. Qazi–Markouizosin oireyhtymän hoito on oireenmukainen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Johanna Rintahaka, Qazi-Markouizosin oireyhtymä Tukiliitto 19.1.2022, viitattu 9.7.2023
2. 1 2 3  Qazi-Markouizos syndrome Orphanet, viitattu 9.7.2023
**Rummu järv**  on Virossa Harjumaalla Kuusalun kunnassa Rummun kylässä sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee suuren metsäisen suoalueen Rummun raba etelälaidalla Rummun kylää vastapäätä. Järven pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järveen laskee kolme suo-ojaa suolta. Sillä on laskuojia kaksi ja ne ovat Rummun kraavi ja Tiitsun kraavi. 
Järven valuma-alueen laajuus on 7,1 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 2,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00091 kuutiokilometriä eli 0,91 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja pohjoispuolella rannat ovat suota ja etelässä metsää. Kilometrin päässä etelässä järven ohittaa valtatie 1.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. *pehme- ja tumedaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline*, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 17.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Rummu järv (vee2001400) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 17.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
Sergei Lemešev
**Sergei Jakovlevitš Lemešev** (ven. Сергей Яковлевич Лемешев, 10. heinäkuuta 1902 Staroje Knjazero, Venäjän keisarikunta – 26. kesäkuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen oopperalaulaja, lyyrinen tenori.

Lemešev syntyi maanviljelijäperheeseen, ja hänen isänsä halusi hänestä suutarin. Kansakoulun jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1914 harjoittelemaan kenkien valmistusta Pietariin. Vuonna 1917 hän valmistui koulusta Tveristä, jossa hän samalla opiskeli musiikkikoulussa. Hän alkoi laulaa paikallisten työläisten kerholla ennen kuin siirtyi Moskovaan.

Lemešev opiskeli Moskovan konservatoriossa Nazari Raiskin johdolla. Vuodesta 1924 hän lauloi Konstantin Stanislavskin oopperastudiossa. Hän valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1925. Lemešev lauloi Sverdlovskin, Harbinin ja Tbilisin teattereissa. Vuonna 1931 hänet kutsuttiin Bolšoi-teatteriin, jossa hän suoritti ensiesiintymisensä muun muassa tsaari Berendein (*Lumityttö*) sekä Lenskin (*Jevgeni Onegin*) ja Geraldin (*Lakmé*) roolissa. Yhdessä pitkäaikaisen kilpakumppaninsa Ivan Kozlovskin kanssa Lemešev kuului vuodesta 1956 lähtien Bolšoin huomattavimpiin tenoreihin. 

Lemeševin tunnetumpia rooleja olivat Levkon rooli teoksessa *Toukokuun yö*, astrologi Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa *Kultainen kukko* ja intialainen vieras *Sadkossa*, Bojan Mihail Glinkan oopperassa *Ruslan ja Ljudmila*, nimirooli Dubrovski Eduard Nápravníkin samannimisessä oopperassa ja herttuan rooli Giuseppe Verdin oopperassa *Rigoletto*. Tämän roolin Lemešev esitti yli 500 kertaa vuodesta 1927 lähtien; viimeisen kerran hän esitti sen 70-vuotispäivänään.

Asteroidi numero 4561 sai nimen Lemešev vuonna 1978, vuosi Lemeševin kuoleman jälkeen.

Levytykset
----------

* Scenes and Arias from Operas – Sergei Lemeshev (CD). Label: Yedang Entertaintment, 2002
* Lebendige Vergangenheit: Sergei Lemeschev, Preisen Records Audio CD (4. heinäkuuta, 1998).

Kirjallisuutta
--------------

* Vasiljev, Viktor Dmitrijevitš: *Doroga k Lemeševu'*. Tver: , 2002. ISBN 5-87049-247-5. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sergei Lemešev[vanhentunut linkki]
* Valokuva[vanhentunut linkki]
* Sergei Lemeševin henkilökuva
* Voice of Russia[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nicolas Racot de Grandval** (1676 Pariisi – 16. marraskuuta 1753 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, cembalisti ja näytelmäkirjailija.

Hänen vanhempansa olivat näyttelijä ja taidemaalari Daniel Racot de Grandval sekä tämän puoliso Marguerite Poirier. Jo nuorella iällään Nicolas Racot de Grandval liittyi kierteleviin näyttelijäseurueisiin ja asettui kuitenkin myöhemmin Pariisiin. Siellä hän liittyi Dancourt’in eli Floren Cartonin näyttelijäseurueeseen ja Comédie-Française teatteriin. Samaan aikaan hän säesti cembalolla useita viihteellisiä näytöksiä ja balettiesityksiä vuosien 1695 ja 1696 välisenä aikana Versaillesissa.

Hän kirjoitti musiikin lukuisiin iloluonteisiin teatteriesityksiin ja näytelmiin, eritoten näin Dancourt’in ja Legrandin seurueissa ollessaan.

Hänestä tuli myös urkuri Saint-Eustachen kirkkoon Pariisissa.

Useiden näytelmien lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu myös jossain määrin ilottelevia komedioita kuten esimerkiksi « Le Pot de chambre cassé" (Särkynyt potta), jota usein mainitaan hänen poikansa teokseksi. Hän myös teki almanakan vuoden 1745 sananlaskuista nimimerkillä «Cartouchivandeck».

Nicolas Racot de Grandvalin poika Charles-François oli myös näyttelijä ja näytelmäkirjailija.

Lähteet
-------

* Nicolas Racot de Grandvalin draamateokset CÉSAR-sivustossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Nicolas Luomi** (s. 1. kesäkuuta 1995 Helsinki) on suomalais-ranskalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:ssä.

Ura
---

Luomi on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2008–2009 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia ja kauden 2009–2010 päätteeksi SM-hopeaa. Luomi ei saanut kuitenkaan kumpanakaan kautena peliaikaa joukkueessaan. Kaudella 2011–2012 hän pelasi HIFK:n B-nuorten lisäksi myös lainalla Helsingin Jääkiekkoklubin A-, B- ja B2-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Luomi toimi HIFK:n B-nuorten selkeänä kakkosmaalivahtina Patrik Virtaselle.

Kaudeksi 2013–2014 Luomi siirtyi Mikkelin Jukureiden A-nuorten Mestisjoukkueeseen. Hän puki kauden aikana myös kahteen Mestis-otteluun sekä Hydraulic Oilersin paidan lainalle kolmeen Suomi-sarjan otteluun. Kaudeksi 2014–2015 Luomi nimettiin niin ikään Jukureiden Mestis-rinkiin kolmosmaalivahdiksi Ronan Quemenerille ja Tadeas Galanskylle. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Kaudeksi 2015–2016 Luomi siirtyi A-nuorten SM-liigan nousijajoukkue Kiekko-Vantaaseen. Luomi toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Markus Leinoselle. Kaudella 2016–2017 hän ei pelannut missään. Luomi suoritti kauden aikana myös varusmiespalvelustaan.

Kaudeksi 2017–2018 Luomi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:hen. Hän aloitti joukkueen kolmantena maalivahtina Richard Sabolin ja Jimmy Darier'n kanssa. Luomi teki miesten pääsarjadebyyttinsä 22. syyskuuta 2017 vieraissa Brûleurs de Loups de Grenoblea vastaan. Hän torjui Chamonix'n 4-0-tappioon päättyneessä ottelussa 48 kertaa.

Lähteet
-------

* Nicolas Luomi The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Nicolas Luomi *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Nicolas Luomi *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Nicolas Luomi profile - Ницолас Луоми Профиль *Eurohockey.com*. European Ice Hockey Online AB & eSports.cz s.r.o. Viitattu 12.10.2017. (englanniksi)
3. ↑  Maajoukkuevahti siirtyy Mestikseen – "Haettiin kokeneempaa, mutta urallaan nousussa olevaa kaveria" *Jatkoaika.com*.  25.6.2017. Nordic Sport Media. Viitattu 12.10.2017.
4. 1 2  Trio de gardiens *pionniers-chamonix.com*.  27.7.2017. Pionniers de Chamonix Mont-Blanc. Viitattu 12.10.2017. (ranskaksi)
5. ↑  Game detail:22 Sep 2017, Grenoble Brûleurs de Loups - Pionniers Chamonix *Eurohockey.com*.  22.9.2017. European Ice Hockey Online AB & eSports.cz s.r.o. Viitattu 12.10.2017. (englanniksi)
**Nicolas Roy** (s. 5. helmikuuta 1997 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija. Roy edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Roy on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Roy on pelannut NHL-urallaan Hurricanesissa ja Golden Knightsissa yhteensä 85 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 11 maalia ja 14 syöttöä eli 25 tehopistettä. Roy on pelannut urallaan 19 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt neljä maalia ja viisi syöttöä eli yhdeksän tehopistettä. Tilastot päivitetty ennen kauden 2021-2022 alkua.

Roy kuului Kanadan maajoukkueeseen vuoden 2017 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Carolina Hurricanes varasi hänet vuoden 2015 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella 96. varausvuorolla. Kesäkuussa 2021 Hurricanes kauppasi Royn ja ehdollisen viidennen kierroksen varausvuoron Golden Knightsiin vaihdossa Erik Haulaan. Elokuussa 2022 Roy teki Golden Knightsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Nicolas Roy The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. ↑
Qaxin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Cinlin linnoitus Qaxin piirissä.
**Qaxin piirikunta** (azer. *Qax rayonu*, ven. Ка́хский райо́н, *Kahski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1490 neliökilometriä. Asukkaita on 53 400 henkeä (vuonna 2010).

Qaxin piiri sijaitsee Azerbaidžanin luoteisosassa. Se rajoittuu lännessä Georgiaan ja koillisessa Venäjään kuuluvaan Dagestaniin, luoteessa Zaqatalan, idässä Şəkin sekä etelässä Samuxin ja Yevlaxin piireihin.

Piirin keskus on Qaxin kaupunki. Kaikkiaan siihen kuuluu 53 kuntaa. Kyliä on yhteensä 58. Kaupunkiväestön osuus on 23,2 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 82,5 % on azereja, 14,0 % georgialaisia, 1,9 % tsahureja ja 0,5 % lezgejä.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, tupakan, hedelmien ja silkin viljelyyn.

Piirin alueella sijaitsee İlisun luonnonsuojelualue. Historiallisia nähtävyyksiä ovat İlisun kylä, Ləkitin ja Qumin albanialaisten kirkkojen rauniot, Ulu körpün silta, vanhat linnoitukset sekä imaami Šamilin sotapäällikön Hadži Muratin hauta.

Paikallislehtenä ilmestyy azerin- ja georgiankielinen *Şəlalə*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 26.12.2010. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 2009 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 23.3.2012. (englanniksi)
3. ↑  Tourizm.az: Severo-zapadnyi maršrut *tourism.az*. Viitattu 23.3.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Qaxin piirikunta**.
* Qahin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Muotokuva Tekla Hultinista
Kuva yleisen teollisuusnäyttelyn näyttelyrakennuksesta
**Charles Conrad Riis** (15. tammikuuta 1837 Kööpenhamina – 2. elokuuta 1915 Kööpenhamina) oli tanskalainen valokuvaaja, joka piti valokuvaamoa Helsingissä.

Hänen aviopuolisonsa oli Augusta Margareta Dahlqvist. Riis saapui Suomeen parturioppilaana ja välskärinä 1857 ja asettui ensin vuodeksi Turkuun. Turusta Riis muutti Poriin, jossa hoiti omaa parturiliikettä vuoteen 1863 asti.

Riis´in uskotaan hankkineen valokuvaajan ammattitaidon Kööpenhaminassa jo ennen Suomeen muuttoaan ja hän siirtyikin määrätietoisesti valokuvausalalle syksyllä 1863. Heinäkuussa 1871 Riis muutti Porista Helsinkiin. Charles Riis´in kuvausala oli monipuolista, johon sisältyi dokumentti- ja henkilökuvia, käyntikortti- ja kabinettikuvia, sekä maisema- ja teollisuuskuvia (Porista, Porvoosta ja Helsingistä). Huolimatta siitä, että Riis´in kuvausmenetelmiin kuului vanhanaikaisten kollodiumlevyjen käyttö, hänen pikkutarkka työskentelynsä tuotti hyvin korkeatasoisia valokuvia. Hän toimi ateljeekuvaajana vuosina 1863–1896 ja hänellä oli aikoinaan valokuva-ateljeet Porissa, Helsingissä ja Kööpenhaminassa.

Charles Riis oli tunnettu ateljeekuvaaja ja hän menestyi Helsingissä hyvin. Dokumenttikuvaajana 1870-luvun lopulla Riis kuvasi muun muassa kansantieteellisaiheisia kuvia. Riis toimi myös kiertävänä kuvaajana Helsingissä, Kaivohuoneen luona heinä-syyskuussa 1870 sekä kesällä 1871. Hän otti kuvia myös Kaivopuiston yleisestä taide- ja teollisuusnäyttelystä 1876. Riis toimi maisema- ja miljöökuvaajana 1887 ja julkaisi kymmenen kuvan albumin Helsingistä. Hän toimi myös valokuvauskurssien järjestäjänä 1888, ja kuului Fotografiamatörklubbenin kilpailun tuomaristoon 1891. Muiden ammattikuvaajien joukossa tunnettiin hyvin Charles Riis´in asiakkailleen lausumat sanat: "Sit nu stilla, för nu borjar jag!"

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sinisalo, Hannu. Tähtinen, Ritva. Gummerus): *Suomen valokuvaajat 1842–1920*. [Helsinki]: Suomen valokuvataiteen museon säätiö, 1996. 44462444. ISBN 9519086498, 9789519086491. Teoksen verkkoversio (viitattu 20.11.2018).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Riis** Wikimedia Commonsissa

* Helsinkikuvia.fi: Charles Riis

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* ULAN

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Etelä-Carolinan kuvernöörinä toiminutta poliitikkoa. Saman nimisestä presidenttiehdokkaana olleesta poliitikosta kerrotaan artikkelissa Charles Cotesworth Pinckney.*
Charles Pinckney
**Charles Pinckney** (26. lokakuuta 1757 Charleston, Etelä-Carolina – 29. lokakuuta 1824 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen poliitikko.

Pinckney valmistui lakimieheksi vuonna 1779. Yhdysvaltain vapaussodan aikana hän joutui olemaan brittien sotavankina. Vuosina 1784–1787 hän kuului konfederaation kongressiin, jossa hän esiintyi voimakkaasti uuden perustuslain säätämisen puolesta. Vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa Etelä-Carolinan edustajana toiminut Pinckney esitti perustuslaiksi yksityiskohtaisen suunnitelman, joka tunnetaan nimellä Pinckneyn suunnitelma. Siitä ei ole säilynyt alkuperäisiä luonnoksia, mutta sen on tiedetty sisältäneen monia sellaisia kohtia, jotka päätyivät myös lopulliseen Yhdysvaltain perustuslakiin.

Pinckney toimi Etelä-Carolinan kuvernöörinä 1789–1792, 1796–1798 ja 1806–1808. Hän myös johti 1790 konventtia, joka laati osavaltiolle uuden perustuslain, ja kuului osavaltion kongressiin 1792–1796 ja 1810–1814 sekä liittovaltion senaattiin 1798–1801. Pinckney siirtyi 1791 federalisteista Thomas Jeffersonin republikaaneihin. Hän auttoi ratkaisevasti Jeffersonin valintaa presidentiksi vuoden 1800 vaaleissa kampanjoimalla hänen puolestaan Etelä-Carolinassa. Pinckney toimi 1801–1805 Yhdysvaltain lähettiläänä Espanjassa. Hän sai Espanjalta hyväksynnän Louisianan ostolle, mutta ei saanut Espanjaa myymään Floridaa Yhdysvalloille. Pinckney oli vielä Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä 1819–1821. Hän vastusti vuoden 1820 Missourin kompromissia, joka rajoitti orjuuden käyttöönottoa uusissa osavaltioissa.

Poliitikko Charles Cotesworth Pinckney oli Charles Pinckneyn serkku.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Charles Pinckney (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 2.2.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
	+ 2

 |

 |