recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tervakosken uimahalli** sijaitsee Tervakosken taajamassa Janakkalassa. Se on rakennettu 1960-luvun lopulla ja rakennuttajana toimi silloin Tervakoski Oy, joka huolehti lähes kaikista kyläyhteisön aineellisista ja henkisistä tarpeista. Nykyisin uimahalli on kunnan omistuksessa ja hoidossa.

Hallissa on perusallas kooltaan 25 × 10 metriä ja se on syvimmillään 3,5 metrin syvyinen sekä opetusallas kooltaan 8 × 5 metriä. Veden peruslämpötila on +29 celsiusastetta. Lisäksi siellä on poreallas ja kuntosali, joiden käyttö sisältyy kertamaksun hintaan. Tämän lisäksi uimahallissa on kahvila ja siellä toimii myös fysioterapeutin vastaanotto.

Vuosituhannen vaihteessa uimahallissa suoritettiin mittava uudistustyö, jonka jälkeen se käyttö on ollut entistä mukavampaa, tämän toteaa kunnan esite, jossa uusia asukkaita houkutellaan Tervakoskelle mainostamalla sitä arvostetuksi kyläpalveluksi.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive).
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive).
3. ↑  .
**Thomas Karl Stig Hoyer** (s. 1974) on Ruukki Groupin entinen toimitusjohtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 2011–2013. 

Koulutukseltaan Hoyer on kauppatieteiden maisteri. Ruukissa hän työskenteli vuodesta 2008. Ennen nimitystään toimitusjohtajaksi toukokuussa 2011 Hoyer oli yhtiön talousjohtaja. Ruukin hallituksessa Hoyer oli 2008–2010 ja uudelleen toukokuusta 2011 alkaen. Ruukin uudistaessa organisaatiotaan hän jätti paikkansa yrityksen johdossa alkuvuonna 2013. Aiemmin Hoyer on työskennellyt muun muassa Allianzissa ja Aldata Solutionissa. Hän oli myös Helsinki Capital Partnersin perustajaosakkaita.

Vuosina 2006–2018 Hoyer oli naimisissa malli Saimi Hoyerin (o.s. Nousiainen) kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Verotiedot 2010 Yle.  Arkistoitu 3.1.2012. Viitattu 18.9.2015.
2. ↑  Ruukki Group nimitti uuden toimitusjohtajan *Yle Uutiset*.  4.5.2011. Viitattu 18.9.2015.
3. 1 2  Saimi Hoyerin mies Thomas Hoyer sivuun Ruukin johdosta *Iltasanomat.fi*.  15.1.2013.  Arkistoitu 1.4.2013. Viitattu 18.9.2015.
4. ↑  Helsinki Capital Partners Helsinki Capital Partners. Viitattu 12.5.2011.
5. ↑  Suvi Kerttula: Seiska: Saimi Hoyer eroaa miehestään 11 aviovuoden jälkeen – "Ei ole kolmatta osapuolta" *Ilta-Sanomat*.  31.1.2018. Viitattu 27.4.2019.
**Mazda 323 BF** on Mazda 323:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1985–1989. Se korvasi edeltäneen BD-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 323 BG. Japanissa mallin nimenä oli **Mazda Familia**, ja Etelä-Afrikassa sitä myytiin myös nimellä **Ford Tonic**. Eteläafrikkalainen Samcor valmisti mallia Sao Penza -nimellä, jota tuotiin Euroopan maista ainoastaan Isoon-Britanniaan. Sen laatu oli erittäin huono Mazdaan verrattuna. Lisäksi muun muassa Australaasiassa myytiin 323-malliin perustuvaa Ford Laseria ja sen sedan-versiota Meteoria.*lähde?*

Mazda Familia GT-X 4WD
Kolmannen sukupolven 323 ei eronnut merkittävästi edeltäjästään ulkonäöltään eikä tekniikaltaan. Joillain markkinoilla myytiin turboahdettua ja nelivetoista mallia. Nyt myös farmarimalli (koritunnus BW) uudistui ja korvasi vuodesta 1978 lähtien markkinoilla olleen edeltäjänsä. Täysin uutena korimallina esiteltiin keväällä 1986 kaksiovinen kangaskattoinen cabriolet, joka tuli myös osaksi Ford Laser -mallistoa.*lähde?*

Sedan-korinen Mazda 323 BF.
Vuoden 1987 alussa malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uudet ajovalot ja etusäleikön.*lähde?*

323 BF jatkoi edellisen BD-mallin hyvää suosiota Suomessa ja ylsi vuoden 1985 tammi-lokakuun rekisteröintitilastossa maan kolmanneksi myydyimmäksi automalliksi Ladan ja Toyota Corollan jälkeen.

Farmarikorinen Mazda 323 BW.
Facelift-mallin Mazda 323 BF.

Lähteet
-------

1. ↑  Lada suosikki.  *Helsingin Sanomat*, 12.12.1985, s. 29. Näköislehti (maksullinen).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mazda 323 (BF)** Wikimedia Commonsissa
**Maysan** (arab. ميسان‎, *Maysān*) tai **Missan** on Irakin itäosassa, Bagdadista kaakkoon sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Siihen kuuluu 16 072 neliökilometriä eli 3,7 prosenttia Irakin pinta-alasta.

Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 637 126. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 922 072 (2,9 % Irakin väestöstä). Väestöstä 72,4 prosenttia asui kaupungeissa ja 27,6 prosenttia maaseudulla.

Kuvernoraatti jakautuu kuuteen piirikuntaan:

* Ali al-Gharbi (5 % väestöstä),
* Amara (53 %),
* al-Kahla (8 %),
* al-Maimouna (10 %),
* al-Mejar al-Kabi (14 %), ja
* Qalat Saleh (Qal’at Saleh, 10 %).

Kuvernoraatin pääkaupunki on Amara (al-ʿAmāra). Se sijaitsee linnuntietä 305 kilometriä Bagdadista kaakkoon.

Maatalous oli aiemmin keskeisessä asemassa Maysanin kuvernoraatissa mutta sota, levottomuudet ja ympäristömuutokset ovat rapistuttaneet tuotannon perustan. Maakunnan kosteikkoalueet ovat myös kokeneet pitkäkestoisia ympäristömuutoksia, mikä on vaikeuttanut niillä alueilla asuneiden toimeentuloa. Maakunta on keskeistä öljyntuotantoaluetta, ja siellä tuotetaan myös asfalttia ja soraa. Maakunnassa on yli 300 arkeologista kohdetta. Turismia pidetään mahdollisena kehittämiskohteena.

Vuonna 2011 väestöstä 16,4 % oli kansallisen köyhyysrajan alapuolella eli tuli toimeen alle 2,5 dollarilla päivässä. Vuotta 2012 kuvaava alueellinen inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,639, mikä oli Irakin alhaisin maakuntatason lukema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Missan Iraq. Governorate profile (pdf)  2013. Joint Analysis Unit, United Nations, iau-iraq.org. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Iraq Human Development Report 2014. Iraqi Youth Challenges and Opportunities (Maakuntakohtaiset HDI-arvot taulukossa 1 (Table 1. Human Development Index (HDI) and its componets). Lähtöaineisto vuodelta 2011–2012, joten vuonna 2014 julkaistut indeksit kuvaavat vuoden 2012 tilannetta) Ministry of Planning, Iraq. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Thomas Brinkhoff: Iraq. Governorates & Regions citypopulation.de. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maysan** Wikimedia Commonsissa

* Iraq signs $6 billion refinery contract with Swiss firm (10.10.2013) (englanniksi) (reuters.com)

Irakin maakunnat

* Anbar
* Babil
* Bagdad
* Basra
* Dahuk
* Dhi Qar
* Diyala
* Erbil
* Halabja
* Karbala
* Kirkuk
* Maysan
* Muthanna
* Najaf
* Ninawa
* Qadisiyya
* Salah al-Din
* Sulaimaniyya
* Wasit
**Keskistoa** (kreik. Μέση Στοά, *Mési Stoá*) oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran eteläosassa. Rakennuksen nimitys on nykyaikainen ja perustuu sen sijaintiin.

Historia
--------

Keskistoa rakennettiin hellenistisenä aikana noin vuosina 175–150 eaa. Tuona aikana Agoran luonne muuttui merkittävästi, kun sen keskelle rakennettiin paljon uusia rakennuksia. Keskistoa oli näistä ensimmäinen. Rakennusta käytettiin todennäköisesti kaupallisiin tarkoituksiin samoin kuin muita sen lähellä olleita rakennuksia.

Keskistoan raunioita Agoran arkeologisella alueella.
Stoan rakennuttajaa ei tiedetä. Kyseessä on saattanut olla Pontoksen kuningas Farnakes I tai joku Pergamonin kuningassuvun, Attalosten suvun jäsen. Rakennus mahdollisesti tuhoutui roomalaisten hyökkäyksessä Sullan johdolla vuonna 86 eaa. Oletetaan, että stoa rakennettiin uudelleen ja oli entisessä asussaan ainakin 100-luvulla.

Rakennus
--------

Stoa edusti doorilaista tyyliä ja se oli julkisivultaan kokonaan pylväiden ympäröimä. Rakennus oli sisältä kaksilaivainen eli jaettu pylväillä kahteen osaan. Sisäpuolen pylväät, joita oli 23 kappaletta, saattoivat olla joonialaisia. Stoa oli rakennettu kalkkikivestä ja sen katto terrakotasta.

Stoa oli rakennettu itä-länsisuunnassa ja jakoi Agoran alueen kahteen erikokoiseen osaan, suurempaan pohjoiseen ja pienempään eteläiseen osaan. Rakennuksen pituus oli noin 146,6 metriä ja leveys noin 17 metriä. Näin se oli Agoran suurikokoisin rakennus. Keskistoan eteläpuolella olivat Etelästoa II ja Aiakeion. Niin kutsuttu Itäinen rakennus yhdisti Keskistoan ja Eteläisen stoan toisiinsa rakennusten itäpäästä.

Rakennuksesta on säilynyt osia muun muassa sen perustuksista, portaista ja joidenkin pylväiden alaosasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Agora Monument: Middle Stoa *Agora Excavations*. American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 9.3.2015.
2. 1 2 3 4  Middle Stoa *Perseus*. Viitattu 9.3.2015.
3. 1 2 3 4  Ancient Agora, South Side *Athens Info Guide*. Viitattu 9.3.2015.
4. ↑  Middle Stoa *The Ancient Agora of Athens*. Virtual Reality Digital Collection. Viitattu 9.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keskistoa** Wikimedia Commonsissa
```
                              ●
                ●           ● ● ●
      ●       ● ● ●       ● ● ● ● ●
●   ● ● ●   ● ● ● ● ●   ● ● ● ● ● ● ●
      ●       ● ● ●       ● ● ● ● ●
                ●           ● ● ●
                              ●

```

**Keskitetty neliöluku** on keskitetty kuvioluku, joka ilmoittaa pisteiden määrän sisäkkäisistä neliöistä koostuvassa kuviossa. Kuvassa on neljää ensimmäistä keskitettyä neliölukua vastaavat kuviot.

Kymmenen ensimmäistä keskitettyä neliölukua ovat 1, 5, 13, 25, 41, 61, 85, 113, 145 ja 181. *n*:s keskitetty neliöluku saadaan kaavalla {\displaystyle n^{2}+(n-1)^{2}} eli {\displaystyle 2n(n-1)+1}.

Ominaisuuksia
-------------

Jokainen keskitetty neliöluku paitsi 1 on kahden peräkkäisen neliöluvun summa. Kaikki keskitetyt neliöluvut ovat parittomia, koska kahdesta peräkkäisestä neliöluvusta toinen on aina parillinen ja toinen pariton.

Keskitetyt neliöluvut 1:tä lukuun ottamatta ovat sama joukko kuin hypotenuusat niissä Pythagoraan kolmikoissa, joiden pitempi kateetti eroaa hypotenuusasta yhdellä. Esimerkiksi keskitettyä neliölukua 13 vastaa Pythagoraan kolmikko (5, 12, 13).

Osa keskitetyistä neliöluvuista on myös alkulukuja (5, 13, 41, 61, 113, …) tai neliölukuja (1, 25, 841, 28 561, 970 225, …).

Lähteet
-------

* Centered Square Number – Wolfram MathWorld (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  A001844 OEIS-tietokannassa
2. ↑  A027862 OEIS-tietokannassa
3. ↑  A008844 OEIS-tietokannassa

Kuvioluvut

|  |  |
| --- | --- |
| Monikulmioluvut | 
* kolmioluvut
* neliöluvut
* viisikulmioluvut
* kuusikulmioluvut
* seitsenkulmioluvut
* kahdeksankulmioluvut
* yhdeksänkulmioluvut
* kymmenkulmioluvut
* yksitoistakulmioluvut
* kaksitoistakulmioluvut

 |
| Muita tasokuviolukuja: | 
* keskitetyt neliöluvut
* keskitetyt kuusikulmioluvut
* tähtiluvut

 |
| Pyramidiluvut | 
* tetraedriluvut
* neliöpyramidiluvut
* viisikulmiopyramidiluvut
* kuusikulmiopyramidiluvut
* seitsenkulmiopyramidiluvut

 |
| Muut monitahokasluvut | 
* kuutioluvut
* oktaedriluvut
* Haűyn oktaedriluvut

 |
| Monikulmiolukuja koskevia tuloksia | 
* Fermat’n monikulmiolause
* Pollockin tetraedrilukuotaksuma
* Pollockin oktaedrilukuotaksuma
* Lagrangen neljän neliön lause

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Centered square number
**Mazda 323 BH** on Mazda 323:n viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1994–1998. Se korvasi edeltäneen BG-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 323 BJ. Japanissa mallin nimenä oli **Mazda Familia**, ja Yhdysvalloissa sedania myytiin nimellä **Mazda Protegé**. Lisäksi muun muassa Australaasiassa myytiin 323-malliin perustuvaa Ford Laseria.

Mazda 323C
Korimalleina olivat kolmiovinen hatchback (323C) ja neliovinen sedan (323S), joiden muotoilu erosi toisistaan huomattavasti. Lisäksi mallistoon kuului myös urheilullisempi 323F, joka perustui eri pohjalevylle kuin muut korimallit. Japanissa sitä myytiin nimellä Mazda Lantis. Farmarikorisella Familialla ei ollut mitään yhteistä muun malliston kanssa, vaan se oli uudelleennimetty Nissan AD. 

Mazda 323P
Vuonna 1996 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jolloin se sai muun muassa uuden etupuskurin. Huonosti kaupaksi käyvä 323C korvattiin perinteisemmin muotoillulla mallilla, joka sai nimen 323P. Sen keulan ilme oli yhteneväinen sedanin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mazda 323 (BH)** Wikimedia Commonsissa
Taipalsaaren kirkon kellotapuli.
**Taipalsaaren kirkko** on Taipalsaarella sijaitseva Eskil Colleniuksen alun perin 1754 rakentama tasavartinen ristikirkko, jota laajennettiin ja muutettiin 1845-1847 Intendentinkonttorissa tehtyjen piirustusten mukaisesti.

Tasavartisessa empiretyyliä edustavassa ristikirkossa on kulmaulokkeiden avulla muodostettu kuutiomainen ristikeskusta, jonka päällä on karniisimaisesti kaartuva kupoli monisärmäisine lyhtyineen. Sakaroissa on profiloidut päätykolmiot ja tympanonit, ikkunoissa kaaripäätteinen kehystys ja räystäiden alla leveä friisi. Sisäkatteena sakaroissa on tasakatto, keskustassa pylväiden varassa oleva kaulallinen kupu. Istumapaikkoja kirkossa on 800. Kirkon 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1977. Alttarilla on kehystetty metalliristi, *crux nuda*. Kirkossa oli aiemmin alttaritaulu, mutta se siirrettiin 1890-luvulla luvulla Viipurin lääninmuseoon eikä sen myöhemmästä kohtalosta ole tietoa. Nykyään alttaritaulun paikalla on kultainen risti ja teksti "Katso, Jumalan karitsa". Kirkkoa on korjattu 1904–1906 ja 1976. 1900-luvun alun korjauksessa, jonka suunnittelivat arkkitehdit Sigismund von Nandelstadh ja Karl Hård af Segerstad, kirkko laudoitettiin sisältä ja ulkoa. Alttariseinän ikonostaasimainen sommitelma ja alttaritaulun paikalla oleva risti lienevät samalta ajalta.

Kirkon erillinen kellotapuli rakennettiin 1754, sitä on korjattu 1848 ja 1905, kellot ovat vuosilta 1581 ja 1759. Kirkon ehtoollismalja on vuodelta 1752. Vanha messukasukka konservoitiin 1986 ja on esillä kirkossa. Sen lahjoitti seurakunnalle 1665 Anna Bertilsdotter Ruut. Taiteilija Karoliina Kupias suunnitteli uusimman messukasukan, stolan ja kirkkotekstiilit vuodeksi 2004, jolloin vietettiin kirkon 250-vuotisjuhlaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taipalsaaren kirkonympäristö Museovirasto. Viitattu 6.4.2015.
2. 1 2  Markku Haapio, Laura Luostarinen (toim.): *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2*, s. 319. Etelä-Suomen Kustannus, 1980. ISBN 951-9064-28-1.
3. 1 2 3  Taipalsaaren kirkko Taipalsaaren seurakunta.  Arkistoitu 5.2.2016. Viitattu 6.4.2015.
4. ↑  matkailukohteet: Taipalsaaren kirkonkylä Taipalsaren kunta.  Arkistoitu 29.9.2015. Viitattu 26.1.2016.
Tony Lovato (2008)
**Anthony "Tony" John Cappiello Lovato** (s.20. kesäkuuta 1980) oli punk rock-yhtye Mestin laulaja ja kitaristi. Hän perusti bändin yhdessä veljensä Steven ja serkkunsa Mattin kanssa.

Mest
----

Lovato soitti Mestissä vuosina 1995-2006. Hän kirjoitti ja sävelsi suurimman osan yhtyeen kappaleista.

Maddenin kaksoset
-----------------

Lovato on Good Charlotte-yhtyessä soittavien Joel ja Benji Maddenin kanssa hyviä ystäviä. Hän esiintyi mm. GC:n "The Anthem" videolla ja Benji on tehnyt Mestin kanssa kappaleen "Jaded (These years)".

Puukotus
--------

25.3.2007 Lovato pidätettiin ex-tyttöystävänsä poikaystävän murhasta. Lovato puukotti Wayne Huges-nimistä miestä rintaan ja soitti hätänumeroon. Lovato tunnusti heti tappaneensa miehen, mutta sanoi sen olevan itsepuolustusta. Lovato vapautettiin 27.3.2007 ja syytteet häntä vastaan kumottiin.

Mestin jälkeen
--------------

Mestin jälkeen Lovato on aloittanut uuden musiikkiprojektin nimeltä "A Permenent Holiday" joka vaihtoi nimekseen "Kisses For Kings".

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Taishanin ydinvoimalaitos.
**Taishanin ydinvoimalaitos** on kaksi EPR-tyyppistä ydinreaktoria sisältävä ydinvoimala Taishanissa, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Ensimmäinen reaktoriyksikkö, Taishan 1, otettiin käyttöön joulukuussa 2018, mutta oli alasajettuna heinäkuusta 2021 elokuuhun 2022 polttoainesauvojen vuodon aiheuttamien huoltotöiden takia. Toinen yksikkö, Taishan 2, otettiin käyttöön syyskuussa 2019.

Projektin omistaa Guangdong Taishan Nuclear Power Joint Venture Company, josta 70 prosenttia omistaa kiinalainen China General Nuclear Power Group ja 30 prosenttia ranskalainen Électricité de France (EDF). Ranskalainen Areva valittiin toimittamaan reaktorit. 

Olkiluoto 3:n ja joidenkin ranskalaisten projektien viivästymisten johdosta Taishanista tuli ensimmäinen käytössä oleva ydinvoimala, jossa on EPR-reaktori.

Lähteet
-------

1. ↑  PRIS - Reactor Details Taishan 1 *pris.iaea.org*. Viitattu 16.4.2023.
2. ↑  David Stanway: Explainer: What happened at China’s Taishan nuclear reactor? *Reuters*.  15.6.2021. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  PRIS - Reactor Details Taishan 2 *pris.iaea.org*. Viitattu 16.4.2023.
4. ↑  First fuel produced for Chinese EPR - World Nuclear News *www.world-nuclear-news.org*. Viitattu 16.4.2023.
5. ↑  Taishan 1, world’s first EPR connected to the grid *EDF*. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* EDF:n sivuilla

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Taishan Nuclear Power Plant
**Lucky Luke sotapolulla** (*La Ballade des Dalton*) on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut Morrisin ja René Goscinnyn Lucky Luke -sarjakuviin perustuva animaatioelokuva. Elokuva on tunnettu eri medioissa myös suomenkielisillä nimillä *Balladi Daltoneista* ja *Daltonien taru*. Elokuvan ranskankielisessä ääniraidassa Goscinny toimii itse Lucky Luken hevosen Jolly Jumperin äänenä. Elokuva valmistui vuosi Goscinnyn kuoleman jälkeen.

Juoni
-----

Daltonin veljekset perivät hirtetyltä sedältään Henry Daltonilta suuren omaisuuden. Omaisuus luovutetaan veljeksille vain sillä ehdolla, että he surmaavat tuomarin ja valamiehistön, joka tuomitsi heidän setänsä. Daltonit pakenevat vankilasta ja alkavat suorittaa tehtävää. Testamentissa Lucky Luke on määrätty valvomaan toimenpidettä, ja hän liittyy Daltonien seuraan teeskennellen olevansa mukana juonessa. Lucky Luke auttaa lavastamaan jokaisen uhrin kuoleman, jolloin Daltonit luulevat heidän kuolleen, vaikka todellisuudessa ketään ei tapeta. Lopussa totuus paljastuu Daltoneille. Rantanplan seuraa koko juonen ajan Daltoneita, koska uskoo heidän varastaneen vankilan.

Ääninäyttelijät
---------------

**Alkuperäiset äänet:**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Daniel Ceccaldi  | … |  Lucky Luke
  |
|  Pierre Trabaud  | … |  Joe Dalton
  |
|  Gérard Hernandez  | … |  Jack Dalton
  |
|  Jacques Balutin  | … |  William Dalton
  |
|  Pierre Tornade  | … |  Averell Dalton
  |
|  René Goscinny  | … |  Jolly Jumper
  |
|  Bernard Haller  | … |  Rantanplan
  |

**Englanninkieliset äänet:**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  John Graham  | … |  Ming Li Foo
  |
|  Douglas Lambert  | … |  Lucky Luke, Bill
  |
|  Dick Vosburgh  | … |  William Dalton
  |
|  Tony Sibbald  | … |  Rantanplan
  |
|  Blain Fairman  | … |  Jack Dalton, Tobias Wills, Sam Game, Bud Bugman, Aldous Smith, Tom O’Connor 
  |
|  David Healy  | … |  Joe Dalton
  |
|  Beth Porter  | … |  neiti Worthlesspenny
  |
|  Thick Wilson  | … |  Averell Dalton
  |
|  Lucille Bliss  | … |  sivuäänet
  |
|  Roddy McDowall  | … |  Mathias Bones
  |
|  Ron Gans  | … |  Thadeus Collins
  |
|  Mel Smith  | … |  sivuäänet  |

Elokuva Suomessa
----------------

Select Video julkaisi elokuvan suomeksi tekstitettynä VHS-kasettina. Elokuvaa ei toistaiselksi ole julkaistu Suomessa DVD-versiona. Elokuvasta tehtiin myös kirja- ja sarjakuvaversiot. Kirja on tunnettu nimellä *Daltonien taru* ja sarjakuva nimellä *Balladi Daltoneista*.

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 elokuvaa luonnehdittiin paikoin vauhdikkaaksi lännenpiirretyksi, jossa on mainio "iskelmäkimara". Elokuva sai kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. ↑  "Lucky Luke sotapolulla", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
**Niinimäen työväentalo** oli Leppävirran kunnan Niinimäen kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Niinimäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1914. Talo valmistui käyttökuntoon vuonna 1937. Yhdistyksellä oli ennen taloa käytössään huvilava, jolla vuonna 1934 järjestettiin 20-vuotisjuhlat. Juhlan ohjelmassa oli kisällilaulua, näytelmä ja tanssia. 20-vuotishistoriikin mukaan jossain vaiheessa satajäseninen Niinimäen yhdistys oli ollut jäsenmäärältään Leppävirran suurin yhdistys. Vuonna 1928 jäseniä oli enää 12 ja vuonna 1931 viisi.

Lisäksi yhdistys ilmeisesti oli heti perustamisvuotensa lopulla ehtinyt ostaa talon, joka kuitenkin paloi joulukuussa 1914. Talon edelliset omistajat asuivat vielä talossa palon aikaan. Vuonna 1947 yhdistys liittyi SKDL:oon. Talossa toimi muun muassa TUL:n seura, joka tuli talon omistajaksi 1960-luvulla. Vuonna 1988 talo oli ilmeisesti vielä olemassa, muttei työväenyhdistyksen tai TUL:n hallussa. Talon myöhemmistä vaiheista tai nykytilasta ei ole tietoa.

Rakennus
--------

Talo oli kaksikerroksinen ja lautarakenteinen. Sen pinta-ala oli 170 neliömetriä, minkä lisäksi siinä oli 150 neliömetriä ullakkotilaa. Rakennuksen korkeus oli noin 6 metriä. 1950-luvulla taloon tehtiin korjauksia.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa järjestettiin 1930-luvun lopulla muun muassa tanssiaisia ja ohjelmallisia iltamia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  3.7.1934, no 73. Viitattu 4.10.2022.
3. ↑  SDP:n puoluetilasto 1925–1928  1929. Sos.dem. Puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 4.10.2022.
4. ↑  SDP:n puoluetilasto 1929–1931 Sos.dem. Puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 4.10.2022.
5. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  17.12.1914, no 292. Viitattu 4.10.2022.
6. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  2.7.1938, no 75. Viitattu 4.10.2022.
7. ↑  Savon Sanomat *digi.kansalliskirjasto.fi*.  20.7.1939, no 81. Viitattu 4.10.2022.
**William Cotton Oswell** (1818–1893) oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja suurriistanmetsästäjä. Hän opiskeli East India Companyn kauppaopistossa. Oswell muutti Intiaan, Madrasiin vuonna 1837 työskentelemään johtajana setänsä yrityksessä. Samaan aikaan hän opiskeli lääketiedettä. Kymmenen vuoden jälkeen hän joutui siirtymään terveyssyistä Intiasta Etelä-Afrikkaan, missä hän metsästi ja tutustui alueisiin joilla eurooppalaiset eivät olleet aiemmin liikkuneet. Kun David Livingstone lähti vuonna 1849 ottamaan selvää, onko Kalaharin keskellä suuri järvi, Oswell ja hänen ystävänsä Mungo Murray lähtivät mukaan. Oswell huolehti retken logistiikasta. Retken tuloksena löytyi Ngomijärvi, ja osoitettiin, että Kalaharin voi ylittää härkävankkureilla.

Vuosina 1854–1855 Oswell työskenteli sairaalassa Krimillä. Hän ei pitänyt päiväkirjaa, mutta hänen poikansa kokosi Oswellin elämäkerran hänen kotiin lähettämiensä kirjeiden pohjalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Dictionary of National Biography volume 42 *en.wikisource.org*. Viitattu 26.12.2014.
2. ↑  William Cotton Oswell, Hunter and Explorer Cambrtidge University Press. Viitattu 26.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
William D. Leahy toisen maailmansodan aikana.
**William Daniel Leahy** (6. toukokuuta 1875 Hampton, Iowa – 20. heinäkuuta 1959 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen laivastoamiraali, joka toimi muun muassa Yhdysvaltain presidentin henkilökohtaisena esikuntapäällikkönä vuosina 1942–1949.

Leahy valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1897. Hän osallistui seuraavana vuonna Espanjan–Yhdysvaltain sotaan taistelulaiva *USS Oregonilla* ja oli vuosina 1899–1901 mukana myös Filippiinien sotaan ja Kiinan boksarikapinan kukistamiseen liittyneissä laivasto-operaatioissa. Hän oli myöhemmin mukana myös Yhdysvaltain interventioissa Nicaraguaan (1912), Haitiin (1916) ja Meksikoon (1916). Ensimmäisen maailmansodan aikana Leahy toimi joukkojenkuljetusalus *USS Princess Matoikan* kapteenina ja ystävystyi apulaislaivastoministeri Franklin D. Rooseveltin kanssa. Leahy toimi vuosina 1927–1931 laivaston varusteluosaston ja 1933–1935 navigointiosaston päällikkönä. Hän yleni kontra-amiraaliksi vuonna 1930, vara-amiraaliksi 1935 ja amiraaliksi 1936. Vuosina 1937–1939 hän oli laivasto-operaatioiden komentajana, mutta hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle juuri ennen toisen maailmansodan puhkeamista elokuussa 1939. Presidentti Roosevelt nimitti hänet pari kuukautta myöhemmin Puerto Ricon kuvernööriksi.

Roosevelt nimitti Leahyn joulukuussa 1940 Yhdysvaltain suurlähettilääksi Vichyn Ranskaan. Leahy kannusti ranskalaisia harjoittamaan itsenäistä politiikkaa suhteessa Saksaan ja pitämään Ranskan laivaston alukset poissa saksalaisten käsistä. Heinäkuussa 1942 Roosevelt kutsui Leahyn takaisin kotimaahan ja nimitti hänet ylipäällikön eli presidentin henkilökohtaiseksi esikuntapäälliköksi, missä ominaisuudessa hän sai toimia myös puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtajana. Leahy oli sotavuosina tärkeä välittäjä presidentin ja armeijan välillä ja osallistui lähes kaikkien merkittävien sotilaallisten päätösten tekemiseen. Hänet ylennettiin joulukuussa 1944 laivastoamiraaliksi. Hän jatkoi presidentin esikuntapäällikkönä myös Harry Trumanin aikana aina vuoteen 1949, jolloin jäi eläkkeelle. Leahy suositteli Trumania olemaan käyttämättä atomipommia Japania vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William Daniel Leahy (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 18.6.2017.
2. 1 2 3 4  William Leahy (englanniksi) Spartacus Educational. Viitattu 18.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William D. Leahy** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
Grand Hotel Saltsjöbaden, jota väitetään sopimuksen osanottajien tapaamispaikaksi.
**Lilla Saltsjöbadsavtalet** ('Pieni Saltsjöbadenin sopimus') on ruotsalaisen äärioikeiston salaliittoteoria keksitystä journalistien tapaamisesta Saltsjöbadenin kaupungissa 21. maaliskuuta 1987, jossa olisi laadittu asiakirja siitä, miten toimittajien tulisi käsitellä Ruotsin maahanmuuttopolitiikan vaikutuksia mediassa.

Väitteen alkuperä
-----------------

Ruotsalainen tutkivan journalismin ohjelma *Striptease* tutki vuonna 1993 Uusi demokratia -puolueen kansanedustajan Bert Karlssonin väitteitä pakolaisia koskeneessa väittelyssä. Toimittaja Johan Brånstand osoitti, että Lilla Saltsjöbadsavtalet oli äärioikeistolaisen ja muukalaisvihamielisen Sverigepartiet-puolueen (nykyisten ruotsidemokraattien edeltäjä) keksintöä. Tästä huolimatta ja vaikka tapaamisesta ei ole minkäänlaisia luotettavia todisteita, ruotsalaiset äärioikeistolaiset ja maahanmuuttovastaiset tahot ovat myöhemmin toistaneet väitteen.*lähde?*

Nimi Lilla Saltsjöbadsavtalet on viittaus Saltsjöbadenin sopimukseen (Saltsjöbadsavtalet) vuodelta 1938, jossa Ruotsin keskusammattijärjestö Landsorganisationen i Sverige (LO) ja työnantajien yhdistys Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF, nykyään osa Ruotsin elinkeinoelämän keskusliittoa Svenskt Näringsliv) sopivat tulopoliittisista kysymyksistä työmarkkinajärjestöjen kesken.*lähde?*

Väitetty sisältö
----------------

Salaliittoteorian mukaan kokoukseen osallistuneet Svenska journalistklubbenin journalistit sitoutuivat noudattamaan seuraavia "suosituksia":

* Esittää ulkomaalaistaustaisia Ruotsin kansalaisia ensisijaisesti positiivisessa valossa, erityisesti nuorison, urheilun ja taiteen yhteyksissä.
* Tilaisuuksissa, joissa on eri kulttuurien edustajia, pyrkiä erityisesti haastattelemaan ja esittämään kuvissa ulkomaalaista alkuperää olevia osallistujia.
* Viiden vuoden ajan järjestelmällisesti vähätellä tiettyjen rotujen edustajien rikollisen toiminnan vaikutusta valtaväestöön. Tätä viiden vuoden jaksoa on väitetty jatketun aina nykyhetkeen asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Törnander, Gunnel: Engagerande TV – utan kändisar. *Dagens Nyheter*. 9.10.1993. (ruotsiksi)
2. ↑  Anfindsen, Ole Jørgen. "Frie og ærlige medier (V): Lilla Saltsjöbadsavtalet", *Document.no*, 16.6.2010. Archived from the original on 16.6.2010.
**Norman Jesse Whitfield** (12. toukokuuta 1943 Harlem, New York – 16. syyskuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen souliin erikoistunut lauluntekijä ja tuottaja.

Whitfield teki ensimmäiset sävellyksensä Motown Recordsille 19-vuotiaana. Hän olikin vaikuttamassa merkittävästi 1960- ja 1970-luvuilla niin sanottuun *Motownin soundiin*. Whitfield teki paljon yhteistyötä lauluntekijä Barrett Strongin kanssa. Heidän tekemiään ovat esimerkiksi Motownin ensimmäinen hittikappale "Money (That’s What I Want)", jonka Strong myös esitti, ja "I Heard It Through the Grapevine", jonka esittäjänä toimi Marvin Gaye.

Whitfield muistetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstä The Temptations -yhtyeen kanssa. Whitfield tuotti lähes jokaisen The Temptationsin kappaleen vuosien 1966–1974 aikana. Näihin lukeutuvat esimerkiksi klassikot "You’re My Everything" ja "I Can’t Get Next to You". The Temptationsille kirjoitettu "Just My Imagination" tunnetaan Suomessa Aki Sirkesalon tekstittämänä ja esittämänä vuoden 1995 hittinä "Pelkkää kuvitelmaa".

Motownin Whitfield jätti vuonna 1973. Tuon jälkeen hän saavutti menestystä vuonna 1976 elokuvan *Car Wash – pesujengi* ääniraidalla, jolla soitti Whitfieldin uusi suojattiyhtye Rose Royce, jota Whitfield tuotti usean vuoden ajan. The Temptationsin kanssa Whitfield teki yhteistyötä uudestaan vielä yhtyeen singlellä "Sail Away", joka julkaistiin vuonna 1984.

Whitfield tuomittiin vuonna 2005 sakkoihin veropetoksesta, kun hän oli jättänyt ilmoittamatta yli 4 miljoonan dollarin arvosta tuloja. Whitfield joutui maksamaan sakkoja 25 000 dollaria. Huonon terveytensä takia häntä ei tuomittu vankilaan, vaan hänet asetettiin kotiarestiin.

Whitfield kuoli syyskuussa 2008 Cedars-Sinain sairaalassa diabeteksestä komplikaatioihin. Hänellä oli ollut aiemmin myös sydän- ja munuaisvaivoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Motown-legenda Norman Whitfield on kuollut *HS.fi*.  17. syyskuuta 2008. Helsinki:  Helsingin Sanomat. Viitattu 17. syyskuuta 2008.
2. ↑  Soulin hitintekijä Whitfield on kuollut *MTV3.fi*.  17. syyskuuta 2008. MTV3. Viitattu 17. syyskuuta 2008.
3. 1 2  Motown hitmaker Norman Whitfield dies in L.A *Reuters.com*.  17. syyskuuta 2008. Thomson Reuters Corporate. Viitattu 17. syyskuuta 2008. (englanniksi)
4. 1 2  Norman Whitfield, Motown producer, dies at 67 *LATimes.com*.  17. syyskuuta 2008. Los Angeles Times. Viitattu 17. syyskuuta 2008. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Niinijärvi** on järvi Rovaniemen pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 35 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Niinijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 4,7 kilometriä. Kapean järven pohjoisosa on eteläosaa leveämpi. Saaria ei ole. Noin seitsemäsosa Niinijärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin alue sijaitsee yhtenäisenä vyöhykkeenä järven pohjoisosassa. Niinijärveen laskee Korteoja kaakosta, Kinisvuomanoja idästä ja Peuraoja itäkoillisesta. Niinijärven luoteiskolkasta lähtee Niinijoki luoteeseen. Se laskee Suopajokeen, joka virtaa etelään Kotajärveen (140,9 metriä mpy), joka laskee Kotajokea luoteeseen Alajärveen (133,1 metriä mpy), joka laskee edelleen Laisentiajokea länteen Ounasjokeen.

Niinijärveä ympäröi metsä- ja suomaa. Niinijärven ja Kotajärven välissä sijaitsevan Kotavaaran laki on noin 230 metriä merenpinnan yläpuolella. Niinijärven eteläpuolella sijaitsee etelään laskeva Perunkajärvi, järvien välisen kannaksen leveys on noin 400 metriä.

Niinijärven vesitilavuus on 7 970 000 kuutiometriä.

Niinijärvi (65.528.1.016) kuuluu Laisentiajoen valuma-alueeseen (65.528), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen Meltauksen alue (65.52) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Niinijärvi on toiseksi laajin Laisentiajoen alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Saittajärvi.

Rovaniemen Niinijärvi on laajin Suomen neljästätoista saman nimisestä vakavedestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Niinijärvi, vakavesi, Rovaniemi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 8.2.2022.
3. ↑  Niinijärvi. Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
4. ↑  Laisentiajoen valuma-alue (65.528). Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
5. ↑  Niinijärvi. Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
Koiran ulkoilutusta Suomessa
**Koiran ulkoilutus** (myös **koiran taluttaminen**) on aktiviteetti, jossa henkilö kävelyttää koiraansa. Siitä on hyötyä sekä omistajalle että lemmikille. Se myös auttaa koiran kouluttamista ja kumppanuutta.

Yleistä
-------

Koiran ulkoilutuksessa koiralla on yleensä valjaat tai kaulapanta, jotta se ei karkaisi omistajaltaan.*lähde?* Suomen lain mukaan koira on pidettävä kytkettynä. Yleensä koira opetetaan kaulapantaan jo pentuna, sillä aikuisiässä se voi olla vaikeaa.

### Ulkoilutus

Video koiran ulkoilutuksesta
Koiraa ulkoilutetaan yleensä kolme kertaa päivässä noin 30 minuuttia.

### Ympäristö

Suomen lain mukaan koiraa ei saa ulkoiluttaa uimarannoilla, lasten leikkipaikoilla ja torialueilla.

### Jätökset

Suomen järjestyslain mukaan koirien jätökset pitää kerätä, jotta ne eivät jää ympäristöön. Jätökset on kerättävä pois etenkin taajaan asutuilla alueilla, eikä koira myöskään saisi merkitä autonrenkaita, talojen seinustoja, patsaita, portinpieliä tai koristekasveja omaksi reviirikseen. Poliisi voi järjestyslain mukaan sakottaa koiran omistajaa, jos tämä ei kerää jätöksiä. Jätökset voivat myös aiheuttaa koirille terveysongelmia.

Terveyshyödyt
-------------

Kanadalainen tutkimusryhmä on tutkinut, että koiranomistajat kävelevät muita enemmän ja että ihminen liikkuu enemmän koiran kanssa kuin ilman. Koira voi myös auttaa painonhallintaan.

Katso myös
----------

* Koiranäyttely
* Koiran kouluttaminen

Lähteet
-------

1. ↑  Are new rules woof justice for pooches? *Grimsby Telegraph*.  29.3.2010. thisisgrimsby.co.uk.  Arkistoitu 13.9.2012. Viitattu 20.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Wendy Bumgardner: Dog Owners Get Twice as Much Exercise - Dog Walking for Exercise  13.11.2008. About.com.  Arkistoitu 8.1.2010. Viitattu 20.11.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  Koiraetiketti Kennelliitto. Viitattu 20.12.2018.
4. ↑  Maria Mäkelä: Koirasta on paljon iloa ja hyötyä *Koululainen*.  11.1.2018. Viitattu 20.12.2018.
5. 1 2 3  Hilkka Tienhaara: Koirasta apua painonhallintaan? *Iltalehti*.  30.05.2006. Alma Media Suomi Oy. Viitattu 20.12.2018.
6. ↑  Järjestyslaki velvoittaa keräämään koiran jätökset *Minilex*. Viitattu 20.12.2018.
7. 1 2  Kennelliitto muistuttaa koi­ra­no­mis­ta­jia koi­ran­kak­ko­jen keräämisestä *Kalevala.fi*.  10.4.2012. Viitattu 20.12.2018.
8. ↑  Lemmikkieläimet voivat tuoda erilaisia terveyshyötyjä, mutta valitettavasti eläimillä on myös haitallisia vaikutuksia ihmisiin. Ne voivat nimittäin tartuttaa tauteja. *Terve.fi*.  25.3.2008. Viitattu 20.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koiran ulkoilutus** Wikimedia Commonsissa
Lilla Karlsö mereltä nähtynä.
Saaren sijainti suhteessa Gotlannin rannikkoon ja Stora Karlsöhön.
**Lilla Karlsö** on Itämeren saari, joka sijaitsee noin kolme kilometriä Gotlannista länteen ja 4,5 kilometrin päässä Stora Karlsöstä. Hallinnollisesti se kuuluu Gotlannin lääniin. Lilla Karlsö ja Stora Karlsö ovat Itämeren ainoita lintusaaria. Lilla Karlsöllä kävi ainakin 1980-luvun alkupuolella vain 3 000 kävijää vuosittain.

Lilla Karlsön pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Suurin osa saaresta on kalkkikiviylänköä. Korkein kohta on noin 66 metriä merenpinnan yläpuolella. Nimestään huolimatta saari on siis keskimäärin korkeampi kuin Stora Karlsö, pinta-alaltaan se tosin on pienempi. Saarella on meren tekemiä luolia, joista suurimmat ovat 30 metriä syviä. 

Suurella osalla saaresta ei ole puita ja pensaita, koska siellä on ollut vuosisatojen ajan lampaita. Saarella on laiduntanut kerrallaan jopa sata lammasta karitsoineen. Vain pienellä alueella on satoja vuosia vanhoja jalavia, tammia ja saarnia. Muita kasveja on monipuolisesti, esimerkiksi kangasajuruohoa ja tähkätädykettä, harvinaisiakin kasveja löytyy. Stora Karlsön tapaan myös Lilla Karlsöllä on monipuolinen lintulajisto. Siellä on esimerkiksi etelänkiisloja ja ruokkeja. Esimerkiksi harmaalokkeja on Gotlannin suurin populaatio.

Lilla Karlsö on luonnonsuojelualue. Vuonna 1955 siitä tuli luonnonmuistomerkki ja 1964 luonnonsuojelualue. Se on Natura 2000 -alue. Saarella on myös useita muinaisjäänteitä pronssi- ja rautakaudelta.

Lähteet
-------

1. ↑  Gotland.net (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Olof Thaning (toim.): *Sverigeboken*, s. 110–111. Det Bästa, 1982. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lilla Karlsö** Wikimedia Commonsissa
Pirttimäen ulkoilumaja
**Pirttimäki** on Helsingin kaupungin omistama 430 hehtaarin laajuinen ulkoilualue Espoon Kunnarlan ja Nuuksion alueella. Se on alkujaan Dahlbacka-niminen metsätila, jonka kaupunki osti vuonna 1946. 

Pirttimäki sijaitsee Bodominjärven ja Nuuksion Pitkäjärven välisellä alueella. Alueelle tyypillisiä ovat suuret korkeuserot, ja siellä on jyrkkiä kalliorinteitä, mutta myös useita pieniä järviä, lampia ja soita. Luoteessa Pirttimäkeen liittyy niin ikään Helsingin kaupungin omistuksessa oleva Karjakaivon ulkoilualue Solvallan urheiluopiston läheisyydessä.

Pirttimäen itäosassa, Kunnarlantien varrella Bodomjärven pohjoispään tasalla, on ulkoilumaja kahvioineen ja kerhohuoneineen. Sen välittömässä läheisyydessä on pysäköintialue, lasten leikkipaikkoja, pallokenttiä, sauna ja takkatupa. Alueella sijaitsevien lampien rannoilla on telttailualueita. Sulalammen (entisen Sultingsträskin) rannalla oli myös kahdella tulisijalla varustettu rakennus, johon pääsi tulistelemaan hyvin myös huonommalla kelillä. Pirttimäen ulkoilumajalta Solvallaan johtaa noin 7,4 kilometrin pituinen ulkoilutie. Seudulla on myös muita ulkoiluteitä ja -reittejä, mm. pääosin rakennettu reitti Oittaalle ja edelleen Bemböleen, Kasavuoreen ja Espoon keskuspuistoon.

Pirttimäen palveluihin liittyvää informaatiota sekä Espoon että Helsingin kaupungin verkkosivuilla ulkoilualueen sijaitessa Espoon kaupungin alueella mutta ollessa Helsingin kaupungin omistuksessa.

Lähteet
-------

* Pirttimäki Helsingin kaupungin liikuntavirasto. Viitattu 6.10.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Espoon kaupungin hoitamat ladut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Helsingin kaupungin hoitamat ladut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Koiran karva** on monipuolinen ja lämmin materiaali käsitöihin, kuten esimerkiksi villapaitoihin, lapasiin, ja sukkiin. Koirankarvan hyviä ominaisuuksia ovat mm. pohjavillan lämpöarvo, joka on jopa angoran luokkaa. Koska yksittäinen pohjavillan karva on hyvin ohut ja ontto, on se ihanteellinen materiaali tuotteille, joilta vaaditaan hyvää lämpöarvoa. 

Koiran pohjavilla on yhtä hyvin käytettävissä langan materiaalina kuin lampaan tai vaikkapa alpakan villa. Koiran karvaa voidaan kehrätä langaksi joko käsin tai koneellisesti. Kehrättävän karvan pituuden tulisi olla vähintään 3 cm pitkää. Koirankarvan laaduista riippuen voi lankaa kehrätä rukilla 100% koirankarvana, mutta useimmiten siihen kannattaa karvan pehmeyden sekä kestävyyden vuoksi lisätä esimerkiksi lampaan villaa. Koirankarva on itsepuhdistuvaa ja lasipintaista. Mikäli lumi ja roskat eivät tartu koiran turkkiin luonnostaan, säilyy tämä ominaisuus koirankarvalangassakin.

Koirankarvalangan materiaaliksi kelpaa niin koirasta kammattu pohjavilla kuin myös siitä trimmattu (ts. leikattu) karva. Koirankarvalangan lopputulos riippuu aina kehrättävän materiaalin koirarodusta ja sen karvan ominaisuuksista. Koirankarva työstetään langaksi tavanomaisen kehruun tavoin.

Katso myös
----------

* Kehruu
Wolfgang Fiedler vuonna 2011.
**Wolfgang Fiedler** (2. huhtikuuta 1966 Radolfzell am Bodensee, Länsi-Saksa) on saksalainen lintutieteilijä.

Fiedler opiskeli biologiaa Tübingenin yliopistossa 1986–1994 ja väitteli filosofian tohtoriksi mustapääkertun muutosta. Fiedler on johtanut muuttolintututkimusta Kuurinkynnäällä sijaitsevalla Rybatschin lintuasemalla (entinen Rossittenin lintuasema, ja toiminut Max Planck-instituutin Radolfzellin lintuaseman (Vogelwarte Radolfzell) rengastustoiminnan johtajana.

Fiedler toimii Konstanzin yliopiston ornitologian professorina. Hän on EURINGin (The European Union for Bird Ringing) pääsihteeri vuodesta 2003 lähtien, ja toimi European Ornithologists’ Unionin (EOU) sihteerinä 2001–2005.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* EURING (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |

 |
**Wolfgang Ratke** (1571–1635) oli saksalainen uudistuspegagogi. Vuoden 1612 kirjelmässään hän kertoi uudistavansa Saksan koululaitoksen, mutta Ratken uudistustesti Anhalt-Köthenissä ei onnistunut. Hän olisi halunnut uudistaa myös Ruotsin koululaitoksen mutta ei saavuttanut Axel Oxenstiernan luottamusta. Hänen arvostettuja kantojaan olivat esim. että kielenopetuksen lähtökohtana on oltava teksti, ei kielioppi, että samanaikaisten oppiaineiden määrässä oli pysyttävä kohtuudessa ja että oli vähennettävä rangaistuksia. Johan Amos Comenius tuki Ratken kantoja kieltenopetuksessa. Ratken ja William Pettyn esittämiä pedagogiseen realismiin liittyviä teorioita pyrittiin soveltamaan mm. Tanskan ja Saksan ritariakatemioissa. Ratke oli ensimmäinen, joka ponnekkaasti vaati äidinkieltä käytettävän ensimmäisenä opetuskielenä. Häntä pidetään maansa ensimmäisenä uudenaikaisen kasvatuksen esitaistelijana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja, osa 7*, s. 295. Helsinki: Otava, 1964.
2. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 3130
3. ↑  *Spectrum tietokeskus, osa 5*, s. 178. Helsinki: WSOY, 1977. ISBN 951-0-07244-3.
4. ↑  Iso tietosanakirja, osa 10 (1936), s. 1151


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Otto Mauritz Gestrin** (27. marraskuuta 1837 Ulvila – 1. lokakuuta 1910 Tampere) oli suomalainen liikemies, keräilijä ja konsuli.

Ulvilan nimismiehen poikana syntynyt Gestrin kävi Porin alkeiskoulua ja oli sitten kuuden vuoden aijan liikeapulaisena Carl Gustaf Wolffin liikkeessä Vanhassa Vaasassa ja sen jälkeen joitakin vuosia Nicanderin liikkeessä Pietarissa hoitaen Suomeen kohdistuneita liikeasioita. Gestrin ryhtyi sitten itsenäiseksi agentiksi ja piti myös kauppaliikettä Helsingissä. Gestrin oli oululaisen Veljekset Åströmin nahkatehtaan asiamiehenä tehtaan perustamisesta lähtien. Tampereelle Gestrin muutti vuonna 1896.

Gestrin oli tunnettu taiteen ja antiikkiesineiden keräilijänä.

Gestrin oli naimisissa Suomen kaartin soittokunnan johtajan tyttären Clara Floesselin (1842–1893) kanssa. Heidän poikansa liikemies Werner Mauritz Gestrin (1876–1952) oli naimisissa arkkitehti Hilja Gestrinin, o.s. Kainulainen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Otto Mauritz Gestrin, Aamulehti, 02.10.1910, nro 228, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Geni.com : Werner Mauritz Gestrin
**Totta** on Riikka Pulkkisen vuonna 2010 ilmestynyt toinen romaani, joka oli ilmestymisvuonnaan Finlandia-palkintoehdokas.

Teos sijoittuu Helsinkiin ja sen keskiössä on syöpää sairastavan Elsan perhe, johon kuuluvat puoliso Martti, tytär Eleonoora ja tämän tyttäret Anna ja Maria. Kirjan alussa Elsa siirtyy hoitolaitoksesta saattohoitoon kotiinsa, ja muut perheenjäsenet vuorottelevat hänen hoitamisessaan. Elsa on 70-vuotias psykologian emeritaprofessori ja hänen puolisonsa Martti tunnettu kuvataiteilija. He ovat olleet naimisissa yli 50 vuotta. Heidän tyttärensä Eleonoora on lääkäri ja Maria opiskelee lääkäriksi. Myös Anna opiskelee yliopistossa.

Teoksessa on kaksi tasoa: nykyaika ja 1960-luvun tapahtumat. Perheen vaiettu salaisuus on Martin 1960-luvulla tapahtunut suhde kodinhoitaja Eevaan, jonka tarina avautuu Annan kautta. Romaanin keskiössä ovat tunteet ja niiden käsittely, erityisesti rakkaus ja luopuminen. Teoksen nimen voi tulkita viittaavan tunteiden todentuntuisuuteen. *Kalevan* kirja-arvion mukaan "Tunteet ovat aina totta ja ne syntyvät jokaisessa yhtä tuoreina, olivatpa niihin johtaneet tilanteet kuinka kliseisiä tahansa."

Romaani on käännetty 15 kielelle: englanniksi (Australia ja Yhdysvallat), espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, koreaksi, latviaksi, norjaksi, puolaksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, tšekiksi, unkariksi ja viroksi. Lisäksi käännösoikeudet on myyty Kroatiaan ja Liettuaan. Vuonna 2011 romaanista julkaistiin lisäpainos, johon Pulkkinen kirjoitti uuden luvun.

Teoksen pohjalta dramatisoitu näytelmä sai ensi-iltansa KOM-teatterissa marraskuussa 2011. Romaanin elokuvasovitusoikeudet myytiin Vertigo Production -tuotantoyhtiölle kesällä 2011. Elokuvan ohjaa Aku Louhimies.

Lähteet
-------

1. ↑  Riikka Pulkkisen Totta Finlandia-ehdokkaana *Yle Uutiset*.  11.11.2010. Viitattu 2.12.2014.
2. ↑  Nowak, Nadja & Puttonen, Seppo: Aamun kirja: Haastateltavana Riikka Pulkkinen *Elävä arkisto*.  16.9.2010. Yle. Viitattu 3.9.2015.
3. ↑  Kurikka, Kaisa: Ihmisen säröt ja surut *Savon Sanomat*.  16.9.2010. Viitattu 2.12.2014.
4. ↑  Heinonen, Heidi: Kirjakritiikki: Riikka Pulkkisen Totta *Kaleva.fi*.  11.11.2010. Viitattu 2.12.2014.
5. ↑  Teokset *Riikkapulkkinen.com*. Viitattu 11.9.2016.
6. ↑  Riikka Pulkkinen Otava. Viitattu 11.9.2016.
7. ↑  Viitaniemi, Tuula: Totta on kevyt esitys salaisuuden painamasta perheestä *Yle.fi*.  24.11.2011. Viitattu 11.9.2016.
8. ↑  Riikka Pulkkisen romaanista elokuva *Yle Uutiset*.  29.6.2011. Viitattu 2.12.2014.
9. ↑  Aku Louhimies ohjaa elokuvan Riikka Pulkkisen Totta-romaanista *Elokuvauutiset.fi*.  22.10.2012. Viitattu 11.9.2016.