Puolalaisia samizdat-julkaisuja.
**Samizdat** (ven. самиздат) oli Neuvostoliitossa ja myös muissa sosialistisissa maissa harjoitettua maanalaista julkaisutoimintaa. Sana tarkoittaa itse kustannettua julkaisua (*sam* = itse, *izdat* = julkaista/kustantaa): se on mukaelma Neuvostoliitossa vallinneista käsitteistä *politizdat* (poliittisesti kustannettu, valtion kustantama poliittisen kirjallisuuden julkaisu) tai *gosizdat* (valtionkustanne).

Käsite tuli käyttöön 1960-luvun puolivälissä, ja sillä tarkoitettiin neuvostoliittolaisten toisinajattelijoiden maanalaisia kirjoituksia ja teoksia, jotka kiersivät konekirjoitusliuskoina tai niiden monisteina lukijalta toiselle. Samizdat-kirjallisuudelle olivat ominaisia kommunistista puoluetta vastustaneet näkemykset.

Asema Neuvostoliitossa
----------------------

Neuvostoliitossa julkaiseminen oli oppositiotoiminnan tukahduttamiseksi valvottua. Tämän vuoksi monet kielletyt kirjat – sellaiset kuin Mihail Bulgakovin *Saatana saapuu Moskovaan* – kopioitiin käsin ja niitä levitettiin kädestä käteen vaha- tai valokopioina. Maassa oli myös salaisia kirjapainoja Raamatuille ja muulle uskonnolliselle kirjallisuudelle. Luvatta ja laittomasti levitettävä uusi kirjallisuus oli itsekustannettua, samizdatia.

Tamizdat
--------

Käsitteellä tamizdat (ven. тамиздат, "siellä julkaisu") puolestaan viitattiin humoristisesti niihin teoksiin, jotka usein samizdatin kautta päätyivät julkaistaviksi länsimaissa. Näin kävi esimerkiksi Boris Pasternakin romaanille *Tohtori Živago*, josta tekijä sai Nobelin palkinnon teoksen tultua julkaistuksi tamizdatina.

Luvaton musiikki
----------------

Myös sellaista musiikkia, jota viralliset tahot eivät suostuneet julkaisemaan, julkaistiin itse levittämällä nauhasta tehtyjä kopioita kädestä käteen. Tämä *magnitizdat* oli hyvin yleinen esimerkiksi vaihtoehtoisen rock-musiikin, kuten punkin, levittämisessä. Myös venäläiset trubaduurit eli bardit, tunnetuimpina Bulat Okudžava ja Vladimir Vysotski, julkaisivat suurimman osan tuotannostaan itse epävirallisesti.

Samizdat Neuvostoliiton jälkeen
-------------------------------

Neuvostoliiton hajottua demokraatit korostivat Jeltsinin aikana sananvapautta ja lehdistön vapautta. Siten samizdat menetti käsitteenä merkityksensä Venäjällä, ja siellä se liittyy neuvostoaikaiseen kiellettyyn itsejulkaisemiseen. Samizdat on kuitenkin edelleen merkityksellinen esimerkiksi Valko-Venäjällä. Siellä oppositio tuottaa muun muassa Internetissä itsejulkaisuja, joissa arvostellaan presidentti Lukašenkaa ja hänen hallintoaan. Myös muualla entisessä Neuvostoliitossa, nykyisessä IVY:ssä voi olla maita, joissa itsejulkaisu on sensuurin vuoksi edelleen opposition tapa muodostaa yleistä mielipidettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Samizdat Encyclopedia Britannica. Viitattu 12.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Kirjallisuudentutkimus:samizdat *Tieteen termipankki*. Viitattu 22.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Samizdat** Wikimedia Commonsissa

* Kaava Esimerkki samizdatista: ohjeita siitä, miten tulee toimia, jos joutuu pidätetyksi tai kutsutuksi KGB:n kuulusteluihin. Jakov Vinkovetskin kirjoittaman tekstin on 1986 kääntänyt vironkielisestä versiosta Juhan Kristjan Talve. (Agricola-Suomen humanistiverkko portaalin julkaisusarja osa 8.)
* Samizdatin antologia 1950-luvulta Neuvostoliitosta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Samizdatin merkityksestä kapitalismissa, Livejounal-artikkeli 2006 [vanhentunut linkki] (Artikkeli arkistossa)