recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kääpiökotilo** (*Punctum pygmaeum*) on hyvin pienikokoinen kotilolaji. Se on pienin Euroopassa tavattava kotilo ja Suomessakin esiintymiseltään erittäin yleinen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Täysikasvuisen kääpiökotilon kuoren läpimitta on vain 1,2–1,5 mm. Kuori on väriltään kellanruskea, silkinhohtoinen ja sen pinnassa on hyvin tiheässä säännöllisin välein uurteita. Kierteitä on 3–3,5 ja niiden välillä on syvät saumat. Kuoren napa on syvä ja laaja, jopa 25 % kuoren läpimitasta. Muodoltaan jokseenkin pyöreän suuaukon reunalla ei ole paksuuntunutta huulta.

Levinneisyys
------------

Lajin levinneisyys kattaa Euroopan sekä Aasian länsi- ja pohjoisosat. Suomessa se lukeutuu kaikkein yleisimpiin kotilolajeihin ja esiintyy runsaslukuisena koko maassa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Kääpiökotilon elinympäristöä ovat etenkin haapaa tai koivua kasvavat lehti- ja sekametsät sekä ravinteikkaat suot. Elinympäristöjen kirjo on suuri. Kotilot elävät karikkeen joukossa ja laji voi olla hyvin runsaslukuinen, sillä parissa litrassa kariketta voi olla jopa 500 kotiloa.

Lisääntyminen tapahtuu yleensä parittelun kautta, mutta kukin kotilo kykenee lisääntymään myös itsenäisesti. Eläin munii 1–16 munaa yksitellen usean päivän aikana ja munat kuoriutuvat reilun parin viikon kuluttua. Vastakuoriutuneen yksilön kuoren läpimitta on noin 0,5 mm. Poikaset kasvavat nopeasti, kunnes saavuttavat täysikasvuisen yksilön mitat. Tämän jälkeen kasvu on huomattavasti hitaampaa, mutta jatkuu silti koko kotilon eliniän. Kääpiökotilo elää keskimäärin noin 200 vuorokautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Baur (1987) "The minute land snail *Punctum pygmaeum* (Draparnaud) can reproduce in the absence of a mate". Journal of Molluscan Studies 53(1), 112 (englanniksi)
2. 1 2 3  A. Koivunen, P. Malinen, H. Ormio, J. Terhivuo & I. Valovirta: *Suomen kotilot ja etanat. Opas nilviäisten maailmaan*. Helsinki: Hyönteistarvike Tibiale Oy, 2014. ISBN 978-952-67544-6-8.  s. 33 sekä 191–193
3. 1 2 3 4  SUB Göttingen: AnimalBase (englanniksi)
4. ↑  Mollusc Ireland (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Luonnontieteellinen keskusmuseo[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3203820
* BioLib: 2796
* BOLD: 360334
* CoL: 4QHSP
* EoL: 4920268
* EPPO: PNCTPY
* EUNIS: 289620
* Fauna Europaea: 430786
* Fauna Europaea (new): c5b4d5bd-7c62-4cb9-9a77-ee5bfc1a52b8
* GBIF: 4568278
* iNaturalist: 336796
* NatureServe: 2.901780
* NCBI: 265217

 |

 |
Elohopea on metalleihin kuuluva hermomyrkky.
**Hermomyrkky** eli **neurotoksiini** on kemiallinen aine, joka estää neuronien toimintaa. Koska hermosolut vastaavat lukuisista elimistön toiminnoista, neurotoksiinien vaikutus voi ilmetä hyvin monella tavalla. Neurotoksiinin vaikutukset riippuvat myös annoksen suuruudesta. 

Neurotoksiini voi yksinkertaisesti vahingoittaa hermosolua niin, että se lakkaa toimimasta. Toiset toksiinit vaikuttavat neuronien signaalien välitykseen estämällä välittäjäaineiden vapautumista, vastaanottoa tai saamalla aikaan vääriä signaaleja. Ihmiskeho tuottaa myös itse joitakin neurotoksiineja: monet neurotransmitterit, joita tarvitaan välittämään signaaleja, ovat liian suurina annoksina vaarallisia. Esimerkiksi keskushermostossa oleva liika serotoniini aiheuttaa vaarallisen serotoniinioireyhtymän.

Luonnosta löytyy lukuisia neurotoksiineja. Niitä tuottavat myrkylliset eläimet, mutta myös jotkut raskasmetallit kuten lyijy ovat neurotoksiineja. Neurotoksiineja voidaan käyttää myös sodankäynnissä ja väkijoukkojen hallinnassa.

Altistuminen neurotoksiineille voi aiheuttaa pahoinvointia, motoriikan hallinnan menetyksen, halvaannuksen, näköhäiriöitä, huimausta tai aivohalvauksen. Ääritapauksissa tuloksena voi olla kooma ja lopulta kuolema hermoston toiminnan lakkaamisen seurauksena. Erityisesti silloin, kun neurotoksiini vaikuttaa autonomisen hermoston toimintaan, kehon toiminnot voivat pysähtyä nopeasti.

Neurotoksiinille voi altistua akuutisti esimerkiksi käärmeenpureman seurauksena. Krooninen altistus voi seurata esimerkiksi raskasmetallimyrkytyksestä, jolloin ainetta saadaan pieninä annoksina pitkien aikojen kuluessa. Raskasmetallit ovat ongelmallisia, koska ne voivat varastoitua elimistöön. Tällöin uhri sairastuu, kun raskasmetallia on kerääntynyt elimistöön tietty määrä.

Neurotoksiinialtistusta voidaan hoitaa useilla eri menetelmillä. Monet hoitomenetelmät keskittyvät ylläpitämään elimistön toimintoja niin pitkäksi aikaa, että potilaan tila vakautuu. Tällöin potilas usein toipuu, mutta voi saada myöhemmin altistuksesta johtuvia sivuvaikutuksia. Joskus neurotoksiineja vastaan voidaan käyttää kemiallisia aineita tai muuttaa ne muotoon, jossa ne huuhtoutuvat elimistöstä nopeammin. Joihinkin myrkytyksiin ei ole parannuskeinoa, vaan hoito on oireenmukainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Wise Geek: What is neurotoxin? (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hermomyrkky** Wikimedia Commonsissa
Snitsky vuonna 2005.
**Eugene Alan Snitsky** (s. 14. tammikuuta 1970), joka tunnetaan paremmin nimellä Snitsky, on showpainija, joka tunnetaan esiintymisistään World Wrestling Entertainmentin Raw-brändissä. Hän sai potkut WWE:stä joulukuussa 2008. Hänen sisääntulomusiikkinsa oli Jim Johnstonin "Unglued".

Raw ja Lähtö
------------

Snitsky vaihdettiin ECW:stä takaisin Rawiin heinäkuussa 2008. Hän teki paluunsa brändiin voittamalla Super Crazyn.

Snitsky jatkoi voittoputkeaan hakaten mm. Super Crazyn, Val Veniksen ja The Highlandersit.

Elokuussa 2008, Snitsky hävisi John Cenalle kaksi kertaa ja toisella kerralla Randy Orton sekaantui matsiin. Tämä oli Snitskyn ensimmäinen häviö Rawissa paluunsa jälkeen. Snitsky teki paluun lokakuussa 2008 voittaen Val Veniksen ja auttaen Santino Marellaa hänen riidassaan Venistä vastaan. Joulukuussa 2008, Snitsky hävisi Jeff Hardylle matsissa Intercontinental-mestaruudesta. Snitsky paini sittemmin monia Heat-matseja, voittaen niistä useimmat.

Snitskyn viimeinen ottelu WWE:ssä oli Intercontinental-mestaruusturnauksessa CM Punkia vastaan, jonka Snitsky hävisi. Joulukuun yhdestoista päivä, Snitsky sai potkut WWE:stä. Snitsky ei voittanut yhtäkään mestaruutta WWE:ssä.

Tiedot
------

* Pituus: 198 senttiä
* Paino: 140 kiloa
* Syntyi: 14. tammikuuta 1970 (ikä 51)
* Asuu: Orwigsburg, Pennsylvania
* Debyytti: Vuosi 2004

Liikkeet
--------

* **Pumphandle Slam**
* Big Boot
* Inverted DDT
* Running Lariat
* Scoop Slam
* Clothesline

Palkinnot
---------

* 83/500 sijalla Vuoden Painija 2005-listalla
**Laos** (m.kreik. Λᾶος, *Lāos*, lat. *Laus/Laüs*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi Italian eteläkärjen länsirannikolla lähellä nykyistä Santa Maria del Cedron kunnan Marcellinan kylää Cosenzan maakunnassa Calabriassa.

Laos oli kreikkalaisten siirtokunta. Sen perustivat Sybariin jäljellä olleet asukkaat kaupungin tuhon vuonna 510 eaa. jälkeen, vuoteen 494 eaa. mennessä. Näin perustaminen ajoittuu arkaaisen kauden lopulle. Sybaris sijaitsi saman niemimaan itärannalla Tarantonlahden puolella. Toisaalta Laos mainitaan antiikin lähteissä myös Thurioin siirtokunnaksi, mikä voi kertoa Thurioin vaikutuksesta kaupungin historiassa. Laoslaiset saattoivat osallistua Sybariin uudelleenperustamiseen vuonna 453 eaa. Kaupunki löi omaa rahaa.

Laos sijaitsi ilmeisesti alun perin arkaaisella ja myöhemmin klassisella kaudella hieman eri paikassa. Ainoastaan jälkimmäisen paikka tunnetaan, mutta varhaisemman paikan oletetaan olleen lähistöllä. Laoksen lähellä sijaitsi samanniminen joki. Kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100 neliökilometriä. Kaupungin alueella on suoritettu kaivauksia, ja paikalla on arkeologinen puisto vuodesta 1994.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Lainos* (Λαῖνος), alun perin digammalla *Lawinos* (Λαϝῖνος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "58 Laos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 272–273. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Laos/Lavinium? *Pleiades*. Viitattu 1.3.2018.
3. ↑  Hansen, Mogens Herman: Index of characteristics that indicate polis status of 541 communities not explicitly called polis in Archaic and/or Classical sources Copenhagen Polis Centre.  Arkistoitu 24.7.2011. Viitattu 1.3.2018.
4. ↑  Parco Archeologico di Laos Santa Maria del Cedro Ministero dei beni e delle attività culturali e del turismo.  Arkistoitu 14.3.2018. Viitattu 1.3.2018.
**Guillermo Fayed** (s. 28. marraskuuta 1985 Chamonix, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä.

Alppihiihdon maailmancupissa Fayed kilpaili ensimmäisen kerran Val d'Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti seuraavana päivänä käydyssä superalppiyhdistetyssä, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti maailmancupissa oltuaan toinen Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2014. Hän oli samalla kaudella kolmas Kitzbühelin syöksylaskussa. Hän sijoittui syöksylaskun maailmancupissa kolmanneksi kaudella 2014–2015. Hän oli kaudella 2015–2016 kolmas Beaver Creekin ja toinen Val Gardenan syöksylaskussa.

Fayed on osallistunut neljästi MM-kilpailuihin: Garmisch-Partenkirchenissä 2011 hän oli syöksylaskussa 23:s, kaksi vuotta myöhemmin Schladmingissa syöksylaskun 21:s, Vailissa / Beaver Creekissä 2015 samassa lajissa viides ja Sankt Moritzissa 2017 neljästoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 Fayed oli supersuurpujottelussa 22:s ja syöksylaskussa 26:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa 26:s.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Guillermo Fayed Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Arte ry:n historiikki.
**Arte ry** on vuonna 1960 perustettu turkulainen taiteilijayhdistys.
Arte ylläpitää Turun keskustassa sijaitsevaa Titanik-galleriaa sekä kansainvälistä Titanik-äänitaideresidenssiä ja osallistuu myös Turun Taidelainaamon toimintaan.
Arte ry:n nykyisenä puheenjohtajana toimii Sami Pikkarainen. 
Yhdistyksen 50-vuotishistoriikki julkaistiin vuonna 2012.

Historiaa
---------

Arten perustajat olivat Turun taiteilijaseurasta 1950-luvun lopulla erimielisyyksien vuoksi eronneesta taiteilijajoukosta. Artelaisten tavoitteina oli taiteilijoiden työskentelyolosuhteiden parantaminen näyttelyiden ohella. Perustajat olivat osin samoja taiteijoita, jotka olivat aiemmin toimineet taiteilijaryhmissä Ryhmä 9 ja Pro Arte 57. Jäsenistö ja kulloinkin ajankohtainen taiteellinen ilmaisu on vaihdellut ajan myötä. Alkuun 1960-luvulla artelaiset edustivat Turun koulun tyyppistä surrealistissävyistä, lyyristä ilmaisua sekä ekspressionistista realismia. Abstraktien kokeilujen rinnalla taidetta leimasi figuratiivisuus. Ensimmäisen vuosikymmenen lopulla Arteen liittyi uusia nuoria taiteilijoita. Uusrealismi yhdisti artelaisia 1970-luvulla ja ajan tapaan yhteiskunnallinen vaikuttaminen ja vasemmistolaiset yhteydet olivat pinnalla. Ilmaisu oli lyhyen tendenssivaiheen jälkeen lähintä elämänpiiriä kuvaavaa ihmisläheistä realismia.

Kirjallisuutta
--------------

* Riikka Heikkonen: *Kriisejä ja kritiikkiä - Arte ry:n ja Turun Taiteilijaseuran / Turun Kuvataiteilijat ry:n 1960-luvun näyttelyihin liittyvien päivälehtiarvosteluiden ja -kirjoitusten tarkastelua. Pro gradu -tutkielma Taidehistoria, Turun yliopisto 2006.*
* Hujala, Susanna: *Arte: 50-vuotishistoriikki. Arte ry, Turku 2012.*

Lähteet
-------

1. ↑  Yleistä Turun Taidelainaamo. Viitattu 18.10.2013.
2. ↑  Titanik-gallerian kotisivut
3. ↑  Titanik-gallerian kotisivut *titanik.fi*. Viitattu 15.5.2023.
4. 1 2  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 40-41. 3. painos. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Arten kotisivut
**Lámpros Athanasoúlas** (kreik. Λάμπρος Αθανασούλας, joskus *Lámbros Athanassoúlas*, s. 10. marraskuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen ralliautoilija. Hän kilpaili 12 WRC-kilpailussa vuosina 2005–2009 ja 2011 saavuttaen yhden pisteen. Ennen ralliuraansa Athanasoúlas valmistui American College of Greecestä ja opiskeli konetekniikka ja talousalaa Westminsterin yliopistossa. Vuonna 2001 Athanasoúlas kilpaili kreikkalaisissa rallikilpailuissa. Vuonna 2005 hän voitti A5-luokan mestaruuden Kreikan rallisarjassa. Samana vuonna hän debytoi WRC-sarjassa Akropolis-rallissa, jossa hän keskeytti. Vuonna 2009 Athanasoúlas saavutti ensimmäisen pisteensä WRC-sarjassa sijoittuen kahdeksanneksi Akropolis-rallissa. Samalla hän voitti PWRC-luokan kilpailun Kreikassa. Kauden jälkeen *Status*-lehti nimesi hänet vuoden kreikkalaisurheilijaksi. Athanasoúlas osallistui Suomen ralliin vuonna 2006.

Rallin MM-sarjan tulokset
-------------------------

(Tulosselitteet)

| Kausi | Talli | Aauto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Lámpros Athanasoúlas | Ford Fiesta S1600 | MON  | SWE  | MEX  | NZL  | ITA  | CYP  | TUR  | GREKesk. | ARG  | FIN  | GER  | GBR  | JPN  | FRA  | ESP  | AUS  | 0 | NC |
| 2006 | Lámpros Athanasoúlas | Ford Fiesta ST | MON  | SWE  | MEX  | ESP52 | FRA45 | ARG  | ITA52 | GRE  | GER31 | FINKesk. | JPN  | CYP  | TUR  | AUS  | NZL  | GBR77 | 0 | NC |
| 2007 | Lámpros Athanasoúlas | Subaru Impreza STi N12 | MON  | SWE  | NOR  | MEX  | POR  | ARG  | ITA  | GRE33 | FIN  | GER  | NZL  | ESP  | FRA  | JPN  | IRE  | GBR  | 0 | NC |
| 2008 | Lámpros Athanasoúlas | Subaru Impreza WRX STi | MON  | SWE  | MEX  | ARG  | JOR  | ITA  | GRE26 | TUR  | FIN  | GER  | NZL  | ESP  | FRA  | JPN  | GBR  |  | 0 | NC |
| 2009 | Team Greece | Škoda Fabia S2000 | IRE  | NOR  | CYP  | POR  | ARG  | ITA  | GRE8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 | 20. |
| Ford Fiesta R2 |  |  |  |  |  |  |  | POL  | FIN  | AUS  | ESP25 | GBR  |  |  |  |  |
| 2011 | Team Greece | Ford Fiesta RS WRC | SWE  | MEX  | POR  | JOR  | ITA  | ARG  | GRE19 | FIN  | GER  | AUS  | FRA  | ESP  | GBR  |  |  |  | 0 | NC |

Aiheesta muualla
----------------

* eWRC-sivustolla (englanniksi)
**LIGO** eli **Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory** on gravitaatioaaltojen havaitsemiseen tarkoitettu laitteisto, joka sijaitsee Yhdysvalloissa. Helmikuussa 2016 ilmoitettiin, että laitteistolla on havaittu ensimmäistä kertaa gravitaatiosäteilyn aaltoja eli gravitaatioaaltoja.

Rakenne ja toimintaperiaate
---------------------------

Yksinkertaistettu kuva LIGOn rakenteesta.
LIGO koostuu kahdesta osasta, jotka sijaitsevat Louisianan osavaltiossa sijaitsevassa Livingstonin observatoriossa ja Washingtonin osavaltiossa sijaitsevassa Hanfordin observatoriossa 3 000 kilometrin päässä toisistaan. Molemmat havaintolaitteet muodostuvat kahdesta suorakulmassa toisiinsa nähden olevista neljä kilometriä pitkistä sakaroista.

Mittaus perustuu siihen, että molempiin sakaroihin ammutaan samanaikaisesti lasersäteet. Normaalitilanteessa molempien säteiden pitäisi palata täsmälleen samaan aikaan lähtöpisteeseensä. Jos näin ei käy, voi kyse olla gravitaatioaaltojen vaikutuksesta. Säteiden matka-ajanmäärittämiseen käytetään Interferometriaa. Lisävarmuutta asiaan saadaan, kun verrataan Washingtonin ja Louisianan havaintolaitteiden samanaikaisten kokeiden tuloksia keskenään. Jos molemmissa tuloksissa näkyy sama poikkeama, tulkitaan, että kyseessä on gravitaatioaallon vaikutus.

Gravitaatioaaltojen löytyminen 2015
-----------------------------------

Helmikuussa 2016 ilmoitettiin tiedotustilaisuudessa, että LIGOssa on havaittu gravitaatioaaltoja. 14. syyskuuta 2015 kello 11.51 UTC+2 havaittiin pulssi, joka tulkittiin seuraukseksi 1,3 miljardin valovuoden etäisyydellä tapahtuneesta kahden mustan aukon törmäämisestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gravitaatioaalloista viimein suora havainto – suurempi läpimurto kuin Higgsin hiukkanen *Yle Uutiset*. Viitattu 29.2.2016.
2. 1 2  "Hyvät naiset ja herrat! Olemme havainneet gravitaatioaaltoja." | Tiedetuubi *www.tiedetuubi.fi*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 29.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* 

* Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: ***Gravitaatioaallot havainnut LIGO-laitteisto saa päivityksen***

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **LIGO** Wikimedia Commonsissa
**Yrjö Adolf Järvinen** (19. huhtikuuta 1900 Jyväskylä – 13. heinäkuuta 1968) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille vuoden 1924 Kalevan kisoissa tuloksella 57,43. Hän edusti Tampereen Pyrintöä.

Yrjö Järvinen oli olympiamitalisti Verner Järvisen vanhin poika. Veljessarjaan kuuluivat myös keihäänheittäjä Matti Järvinen, kymmenottelija Akilles Järvinen sekä kuulantyöntäjä Kalle Järvinen. Yrjön saavuttama pronssimitali oli Järvisen veljesten ensimmäinen SM-mitali.

Lähteet
-------

1. ↑  Yrjö Järvinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa; & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
3. ↑  *Järviset-Legendaarinen suomalainen urheiluperhe*. Kustannusosakeyhtiö Revontuli, 2009. ISBN 978-952-5767-18-6.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Nike Zeus B:n laukaisukoe *White Sands*issa.
**LIM-49 Nike Zeus** oli varhainen Yhdysvaltain mannertenvälisten ohjusten torjuntaohjus. Ohjuksen ns. *Spartan-versio*ssa oli suurin (5 MT) ydinkärki, ja se soveltui myös satelliittien tuhoamiseen. Muissa muunnoksissa olivat 20-25 kT sekä 400 kT ydinkärjet.
Nike Zeus oli myöhemmän Spartanin pohjana. Laukaisukokeita toteutettiin Kwajaleinista sekä White Sandsista, vuosina 1959 - 1966. Niistä korkeimmalla toteutettu tapahtui peräti 400 km korkeudessa.

Historia
--------

Ensimmäinen Nike Zeus laukaistiin 1959. Ensi kertaa ohjus torjui mannertenvälisen ohjuksen onnistuneesti vuonna 1962 tehdyssä kokeessa. Mutta Yhdysvaltain puolustusministeriö hylkäsi hankkeen 1963. Silti Yhdysvallat jatkoi Niken kehittelyä NIke-X-ohjelmassa. Siinä paranneltiin tutkia, tietokoneita ja ohjuksen pinnan sietolämpötiloja. Niinpä vuonna 1967 armeija alkoi kehitellä LIM 49 Spartania, joka valmistui 1975.

Nike Zeus A:n koelaukaisu.

Syitä hankkeeen perumiseen
--------------------------

Viimeistään *Starfish Prime* -ydinkokeessa (Operaatio Fishbowl, jota edelsi Operaatio Dominic) havaittiin niin kutsuttu EMP-ilmiö eli sähkömagneettinen pulssi. Se lamauttaa sähkölaitteita sekä satelliitteja. Avaruudessa laukaistu ydinase saattaa vahingoittaa paljon muitakin kohteita, kuin toivottuja.

Lähteet
-------

* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

### Aiheesta muualla

* 

### Viitteet

1. 1 2   Viitattu 11.3.2022.
2. ↑   Viitattu 11.3.2022.
3. ↑   Viitattu 12.3.2022.
4. ↑   Viitattu 12.3.2022.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 12.3.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Nike Zeus
**EUnet** (alkujaan lyhenne sanoista *European UNIX Network*), myöhemmin **KPNQwest** oli eurooppalainen Internet-yhteydentarjoaja, joka toimi 2000-vuosikymmenen alkuun saakka.

Historia
--------

Yhtiön juuret ulottuivat vuoteen 1982. Alun perin EUnet-verkko koostui eri Euroopan maissa toimineista ei-kaupallisista UUCP-solmuista,
jotka yleensä olivat Euroopan UNIX-käyttäjien yhdistyksen (European UNIX User Group, EUUG), myöhemmin EurOpen) kansallisten jäsenjärjestöjen hallinnoimia. Kansalliset järjestöt perustivat yhdessä operatiivisen verkkopalveluyrityksen, jonka tehtävänä oli operoida verkon keskussolmua Amsterdamissa. 

Ennen vuotta 1988 verkko perustui vielä X.25-protokollaan, mutta vuonna 1988 Daniel Karrenberg lisäsi verkkoon reitittimet, mikä mahdollisti liittymisen ARPANETiin.

Tietoliikenteen vapautuessa toiminta muuttui useimmissa maissa kaupallisemmaksi, ja vuonna 1996 seitsemän kansallista EUnet-organisaatiota yhdistyivät nimellä EUnet International. EUnet oli useassa maassa ensimmäinen korkeakoulujen ulkopuolinen yhteydentarjoaja.

Loppuaikoina käytetty logo.
Vuonna 1998 EUnet International myytiin yhdysvaltalaiselle Qwestille, joka siirsi EUnetin osaksi teleoperaattori KPN kanssa perustettua yhteisyritystä nimeltä KPNQwest. Yhtiö ehti rakentaa muutaman vuoden aikana 13 000 kilometriä pitkän runkoverkon. Vuonna 2002 KPNQwest ajautui IT-kuplan puhjettua konkurssiin. Osasyynä konkurssiin olivat yhtiön tekemät tiedonsiirtokapasiteetin vaihtokaupat, jotka olivat keinotekoisesti kasvattaneet yhtiön tulosta. KPNQwestin maakohtaiset tytäryhtiöt myytiin eri toimijoille.

EUnet Suomessa
--------------

Suomessa EUnet-verkon toiminta alkoi vuonna 1985, kun Suomen UNIX-käyttäjäin yhdistys (FUUG) otti hoidettavakseen sen toiminnan.  Vuoden 1993 alusta alkaen verkon toiminnasta vastasi EUnet Finland Oy, jonka yksi omistajista FUUG oli.  EUnet oli hallinnoinut .fi-verkkotunnuksia siihen saakka ja hoiti sen jälkeen niiden teknistä ylläpitoa vuoteen 2002.  Suomen tytäryhtiö selvisi KPNQwestin konkurssista, ja se myytiin Saunalahti Groupille, joka palautti EUnet-brändin käyttöönsä.  Myöhemmin Elisa osti Saunalahden.

### Henkilöitä

* Johan Helsingius
* Petri Ojala
* Petri Helenius
* Esko Rahiala
* Harri Hursti

Lähteet
-------

1. ↑  EUnet -- European Network *livinginternet.com*. Viitattu 17.6.2018.
2. 1 2 3  EUnetin historia EUnet Finland.  Arkistoitu 29.2.2004. Viitattu 14.7.2008.
3. 1 2 3  History of Internet in Finland Suomen Internet-yhdistys.  Arkistoitu 11.12.2013. Viitattu 14.7.2008.
4. ↑  Verkkotunnushallinnon tekninen ylläpito uudistuu - tekninen rekisterinpito siirtyi Viestintävirastolle Viestintävirasto. Viitattu 3.8.2008.
**Lány** on kylä Tšekissä noin 40 kilometriä Prahasta länteen. Kylässä asui vuonna 2021 noin 2 200 asukasta. Tšekin presidentin virka-asunto Lányn linna sijaitsee Lányssä.

Sijainti
--------

Lány sijaitsee laajan Křivoklátskon metsäsuojelualueen pohjoisreunalla. Sen lähin keskuskaupunki on Kladno, joka sijaitsee kylästä noin 14 kilometriä itään.

Historia
--------

Ensimmäinen maininta Lánystä on vuodelta 1392. Lányn linna rakennettiin vuosina 1592–1593. Linna, sekä sitä ympäröineet metsästysalueet alueet vaihtoivat moneen kertaan omistajaa eri aatelissukujen välillä kunnes Tšekkoslovakian tasavalta osti ne vuonna 1921 presidenttinsä virka-asunnoksi. Maan ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk asui siellä aina kuolemaansa 1937 saakka ja on haudattu kylän hautausmaalle.

Nähtävyydet
-----------

Kylän tärkein nähtävyys on Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Rudolf II:sen rakennuttama Lányn linna. Se on tyyliltään myöhäisrenessanssinen, mutta vuosisatojen saatossa sitä on uudistettu ja laajennettu useaan kertaan. Vuodesta 1921 linna on toiminut ensin Tšekkoslovakian ja myöhemmin Tšekin presidentin virka-asuntona.

Lányn hautausmaalle on haudattu muun muassa Tšekkoslovakian ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk, hänen vaimonsa Charlotte Garrigue sekä heidän lapsensa Jan ja Alice.

Kylässä sijaitsee myös Tomáš Masarykin museo sekä Alice Masarykovalle omistettu muistosali.

Lányn linna ja kirkko

Väestö
------

**Asukasmäärän kehitys**| 

| Vuosi | Asukkaita |
| --- | --- |
| 1869 | 1 308 |
| 1880 | 1 158 |
| 1890 | 1 118 |
| 1900 | 1 291 |
| 1910 | 1 396 |
| 1921 | 1 349 |
| 1930 | 1 573 |
| 1950 | 1 452 |
|

 | 

| Vuosi | Asukkaita |
| --- | --- |
| 1961 | 1 615 |
| 1970 | 1 603 |
| 1980 | 1 649 |
| 1991 | 1 607 |
| 2001 | 1 597 |
| 2011 | 1 937 |
| 2021 | 2 229 |
|

 |
|

Kuuluisia asukkaita
-------------------

* Tomáš Garrigue Masaryk, Tšekkoslovakian ensimmäinen presidentti
* Charlotte Garrigue, Tomáš Masarykin vaimo, Tšekkoslovakian ensimmäinen nainen
* Zdeněk Nedvěd, tšekkiläinen jääkiekkoilija

Lähteet
-------

1. ↑  Český statistický úřad: Obyvatelstvo podle pohlaví a obcí vybraného okresu (2021 asukasluku) *vdb.czso.cz*. Viitattu 6.7.2023. (tšekiksi)
2. ↑  Historie obce Lány aneb jak plynul čas Obec Lány. Viitattu 6.7.2023. (tšekiksi)
3. 1 2 3  Zajímavá místa a památky v Lánech Obec Lány. Viitattu 6.7.2023. (tšekiksi)
4. ↑  Historický lexikon obcí České republiky 1869–2011 – Okres Kladno *czso.cz*. Viitattu 6.7.2023. (tšekiksi)
5. ↑  Český statistický úřad: Obyvatelstvo podle pohlaví a obcí vybraného okresu (2021 asukasluku) *vdb.czso.cz*. Viitattu 6.7.2023. (tšekiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lány** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivut (tšekiksi) *ja* (englanniksi)
**Koirusjärvi** (myös **Ylä-Koirus**) on runsassaarinen ja rantaviivaltaan rikkonainen järvi Leppävirran ja Suonenjoen rajalla Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 31 kilometriä etelälounaaseen.

Maantiede
---------

Koirusjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,6 kilometriä. Järven pohjoisosasta ulottuu itäkaakkoon kapea itäinen järvenosa, jonka pituus on noin 2,5 kilometriä. Läntistä ja itäistä järvenosaa erottaa Kiviniemi. Koirusjärven lahtia ovat muun muassa Ritolahti järven eteläisimmässä osassa, Kumpulahti länsiosassa ja Teretinlahti järven pohjoisimmassa osassa. Itäisen järvenosan laajin lahti on Kivilahti. Kiviniemen ohella isoja niemiä ovat Teretinniemi ja Tuliniemi luoteessa, Kumpuniemi ja Aittoniemi etelässä sekä Kiviniemestä haarautuva Tuohiniemi idässä. Koirusjärvi sijaitsee luoteisinta osaansa lukuun ottamatta Leppävirran alueella.

Lähes neljäsosa Koirusjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven luoteisosassa. Eteläinen osa on matalaa. Itäisessa järvenosassa on useita yli kymmenen metrin syvänteitä, mutta sen keskellä sijaitsee laaja matalikko.

Koirusjärven saariluku on 12. Saarten yhteispinta-ala on yli 14 hehtaaria. Lisäksi järvessä on lukuisia luotoja. Laajimmat saaret ovat noin kolmihehtaarinen Talassaari etelässä, niin ikään noin kolmihehtaarinen Kumpusaari sen luoteispuolella ja Jänissaaret järven keskiosan matalikolla. Niiden luoteispuolella sijaitsee Saarenkanta. Järven luoteisosassa sijaitsee kaksi Teretinsaarta ja aivan Tuliniemen eteläpuolella on useita saaria. Koirusjärven itäosan laajin saari on yli hehtaarin laajuinen Tuohisaari. Itäosan matalikolla sijaitsee useita luotoja.

Koirusjärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Länsirannalla sijaitsee Kumpulahden kulttuurimaisema. Järven syvimpien kohtien läheisyydessä rannat ovat melko jyrkkiä. Kiviniemellä kohoavan Kivimäen laki on yli 50 metriä järven pintaa korkeammalla. Tuohiniemellä on muutama jyrkänne.

Koirusjärveen virtaa laskuojia pohjoisesta ja luoteesta. Koirusjärvi laskee etelään Huuhtijärveen (96,2 metriä mpy).

Koirusjärven vesitilavuus on 26 573 000 kuutiometriä.

Koirusjärvi (04.275.1.001) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Koirusjärvi on laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat, eli Ylävesi ja Petäjäjärvi, ovat yli neliökilometrin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Koirusjärvi, vakavesi, Leppävirta
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 30.3.2022.
3. ↑  Koirusjärvi. Järviwiki. Viitattu 30.3.2022.
4. ↑  Oravijoen-Mertajoen valuma-alue (04.275). Järviwiki. Viitattu 30.3.2022.
**Yrjö Olavi Kilpi** (7. maaliskuuta 1924 Tampere – 6. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko. 

Kilven isä oli päätoimittaja Eino Kilpi ja äiti Sylvi-Kyllikki Sinervo. Hän tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta Helsingissä 1942 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1948, lisensiaatiksi 1953 ja tohtoriksi 1957. Kööpenhaminassa Kilpi opiskeli 1959–1960. Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistenttina hän toimi 1949–1961 ja matematiikan dosenttina 1959–1968. Turun yliopiston matematiikan apulaisprofessori Kilpi oli 1961–1963 ja Oulun yliopiston matematiikan professori 1963–1990. Kilpi tutki muun muassa Hilbertin avaruuden operaattoreiden teoriaa ja sovellutuksia. Hän oli Suomen matemaatikko- ja fyysikkoliiton hallituksen puheenjohtaja 1961–1964 sekä Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön hallituksen varapuheenjohtaja 1970–1975 ja puheenjohtaja 1976–1978. Oulun yliopiston ylioppilaskunnan inspehtorina Kilpi toimi 1974–1992, kunniajäseneksi hänet nimitettiin 1985..

Yrjö Kilvellä oli merkittävä osuus kasvatustieteiden tiedekunnan ja Pohjois-Suomen tutkimuslaitoksen perustamisessa. Mainittu tiedekunta vihki hänet kunniatohtorikseen 1983. Suomen Akatemian luonnontieteellisen toimikunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1980-1985. Oulun yliopiston ensimmäinen tietokone hankittiin vuonna 1965 Yrjö Kilven johtaman toimikunnan selvitystyön jälkeen. Kilpi toimi noin 20 vuoden ajan Oulun yliopistossa erillisinä yksikköinä toimineiden tietokonekeskuksen ja tietojenkäsittelyopin laitoksen johtokunnan puheenjohtajana. Hänen johtamansa atk-alan oppilaitoskomitean työn tuloksena perustettiin Raahen tietokonealan oppilaitos 1972.

Kilven puoliso vuodesta 1956 oli Marjatta Lehtonen (s. 1931).

Lähteet
-------

1. ↑  Muistokirjoitus, Tieteen tietotekniikan keskus
2. 1 2  Facta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 427
3. 1 2 3  Veli-Matti Autio: *Suomen professorit. Finlands professorer*, s. 246. Professoriliitto, 2000. ISBN 951-95189-6-7.
4. ↑  Paavo Turakainen - Muistokirjoitus, Kaleva, helmikuu 2010

Aiheesta muualla
----------------

* Muistokirjoitus, Hs.fi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |

 |
**EUSTORY**- *History Network for Young Europeans* - on Euroopan laajuinen verkosto, johon kuuluu järjestöjä 24 maasta. Verkosto on toiminut vuodesta 2001 lähtien. Suomesta verkostossa on mukana Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto HYOL ry.

EUSTORY -verkoston jäsenet järjestävät kansallisia historia-aiheisia tutkielmakilpailuja. Niihin on osallistunut yli 135 000 nuorta eurooppalaista. Suomessa EUSTORY -historiakilpailuja on järjestetty vuodesta 2008 lähtien.

Verkoston mottona on *Dealing with history -understanding differences, overcoming divisions*. Verkosto pyrkii edistämään historian moniperspektiivisyyttä sekä yhteisymmärrystä erilaisten ihmisten ja ihmisryhmien välillä. Lisäksi tavoitteisiin kuuluu historian väärinkäytön ehkäiseminen. 

Historiakilpailujen lisäksi verkosto järjestää vuosittain kansainvälisiä EUSTORY -seminaareja (Youth Academies). Niissä kansallisissa kilpailuissa hyvin pärjänneet nuoret pääsevät tutkimaan historiaa yhdessä. Suomesta seminaareihin voivat hakea palkintosijoille päässeet lukiolaiset.

Organisaatio
------------

EUSTORY -verkoston jäsenet ovat poliittisesti riippumattomia kansalaisjärjestöjä. Monesta maasta, esim. Suomesta, mukana on pedagoginen opettajajärjestö. Verkostoon kuuluu järjestöjä seuraavista maista: Belgia, Bulgaria, Espanja, Israel, Italia, Latvia, Norja, Puola, Saksa, Serbia, Slovakia, Slovenia, Suomi, Sveitsi, Ranska, Romania, Ruotsi, Tanska, Tšekki, Ukraina, Valko-Venäjä, Venäjä, Viro ja Wales.

Suojelijat
----------

* Martti Ahtisaari
* Władysław Bartoszewski
* Jacques Delors
* Romano Prodi
* Peter Ustinov ja Johannes Rau olivat elinaikanaan verkoston suojelijoita

Aiheesta muualla
----------------

* EUSTORY -verkoston sivut (englanniksi)
* HYOL:n EUSTORY -kilpailun sivut[vanhentunut linkki]
*Koiratappelu Kit Burn’sin saluunassa*, Edward Winslow Martin, 1868.
Koiratappelun laillisuus eri maissa. Sinisellä maat, joissa se on kiellettyä, punaisella maat, joissa se on laillista. Violetilla maat, joissa se on paikoin kiellettyä.
**Koiratappelu** on kahden koiran usuttamista vastakkain taistelukehässä katsojien huviksi. Taistelukoirat ovat yleensä pitbullterrierejä. Ne raatelevat taistelussa toisiaan hengenvaarallisesti, ja häviäjä yleensä lopetetaan. Taistelun aikana yleisö lyö usein vetoa voittajasta, ja taistelut myös usein videoidaan.

Taistelukoiraksi kasvatettava koira pidetään erillään muista koirista, usein kahlittuna, eikä sitä totuteta ihmisiin ja muihin koiriin. Sitä ruokitaan ja lääkitään yleensä hyvin, ja se saa liikuntaa. Sen korvat ja häntä saatetaan typistää niin, että vastustaja ei saa niistä otetta eikä pysty lukemaan toisen elekieltä. Joskus koira huumataan ennen taistelua, jotta se olisi aggressiivisempi eikä tuntisi kipua.

Koiratappelut olivat vielä 1800-luvulla täysin laillisia esimerkiksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Nykyisin koiratappelut ovat niissä ja monissa muissakin maissa laittomia, sillä taisteluihin ja taistelukoirien pitämiseen liittyy monenlaista vakavaa eläinrääkkäystä. Koiratappelutoiminta onkin mennyt maan alle, ja taisteluita järjestetään nykyisin virkavallalta salassa. Joskus taisteluita järjestetään takakujilla, mutta on myös olemassa vakituisia taistelukehiä.

Katso myös
----------

* Luettelo taistelukoiraroduista
* Kukkotappelu

Lähteet
-------

1. 1 2  Hanna Gibson: Brief Summary of Dog Fighting Laws  2005. Michigan State University College of Law. Viitattu 13.7.2021.
2. 1 2  A Closer Look at Dogfighting American Society for the Prevention of Cruelty to Animals. Viitattu 13.7.2021.
**Harry Akst** (15. elokuuta 1894 – 31. maaliskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.

Akst aloitti uransa laulaja Nora Bayesin taustapianistina. Vuonna 1916 hän tutustui armeijassa ollessaan lauluntekijä Irving Berliniin. Berlin otti Akstin töihin julkaisuyhtiöönsä vuonna 1919, ja vuonna 1921 miehet kirjoittivat yhdessä kappaleen "Home Again Blues".

Akstin, Sam M. Lewisin ja Joe Youngin kappale "Dinah" vuodelta 1925 nousi yhdeksi 1920-luvun levytetyimmistä kappaleista. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Ethel Waters, Ted Lewis, Bing Crosby, Mills Brothers, Boswell Sisters, Fats Waller ja Sam Donohue. Waters nauhoitti myös Akstin ja Grant Clarken kappaleen "Am I Blue?" vuonna 1929.

Vuonna 1927 Akst osallistui Broadway-musikaalin *Artists and Models* tekemiseen. Vuonna 1929 hän muutti Hollywoodiin saadakseen töitä elokuvamusikaalien säveltäjänä. Hän myös näytteli pientä roolia joissakin elokuvissa. Hän sävelsi musiikkia moniin elokuviin, mukaan lukien *Vaalea viettelijätär* (1933) ja *Dixie-Daisy ja murhamysteeri* (1943). Vuonna 1934 hän kirjoitti musiikkia Broadway-näytelmään *Calling All Stars*. Hänen viimeiseksi menestyneeksi sävellyksekseen jäi Sidney Clairen sanoittama "Travelin’ Light" vuodelta 1937.

Toisen maailmansodan aikana Akst johti Al Jolsonin taustayhtyettä tämän kiertäessä laulamassa yhdysvaltalaisille joukoille Euroopassa. Hän osallistui vuonna 1954 Manny Curtisin kanssa Salvatore d’Espositon kappaleen "Anema e Core" kääntämiseen englanniksi.

Akst kuoli Los Angelesissa 31. maaliskuuta 1963. Hänet valittiin vuonna 1983 Songwriters Hall of Fameen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Harry Akst *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  John Bush: Harry Akst *Allmusic*. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Sandra Burlingame: Harry Akst *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 10.10.2011. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Harry Akst Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Yrjö Sten Iso-Puonti**, sukunimi vuoteen 1936 *Nilsson* (21. lokakuuta 1893 Tampere – 9. heinäkuuta 1968 Turku) oli suomalainen maistraatinsihteeri, shakkitehtävien laatija ja suomentaja.

Yrjö Iso-Puontin vanhemmat olivat maanmittaustarkastaja Sten Viktor Nilsson (1866–1936) ja Emmi Matilda Lindgren (1866–1949). Hän oli naimisissa vuodesta 1920 Ingrid Maria Ekblomin (1892–1940) kanssa.

Iso-Puonti toimi Turussa joulurauhan julistajana 1919–1935 (sukunimellä Nilsson), 1936–1938 ja 1940–1941. Tehtäväshakin kansallinen lajiyhdistys Suomen Tehtäväniekat myönsi hänelle vuonna 1937 kansallisen tehtävämestarin arvonimen.

Suomennoksia
------------

* Stellan Arvidson : *Benjamin Franklin: yleisnero*. Aura, Turku 1945 (alkuteos *Benjamin Franklin: ett universalgeni*)
* Johan Fabricius : *Demonien saari: romaani Balin saarelta*. Aura, Turku 1945 (alkuteos *Eiland der Demonen*)
* Knut Hagberg : *Winston Churchill*. Aura, Turku 1945
* Eyvind Johnson : *Sotilaan paluu*: romaani. Aura, Turku 1945 (alkuteos *Soldatens återkomst*)
* Sverre Holmsen : *Laulavat korallit: polyneesialainen eepos*. Aura, Turku 1946 (alkuteos *Ön ur havet*)

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni.com : Yrjö Sten Iso-Puonti (Nilsson)
2. 1 2  Rafael Olinin GeneaNet-sivusto : Yrjö Viktor (Nilsson-1936) Iso-Puonti
3. ↑  Joulurauhan julistajat vuodesta 1900 lähtien
**Harry Öjvind Björk**  (29. heinäkuuta 1919 Loviisa – 7. elokuuta 1999 Porvoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Björkin vanhemmat olivat kauppias Alexander Björk ja Amanda (Mandi) Emilia Wallenius ja puoliso 1947–1996 Iris Kerstin Lindholm. Björk tuli ylioppilaaksi 1938 Ruotsalaisesta normaalilyseosta. Opinnot Teknillisessä korkeakoulussa aloittanut Björk osallistui varusmiespalveluksensa jälkeen jatkosotaan Jalkaväkirykmentti 61:ssä, ottaen osaa muun muassa Tienhaaran taisteluun. Vuonna 1946 diplomi-insinööriksi valmistunut Björk oli ensin hetken apulaisinsinööri Valtion teknillisessä tutkimuskeskuksessa, mutta työskenteli sitten 1947–1948 Tukholmassa Ericssonin suunnitteluinsinöörinä ja edelleen vastaavassa tehtävässä ASEA:lla Västeråsissa. Tampellan palvelukseen Anjalankoskelle hän siirtyi paperitehtaan voimapäälliköksi 1951.

Merkittävimmän työn Björk teki Tampella-konsernissa Etelä-Suomen Voima -yhtiössä, jonka varatoimitusjohtaja hän oli vuodesta 1965 ja toimitusjohtaja vuodesta 1970. Tämän tehtävän ohella hän oli koko Tampellan voimasektorin johtaja vuodesta 1973. Björk hoiti molempia tehtäviä aina eläkkeelle jäämiseensä asti, vuoteen 1984. Hän oli myös toimitusjohtaja Tampellan osittain omistamissa yhtiöissä Mankala, Rouhialan Voimansiirto ja Anjalankosken Voima. Björkillä oli useita alansa ja järjestö- ja luottamustehtäviä, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1982. Sotilasarvoltaan Björk oli reservin yliluutnantti (1975).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Harry Björk *Biografiasampo*. Viitattu 30.11.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Diplomi-insinööri Harry Björk. Voimayhtiön kasvattaja. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  29.8.1999. Viitattu 30.11.2021.
**Yrjö Tapio Järvenkylä** (31. maaliskuuta 1909 Viipuri – 25. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä. Hän oli Teknos Group Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Järvenkylä oli koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän väitteli Helsingin yliopistosta 1942. Järvenkylä perusti Teknos-Tehtaat vuonna 1948 ja työskenteli siellä eläköitymiseensä saakka. Hän vastasi yhtiön tutkimuksesta ja teki useita maaleihin liittyviä keksintöjä. Järvenkylä perusti myös taidetta käsittelevää kirjallisuutta kustantaneen Kustannusyhtiö Tulen ja toimi aktiivisesti useassa taideyhdistyksessä kuten esimerkiksi Nykytaide-yhdistyksen johtokunnassa. Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkki vuonna 1970.

Järvenkylän puoliso oli oopperalaulaja Malmi Vilppula. Heille syntyi kolme lasta: dosentti Sirkka-Liisa Valle, professori Marjatta Rautio ja tutkimusjohtaja Jyri Järvenkylä.

Lähteet
-------

1. ↑  Yrjö Tapio Järvenkylä *geni\_family\_tree*. Viitattu 28.11.2019.
2. ↑  Niemi, Päivi: Kuolleita: Filosofian tohtori Yrjö Järvenkylä *Helsingin Sanomat*.  13.1.1991. Viitattu 28.11.2019.
Linholm

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°9′39.00″N, 24°49′00.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,012 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Linholm** on saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Tvijälpin ulkoilusaaren ja Småholmin koillispuolella ja kuuluu Westendin kaupunginosaan. Linholmin ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on noin neljäsataa metriä.

Linholmin pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Saari on yksityisomistuksessa, sen länsipuolella sijaitsee kaksi pienempää saarta, joiden nimi on Linholms Gräsgrund (Parikarit). Linholm ja Linholms Gräsgrund ovat huvilasaaria, kartan mukaan ne on yhdistetty toisiinsa kävelysilloin.

Hanasaaren kulttuurikeskus ja Karhusaaren taidekeskus sijaitsevat noin kilometrin Linholmista itäkoilliseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Linholm Espoon opaskartalla
2. ↑  Takala, Anna: Espoon Westendin edustalla on saaria, joissa raharikkaat toteuttivat päähän­pistojaan lupia paljon kyselemättä (html) *Hs.fi*.  28.9.2020. Helsinki:  Sanoma Oy. Viitattu 20.5.2021.
3. ↑  Linholm, Saari, Espoo

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Mainadi kantamassa riistaa, pala attikalaisesta punakuviotekniikalla koristellusta kyliksistä, noin 480 eaa. Louvre.
**Mainadit** (m.kreik. Μαινάδες, *Mainades*, lat. *Maenades*) eli **bakkhantit** (myös *bakkantit*, m.kreik. Βάκχαι, *Bakkhai*, lat. *Bacchae*) olivat kreikkalaisessa mytologiassa naispuolisia viininjumala Dionysoksen eli Bakkhoksen (lat. Bacchus) seuraajia. Nimitys käännetään kirjaimellisesti "raivoisiksi", mutta heitä ei tule sotkea raivottariin. Heidät tunnettiin villeinä, raivoisina naisina, joille oli turha yrittää puhua järkeä. Dionysos-myytti inspiroi naisia hurmiolliseen vimmaan, jossa he purkivat mielihalunsa ylenpalttiseen määrään väkivaltaa, verenvuodatusta, sukupuoliakteja, juopumusta ja vahingontekoja. Mainadit kuvataan usein seppelöityinä viinilehvillä, peurannahkaan pukeutuneena, Thyrsos-sauva kädessään ja tanssimassa hillittömästi.

Euripideen näytelmässä *Bakkhantit* thebalaiset mainadit murhaavat kuningas Pentheuksen hänen kiellettyään Dionysoksen palvonnan. Dionysos, joka oli itse Pentheuksen serkku, houkutteli Pentheuksen metsään, missä mainadit repivät hänet kappaleiksi.

Myös Orfeuksen tappoi joukko mainadeja.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mainadit** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Maenad
Francesco Cetti
**Francesco Cetti** (9. elokuuta 1726 Mannheim – 20. marraskuuta 1778 Sassari) oli italialainen eläintieteilijä, matemaatikko ja jesuiittapappi.

Cetti syntyi Saksassa mutta hänen vanhempansa olivat Italian Comosta. Hän opiskeli Lombardiassa ja Monzan jesuiittaopistossa. 1765 hänet lähetettiin Sardiniaan auttamaan saaren opetuksen järjestämisessä. 1766 hän sai matematiikan professuurin Sassarin yliopistossa ja toimi virassa aina kuolemaansa saakka.

Cetti teki pitkiä tutkimusretkiä Sassarin ympäristössä ja julkaisi tutkimustuloksiaan 4-osaisessa teoksessa *Storia Naturale di Sardegna* (1774–1777).

Cettin kunniaksi on nimetty silkkikerttusten suku (*Cettia*), ja silkkikerttunen (*Cettia cetti*, Temminck, 1820), jonka keräsi Sardiniasta Alberto della Marmora.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ferdinand Lassalle
**Ferdinand Johann Gottlieb Lassalle** (alun perin **Lassal**; 11. huhtikuuta 1825 Breslau – 31. elokuuta 1864 Carouge, Geneven kantoni, Sveitsi) oli yksi Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen perustajista ja merkittävä sosialismin teoreetikko.

Elämäkerta
----------

Lassalle syntyi varakkaaseen juutalaiseen Lassalin kauppiasperheeseen mutta muutti sukunimensä aikaansaadakseen ranskalaisen ja vallankumouksellisemman vaikutelman. Lassalle opiskeli Breslaun ja Berliinin yliopistoissa, joissa hän tutustui Georg Wilhelm Friedrich Hegelin ajatuksiin. 1800-luvun puolessavälissä hän tutustui Karl Marxin teoksiin ja kehitti oman "valtiososialismin" teoriansa. Marxista poiketen Lassalle ei uskonut, että porvaristo täytyi tuhota täysin, ja hän myös katsoi nationalismilla olevan myönteisiä vaikutuksia. Lassallesta tuli pian yksi saksalaisen työväenliikkeen johtohahmoista.

Marxin elämäkerturi Francis Wheen on paljastanut Lassallen olleen varsin narsistinen ja egoistinen persoona, ja sosialistisesta työstään huolimatta erittäin porvarillisesti elävä. Hän elätteli sankarikuvitelmia itsestään luokkataistelun ja vallankumouksen sankarina ja kirjoitteli muun muassa kansleri Otto von Bismarckille koko Saksan työväenliikkeen olevan tiukasti hänen käsissään.

Vuonna 1864 Lassalle kuoli kaksintaistelussa, joka sai alkunsa hänen romanttisesta suhteestaan itseään huomattavasti nuoremman naisen kanssa. Lassallen motiiveja ryhtyä tähän taisteluun on epäilty, ja ajateltu hänen kenties juuri katsoneen moisen tarpeeksi dramaattiseksi tavaksi kuolla, tai että hän olisi tosissaan alkanut uskoa "omaan kuolemattomuuteensa".

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferdinand Lassalle**.
1. 1 2 3  "Ferdinand Lassalle." Biographies. Answers Corporation, 2006. Answers.com. 22.4.2008.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |