**Veikko Muronen** (21. lokakuuta 1927 Viipuri  – 13. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja autonsuunnittelija. Hän toimi työurallaan Vanajan suunnittelu- ja tuotantopäällikkönä, Oy Wiima Ab:n teknisenä johtajana ja ulkomailla joukkoliikenteen konsulttitehtävissä. Hänen merkittävin keksintönsä oli Vanajan kuorma-autoihin suunnittelemansa täyden kuorman nostava teli.

Nuoruus ja yksityiselämä
------------------------

Veikko Muronen syntyi Viipurissa lokakuussa 1927. Hän valmistui Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1946 ja opiskeli tämän jälkeen Teknillisessä korkeakoulussa konetekniikkaa. Muronen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1953.

Muronen oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi lasta. Vapaa-aikansa hän vietti mielellään mökillään perheensä kanssa. 1960-luvulla Muronen suoritti moottorilentäjän lupakirjan. Muronen kuoli Helsingissä 2006.

Työura
------

Työuransa Muronen aloitti Valtion teknillinen tutkimuslaitoksella tutkijana ja jatkoi sieltä A. Ahlströmin Varkauden tehtaalle suunnittelijaksi.

Kilpailu kuorma-automarkkinoilla kiristyi 1950-luvulla, sillä pula-aika alkoi olla ohi ja tarjonta kasvaa. Vuonna 1955 hämeenlinnalaisella Vanajan Autotehtaalla haettiin, henkilöä joka osaisi suunnitella hyvän puutavara-auton. Tehtävään valittiin Muronen, joka toimi yrityksessä ensin suunnittelu- ja myöhemmin tuotantopäällikön tehtävissä.

Vuosina 1966-70 tuotannossa ollut Vanaja T6-69 eli "Muros-Vanaja". Muronen muotoili auton hytin yhdessä vaimonsa Ullan kanssa ja lopputulosta pidettiin aikanaan onnistuneena.
Vanajan merkittävin keksintö esiteltiin 1950-luvun lopulla, Murosen kehittämä täyden kuorman nostava kuorma-auton teli. Keksintö osoittautui täysin ylivertaiseksi kilpailijoiden vastaaviin ratkaisuihin verrattuna. Suunnittelemistaan kuorma-autoista Muronen piti jälkeenpäin merkittävimpänä T6-69/5000+1200-mallia. Autossa oli turboahdettu A.E.C. AVT690 -moottori, 15-nopeuksinen Fuller RTO915 -vaihteisto ja Murosen hydraulinen nostoteli. Autoa pidettiin onnistuneena kokonaisuutena.

Muronen osallistui myös linja-autojen alustojen suunnitteluun. Vuonna 1968 esiteltiin keskimoottorinen malli LK6-69, jossa oli makaava A.E.C. AH 691 -moottori ja jousituksessa niin sanotut rullaavat ilmapalkeet. Auton taka-akselille oli asetettu neljä ilmapaljetta, kun kilpailijoiden vastaavissa ratkaisuissa niitä oli vain kaksi. Rakenteen ansiosta matkustusmukavuus parani huomattavasti.

Vanajan yhdistyi Oy Suomen Autoteollisuus Ab:n kanssa vuonna 1968, ja Sisu otti välittömästi Vanajan nostotelin käyttöön omissa tuotteissaan. Suomen Autoteollisuus yritti tehdä yhteistyötä muiden kuorma-autovalmistajien kanssa markkinoimalla nostoteliä ulkomaisille yrityksille. Hämeenlinnan tehtaalla asennettiin nostotelejä muutamiin Ivecon kuorma-autoihin, mutta sen jälkeen yhteistyö hiipui. Murosen suunnittelema nostoteli oli 2010-luvulla edelleen käytössä Sisun kuorma-autoissa.

Vuonna 1982 Muronen siirtyi linja-autovalmistaja Oy Wiima Ab:n tekniseksi johtajaksi. Sen jälkeen hän toimi kansainvälisissä joukkoliikenteeseen liittyvissä konsultointitehtävissä ennen eläkkeelle jäämistään: vuosina 1982–1987 Muronen toimi ensin portugalilaisen, sen jälkeen saudiarabialaisen ja lopuksi brasilialaisen linja-autotehtaan johtajana. Hän oli lyhyen aikaa projektijohtajana Iisalmessa ja veti kreikkalaisen koritehtaan tuotannon järjestelyä.

Lähteet
-------

* Blomberg, Olli: "Monen Vanajan isä", *Yhteissisusta Vanajan ja Sisun kautta Patriaan*, s. 82. Hämeenlinna: Patria Vehicles Oy, 2003. ISBN 952-91-5613-8.
* Paatela, Matti: Suunnittelija kehitti raskasta autokalustoa.  *Helsingin Sanomat*, 16.2.2006. Helsinki:  Sanoma. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 31.3.2013.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Paatela
2. ↑  Mirala, Leo: Sukukaaviot: Mironov Lunkulansaari, Salmi *kolumbus.fi*.  22.7.2009.  Arkistoitu 14.8.2010. Viitattu 5.11.2011.
3. 1 2 3 4 5 6  Blomberg
4. ↑  Hoppula, Veikko: "Muros-Vanajan" taustaa.  *VetKu*, nro 2/2008, s. 26. Kangasala:  Veteraanikuorma-autojen seura ry. ISSN 1795-4452. VetKu 2-2008; lehden lataus (pdf). Viitattu 5.11.2011.
5. ↑  Sisu – Innovatiivista tekniikkaa Oy Sisu Auto Ab.  Arkistoitu 18.4.2012. Viitattu 5.11.2011.