recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Seuran logo
**Kerkkoon Urheilijat ry** on vuonna 1926 Porvoon Kerkkoossa perustettu urheiluseura. Sen lajivalikoimaan kuuluvat yleisurheilu, hiihto, salibandy, jalkapallo ja lentopallo.

Historia
--------

Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat perustettiin tammikuussa 1926. Alkuaikoina lajeihin kuuluivat hiihto, voimistelu ja maastojuoksu. 1920-luvun lopulla uudeksi lajiksi tuli yleisurheilu. Vuonna 1932 Los Angelesin olympialaisissa Kerkkoon Urheilijoiden edustajat saivat kaksi mitalia. Matti Järvinen voitti keihäänheiton olympiakultaa, ja Lauri Lehtinen voitti niin ikään olympiakultaa 5 000 metrin juoksussa. Kerkkoon hyppyrimäen välmistuttua Tanhumäelle 1934 uudeksi lajiksi nousi mäkihyppy. Hyppyrimäki on sittemmin purettu huonon kuntonsa vuoksi. Kerkkoon Urheilijoiden 25-vuotis juhlassa, vuonna 1951, toimi juhlapuheenpitäjänä silloinen pääministeri, myöhemmin tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Vuonna 1952 Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat ry:n johtokunta halusi lyhentää seuran nimeä, ja uudeksi nimeksi päätettiin Kerkkoon Urheilijat ry.

Vuosituhannen loppupuolella Kerkkoon Urheilijat sai taas lajivalikoimaansa uusia lajeja, kun mukaan tulivat jalkapallo, lentopallo, beach volley ja salibandy. Jalkapallossa miesten sarjassa KU on pelannut parhaimmillaan Kakkosessa kaudella 2001–2002. Sekä osallistunut Suomen Cupiin. Miesten salibandyjoukkue on niin ikään pelannut kakkosdivisioonassa. Beach Volleyssa KU on osallistunut SM-turnauksiin.
Theseus painii Kerkyonin kanssa. Kuvitusta Aisonin punakuviotekniikalla maalaamassa kyliksissä, n. 430 eaa.
**Kerkyon** m.kreik. Κερκύων, *Kerkyōn*, lat. *Cercyon*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Amfiktyonin tyttären poika. Eräiden lähteiden mukaan hän olisi ollut myös Triptolemoksen velipuoli. Hyginus väittää Kerkyonia Hefaistoksen pojaksi.

Kerkyon oli kotoisin Arkadiasta, mutta eleli Eleusiin ympäristössä, jossa hän haastoi ohikulkijat painimaan kanssaan ja surmasi nämä kamppailussa. Lopulta hän haastoi Theseuksen, joka voitti ja surmasi tämän.

Kerkyonilla mainitaan olleen kaksi lasta, Hippothoon ja Alope, jota kohtaan hän osoitti julmuutta.

Muita saman nimisiä hahmoja
---------------------------

Kerkyon oli myös Agamedeen poika, josta tuli Hippothooksen isä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.14.3 (engl. käännös).
2. ↑  Hyginus: *Fabulae* xxxviii (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.1.3 (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.39.3 (engl. käännös).
5. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.5.2 (engl. käännös).
6. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.5.4 (engl. käännös).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kerkyon** Wikimedia Commonsissa
**Ivan Semjonovitš Jakovlev** (ven. Ива́н Семёнович Я́ковлев, 2. heinäkuuta 1907 Jänöiselkä, Vieljärvi – 25. elokuuta 1973 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen hallintovirkailija, poliitikko ja yliopiston rehtori.

Ivan Jakovlev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen maanviljelijänä ja kolhoosin puheenjohtajana ja valmistui Leningradin poliittisen valistuksen instituutista vuonna 1936. Jakovlev työskenteli Karjalan ASNT:n valistusasiain kansankomissaarina vuosina 1938–1940, osallistui talvisotaan ja toimi sen jälkeen syyttäjänä. Hän oli Karjalais-suomalaisen SNT:n kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri vuosina 1944–1948.

Jakovlev valmistui NKP:n keskuskomitean yhteiskuntatieteiden akatemiasta vuonna 1948. Hän työskenteli sen jälkeen Karjalais-suomalaisen valtionyliopiston dosenttina, puoluehistorian laitoksen esimiehenä ja yliopiston rehtorina. Jakovlev oli pidetty ihmisenä ja opettajana, mutta hänet erotettiin tehtävistään vuonna 1956. Päätöksen taustalla olivat ilmeisesti poliittisen tilanteen muutos ja yliopiston laajentumisesta aiheutuneet käytännön ongelmat. Jakovlev työskenteli sittemmin poliittisen historian opettajana Leningradin rautatie- ja vesiliikenneinstituutin Petroskoin osastossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 311. Petrozavodsk: PetroPress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.
2. ↑  Šumilov, M. I.: *Stranitsy istorii Petrozavodskogo gosudarstvennogo universiteta. 1940–2000*, s. 20, 80. Petrozavodsk: Izdatelstvo PetrGU, 2005. ISBN 5-8021-0333-7.
3. ↑  O. Tsvetkova (Potapova): Umnyi nastavnik, nadjožnyi zaštšitnik (Ob I. S. Jakovleve).  *Gazeta "Petrozavodski universitet"*, 2.2.2008. Artikkelin verkkoversio.
**Neolloydia** on kaktuskasvien heimoon kuuluva suku. Nimensä se on saanut kasvitieteilijä Francis E. Lloydin mukaan.

Tuntomerkit
-----------

Suvun molemmat lajit ovat matalakasvuisia, yksivartisia, joskus löyhästi mätästäviä. Varsi on pallomainen tai lieriömäinen, hieman kellertävän vihreä. Varren kärki on tavallisesti vaalean villakarvainen ja korkeutta varrella on 5-24 cm. Varsi on uurteeton, mutta kyhmyt (podariot) ovat hyvin kehittyneitä. Niissä on kahdenlaisia areoleja, jotka ovat uurteisia. Keskipiikkejä on yksi tai kaksi, harvoin jopa kuusi ja joskus ne voivat puuttua. Säteittäispiikkejä on 10-25 ja ne ovat vaaleita ja tummakärkisiä sekä suoria. Kukat kehittyvät nuorten podarioiden uurteen tyvelle ja ovat suppilomaisia, melko pieniä, väriltään magentanpunaisia. Hedelmä on pyöreä, vihreä, vanhemmiten ruskehtava, aluksi mehevä, myöhemmin kuiva, avautumaton ja paljaspintainen. Siemenet ovat mustia ja päärynän muotoisia.

Levinneisyys
------------

Lajit kasvavat Länsi-Teksasissa ja Meksikossa aivan eteläisintä osaa lukuun ottamatta.

Lajit
-----

Lajeja suvussa on kaksi: *Neolloydia conoidea* ja *N. matehualensis*.

Lähteet
-------

Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

### Viitteet

1. ↑  Anderson 2001:479
2. 1 2 3  Anderson 2001:480

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neolloydia** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q138366
* Wikispecies: Neolloydia
* BioLib: 105610
* EoL: 72115
* EPPO: 1NLYG
* FNA: 122005
* FoC: 122005
* GBIF: 3084520
* GRIN: 8114
* iNaturalist: 156737
* IPNI: 295368-2
* IRMNG: 1043599
* ITIS: 19847
* NCBI: 130155
* Open Tree of Life: 392205
* PLANTS: NEOLL
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295368-2
* Tropicos: 40026865
* uBio: 4901179
* WFO: wfo-4000025751

 |

 |
Jardinin piiri Tšuvassian kartalla.
**Jadrinin piiri** (ven. Я́дринский райо́н, *Jadrinski raion*, tšuvassiksi Етĕрне районӗ, *Jetĕrne rajonĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 898 neliökilometriä ja asukkaita on 31 800 henkeä (vuonna 2007).

Piiri sijaitsee Tšuvassian luoteisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Mari Elin tasavaltaan, idässä Morgaušin piiriin, etelässä Krasnyje Tšetain ja Alikovon piireihin sekä lännessä Nižni Novgorodin alueeseen. Hallinnollinen keskus on Jadrinin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa.

Seudun länsiosassa virtaa Volgaan laskeva Surajoki. Pinta-alasta 63 % on maatalousmaata ja 17 % metsää.

Väestöstä 84 % on tšuvasseja ja 15 % venäläisiä.

Piirin kautta kulkee Nižni Novgorodin ja Kazanin välinen M7-valtatie. Suralla on laivaliikennettä Jadriniin saakka. Etäisyys piirikeskuksesta tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn on 79 kilometriä.

Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja rehukasvien viljelyyn. Seudulla harjoitetaan myös hevosten kasvatusta. Teollisuuslaitokset ovat keskittyneet Jadrinin kaupunkiin. Ne valmistavat elintarvikkeita, kulutustavaroita, puutavaraa, rakennustarvikkeita ym.

Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen *Ĕç jalavĕ*.

Aiheesta muualla
----------------

* Jadrinin piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Jade-buddhan temppelin pääpiha ja pääaula.
Jade-buddhan temppeli kevätlumen aikaan.
**Jade-buddhan temppeli** on Shanghaissa sijaitseva vuonna 1882 rakennettu temppeli. Sinne on sijoitettu kaksi buddhan jadeveistosta, jotka on tuotu Burmasta.

Temppeli on ulkoisesti Song-dynastian (960–1279) tyylin mukainen, ja sitä voi harhaanjohtavasti luulla todellista vanhemmaksi. Temppeli vahingoittui tulipalossa vuonna 1918, mutta se kunnostettiin entiselleen. Veistokset eivät vahingoittuneet.

Kaksi jade-buddhan patsasta, joiden mukaan koko temppeli on nimetty, sijaitsevat Lepäävän buddhan hallissa. 96 senttimetriä korkea yhdestä jadekappalesta veistetty lepäävä buddha makaa mahonkialustalla. Se kuvaa nirvanaan vaipuvaa Sakyamuni-buddhaa.

Temppelin varsinainen nähtävyys on temppelirakennuksen toisessa kerroksessa sijaitseva kaksimetrinen istuva buddha, joka on veistetty yhdestä valkoisesta jadelohkareesta ja painaa lähes 1000 kiloa.

Lähteet
-------

* matkailijan Kiina (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Booz Morejohn, Ingrid: *Matkailijan Kiina*, s. 99. Suomentanut Päivi Kivelä. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 951-1-20576-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jade-buddhan temppeli** Wikimedia Commonsissa
**Pixelfed** on avoimen lähdekoodin palvelin- ja asiakasohjelmistopaketti yhteisöpalveluihin. Pixelfed noudattaa ActivityPub-protokollaa.

Pixelfed-palvelinta voi kuka tahansa isännöidä omalla palvelimellaan ja Pixelfed-palvelin voi kommunikoida saumattomasti toisten AcitivityPub-protokollaa tukevien palveluiden kanssa. Hieman samaan tapaan kuin sähköpostit toimivat. Näitä itsenäisesti toimivia palveluita kutsutaan toisinaan myös instansseiksi.

Yksi suosituimmista Pixelfed-ohjelmistoa käyttävistä yhteisöpalveluista on Eurooppassa toimiva PixelfedSocial.

Ohjelmisto
----------

Pixelfed pakettiin kuuluu palvelinohjelmisto ja muutama asiakasohjelmisto.

### Palvelinohjelmisto

Pixelfed-palvelinohjelmisto hoitaa palvelinpuolen. Muiden palvelimien kanssa kommunikointiin se käyttää ActivityPubia ja tarjoaa asiakasohjelmien käyttöön ActivityPubin mukaisen rajapinnan. Palvelinta suoritetaan HTTP-palvelimella.

### Asiakasohjelmat

Verkkoselaimella käytettävä Pixelfed-Web-sovellus tulee Pixelfed-palvelimen mukana samassa paketissa. Web-sovelluksen lisäksi Pixelfed-projekti kehittää omia asiakasohjelmia myös Androidille, iOS:lle ja iPadOS:lle, mutta toistaseksi ne eivät ole valmiita.*lähde?* Pixelfed-projektin omien asiakasohjelmien lisäksi toimivat myös muut AcitivityPubia tukevat asiakasohjelmat.

Tekniikka
---------

Palvelinohjelmisto on tehty suurimmaksi osaksi PHP-ohjelmointikielellä. Tietokantaohjelmistona toimii PostgreSQL, MariaDB tai MySQL.

Selaimella käytettävä Web-sovellus on tehty JavaScriptilla.

Katso myös
----------

* ActivityPub

Lähteet
-------

1. ↑  Introduction *docs.pixelfed.org*. Viitattu 29.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  An Early Review of Pixelfed – Instagram Alternative *thenewleafjournal.com*.  19.5.2022. Viitattu 29.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  FediDB - Developer Tools for ActivityPub *fedidb.org*. Viitattu 18.5.2022.
4. 1 2  Preparing your machine *docs.pixelfed.org*.  Arkistoitu 29.4.2022. Viitattu 29.5.2022. (englanniksi)
5. ↑  pixelfed/pixelfed *github.com*.  18.5.2022. Viitattu 18.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pixelfed**.
* Verkkosivusto
* Blogi
* Dokumentaatio
* Git-arkisto
Japanilainen lamellaarihaarniskan kyrassi, jossa metallilevyt on sidottu yhteen nahkahihnoilla
**Lamellihaarniska** on haarniska, joka koostuu yhteen nivotuista tai niitatuista pienistä haarniskalevyistä eli lamelleista. Lamellit ovat tyypillisesti rautaa tai terästä, pronssia, tai raakavuotaa. Lamellihaarniskat olivat käytössä antiikin ajasta aina 1500-luvulle asti, paikoitellen myöhempäänkin. Ne olivat suosittuja Itä-Euroopassa ja Aasiassa, erityisesti Kiinassa, Japanissa, Mongoliassa ja Tiibetissä.

Rakenne
-------

Esimerkki lamellihaarniskan levyjen sitomisesta toisiinsa.
Lamellihaarniska koostuu pienistä panssarilevyistä, jotka on rei'itetty ja nivottu yhteen, yleensä vaakasuorissa riveissä. Lamellit voivat olla metallia, kovitettua nahkaa, sarvea, kiveä, luuta ym. Metallilamellit on voitu lakata, sekä levyjen suojaamiseksi korroosiolta että koristeellisuuden vuoksi. Toisin kuin samantapaisessa suomuhaarniskassa, lamellihaarniskan levyt eivät ole kiinni taustakankaassa, vaikka sitä yleensä pidettiin topatun vaatekerran päällä.*lähde?*

Historia
--------

Bysanttilaisen *klibanionin* rekonstruktio
Ensimmäiset varmat arkeologiset todisteet lamellihaarniskoista ovat peräisin Uus-Assyrian valtakunnasta, jonka sotilaat käyttivät rautaisia lamellihaarniskoja 700-600 -luvuilla eaa. Hautamaalausten ja -löytöjen perusteella jonkinlaisia lamellihaarniskoja on voinut olla käytössä Egyptissä ja Kiinassa jo useita satoja vuosia aiemmin.*lähde?*

Lamellihaarniskat olivat Itä-Aasiassa yleisesti käytössä 400-luvulla jaa. ja ne levisivät ympäri Aasiaa ja muslimimaailmaa vuoteen 1000 mennessä.  Lamellaarikyrassit olivat suosittuja Kiovan Rusissa sekä mongolien, avaarien, turkkilaisten ja muiden aasialaisten paimentolaiskansojen parissa. 

Japanissa lamellaarihaarniska, *keiko*, korvasi varhaisemmat haarniskat 700-800-luvuilla. Siitä kehittyi Heian-kauden loppuun mennessä 1100-luvulla ratsuväen käyttämä raskas ja moniosainen *ōyoroi*-haarniska ja jalkaväen kevyempi *dōmaru*-haarniska. Tuliaseiden saapuminen Japaniin johti lamellihaarniskan osittaiseen syrjäytymiseen 1500-luvulta alkaen.

Bysantin raskas ratsuväki käytti *klibanion*-nimistä lamellihaarniskaa. Nimi tulee luultavasti sanasta *klibanion*, "uuni" ja viittaa mahdollisesti siihen, miten kuuma haarniska oli käytössä.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Connolly, P. Gillingham, J. ja Lazenby , J.: *The Hutchinson Dictionary of Ancient and Medieval Warfare*, s. 186. Routledge, 1999. ISBN 9781135936747. (englanniksi)
2. ↑  Woosnam-Savage, Robert & Hall, Anthony: *Brassey's Book of Body Armour*, s. 92–95. Brassey's, 2002. ISBN 1574882937. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lamellihaarniska** Wikimedia Commonsissa
**Kerkoopit** (m.kreik. Κερκωπες, "apinamiehet") olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi pienikokoista veljestä, jotka varastelivat ja harrastivat kaikenlaista lurjustelua. Vaikka useimmiten heidän lukumääräkseen mainitaan kaksi, heidän nimensä vaihtelevat eri lähteissä. Diodoros Sisilialainen kertoo heitä lisäksi olleen useampia, vaikkei heidän lukumääräänsä ilmoitakaan. Heidän vanhemmikseen on ilmoitettu Theia ja Okeanos.

Kerkoopit varastivat kerran Omfalen palveluksessa olleen Herakleen aseet tämän nukkuessa. Herodotos sijoitti tapahtumat Thermopylaihin, mutta Homeros mainitsee tapahtumapaikaksi Euboian. Herakles vangitsi ja sitoi heidät viedäkseen heidät mukanaan. Tällöin veljekset huomasivat Herakleen vastaavan kuvausta heidän äitinsä varoituksesta vältellä mustapakaraista miestä. Yhden version mukaan Herakles oli niin hyvittunut veljesten jutuista, että päästi heidät vapaaksi. Joissakin versioissa heidät puolestaan tapetaan, viedään Omfalen luokse tai vaihtoehtoisesti vapautetaan heidän äitinsä pyynnöstä.

Kerkooppien myöhemmistä vaiheista kerrotaan, että Zeus muutti heidät joko kiveksi tai apinoiksi saatuaan tarpeeksi veljesten vääryyksistä ja petoksista.

Lähteet
-------

1. ↑  Diodoros Sisilialainen, *Historian kirjasto 4.31.7* (engl. käännös)
2. 1 2 3  Homerica, *Kerkopes* frag. 1 (engl. käännös (Arkistoitu – Internet Archive))
3. ↑  Herodotos, *Herodotoksen historia* 7.216.1 (engl. käännös)
4. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.6.3 (engl. käännös)
5. ↑  Suda, hakusana: Kerkopon (engl. käännös)
6. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia* xiv.75–100 (engl. käännös)
William Congreve, James Lonsdalen maalaama muotokuva noin vuodelta 1812.
**William Congreve** (20. toukokuuta 1772 Hackney, Middlesex – 16. toukokuuta 1828 Toulouse, Ranska) oli brittiläinen sotilas ja keksijä, joka kehitti aseena käytetyn Congreve-raketin.

Congreven isä oli kenraaliluutnantti Sir William Congreve (1743–1814). Congreve aloitti uransa Britannian kuninkaallisessa tykistössä vuonna 1791 ja työskenteli Woolwichin kuninkaallisen asetehtaan laboratoriossa, jonka tarkastajana hänen isänsä toimi. Isänsä kuoltua vuonna 1814 Congreve peri tämän saaman baronetin arvon ja hänet nimitettiin tämän seuraajaksi. Hänet lyötiin myös ritariksi. Vuodesta 1818 kuolemaansa asti Congreve oli lisäksi Plymouthin edustajana parlamentin alahuoneessa. Hän sai kenraaliluutnantin sotilasarvon.

Piirros Congreve-raketin laukaisusta.
Jo ennen Congrevea oli olemassa mustaanruutiin perustuvia rakettiaseita. Congreve kiinnostui raketeista, joita intialaisen Mysoren kuningaskunnan armeija käytti puolustaessaan Seringapatamia brittejä vastaan vuosina 1792 ja 1799. Congreve onnistui vuonna 1805 kehittämään raketin, joka oli noin metrin mittainen ja johon kuului noin viisimetrinen tasapainottava varsi ja jonka kantomatka oli 1,8 kilometriä. Britannian armeija käytti Congreve-raketteja Napoleonin sodissa muun muassa piirittäessään Boulognea, Kööpenhaminaa ja Danzigia sekä sodassa Yhdysvaltoja vastaan vuonna 1814. Congreve johti itse rakettikomppaniaa Leipzigin taistelussa. Yleensä Congreve-raketit eivät aiheuttaneet merkittävää aineellista vahinkoa viholliselle, mutta niillä oli suuri pelotevaikutus, ja ne lisäsivät kiinnostusta rakettien mahdollisuuksiin aseena. Congreve onnistui myöhemmin parantamaan rakettiensa kantomatkaa ja osumatarkkuutta. Britit käyttivät niitä 1860-luvulle saakka, jolloin tykkien kehitys teki niistä vanhanaikaisia sodankäynnissä. Niitä käytettiin vielä sen jälkeen hätäraketteina meripelastuksessa.

Congreve auttoi Bryan Donkinia kehittämään setelien painamisessa käytettäviä painolaattoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sir William Congreve, 2nd Baronet (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 22.11.2020.
2. 1 2  Roger T. Stearn: Congreve, Sir William, second baronet (englanniksi) *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press. Viitattu 22.11.2020.
3. 1 2  Congreve, William (1772-1828) (englanniksi) *Dictionary of National Biography* (1887), Wikisource. Viitattu 22.11.2020.
4. 1 2 3  Sir William Congreve (englanniksi) British Museum. Viitattu 22.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William Congreve (keksijä)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Maija Marja Hannele Toppila** (s. 10. tammikuuta 1956 Oulu) on suomalainen päätoimittaja.

Toppila syntyi Veli Toppilan ja Elvi Haapalan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1987 on psykiatrian erikoislääkäri Jorma Hannula. Toppila pääsi ylioppilaaksi 1975 ja valmistui filosofian maisteriksi 1982 Helsingin yliopistosta. Johtamisen erikoisammattitutkinnon hän suoritti 2003. Toppila on työskennellyt useissa suomalaisissa aikakauslehdissä toimittajana, toimitussihteerinä ja toimituspäällikkönä. Päätoimittaja hän on ollut seuraavissa Sanoma Oyj:n lehdissä: *Hyvä Terveys* 2003–2008, *ET-lehti* 2008–2012 ja *Glorian Antiikki* 2012–2014. Vuonna 2014 Fokus Media Finland osti *Glorian Antiikin*, mutta Toppila jatkoi lehden päätoimittajana elokuuhun 2019. Lehden nimi vaihtui 7.1.2015 muotoon *Antiikki & Design*.. Vuonna 2019 hän sai Aikakauslehtien päätoimittajat ry:n Julius-palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 1034. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  VMaija Toppilasta Sanoma Magazines Finlandin Hyvä Terveys -lehden päätoimittaja | Sanoma *Sanoma*. Viitattu 19.7.2017. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Maija Toppila ET-lehdestä Glorian Antiikin päätoimittajaksi *Markkinointi & Mainonta*. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Maija Toppilasta ET-lehden päätoimittaja *Ilta-Sanomat*.  11.3.2008. Viitattu 19.7.2017.
5. ↑  Julius-palkinnot 2019, Maija Toppila, Päivi Anttila ja Riitta Nykänen. *Aikakauslehtien päätoimittajat ry*. Viitattu 31.12.2020.
**William Cooper** (1798–20. huhtikuuta 1864) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja keräilijä.

Cooper opiskeli eläintiedettä Euroopassa 1821–1824. Hän tutki erityisesti simpukankuoria. Myöhemmin hän teki tutkimus- ja keräysmatkat Nova Scotiaan, Kentuckyyn ja Bahamasaarille. Cooper ei itse ollut kirjailija, mutta hänen kokoelmansa auttoivat muita tutkijoita, kuten John James Audubon, Charles Lucien Bonaparte ja Thomas Nuttall, suorittamaan tutkimuksia.

Cooper oli yksi *New York Lyceum of Natural History*n, myöhemmin *New York Academy of Sciences*, perustajista, ja ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka hyväksyttiin *Zoological Society of London*in jäseneksi.

Hänen poikansa James Graham Cooper (1830–1902) oli lääkäri ja luonnontieteilijä.

Cooper nimesi linnuista muun muassa amerikannokkavarpusen (*Coccothraustes vespertinus*), nykyisin *Hesperiphona vespertina*.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Masakazu Natsuda** (s. 1968 Tokio) on japanilainen säveltäjä ja kapellimestari.

Natsuda opiskeli sävellystä Jō Kondōn, Masayuki Nagatomin ja Teruyuki Nodan johdolla Tokion taiteiden yliopistossa. Hän opiskeli myös orkesterinjohtoa Kazuyoshi Akiyaman johdolla. Pariisin konservatoriossa hänelle opetti sävellystä Gérard Grisey ja orkesterinjohtoa Jean-Sébastien Béreau (1993–7).

Natsuda sai mm. Ataka-palkinnon (1989), kolmannen palkinnon Japanin musiikkikilpailussa (1991) ja Akutagawa-palkinnon (2002).

Kapellimestarina Natsuda debytoi Tokiossa 1992. Hän on toiminut Alpha-nykymusiikkiyhtyeen kapellimestarina vuodesta 1998 ja Ensemble Vivon johtajana vuodesta 2001.

Natsuda on opettanut sävellystä ja musiikin teoriaa muiden muassa Kunitachi-musiikkiopistossa Tokiossa vuodesta 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Living Composers Project: Masakazu Natsuda


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |

 |
**Masakiyo Maezono** (jap. 前園 真聖; s. 29. lokakuuta 1973 Kagoshima, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Masakiyo Maezono edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1994-1997. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996 ja Asian mestaruuskilpailuissa 1996.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1994 | 6 | 0 |
| 1995 | 4 | 0 |
| 1996 | 7 | 4 |
| 1997 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 19 | 4 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 Kojima |
2 Yanagimoto |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Honda |
8 Maezono |
9 Takagi |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Michiki |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saito |
17 Akita |
18 Jo |
19 Shimokawa |
20 Narazaki |
Valmentaja Kamo



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
Masaki Sumitani
**Masaki Sumitani** (住谷正樹, s. 18. joulukuuta 1975) on japanilainen wrestling-painija ja koomikko, joka tunnetaan etenkin hahmostaan **Razor Ramon Hard Gay** (レイザーラモン HG).

Sumitani kävi Doshishan yliopistoa ja ryhtyi pian valmistuttuaan täysipäiväiseksi koomikoksi. Hän liittyi Yoshimoto Kogyoon ja esiintyi televisiossa ensimmäisen kerran 1999. Hän oli tutustunut wrestingiin jo lukioaikoinaan ja jatkoi painiuraansa 2005 HUSTLE-promootiossa, ja voitti eroottisen terroristin Yinlingin ensimmäisessä ottelussaan. Sittemmin hän johti HUSTLE-armeijan Generalissimus Takadan hirviöarmeijaa vastaan.

Kuuluisin Sumitanin hahmoista on vuonna 2002 ensiesiintymisensä tehnyt Hard Gay (ハードゲイ, Hādo Gei), joka nousi kansalliseen kuuluisuuteen lopulta 2005. Hard Gay -hahmon tyyliin kuuluu avustaa ihmisiä erilaisissa asioissa tiukkaan nahka-asuun, koppalakkiin ja aurinkolaseihin sonnustautuneena lanteitaan pyörittäen stereotyyppisen homoseksuaalin elkein Ricky Martinin "Livin’ la vida locan" soidessa taustalla. Hahmolla on myös useita vakiofraaseja, kuten "Dōmō Hādogei dēsu."

Sumitani meni 2006 naimisiin uimapukumalli Anna Suzukin kanssa. Hän on myös julkaissut singlen "Young Man", joka on versio Village Peoplen kappaleesta "YMCA."

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Masakatsu Miyamoto** (jap. 宮本 征勝; 4. heinäkuuta 1938 Ibaraki, Japani - 7. toukokuuta 2002) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Miyamoto edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1958-1971. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1958 | 1 | 0 |
| 1959 | 8 | 0 |
| 1960 | 1 | 0 |
| 1961 | 6 | 0 |
| 1962 | 7 | 0 |
| 1963 | 4 | 0 |
| 1964 | 1 | 0 |
| 1965 | 2 | 1 |
| 1966 | 5 | 0 |
| 1967 | 1 | 0 |
| 1968 | 2 | 0 |
| 1969 | 2 | 0 |
| 1970 | 0 | 0 |
| 1971 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 44 | 1 |

Lähteet
-------

1. ↑  Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 311. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

  

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |

 |
**Myint Swe** (s. 24. toukokuuta 1951) on burmalainen kenraaliluutnantti ja poliitikko, joka on helmikuusta 2021 alkaen maansa virkaatekevä presidentti. Hän oli vuodesta 2012 armeijan nimittämä varapresidentti, ja nousi presidentiksi, kun armeija syrjäytti hänen edeltäjänsä ja vangitsi siviilihallinnon johtajat. Heti virkaan astuttuaan Myint Swe luovutti päätösvallan maan korkeimmalle sotilasviranomaiselle Min Aung Hlaingille. Vuonna 2008 vahvistetun perustuslain mukaan presidentti voi tehdä näin, kun maassa vallitsee hätätila.

Jo ennen varapresidenttiyttään Myint Swe oli läheisissä suhteissa armeijan kanssa ja sotilasjunttaa johtaneen Than Shwen läheisenä liittolaisena lähellä politiikan huippua. Hän oli Yangonin alueellinen sotilasjohtaja vuosien ajan. Sahramivallankumouksen aikana 2007 Myint Swe oli tukahduttamassa kapinaa Yangonissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Restrictive measures in view of the situation in Myanmar/Burma *Eur-Lex*. Viitattu 24.8.2022.
2. ↑  Burma nominates new vice-president Myint Swe *BBC News*.  2012. Viitattu 24.8.2022.
3. 1 2  Who is Myint Swe — The acting President of Myanmar *Deccan Herald*.  2.2.2021. Viitattu 24.8.2022.
**Souransan Tomoto** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 8 500 ja kylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).

Souransan Tomoton kunta rajoittuu idässä Kitan piirin Namala Guimban, etelässä Djidianin sekä lännessä ja pohjoisessa Saboulan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulajonot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, fulbeja, bambaroita, kakoloja, diawandoja ja soninkeja.

Souransan Tomotosta on yhteys RR5-paikallistielle Manbiriin. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Souransan Toumouto 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
Myh'ailo Verbytskyi
**Myh'ailo Verbytskyi** (ukr. Михайло Вербицький, 4. maaliskuuta 1815 Javirnyk Ruskyi, Sjanikin piiri, Galitsia (nyk. Puolaa) – 7. joulukuuta 1870 Mlyny, Javorivin piiri, Galitsia) oli ukrainalainen säveltäjä, orkesterinjohtaja ja Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon pappi. 1800-luvun galitsialaisten puoliammattilaisten säveltäjien tapaan hän opiskeli Peremyšlin katedraalin musiikkikoulussa A. Nanken oppilaana ja oli myöhemmin F. Lorenzin yksityisoppilas.

Verbytskyi oli virsisäveltäjä, ja häneen vaikuttivat erityisen voimakkaasti Dmytro Bortnjanskyin kuorokonserttojen perinne. Hänen sävellyksensä sekakuorolle ja mieskuorolle edustavat Peremyšlin koulukunnan kuoromusiikkia. Koulukunta oli 1800-luvun puolivälin tienoilla ukrainalaisen musiikin kehityksen ytimessä.

Kirkollisen musiikin lisäksi Verbytskyi sävelsi 1840-luvun lopulta lähtien musiikkia teatterille ja sai valmiiksi musiikin 18 näytelmään, operettiin ja vaudeville-esitykseen. Hän sävelsi myös sinfonioita, mutta ne jäivät enimmäkseen keskeneräisiksi. Verbytskyin tunnetuinta tuotantoa on hänen 1862–1863 säveltämänsä Ukrainan kansallishymni "Štše ne vmerla Ukrajiny", jonka sanat on kirjoittanut Pavlo Tšubynskyi. Hänen muu merkittävä tuotantonsa koostuu alkusoitoista ja poloneeseista orkesterille ja virsimusiikista Taras Ševtšenkon, Ivan Hušalevytšin, Juri Fedkovytšin ja Markijan Šaškevytšn runoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Verbytsky, Mykhailo *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  2018. Viitattu 2.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Lavrivsky, Ivan A. *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 2.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Myh’ailo Verbytskyi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |
**KNM Potentilla** (viirinumero K214) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli Britannian Kuninkaalliselta laivastolta lainattu *HMS Potentilla*.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Flower-luokka (korvetti)*
Alus tilattiin 3. elokuuta 1940 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta ja valmistui 5. helmikuuta 1942.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Liverpoolin saattajaosastoon. Koulutuksen päätyttyä se liittyi 9. huhtikuuta 1942 osastoon, jossa se oli koko palvelusuransa. Aluksen miehistö pelasti 25. elokuuta merestä kuusitoista eloonjäänyttä norjalaiselta kauppa-alus *Trollalta*, jonka Saksan laivaston sukellusvene *U-438* oli upottanut torpedoimalla. Aluksen miehistö pelasti 13. lokakuuta kymmenen eloonjäänyttä *U-221:n* upottamalta norjalaiselta kauppalaivalta *Fagerstenilta*. Seuraavana päivänä aluksen miehistö poimi merestä 77 saman sukellusveneen upottaman brittiläisen valaanpyytäjien emälaivan *Southern Empressin* eloonjäänyttä. Alus pelasti 18. marraskuuta *KNM Montbretian* eloonjääneet.

Alus palautettiin 13. maaliskuuta 1944 Britannian Kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen 13. maaliskuuta 1946. Alus romutettiin Gatesheadissä.

Päälliköt
---------

Aluksen päälliköinä olivat:

* Christian A. Monsen 16. tammikuuta 1942 – 30. toukokuuta 1943
* Thomas Jacobsen 30. toukokuuta 1943 – 13. maaliskuuta 1944

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Preston, Antony & Raven, Alan: *Flower Class Corvettes*. Lontoo, UK: Arms and Armour Press, 1982. ISBN 0-85368-559-2. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates - The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 341
2. 1 2  Uboat.net - HNoMS Potentilla
**KNM Lougen** valmistui Tanskan kuninkaallisen laivaston Lougen-luokan nimikkoaluksena 1800-luvun alussa. Alus oli Tanskan laivastossa vuoteen 1814, jolloin se siirrettiin Norjan laivastolle. Tanskan laivastossa ollessaan alus osallistui kahteen meritaisteluun. Se palveli Norjassa vuoteen 1825, jolloin se myytiin Saksaan. Alus tuhoutui 1881 lähellä Bremerhavenia.

Valmistus
---------

Laivastoarkkitehti Ernst Stiboltin suunnittelema alus tilattiin Nyholmin laivastontelakalta Kööpenhaminasta. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1805.

Palvelus
--------

Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätesssä 1807 Kööpenhaminaan estääkseen Tanskan laivaston käytön *Lougen* oli Norjassa. Se oli 1808 ainoa suurempi tanskalainen alus Norjan alueella ja sen päällikkönä oli Peter Fredrik Wulff. Alus kohtasi 14. maaliskuuta 1808 Norjan rannikolla Hitterøn edustalla *HMS Childersin*, joka kuitenkin pakeni useita tunteja kestäneen taistelun päätteeksi.

Alus kohtasi 19. kesäkuuta Lindesnesin edustalla Britannian kuninkaallisen laivaston *HMS Seagullin*, joka hakeutui taisteluun. *Lougenin* päällikkö Wulff pyrki pitämään alusten etäisyyden pitkänä, jotta hän voisi käyttää aluksensa 18 naulan tykkejä brittialuksen tykkien kantaman ulkopuolelta. Taistelu vei alukset rannikon tuntumaan, jolloin Kristiansandista saapui neljä tykkivenettä, joiden avustamana *Seagull* pakotettiin puoli tuntia myöhemmin antautumaan. Brittialuksella oli saanut surmansa kahdeksan miestä ja haavoittunut 20 mukaan lukien aluksen päällikkö Robert B. Cathcart. Hieman aluksen antautumisen jälkeen *Seagull* upposi, jolloin *Lougenin* lähettämästä valtausmiehistöstä osa sai surmansa. Myöhemmin tanskalaiset nostivat uponneen aluksen ja liittivät sen laivastoonsa.

Alus osallistui vielä 12. toukokuuta kahakkaan fregatti *HMS Tribunen* kanssa.

### KNM Lougen

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HDMS Lougen (1805) 

Norja irtautui Tanskasta Kielin rauhan perusteella, jolloin *KDM Lougen* siirrettiin 1814 Norjan laivastolle. Alus säilytti kuitenkin nimensä. Alus siirrettiin 1825 Scheldelle, jossa se haaksirikkoutui 1881 Bremerhavenin edustalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Milhist.dk (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo Norjan laivaston Oslo-luokan fregatista. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**KNM Trondheim** (runkonumero F302) oli Norjan laivaston Oslo-luokan fregatti, joka tilattiin 1960. Alus oli palveluksessa vuodesta 1966 vuoden 2006 kesäkuuhun.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Oslo-luokka*
Alus tilattiin 1960 Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1963. Se laskettiin vesille 4. syyskuuta 1964 ja valmistui 2. kesäkuuta 1966.

Palvelus
--------

Alus modernisoitiin 1987-1990, jolloin alukselle asennettiin suojasoihdunheittimet, Spherion TSM-2633 kaikuluotain, MSI 3000 tiedonsiirtojärjestelmä sekä 76 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin Boforsin 40 mm/L70 ilmatorjuntatykillä. Vuosina 1996-1997 alukselle asennettiin Link 11 ja 14 tietoliikennejärjestelmät, GPS ja Plesseyn AWS-9 tutka.

Alus osallistui syksyllä 2002 ja vuonna 2005 Naton terrorismin vastaiseen operaatio Active Endeavouriin, jossa seurattiin Välimeren merenkulkua.

*Trondheim* ajoi 17. maaliskuuta 2006 Linesfjordenissa karille navigointivirheen seurauksena. Alus ei vaurioitunut pahoin, mutta Norjan rannikkovartioston vartiolaiva *KV Tromsö* saattoi aluksen Haakonsverniin. Kuivatelakalla aluksen vauriot tutkittiin, jolloin todettiin toisen potkurinakselin, kaikuluotaimen kuvun sekä rungon vaurioituminen. Aluksi näytti siltä, että alus poistettaisiin ennen aikaisesti palveluksesta. Lopulta päätettiin rungon ja akseliston vauriot korjata ja ainoastaan kaikuluotain jäi käyttökelvottomaksi.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 291

*Oslo*-luokan fregatit

|  |
| --- |
| *KNM Oslo* - *KNM Bergen* - *KNM Trondheim* - *KNM Stavanger* - *KNM Narvik* |
| Edeltäjä: *River*-luokka – Seuraaja: *Fridtjof Nansen* -luokka |
**KNM Helge Ingstad** (runkonumero F313) oli Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fridtjof Nansen -luokka*
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 2000 Navantian telakalta Ferrolista Espanjasta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 2006. Alus laskettiin vesille 23. marraskuuta 2007 ja otettiin palvelukseen 29. syyskuuta 2009.

Alus on nimetty norjalaisen tutkimusmatkailijan ja kirjailijan Helge Ingstadin mukaan.

Palvelus
--------

Alus törmäsi maltalaiseen öljytankkeriin *Sola TS*:iin 8. marraskuuta 2018 noin kello neljä aamuyöllä Sturessa lähellä Bergeniä. Alus oli palaamassa Naton Trident Juncture 2018 -sotaharjoituksesta. Alukseen tuli vuoto, eivätkä pumput pystyneet pitämään vuotoa hallinnassa. Hinaajat työnsivät aluksen rantaveteen, jotta se ei voinut upota täysin. Kaksi miehistöstä joutui sairaalahoitoon. Alusta paikallaan pitäneet vaijerit katkesivat yöllä ja aamulla 13. marraskuuta. Alus vajosi pinnan alle. Onnettomuutta edeltävät VHF-tallenteet osoittivat, että alusta oli lukuisia kertoja varoitettu törmäyksestä, mutta laivan komentosillan vastaukset olivat olleet sekavia eikä laiva muuttanut kurssiaan ilmeisesti matalikon pelossa. Myös laivan AIS-paikannusjärjestelmä kytkettiin päälle vasta törmäyksen jälkeen.

Norjan valtio oli aluksi halukas korjaamaan aluksen, mutta jo alustavat arviot korjaustöistä olivat epärealistisen kalliita. Kesäkuussa 2019 Norjan valtio ilmoitti, ettei se tule korjaamaan alusta. Hinta-arvio korjaustöille oli vähintään samansuuruinen kuin mitä uuden aluksen rakentaminen maksaisi.

Norjan puolustusministeriön materiaalilaitos Forsvarsmateriell (FMA) allekirjoitti 11. tammikuuta 2022 sopimuksen aluksen myynnistä Norscrap Westille. Alus tullaan siirtämään Hanøytangenin telakalla, jossa se romutetaan vuoden 2022 loppuun mennessä.

Lähteet
-------

* Waters, Conrad: Fridtjof Nansen Class Frigates - Norway's Ticket to the Aegis Club.  *Seaftort World Naval Review 2011*, 2010, 2. vsk, s. 121––135. Barnsley:  Seafort Publishing. ISBN 978-1-84832-075-8.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Waters, Conrad s. 122
2. ↑  Worldwarships.com
3. ↑  KNM Helge Ingstad får stadig større slagside, Teknisk Ukeblad 8.11.2018, viitattu 16.11.2018 (norjaksi)
4. ↑  Norwegian warship collides with oil tanker following NATO exercise *defensenews.com*.
5. ↑  Norjan huippukallis sotalaiva vajosi pinnan alle  13.11.2018. Iltasanomat.
6. 1 2  Toremans, Guy: Norwegian Frigate Collides with Tanker.  *European Security & Defence*, 8/2018, s. 42-43.  (englanniksi)
7. ↑  Wijnen, Peter: KNM «Helge Ingstad» will not be repaired *Norway Today*.  23.6.2019.  Arkistoitu 16.1.2021. Viitattu 16.6.2020. (englanniksi)
8. 1 2  Norway scraps frigate Helge Ingstad *Janes.com*. Viitattu 19.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KNM Helge Ingstad** Wikimedia Commonsissa

*Fridtjof Nansen* -luokan fregatit

|  |
| --- |
| *KNM Fridtjof Nansen* - *KNM Roald Amundsen* - *KNM Otto Sverdrup* - *KNM Helge Ingstad* - *KNM Thor Heyerdahl* |
| Edeltäjä: *Oslo*-luokka – Seuraaja: ei seuraajaa |
**Richard Kevan Gosper** (s.19. joulukuuta 1933 Newcastle, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen neljännesmaileri ja tämän päivän urheilujohtaja.

Kevan Gosper saavutti Brittiläisen kansainyhteisön mestaruuden 440 jaardin juoksussa vuoden 1954 mestaruuskisoissa Vancouverissa ja oli mukana pronssille sijoittuneissa joukkueissa 4 × 110 jaardin ja 4 × 440 jaardin viesteissä. Hän oli Melbournen kisoissa 1956 Australian pitkän viestin joukkueen jäsen ja oli voittamassa maalleen hopeamitalia. Samoissa kisoissa hän pääsi 400 metrillä välieriin. Brittiläisen kansainyhteisön kisoissa 1958 hän saavutti pronssia 4 × 110 jaardin viestissä. Vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisissa Gosper pääsi 400 metrillä välieriin. Maansa mestaruuden 440 jaardilla Gospar voitti vuosina 1956–1960 ja 220 jaardilla vuonna 1957. Hänen 400 metrin Australian ennätys säilyi maan ennätyksenä aina vuoteen 1971.

Työuransa Kevan Gosper on tehnyt Australian Shellin johtotehtävissä, toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana, Melbournessa 1980–1993 ja myöhemmin Shellin Tyynenmeren alueen johtajana. Lisäksi hän on toiminut Melbournen kaupungin johtotehtävissä.

Hän toimi ensin Australian olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1985–1990. Vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisissa Gosper toimi kisojen järjestelykomitean varapuheenjohtajana. 

Parhaiten Kevan Gosper on tunnettu kansainvälisenä urheilujohtajana. Hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi vuonna 1977. Hän nousi KOK:n ytimeen vuonna 1986, kun hänet valittiin KOK:n toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän oli siinä tehtävässä 16 vuotta aina vuoteen 2003. KOK:n lehdistökomitean puheenjohtaja hän oli vuodesta 1989. Tässä tehtävässä hän joutui vaikeimpaan tilanteeseen Pekingin vuoden 2008 kisojen ja Kiinan viranomaisten kanssa. Hän oli 20 vuotta Oseanian olympiakomiteoiden yhteisjärjestön puheenjohtaja vuosina 1989–2009. Hän oli KOK:n Pekingin vuoden 2008 kisojen seurantakomitean jäsenenä.

Hän on saanut kunniatohtoriudet Michiganin yliopistosta, Newcastlen yliopistossa Australiassa ja Melbournen RMIT-yliopistosta.

Kirjallisuus
------------

* Kevan Gospaer: *Olympic Life: Melbourne 1956 to Sydney 2000*. Allen & Unwi, 2000. ISBN 978-1865082677.

Lähteet
-------

* Kevan Gosper Australian yleisurheiluliiton historiikissa
* Kevan Gosper sports-reference.com:ssa

### Viitteet

1. ↑  China censors, IOC already buckling *Herald Sun*.  31.7.2008. Viitattu 22.9.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Source-Seine** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 37 kilometriä Montbardin kaupungista itään.

Seinen lähteellä oleva nymfaion
Kunnan alueella sijaitsee nimensä mukaan Seinen lähteet. Yhdellä lähteistä on ollut roomalaisten valtakaudella pyhäkkö. Alueella tehtiin arkeologisia kaivauksia vuodesta 1836 vuoteen 1967, ja niissä löydettiin yli 1 500 esinettä. Pariisin kaupunki on omistanut lähteen vuodesta 1864 lähtien. Pariisin kaupunki pystytti lähteelle muistomerkin ja teki sen ympärille maisemoidun puiston, jota se yhä ylläpitää. Ensimmäinen Seinen ylittävä silta on puistossa oleva *Pont Paul Lamarche*, joka on nimetty lähteen vartijan mukaan.

Kunnan nimen historia
---------------------

Kylän nimi oli 1200-luvulta lähtien *Saint-Germain-de-la-Feuillée*. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1793 nimi muutettiin Source-Seineksi. Vuonna 1875 nimeksi tuli *Saint-Germain-Source-Seine*. Vuonna 2009 kaksi kuntaa, *Blessey* ja Saint-Germain-Source-Seine yhdistyivät, ja uusi kunta otti nimen Source-Seine.

  

* Kelttiläinen jumalatar Sequanna (kaivauksissa löydetty esine)Kelttiläinen jumalatar Sequanna (kaivauksissa löydetty esine)
* Pont Paul LamarchePont Paul Lamarche
* SeineSeine

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 3.2.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Bienvenue aux sources de la Seine Commune de Source Seine. Viitattu 3.2.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Source-Seine** Wikimedia Commonsissa
**Nguyen Thi Phuong Thao** tai **Nguyễn Thị Phương Thảo** (s. 7. kesäkuuta 1970) on vietnamilainen yrittäjä, yritysjohtaja ja dollarimiljardööri. Hän on perustamansa, vuonna 2011 toimintansa aloittaneen VietJet Air -lentoyhtiön toimitusjohtaja. Kun yhtiö vietiin pörssiin helmikuussa 2017, Thaosta tuli miljardööri. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 hänen omistustensa arvoksi 3,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Thaon vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 55. Talousjulkaisu Fortune nosti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 50. sijalle (2017).

VietJet Air on saanut mediahuomiota, mutta on herättänyt myös pahennusta esittelemällä bikiniasuisia lentoemäntiä ja malleja lehtimainoksissaan ja toisinaan myös lennoillaan sekä julkistamalla vähäpukeisia lentoemäntiä esitteleviä kalentereita useana vuonna.

Thao on naimisissa, kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkistoitu kopio50. Nguyen Thi Phuong Thao (Most Powerful Women in business outside the U.S. 2017 lista)  2017. Fortune, fortune.com.  Arkistoitu 1.5.2018. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Thi Phuong Thao Nguyen (The World's 100 Most Powerful Women, 2017 ranking)  2017. Forbes, forbes.com. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  The World's 100 Most Powerful Women (Maailman 100 vaikutusvaltaisinta naista)  2017. Forbes, forbes.com. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  MWP International (Most Powerful Women in business outside the U.S. 2017 list)  2017. Fortune, fortune.com. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
5. ↑  Kathleen Joyce: Airline sparks outrage after scantily-clad models put on show  3.2.2018. foxnews.com. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)
6. ↑  Mai Nguyen, James Pearson: Vietnam budget airline gets penalty for football bikini show  30.1.2018. reuters.com. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nguyen Thi Phuong Thao  –  Muun muassa syntymäaika ja -paikka