recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jaromír Nohavica
**Jaromír Nohavica** (s. 7.6.1953 Ostravassa) on tšekkiläinen laulaja ja lauluntekijä.

Nohavica kirjoitti uransa aluksi lauluja useille tšekkiläisille artisteille. Vuonna 1982 ystävät saivat hänet ylipuhutuksi ja Nohavica alkoi esittää laulujaan itse. Hänestä tuli nopeasti maan suosituimpia esiintyjiä. Nohavica soittaa kitaraa ja harmonikkaa ja esiintyy yleensä yksin, mutta toisinaan myös yhtyeen kanssa. Hän on kirjoittanut yli 400 laulua, joukossa myös muutamia puolan- ja venäjänkielisiä. Hän kirjoittaa laulujen sanat yleensä itse, mutta on tšekintänyt myös Leonard Cohenin, Bulat Okudžavan, Boris Vianin ja Vladimir Vysotskin tekstejä sekä Mozartin oopperat Cosi fan tutte, Don Giovanni ja Figaron häät. 

Vuonna 2002 ilmestyi pitkälti Nohavican persoonan ympärille kietoutuva pseudodokumenttielokuva Rok ďábla (*Paholaisen vuosi*, engl. Year of the Devil), josta tuli hyvin suosittu ja joka nähtiin monilla ulkomaalaisilla festivaaleilla. 

Nohavican mainetta on tahrinut se, että hän antoi 1980-luvun lopulla joitakin tietoja kommunistisen Tšekkoslovakian salaiselle poliisille StB:lle. Nohavica itse on kiistänyt paljastaneensa tuolloin mitään merkittävää.

Nohavica on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Diskografia
-----------

1. *Darmoděj* (Panton 1988)
2. *Osmá barva duhy* (Panton 1989, Monitor 1994)
3. *V tom roce pitomém* (Panton 1990)
4. *Mikymauzoleum* (Monitor 1993)
5. *Tři čuníci* (Monitor 1994)
6. *Darmoděj a další* (Monitor 1995)
7. *Divné století* (Monitor-EMI 1996)
8. *Koncert* (Monitor-EMI, 1998)
9. *Moje smutné srdce* (BMG Ariola, 2000)
10. *Babylon* (Sony Music / Bonton, 2003)
11. *Pražská pálená* (vapaassa verkkolevityksessä Nohavican sivuilla  2005)
12. *Doma* (DVD, CD (Jaromír Nohavica, 2006)
13. *Ikarus* (2008)
14. *On the road* (2008)
15. *V Lucerně CD+DVD* (2009)
16. *Virtuálky* (2009)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jaromír Nohavica**.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Jaromír Nohavican mySpace.com-sivu

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: cs:Jaromír Nohavica
Satelliittikuva Rio de la Platasta, joka on Uruguayjoen ja Paranájoen yhteinen estuaari Argentiinan ja Uruguayn rajalla
Saksan pohjoisosassa Pohjanmeren rannikolle muodostuu estuaareja idästä virtaavan Elben ja etelästä laskevan Weserin suihin.
**Estuaari** on maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai sitä useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi.

Estuaareja on monen muotoisia ja kokoisia; niistä monet ovat lahtia, laguuneita tai vuonoja. Tyypillisesti ne ovat paljon leveämpiä kuin niihin laskeva joki ja levenevät merelle päin mentäessä. Kaikki lahdet, laguunit tai vuonot eivät kuitenkaan ole estuaareja – näiden perusominaisuus on nimenomaisesti makean ja suolaisen veden sekoittuminen.

Estuaareja esiintyy jokien suilla varsinkin alueilla, joissa vuorovesi on niin voimakas, että merivesi virtaa ajoittain joen uomaa pitkin päinvastaiseen suuntaan. Tästä syystä esimerkiksi Euroopassa estuaarit ovat yleisiä Atlanttiin, Pohjanmereen ja Jäämereen laskevien jokien suilla, mutta harvinaisia Itämerellä, Välimerellä ja Mustallamerellä. Monet nykyiset estuaarit ovat syntyneet jääkauden päättyessä, jolloin sulamisvedet nostivat meren pintaa niin, että jokilaaksot jäivät osittain merenpinnan alle.

Tunnettuja estuaareja ovat Pohjoiseen jäämereen laskevien suurten jokien kuten Obin ja Jenisein estuaarit, Pohjois-Amerikan Suurten järvien vedet keräävä Saint Lawrence -joen estuaari Quebecissa, Delawarenlahti ja Chesapeakenlahti Yhdysvaltain itärannikolla, San Franciscon lahti sekä Puget Sound sen länsirannikolla sekä Rio de la Plata, Uruguay- ja Paranájoen yhteinen estuaari Argentiinan ja Uruguayn rajalla. Eurooppalaisia estuaareja ovat muun muassa Thamesin estuaari sekä Trentin ja Ousen yhteinen estuaari Humber Englannissa, Saksassa sijaitsevat Elben ja Weserin jokisuut ja Ranskassa muun muassa Seinen ja Loiren estuaarit sekä Gironde, joka on Garonnen ja Dordognen yhteinen estuaari. Asovanmeri on Don- ja Kubanjokien yhteinen estuaari Mustanmeren reuna-alueella sekä Nevajoki.

Itämerta voidaan myös pitää siihen laskevien jokien yhteisenä suurena estuaarina.*lähde?*

Estuaareihin muodostuu usein ainutlaatuisia ekosysteemejä, joiden eliöt ovat erikoistuneet elämään murtovesialueilla.

Katso myös
----------

* Murtovesi
* Delta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  "estuary." The Columbia Electronic Encyclopedia, Sixth Edition. Columbia University Press. 2003. Answers.com 16 Nov. 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Estuaari** Wikimedia Commonsissa
**Kari Kivelä** on suomalainen media-alalla toiminut yritysjohtaja. Hän aloitti uransa perustamalla 1980-luvun alussa *Rumba*-lehden ja jäi vuoden 2023 lopussa eläkkeelle Alma Consumerin liiketoimintajohtajan tehtävästä.

Elämä ja ura
------------

Kivelä kertoo isoisänsä kannustaneen häntä mediamaailmaan ja kehottaneen seurata niin *Helsingin Sanomia* kuin *Hymy*-lehteäkin. Vuonna 1982 Kivelä perusti yhdessä Kimmo Miettisen, Virve Vallin ja Rami Kuusisen kanssa *Rumba-lehden*. Seuraavaksi Kivelä perusti nuorille kaupunkilaisille suunnatun *Scandal*-lehden. Se sulautui vuonna 1986 Eeropekka Rislakin ja Kim Weckströmin perustamaan *Citylehteen*, joista muodostui uusi kaupunkilehti *City*. Kivelä toimi sen ensimmäisenä päätoimittajana, esikuvanaan Tom Wolfe ja muut yhdysvaltalaisen uuden journalismin edustajat. Lehden kirjoittajiksi hankittiin muun muassa Jari Sarasvuo, Sam Inkinen, Panu Räty ja Walter de Campina tunnetuksi tullut Kari Lempinen.

Vuonna 1997 Kari Kivelä siirtyi *Cityn* päätoimittajan tehtävästä sitä kustantaneen yhtiön toimitusjohtajaksi. Hän sai idean ruotsalaista *Metro*-lehteä muistuttavasta ilmaisjakelumediasta, josta tuli *Uutislehti 100*.

Vuosituhannen vaihteessa Kivelä toimi  Jippii Groupin varatoimitusjohtajana.

Lähteet
-------

* Määttänen, Juuso: Tuntematon vallankäyttäjä.  *Helsingin Sanomat*, 25.1.2024. Artikkelin maksullinen erkkoversio. Viitattu 10.2.2024.
*Tämä artikkeli kertoo Laitilan kylästä. Seinäjoen kylästä katso Untamala (Ylistaro).*
Untamalan kirkko.
Kylänraittia Kirkkotanhuan luona.
Untamalan museo.
**Untamala** on vanha kyläkeskus ja taajama luoteisessa Laitilassa. Tyypiltään se on raittikylä, joka syntyi harjulle, vesiväylän varrelle. Nykyisin kylää halkoo valtatie 8. Kylässä on nykyisin kyläkirkko, kylätalo ja kotiseutumuseo sekä kahvila, joka on auki kesäisin. Untamalan koulussa on luokat 1–6. Untamala lienee saanut nimensä muinaisesta germaanisesta miehen nimestä, josta esimerkiksi Kalevalassa tunnetaan muoto Untamo ja kansanperinteessä myös Untamoinen. Asukkaita Untamalassa on n. 380.

Sen lisäksi että valtatie 8 menee kylän läpi, kylän ja Laitilan keskustan välillä menee myös 2000-luvulla tehty pyörätie, joka on yksi Laitilan pisimmistä. Lähimpiin taajamiin Laitilan keskustaan on matkaa 5 kilometriä ja Pyhärannan Ihodeen 9 kilometriä.

Untamalassa on toiminut 2000-luvulla avattu Untamalan arkeologinen opastuskeskus, joka on esitellyt yleisölle arkeologien työtä ja Lounais-Suomen esihistoriaa. Opastuskeskus sijaitsee vanhaan kivinavettaan remontoiduissa tiloissa mäellä, jolla sijaitsee roomalaisen rautakauden kalmisto. Vuodesta 2010 opastuskeskus on ollut säästösyistä suljettuna.

Untamala on valittu Suomen vuoden kyläksi vuonna 2006.

Historia
--------

Untamalan korkeimmat kohdat kohosivat Litorinamerestä noin 4 000 vuotta sitten. Ensimmäiset merkit ihmistoiminnasta ajoittuvat kivikauden loppuun. Kylän paikalla on asuttu yhtäjaksoisesti yli 2 000 vuotta, ja kirjallisissa lähteissä se esiintyy vuodesta 1413 lähtien. Historian merkit näkyvätkin hyvin eri ajanjaksoilta.

### Esihistoria

Harjulla sijaitsee yksi Suomen tunnetuimmista rautakautisista hautapaikoista eli kalmistoista. Ne on ajoitettu roomalaisaikaan, jonka mukaan on saanut myös nimen: Untamalan tyypin kummut. Untamala on esihistoriallisilta löydöiltään poikkeuksellisen rikas. Siellä on 16 kiinteää muinaisjäännöstä ja viisi muuta hajalöytöpaikkaa. Kylä on myös säilyttänyt tiiviin raittikylän rakenteensa poikkeuksellisen hyvin.

### Kirkollinen historia

Kirkonseutu kertoo kristinuskon varhaisvaiheista Laitilassa 1200–1300-luvuilla. Keskiaikaisen kirkon paikalle on rakennettu nykyinen kyläkirkko vuonna 1785. Nykyiseen asuunsa Pyhän Pietarin kirkko on korjattu vuonna 1870.

Kirkkomaalla sijaitsee varhaiskeskiaikainen kristillinen hautamuistomerkki, Kalevanpojan viikatteentikku.

Kulttuuriympäristö
------------------

Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Untamalan raittikylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Untamalan raittikylä *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Untamalan kotisivu
* Ajan unohtama yhdyskunta, Seura, 18.08.1937, nro 33, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Laitilan Untamalan ikivanha Sarkki. Ainutlaatuinen talonpoikainen rakennussaavutus, joka olisi säilytettävä, Helsingin Sanomat, 19.02.1939, nro 48, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Uhriton rikos** on rikokseksi laissa säädetty teko, jolla ei ole suoraa uhria. Erään määritelmän mukaan uhriton rikos on rikos, josta ei seuraa kenellekään sellaista vahingoittumisen tunnetta, joka saisi hänet tuomaan teon viranomaisten tietoon.

Yleisimmin mainittuja esimerkkejä uhrittomista rikoksista ovat huumeiden käyttö, uhkapelaaminen, prostituutio ja pornografia. Kiistanalaisempia esimerkkejä ovat rattijuopumus, veropetos ja tuliaseen luvaton hallussapito.

Uhrittoman rikoksen rangaistavuudessa voi olla kyse teon vahingollisuudesta tai moraalittomuudesta, joka liittyy joskus teon seksuaaliseen luonteeseen. Esimerkiksi rattijuopumuksen sekä turvavyön käytön laiminlyönnin rangaistavuutta on perusteltu toisille ihmisille tai itselle aiheutetun vahingon riskillä, vaikka se ei olisikaan toteutunut. Uhrittomien rikosten rangaistavuutta on perusteltu myös sillä, että nollatoleranssi haitallisiin tekoihin vähentää paitsi niiden, myös niitä vahingollisempien rikosten harjoittamista. Esimerkiksi päihteiden käytön on väitetty lisäävän väkivaltarikollisuutta, prostituution lisäävän seksuaalirikollisuutta, uhkapelin lisäävän omaisuusrikollisuutta ja pornografian lisäävän raiskauksia. Uhrittomalla rikoksella voi joskus myös olla sekundaarinen uhri: esimerkiksi yksilön huumeidenkäyttö voi aiheuttaa vahinkoa yhteiskunnalle heikentämällä käyttäjän tuottavuutta. Silloinkin, kun uhrittomalla rikoksella ei uskota olevan yhteyttä vahinkoon toisille, sen uskotaan olevan vähintäänkin tuottamatonta, kuten rahan pyörittäminen uhkapeleissä, tai olevan passivoivaa, kuten kannabiksen käyttö.

Uhrittomien rikosten rangaistavuus on usein kiistanalainen, ja niissä on vaihtelua valtioiden ja aikakausien välillä. Suuri yleisö pitää uhrittomia rikoksia yleensä vähemmän vakavina kuin uhrillisia rikoksia. Yksilönvapauksia puolustavat liberaalit, kuten John Stuart Mill, ovat olleet sitä mieltä, että yksilönvapauksia saisi rajoittaa vain toisten ihmisten etuja loukkaavien tekojen suhteen. Uhrittomista rikoksista rankaisemista on nimitetty holhoamiseksi, eli näkökannaksi, jonka mukaan valtio tietää kansalaisia paremmin, mikä on heille hyväksi. On myös huomautettu, että epäterveellinen ruokavalio, auringonotto tai vuorikiipeilykään eivät ole laittomia, vaikka nekin aiheuttavat itselle vaaraa. Uhrittomista rikoksista saatuja tuomioita on myös kutsuttu leimaaviksi, ja tuomiot saattavat jopa johtaa tuomitun rikollisuuden tielle. Myös huumeriippuvaisten saamien tuomioiden mielekkyyttä on kyseenalaistettu teon uusimisen kannalta. Uhrittomien rikosten oikeusprosessit on lisäksi nähty veronmaksajien rahojen tuhlauksena, ja esimerkiksi kieltolakien on katsottu lisänneen korruptiota.

Katso myös
----------

* Dekriminalisointi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Block, Steven (toim. Wright, James D.): "Victimless Crime", *International Encyclopedia of the Social & Behavioral Sciences, Volume 25*, s. 75–79. Elsevier, 2015. ISBN 978-0-08-097086-8.
**Arxiv** tai **arXiv** (äännetään "arhiv" ikään kuin "x" olisi kreikan kirjain χ), on tieteellisten tutkimusten sähköisten ennakkojulkaisujen (engl. *preprint*) arkisto Internetissä. 

Arkistossa julkaistavia tieteenaloja alakategorioineen ovat

* fysiikaaliset tieteet
* matematiikka
* tietojenkäsittelytiede
* epälineaaristen ilmiöiden tutkimus
* kvantitatiivinen biologia sekä
* tilastotiede.

Etenkin monilla matematiikan ja fysiikan aloilla lähes kaikki tieteelliset tutkimukset sijoitetaan normaalin julkaisun yhteydessä myös ArXiviin. Maaliskuussa 2008 ArXivissa oli noin 466 000 elektronista artikkelia, ja arkistoon lähetettiin tuolloin noin viisituhatta julkaisua joka kuukausi. Puolen miljoonan artikkelin raja ylittyi 3. lokakuuta 2008, miljoonan artikkelin raja ylittyin tammikuussa 2015 ja kahden miljoonan artikkelin raja ylittyi tammikuussa 2022.

ArXivissa ei ole koskaan ollut vertaisarviointia, minkä vuoksi julkaistun materiaalin tieteellinen taso on ajoittain ollut vaihtelevaa. Julkaisujen tasokkuuden varmistamiseksi 17. tammikuuta 2007 lähtien ensimmäisen artikkelin lähettämisen yhteydessä lähettäjältä on edellytetty suositusta (*endorsement*), jonka voi antaa saman alan riittävän ansioitunut julkaisija. Tällä menettelyllä pyritään varmistamaan arXiviin lähetetyn materiaalin tieteellinen taso. Kuten virallisemmissakin julkaisuissa, arXiv pidättää itsellään oikeuden poistaa heikkolaatuiset artikkelit arkistosta suosituksista riippumatta. Artikkelien on myös muun muassa täytettävä tietyt muotoiluvaatimukset oikeiden julkaisusarjojen tapaan.

ArXivia ylläpitää Cornellin yliopiston kirjasto. Arkiston käyttö ja siellä julkaiseminen on maksutonta. ArXivin toiminnan rahoittaa Cornellin yliopisto yhdessä Yhdysvaltojen kansallisen tiedesäätiön (NSF) kanssa.

Historia
--------

arXiv juontaa 1990-luvulta, jolloin fyysikot lähettivät sähköpostilla artikkeleita kompaktissa TeX-muodossa. TeX-muodolla oli mahdollista välittää matemaattisia lausekkeita ilman erikoismerkkejä ja muoto voitiin muuttaa PostScript-muotoon tulostusta ja lukua varten.
Vuonna 1991 Paul Ginsparg Los Alamos National Laboratorysta perusti keskitetyn palvelimen, jonne paperit voitiin lähettää ja papereista lähetettiin päivittäisiä ilmoituksia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Research repository arXiv hits 1 million submissions *Cornell Chronicle*. Viitattu 27.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  arXiv hits 2M submissions *Cornell Chronicle*. Viitattu 27.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Arxiv.org, Endorsement
5. ↑  Arxiv.org, Moderation
6. 1 2 3  Heath B. O'Connell: Physicists Thriving with Paperless Publishing (PDF) *core.ac.uk*.  14.1.2002. Viitattu 3.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* arXivin kotisivu
* Wallenius, Jarmo: ArXiv täyttää tasavuosia  23.8.2011. Turun Sanomat. Viitattu 28.8.2011. [vanhentunut linkki]
**Balladi Cable Hoguesta** (*The Ballad of Cable Hogue*) on Sam Peckinpah’n ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1970. Sen pääosissa näyttelevät Jason Robards ja Stella Stevens.

Juoni
-----

Erakko Cable Hogue (Robards) löytää erämaastaan vettä ja perustaa lähteelle postivaunujen levähdyspisteen. Paikalle ilmestyy huijarisaarnaaja ja naistenmies (David Warner), joka epäilee Hoguen hankkeen laillisuutta. Hogue matkustaa kaupunkiin rekisteröimään lähteen valtauksensa ja tapaa saluunassa ihanan naisen, Hindyn (Stevens) ja asettuu tämän kanssa asumaan lähteen ääreen. Aika on kuitenkin muuttumassa: auto ajaa pysähtymättä ohi, tarvitsematta vesitaukoa.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1983 sen olevan Peckinpah’n kaunein lännenelokuva, joka yhdistää modernia kuvakieltä vahvaan lajityypin perinteen tuntemukseen: "Herkän, ilmavan ja eloisan westernin sytytyslankoina toimivat autenttinen ympäristökuvaus, vapauttava huumori ja tasa-arvoinen ihmiskäsitys."

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Peckinpahin kaunis erämaaballadi.  *Helsingin Sanomat*, 10.12.1983, s. 53. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 11.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Balladi Cable Hoguesta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Ballad of Cable Hogue
Saha Timitranniemestä nähtynä
**Kevätniemen saha** on Lieksassa sijaitseva Binderholz Nordic Oy.n omistama sahalaitos joka tuottaa kuusisahatavaraa. Sahan vuosituotantokapasiteetti oli vuonna 2013 250 000 kuutiometriä ja sen palveluksessa oli noin 50 henkilöä.

Saha rakennettiin 1902–1903 ja sen ensimmäinen omistaja oli Pankakosken ja Kuokkastenkosken ruukit omistanut *Ab Kuokkastenkoski Järnverk* joka teki kuitenkin konkurssin kesällä 1903. Metsähallitus vuokrasi 1908 sahan Joensuu-Nurmes rautatierakennustyömaan tarvitseman puutavaran sahausta varten ja osti sitten sahan vuonna 1909. Saha tuhoutui tulipalossa joulukuussa 1910 ja uusi sahalaitos valmistui keväällä 1911. Sahatavaran vienti ulkomaille alkoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. 

Vuonna 1932 saha siirtyi valtioenemmistöisen Veitsiluoto Oy:n omistukseen. Saha paloi uudelleen 1956 ja uusi saha rakennettiin 1958. Veitsiluoto myi sahan 1985 Vapo Oy:lle, sahan vuosituotantokapasiteetti oli Veitsiluodon omistajakaudella noussut 60 000 kuutiometristä 140 000 kuutiometriin. Vielä 1950-luvulla saha työllisti 350 työntekijää ja 50 toimihenkilöä sekä epäsuorasti puunhankinnassa 600–1000 metsätyömiestä ja 200–300 hevosta. Vuodesta 1963 alkaen sahalle alettiin tuoda puuta myös Venäjän Karjalasta ja tätä jatkui aina vuoteen 1986 jolloin Lieksanjoen uitto loppui. Puun tuonti Venäjältä alkoi taas uudelleen 1994. 

Kevätniemen sahaa on uudistettu useita kertoja, viimeksi 2019, jolloin valmistui uusi sahalinja. 

Vapo Timber myi tammikuussa 2016 Kevätniemen ja Nurmeksen sahalaitokset itävaltalaiselle Binderholz GmbH:lle, joka jatkaa sahausta molemmilla paikkakunnilla.

Kirjallisuutta
--------------

* Unto Palokas : *Kevätniemen saha 100 vuotta : Kevätniemen saha 1902-2002*. Vapo Timber 2002 ISBN 9515323991

Lähteet
-------

* Vapo Timber Kevätniemen saha
* Vapo Timberin sahoista merkittävä asiakas Harvestialle, Harvestia Metsänomistajan lehti : kevät 2011, s. 8-11[vanhentunut linkki]
* Asko Saarelainen : Rajakauppaa, metsäteollisuutta ja kulttuurimatkailijoita - Lieksa 1800-1900-luvun vaihteessa, esitelmä XIII Pielisen altaan symposiumissa *Suomen sota ja sen merkitys Suomelle, erityisesti Karjalalle* pidetty Vuonislahden Seurojentalossa 19.9.2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pielisen museo opetussivusto : Lieksan seudun teollisuus (Arkistoitu – Internet Archive)
* Binderholz laajentaa Kevätniemen sahaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Vornan taistelun muistomerkki
**Vornan taistelun muistomerkki** on Lieksan Kelvän kylässä sijaitseva monumentti, joka on pystytetty Ruotsin ja Venäjän välisessä Suomen sodassa 8. lokakuuta 1808 käydyn taistelun muistoksi. Teos on 1,8 metriä korkea ja 0,8 metriä leveä, ja se paljastettiin sunnuntaina 7. lokakuuta 1928 silloiseen Pielisjärven kuntaan.

Maa-alueen muistomerkkiä varten luovutti maanviljelijä Veikko Kaltiainen Kelvän kylästä. Teoksen piirustukset laati viipurilainen arkkitehti Juhani Vikstedt, tekstit suunnittelin tohtori A. S. Kilpeläinen ja tarvittavan 5 000 markan rahoituksen keräsi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta. Muistomerkin muurasivat kiillotetuista luonnonkivistä pielisjärveläiset kivityöntekijät Edvard Silvennoinen ja J. Multanen kyläläisten tuodessa talkoilla tarvittavat kivet ja hiekan. Muistomerkkityön järjestelyistä vastasi Pielisjärven suojeluskunnan esikunta insinööri Kullervo Lehtisen johdolla. Muistomerkin valurautaiset tekstilevyt valmisti Högforsin tehdas ja teoksen yläosaan on sijoitettu takorautainen miekka muistuttamaan siitä, että muistomerkki on pystytetty taistelun muistoksi.

Muistomerkissä on neljä levyä, joista ensimmäisessä lukee "Vorna 8 / 10 1808. Tässä taisteli 100 pieliseläistä Steniuksen johdolla 500 venäläistä vastaan". Toisessa levyssä on teksti "Kunnostautuivat: Antti Lintunen, Martti Stenius, Samuli Lackman, Pekka Kokkonen, Juho Mustonen, Olli Huttunen". Kolmannessa tekstissä kerrotaan "Kunnostautuivat: Olli Nevalainen, Antti Ryynänen, Matti Laakkonen, Juho Honkanen, Iisak Vallius". Neljännen levyn tekstinä on "Muistomerkin pystyttivät pielisjärveläiset 8 / 10 1928".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pohjois-Karjalassa vuosina 1618–1918 käydyt taistelut ja niiden muiston kunnioittaminen.  *Pohjois-Karjalan suojeluskuntalainen*, 25.4.1936, 13. vsk, nro 4, s. 81–82. Joensuu:  Pohjois-Karjalan Sk- ja Lotta-Svärd-piiri. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.8.2021.
Klaas Osakan MM-kisoissa 2007.
**Kathrin Klaas** (s. 6. helmikuuta 1984) on saksalainen moukarinheittäjä.

Tampereen alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 Klaas oli kahdeksas ja Erfurtin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 neljäs. Helsingin MM-kisoissa 2005 Klaas jäi karsinnassa vaille tulosta. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän oli kuudes.

Klaas karsiutui loppukilpailusta Osakan MM-kisoissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Klaas sijoittui neljänneksi ennätyksellään 74,23. Saman vuoden Belgradin universiadeissa hän sai pronssia. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Klaas karsiutui loppukilpailusta. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 71,89 m.

Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Klaas oli neljäs tuloksella 70,44 ja Lontoon olympialaisissa 2012 niin ikään neljäs ennätyksellään 76,05. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Klaas oli neljäs ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kuudes.

Klaas karsiutui 2016 loppukilpailusta sekä Amsterdamin EM-kilpailuissa että Rio de Janeiron olympialaisissa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 11:nneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018 seitsemänneksi.

Klaasin ennätys on 10. elokuuta 2012 Lontoossa heitetty 76,05. Hän on tuloksella Saksan kaikkien aikojen tilastossa Betty Heidlerin jälkeen toisena.

Lähteet
-------

1. ↑  Kathrin Klaas Saksan yleisurheiluliiton sivuilla (saksaksi)
2. 1 2 3 4  Kathrin Klaas Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. 1 2 3  Kathrin Klaas Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  „Ewige" Bestenliste der deutschen Leichtathletik – Die besten Athleten in der Geschichte der deutschen Leichtathletik (pdf)  17.8.2015. Leichtathletik.de.  Arkistoitu 20.8.2014. Viitattu 26.8.2015. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Garrick Ohlsson vuonna 2010.
**Garrick Ohlsson** (s. 3. huhtikuuta 1948 Bronxville, New York) on yhdysvaltalainen pianisti.

Ohlsson aloitti pianonsoiton opiskelun 8-vuotiaana ja pääsi 13-vuotiaana Juilliard Schoolin valmentavalle kurssille, jonka piti Sascha Gorodnitzki. Ohlsson pysyi Juilliard Schoolissa Rosina Lhévinnen oppilaana. Yksityisopintoja hän suoritti Olga Barabinin, Irma Wolpe Rademacherin ja Claudio Arraun johdolla. Vuonna 1966 Ohlsson voitti Busoni-pianokilpailun. Vuonna 1968 Ohlsson voitti Montrealin pianokilpailun ja vuonna 1970 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Varsovan kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun. Ohlsson soitti pianoa New Yorkin filharmonisen orkesterin konsertissa vuonna 1971, koska yksi pianisti oli sairaana ja Ohlsson tuurasti häntä. Frédéric Chopinin musiikki on ollut hänelle läheistä myöhemmälläkin uralla. Hän onkin esittänyt resitaaleissa ja levytyksillä useita kertoja säveltäjän koko pianotuotannon. Ohjelmisto kuitenkin ulottuu Joseph Haydnin musiikista 2000-luvun teoksiin. Vaikka Ohlssonia pidettiin pitkään lähinnä johtavana Chopin-tulkitsijana , hän on saanut tunnustusta myös Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin ja Franz Schubertin teosten esityksistään. Useita uusia sävellyksiä on laadittu erityisesti Ohlssonia varten.

Kamarimusiikissa Ohlsson on tehnyt yhteistyötä eri jousikvartettien kanssa. Hän perusti viulisti Jorja Fleezanisin ja sellisti Michael Grebanierin kanssa FOG Trion. Hän on myös soittanut resitaaleissa sellaisten laulajien kuin Magda Oliveron, Jessye Normanin ja Ewa Podleśin kanssa. Levytyksiä Ohlsson on tehnyt muiden muassa Hyperionille. Bridge Recordsille hän levytti kaikki Beethovenin pianosonaatit, ja yksi näistä levyistä toi hänelle vuonna 2008 Grammyn. Vuonna 1994 Ohlssonille myönnettiin Avery Fisher Prize ja vuonna 2018 puolalainen Gloria Artis -mitali. Chopin-kilpailun voittonsa jälkeen pianisti on monesti palannut maahan esiintymään. Vuonna 2015 Ohlsson istui tuomariston jäsenenä Varsovan 17. Chopin-pianokilpailussa. Ohlsson on avoimesti homoseksuaalinen.

Ohlsson on esiintynyt Suomessa, ja Ohlsson viimeksi esiintyi Helsingin Musiikkitalolla vieraana Helsingin kaupunginorkesterille 21. marraskuuta 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Garrick Ohlsson AllMusic
2. 1 2  Fiori di fiori *Helsingin kaupunginorkesteri*.  18.4.2019.  Arkistoitu 22.1.2021. Viitattu 18.3.2021.
3. 1 2 3  Garrick Ohlsson Narodowy Instytut Fryderyka Chopina
4. 1 2  Garrick Ohlsson San Francisco Conservatory of Music
5. ↑  Garrick Ohlsson Hyperion Records
6. ↑  A Tribute to Gay Classical Musicians Fort Worth Weekly


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Johdon **ohjaus** on yritysjohtamisen toiminta, jolla johtajat pyrkivät saamaan organisaation jäseniä toteuttamaan yrityksen strategiaa. Se auttaa tarkistamaan virheitä toiminnassa ja muuttamaan toimintaa niin, että organisaation tavoitteet saavutetaan halutulla tavalla. Ohjausta edeltää strategian suunnittelu, jolloin organisaatiolle asetetaan tavoitteet. Nämä voidaan myöhemmin tarkistaa strategiaohjauksella.

Ohjausprosessi
--------------

Yritystoiminnan ohjaus on päättymätön prosessi, joka voi koostua seuraavista askelista:

1. *Visioiden ja strategian selkeyttäminen*: Päätetään keinot, joilla vision toteutumista voidaan mitata.
2. *Viestintä ja yhteyksien luominen*: Viestitään tavoitteet koko organisaatiolle niin, että luodaan yhteys tavoitteiden ja suuremman vision välillä.
3. *Suunnittelu ja mittareiden asettaminen*: Asetetaan mittarit niin, että ne ovat linjassa strategian kanssa. Kohdennetaan resurssit ja asetetaan tavoitteita.
4. *Strateginen palaute ja oppiminen*: Käydään läpi toimintaa suhteessa mittareihin ja tavoitteisiin ja annetaan strategista palautetta.

Apuna ohjauksessa käytetään esimerkiksi Balanced Scorecardia.

Johdon ohjausjärjestelmät
-------------------------

Johdon ohjausjärjestelmiksi kutsutaan virallisia, informaatioon perustuvia rutiineja ja prosesseja, joita yritysjohtajat käyttävät säilyttääkseen tai muuttaakseen organisaation toimintamalleja. Ohjausjärjestelmät voidaan Simonsin mallin mukaan jakaa neljään luokkaan: 

* Uskomusjärjestelmät
* Rajajärjestelmät
* Diagnostiset ohjausjärjestelmät
* Interaktiiviset ohjausjärjestelmät

Uskomusjärjestelmillä sitoutetaan henkilökunta organisaation arvoihin ja ohjataan heitä kohti organisaation tavoitteita. Niiden avulla selkeytetään tavoitteita ja asioiden vaikutussuhteita päätöksentekoon avulla sekä luodaan odotuksia yrityksen toiminnalle.

Rajajärjestelmillä kontrolloidaan, miten tavoitteita kohti pyritään, sekä luodaan yritykselle pelisäännöt. Rajajärjestelmiin kuuluvat mm. säännöt, riskirajat ja investointien hyväksymismenettelyt.

Diagnostiset ohjausjärjestelmät perustuvat mittareihin, budjetteihin ja liiketoimintasuunnitelmiin. Niiden avulla verrataan yrityksen todellista toimintaa tavoitteisiin, aikaisempaan toimintaan ja kilpailijoihin.

Interaktiiviset ohjausjärjestelmät hälyttävät johtoa epävarmuustekijöistä sekä pyrkivät näyttämään johdolle organisaation uudesta näkökulmasta, jolloin voidaan ideoida uusia strategioita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karjalainen, Jouko. Luento: Management Control, osa kurssia Advanced Management Accounting. Aalto-yliopiston teknillinen korkeakoulu, Espoo, 23.2.2010
2. ↑  Robert S. Kaplan & David B. Norton: Using the Balanced Scorecard as a Strategic Management System.  *Harvard Business Review*, tammi-helmi 1996.
3. ↑  Ruohonen, Jenni: *Tutkimus yhdeksän pankkiryhmän ohjauksesta*, s. 38. Pro Gradu -työ. Jyväskylän yliopiston taloustieteiden tiedekunta, 2009. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 12.5.2010).
**Veteraaniurheilu** on kilpaurheilua, jossa kansainvälisissä kilpailuissa urheilijoiden alaikäraja on 35 vuotta ja Suomessa 30 vuotta. Veteraanisarjojen nuorin sarja on kansainvälisissä kilpailuissa 35–39-vuotiaat ja Suomessa 30–34-vuotiaat. Ikäsarjoja on viiden ikävuoden välein aina yli satavuotiaiden sarjaan asti. Veteraanikilpailut tarjoavat siis mahdollisuuden kilpailla samanikäisten kanssa. Kisoihin osallistumisen kynnys on tavallisesti matala ja tunnelma avoin verrattuna tavanomaiseen kilpaurheiluun. Toisaalta veteraaniurheilukin voi olla tasoltaan korkeaa ja tasaväkistä. Suomessa veteraaniurheilun hallinnoinnista vastaa Suomen Aikuisurheiluliitto ry SAUL, jonka nimi oli aikaisemmin Suomen Veteraaniurheiluliitto SVU. SAUL:n toiminta käsittää 30 vuotta täyttäneiden yleisurheilun, hiihdon ja luistelun mestaruuskilpailutoiminnan ja muuta toimintaa.

Vuoden 2022 veteraanien yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Tampereella Suomi oli ylivoimainen: Ennen viimeistä kilpailupäivää Suomi oli saavuttanut 290 mitalia, joista 98 oli kultaa, 100 hopeaa ja 92 pronssia. Toiseksi sijoittunut Saksa saavutti 143 mitalia.

Katso myös
----------

* Ilmari Koppinen
* Eila Kumpuniemi
* Senni Sopanen

Lähteet
-------

1. ↑  Hejy:n Veteraaniurheilu | helsinginjyry *www.helsinginjyry.com*. Viitattu 2.2.2024.
2. ↑  Näissä yleisurheilun MM-kisoissa Suomi on ylivoimainen - tutut nimet johtavat mitalisadetta *www.iltalehti.fi*. Viitattu 2.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Aikuisurheiluliitto
**Mahdollisen Kirjallisuuden Seura** on marraskuussa 2010 perustettu yhteisö, joka tutkii ja laajentaa proosailmaisun keinoja, luo kokeellisen proosan julkaisusarjaa sekä järjestää proosan poetiikkaan liittyviä keskusteluja ja konferensseja.

Seuralla ei ole yhtenäistä kirjallista ohjelmaa, estetiikkaa, ideologiaa tai poetiikkaa, koska se nähtäisiin mahdollisuuksien kaventamisena ja keskustelun painottumisena kirjalliseen oikeaoppisuuteen. Seura keskittyy proosassa mahdollisuuksiin, jotka eivät koske vain teosten ja tekstien muotoja ja keinoja vaan myös lajityyppejä, teemoja, kirjallisia interventioita ja yhteisöjä.

Seuran jäseniä ovat olleet Antti Arnkil, Aina Bergroth, Markku Eskelinen, Mariaana Fieandt-Jäntti, Anna Helle, Teemu Ikonen, Juri Joensuu, Katja Kettu, Raine Koskimaa, Essi Kummu, Martti-Tapio Kuuskoski, Tiina Käkelä-Puumala, Laura Lindstedt, Teemu Manninen, Maria Matinmikko, Marjo Niemi, Janne Nummela, Sanna Nyqvist, Markku Paasonen, Riikka Pelo, Markku Pääskynen, Tiina Raevaara, Harry Salmenniemi, Eino Santanen, Jari Tammi, Jarkko Tontti, Taneli Viljanen, Sinikka Vuola, Juhana Vähänen ja Jaakko Yli-Juonikas.

Kirjallisuuspalkinnon saajat
----------------------------

Seura on jakanut myös nimeään kantavaa kirjallisuuspalkintoa edellisvuonna ilmestyneelle suomenkieliselle proosateokselle tai -käännökselle, joka on "esimerkillisellä tavalla rikastuttanut suomenkielisen proosan ilmaisumahdollisuuksia".

* 2012: Janne Nummela, Tommi Nuopponen ja Jukka Viikilä: *Ensyklopedia* (Poesia 2011)
* 2013: Silja Järventausta: *Hyvän yön puisto* (Teos 2012), Kaj Kalin: *Design* (Siltala 2012) ja Leevi Lehto James Joycen *Ulysses*-teoksen suomennoksesta (Gaudeamus 2012)
* 2014: Mika Rättö: *Mysterius viisikulma-avain* (Teos 2013)
* 2015: Antti Salminen: *Lomonosovin moottori* (Poesia 2014)
* 2016: Kari Aronpuro & Silja-Maaria Aronpuro David Marksonin teoksen *Lukijan luomislukko* suomennoksesta (ntamo) ja Kari Aronpuro: *Kääntäjän floppi* (ntamo)

Katso myös
----------

* *Ihmiskokeita*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Seuran esittely. Tumblr.com. Viitattu 21.7.2017.
2. ↑  MKS-palkinnot Mahdollisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 18.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran tumblr-sivusto
* Mahdollisenkirjallisuudenseura.net
Aleksandr Rumjantsev (2002)
Rumjantsev presidentti Putinin seurassa vuonna 2001
**Aleksandr Jurjevitš Rumjantsev** (ven. Алекса́ндр Ю́рьевич Румя́нцев) (s. 26. heinäkuuta 1945 Kuška, Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta) on venäläinen fyysikko ja diplomaatti, entinen Venäjän Suomen-suurlähettiläs.

Rumjantsevin erikoisala on kokeellinen kiinteän olomuodon fysiikka. Hän valmistui vuonna 1969 ja työskenteli pitkään Kurtšatovin atomienergiainstituutissa, jonka johtajaksi hän eteni 1994. Hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuonna 1997 ja akateemikko eli täysjäsen 2000. Vuosina 2001–2004 Rumjantsev oli Venäjän atomienergiaministeri ja sen jälkeen ministeriön tehtäviä jatkaneen Rosatomin johtaja 2004–2005.

Venäjän täysivaltainen Suomen suurlähettiläs Rumjantsev oli 2006–2017. Nykyisin hän on diplomaattikunnan vanhin.

Aiheesta muualla
----------------

* Rumjantsevin profiili Venäjän tiedeakatemian sivulla (venäjäksi)
* Suurlähettiläs Aleksander Rumjantsevin haastattelu uusisuomi.fi:ssä (Arkistoitu – Internet Archive), 11.10.2007
* Venäjä aloittaa ydinpolttoaineen toimittamisen Iranille (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Venäjän federaatio | Edeltäjä:**Vladimir Grinin** | **Venäjän federaation suurlähettiläs Suomessa**2006–2017 | Seuraaja: **Pavel Kuznetsov** |
**Conquistador** oli Espanjan laivaston vuonna 1758 vesille laskettu kaksikantinen 58-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 9. marraskuuta 1756 ja nimettiin 27. syyskuuta 1757. Sen suunnitteli Mateo Mullán perustuen Jorge Juanin Cartagenassa vuonna 1754 valmistetun *Tridenten* piirustuksiin. Muutoksella oli tarkoitus lisätä aluksen nopeutta. Köli laskettiin 1. kesäkuuta 1757. Alus laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1758.

Palvelus
--------

Alus lähti 6. joulukuuta 1858 Cadizista päällikkönään Juan de Soto y Aguilar koeajoihin ja partiomatkalle.

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 13. elokuuta 1762 Havannassa aluksen. Alus saapui 20. syyskuuta Woolwichiin, missä se tarkastettiin. Aluksen arvoksi merkittiin 309 puntaa 15 shillinkiä, millä hinnalla se lunastettiin 9. maaliskuuta 1764 laivastolle. Alus varustettiin lokakuusta joulukuuhun 1770 Woolwichissa, minkä jälkeen se makasi ankkurissa.

Alus otettiin marraskuussa 1770 palvelukseen kuninkaallisessa laivastossa nimellä *HMS Conquestador* päällikkönään Andrew Snape Hamond. Alus lähti seuraavana vuonna Falklandin saarille päällikkönään John Falkingham. Alus poistettiin toukokuussa 1771 palveluksesta.

Amiraliteetin 20. lokakuuta 1775 antamalla määräyksellä alus varustettiin Sheernessissä vastaanottoalukseksi Noreen. Alus otettiin palvelukseen vielä lokakuussa päällikkönään Samuel Thompson. Alus varusteltiin Chathamissa syyskuusta lokakuuhun 1777 ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1778.

Alus palautettiin vastaanottoalukseksi Noreen toukokuussa 1779 päällikkönään James Orrok ja poistettiin palveluksesta elokuussa 1782. Alus myytiin romutettavaksi 23. syyskuuta 1782 Chathamissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield et al 2023 s. 189
2. 1 2 3 4  Winfield 2007 s. 134


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Campeón*** | **Espanjan laivaston linjalaivat** | Seuraaja:***Astuto*** |
**Tervaniemen työväentalo** on Kangasalan Kuhmalahdella sijaitseva työväentalo.

Tervaniemen työväentalolla on merkittävää rakennushistoriallista, sosiaalihistoriallista ja maisemallista arvoa, ja se on osa kulttuurihistoriallisesti arvokasta aluekokonaisuutta. Työväentalo on edelleen aktiivisessa käytössä, ja sen omistaa Kuhmalahden Sosialidemokraattinen yhdistys ry.

Historia
--------

Tervaniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Seuraavana vuonna valmistui oma työväentalo vuokratontille. Jäsenmäärän kasvaessa talo kävi pieneksi, ja yhdistys alkoi suunnitella uutta taloa. Hanke kuitenkin lykkääntyi varojen puutteessa. Rakentamaan päästiin yhdeksän vuotta myöhemmin keväällä 1931. Vanhan talon hirret hyödynnettiin uuden talon rakentamisessa. Seinähirret tehtiin talkoilla, mutta talon pystytyksen suoritti urakoitsija. Uuden talon vihkiäisiä vietettiin 20. syyskuuta 1931. Talon oli suunnitellut työväenyhdistyksen jäsen T. Alanen. Uusi juhlasali oli kooltaan 9 x 13 metriä. Juhlasalin lisäksi talossa oli avara ravintola, keittiö, vahtimestarin asunto ja eteinen vaatesäilytystiloineen. Ullakolla oli vielä tilaa kokoushuoneille.

Yhdistyksen näyttämötoiminta oli vilkasta ja yhdistys toimi aktiivisesti lukuun ottamatta sotavuosia. 1980-luvun alussa nuorison muuttaessa pois paikkakunnalta toiminta hiljeni ja talo listattiin uhanalaisten työväentalojen joukkoon. Talolla järjestettiin edelleen kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja.

Arkkitehtuuri
-------------

Rakennus kunnostettiin talkoovoimin vuonna 2013. Julkisivut ovat vuoraamatonta hirttä lukuun ottamatta eteläisen seinän osittaista vaakavuorausta. Kuusiruutuiset ikkunat on lasitettu vanhalla ikkunalasilla. Sali on talon pohjoispäädyssä, ja eteläosassa sijaitsee keittiö aputiloineen. Sisäänkäyntiä suojaa avokuisti. Hyvin säilyneessä pihapiirissä on puinen talousrakennus, jossa sijaitsevat mm. käymälät. Rakennus on säilyttänyt rakentamisaikakautensa tyypilliset piirteet, ja kunnostaminen on tehty alkuperäistä kunnioittaen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pirkanmaan maakuntamuseo: Siiri-tietokanta, rakennettu kulttuuriympäristö, inventointinumero 2/2018 *siiri.tampere.fi*. Viitattu 4.4.2022.
2. 1 2  Kansan Lehti no 217 21.9.1931 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 4.4.2022.
3. 1 2  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
4. ↑  Kansan Lehti no 215 18.9.1931 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 4.4.2022.
**Khartum Bahri** (Pohjois-Khartum) on kaupunki Sudanissa, osa pääkaupunki Khartumia ympäröivää suurkaupunkialuetta. Vuonna 2008 Khartum Bahrissa oli noin miljoona asukasta.

Khartum Bahri sijaitsee Sinisen-Niilin ja Valkoisen-Niilin yhtymäkohdassa, Sinisen Niilin pohjoisrannalla ja Valkoisen itärannalla. Khartum Bahrista pääsee siltoja pitkin varsinaisen Khartumin ja Omdurmanin puolelle.

Khartum Bahrin alueella oli kaksi kylää ennen kuin ottomaanit ja egyptiläiset valloittivat alueen. Tuona aikana sinne asettui suufilainen Khatmiyya-veljeskunta. Mahdilaiset valloittivat Khartumin 1885 ja tuhosivat Bahrin lähes täysin. Kun britit Herbert Kitchenerin johdolla ottivat Khartumin haltuunsa vuoden 1898 Omdurmanin taistelun jälkeen, he rakensivat Bahrin kokonaan uudelleen. Sinne tuli Egyptin rajalle ulottuvan rautatien pääteasema, josta myöhemmin kehittyi vilkas risteysasema. Hyvien liikenneyhteyksien tuella se kehittyi nopeasti sekä teollisuus- että asuinalueena.

Bahrissa toimii Bahrin yliopisto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sudan *Citypopulation*. Viitattu 13.1.2023.
2. ↑  Khartoum North Encyclopædia Britannica. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Lesch, Ann M.: Khartoum *Encyclopedia of the Modern Middle East and North Africa*.  2018. Viitattu 14.1.2023.
4. ↑  University of Bahri *University of Bahri*.  Arkistoitu 13.1.2023. Viitattu 13.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khartum Bahri** Wikimedia Commonsissa
**Rukousystävät ry** on kristillinen yhdistys, jonka tarkoituksena on rukoilemalla auttaa elämässään kriisitilanteisiin joutuneita ihmisiä, sekä ohjata heitä kristilliseen uskoon. Yhdistys on rekisteröity 6.11.2001.

Toimintamuodot
--------------

Tärkein toimintamuoto on esirukouspalvelu ja vuosittain yhdistys pyrkii järjestämään 100-150 rukoustapahtumaa yhteistyössä paikallisten evankelis-luterilaisten seurakuntien ja muiden kristillisten yhteisöjen kanssa eri puolilla Suomea, Suomen lähialueilla sekä ulkomailla toimivissa suomalaisseurakunnissa. Tapahtumien tunnetuin puhuja ja esirukoilija on Pirkko Jalovaara.

Lisäksi yhdistys tekee TV- ja radiotyötä kristillisillä kanavilla (TV7 ja Radio Dei) sekä julkaisee Rukousystävä-lehteä. Rukous-Kustannus Oy on vuonna 1993 perustettu hengellistä kirjallisuutta sekä ääni- ja kuvatallenteita tuottava ja kustantava yritys, joka toimii läheisessä yhteistyössä Rukousystävät ry:n kanssa.

Syyskuussa 2014 uutisoitiin, että Helsingin poliisi epäilee Pirkko Jalovaaraa rahankeräysrikoksesta ja epäilee hänen hankkineen lupaehtojen vastaisesti Rukousystävät-yhdistyksen nimissä yli miljoona euroa vuosien 2009-2013 välisenä aikana. Jalovaara on itse kiistänyt syyllistyneensä rikokseen.

Lähetys- ja avustustyö
----------------------

Rukousystävät ry on tehnyt myös lähetys- ja avustustyötä eteläisessä Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Poliisi epäilee: Kohusaarnaaja hankki rikoksella yli miljoonan *Ilta-Sanomat*.  11.9.2014.  Arkistoitu 29.9.2014. Viitattu 27.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Rukousystävät ry:n kotisivu
Santasaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KangasalaPirkanmaaSuomi |
| Vesialue | 
Vesijärvi |
| Korkein kohta | 
98 m mpy. |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Santasaari** on Kangasalla Vesijärven länsiosassa sijaitseva noin kilometrin pituinen saari Pikonlinnan niemen pohjoispuolella Lintulahden suulla. Se on vain noin sata metriä leveä ja harjumainen. Suurin osa saaresta on seurakunnan omistuksessa ja sinne on perustettu vuonna 2020 virkistysalue kaupungin ja seurakunnan yhteistoimin.

Santasaari retki- ja leiripaikkana
----------------------------------

Partiolaiset ovat käyttäneet Santasaarta leiripaikkanaan 1940-luvulta lähtien. 
Santasaaressa on ollut Kangasalan seurakunnan leirikeskus. Leirikeskusta alettiin rakentaa vuonna 1967. 1968 valmistui sauna. Majoitusrakennus tehtiin 1970 ja päärakennus 1971. Leirikeskuksen päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2002 ja toiminta saaressa hiljeni. 2019 alettiin suunnitella saaren ottamista kaupunkilaisten virkistyskäyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Santasaaren virkistysalue tarjoaa taukopaikan ulkoilijoille; Kangasala.fi 18.2.2021
2. ↑  Harjun pojat / Historia
3. ↑  Heikki Nurmiranta: *Santasaari ennen ja nyt*; Kotikirkon kuulumisia 1987/1, sivut 4-5; Kangasalan seurakunta
4. ↑  Pois käytöstä ollut Santasaari halutaan kaupunkilaisten virkistyspaikaksi; Kangasalan sanomat 12.9.2019
**Kuhalankosken voimalaitos** on vesivoimalaitos Forssassa Loimijoen Kuhalankoskessa.

Voimalaitosrakennus on vuodelta 1877. Alun perin voimala tuotti mekaanista energiaa Forssa-yhtiön kehruukoneille, sittemmin myös valaistussähköä kehräämölle. 1900-luvun alussa laitos muutettiin vain sähköä tuottavaksi laitokseksi.. Tehtaan tarpeiden lisäksi laitos tuotti energiaa yhtiön sähköradalle.

Finlayson-Forssa poisti vanhan voimalaitoksen käytöstä kannattamattomana 1970-luvulla. Vuonna 2010 laitos otettiin uudelleen käyttöön. Yksityinen yritys vuokrasi pitkäaikaisella sopimuksella rakennuksen ja koskioikeudet rakennuksen nykyiseltä omistajalta, Forssan kaupungilta.

Koneistoa on nykyaikaistettu, mutta se on kuitenkin enimmäkseen alkuperäistä ja teho on vähäinen. Yksi turbiini tuottaa noin 100 kW tehon. Tulva-aikana voidaan käyttää kahta turbiinia, jolloin teho on parhaimmillaan noin 200 kW.

Voimalaitoksen tuottama energia myydään Oulun Energialle, joka myy sähkön edelleen asiakkailleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Eerin Rosenström, Kuhalankoski *Oulun Energia*.  31.8.2015.  Arkistoitu 2.5.2019. Viitattu 2.5.2019.
**Katseohjaus** tietokoneella tapahtuu käyttämällä tietokoneeseen liitettävää lisälaitetta, joka havainnoi silmien liikkeitä muuttaen ne esimerkiksi hiiren osoittimen liikkeiksi tietokoneen näytöllä. Katseohjausyksikkö lähettää infrapunavaloa, joka heijastuu silmistä takaisin laitteen kameroihin antaen koordinaatit prosessoida mihin ruudulla katsotaan. Hiiren painallus voidaan korvata esimerkiksi silmiä räpäyttämällä tai katsomalla kohteeseen ennalta määritellyn ajan. Katseohjauksella pystytään korvaamaan täysin perinteinen tietokoneen näppäimistö ja hiiri sopivalla laitteistolla ja ohjelmistolla .

Tietokoneen katseohjausta käytetään kommunikaation apuvälineenä mm. kun puheen tuottaminen ja käsimotoriikka on vaikeaa. Katseohjaus voi helpottaa mm. CP-vamman, ALS-taudin, Rettin oireyhtymän ja autismin omaavia henkilöitä kommunikoimaan ja olemaan vuorovaikutuksessa ympäristönsä kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kajo Apuvälineet: Tietokoneen katseohjaus - Kajo Apuvälineet Oy *www.kajo.fi*. Viitattu 9.10.2017.
2. ↑  How eye tracking works - Tobii Dynavox *www.tobiidynavox.com*. Viitattu 9.10.2017. (englanniksi)
3. ↑  The new Tobii Dynavox Windows Control - Tobii Dynavox *www.tobiidynavox.com*.  Arkistoitu 9.10.2017. Viitattu 9.10.2017. (englanniksi)
4. ↑  Tuotteet - Katseohjaus - Kajo Apuvälineet Oy *www.kajo.fi*. Viitattu 9.10.2017.
5. ↑  Katseohjaus *Papunet*.  Arkistoitu 9.10.2017. Viitattu 9.10.2017.
6. ↑  Tobii: User conditions *tobiidynavox.com*.  Arkistoitu 6.7.2017.
7. ↑  Kuvista kirjaimiin *tikonen*. Viitattu 9.10.2017.
**Jemaah Islamiyah** (suom. *islamilainen seurakunta* ) on militantti islamistinen järjestö, jonka tavoitteena on luoda Kaakkois-Aasiaan suuri islamilainen valtio. Järjestö on tehnyt ja yrittänyt useita terroritekoja, joista tunnetuimmat ovat Balin pommi-iskut 12. lokakuuta 2002. Elokuussa 2003 pommi-iskun kohteeksi joutui Jakartan Marriott-hotelli, ja syyskuussa 2004 itsemurhapommittaja iski Australian suurlähetystön ulkopuolella. Myös Jakartan vuoden 2009 hotellipommien takana oli Jemaah Islamiyah.

Jemaah Islamiyah oli myös todennäköisin Balin vuoden 2005 pommi-iskujen tekijä. Jouluaattona 2000 järjestö suuntasi pommi-iskujen sarjan kristittyjä vastaan.

Indonesian lisäksi järjestö on toiminut muun muassa Filippiineillä.

Jemaah Islamiyahin edeltäjiin lukeutui Darul Islam. Jemaah Islamiyahin keskeisiä hahmoja ovat olleet Abdullah Sungkar, Abu Bakar Bashir, Hambali, Mas Selamat bin Kastari, Abu Dujana ja Zarkasih.

Lähteet
-------

1. ↑  Jemaah Islamiah split but still deadly
2. ↑  Jemaah Islamiyah vahvistui terrori-iskun tekijäksi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Indonesia Backgrounder: How The Jemaah Islamiyah Terrorist Network Operates