recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Force H** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston laivasto-osasto. Nimellä Force H ei sinänsä ole mitään tarkemmin määriteltyä merkitystä, vaan se noudattaa tapaa nimetä laivasto-osastot kirjaimella. Force H oli toisen maailmansodan aikana kolmen eri osaston nimenä.

Ensimmäinen Force H
-------------------

Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät *HMS Shropshire* ja *HMS Sussex* muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa.

Toinen Force H 28. kesäkuuta 1940 – 31. maaliskuuta 1942
--------------------------------------------------------

Amiraliteetti perusti 28. kesäkuuta 1940 muodollisesti Force H:n antamallaan käskyllä, jonka mukaan:

* Force H komentajanaan vara-amiraali Sir James Somerville koostuu seuraavista aluksista: *HMS Ark Royal*, *HMS Hood*, *HMS Resolution*, *HMS Valiant*, *HMS Arethusa* sekä
	+ 8. Hävittäjälaivue: *HMS Faulknor*, *HMS Forester* ja *HMS Foresight*, *HMS Foxhound*, *HMS Fearless*, *HMS Escapade*
* *HMS Nelson*, *HMS Enterprise*, *HMS Delhi*, *HMS Fame*, *HMS Fury*, *HMCS St. Laurent* ja *HMCS Skeena* liittyvät osastoon saapuessaan alueelle
* Force H:n kotisatamana toimii Gibraltar
* Lukuun ottamatta Amiraliteetin antamia tehtäviä osaston tehtävinä ovat:
	+ estää Italian laivaston poistuminen Välimereltä
	+ hyökätä Italian laivastoa ja rannikkokohteita vastaan

Amiraliteetti lisäsi myöhemmin osaston tehtäviin itäiselle Välimerelle toimitettavien täydennysten suojaaminen, valvoa Ranskan laivaston toimia, etsiä saksalaista risteilijää *Admiral Scheeriä* ja muita saksalaisaluksia Atlantilta, taistelu Espanjan laivastoa ja rannikkokohteita vastaan Espanjan liittyessä sotaan, Azoreiden valtaaminen olosuhteiden niin määrätessä, valvoa liikennettä Intian valtamerelle olosuhteiden niin pakottaessa.

Kolmas Force H 17. lokakuuta 1942 – 13. lokakuuta 1943
------------------------------------------------------

Force F:n vanhempi lippu-upseeri Syfret sai 17. lokakuuta 1942 käskyn siirtyä *HMS Nelsonilta* Rosythiin *HMS Duke of Yorkille*, joka oli määrätty Force H:n lippulaivaksi. Osasto, johon kuuluivat *HMS Duke of York*, *HMS Nelson*, *HMS Rodney*, *HMS Argonaut* ja seitsemän hävittäjää, purjehti 30. lokakuuta Scapa Flowsta Gibraltarille.

Force H sai tehtäväkseen suojata Algerian ja Oranin maihinnousuja mahdolliselta Italian laivaston hyökkäykseltä operaatio Torchin aikana.

Myöhemmin Force H (nyt Willisin komennossa) suojasi Sisilian ja Salernon maihinnousuja. Sillanpäiden tultua varmistettua ei enää ollut tarvetta pitää Välimerellä voimakasta laivasto-osastoa. Force H lakkautettiin 13. lokakuuta 1943.

Lähteet
-------

* Dannreuther, Raymond: *Somerville's Force H – The Royal Navy's Gibraltar-based Fleet, June 1940 to March 1942*. Surrey: Aurum, 2006. ISBN 1-84513-178-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dannreuther s. X
2. 1 2  Dannreuther s. 12–13
3. 1 2 3  Dannreuther s. 133–135
Arthur Foote
**Arthur William Foote** (5. maaliskuuta 1853 Salem, Massachusetts – 8. huhtikuuta 1937 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikkipedagogi.

Foote opiskeli harmoniaa Stephan Emeryn johdolla New England Conservatory of Musicissa vuosina 1867–70 ja osallistui John Knowles Painen pitämille kontrapunktin sekä fuugan kursseille Harvard Collegessa vuosina 1870–4. Hän sai taiteiden maisterin arvon. Footen muita opettajia olivat Benjamin Johnson Lang pianon- ja urkujensoitossa sekä Stephen Heller Ranskassa vuonna 1883.

Palattuaan kotimaahansa Foote opetti pianon- ja urkujensoittoa sekä sävellystä Bostonissa. Hän toimi myös urkurina ensin Bostonin Disciples-kirkossa (1876–8) ja sitten unitaarien First Churchissa (1878–1910). Hän esiintyi usein Kneisel-kvartetin kanssa vuosien 1890–1910 aikana esittäen myös useita omia teoksiaan. Hän oli American Guild of Organistsin perustajajäsen ja vuosina 1909–12 puheenjohtaja. Hän kuului New England Conservatory of Musicin henkilökuntaan ja tuli vuonna 1898 valituksi Kansallisen taide- ja kirjallisuusinstituutin jäseneksi.

Footen musiikki seuraa romanttisia perinteitä. Hän muodosti niin kutsutun Boston Six -ryhmän (myös *Second New England School*) yhdessä John Knowles Painen, Horatio Parkerin, George Chadwickin, Edward MacDowellin ja Amy Beachin kanssa. Hän tuli tunnetuksi etenkin lauluistaan, kuoroteoksistaan ja kamarimusiikistaan; suosiota saavuttaneiden teosten joukossa on vuonna 1907 e-mollissa sävelletty sarja jousille. Footen matka Bayreuthin musiikkijuhlille (1876) antoi innoituksen osaan hänen kuoroteoksistaan, kuten sävellyksiin *The Farewell of Hiawatha* ja *The Wreck of the Hesperus*. Bostonin sinfoniaorkesteri kantaesitti hänen orkesterituotantoaan. Foote julkaisi pedagogiset kirjat *Modern Harmony in Its Theory and Practice* (W. R. Spaldingin kanssa, 1905), *Some Practical Things in Piano Playing* (1909) ja *Modulation and Related Harmonic Questions* (1919). Hänen omaelämäkertansa painoi yksityisesti hänen tyttärensä Katharine Foote Raffy Massachusettsin Norwoodissa vuonna 1946.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bach Cantatas: Arthur Foote
2. 1 2  New England Conservatory: Arthur Foote

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Arthur Foote: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2
	+ 3
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Johannes Yli-Kokko** (s. 24. elokuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta. Pelipaikaltaan Yli-Kokko on hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Yli-Kokko on espoolaisen Kasiysin kasvatti, ja siirtyi FC Espoon kautta HJK:n organisaatioon 14-vuotiaana vuonna 2015. Ensimmäiset esiintymisensä miesten tasolla Yli-Kokko teki HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n riveissä Kakkosessa kaudella 2019, kun hän teki 18 ottelussa yhteensä neljä maalia. Kaksi seuraavaa kautta 2020 ja 2021 menivät Yli-Kokolta pitkälti loukkaantumisten kanssa kamppaillessa ja hän kirjautti tililleen Klubi 04:n sarjanousuun päättyneellä kaudella 2020 vain kaksi ottelua ja kaudella 2021 Ykkösessä yhdeksän ottelua. 

Tammikuussa 2022 Yli-Kokko teki HJK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen ja hänet nostettiin samalla HJK:n liigajoukkueen vahvuuteen. Yli-Kokko sai vastuuta heti Liigacupissa, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa HJK:n ykkösjoukkueen paidassa FC Interiä vastaan. Veikkausliigassa hän debytoi toisella kierroksella SJK:ta vastaan, ja ensimmäistä Yli-Kokko oli avauskokoonpanossa heti seuraavalla kierroksella VPS:aa vastaan. Ensimmäisen maalinsa HJK:n paidassa Yli-Kokko laukoi heinäkuussa VPS:n verkkoon HJK:n 3–1 -kotivoitossa. Yli-Kokko pelasi debyyttikaudellaan yhteensä 17 liigaottelua. Eurooppa-liigassa Yli-Kokko sai tililleen yhden ottelun hänen tultua vaihdosta kentälle lohkovaiheen päätöskierroksella Real Betisiä vastaan.

Helmikuussa 2023 Yli-Kokko siirtyi heinäkuuhun 2023 ulottuvalla lainasopimuksella Irlannin valioliigaan Dundalkin riveihin. Hän onnistui maalinteossa heti debyytissään Bohemiansia vastaan. Yli-Kokon lainasopimusta jatkettiin heinäkuussa 2023 kattamaan myös loppukauden.

Lähteet
-------

1. ↑   Yli-Kokon seuratilastot Soccerway-sivustolla
2. 1 2  Johannes Yli-Kokko *HJK Helsinki*. Viitattu 17.11.2022.
3. ↑  Johannes Yli-Kokko - Stats 2019 *www.transfermarkt.com*. Viitattu 17.11.2022. (englanniksi)
4. ↑  Jupe: Johannes Yli-Kokko HJK Klubi 04:stä liigajoukkueeseen *HJK Helsinki*.  25.1.2022. Viitattu 17.11.2022.
5. ↑  Johannes Yli-Kokko - Stats 2022 *www.transfermarkt.com*. Viitattu 17.11.2022. (englanniksi)
6. ↑  Pekka Mäntylä: Johannes Yli-Kokko lainalle Dundalkiin Irlantiin *HJK Helsinki*.  20.2.2023. Viitattu 21.2.2023.
7. ↑  James Rogers: Bohemians retain top spot with win over Dundalk *Irish Examiner*.  24.2.2023. Viitattu 25.2.2023. (englanniksi)
8. ↑  Pekka Mäntylä: Johannes Yli-Kokko jatkaa Dundalkissa kauden loppuun *HJK Helsinki*.  31.7.2023. Viitattu 29.9.2023.
Filosofia ja vapaat taidot. Kuva Herrad Landsbergilaisen teoksen *Hortus deliciarum* käsikirjoituksesta vuodelta 1180.
**Vapaat taidot** tai **vapaat taiteet** (lat. *artes liberales*) käsittävät antiikin aikana ja sittemmin yleensä koulutuksen historiassa ja erityisesti keskiaikaisissa yliopistoissa opetetut tärkeimmät oppiaineet. Yleensä puhuttiin seitsemästä vapaasta taidosta. Ne jaettiin kahteen ryhmään, *trivium* ja *quadrivium*. *Triviumiin* kuuluivat kielioppi, retoriikka ja dialektiikka (tai logiikka). *Quadrivium* koostui aritmetiikan, geometrian, tähtitieteen ja musiikin teorian opinnoista. Nämä taidot muodostivat keskiaikaisen yliopiston opintojen rungon.

Yleisemmin vapaat taidot merkitsevät yleissivistyksen ydintä, niitä oppiaineita, jotka on tarkoitettu tarjoamaan paremminkin yleistiedollisia ja älyllisiä kuin ammatillisia kykyjä. Yhteiskunnan kehityksen myötä vapaisiin taitoihin kuuluvien oppiaineiden joukko on muuttunut.

Nimitys *vapaa* tarkoitti alun perin vapaille miehille sopivaa, toisin sanoen antiikin ajan tasavaltaisen yhteiskunnan eliitille hyväksi katsottua, yleistä koulutusta. Eliitin ei tarvinnut tehdä varsinaista työtä, minkä takia esimerkiksi arkkitehtuuri ja lääketiede joutuivat pois sen piiristä, sillä ne edellyttivät enemmän ammatillista, suorastaan käsityöläismäistä työskentelyä. Tämän vuoksi vapaiden taiteiden opinnot sisälsivät läpi keskiajan lähinnä antiikin klassikkoja, ja niissä kartettiin johonkin tiettyyn ammattiin valmistavia opintoja. Myöhemmin vapaisiin taiteisiin alettiin lukea humanistisia aineita yleisemminkin.

Nykyään *vapaa* ymmärretään tässä yhteydessä monesti valistusajalla syntyneessä merkityksessä. Tällöin näiden taitojen ajateltiin vapauttavan mielen poistamalla ennakkoluulot ja epäoikeutetut oletukset. Yhdysvaltalaisissa yliopistoissa vastaava nimitys *liberal arts* tarkoittaa humanistisia ja yleissivistäviä tieteenaloja.

Dante yhdisti teoksissaan *Jumalainen näytelmä* ja *Il Convivio* seitsemän vapaata taitoa seitsemään tunnettuun astrologiseen planeettaan.

Katso myös
----------

* Paideia

Lähteet
-------

1. ↑  Murtomäki, Veijo: Siba.fi Musiikinteoria ennen ars antiquaa (Vanhentunut linkki) *Gregoriaaninen eli franko-roomalainen kirkkolaulu*.  Arkistoitu. Viitattu 8.1.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vapaat taidot** Wikimedia Commonsissa
Arsenaalin portti "Porta Magna" Venetsiassa.
Canaletto, *Arsenalen portti*, 1732.
**Arsenale** (ital. *Arsenale di Venezia*) on telakka ja asepajojen keskittymä Venetsiassa. Valtion omistama Arsenale oli Venetsian tasavallan merimahdin perusta keskiajan lopulla. Arsenalessa oli jopa 16 000 työntekijää, ja se oli ensimmäisiä teollisia suuryrityksiä. Nykyään alueella järjestetään muun muassa Venetsian biennaalien näyttelyjä. Nimitys *arsenaali* tulee arabiasta ja tarkoittaa asevarastoa.

Arsenalea alettiin rakentaa noin vuonna 1104, ja se oli käytössä tasavallan loppuun saakka vuonna 1797, jolloin Napoleon valloitti Venetsian. Venetsian asema kaupan keskittymänä ja merivaltana kuitenkin alkoi murentua jo löytöretkien jälkeen 1500-luvulla, kun mausteiden tuonti Afrikan ympäri Intian valtamereltä alkoi ja Venetsia menetti tämän kaupan hallinnan.

Lähteet
-------

1. ↑  1984: *Taskutietojätti*, s. 112. Jyväskylä: Gummerus, 1984. ISBN 951-20-2276-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arsenale**.
* Arsenale di Venezia - Official webpage by the Municipality of Venice (englanniksi)
* Arsenalin historia, arsenalofvenice.weebly.com (englanniksi)
* Suomenkielinen matkailusivusto Arsenalesta
**Siiri Yrjölä** (s. 8. syyskuuta 2004 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Helsingin IFK:ta. Hän siirtyy kaudeksi 2024–2025 Yhdysvaltoihin St. Cloud State Universityyn.

Yrjölä pelasi kaudella 2019–2020 Mestiksessä KJT Haukkojen joukkueessa. Vuonna 2020 hän siirtyi liigassa pelaavaan HIFK:hon. Hän on pelannut liigassa neljän kauden aikana runkosarjassa 114 ottelua, joissa hän on tehnyt 27 maalia ja antanut 73 maalisyöttöä, sekä pudotuspeleissä 39 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut 23 syöttöpistettä. Hän voitti liigamestaruuden kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 sekä saavutti hopeaa kaudella 2021–2022 ja pronssia kaudella 2020–2021. Hänet palkittiin liigan parhaana puolustajana kaudella 2022–2023, ja hänet valittiin ykköstähdistökentälliseen kausilla 2022–2023 ja 2023–2024.

Yrjölä saavutti vuonna 2022 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen MM-kilpailuihin 2024.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Siiri Yrjölä *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Kennedy, Ian:  *The Hockey News*.  27.4.2023. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Ahosola, Vilma: Tässäkö on Naisleijonien tuleva kärkipakki? Kiekkoperheen kuopus Siiri Yrjölä, 18, takoo hurjia tehoja ja hamuaa Yhdysvaltoihin  16.12.2022. Yle. Viitattu 2.4.2024.
4. ↑   Sippola, Joel & Holma, Joel: Tässä on Naisleijonien joukkue kevään MM-kisoihin – tähtipelaaja Susanna Tapani mukana  12.3.2024. Yle. Viitattu 2.4.2024.
**Case Oh** (s. 9. toukokuuta 1998 Dallas County, Arkansas) on amerikkalainen Twitch-streamaaja. Hänet tunnetaan parhaiten isosta koostaan ja fanien tekemistä vitseistä, jotka eivät aina ole asiallisimmasta päästä.

Casella on Twitchissä 2,9 milj. YouTubessa 1,8 milj. ja TikTokissa 4,1 milj. seuraajaa.

Case asuu nykyisin yksin kissansa kanssa asuntovaunussa Arkansasissa.

Nuoruus
-------

Case syntyi pieneen kylään Arkansasissa, Yhdysvalloissa 9. toukokuuta 1998. Hän kasvoi kristityssä perheessä kahden veljensä kanssa. Casen perhe oli köyhä.

Nuorena hän oli kiinnostunut koripallosta, videopeleistä ja ruoasta. 14-vuotiaana Case käytti vapaa-aikaansa NBA 2Kn ja Call of Dutyn pelaamiseen.

Julkisuuteen nousu
------------------

Ennen kun Case tuli suosituksi, hän toimi isänsä apumiehenä ruohonleikkuussa. Lisäksi hän auttoi veljeään kuvaamaan videoita hänen YouTube-kanavalleen. Kanavalle julkaistiin pääasiassa ampuma-aseiden esittelyvideoita.

Case ei pitänyt kokopäiväisen työkuvan ajatuksesta ja liittyi sen sijaan armeijaan.

Case lähti armeijasta ja alkoi tekemään live-lähetyksiä täysipäiväisesti ohitettuaan 5000 seuraajan virstanpylvään.

Ura
---

Case loi Youtube-kanavansa jo vuonna 2011, mutta latasi ensimmäisen videonsa vasta syyskuussa 2022. Kyseessä oli NBA 2K-video.

Jonkin ajan kuluttua Case alkoi pelaamaan muitakin pelejä, pääasiassa kauhupelejä. Case julkaisi live-lähetysten kohokohdat YouTubeen ja TikTokkiin.

Casen fanikunta kasvaa koko ajan huimaa vauhtia.

Palkinnot
---------

Case sai monia ehdokkuuksia ja voitti "Best variety streamer" -palkinnon Streamer Awards-gaalassa 2024

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Olivia Richman: The Streamer Awards 2024 All Results Revealed *Esports Illustrated*.  19.2.2024. Viitattu 24.2.2024. (englanniksi)
**Metsäkalteva** (alun perin **Yli-Jurva**) on Hyvinkään kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Hyvinkään keskustan eteläpuolella valtatie 25:n varrella ja Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella. Se kuuluu Hyvinkään uusimpiin kaupunginosiin. Metsäkaltevan rakentaminen alkoi 2010-luvun alussa, jolloin Metsäkaltevaan valmistui 30 omakotitalon asuinalue Kravunharju Hyvinkään vuoden 2013 asuntomessuja varten. Metsäkaltevan asukasluvun odotetaan nousevan 6 000 asukkaaseen 2030-luvulle mennessä. Vuonna 2019 asukkaita oli noin 800. Asukkaista monet ovat kuuluvat erillistaloissa asuviin lapsiperheisiin.

Metsäkaltevan palveluihin kuuluvat päiväkoti, alakoulu, lähikauppa, pikaruokaravintola, toimintapuisto ja seurakuntakeskus.

Hyvinkään rautatieaseman ja Metsäkaltevan välillä liikennöi Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinja 7.

Metsäkaltevassa on hyvinkin paljon taloja.

Lähteet
-------

1. ↑  Metsäkalteva Hyvinkaakuvat.fi. Viitattu 18.5.2021.
2. ↑  Metsäkalteva  14.5.2021. Hyvinkään kaupunki. Viitattu 18.5.2021.
3. ↑  Asemakaavan selostus (ehdotus)  27.5.2020. Hyvinkään kaupunki. Viitattu 18.5.2021.
4. ↑  Hyvinkään paikallisliikenteen reitit ja aikataulut  2021. Hyvinkään Liikenne. Viitattu 18.5.2021.
**Fredrik (Freka) Gabriel Ålander** (16. heinäkuuta 1883 Helsinki – 11. huhtikuuta 1937) oli suomalainen kuvittaja, mainospiirtäjä ja taidemaalari.

Ålanderin isä oli vaatturimestari Frederik Ålander. Perhe muutti 1880-luvulla Helsingin kantakaupungista Oulunkylään. Ålanderien Veräjämäki 11:ssä sijainnut kotitalo tuhoutui tulipalossa lokakuussa 1908. Frederik Ålander rakensi vuonna 1910 paikalle uuden talon, jossa hän asui tyttärensä kanssa, sekä vuonna 1908 Jokiniementie 18:aan toisen talon, jonne hänen poikansa Freka Ålander asettui asumaan. Virolainen kirjailija Friedebert Tuglas asui Freka Ålanderin luona maanpakolaisvuosinaan piileskellessään Ohranaa.

Ålander opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1902–1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1902, 1903, 1904 ja 1905. Hän teki kuvituksia muun muassa *Suomen Kuvalehteen*, *Tuulispää*-pilalehteen ja *Nuori Suomi* -joulualbumiin sekä koulujen opetustauluja ja noin kaksisataa kirjankantta eri kustantamoille. Ålander teki kansikuvat muun muassa moniin Eino Leinon teoksiin ja Arvid Lydeckenin Arvily-nimimerkillä kirjoittamiin satukirjoihin. Vuodesta 1927 Ålander työskenteli mainoskuvittajana yhdysvaltalaisen Erwin, Wasey & Co. -mainostoimiston Suomen-konttorin (sittemmin Erva-Latvala) taideosastolla. Hän suunnitteli muun muassa Alkon silloisen logon.

Ålanderin poikia olivat graafinen suunnittelija Olavi Ålander (s. 1911) ja professori Kyösti Ålander.

Kuvitustöitä
------------

* Arvid Lydecken : *Metsän satuja* ; kuvat piirsi F. G. Ålander. Otava 1911
* Arvid Lydecken : *Tähtimaailmassa seikkailuja* ; kuvat piirsi F. G. Ålander. Otava 1912
* Alfred Saukkonen : *Tarutarha : satuja ja tarinoita* ; kuvittanut F. G. Ålander. Valistus, Helsinki 1924
* Arvid Lydecken : *Valkoinen sulka : intiaanikertomus* ; kuvat piirtänyt F. G. Ålander. Poikien seikkailukirjasto n:o 50. Otava 1934
* Arvid Lydecken : *Arvilyn tarinoita 1*, sisälsi *Ihmesaappaat ; Tähtien tarhoissa* ; kuv. F. G. Ålander. *Meren pohjalla* ; kuv. Rudolf Koivu. Otava 1944

Palkinnot
---------

* III palkinto dukaattikilpailussa 1904

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Freka Ålander
2. ↑  Oulunkylän historiaa : Veräjämäki 11:n historiaa
3. 1 2  Oulunkylän historiaa : Ålanderit ja Lari - osa Ogelin historiaa
4. ↑  Ville Hänninen: *Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia*, s. 19–. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Johannes "Juho" Jaakonaho** (1. syyskuuta 1882 Haapajärvi – 21. tammikuuta 1964 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, suksiseppä ja maantiepyöräilijä. 

Pyöräilijänä Jaakonaho edusti Kälviän Tarmoa, Sievin Lylyä, Oulun Pyrintöä ja Kokkolan Veikkoja, sillä hänen kotipaikkakunnallaan Haapajärvellä ei ollut pyöräilyseuraa. Jaakonaho voitti pitkän kilpapyöräilyuransa aikana yhteensä 22 maantiepyöräilyn eri matkojen Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen viiden kilometrin matkalla vuonna 1910 ja viimeisen 30 kilometrin matkalla 49-vuotiaana vuonna 1931. Jaakonaho piti uransa aikana hallussaan Suomen ennätyksiä ainakin yhden, kymmenen, viidentoista, kahdenkymmenen, kahdenkymmenenviiden ja kolmenkymmenen kilometrin matkoilla. Jaakonaho kilpaili Suomen edustajana myös viidensissä kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisen matkansa rengasrikkoon.

Jaakonaho voitti pyöräilyn SM-kisoissa 1910 kaikki kolme matkaa. Hänen voittoaikansa 1 kilometrillä oli 1.25,2, 10 kilometrillä 15.56,4 ja 30 kilometrillä 1.00.19,8. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, tällä kertaa neljä kappaletta. Voittoajat olivat 1 kilometrillä 1.30,3, 10 kilometrillä 16.50,7, 30 kilometrillä 51.06,0 ja 60 kilometrillä 1.49.08,0. Vuonna 1913 hän voitti kaksi SM-kultaa, 1 kilometrin ajalla 1.29,6 ja 10 kilometrin ajalla 15.53,0. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, 1 kilometrin ajalla 1.22,0, 10 kilometriä 15.23,0, 30 kilometriä 50.21,7 ja 60 kilometriä loppuajalla 1.46.07,8. SM-kisoissa vuonna 1915 Jaakonaho voitti 1 kilometrin kilpailun ajalla 1.26,8 ja 60 kilometriä ajalla 1.47.23,0. Vielä vuonna 1922 hän voitti kaksi henkilökohtaista Suomen-mestaruutta. Jaakonaho oli nopein 1 kilometrillä ajalla 1.26,1 ja 10 kilometrillä ajalla 16.20,2.

Pasi Jaakonahon suunnittelema Juho Jaakonahon muistomerkki, jonka jalustassa on taiteilija Bo Aurénin suunnittelema reliefi, paljastettiin Haapajärvellä Jaakonahon 100-vuotismuiston kunniaksi 1982.

Lähteet
-------

* Juho Jaakonaho KirjastoVirmassa (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 315. Otava, 1970.
2. ↑  *Suomen muistomerkit, Osa IV, Pohjanmaa*, s. 7. Väriteos Henna Oy, 1996. ISBN 951-97134-3-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Juho Jaakonahon olympiaurheilijatilastot (Arkistoitu – Internet Archive)
* Heikki Klemola: / Jaakonaho, Juho (1882–1964) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  25.8.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Leikkiä Luojan laitumilla** (*At Play in the Fields of the Lord*) on Héctor Babencon ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1991. Amazonin viidakon lähetyssaarnaajista kertovan elokuvan päärooleissa näyttelevät Tom Berenger, John Lithgow, Daryl Hannah, Aidan Quinn, Kathy Bates ja Tom Waits. Quinnin ja Batesin esittämän avioparin pientä poikaa esittää suomalainen Niilo Kivirinta. Elokuva perustuu Peter Matthiessenin romaaniin vuodelta 1965, josta käsikirjoituksen sovitti ohjaajan kanssa Jean-Claude Carrière.

Juoni
-----

Kaksi rähjäistä amerikkalaista miestä (Waits ja Berenger) tekevät lentokoneellaan pakkolaskun pieneen viidakkokylään, josta he löytävät maanmiehiään, lähetyssaarnaajaperheen (Lithgow ja Hannah). He alkavat liehakoida kaunista vaimoa. Pian lähistölle tulee toinenkin amerikkalainen perhe lähetystyöhön (Quinn, Bates ja Kivirinta), selvästi toista ryhmää huonommin valmistautuneena. Amerikkalaisia vaivaavat taudit ja paikalliset alkuasukkaat, jotka eivät tiedä miten suhtautua taivaalta laskeutuviin muukalaisiin, jotka eivät pohjimmiltaan tunnu kunnioittavan heidän elämäntapaansa.

Vastaanotto
-----------

Elokuva sai eri puolilla maailmaa monenlaisia, enimmäkseen nihkeän myönteisiä arvosteluja. Suurella budjetilla tehty elokuva ei tuonut tarpeeksi lipputuloja ja jäi palkinnoitta. Babenco sai odottaa seitsemän vuotta ennen seuraavaa mahdollisuutta pitkän elokuvan ohjaamiseen.

*Chicago Sun-Timesin* Roger Ebert näkee elokuvan ennen kaikkea moraliteettina jokaisen oikeudesta uskoa omalla tavallaan. Hän kuitenkin sanoo, että ajatuksia ei tuputeta vaan ne tulevat ilmi epäsuorasti muun muassa kuvauksessa. *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen säälii hyviä näyttelijöitä, jotka ovat joutuneet työskentelemään kankean ja hahmottoman käsikirjoituksen ja heiveröisen ohjauksen kanssa. Vain Quinnin ja Kivirinnan hahmot on hänestä näytelty ja ohjattu kiinnostavasti. Brasilialaisohjaaja suhtautuu Yläsen mielestä sademetsiin ja niiden alkuperäisasukkaisiin elokuvassa kunnioittavasti, mutta käsikirjoitus pitää muut kuin valkoiset henkilöhahmot sivussa. Hänestä monia täysosumia tehnyt tuottaja Saul Zaentz (mm. *Yksi lensi yli käenpesän*, *Olemisen sietämätön keveys* ja *Amadeus*) on tällä kertaa pahasti epäonnistunut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylänen, Helena: Kuusi henkilöä etsii ohjaajaa. (Elokuvan arvostelu.) *Helsingin Sanomat*, 18.4.1992, s. 79. Näköislehden aukeama (vain tilaajille). Viitattu 29.10.2017.
2. ↑  Jutila, Niko: Ohjaaja Hector Babenco on kuollut *Elokuvauutiset*.  15.7.2016. Viitattu 29.10.2017.
3. ↑  Ebert, Roger: At Play in the Fields of the Lord *RogerEbert.com*.  6.12.1991. Viitattu 29.10.2017. (englanniksi)
**Ulla-Maija Paavilainen** (s. 3. heinäkuuta 1955 Honkilahti Eura) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Ulla-Maija Paavilainen syntyi maanviljelijä Veijo Matti Paavilaisen ja Kerttu Maria Sallisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on toimitusjohtaja Philip Bert Laszlo. Ylioppilaaksi Paavilainen tuli 1974 ja suoritti toimittajan tutkinnon Tampereen yliopistossa 1977. Hän on ollut toimittajana eri lehdissä, mm. Uusi Suomi, Seura ja Iltalehti, ennen 18-vuotista uraansa Me Naiset -lehden päätoimittajana. Vuosina 2002–2012 hän on oli Sport-lehden päätoimittaja. Hän on kirjoittanut kolumneja Taloussanomiin. Nykyisin hän toimii vapaana journalistina, kirjoittaa artikkeleita useisiin aikakauslehtiin ja kolumneja mm. Apu-lehteen.

Paavilainen on toiminut luottamustehtävissä, kuten Superpesis Oy:n varapuheenjohtajana ja Suomen Taitoluisteluliiton puheenjohtajana. Vuonna 2008 hänet palkittiin Piikkarit-kunniamaininnalla liikunnan tasa-arvotyöstä. Hän on Liikunnaiset-verkoston puheenjohtaja.

Teokset
-------

Paavilaisen esikoisteos oli nuorena kirjoitettu Kontakti-kirja *Valekierre*, mutta varsinaisesti esikoinen on hänen teoksensa *Sinulle luotu*.

* *Valekierre*, Kauppaitten kustannus, 1970 (Kontakti-kirja)
* *Sinulle luotu*, Otava, 2007
* *Sokerisiskot*, Otava, 2008
* *Äkkilähtö*, Otava, 2009
* *Kylmä kamari*, Otava, 2010
* *Kummitäti*, Otava, 2011
* *Superihmisiä? Johtajan voimavarat*, WSOY 2010
* *Hanki elämä! Jokanaisen voimakirja*, WSOY 2011
* *Vanhapoika : romaani*. Helsinki: Otava, 2012. ISBN 978-951-1-26506-1.
* *Liikkeelle! : Kunnossa kaiken ikää -ohjelman tarina 25 vuotta*. Jyväskylä: LIKES-tutkimuskeskus, 2019. ISBN 978-951-790-488-9.
* *Hyvä tyttö*. Helsinki: Otava, 2019. ISBN 978-951-1-32610-6.
* *Suurin niistä on rakkaus : Kirsti Paakkasen tarina*. Helsinki: Otava, 2020. ISBN 978-951-1-35022-4.
* *Kuin muuttolinnut*. Helsinki: Otava, 2021. ISBN 978-951-1-39379-5.
* *Rohkeudella Elina Gustafsson*. Helsinki: Otava, 2021. ISBN 978-951-1-40077-6.
* *Jukka Rintala : elämänviiva*. Helsinki: Otava, 2022. ISBN 978-951-1-40562-7.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 718. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
**Jasmiina Juntunen** (s. 5. tammikuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija.

Juntunen edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Kempeleen Kiriä, Siilinjärven Pesistä ja Vaasan Mailattaria. Juntusen kasvattajaseura on Simon Kiri. Hän pelaa ulkokentällä kakkoskopparina. Juntunen on pelannut 82 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt neljä kunnaria ja 16 tavallista juoksua, tuonut 38 juoksua ja kerännyt 217 kärkilyöntipistettä. Juntunen on pelannut kolme Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt kuusi kärkilyöntipistettä. Juntunen on pelannut kahdeksan alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 42 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   Jasmiina Juntunen - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 13.4.2024.
2. ↑   Jasmiina Juntunen ja Annika Utriainen Haminan Palloilijoihin - Haminan Palloilijat *haminanpalloilijat.net*. Viitattu 13.4.2024.
3. ↑   6.6.2023 18:00 Kempeleen Kiri - Mailattaret, Vaasa, Naisten Superpesis - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 13.4.2024.
**Intercontinental GT Challenge** on SRO Groupin kilpa-autosarja, jonka ensimmäinen kausi oli vuonna 2016. Sarja koostuu kestävyysajoista gran turismo -autoilla, jotka ovat FIA GT3 -säädöksien mukaisia.

Sarjassa valmistajat voivat osoittaa ja tukea paikallisia talleja valituissa tapahtumissa saadakseen pisteitä. Ensimmäisellä kaudella 2016 mukana oli neljä valmistajaa, jotka olivat Audi, Bentley, McLaren ja Mercedes. Sarja on kasvanut yhdeksään valmistajaan ja mukaan ovat tulleet Aston Martin, BMW, Ferrari, Honda, Lamborghini ja Porsche. Asiakastallien käyttämisellä autoja ei tarvitse rahdata ympäri maailmaa, jolloin kustannukset laskevat.

Kilpailut voivat olla yksittäisiä tapahtumia, kuten Suzukan 10 tunnin ajo, (jonka järjestää Super GT -sarjaa järjestävä GT Association) ja Bathurstin 12 tunnin ajo (tapahtumaa järjestää Supercars Events), tai kilpailu voi olla osa toista mestaruussarjaa (esimerkiksi Span 24 tunnin ajo, Indianapolisin 8 tunnin ajo ja Kyalamin 9 tunnin ajo), mutta kaikissa kilpaillaan samojen teknisten sääntöjen mukaisilla autoilla. Ensimmäisellä kaudella mukana olivat Bathurstin 12 tunnin ajo, Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo, Span 24 tunnin ajo ja Sepangin 12 tunnin ajo. Sarjassa on käytössä Balance of Performance (BoP) -säännöt, joita hallinnoi SRO.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Concept SRO motorsports. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  The 2017 Intercontinental GT Challenge opener has its date *gt-world-challenge-europe.com*.  16.3.2016. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Intercontinental GT Challenge  2016. Intercontinental GT Challenge. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Vanthoor seals Intercontinental GT Challenge *bathurst12hour.com.au*.  2016.  (englanniksi)
5. ↑  John Dagys: Monterey added to 2017 Intercontinental GT Challenge *sportscar365.com*.  29.7.2016.  (englanniksi)
6. 1 2 3  Andrew van Leeuwen: Bathurst to open Intercontinental GT Challenge *motorsport.com*.  25.11.2015.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Intercontinental GT Challenge
**Tapio Eerola** (s. 1958) on Rapaperseapina, jos havaitsette kyseisen ihmisen vapaana luonnossa suomen laki antaa luvan ampua isolla aseella päähän. Eerola kasvattaa hovawartteja ja toimii kansainvälisen hovawartliiton IHF:n varapuheenjohtajana. Eerola on kirjoittanut kirjan, joka käsittelee kaikkia koirarotuja ja kirjan, joka käsittelee Suomen koirarotuja. Eerola sai ulkomuototuomarioikeudet vuonna 1993 ja toimii kaikkien koirarotujen tuomarina Finnish Dog Show:ssa. Eerola oli ehdolla eduskuntavaaleissa vuonna 2015 ja kuntavaaleissa vuonna 2021. Hän ei tullut valituksi kyseisissä vaaleissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuntavaalit - Kuntavaalitulokset reaaliajassa *mtvuutiset.fi*. Viitattu 10.1.2024.
2. 1 2 3  Eerola Tapio | Koiramessut *www.koiramessut.fi*. Viitattu 10.1.2024.
3. ↑  Ulkomuototuomarit ry *www.ulkomuototuomarit.fi*. Viitattu 10.1.2024.
4. ↑  Yle - Tulospalvelu - Ehdokassivu - Kuntavaalit 2021 - Yle.fi *vaalit.yle.fi*. Viitattu 10.1.2024.
5. ↑  Kennelliiton lehti haastattelee päätoimittajaansa, joka ehdolla vaaleissa - "Ei yksipuolista" *mtvuutiset.fi*.  16.4.2015. Viitattu 10.1.2024.
**Joel Koch** (s. 12. heinäkuuta 1998) on suomalainen tubettaja, joka tunnetaan sosiaalisessa mediassa paremmin nimellä **JKokki**. Hän kuvaa pääasiassa Minecraftista YouTube-kanavalleen videoita, jotka on suunnattu lapsille sekä nuorille. Kanavalla on yli 100 000 tilaajaa ja hänen videoitaan on katsottu tähän mennessä yli 39 miljoonaa kertaa.

Ura
---

Koch aloitti videoiden tekemisen alkuvuonna 2013. Ensimmäiset vuodet eivät vielä nostaneet häntä suosioon, mutta vuonna 2015 hänen kanavansa lähti nousuun keräten lähes 15 000 uutta tilaajaa kesän aikana. Nykyään hän on yksi suosituimmista suomenkielisistä pelitubettajista.

YouTube-uransa ohella Koch työskentelee täysipäiväisenä ohjelmoijana. Hän valmistui datanomiksi vuonna 2017. Joel Koch lopetti YouTube:n vuonna 2022

Lähteet
-------

1. ↑  JKokki · PeliFrendit *YouTube*. Viitattu 15.5.2019.
2. ↑  pelifrendit YouTube Stats, Channel Statistics - Socialblade.com *web.archive.org*.  3.12.2015. Viitattu 15.5.2019.
3. ↑  Vlogit.fi – Pelikanavat *Vlogit.fi*. Viitattu 15.5.2019.
4. ↑  18-vuotias tamperelainen Youtube-tähti JKokki sai vakituisen työpaikan heti valmistuttuaan: "Nyt täytyy elää hetkessä" *www.aamulehti.fi*. Viitattu 15.5.2019.
**Paavo Kainulainen** (6. huhtikuuta 1924 Sonkajärvi – 11. lokakuuta 1982 Trelleborg, Ruotsi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Pura* ja *Uutelan Ville*.

Kainulaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Kainulainen ja emäntä Hanna Huttunen. Hän kävi Seppälän maanmieskoulun.

Kainulaisen seikkalukirja *Orinoco* kertoi hänen vuonna 1949 tekemästään seitsemän kuukautta kestäneestä kalastusmatkasta Venezuelan Orinoco-joelle.

Teoksia
-------

* *Orinoco* : romaani. Finn-Kirja, Tukholma 1978

Lähteet
-------

1. 1 2  Kainulainen, Paavo. *Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia*.  11.2.2011.  Arkistoitu 6.11.2015.
2. ↑  Anneli Tikkanen-Rózsa : Ruotsinsuomalaisten kirjoittama omaelämäkerrallinen kirjallisuus luku 3.5. Koettu seikkailu aiheena (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Casey DeSmith** (s. 13. elokuuta 1991 Rochester, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vancouver Canucksissa.

Ura
---

DeSmith pelasi New Hampshiren yliopiston joukkueessa vuosina 2011-2015. Kaudeksi 2015–2016 hän teki sopimuksen ECHL-joukkue Wheeling Nailersin kanssa. 13 Nailersissa pelatun ottelun jälkeen DeSmith siirtyi try out -sopimuksella AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin joukkueeseen. Loppukauden aikana hän pelasi AHL:ssä kuusi runkosarja- sekä yhdeksän pudotuspeliottelua ja ansaitsi sopimuksen jatkon Penguinsiin.

Kausi 2016–2017 oli DeSmithin ensimmäinen kokonainen ammattilaistasolla. Hänet valittiin yhdessä Tristan Jarryn kanssa AHL:n parhaaksi maalivahtipariksi. Kauden päätteeksi DeSmith teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Penguinsin NHL-yhteistyöseura Pittsburgh Penguinsin kanssa.

Kaudella 2017–2018 DeSmith teki NHL-debyyttinsä pelaten Penguinsissa 14 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,1. Tammikuussa 2019 hän solmi kolmen vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Heinäkuussa 2022 DeSmith teki Penguinsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Elokuussa 2023 DeSmith siirtyi vaihtokaupassa Montreal Canadiensiin yhdessä Jeff Petryn ja Nathan Légarén kanssa. Montreal sai myös Pittsburghin vuoden 2025 2. kierroksen varausvuoron. Pittsburghiin lähti vaihdossa Rem Pitlick. Vaihtokaupassa oli osana myös San Jose Sharks, joka sai Montrealilta Mike Hoffmanin ja Pittsburghilta Mikael Granlundin, Jan Ruttan ja vuoden 2024 1. kierroksen varausvuoron. Syyskuussa 2023 Canadiens kauppasi DeSmithin Vancouver Canucksiin vaihdossa Tanner Pearsoniin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.

Lähteet
-------

* Casey DeSmith *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Casey DeSmith *EliteProspects*. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  DeSmith Signs Pro Contract After NCAA Declines Waiver  26.7.2015. College Hockey news. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Harry Holmes memorial award *EliteProspects*. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  Penguins Re-Sign Tom Sestito and Frank Corrado; Sign Casey DeSmith *nhl.com*.  2.7.2017. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
5. ↑  Penguins Sign Goaltender Casey DeSmith to a Three-Year Contract Extension *nhl.com*.  11.1.2019. Viitattu 31.10.2020. (englanniksi)
6. ↑
7. ↑  Damp, Patrick: Penguins acquire Erik Karlsson from San Jose Sharks in three-team trade *CBS News*.  6.8.2023. Viitattu 6.8.2023.
8. ↑
Alueen sijainti Saksassa.
Schwarzwaldin alueen topografinen kartta
Höllentalbahn-rautatie vuonna 1900
**Schwarzwald** ("Mustametsä") on vuoristoalue Saksan lounaisosassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Alue on noin 6 000 neliökilometrin laajuinen, 160 kilometriä pitkä pohjois–eteläsuunnassa ja noin 15–40 kilometrin levyinen. Se saa alkunsa pohjoisessa Karlsruhen kaupungin itäpuolelta ja ulottuu etelässä lähes Sveitsin rajalle Reinjoen yläjuoksulle. Vuoristo on saanut nimensä laajoista havumetsistä. Tärkeimpiin kaupunkeihin kuuluvat Freiburg im Breisgau ja Offenburg.

Schwarzwaldin korkein huippu on Feldberg, joka nousee 1 493 metrin korkeudelle merenpinnasta. Muita merkittäviä huippuja ovat Herzogenhorn ja Blössling. Syvä Kinziglaakso jakaa vuoriston pohjois- ja eteläosiin, ja korkeimmat vuoret sijaitsevat eteläosassa. Tonava- ja Neckarjoet saavat alkunsa Schwarzwaldista. Sen länsipuolella virtaa Rein, jonka takana Ranskassa kohoavat Vogeesit muodostavat sille vastaparin. Reinin puoleiset länsirinteet ovat jyrkkiä, itärinteet loivempia.

Schwarzwaldin laaksojen ilmasto on leuto, ja sen alarinteillä kasvaa havupuiden sijaan tammi- ja pyökkimetsiä. Alueen perinteisiä elinkeinoja ovat metsätalous sekä kellojen ja soitinten valmistus, mutta nykyään siellä harjoitetaan myös elektroniikan ja hienomekaniikan tuotantoa. Se tunnetaan myös talviurheilu- ja kylpyläalueena. Merkittäviä kylpyläpaikkakuntia ovat Baden-Baden ja Wildbad.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Black Forest Encyclopædia Britannica. Viitattu 24.5.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Arttu Käyhkö: *Schwarzwald*, Kustantaja Myllymäki, 2019. ISBN 978-952-69085-1-9

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Schwarzwald** Wikimedia Commonsissa

* Schwarzwaldin matkailusivut (saksaksi)
**Flaggberget** on Siuntiossa Uudellamaalla sijaitseva kukkula. Kukkula on tunnettu sen päällä sijaitsevista neljästä pronssikautisesta hautaröykkiöstä eli hiidenkiukaasta. Lisäksi siuntiolaiset ovat ennen polttaneet Flaggbergetin huipulla helluntai- ja juhannuskokkoja. Näihin rientoihin osallistui myös aikanaan Aleksis Kivi asuessaan Siuntiossa.

Flaggbergetin haudat on lain suojaama kiinteä muinaisjäännös.

Hautaröykkiöt
-------------

Flaggbergetin huipulla sijaitsee neljä pronssikautista hautaröykkiötä kahdessa eri rykelmässä. Eteläisin hautaröykkiö sijaitsee noin 60 metrin korkeudessa. Röykkiö on osin hajotettu, ja sen mitat ovat 11 x 9 x 0,5 metriä. Toinen hautaröykkiö sijaitsee ensimmäisestä röykkiöstä noin 30 metriä luoteeseen hieman matalamman äkkijyrkän kallion reunalla. Hautaröykkiötä on hajotettu pahoin. Vuoden 2002 inventoinnin mukaan sen mitat olivat 2 x 2,5 metriä, ja muodoltaan se oli epämääräinen.

Näistä haudoista noin 200 metriä koilliseen noin 75 metrin korkeudessa sijaitsee kaksi osittain tuhoutunutta hautaröykkiötä. Hautojen halkaisija on noin 6 metriä.

Flaggbergetillä kerrotaan myös olevan niin kutsuttu keijukaisten luola kivien peitossa. Luolasta on löydetty mahdollinen kivinen hioin, mutta sitä ei enää löytynyt inventoinnissa vuonna 1984.

Katso myös
----------

* Krejansberget
* Skällberget
* Borgberget
* Fjällbacka

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Flaggberget - Kulttuuriympäristön palveluikkuna *www.kyppi.fi*. Museovirasto. Viitattu 17.12.2022.
2. ↑  Kulttuuri- ja historiaretket *Porkkalan Parenteesi*. Viitattu 17.12.2022.
3. ↑  Fanjunkars - Aleksis Kivi Siuntiossa *www.fanjunkars.fi*.  Arkistoitu 9.4.2023. Viitattu 17.12.2022.
Johann Quirsfeld
**Johann Qvirsfeld** (Quirsfeld) (22. kesäkuuta 1642 Dresden, Saksa – 18. heinäkuuta 1686 Pirna, Saksa) oli saksalainen luterilainen kanttori, säveltäjä ja arkkidiakoni. Hän kirjoitti myös virsiä, musiikkia käsitteleviä kirjoja ja hartauskirjoja.

Qvirsfeld opiskeli Wittenbergin yliopistossa filosofiaa. Hän toimi Saksissa, Pirnan kaupungin pääkirkon St. Marien-kirkon kanttorina vuodesta 1760 sekä opettajana kaupungin koulussa. Hänet nimitettiin diakoniksi ja myöhemmin arkkidiakoniksi.

Johann Qvirsfeld kirjoitti useita hartauskirjoja ja aikanaan merkittävän musiikkioppikirjan *Breviarium musicum* (Pirna 1675). Kirjasta otettiin vielä painos hänen kuolemansa jälkeen. Hän julkaisi myös koraalikirjan *Geistlicher Harfenklang auf zehn Saiten 1679,* jossa oli yli 1000 virttä*.*

Qvirsfeld julkaisi 1682 huomiota saaneen hartauskirjan *Himmlische Gartengesechellschaft*, joka ilmestyi myös suomeksi 1779 "Mag. Joh. Qvirsfeldin Taiwallinen yrttitarhan-seura, josa on 41 kansapuhetta Christuxen ja yhden uskowaisen sielun wälilljä". Siitä on aikanaan otettu parikymmentä painosta, viimeinen 1903. Kirjassa, joka oli Kristuksen ja sielun välinen keskustelu oli myös Qvirsfeldin tunnetuin virsi "Schauet, schauet doch ihr Synder wies mit eurem Christus steht".

Virsi tuli Ruotsissa vuoden 1695 virsikirjaan. Virren on suomeksi kääntänyt ensimmäisenä Abraham Frosterus 1765. Siitä ilmestyi useita suomennoksia ja valittiin vuoden 1886 virsikirjaan Julius Krohnin muodostamana alkusanoin: "Tulkaat kaikki, katsokaatte". Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 67, *Cantemus*-laulukirjassa laulu 88 ja *Hengellisessä laulukirjassa* laulu 102. 

Ruotsin kirkon virsikirjassa on virrestä hieman erilainen versio, virsi 142, jossa virren 5. säkeistö on Anna-Maija Raittilan 1998 ruotsinkielisen virren mukaan kääntämä säkeistö.

Lähteet
-------

1. 1 2  [
Johann Quirsfeld (Composer) Johann Quirsfeld (Composer)] *bach-cantatas.com*. Viitattu 1.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2  67 Tulkaa kaikki, katsokaatte *virsikirja.fi*. Viitattu 1.3.2022.
3. 1 2  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 367. Wessmans musikförlag AB Visby, 2014. ISBN 978-91-8771-034-6. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Jumalan Agnes** (*Agnes of God*) on Norman Jewisonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1985. Katoliseen nunnaluostariin sijoittuvan tarinan on käsikirjoittanut John Pielmeier oman näytelmänsä pohjalta.

Juoni
-----

Savukkeita ketjussa polttava kanadalainen oikeuspsykiatri Livingstone (Fonda) saa tehtäväkseen selvittää montrealilaisen luostarin nuoren nunnan (Tilly) tapausta, jossa tämä on synnyttänyt ja ilmeisesti murhannut lapsen osaamatta kertoa asiasta muuten kuin uskonnollis-hurmoksellisin selityksin. Selvityksen aikana Livingstone joutuu vastatuksin sekä kristillisen mystiikan, voimakastahtoisen luostarinjohtajan (Bancroft) että oman menneisyytensä kanssa.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomissa* Pertti Avola moitti elokuvaa paikallaan polkevaksi: "Uskonnolliset ja moraaliset kysymyksenasettelut saavat jatkuvasti tehdä tilaa Livingstonen salapoliisintyölle, eikä mihinkään paneuduta niin, että katsoja tuntisi saavan elokuvasta jotain irti." Myönteisinä seikkoina hän mainitsi Sven Nykvistin pohjoismaisen kuulaan kuvaustyylin ja Anne Bancroftin roolityön. *Video-oppaassa* Asko Alanen luonnehti elokuvaa näytelmällisen jäyhäksi tutkielmaksi maallisen ja hengellisen elämän kohtaamisista epätavallisissa olosuhteissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota "keskinkertainen".

Lähteet
-------

1. 1 2  Avola, Pertti: Salaperäinen skandaali luostarissa.  **Virhe: Lehtiviitemallineessa julkaisuparametri on pakollinen. [ Ohje ]**, 8.5.1987, s. 52. Näköislehti (maksullinen).
2. 1 2  "Jumalan Agnes", *Video-opas 95*, WSOY 1994.
Hiekkadyynejä Khawr al-Udaydin rannalla
**Khawr al-Udayd** tai **Khor al-Adaid** (arab. خور العديد‎) on Qatarin kaakkoiskulmassa oleva lahti, jonka yhdistää mereen kapea mutta syvä salmi. Lahden rantaviiva on hyvin mutkikas, ja se noin noin pohjois-eteläsuunnassa noin 15 kilometriä ja itä-länsisuunnassa noin 12 kilometriä pitkä.

Khawr al-Udaydin pohjoisosa on kansainvälisesti tärkeä lintualue, ja siellä pesii sääksiä ja räyskiä. Talvisin lahdella on muun muassa huomattavasti flamingoja sekä merkittäviä määriä muun muassa merimetsoja, arabianmerimetsoja, lokkeja ja tiiroja.

Khawr al-Udaydin vesiltä löydettiin vuoden 2005 tutkimuksissa 23 kalalajia. Sieltä on tavattu myös yhdeksää merikäärmelajia sekä liemikilpikonnaa ja karettikilpikonnaa. Khawr al-Udaydista ja sen lähivesiltä on tavattu intiankyttyrädelfiiniä, pullokuonodelfiiniä, rosopyöriäistä ja tropiikinvalasta. Dugongipopulaatio alueella on merkittävä huomattavien meriruohoniittyjen ansiosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Khor Al-Adaid natural reserve UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 30.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  Khor al-Udeid BirdLife International. Viitattu 30.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Fareed Krupp & Benno Boer & Barry A. Sloane: Khor Al-Adaid Nature Reserve Qatar’s globally unique Inland Sea.  *World Heritage Review*, 2014, nro 72. Paris, France:  UNESCO. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 30.3.2024.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khawr al-Udayd** Wikimedia Commonsissa
**Johannes "Juho" Gustafinpoika Valmari** (22. helmikuuta 1850 Kemin maaseurakunta – 20. elokuuta 1928 Kemin maaseurakunta) oli suomalainen maanviljelijä, uittopäällikkö ja säätyvaltiopäivien talonpoikaissäädyn edustaja.

Juho Valmarin vanhemmat olivat talollinen Gustaf Valmari ja Briita Sofia Valmari. Hän kuului Kemijokivarrella asuneeseen talonpoikaissukuun, joka viljeli tilaa Kemijoen länsirannalla ns. Valmarinniemellä, joka nykyään on kotiseutumuseona. Nuoruudessaan hän kävi Tornion alkeiskoulun 1861 ja oli sen jälkeen neljä vuotta merillä. Kotiseudullaan hän toimi aivan kotitalonsa tuntumassa olleessa Kemijokisuun uitossa johtajana vuodesta 1894, peräti 30 vuoden ajan. Höyrylaivapäällikkönä Valmari toimi 1899–1907.

Valmari oli mukana myös 1800-luvun yhteiskunnallisessa toiminnassa. Hän toimi Kemin maaseurakunnan kunnallislautakunnan esimiehenä kahteen otteeseen. Hänet valittiin myös kahteen otteeseen säätyvaltiopäivien talonpoikaissäädyn edustajaksi, vuonna 1904–1905 Tornion tuomiokunnasta ja 1905–1906 Kemin tuomiokunnasta. Niiden yhteydessä hän osallistui vuonna 1906 Lontoossa kansainväliseen parlamenttien väliseen kongressiin. Säätyvaltiopäivillä hän oli komiteassa, jonka tehtävänä oli tehdä ehdotus lääkärihoidon saamiseksi maaseudulle.

Juho Valmarilla ja hänen puolisollaan vuodesta 1880, tervolalaissyntyisellä Elsa Matildalla Vaarala, oli viisi lasta. Vanhin poika Otto Valmari toimi 1920- ja 1930-luvuilla Elannon johtajana Helsingissä. Nuorempi poika Johannes "Janne" Valmari toimi Helsingin yliopiston maanviljelyskemian professorina. Heidän nuorin tyttärensä Olga oli naimisissa virolaisen everstin ja vaihtoehtolääkärin Hans Kalmin kanssa. Juhon veljen Eetun pojanpoika on Tampereen teknillisen yliopiston professori Antti Valmari.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 488. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 25.8.1928, s. 2.
3. ↑  Lahdenperä Brauer Brandt family, 7.3.2013
4. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 299–300. Helsinki: Otava, 1926.
5. ↑  Johannes "Juho" Gustavinpoika Valmari, 6.10.2014