recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Douglas MGR-1 Honest John.
**MGR-1 Honest John** on Yhdysvalloissa kehitetty maasta-maahan-ohjus, joka soveltuu taktisten ydinaseiden laukaisualustaksi. Ohjus on tyypiltään vapaastilentävä tykistöohjus, ja sen kehitti Redstone Arsenal Alabamassa, ja Douglas Aircraft Company, josta tuli myöhemmin osa Boeing-konsernia.

Honest Johnissa oli yksikärkinen ja fissiotyyppinen ydinräjähde. Sen suurin kantomatka oli noin 19 kilometriä. Ase laukaistiin 6×6 kuorma-auton lavetilta. Ohjuksen hyvin lyhyen kantaman seurauksena sen käyttö ydinräjähteellä varustettuna saattoi olla joissakin tapauksissa vaarallista omille joukoille.

Asetyypin koelaukaisut alkoivat vuonna 1951 ja käyttöönotto tapahtui kaksi vuotta myöhemmin. Ohjus voitiin varustaa kolmella eritehoisella W31-ydinkärjellä (2, 20 tai 40 kt TNT:tä) tai kemiallisella sariini-rypälepommilla, joka hajaantui tytärammuksiksi laukaisun jälkeen. Perinteisillä räjähteillä varustetun taistelukärjen omamassa oli 680 kilogrammaa, kun kemiallisen sariiniaseen toimintakärki oli jonkin verran kevyempi, painaen 564 kg.

MGR-1 Honest John -rakettiaseen laukaisu.
Parannettu versio, MGR-1B, esiteltiin vuonna 1960. Siinä oli edeltäjäänsä jonkin verran pidempi kantomatka. Myöhemmin tämä asetyyppi korvattiin modernimmalla ja liikkuvammalla eli maastoutuskelpoisella Lance-ohjuksella.

Lähteet
-------

* McNab, Chris: *Military Vehicles – 300 of the world's most effective military vehicles*, 2003. Lewis International Inc. & Amber Books Ltd. (englanniksi) ISBN 1-930983-20-4.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 24.10.2014)
2. ↑  McNab, C. 2002: s. 41

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* MGR-1 Honest John | Weaponsystems.net
**TVXQ** (akronyymi sanoista "Tong Vfang Xien Qi", kor. 동방신기, *Dongbangshinki* eli *DBSK*, kiin. 东方神起, *Dōngfāngshénqǐ*, jap. 東方神起, *Tōhōshinki*, kirjaimellisesti "idän nousevat jumalat") on eteläkorealainen popyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Hug" vuoden 2004 alussa ja nousi sen jälkeen suureen suosioon Koreassa ja muualla Aasiassa. TVXQ aloitti viisijäsenisenä, mutta kolme jäsentä (Junsu, Jaejoong ja Yoochun) erosivat yhtyeestä sopimusriidan vuoksi vuonna 2009 ja muodostivat uuden JYJ-nimisen yhtyeen. TVXQ jatkoi kaksijäsenisenä (Yunho ja Changmin) ja teki onnistuneen paluun vuonna 2011. Yhtye työskentelee Koreassa S.M. Entertainmentille ja Japanissa Avex Groupille.

TVXQ luotiin alun perin Aasian markkinoille, ja sen haluttiin nousevan suosituksi Korean lisäksi myös Japanissa, Kiinassa ja Thaimaassa. Yhtyeen laaja Aasian-kiertue houkuttelikin konsertteihin vuoden aikana lähes 400 000 katsojaa, ja yhtye on noussut Japanin Oricon-listan kärkeen useammin kuin mikään muu ulkomainen ryhmä, yhdeksän kertaa (helmikuussa 2011). Yhtyeen jäsenet ovat esiintyneet lukuisissa mainoksissa ja televisio-ohjelmissa. TVXQ onkin ollut yksi *hallyun*, Aasian yli pyyhkineen korealaisen kulttuurin aallon, tärkeimmistä edustajista.

TVXQ:n nykyiset jäsenet ovat Jung Yunho ("U-Know") ja Shim Changmin ("Max"). Entiset kolme jäsentä ovat Kim Jae-joong ("Hero"), Park Yoochun ("Micky") ja Kim Junsu ("Xiah").

Julkaisut
---------

*Pääartikkeli: TVXQ:n diskografia*

|  |  |
| --- | --- |
| Korealaiset studioalbumit* *Tri-angle* (2004)
* *Rising Sun* (2005)
* *"O"-Jung.Ban.Hap.* (2006)
* *Mirotic* (2008)
* *Keep Your Head Down* (2011)
* *Catch Me* (2012)
* *Tense* (2014)
* *Rise as God* (2015)
* *New Chapter #1 : The Chance of Love* (2018)

Korealaiset kokoelmalevyt* *Christmas Gift from Dong Bang Shin Gi* (2004)
 | Japanilaiset studioalbumit* *Heart, Mind and Soul* (2006)
* *Five in the Black* (2007)
* *T* (2008)
* *The Secret Code* (2009)
* *Tone* (2011)
* *Time* (2013)
* *Tree* (2014)
* *With* (2014)

Japanilaiset kokoelmalevyt* *Best Selection 2010* (2010)
 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  TVXQ Korea: Be Inspired.  Arkistoitu 9.10.2009. Viitattu 5.11.2011.
2. ↑  Avex talks about TVXQ’s revival and new K-pop contracts Aznwave.com. Viitattu 5.11.2011.
3. ↑  TVXQ ranks #1 on Japan’s Oricon Weekly Chart by selling over 231,000 singles soompi.  Arkistoitu 7.4.2012. Viitattu 5.11.2011.
4. ↑  TVXQ number 1 on Oricon charts Aznwave.com.  Arkistoitu 26.4.2012. Viitattu 5.11.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **TVXQ** Wikimedia Commonsissa

* TVXQ:n virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Roxanna Panufnik** (s. 24. huhtikuuta 1968 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen säveltäjä, jonka sävellystöihin kuuluu monia erilaisia töitä oopperoista, baleteista ja kamarimusiikista televisio- ja elokuvasävellyksiin. Panufnikin suosituimpiin töihin on kuulunut monet hänen muisto- tai juhlasävellyksensä.

Roxanna Panufnik syntyi vuonna 1968 Lontoossa. Hänen isänsä on puolalainen säveltäjä Andrzej Panufnik. Roxanna alkoi säveltää kolmivuotiaana, ja ensimmäisen varsinaisen musiikkiteoksensa hän teki 12-vuotiaana. Hän oli 16-vuotias, kun hänen säveltämänsä sielunmessu esitettiin Chichesterin tuomiokirkkossa.

Panufnik opiskeli Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa säveltämistä ja harppua. Valmistuttuaan hän työskenteli jonkin aikaa BBC:llä BBC Young Musician -ohjelman ja Proms-festivaalin parissa.

Panufnik liitettiin varhaisvaiheessa isäänsä, joka myös oli mukana tekemässä joitain hänen varhaisteoksiansa. Roxanna Panufnik nousi kuitenkin 1990-luvun aikana isänsä varjosta, ja esimerkiksi Westminsterin katedraalin kuorolle kirjoitettu "Westminster Mass of 1998" on ollut suosittu. Teos tehtiin kardinaali Basil Humen 75-vuotissyntymäpäivän juhlallisuuksia varten. Panufnik on tehnyt sen jälkeen myös muita juhlateoksia. Kappaleen "All Shall Be Well" hän teki Exultate Singersin toimeksiannosta Berliinin muurin murtumisen 20-vuotisjuhlapäivälle ja yhdeksästä kuorokappaleesta koostuneen teoksen *A Garland for Linda* Linda McCartneyn muistolle.

Panufnik sävelsi Varsovan kansallisoopperan toimeksiannosta kamarioopperan, jonka ensi-esitys oli huhtikuussa 2000 Krzysztof Warlikowskin ohjaamana. Savannahin musiikkijuhlilla puolestaan esitettiin Panufnikin viulukonsertto *Abraham*, jossa hän yhdisti juutalaisia, kristillisiä ja islamilaisia vaikutteita. Panufnik sävelsi vuonna 2018 oratorion *Faithful Journey*. Se oli tarkoitetu Puolan itsenäisyyden satavuotispäiville, ja sen olivat tilanneet Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri ja Puolan radion kansallinen sinfoniaorkesteri.

Lähteet
-------

1. ↑  Work list Roxanna Panufnik. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
2. 1 2  James Manheim: Roxanna Panufnik: Biography *AllMusic*. Netaktion LLC. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Roxanna Panufnik *Culture.pl*. Adam Mickiewicz Institute. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Elias Kankaanpää** eli Elkku on kuvitteellinen Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -kirjoissa esiintyvä punakaartilainen ja kyläjuoppo. Hänet kuvataan huumorintajuisena irvailijana, joka saa Pentinkulmalla rauhassa laulaa vallankumouslauluja, vaikka toiset punaiset ovat yhä vankiloissa. 

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kieltolain astuttua voimaan Elias myy pirtua vähittäin, tosin lähinnä niin vähän että saa itse olla käytännössä ilmaiseksi jatkuvassa humalassa. Kun kieltolaista äänestetään Elias tietenkin äänestää jatkamisen puolesta, tosin turhaan. 

Hän myös trokaa kaikenlaista tavaraa, ja onnistuu myös kolmannessa osassa miltei juomaan itsensä hengiltä. Jos rahat loppuvat niin ettei saa uutta varastoa, hän käy kerjäämässä vanhalta pirtuajan hankkijaltaan Lauri Kiviojalta rahat uuteen. Lauri murisee periaatteesta:

> »…ääh, -tana… sulta koskaan mitään takaisin saa – mutta tosta saat viissatasen että pääset jaloilles…» 
> 
> 

– koska tietää että se on pienin riesa, ja Elias katoaakin kylästä joksikin aikaa. 

Eliaksella on nuorempi sisar, Aino ja vanhempi veli Antero, jolle heidän isänsä Kustaa luovutti torppansa kun hän katsoi ettei Eliaksesta ollut talonpitäjäksi. Kustaa kuului punakaartin esikuntaan. Hän kuoli Tampereen vankileirillä. Kansalaissodassa Elias oli signalisti eli torvensoittaja. Hän on harvoja punaisia, jotka ovat vielä 1950-luvulle sijoittuvassa kolmannen osan lopussa hengissä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

* Linna, Väinö: *Täällä Pohjantähden alla*. WS Bookwell Oy, 2003. ISBN 951-01288-9-9.
**Miranda Hobbes** on fiktiivinen henkilö yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Sinkkuelämää* sekä sarjaan perustuvissa kahdessa elokuvassa ja vuonna 2021 alkaneessa *And Just Like That...* -sarjassa. Häntä esittää näyttelijä Cynthia Nixon.

Yleistä
-------

Miranda on ammatiltaan asianajaja. Hän työskentelee lakiasiantoimistossa New Yorkissa. Sarjan edetessä hän pääsee eteenpäin urallaan ja hänestä tulee toimiston osakas. Miranda on hyvin uraorientoitunut, ja työskentelee pitkiä työpäiviä. 

Sarjan alkupuolella Miranda pitää tärkeimpänä päämääränään uralla etenemistä eikä halua hankkia lapsia tai mennä naimisiin. Miranda suhtautuu avioliittoon ja rakkauteen kyynisesti eikä luota helpolla miehiin. Myöhemmin hänen asenteensa lapsia ja avioliittoa kohtaan muuttuvat, mutta työ pysyy silti tärkeänä osana hänen elämäänsä. Mirandalle on tärkeää olla itsenäinen ja vahva ihminen eikä hän näytä helpolla tunteitaan. Pohjimmiltaan hän välittää kuitenkin paljon lähimmäisistään.

Ihmissuhteet
------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Mirandan parhaita ystäviä ovat Carrie Bradshaw, Samantha Jones ja Charlotte York. Miranda viettää heidän kanssaan paljon aikaa ja tapaa heitä mm. porukan kantakahvilassa. Ystävät ovat Mirandalle tärkeitä, vaikka välillä hän ajautuukin heidän kanssaan myös riitoihin. Mirandaa ärsyttää välillä muiden naisten tapa puhua jatkuvasti ihmissuhteista. Toisaalta Miranda osallistuu silti itsekin ihmissuhdekeskusteluihin.

Miranda seurustelee sarjan aikana useiden miesten kanssa. Mirandan suurin rakkaus on kuitenkin Steve Brady, joka työskentelee aluksi baarimikkona ja perustaa sittemmin oman baarin. Parin suhdetta vaikeuttavat kuitenkin mm. Mirandan kyyninen asenne parisuhteita kohtaan ja Steven vaikeudet kestää se, että Miranda on häntä varakkaampi ja korkeammin koulutettu. Pari eroaakin useamman kerran, kunnes he menevät lopulta naimisiin. Miranda saa Steven kanssa pojan, Bradyn.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Aiheesta muualla
----------------

* HBO - Sex and the City - Miranda Hobbes sarjan virallisella sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sex and the City - The Movie
* MTV3 - Sinkkuelämää - Miranda Hobbes MTV3:n sivuilla
**Julian Sark** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä David Anders.

Hahmon tarina
-------------

Julian Sark vietti lapsuutensa Englannissa ja myöhemmällä iällä lähti rikolliselle tielle. Hänet tavataan ensimmäisen kerran ensimmäisellä kaudella. Hän työskentelee Miehelle, joka paljastuu myöhemmin Irina Derevkoksi. Sark tulee monesti vastaan Sydney Bristow'n tehtävillä ympäri maailmaa. Toisella kaudella hän alkaa tehdä yhteistyötä Arvin Sloanen kanssa Irinan antauduttua CIA:lle. Yhdessä Sloanen kanssa he edesauttavat Sloanen työnantajan, Allianssin, alasajoa. Tämän jälkeen hän avustaa Francie Calfon murhassa ja Irinan paossa, mutta CIA saa hänet kiinni.

Kolmannella kaudella selviää, että Sarkin isä Andrian Lazarey on jättänyt hänelle 800 miljoonan perinnön. Sark lupaa rahoittaa terroristiorganisaatio Liittoa, jos nämä saisivat hänet vapautettua vankilasta. Paettuaan vankilasta, hänestä tulee tärkeä osa Liittoa. Hän rakastuu Liiton agentti Lauren Reediin, joka toimii vakoojana CIA:ssa. Kaksikosta tulee myöhemmin Liiton Pohjois-Amerikan solun johtajia. Kauden lopussa Lauren kuolee ja Sark pidätetään jälleen.

Sark palaa neljännellä kaudella, jolloin hänet pyydetään apuun terroristi Anna Espinosan jahtaamisessa. Vastineeksi Sark vaatii nähdä Laurenin ruumiin, minkä nähtyään hän murtuu ja lupaa auttaa CIA:ta. Anna auttaa Sarkia pakenemaan, mutta Sark pettää Annan ja pakenee. 

Viidennellä kaudella CIA:n agentti Rachel Gibson törmää eräällä tehtävällään Sarkiin, tietämättä tämän taustasta, ja päätyy sänkyyn hänen kanssaan. Myöhemmin Sark palaa kuvioihin avustaakseen jälleen Sloanea ja Irinaa kahden kaupungin pommittamisessa. CIA ottaa hänet kiinni, mutta vastineeksi ohjusten peruutuskoodeista, hänet päästetään pakenemaan.

Sarja loppuu, kun näytetään muutamia vuosia eteenpäin, jolloin Sydneytä pyydetään apuun Sarkin etsimisessä.

Lähteet
-------

* 
* Alias-sarja
**Renée Rienne** (oik. **Renée Goursaud**) on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä Élodie Bouchez.

Hahmon tarina
-------------

Renée Rienne on salamurhaaja, joka tavataan viidennellä tuotantokaudella. Hän on CIA:n etsityimpien rikollisten listalla sijalla kahdeksan. Hän on murhannut mm. Turkin sisäministerin ja kolme CIA:n agenttia. Renéen ollessa lapsi, hänen isänsä Luc Goursaud oli osallisena terroristiorganisaatio Prophet 5:n tutkimuksissa. Löydettyään jotain järkyttävää, Goursaud pakeni tyttärensä kanssa, mutta myöhemmin heidät löydettiin ja Renée näki piilostaan, kuinka Prophet 5 vei hänen isänsä. Myöhemmällä iällä hän otti yhteyttä Michael Vaughniin, jonka isä oli myös ollut mukana Prophet 5:n toimissa. Hän tutki Vaughnin kanssa Prophet 5:ä yhteensä seitsemän vuotta, kunnes tämä murhattiin.

Sydney Bristow jäljittää Renéen ja pyytää apua Vaughnin kuoleman ja Prophet 5:n tutkimisessa. Renée epävirallisesti avustaa APO:a erilaisissa tehtävissä. Kun APO löytää kryogeenisen säiliön, jonka sisällä on vanha mies, Renée varastaa säiliön. Säiliön sisällä on Prophet 5:n tutkija Aldo Desantis, joka on geneettisesti muutettu Renéen isän näköiseksi. Renée ehtii jo uskoa löytäneensä isänsä, kunnes Sydney saa tietää totuuden ja Desantis pakenee. Renée murhaa Desantisin myöhemmin.

Kun Sydney siepataan, Renée auttaa löytämään hänet. Myöhemmin Sydney kertoo hänelle, että hänen hyödyllisyytensä ansiosta hän voisi välttää vankilatuomion, ja tarjoaa hänelle töitä APO:sta. Renée kieltäytyy ja sanoo, ettei luota ihmisiin. Myöhemmin Sydneyn näköiseksi muutettu terroristi Anna Espinosa murhaa Renéen.

Lähteet
-------

* Alias-sarja
**The Tower of Cabin** on MicroCabin Corporationin MSX:lle ja NEC PC-9801:lle kehittämä seikkailupeli, joka on yksi kolmesta *Xak*-roolipelisarjan spin-off-pelistä. *The Tower of Cabiniä* ei julkaistu Japanin ulkopuolella. Pelistä ei ole myöskään olemassa mitään yleisesti tunnettua englanninkielistä fanikäännöstä.

Spin-offiksi *The Tower of Cabin* on siinä mielessä epätavallinen, ettei se sijoitu *Xak*-peleissä esiteltyyn maailmaan, vaan kehittäjänsä MicroCabinin päämajaan. Pelaajan tehtävänäkään ei ole kukistaa maailmaa riuduttavia demoneja vaan parantaa MicroCabinin tuotantoa. Yhteys *Xakiin* ilmenee kuitenkin siinä, että *Tower of Cabinissä* esiintyy kameo-roolissa joitakin pelisarjan hahmoja.

Hahmot
------

Pelaajan ohjaaman anonyymin päähenkilön lisäksi *The Tower of Cabinissä* on monia NPC-hahmoja, joiden kanssa on pelin etenemisen tähden keskusteltava. Läsnä on myös muutama *Xak*-sarjan hahmo:

* Latok, *Xak*-pelien protagonisti
* Fray, maagi ja Latokin ystävä; pelin *Fray in Magical Adventure* päähenkilö
* Pixie, Latokia avustava vihreähiuksinen keiju

Pelaaminen
----------

Pelin ympäristönä toimivat MicroCabinin toimistotilat. Tavoitteena on taata yhtiön menestys suorittamalla liikeasioihin liittyviä tehtäviä. Toimenkuvaan kuuluu myös kerroksesta toiseen ravaaminen sekä tiedon välittäminen muille MicroCabinin työntekijöille. Pelaajalla on myös mahdollisuus avata kaksi *The Tower of Cabiniin* sisällytettyä minipeliä, joista toinen on nimeä *Crusader* kantava tekstiseikkailu, toinen taas Frayn ja Pixie-keijun välinen tappelupeli.

Aiheesta muualla
----------------

* XyZ: A Tribute to the *Xak*, *Ys* and *Zelda* Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

*Xak* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsarja | 
* Xak: The Art of Visual Stage
* Xak II: The Rising of the Red Moon
* Xak III: The Eternal Recurrence

 |
| Spin-offit | 
* Fray in Magical Adventure
* Xak: The Tower of Gazzel
* The Tower of Cabin

 |
| Muut | 
* Xak I & II

 |
**Willa** on kauppakeskus Hyvinkään keskustassa. Kauppakeskuksessa on yli sata liikettä, mikä tekee Willasta yhden Suomen suurimmista kauppakeskuksista. Kauppakeskuksen yhteydessä on kaksi hypermarkettia, K-Citymarket ja Prisma. Willassa toimii myös kaksi apteekkia ja kaksi Alkoa.

Historiaa
---------

Hyvinkään keskustan kauppakeskuksesta oli kiistelty pitkään, mutta rakennustyöt aloitettiin 2010. Kauppakeskuksen alta purettiin muun muassa Hyvinkään vanha kaupungintalo sekä Valtion virastotalo.

Willan ensimmäinen osa avattiin 29. maaliskuuta 2012 ja toinen osa lokakuussa 2012.

Kauppakeskuksen nimestä järjestettiin nimikilpailu, jonka ylivoimainen voittaja 2 405 äänellä oli Raptori, joka viittaa mm. hyvinkääläiseen rapyhtye Raptoriin. Asiantuntijaraati valitsi kuitenkin kauppakeskuksen nimeksi 665 ääntä saaneen Willan, joka tuli kilpailussa toiseksi. Nimi Willa viittaa Hyvinkään vanhaan villatehtaaseen.

Kulkuyhteydet
-------------

Kauppakeskus Willa sijaitsee Hyvinkään ydinkeskustassa, kirjaston ja Kirjastoaukion kupeessa. Kauppakeskukseen on muutaman minuutin kävelymatka Hyvinkään juna- ja bussiasemalta. Willan pysäköintihalliin pääsee autolla Torikadun puolelta. Willan ympärillä on useita bussipysäkkejä, joissa pysähtyvät paikallisliikenteen bussit.

Lähteet
-------

1. ↑  Varman kiinteistöjen katolle nousee 5000 aurinkopaneelia – Projektiuutiset.fi *www.projektiuutiset.fi*. Viitattu 12.1.2018.
2. ↑  CapMan *capman.com*.
3. 1 2 3  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
4. ↑  Kauppakeskukset 2014 (PDF) (s. 14)  7.3.2014. Suomen Kauppakeskusyhdistys ry.  Arkistoitu 27.5.2014. Viitattu 29.10.2014.
5. ↑  Kuvia Hyvinkäältä - Kauppakeskus Willa *www.hyvinkaakuvat.com*. Viitattu 10.4.2020.
6. ↑  Willa sai nimensä (Arkistoitu – Internet Archive) Kauppakeskus Willa.
7. ↑  Nimikisa (Arkistoitu – Internet Archive)
**S/S Näsijärvi II** on teräsrunkoinen höyrylaiva, joka on rakennettu 1929. Laivan tilasi A. Ahlströmiltä Varkaudesta Neptun Oy hinaamaan yhtiön puutavaraproomuja Pyhäjärven vesistöön. Laiva sai nimekseen *Neptun II*. Laiva oli kuitenkin syväyksensä takia soveltumaton Pyhäjärven matalille vesille, ja se siirrettiin talvella 1930 Näsijärven puolelle. Keväällä 1931 laiva päätyi omistusjärjestelyjen seurauksena Rosenlew Oy:lle, ja sai samalla nimekseen Näsijärvi II. Rosenlewin ajan peruja on myös laivan korsteenia nykyäänkin koristava viisisakarainen punatähti. Laiva hinasi sekä proomuja että lauttoja aina 1960-luvun loppupuolelle, jolloin uitot lopetettiin, ja puutavara siirtyi maanteille.

Vuodesta 1976 lähtien vuoteen 2015 laivan omistajana oli Tampereen kaupunki. Käyttö- ja hallintaoikeus oli kunnossapitoa vastaan Tampereen Pursiseuralla vuodet 1980–2015. Vuonna 2015 laiva luovutettiin kokonaisuudessaan Tampereen Pursiseuralle. 

Laivaa pidetään kunnossa talkoovoimin. Nykyisin laivaa vuokrataan kunnossapidon mahdollistamiseksi erilaisille yrityksille, järjestöille ja yksityishenkilöille, ja lisäksi ajetaan muutama höyryharrastajien (talkooväen) oma ajo. Vuodesta 2005 alkaen käyttövoimana on ollut jälleen puu, kun vuonna 1963 asennetut öljypolttimet poistettiin, ja kattilaan tehtiin halkokäyttöön tarvittavat muutostyöt.

Lähteet
-------

* Valanto, Juhani. Näsijärvi II:n pitkä tie perinnehöyrylaivaksi. Korsteeni 2011. Suomen Höyrypursiseura.
* Valanto, Mikko. Nässy haloille. Korsteeni 2011. Suomen Höyrypursiseura.
* Ruohonen, Arvo. Laivoja ja laivamiehiä Tampereen vesillä. Tampere, 1968.

Aiheesta muualla
----------------

* Laivan kotisivut
* Näsijärvi II:n Facebook-sivut
* Tampereen Pursiseura
* Suomen Höyrypursiseura
* Museovirasto[vanhentunut linkki]
Valkealatalon julkisivua Toikkalantielle. Talon edustalla on Juha Lapin veistos *Äiti Valkeala* (1991).
**Valkealatalo** on Valkealan kirkonkylällä, Kouvolassa sijaitseva monitoimitalo, johon kuuluu uimahalli, liikuntahalli, painisali, kuntosali, kahvio ja nuorisotila. Valkealatalo on rakennettu vuonna 1991.
Talvisin uimahallista pääsee Likolammen rantaan avantoon ja rantasaunaan.

Uimahallissa on 25 metrin 5-ratainen iso allas ja pieni lasten allas. Altaiden syvyydet on syvissä päissä 1,8 ja 0,9 metriä sekä matalissa päissä 1,2 ja 0,4 metriä. Ison altaan yhteydessä on myös porealue painesuihkuineen, ja pesutiloissa on miehille ja naisille yhteinen höyrysauna.

Liikuntasalin korkeus on 11 metriä, ja sen seinien mitat on 36 ja 22 metriä. Salin voi jakaa kolmeen osaan. Salissa pidetään kaikki Kirkonkylän koulun, Valkealan yläkoulun ja Valkealan lukion liikuntatunnit, sillä kouluissa ei ole omia liikuntasaleja.

Lähteet
-------

1. ↑  Kouvola – Valkealatalon uimahalli
2. ↑  Kouvola – Liikuntahallit
**Finna** on tiedonhakupalvelu, joka tarjoaa vapaan pääsyn noin sadan suomalaisen arkiston, kirjaston ja museon digitaalisiin aineistoihin ja kokoelmaluetteloihin.

Palvelu on perustettu osana opetus- ja kulttuuriministeriön Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanketta. Palveluun on luotu Finna.fi-palvelu sekä organisaatiokohtaiset Finna-hakupalvelut. Finnasta voi etsiä tietoa kirjastojen ja arkistojen kokoelmista, katsella museoesineiden ja taideteosten kuvia sekä ladata asiakirjoja, karttoja ja kirjallisuutta. Finnassa on yli 13 miljoonaa aineistotietoa. Määrä kasvaa uusien organisaatioiden liittyessä mukaan palveluun. Tiedonhaun lisäksi mukana olevat kirjastot tarjoavat Finnassa lainan uusimis- ja varauspalvelua sekä muita toiminnallisuuksia. Niitä pääsee käyttämään, kun kirjautuu Finnaan ja omistaa kyseisen kirjaston kirjastokortin.

Finna on toteutettu VuFind-ohjelmistolla ja muilla avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Finnan kehittämisestä ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Finnan sisällöstä vastaavat palveluun osallistuvat arkistot, kirjastot ja museot. 

Finna avattiin käyttöön lokakuussa 2013.

Katso myös
----------

* Kansallinen digitaalinen kirjasto
* Arkistojen Portti

Lähteet
-------

1. ↑  Ketkä ovat mukana? (Osallistuvat organisaatiot) *finna.fi*. Viitattu 26.2.2017.
2. ↑  Tietoa Finnasta Finna. Viitattu 26.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Finna.fi
* Kansalliskirjasto-lehti 1/2013
* Opinnäytteitä ja tutkimuksia Finnasta
**Skuukanvaara** eli **Skoganvarre** (pohjoissaameksi *Skuvvanvárri*, norj. *Skoganvarre*, kveeniksi *Skuukanvaara*) on kylä Porsangin kunnassa Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Vuonna 2019 Skuukanvaaran osa-alueella (*grunnkrets*) asui 56 henkeä.

Kylä sijaitsee Øvrevann-järven rannalla Luostijoen tuntumassa E6-tien varrella. Maanteitse Skuukanvaarasta Suomeen Karigasniemelle on noin 67 kilometrin matka ja Porsangin kunnan keskustaajamaan Lemmijoelle noin 26 kilometriä.

Skuukanvaaraa voidaan sanoa saamelaisasutukseksi, sillä siellä asuu useita porojen vaelluksen mukana muuttavia saamelaisperheitä ja poronhoito on alueen pääelinkeino. Øvrevann-järven saaressa sijaitsee myös saamelaisten esi-kristillinen uhripaikka. Kylän saamelainen nimi tarkoittaa ilmeisesti humisevaa tai suhisevaa tunturia.

Skuukanvaarassa toimii *Skoganvarre Villmark* –niminen matkailukeskus. Koiravaljakoilla kisattava Finnmarksløpet kulkee Skuukanvaaran kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Norgeskart *www.norgeskart.no*. Viitattu 12.7.2019.
2. ↑  Norgeskart. "Skuukanvaara" *www.norgeskart.no*. Viitattu 13.7.2019.
3. ↑  04317: Grunnkretsenes befolkning (G) 1999 - 2019 *PX-Web SSB*. Viitattu 12.7.2019.
4. ↑  Karigasniemi to Skoganvarre *Google Maps*. Viitattu 12.7.2019.
5. ↑  Lemmijoki to Skoganvarre *Google Maps*. Viitattu 12.7.2019.
6. 1 2 3  Svein Askheim: Skoganvarre.  *Store norske leksikon*, 5.4.2019. Artikkelin verkkoversio.  (norjaksi)
7. ↑  Svein Askheim: Offerholmen.  *Store norske leksikon*, 26.2.2016. Artikkelin verkkoversio.  (norjaksi)
8. ↑  Skoganvarre Villmark AS - Etusivu *skoganvarre.com*. Viitattu 12.7.2019.
9. ↑  Svein Askheim, Rune Waaler: Finnmarksløpet.  *Store norske leksikon*, 28.3.2019. Artikkelin verkkoversio.  (norjaksi)
Talousapulaisia S/S Orionin kannella 1920.
**S/S Orion** oli suomalainen rahtihöyrylaiva jossa oli myös matkustajahyttejä.

S/S Orion rakennettiin 1884 *Bremer Schiffsbau Ges.*:n telakalla Bremenissä Saksassa. Laivan pituus oli 64,28 metriä, leveys 9 metriä ja syväys 4,88 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 066 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus oli 8 solmua. Höyrykoneen teho oli 500 hevosvoimaa. Laivalla oli joitain matkustajahyttejä joissa oli 9 vuodepaikkaa.

Suomen Höyrylaiva Oy:n tilaama laiva liikennöi Hull-Kööpenhamina-Turku-Hanko-Helsinki-Viipuri-linjalla yhdessä S/S Siriuksen kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana laiva oli vuokrattuna venäläisille sukellusveneverkkojen laskulaivaksi ja se myytiin helmikuussa 1917 Venäjän laivastolle. Laivan nimeksi vaihtui *Ob* mutta kun venäläiset lähtivät 13. huhtikuuta 1918 Helsingistä laiva jäi sinne ja syksyllä 1918 se palasi takaisin Suomen Höyrylaiva Oy:n omistukseen.

S/S Orion haaksirikkoutui lumimyrskyssä 28. joulukuuta 1931 Helsingin edustalla ollessaan tulossa Rouenista Turun kautta Helsinkiin.

Suomen Höyrylaiva Oy hankki 1935 uuden samannimisen 2 810 dwt:n rahtialuksen. Tämä laiva luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliittoon 1945 ja se sai nimekseen *Valday*. Laiva romutettiin Osakassa Japanissa 1969.

Lähteet
-------

* Turun matkustajahöyrylaivat : S/S Orion
* Äänimeri : Kuvia laivoista ja merenkulkijoista : Effoa : S/S Orion (Arkistoitu – Internet Archive)
* Äänimeri : Kuvia laivoista ja merenkulkijoista : Effoa : S/S Orion (1935) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ympäristötaideteos Ballochissa Skotlannissa.

Ympäristötaide 

---

Casagrande & Rintala, Potemkin, teräksinen puisto Japanissa, 2003.
 Casagrande & Rintala, *Potemkin*, teräksinen puisto Japanissa, 2003. 

Suuntauksia 

Installaatio | Maataide | Paikkasidonnainen taide | Tilataide | Valotaide

Suomalaisia tekijöitä 

Jan-Erik Andersson | Marco Casagrande | Saara Ekström | Kaarina Kaikkonen| Ismo Kajander | Marja Kanervo | Jussi Kivi | Antti Laitinen | Harri Larjosto | Tuuli Luukas | Annikki Luukela | Anni Rapinoja | Sami Rintala | Catarina Ryöppy | Charles Sandison | Maaria Wirkkala

Ulkomaisia tekijöitä 

Carl Andre | John Baldessari | Christo ja Jeanne-Claude | Jan Dibbets | Ian Hamilton Finlay | Hamish Fulton | Andy Goldsworthy | Hans Haacke | Michael Heizer | Robert Irwin | Nancy Holt | Richard Long | Walter de Maria | Ana Mendieta | Dennis Oppenheim | Robert Smithson | James Turrell | Wolf Vostell

Teoksia 

Hiljainen kansa | Kolme aitaa | Maaltapako | 1000 Rauhanlippua

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Ympäristötaide** (engl. *environmental art*) on rakennettuun kulttuuriympäristöön tai luonnonympäristöön tehtyä taidetta. Ympäristötaideteos voi olla myös teko, tapahtuma tai prosessi. Ympäristötaiteeksi voidaan sanoa myös ekologisia asioita käsittelevää taidetta.

Ympäristötaide sai alkunsa 1960- ja 1970-luvuilla Yhdysvalloissa. Aluksi ympäristötaide assosioitui selkeimmin veistoksiin, varsinkin maataiteessa ja paikkasidonnaisessa taiteessa (site-specific art). Aiempi kuvanveisto nähtiin vanhanaikaisena. Lisäksi katsottiin, ettei se ollut harmoniassa luonnon kanssa.

Lähellä ympäristötaidetta on tilataide, joka tarkoittaa erilaisiin paikkoihin tehtyjä kolmiulotteisia teoksia. Esimerkiksi Kaarina Kaikkosen installaatiot ovat usein myös ympäristötaidetta.

Suomessa
--------

Suomeen ympäristötaide tuli kesänäyttelyiden rinnalla. Taiteilija saattoi muokata ympäristöä teokseksi sen sijaan että tuo valmiita objekteja puistoihin. Helsingin juhlaviikot oli tässä uranuurtaja.

Helsingin taidemuseossa Meilahdessa järjestettiin ensimmäinen suomalaisen ympäristötaiteen näyttely Siirrettävä tuonela vuonna 1983. Myös rakennusta ympäröivä puisto on ollut näyttelykäytössä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Ympäristötaide", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.
2. ↑  Paula Holmila: Surkean lomasään hyvä seuraus *Uusi Suomi*.  30.7.2008. Viitattu 29.12.2012.
3. ↑  Seppo Heiskanen: Taiteilijat menivät metsään *Demari*.  12.7.2010. Demokraatti. Viitattu 29.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ympäristötaide** Wikimedia Commonsissa

  

Nykytaiteen keinot

* Installaatio
* Käsitetaide
* Mediataide
* Performanssi
* Valokuvataide
* Videotaide
* Yhteisötaide
* Ympäristötaide
* Äänitaide


Taiteen ja ympäristön peruskäsitteet

* Installaatio
* Julkinen taide
* Kuvanveisto
* Maataide
* Maisema-arkkitehtuuri
* Maisemataide
* Paikkasidonnainen taide
* Prosenttiperiaate
* Rakennustaide
* Tilataide
* Valotaide
* Ympäristötaide
**Phillip W. Katz** (3. marraskuuta 1962 – 14. huhtikuuta 2000), tunnetaan yleensä nimellä **Phil Katz**, oli ohjelmoija, joka kehitti alkuperäisen PKZIP-tiedostopakkausohjelman.

Katz opiskeli tietojenkäsittelytiedettä Wisconsinin yliopistossa Madisonissa.

Hän kehitti 1980-luvun puolivälissä PKARC-tiedostonpakkausohjelman, joka oli yhteensopiva tuolloin suosituimman ARC-ohjelman kanssa. PKARC oli kuitenkin esikuvaansa huomattavasti nopeampi, joten se muodostui nopeasti suositummaksi. ARCin kehittäjä System Enhancement Associates (SEA) huomasi kuitenkin Katzin kopioineen suoraan ARCin lähdekoodia ja haastoi hänet oikeuteen tavaramerkki- ja tekijänoikeusrikkomuksesta. Katz julkaisi pian PKPAK-ohjelman, joka oli nimeä lukuun ottamatta samanlainen, ja sen jälkeen sharewarena täysin uudelleenkirjoitetun PKZIPin, joka pakkasi paremmin ja oli nopeampi kuin ARC. ZIP-tiedostomuoto oli kuitenkin avoin, joten siitä tuli myöhemmin standardi.

Katzista tuli yksi menestyneimmistä varhaisista sharewarejulkaisijoista, ja PKWAREsta tuli miljoonayritys. 

Katz kamppaili kuitenkin alkoholismin kanssa, ja hänet pidätettiin useita kertoja rattijuopumuksesta. Hänet löydettiin lopulta kuolleena hotellihuoneesta seuranaan tyhjä minttuviinapullo.

Aiheesta muualla
----------------

* Oikeuskäsittely ja Katzin kuolema (englanniksi)
Lavushimandan kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Muchingan maakunta, Sambia |
| Pinta-ala | 
1500 km2 |

Hallinto| Tyyppi | 
Sambian kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lavushimandan kansallispuisto** (Lavushimanda National Park tai Lavushi Manda National Park) on Sambiassa Muchingan maakunnassa Lavushimandan piirissä sijaitseva kansallispuisto. Lavushimandan piiri on nimetty kansallispuiston mukaan ja kansallispuisto on puolestaan nimetty puistossa sijaitsevien Lavushimandan kukkuloiden mukaan.

Kansallispuisto sijaitsee Lavushimandan piirin luoteisosissa ja on toinen piirin kahdesta kansallispuistosta. Lavushimandan kansallispuiston pinta-ala on 1500 km2 ja se on Sambian 11. suurin kansallispuisto. Kansallispuiston alue on alun perin ollut riistanhoitoalue, kunnes siitä tuli kansallispuisto vuonna 1972.

Kansallispuisto sijaitsee tasankoalueella Muchingavuorten ja Bangweulun suoalueiden välissä. Puiston maisemaa hallitsee 47 km pitkä Lavushimandan vuoristoalue, joka sijaitsee puiston eteläpuoliskolla. Vuorten korkein huippu yltää 1811 metrin korkeuteen, mikä on koko Sambian korkein kohta.

Kansallispuiston eläimistö ei ole ollut erityisen vaikuttavaa tai houkuttelevaa, ja puiston kiinnostavimmat eläimet ovat olleet lähinnä erilaiset antiloopit. Vuonna 2017 puistoon kuitenkin istutettiin gepardeja, jotka olivat hävinneet alueelta sukupuuttoon lähes sata vuotta sitten.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lavushimanda: Tourist Attraction Sites Muchinga Province Provincial Administration. Viitattu 18.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Francis Chewe: Racing with cheetahs at Lavushimanda *Zambia Daily Mail*.  10.1.2021. Viitattu 18.5.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Zambia Tourism: Lavushi Manda National Park (englanniksi)
Myllykukko.
**Myllykukko** on valtatie 3:n varrelle rakennettu liikenneasema, joka sijaitsee Nurmijärvellä noin 35 kilometriä Helsingistä pohjoiseen. Se sijaitsee aivan Nurmijärven kirkonkylän laidalla Ilvesvuoren teollisuusalueen tuntumassa. Myllykukon ympärivuorokautinen huoltamo ja myymälä kuuluvat osaksi Nesteen huoltoasemaketjua, mutta sitä ennen Myllykukko oli osa Esson huoltoasemaketjua.

Liikenneasemalla on muun muassa matkailuneuvonta, Subway- ja Kotipizza-ravintolat, pankkiautomaatti, autovuokraamo ja Kivimyllyn Kone -niminen työkaluihin keskittyvä tavaratalo. Valtatien toisella puolella virtaa osaksi Vantaanjokea kuuluva Myllykoski.

Katso myös
----------

* Keimolanportti
* Linnatuuli

Lähteet
-------

1. ↑  Neste Nurmijärvi Myllykukko *neste.fi*. Viitattu 24.10.2022.
2. ↑  Myllykukko -huoltoasema Nurmijärven Kirkonkylässä *finna.fi*. Viitattu 24.10.2022.
3. ↑  Kivimyllyn Kone *kivimyllynkone.fi*. Viitattu 24.10.2022.
4. ↑  Myllykoski *Visit Nurmijärvi*. Viitattu 24.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Myllykukko
**Joonas Hallikainen** (s. 5.lokakuuta 1985 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hallikainen pelasi urallaan Jokereissa sekä muutaman lainaottelun Mestiksen Kiekko-Vantaassa ja KooKoossa. Kaudella 2006–2007 hän sai SM-hopeaa.

Hallikainen nousi Jokereiden kakkosvahdiksi, kun maalivahti Pasi Häkkinen lähti Tanskaan kauden 2004–2005 jälkeen. Kun Tim Thomas yllättäen jätti joukkueen vain pari päivää ennen kauden alkua, päätyi Hallikainen vartioimaan Jokereiden maalia avausottelussa HIFK:ta vastaan. Hallikainen pelasi loistavan pelin, ja Jokerit voittivat rangaistuslaukauskilpailussa. Kun maalivahti Karl Goehring palkattiin korvaamaan Thomasin lähtöä, tuli Hallikaisesta taas varamaalivahti. Kun myöhemmin Mikko Rämö tuli joukkueen varamaalivahdiksi, passitettiin Hallikainen takaisin juniorijoukkueeseen. 

Hallikainen pelasi hyvin kaudella 2006-2007. Hänet muistetaan etenkin 30. tammikuuta 2007 pelatusta ottelusta Kärppiä vastaan. Hallikainen oli torjuntavastuussa, kun Jokereiden ykkösmaalivahti Juuso Riksman sekä kakkosmaalivahti Ari Ahonen olivat sivussa. Hallikainen torjui varman vierasvoiton, kun Jokerit voitti ottelun 1-4.

Kaudella 2007-2008 Hallikainen ei pelannut otteluakaan Jokereiden riveissä kesällä 2007 tehdyn lonkkaleikkauksen johdosta. Hallikainen kuntoutui play-offien alla ja toimi niissä varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Hallikainen pelasi Riksmanin kakkosvahtina seitsemän ottelua. Hallikainen lopetti uransa keväällä 2009. Kaudella 2010–2011 hän aloitti Jokereiden A-nuorten maalivahtivalmentajana. Kaudella 2013–2014 Hallikainen siirtyi Jokereiden A-nuorista suoraan legendaarisen Moskovan Zskan A-nuorten Red Armyn mukaan ja voitti siellä MHL-liigan hopeaa. 

Vuoden 2014 aikana Hallikainen aloitti HIFK A-junioreiden maalivahtivalmentajana ja valmentaa edelleen yhdessä Ville Peltosen ja Jussi Silanderin valmennustiimissä.

Lähteet
-------

* Joonas Hallikainen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Nollasummapeli** on peliteoreettinen tilanne, jossa yhden toimijan voitot ovat aina pois muilta toimijoilta. Peliä kutsutaan nollasummapeliksi, koska kaikkien pelaajien tappioiden ja voittojen summa on aina nolla ja jotta pelaajien keskuudesta saataisiin esiin voittaja, täytyy vastaavasti syntyä häviäjä/häviäjät.

Esimerkkejä nollasummapelistä
-----------------------------

Kakun leikkaaminen on klassinen esimerkki nollasummapelistä. Jos yksi henkilö leikkaa itselleen suuremman osan, jää muille vähemmän. Tilanteet, joissa henkilöt voivat hyötyä kanssakäymisestä, eivät ole nollasummapelejä. Malliesimerkki kahden pelaajan nollasummapelistä on shakki. Siinä molempien pelaajien menestys on toiselta pois, ja jos ei oteta huomioon tasapeliä, vain yksi pelaaja voittaa. John von Neumannin tunnettu minimax-teoreema todisti, että kahden pelaajan nollasummapelissä on aina olemassa paras mahdollinen strategia, eli sellainen joka minimoi omat häviöt.

Ei-nollasummapeli
-----------------

Ei-nollasummapeli on pelitilanne, jossa toisen pelaajan voitto ei ole muilta pelaajilta pois, useat pelaajat voivat voittaa tai kaikki pelaajat voivat hävitä.

Nollasummapeli taloudellisessa toiminnassa
------------------------------------------

Nollasummapeli on tärkeä käsite taloustieteessä. Taloustieteen vakiintunut käsitys on, että suurin osa taloudellisesta toiminnasta ei ole nollasummapeliä. Hyödykkeitä ja palveluja voidaan luoda, tuhota tai allokoida niin, että ihmisyhteisölle aiheutuu nettohyötyä tai -haittaa. Nollasummapeli on liian yksinkertaistava termi, jotta se havainnollistaisi talouden ja yhteiskunnan monimutkaisia vuorovaikutussuhteita.*kenen mukaan?*

Kaupankäynti ei ole teoriassa ikinä nollasummapeliä, jos osapuolet ryhtyvät vaihtokauppaan vain siksi, että arvostavat toisen osapuolen vaihdossa antamaa enemmän kuin omaansa. Leivän ostaja ostaa leivän ainoastaan, jos on valmis maksamaan leivästä pyydetyn hinnan. Toisaalta myyjä ei myisi leipää, jollei saisi voittoa. Toisaalta esimerkiksi epäsymmetrisen informaation vuoksi ostaja tai myyjä saattavat olla väärässä vaihtokaupan hyödyllisyydestä. 

Muun muassa Robert Wright on esittänyt, että yhteiskunta loittonee nollasummapelistä jatkuvasti laajetessaan, lisääntyessään ja erikoistuessaan. Taloustieteissä ajatusta vastaa suhteellisen edun käsite.

Kirjallisuutta
--------------

* *Nonzero: The Logic of Human Destiny*, Tammikuu 2001 ISBN 0-679-44252-9, ISBN 0-679-75894-1

Lähteet
-------

1. ↑  Nollasummapeli *Matematiikan verkkosanakirja*. Matematiikkalehti Solmu. Viitattu 18.7.2020.
2. ↑  Siegfried, Tom.: *John Nash, peliteoria ja luonnon koodi*. Helsinki: Terra Cognita, 2008. 231197819. ISBN 978-952-5697-05-6, 952-5697-05-3. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.7.2020).
**Free Soil Party** oli lyhytikäinen puolue, joka toimi Yhdysvalloissa vuosina 1848–1854. Puolue vastusti orjuuden laajentamista uusille läntisille alueille tai uusiin osavaltioihin. Puolue uskoi, että hallitus ei voinut lopettaa orjuutta siellä, missä se jo oli, mutta se voisi rajoittaa sitä uusilla alueilla.

Puolue asetti Yhdysvaltain entisen presidentin Martin Van Burenin ehdokkaakseen vuoden 1848 presidentinvaaleihin. Vaikka puolue sai vain 10 prosenttia äänistä, se heikensi demokraattista ehdokasta ja edisti Whig-puolueen ehdokkaan Zachary Taylorin valintaa presidentiksi. Puolueen äänimäärä väheni noin 5 prosenttiin vuoden 1852 presidentinvaaleissa, jolloin John P. Hale oli presidenttiehdokas. Siitä huolimatta puolueella oli jäseniä edustajainhuoneessa ja useissa osavaltioiden lainsäädäntöelimissä.

Puolue liittyi vuonna 1854 perustettuun republikaaniseen puolueeseen, joka vastusti myös orjuuden laajentamista uusiin osavaltioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Free-Soil Party Encyclopædia Britannica. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Free Soil Party *Ohio History Central*. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Free Soil Party** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yhdysvallat Yhdysvaltain puolueet |
| --- |
|  |
| Pääpuolueet | 
* Demokraatit
* Republikaanit

 |
|  |
| Muut puolueet | 
* Kommunistit
* Libertaaripuolue
* Marihuana-puolue
* Perustuslakipuolue
* PSL
* Sosialistinen työväenpuolue (Marxilainen)
* Sosialistinen työväenpuolue (Trotskilainen)
* Reformipuolue
* Vihreä puolue

 |
|  |
| Entiset puolueet | 
* Vapaamuurarien vastustajat
* Demokraattis-republikaanit
* Federalistit
* Whigit
* Dixiecrat
* Free Soil Party
* Know Nothing
* Liberaalirepublikaanit
* Mustat pantterit
* Natsi-puolue
* Perustuslaillinen liittovaltiopuolue
* Progressiivinen puolue (1912)
* Sosialistipuolue

 |

 |
The **National Alliance** on Yhdysvalloissa perustettu valkoisten nationalistien organisaatio, jonka jäsenyys perustuu rotuun: jäsenen tulee kuulua valkoiseen rotuun, eli hänellä tulee olla eurooppalaiset sukujuuret eikä hän saa olla juutalainen. Joskus jäsenet leimataan myös uusnatseiksi.*lähde?*

Historia
--------

Organisaation perusti entinen fysiikan professori William Pierce 1974, joka kirjoitti salanimellä Andrew MacDonald kirjan *The Turner Diaries*, joka käsitteli "valkoista vallankumousta" Yhdysvalloissa. National Alliance uudelleenorganisoitiin aikaisemmasta National Youth Alliance -ryhmästä. National Youth Alliance oli muotoutunut kuvernööri George Wallacen vuoden 1968 presidentinvaalikampanjan organisaation Youth for Wallacen jäänteistä.

Pierce on aiemmin yhdistetty*selvennä* George Lincoln Rockwelliin, American Nazi Party -puolueen salamurhattuun johtajaan. Piercen kuoltua syöpään 2002 hänen seuraajakseen tuli Erich Gliebe. Huhtikuussa 2005 enemmistöpuolueryhmä vaatii Glieben vetäytymistä tehtävistään. Glieben kieltäydyttyä toisinajatteleva ryhmä muodosti National Vanguard -organisaation. Hiukan tämän jälkeen Gliebe kuitenkin vetäytyi tehtävistään ja osoitti Shaun Walkerin seuraajakseen organisaation puheenjohtajana.

National Alliancen keskeinen poliittinen ydinsisältö on "white survival" eli valkoisten olojen parantaminen ja turvaaminen. Ryhmän tavoitteena on turvallinen "kotimaa" Pohjois-Amerikan sisällä demografisten muutosten avulla, kuten valkoisten syntyvyyden nostamisella ja ei-valkoisten maahanmuuttoa vähentämällä. Jokaisena ystävänpäivänä the National Alliance jakaa "Love Your Race" ("Rakasta rotuasi") -mainoslehtisiä.

Antisemitismi
-------------

National Alliance taistelee juutalaisten väitettyä ylivaltaa vastaan. Ryhmän mukaan juutalaiset käyttävät negatiivista vaikutusvaltaa miltei jokaisella amerikkalaisen yhteiskunnan tasolla. Se on pitkään väittänyt, että juutalaiset kontrolloivat sekä uutisia että viihdeteollisuutta Yhdysvalloissa. Pamflettia *Who Rules America?* on jaettu sadoille tuhansille organisaation perustamisen jälkeen. Syyskuun 11. päivän iskujen National Alliance väittää johtuvan Yhdysvaltain tuesta Israelille. Sen mukaan myös pernaruttoiskut vuonna 2001 olivat Israelin Mossadin suunnittelemia ja toteuttamia, jotta Yhdysvallat hyökkäisivät Israelin pitkäaikeisen vihollisen, Irakin, kimppuun.

Rahatilanne
-----------

Ennen Piercen kuolemaa SPLC ja FBI arvioivat National Alliancen olevan parhaiten rahoitettu ja organisoitu valkoisten nationalistien ryhmittymä Yhdysvalloissa. Vuonna 2002 sillä arvioitiin olevan noin 1 500 jäsentä ja vuosittaisia tuloja noin miljoona dollaria.

National Alliance omistaa Resistance Records -nimisen white power -levy-yhtiön. Sillä on myös oma radio-ohjelma, *American Dissident Voices*.

Aiheesta muualla
----------------

* The National Alliancen kotisivu
* The Anthrax Attacks
* American Dissident Voices lähetyksiä sekä järjestön muita artikkeleita suomeksi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Derek Malcolm** (1932 – 15. heinäkuuta 2023) oli brittiläinen elokuvakriitikko. Hän teki pitkän toimittajan uran *The Guardianissa* ja oli myös muun muassa British Film Instituten johtokunnassa sekä lukuisilla elokuvajuhlilla juryssa.

Malcolm syntyi vuonna 1932, kävi Eton Collegen ja opiskeli historiaa Oxfordin yliopistossa. Opiskelujensa jälkeen hän toimi estelaukkaratsastajana ja näytteli teatterissa. Myöhemmin hänestä tuli toimittaja. 1950-luvun lopulla Malcolm meni töihin *The Guardianille*, jossa hän toimi taidetoimittajana, teatterikriitikkona, elokuvakriitikkona ja lehden ensimmäisenä hevosurheilutoimittajana. Malcolm oli 25 vuoden ajan The Guardianin elokuvakriitikko, kunnes hänen oli eläköidyttävä 65-vuotiaana. Muutamaa vuotta myöhemmin Malcolmista tuli Evening Standardin elokuvakriitikko.

Malcolm toimi Lontoon elokuvajuhlien ohjaajana, British Film Instituten johtokunnan jäsenenä ja International Association of Film Criticsin sekä British Federation of Film Societiesin puheenjohtajina. Hän oli Berliinin, Cannesin, Chicagon, Dinardin, Goan, Istanbulin, Moskovan, Rion, Singaporen ja Venetsian elokuvajuhlien juryn jäsenenä.

Malcolm kuoli vuonna 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Catherine Shoard: Derek Malcolm, longtime Guardian film critic, dies aged 91 *The Guardian*.  16.7.2023. Viitattu 16.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  About. *DerekMalcolm.com*. Malcolm, Derek.  Arkistoitu 26.10.2016. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rodrigo Ferrante Taddei** (s. 6. maaliskuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Taddein pelipaikka on keskikentän oikealla laidalla.

Taddein ammattilaisura alkoi synnyinmaassa Brasiliassa, Palmeirasissa vuonna 2000. Italiaan hän siirtyi vuonna 2002, seura oli Serie B:ssä tuolloin pelannut AC Siena. Taddei nousi toscanalaisseurassa avainpelaajan asemaan ja oli tärkeässä roolissa Sienan nousussa Serie A:han.

Vuonna 2003 Taddei taisteli hengestään, kun hän joutui vakavaan auto-onnettomuuteen yhdessä pikkuveljensä Leonardon ja maanmiehensä ja joukkuetoverinsa, Pingan kanssa. Leonardo menehtyi onnettomuudessa, Taddei itse ja Pinga selvisivät loukkaantumisilla. Loukkaantumisesta toivuttuaan Taddei palasi auttamaan Sienaa putoamistaistelussa.

Seuraavalla kaudella hän ajautui riitoihin seurajohdon kanssa kieltäydyttyään jatkosopimuksen allekirjoittamisesta. Riidat johtivat lopulta siihen, että Taddei siirtyi AS Roman joukkueeseen ilmaisella siirrolla vuonna 2005. Taddein perässä oli moni muukin seura Roman ohella, muun muassa Italian suurseurat Internazionale, Lazio ja Juventus sekä muutamat Englannin Valioliigan seurat olisivat olleet halukkaita saamaan brassilaiturin riveihinsä.

Taddei tunnetaan hyvästä tekniikastaan ja erityisesti 18. lokakuuta 2006 Mestarien liigan ottelussa kreikkalaista Olympiakosia vastaan luomastaan uudesta harhautuksesta, joka kantaa nimeä "The Aurelio". Se on nimetty Roman apuvalmentajan, Aurelio Andreazzolin mukaan. Harhautuksessa Taddei siirtää painonsa vasemmalle jalalle ja pyöräyttää oikealla jalallaan pallon vasemman jalan takaa takaisin eteen. Kyseessä on vasta toinen jalkapalloilijan mukaan nimetty harhautus, ensimmäinen sitten Johan Cruijffin lanseeraaman "Cruijffin käännöksen".

Taddei ei ole pelannut uransa aikana lainkaan A-maaotteluita. Vaikka hän on syntyperäinen brasilialainen, hän on saanut Italiassa asumiensa vuosien aikana myös Italian kansalaisuuden, joten hänellä on kutsun tullessa mahdollisuus valita Brasilian ja Italian välillä.

Aiheesta muualla
----------------

* Video Taddein tekemästä "The Aurelio" -harhautuksesta, (tunnetaan myös nimellä "hocus pocus") youtube.comissa (englanniksi)
Teijo-avolavapakettiauto konepelti irrotettuna.
**Teijo** oli suomalainen avolavapakettiauto, jota valmistettiin noin 100 kappaletta Wihuri-yhtymän Teijon tehtaalla vuosina 1975–1976.

Teijon suunnittelija oli kilpa-autojen suunnittelijana tunnettu Max Johanson ja siinä käytettiin Volkswagenin tekniikkaa. Nelisylinterisen ilmajäähdytteisen Volkswagen-teollisuusmoottorin teho oli 45 hevosvoimaa ja tilavuus 1584 cm3. Auto oli etuvetoinen ja sen kantavuus oli 1 500 kiloa. Ohjaamo oli valmistettu lujitemuovista tai joskus myös pellistä. Auton suunnittelussa oli pyritty mahdollisimman yksinkertaisiin ratkaisuihin ja halpaan toteutukseen. Teijon pohjana oli Volkswagenin 1970-luvulla Saksassa valmistama ns. kehitysmaa-auto EA 489. Volkswagenin tekniikan käyttö oli luontevaa, koska Wihuri toimi silloin myös automerkin maahantuojana. Joitakin Teijo-autoja vietiin 1970-luvulla Suomen kehitysapuna Afrikkaan.

Teijon tuotannon lopettamisen syynä oli Mobilisti-lehden mukaan Toyota Hiacen avolavaversion tulo Suomen markkinoille.*lähde tarkemmin?* Teijo auton ongelmia olivat myös alimitoitetut jarrut ja ohjaamosta puuttunut äänieristys.

Katso myös
----------

* Volkswagen Basistransporter

Lähteet
-------

* Vaunut.org : VR:n vanha Teijo-pakettiauto Mobilia-museossa
* Volkkaripalstan keskustelu Teijosta[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2 3  Nyman, Hannele & Poutasuo, Tuula: *Muovikirja, Arkitavaraa ja designesineitä*, s. 164. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29132-3.