recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Leaving Neverland** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasi ja tuotti Dan Reed. Elokuvan keskiössä ovat Wade Robson ja James Safechuck, jotka kertovat poplaulaja Michael Jacksonin käyttäneen heitä seksuaalisesti hyväkseen heidän ollessaan lapsia. Jackson kuoli vuonna 2009. Elokuvan nimi viittaa Kaliforniassa sijaitsevaan Neverland Ranchiin, jossa Jackson asui.

Robson on aiemmin todistanut oikeudessa, että Jackson ei koskaan tehnyt hänelle mitään, mutta *Leaving Neverlandissa* väitetään Jacksonin manipuloineen ja käyttäneen Robsonia ja Safechuckia seksuaalisesti hyväksi jopa vuosien ajan. Molemmat miehet nostivat asiassa syytteet vuosina 2013 ja 2014, jolloin Jackson ei ollut enää elossa. Syytteet hylättiin, koska tapahtumista oli kulunut jo pitkä aika.

Elokuva sai ensi-iltansa Sundance-elokuvajuhlilla tammikuussa 2019. Televisioyhtiö HBO esitti elokuvan maaliskuun 2019 alussa. Suomessa sen esitti ensimmäisenä Yle TV2 2. huhtikuuta 2019.

Jacksonin perikunta ryhtyi oikeudellisiin toimiin estääkseen elokuvan esittämisen ja ilmoitti vaativansa HBO:lta sadan miljoonan dollarin korvausta, mikäli elokuva esitetään. Perikunnan asianajajien mukaan perikunta ei saanut tarkistaa elokuvassa esitettyjä lausuntoja etukäteen. Välittömästi elokuvan esittämisen jälkeen Jacksonin radiosoitto väheni mutta levymyynti ja suoratoisto lisääntyivät.

Kritiikki
---------

Venäläisen RT-uutiskanavan artikkelissa Wade Robsonin ja James Safechuckin kertomusta nimitetään #MeToo-sukupolven jutuksi, jota sen mukaan harva toimittaja kyseenalaisti. Siinä kerrotaan sekä Jacksonin elämäkerran kirjoittaja Mike Smallcomben että toimittaja John Zieglerin väittäneen löytäneensä kertomuksesta aukkoja. Zieglerin mukaan #MeToo-aikakaudella syytösten esittämisen säännöt ovat muuttuneet radikaalisti.

Laulaja Madonna puolusti Michael Jacksonia brittiläisessä *Vogue*-lehdessä ja kutsui dokumenttia mockumentaryksi. Madonna sanoi, että hänellä ei ole lynkkausjoukon mentaliteettia ja että Jackson on syytön kunnes toisin todistetaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kanerva, Arla: Uusi dokumentti syyttää Michael Jacksonia kahden lapsen hyväksikäytöstä – perikunta ja fanit kiistävät  27.1.2019. Helsingin Sanomat. Viitattu 22.2.2019.
2. 1 2  Leinonen, Anne: Michael Jackson -dokumentin hyväksikäyttöväitteet järkyttivät yleisöä: Osti uhreilleen koruja, hylkäsi pojat nuorempien takia  26.1.2019. Iltalehti. Viitattu 22.2.2019.
3. 1 2  Karjalainen, Anssi: Michael Jackson -sokkidokumentin julkaisu halutaan estää – perikunta viemässä HBO:n oikeuteen ja vaatii hurjia summia  22.2.2019. Iltalehti. Viitattu 22.2.2019.
4. ↑  Mitchell, Molli: Leaving Neverland documentary air date: When is the Michael Jackson documentary out? *Express*.  6.3.2019. Viitattu 3.4.2019.
5. ↑  Lappalainen, Tiia: Yle aikaisti Michael Jackson -kohudokumentin esitystä – Docventures pureutuu Leaving Neverlandin ytimeen erikoislähetyksessään *Yle*.  15.3.2019. Viitattu 5.4.2019.
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Vogue Magazine*lähde tarkemmin?*
Mignonacin reaktio on tyypillinen pelkistävä aminointi reaktio.
**Pelkistävä aminointi** tai **pelkistävä alkylointi** on orgaaninen reaktio, jolla valmistetaan karbonyyliyhdisteistä kuten aldehydeistä tai ketoneista amiineja ammoniakin tai amiinien avulla. Välituotteena muodostuu imiini, joka pelkistetään amiiniksi. Pelkistävä aminointi on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa amiineja synteettisesti.

Mekanismi ja käytettävät reagenssit
-----------------------------------

Pelkistävän aminoinnin ensimmäinen vaihe on karbonyyliyhdisteen ja ammoniakin tai amiinin välinen happokatalysoitu kondensaatioreaktio muodostaen imiinin. Reaktiossa läsnä oleva pelkistin pelkistää reaktiossa syntyvän imiinin amiiniksi. Pelkistävissä aminoinneissa pelkistimen tulee olla riittävän heikko, jotta se pelkistäisi selektiivisesti imiinin eikä karbonyyliyhdistettä alkoholiksi. Käytettyjä pelkistimiä ovat muun muassa natriumboorihydridi ja natriumsyanoboorihydridi. Natriumsyanoboorihydridi saattaa kuitenkin happamissa olosuhteissa vapauttaa vetysyanidia, joten sen tilalla voidaan käyttää natriumtriasetoksiboorihydridiä tai α,β-tyydyttymättömiä karbonyyliyhdisteitä pelkistettäessä sinkkiboorihydridiä. Teollisuudessa pelkistimenä käytetään usein vetyä ja katalyyttinä palladiumia, nikkeliä tai kobolttia.

Reaktiossa typen lähteenä käytetään ammoniakkia tai amiineja. Ammoniakki muodostaa tuotteena primäärisiä amiineja, primääriset amiinit muodostavat sekundäärisiä amiineja ja sekundäärisistä amiineista saadaan pelkistävällä aminaatiolla tertiäärisiä amiineja. Sekundäärisiä amiineja voidaan valmistaa käyttämällä kaksinkertaista määrää ammoniakkia karbonyyliyhdisteen määrään verrattuna. Ammoniakin lähteenä voidaan käyttää myös ammoniumkloridia tai -asetaattia.

Varsinkin käytettäessä vetyä reaktio on hyvin eksoterminen, minkä vuoksi lämmönsiirto on prosessissa tärkeää. Pelkistävää aminointia voidaan suorittaa niin panosreaktoreissa kuin jatkuvatoimisena prosessina putkivirtaus- tai sekoitussäiliöreaktoreissa. Reaktiot suoritetaan tyypillisesti 50–180 °C:n lämpötilassa ja vedyn paine on 45–335 bar.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 234–235. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
2. 1 2 3  Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Organic Chemistry B: Reactions and synthesis*, s. 403–404. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-68350-8. (englanniksi)
3. 1 2 3  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1288–1290. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 978-0-471-72091-1. (englanniksi)
4. 1 2 3  Michael G. Turcotte & Kathryn S. Hayes: *Amines, Lower Aliphatic Amines, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 18.2.2014
**Ida Karjalainen** (s. 11. huhtikuuta 1997 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Liigassa Hämeenlinnan Pallokerhoa ja Tampereen Ilvestä. Hän on kausina 2014–2019 pelannut liigassa 88 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 39 maalia ja saanut 69 syöttöpistettä. Liigan pudotuspeleissä hän on 31 ottelussa tehnyt kymmenen maalia ja saanut seitsemän syöttöpistettä. Hän on saavuttanut kaksi SM-hopeaa.

Karjalainen on pelannut Suomen maajoukkueessa ennen kauden 2019–2020 alkua kuusi maaottelua ja saanut niissä yhden syöttöpisteen. Hänet valittiin vuoden 2020 MM-kilpailuihin, jotka kuitenkin peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Naisten SM-sarjan kenttäpelaajarekisteri 1982–2019 (s. 539) *Jääkiekkokirja 2020*. Viitattu 5.3.2020.
2. 1 2  Tuloksia, rahapelejä ja tv-urheilua.  *Helsingin Sanomat*, 5.3.2020, s. A35.
3. ↑  Naisten A-maaottelupelaajat (s. 362) *Jääkiekkokirja 2020*. Viitattu 5.3.2020.
4. ↑  Teiskonlahti, Kirsi & Holma, Joel: Jääkiekon naisten MM-kilpailut perutaan koronaviruksen takia – miesten kisojen kohtalo vielä auki: "Nyt jäitä hattuun"  7.3.2020. Yle. Viitattu 8.3.2020.
**Ida Karstoft** (s. 29. lokakuuta 1995) on tanskalainen pikajuoksija, joka pelasi aiemmin jalkapalloa. Hän on EM-pronssimitalisti 200 metrin juoksussa.

Karstoft pelasi vuoteen 2017 saakka jalkapalloa. Hän edusti sarjatasolla Viborgia ja Brøndbytä. Hän pelasi Tanskan naisten maajoukkueessa kaksi maaottelua.

Karstoft osallistui 4 × 100 metrin viestijuoksijana Berliinin EM-kilpailuihin 2018, Dohan MM-kilpailuihin 2019 ja vuonna 2021 Tokion kesäolympialaisiin mutta ilman menestystä. Vuonna 2022 hän karsiutui välierissä niin sisäratojen MM-kilpailujen 60 metrillä kuin ulkoratojenkin MM-kilpailujen 200 metrilläkin. Kesäkuussa 2022 hän voitti Oslon Timanttiliigassa 200 metrin kilpailun ajalla 22,73 ja paransi kaksi päivää myöhemmin Madridissa ennätyksensä aikaan 22,67. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän juoksi välierissä ajan 22,73 ja ylsi loppukilpailussa aikaan 22,72, mikä riitti pronssimitaliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ida Karstoft Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Ida Karstoft *Worldfootball.net*. Viitattu 23.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ida Karstoft *Soccerdonna*. Viitattu 23.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Josip Iličić** (s. 29. tammikuuta 1988 Prijedor, Jugoslavia) on slovenialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Mariboria. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Iličić on pelannut Slovenian maajoukkueessa vuosina 2010–2021.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Iličić aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007 SC Bonifikan riveissä Slovenian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuodet 2008–2010 Iličić edusti PrvaLigan Interblockia tehden 55 ottelussa 12 maalia. Kaudella 2008–2009 Iličić voitti seuran paidassa Slovenian cupin. Vuonna 2010 hän pelasi myös NK Mariborissa viisi ottelua tehden yhden maalin. Elokuussa 2010 Iličić siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon. Hän debytoi Serie A:ssa seuraavassa kuussa Brescia Calciota vastaan ja avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella Internazionalen verkkoon. Avauskaudellaan Iličić teki 34 Serie A -ottelussa kahdeksan maalia. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2012–2013, hän onnistui maalinteossa kymmenen kertaa 31 pelissä. Yhteensä maaleja syntyi 20 kappaletta 98 ottelussa.

Heinäkuussa 2013 Iličić siirtyi Serie A:n ACF Fiorentinaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Catania Calciota vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden joulukuussa Bologna FC:n verkkoon. Kaudella 2013–2014 Iličić debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2014–2015 hän teki 25 Serie A -ottelussa kahdeksan osumaa. Seuraavalla kaudella hän teki Serie A:ssa 13 maalia mutta jäi kaudella 2016–2017 viiteen maaliin.

Heinäkuussa 2017 Iličić siirtyi Atalantaan. Hän teki Serie A:ssa kausittain 11, 12, 15, kuusi ja kolme maalia. Hän teki hattutempun maaliskuussa 2018 Hellas Veronaa, lokakuussa 2018 Chievo Veronaa, joulukuussa 2018 Sassuoloa ja tammikuussa 2020 Torinoa vastaan. Mestarien liigassa hän teki kaudella 2019–2020 viisi maalia kahdessa neljännesvälieräottelussa espanjalaisseura Valenciaa vastaan, neljä niistä vieraskentällä pelatussa toisessa osaottelussa. Kahdella seuraavalla Mestarien liigan kaudella hän teki yhteensä kymmenessä ottelussa kaksi maalia.

### Maajoukkueura

Iličić on edustanut Sloveniaa alle 21-vuotiaissa. Slovenian A-maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2010 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Avausmaali syntyi syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Kyproksen verkkoon. Hän teki 79 maaottelussaan yhteensä 16 maalia. Hän teki MM-karsinnoissa kahdeksan ja EM-karsinnoissa viisi maalia sekä Kansojen liigassa yhden maalin.

Saavutukset
-----------

**NK Interblock**

* Slovenian cup 2008–2009

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Josip Iličić Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. 1 2
4. ↑  Mamrud, Roberto: Slovenia - Record International Players  1.11.2022. RSSSF. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
Laiminlyötyihin trooppisiin sairauksiin apua tarvitsevien ihmisten määrä vuonna 2015 maittain
**Laiminlyödyt trooppiset sairaudet** (engl. *Neglected tropical diseases*, lyh. **NTD**) on kattokäsite noin 20 sairaudelle, jotka aiheuttavat kuolemia, vammautumista ja epämuodostumia maailman köyhimmillä alueilla. Vuonna 2012 Maailman terveysjärjestö WHO kutsui Lontooseen koolle kokouksen, jossa tehtiin julistus kymmenen NTD-taudin hävittämiseksi vuoteen 2020 mennessä. Laiminlyödyt trooppiset taudit ovat nimensä mukaisesti jääneet AIDSin, malarian ja tuberkuloosin kaltaisten ongelmien varjoon niin tutkimuksen kuin rahoituksenkin osalta. Niitä vastaan kehitetyt lääkkeet ovat perinteisesti olleet vanhoja, kalliita, huonosti säilyviä kehitysmaiden olosuhteissa tai muuten puutteellisia. WHO:n mukaan NTD-tautien hävittämisohjelma on tuottanut suuria voittoja denguekuumeen, unitaudin ja drakunkuliaasin osalta. Toiminta laiminlyötyjä trooppisia sairauksia vastaan on saanut yrityksiä, kansalaisjärjestöjä ja valtioita tekemään yhteistyötä WHO:n ja kansallisten terveysjärjestöjen kanssa NTD-sairauden hävittämiseksi. Alkuperäisen Lontoon julistuksen tavoite kymmenen taudin hävittämisestä on laajentunut 20 NTD-sairauden hävittämiseen vuoteen 2030 mennessä.

Laiminlyötyjen trooppisten sairauksien vastaisen toiminnan myötä muun muassa Burundi, Kap Verde, Costa Rica, Mauritius, Ruanda, Seychellit, Salomonsaaret, Suriname sekä Trinidad ja Tobago vapautuivat lymfaattisesta filariaasista vuonna 2011. Yhdysvallat on osallistunut NTD-tautien vastaiseen toimintaan vuodesta 2006 tukemalla lääkejakelua. Yksityiset lääkeyritykset kuten Pfizer ja Merck ovat lahjoittaneet miljardien dollarien arvosta lääkkeitä NTD-sairauksia vastaan saaden vastineeksi verovähennyksiä. Vuoteen 2018 mennessä yhteistyö NTD-sairauksia vastaan hävitti trakooman seitsemästä valtiosta. Vuonna 2021 DeepMind-yrityksen AlphaFold-ohjelma valjastettiin Chagasin taudin ja leishmaniaasin proteiinirakenteen kartoittamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Neglected tropical diseases *Uniting to Combat Neglected Tropical Diseases*.  Arkistoitu 9.6.2020. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Puolta maailmasta ei enää jätetä huomiotta *Celgene*.  9.12.2016. Viitattu 9.8.2021.
3. ↑  WHO: Trooppisten sairauksien kitkemisessä suurta edistystä *Yle uutiset*.  19.4.2017. Viitattu 9.8.2021.
4. ↑  About us *Uniting to Combat Neglected Tropical Diseases*. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Brown, David: Haiti takes on dreaded disease elephantiasis one mouth at a time *The Washington Post*.  30.9.2012. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  McGneil Jr. & Donald G.: Now in Sight: Success Against an Infection That Blinds *The New York Times*.  16.7.2018. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
7. ↑  Criddle, Cristina: DeepMind uses AI to tackle neglected deadly diseases *BBC*.  23.6.2021. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
**Tuholaisuus** (ven. вреди́тельство, *vreditelstvo*, ’haittaaminen’) oli 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa Neuvostoliitossa Josif Stalinin kehittämä teoria, jonka mukaan luokkataistelu ei laannu proletariaatin saatua vallan käsiinsä, vaan porvaristo ryhtyy vastarintaan käyttäen taistelukeinonaan niin sanottua tuholaisuutta.

Tuholaisuus määriteltiin neuvostosanakirjoissa erityisen vaaralliseksi rikokseksi neuvostovaltion taloutta vastaan tavoitteenaan heikentää teollisuutta, maataloutta, kuljetuksia, rahajärjestelmää, kauppaa tai valtion toimintoja.

Vuosina 1937–1938 järjestettiin laaja kampanja tuholaisuutta vastaan osana Stalinin puhdistuksia. Syynä oli maatalouden kehno tila sen kollektivisoinnin jälkeen*selvennä*. Heikko tuottavuus ja maatalouden rappioituminen ja kommunistijohdon pyrkimys lisätä maataloustuotteiden ottoja johtivat laajaan nälänhätään maaseudulla ja lisäsivät tyytymättömyyttä. Syyllisten etsimiseksi bolševikit aloittivat tuholaisten etsimisen ja rankaisun. Heitä syytettiin maatalouden tuotantovälineiden vahingoittamisesta ja viljan ja karjan tuhoamisesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jukka Paastela: Sosialismin sanakirja *www.marxists.org*. Viitattu 4.5.2022.
2. ↑  ШКІДНИЦТВО *leksika.com.ua*. Viitattu 4.5.2022.
3. ↑
Ida Pfeiffer
**Ida Pfeiffer** (1797–1858) oli itävaltalainen tutkimusmatkailija ja matkakirjailija, joka teki kaksi maailmanympärimatkaa. Vuodesta 1842 kuolemaansa saakka hän matkaili etäisissä maailmankolkissa ja tarjosi lukijoilleen viihdettä ja tietoja kaukaisista maista.

Ida Pfeiffer, omaa sukua Reid, kasvoi kuuden veljen kanssa, ja sai samanlaisen kohtelun ja koulutuksen kuin veljensä. 22-vuotiaana hän meni naimisiin huomattavasti itseään vanhemman virkamiehen kanssa. He saivat kaksi poikaa. Vuonna 1835 puolisot muuttivat erilleen, 1842 pojat olivat aloittaneet oman elämänsä ja Ida Pfeiffer saattoi vapaana perhevelvoitteista aloittaa itsenäisen matkailun.

Ensimmäinen matka oli eräänlainen pyhiinvaellus Raamatun paikkoihin. Hän matkasi Tonavaa pitkin Mustalle merelle, sieltä Istanbuliin (silloinen Konstantinopoli), Jerusalemiin ja Kairoon. Sieltä hän jatkoi Suezin niemimaalle ja Italian kautta kotiin. Matkakertomus ilmestyi vuonna 1846, ja siitä saamillaan tuloilla Pfeiffer rahoitti seuraavan matkansa Islantiin. Islannin ja Skandinavian matkan jälkeen hän päätti kiertää koko maailman. Reitti vei Etelä-Amerikkaan ja sieltä Tahitille, Kiinaan, Intiaan ja Persian ja Venäjän kautta kotiin. Toinen matka alkoi Etelä-Afrikasta, mistä hän matkusti Singaporeen, Borneolle, Indonesiaan, San Franciscoon, Andeille ja neljän vuoden kuluttua kotiin. Tästä matkasta tehdystä kirjasta tuli menestysteos. Hänet kutsuttiin Berliinin ja Pariisin maantieteellisten seurojen jäseneksi, mutta Britanian Royal Geographical Society ei vieläkään hyväksynyt naisia jäsenikseen.

Viimeisellä matkallaan Madagaskarille Pfeiffer jäi vangiksi, sairastui trooppiseen kuumeeseen johon hän kuoli kotona Wienissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pfeiffer, Ida (1797–1858) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 20.4.2019.
2. 1 2 3  Danuta Bois: Ida Pfeiffer (alkup. lähde Women of the World; Women Travelers and Explorers by Rebecca Stefoff, Oxford University Press, 1994) *Distinguished Women of Past and Present*.  1996. Viitattu 22.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tuija Kaarina Hakkila-Helasvuo** (s. 16. tammikuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen pianisti.

Hakkila-Helasvuo opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Liisa Pohjolan ja  Eero Heinosen johdolla sekä Pariisin konservatoriossa Jacques Rouvier'n ja Theodor Paraskivescon johdolla. Lisäksi hän on opiskellut modernia musiikkia Pariisissa Claude Helfferin johdolla sekä fortepianon soittoa ja vanhoja tyylejä Yhdysvalloissa Malcom Bilsonin oppilaana. Hän on ollut Fulbright-stipendiaattina Columbia Universityssä New Yorkissa.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1977, suoritti pianodiplomin 1981 ja väitteli musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemiassa 2005. Lisäksi hän on suorittanut lääketieteen opintoja Helsingin yliopistossa 1978–1980.

Hakkila-Helasvuo on toiminut pianonsoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1987 sekä professorina vuodesta 2014 ja opettaa pianonsoiton lisäksi fortepianon soittoa sekä pitää seminaareja esityskäytännöistä ja esittämisen problematiikasta. Hän on ollut Soiva Akatemia -sarjan taiteellinen johtaja ja Musiikkia linnassa -festivaalin taiteellisena johtajana Hämeenlinnassa.

Hakkila-Helasvuo on esiintynyt useilla kotimaisilla musiikkifestivaaleilla sekä solistina että kamarimusiikkikokoonpanoissa ja vieraillut säännöllisesti orkesterien solistina ympäri Suomea. Kotimaan lisäksi hän on tehnyt vierailuja useimmissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Indonesiassa, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Hän on myös nauhoittanut runsaasti eri maiden radio- ja televisioyhtiöille.

Tuija Hakkila-Helasvuon tuoreimmat levytykset ovat fortepianolla Alballe tehdyt kiitetyt Thomas Byströmin musiikkia sisältävä levy (2006, yhdessä viulisti Sirkka-Liisa Kaakinen-Pilchin kanssa) sekä Lithanderin veljesten musiikkia esittelevä soololevy. Finlandia Recordsille Hakkila on levyttänyt mm. soololevyllisen Maurice Ravelin tuotantoa ja tämän vuosisadan musiikkia, Wolfgang Amadeus Mozartin fortepianosonaattien kokonaislevytyksen kuuden levyn sarjana, Joseph Haydnin huilutriot, Ludwig van Beethovenin sello-fortepianoteosten kokonaislevytys sekä kaksi duo-levyä Anssi Karttusen kanssa tämän vuosisadan musiikkia sellolle ja pianolle. Hän on myös levyttänyt Niccoló Castiglionin musiikkia sveitsiläiselle Divox-yhtiölle.

Tuija Hakkila-Helasvuon puoliso on professori Mikael Helasvuo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 142. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuija Hakkila-Helasvuon www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kaakkuri on KSLY:n tunnuslintu
**Keski-Suomen Lintutieteellinen Yhdistys** (KSLY) on vuonna 1974 perustettu lintuharrastusta edistävä yhdistys.

Yhdistyksen perustamiskokous pidettiin Jyväskylän yliopiston biologian laitoksella 25. huhtikuuta 1974. Kokoonkutsujana toimi Timo Törmälä ja kokouksen puheenjohtajana Martti Linkola. Paikalla oli 29 henkilöä. Yhdistyksen nimeksi valittiin Keski-Suomen Lintumiehet (KSLM). Yhdistyksen virallinen perustamiskokous pidettiin 26. helmikuuta 1975 ja yhdistysrekisteriin se merkittiin 12. joulukuuta 1975.

Loppuvuodesta 1976 KSLM ryhtyi julkaisemaan omaa lintulehteä *Keski-Suomen Linnut*. Seuraavana vuonna 1977 yhdistys liittyi Lintutieteellisten Yhdistysten Liittoon (LYL). Vuonna 1984 yhdistyksen nimeksi muutettiin Keski-Suomen Lintutieteellinen Yhdistys r.y.

Lähteet
-------

1. ↑  KSLY:n historia: 1974 Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 26.10.2021.
2. ↑  KSLY:n historia: 1975 Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 26.10.2021.
3. ↑  KSLY:n historia: 1976 Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 26.10.2021.
4. ↑  KSLY:n historia: 1977 Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 26.10.2021.
5. ↑  KSLY:n historia: 1984 Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 26.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* KSLY:n verkkosivut
**Ryō Kawasaki** (jap. 川崎 燎, *Kawasaki Ryō*, 25. helmikuuta 1947–13. huhtikuuta 2020) oli japanilainen jazz-fuusiokitaristi, säveltäjä ja yhtyeen johtaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä ensimmäisistä muusikoista, jotka kehittivät ja popularisoivat fuusiogenreä ja auttoivat kehittämään kitarasyntetisaattoria yhteistyössä Roland Corporationin ja Korgin kanssa.

1960-luvulla Kawasaki soitti erilaisten japanilaisten jazz-ryhmien kanssa ja perusti myös omat yhtyeensä. 1970-luvun alkupuolella hän muutti New Yorkiin, missä hän asettui työskentelemään mm. Gil Evansin, Elvin Jonesin, Chico Hamiltonin, Ted Cursonin, Joanne Brackeenin kanssa. 1980-luvun puolivälissä Kawasaki luopui musiikin esittämisestä tietokoneiden musiikkiohjelmistojen kirjoittamisen puolesta. Hän tuotti myös useita techno-tanssisinkkejä,*selvennä* perusti oman levy-yhtiön nimeltä Satellites Records ja palasi myöhemmin jazz-fuusioon vuonna 1991.
Hän kuoli Tallinnassa huhtikuussa 2020 73-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suri Ryo Kawasaki


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Postdoc** on akateemisen uran vaihe, jossa tehdään väitöskirjan jälkeisiä jatko-opintoja (engl. *postdoctoral studies*). Tyypillisesti postdoc-vaihe ajoittuu alle viisi vuotta tohtorin tutkinnon suorittamisen jälkeen. Tyypillisesti niitä lähdetään tekemään muuhun korkeakouluun kuin siihen, jossa oma tutkinto on suoritettu. Postdoc-vaiheessa uransa alussa oleva tohtori tekee tutkimusta joko melko itsenäisesti, mutta yleensä vanhemman tutkijan opastuksessa kehittäen oman alansa ammattitaitoa. Postdoc-vaihe voidaan rahoittaa isäntälaitoksen maksamalla palkalla, säätiöiden tai muiden vastaavien tahojen maksamalla apurahalla tai projektirahoituksella.

Katso myös
----------

* Jatkotutkinto
* Tutkijatohtori

Lähteet
-------

1. ↑  Postdoctoral Fellowships (esimerkki stipendeistä) *cancer.org*.  Arkistoitu 14.10.2012. Viitattu 13.10.2012.
2. ↑  The Harvard Guide to Postdoctoral Fellowships (esimerkki postdoctoral -työsuhteista) *gsas.harvard.edu*.  Arkistoitu 27.10.2012. Viitattu 13.10.2012.
3. ↑  Inside the Industry Postdoc Experience *Science Careers*. Science.  Arkistoitu 14.3.2012. Viitattu 13.10.2012.
**Koulandougou** on maalaiskunta Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Toba sijaitsee Banijoen varrella 65 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 4 700 ja keskuskylässä 900 asukasta (vuonna 2009).

Koulandougoun kunta rajoittuu etelässä Blan piirin Yangasson, lännessä ja pohjoisessa Fanin ja idässä Sanin piirin Djéguenan kuntiin.

Entisestä Yangasson arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja soninkeja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, puuvilla, maissi, fonio ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Somonot harjoittavat kalastusta. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua, seitsemän lukutaitokeskusta, koraanikoulu ja terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Koulandougou 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 10.8.2016.
*Tämä artikkeli kertoo emulaattoriohjelmasta. UAE on myös useiden kansainvälisten järjestöjen Arabiemiirikunnista käyttämä lyhenne.*

**UAE** on alun perin Bernd Schmidtin kehittämä emulaattoriohjelma, joka emuloi Commodoren Amiga-tietokonemallistoa. Se on GNU GPL:llä julkaistu vapaaohjelma.

UAE tuli alun perin sanoista *Unusable Amiga Emulator* (suom. *käyttökelvoton Amiga-emulaattori*), koska se ei toiminut. Sittemmin siitä tuli *Unix Amiga Emulator* ja monia muita. Koska mikään pitemmistä nimistä ei nykyisin kuvaa ohjelmistoa, on sen nimi pelkästään UAE. 

Ensimmäinen versio ohjelmasta julkaistiin 1995. UAE oli pitkään käytännössä käyttökelvoton, koska 1990-luvun puolivälin IBM PC-yhteensopivien laskuteho ei riittänyt Amigan emulointiin. Ohjelmiston kehittyessä ja tietokoneiden tehon kasvaessa se pikkuhiljaa saavutti kyvyn reaaliaikaiseen emulointiin, pystyen vuoteen 1998 mennessä emuloimaan Amiga 500:aa suurin piirtein täydellä nopeudella.

Nykyisin UAE on tehokas ja liki kattava Amiga-emulaattori. Se emuloi Amigan OCS-, ECS- ja AGA-piirisarjoja sekä Amigan I/O-laitteita ja prosessoreita (Motorola 68000 -sarjaa). UAE on käännetty useille käyttöjärjestelmille, mukaan lukien Microsoft Windows, Linux, MacOS, RISC OS, Xbox-konsoli ja jopa AmigaOS ja AROS, joissa se mahdollistaa Amigan piirejä vaativien ohjelmien ajamisen PowerPC-laitteistoissa. UAE käyttää Amigan levykkeistä tehtyjä levykuvia. Useimmat Amigan ohjelmat saa toimimaan UAE:lla, mutta jotkin ohjelmat vaativat käytettävän prosessorin ja piirisarjojen tarkkaa konfigurointia. 

UAE vaatii toimiakseen Amigan Kickstart-ROM:ien sisällöt, jotka ovat tekijänoikeudella suojattuja, ja joita on vaikea hankkia laillisesti, ellei omista Amigaa.

UAE:sta on kaksi päähaarautumaa: Windowsille tehty WinUAE, joka on projekteista aktiivisempi, ja muille järjestelmille tehty E-UAE. WinUAE:ta kehittää suomalainen Toni Wilen, E-UAE:ta Richard Drummond.

Lähteet
-------

1. ↑  Release 3.1.66, 19. joulukuuta 2021 (viitattu 10. heinäkuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* WinUAE
* E-UAE
* FS-UAE
**Stanislav Prýl** (23. marraskuuta 1942 Pardubice – 19. maaliskuuta 2015 Pardubice) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa pronssia Innsbruckissa 1964. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Tampereella 1965 ja Ljubljanassa 1966 sekä pronssia Tukholmassa 1963 ja samassa kaupungissa 1970. Hän pelasi myös Wienin MM-kilpailuissa 1967, jolloin Tšekkoslovakia ei yltänyt mitaleille. Vuoden 1966 MM-kisoissa Prýl oli joukkueensa paras maalintekijä kuudella maalilla ja paras pistemies kymmenellä tehopisteellä.

Prýl edusti kotimaansa pääsarjassa pääosan urastaan vuoteen 1974 saakka Tesla Pardubicea sekä välillä kausina 1961–1963 Dukla Jihlavaa. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuonna 1973.

Prýl valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2017. Pardubicen joukkue, nykyinen HC Dynamo Pardubice, on jäädyttänyt Prýlin pelinumeron 6.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stanislav Prýl *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Stanislav Pryl *Eliteprospects*. Viitattu 7.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Membres of Czech Hockey Hall of Fame *sinslavycslh.cz*. Viitattu 7.2.2021. (englanniksi)
**Nokkakala** eli **nokkahauki** (*Belone belone*) on pitkä ja kapea merikala, jolla on pitkä, nokkamainen leuka.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Nokkakala on väriltään hopeanhohtoinen. Kylkiviiva on kyljen alaosassa. Evät ovat ruumiin takaosassa, minkä takia kala jotenkin muistuttaa haukea, vaikkei ole sille sukua. Nokkakala on tavallisesti 50–70 senttimetriä pitkä ja painaa noin kilon. Nokkakalan luut ovat vihreät. Suurin Suomessa tavattu yksilö pyydystettiin rysällä Paraisilla toukokuussa 2009 ja se painoi 1,07 kilogrammaa.

Levinneisyys
------------

Nokkakala elää Itä-Atlantissa Kap Verdeltä Norjaan, sekä Välimeressä, Mustassameressä ja Itämeressä lukuun ottamatta Perämeren vähäsuolaista takaosaa. Osa Itämeren kaloista vaeltaa edestakaisin Pohjanmeren ja Itämeren välillä. Suomessa kalaa tavataan lähinnä kesäaikaan, mutta sen yleisyys on vaihdellut paljon vuosikymmenten kuluessa. Runsaasti sitä esiintyi 1940-luvulla ja 1970–1980-lukujen vaihteessa. Vaihtelut liittyvät todennäköisesti Itämeren suolapitoisuuden muutoksiin.

Elintavat ja lisääntyminen
--------------------------

Nokkakala liikkuu parvissa pinnan lähellä ja syö kalaa, Itämeressä etupäässä silakkaa, kilohailia, tuulenkaloja ja kolmipiikkejä.

Nokkakala kutee touko-heinäkuussa matalassa rantavedessä. Mätimunat kelluvat tai takertuvat esimerkiksi ajelehtiviin vesikasveihin. Kutevia nokkakaloja on tavattu Virossa muttei Suomessa; lisääntymistä Suomessakin kuitenkin pidetään mahdollisena.

Kalastus ja käyttö
------------------

Itämeren eteläisemmissä osissa nokkakalaa pyydetään ravinnoksi. Kala on rasvainen, ja arvostettu erityisesti savustettuna.

Lähteet
-------

* Saura, Ari & Varjo, Markku: *Kalat Suomen luonnossa*. Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23364-0.
* *Belone belone* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Collette, B.B.: *Belone belone* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2015.4*.  2015. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Risto Väinölä: Nokkakala – *Belone belone* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Luontoportti: Nokkakala (*Belone belone*)
* Luonnontieteellinen keskusmuseo: Belone belone
* ITIS: Belone belone (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q643373
* Wikispecies: Belone belone
* ADW: Belone\_belone
* BioLib: 125290
* BOLD: 53745
* CoL: 68GF7
* EPPO: BELGBE
* FishBase: 47
* GBIF: 2369178
* iNaturalist: 118597
* IRMNG: 10155185
* ITIS: 165594
* IUCN: 198573
* NBN: NBNSYS0000174113
* NCBI: 129037
* Plazi: 4463E1AC-6B43-1E06-0E81-3C75395533CA
* uBio: 6888725
* WoRMS: 126375
* ZooBank: 7DFD282C-B4A6-491B-90F2-89234F93ADE7

 |

 |
**Patananjärvi** on matala ja saareton luonnonjärvi Patanan tekojärven luoteispuolella Vetelin eteläosassa Keski-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kokkolasta on 69 kilometriä kaakkoon.

Maantiede
---------

Patananjärven pituus etelästä pohjoiseen on 3,2 kilometriä. Järven keskiosa on noin 800 metriä leveä, etelä- ja pohjoisosa ovat kapeampia. Noin 42 hehtaaria järvestä on nollasta yhteen metriä syvä, noin 43 hehtaaria on yhdestä metristä kahteen metriä syvä ja 52 hehtaaria on kahdesta metristä kolmeen metriä syvä. Yli kolme metriä syvää on vain noin yksi aari järven alasta.

Suurin osa Patananjärven rannoista on kulttuurimaisemaa. Laajin yhtenäinen luonnontilainen alue on järven kaakkoisrannalla, jossa on loivapiirteisiä niemiä (Talasniemi, Sepänniemi, Kylmäniemi). Seututie 750 kulkee järven länsipuolitse.

Patananjärven pohjoiskolkasta alkaa Myllyoja, joka virtaa pohjoiseen ja yhtyy Patananjokeen.

Patananjärven vesitilavuus on 2 135 000 kuutiometriä.

Patananjärvi (49.091.1.001) kuuluu Patananjoen alaosan alueeseen (49.091), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Perhonjoen vesistössä (49). Toinen jakovaihe on Patananjoen valuma-alue (49.09). Patananjärvi on Patananjoen alaosan alueen ainoa vakavesi.

Patananjärvi on Patanan tekojärven ja Räyringinjärven jälkeen laajin Vetelin 24:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä, eli se on Vetelin toiseksi laajin luonnonjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Patananjärvi, vakavesi, Veteli
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 18.4.2022.
3. ↑  Patananjärvi. Järviwiki. Viitattu 18.4.2022.
4. ↑  Patananjoen alaosan alue (49.091). Järviwiki. Viitattu 18.4.2022.
5. ↑  Veteli. Järviwiki. Viitattu 18.4.2022.
Koulikoron piiri Malin kartalla.
**Koulikoron piiri** (ransk. *Cercle de Koulikoro*) on paikallishallintoalue Malin Koulikoron alueella. Sen pinta-ala on 7 260 neliökilometriä. Asukkaita on 211 100 henkeä (vuonna 2009).

Koulikoron piiri rajoittuu idässä Ségoun alueen Ségoun ja Barouélin piireihin, etelässä Koulikoron alueen Dioïlan ja Katin, luoteessa Kolokanin ja pohjoisessa Banamban piireihin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.

Piiriin kuuluu Koulikoron kaupunki sekä 8 maalaiskuntaa: Dinandougou, Doumba, Koula, Méguétan, Nyamina, Sirakorola, Tienfala ja Tougouni. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, soninkeja, bozoja, somonoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.

Koulikoroon johtaa päällystetty maantie Bamakosta. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, fonio sekä myyntiin menevät puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Koulikoron kaupungissa on myös teollisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Synthèse des Plans de Sécurité Alimentaire des Communes du Cercle de Koulikoro 2008–2012 *aec.msu.edu*.  2008.  Arkistoitu 26.7.2011. Viitattu 1.7.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Koulikoro) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.7.2012. (ranskaksi)
Kuva Martin Burnsin painioppaasta *Lessons in Wrestling & Physical Culture* vuodelta 1913.
***Koukkupaini*** eli **catch** on vanha amerikkalainen painin muoto.

Historia
--------

Lajin juuret ovat Englannin Lancashiressa, mutta lopulta se kehittyi Yhdysvalloissa 1800- ja 1900-lukujen taitteen tienoilla etenkin erilaisissa karnevaalitilaisuuksissa, missä voimamiehet ja painijat ottivat haasteotteluita rahapanosta vastaan. Ottelusäännöissä voitto tapahtui joko luovutuksella (nivel- tai lihaslukolla) tai selätyksellä. Haasteotteluiden ja siirtolaisuuden myötä laji sai useita vaikutteita eri puolilta maailmaa perinteisistä painityyleistä. 

Vuosisadan vaihteen aikoihin koukkupaini kohosi erityisen suosituksi yleisölajiksi ja tunnetut painijat, kuten amerikkalaiset Frank Gotch ja Martin "Farmer" Burns, bulgarialainen Dan Kolov, intialainen Great Gama sekä virolainen Georg Hackenschmidt ottelivat isoista rahoista.

Sittemmin koukkupainista kehittyivät nykyinen vapaapaini ja urheiluviihteen muoto showpaini.

Tekniikka
---------

Säännöiltään koukkupaini muistuttaa nykyajan lukkopainia, mutta siinä missä lukkopainin harjoittelussa pääpaino on brasilialaisen jujutsun kautta erityisesti tekniikassa, mattopainissa ja hyvän aseman eli position hakemisessa, josta pyritään saamaan vastustaja luovuttamaan, keskityttiin koukkupainissa jatkuvaan vastustajan kontrollointiin mm. erilaisten otteiden kautta. Lajin englanninkielinen nimitys *catch* tuleekin lancashirelaisesta *"catch as catch can"*, joka voidaan kääntää suomeksi muotoon *"ota kiinni mistä saat"*.

Nykyaika
--------

Nykyaikaan tultaessa catch-paini on ruvennut olemaan katoavaa kansanperinnettä, mutta viime aikoina suosiotaan kasvattaneiden vapaaottelun ja lukkopainin myötä on kiinnostus vanhoja, osin jo unohdettuja, painitekniikoita kohtaan jälleen noussut. Monet menestyneet vapaaottelijat kuten Kazushi Sakuraba ja Josh Barnett ilmoittavat päälajikseen catch-painin.

Aiheesta muualla
----------------

* Martin Burns: Lessons in Wrestling and Physical Culture (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomenkielinen blogiartikkeli:
**Vladimir Ivić** (s. 7. toukokuuta 1977) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Maccabi Tel Avivin päävalmentajana.

Ura pelaajana
-------------

Ivić aloitti peliuransa FK Proleter Zrenjaninissa. Hän edusti seuraa Jugoslavian pääsarjassa neljä vuotta, kunnes siirtyi kesällä 1998 suurseura FK Partizaniin. Uudessa seurassa tuli alkuvaiheessa mukavasti peliaikaa, mutta kaudella 2002/03 Ivić oli useammin penkillä kuin kentällä. Pelattuaan seurassa kuusi vuotta ja yli 250 ottelua, Ivić siirtyi tammikuussa 2004 uusien haasteiden perässä Borussia Mönchengladbachiin. 

Peliaika Saksassa jäi vähäiseksi ja tammikuussa 2005 ura jatkui AEK Ateenassa. Kreikkalaisseurassa vastuuta tuli vaihtelevasti ja kaudeksi 2007/08 hän siirtyi Arisiin, jossa sai enemmän peliaikaa. Yhden kauden jälkeen Ivić siirtyi paikallisvastustaja PAOKiin, jossa pelasi neljän kauden ajan. Hän lopetti uransa PAOKissa kauden 2011/12 jälkeen.

Maajoukkuetasolla Ivić pelasi Serbia ja Montenegron paidassa 8 maaottelua.

### Meriitit pelaajana

* Jugoslavian mestaruus (3): 1999, 2002, 2003
* Jugoslavian cup: 2001

Ura valmentajana
----------------

Lopetettuaan pelaajauransa Ivić aloitti kesällä 2013 PAOKin U20-joukkueen päävalmentajana. Maaliskuun alussa 2016 hänestä tuli PAOKin edustusjoukkueen päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Kroatialainen luotsasi PAOKin Kreikan cupin mestariksi 2017, mikä oli seuran ensimmäinen pokaali 14 vuoteen. Mestaruudesta huolimatta Ivić jätti PAOKin kauden jälkeen.

Toukokuun lopussa 2018 Ivić teki kaksivuotisen sopimuksen israelilaisen Maccabi Tel Avivin kanssa. Hän luotsasi seuran kahteen perättäiseen Israelin mestaruuteen. Kauden 2019/20 jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi Englannin Mestaruussarjaan pudonneen Watfordin päävalmentajaksi. Ivićin johdolla Watford aloitti Mestaruussarjakautensa vaihtelevasti. Joukkue voitti Ivićin johdolla yhdeksän ottelua pelaamistaan 20 sarjaottelusta. Seura erotti hänet yllättäen joulukuussa 2020, kun Watford oli sarjassa viidentenä.

Kesällä 2022 Ivić palasi Maccabi Tel Avivin päävalmentajaksi.

### Meriitit valmentajana

* Israelin mestaruus: 2019, 2020
* Israelin Toto Cup: 2019
* Kreikan Cup: 2017
* Kreikan vuoden valmentaja: 2017

Lähteet
-------

1. ↑  Vladimir Ivic
2. ↑  Vladimir Ivic
3. ↑  VLADIMIR IVIC
4. ↑  PAOK replaces manager Tudor with Vladan Ivic
5. ↑  PAOK Salonica beat AEK Athens to win Greek Cup final marred by crowd violence
6. ↑  Βλάνταν Ίβιτς[vanhentunut linkki]
7. ↑  VLADAN IVIC APPOINTED AS MACCABI HEAD COACH
8. ↑  Vladimir Ivic: Watford confirm appointment of new head coach
9. ↑  Vladimir Ivic: Watford sack head coach after four months
10. ↑  IVIC APPOINTED AS MACCABI HEAD COACH


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Igor Tudor** | **PAOKin päävalmentaja**3/2016–2017 | Seuraaja:**Aleksandar Stanojević** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jordi CruyffMladen Krstajić** | **Maccabi Tel Avivin päävalmentaja**2018–20202022– | Seuraaja:**Giórgos Dónis–** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Hayden Mullins** | **Watfordin päävalmentaja**7–12/2020 | Seuraaja:**Xisco** |
Solar Dynamics Observatory taiteilijan kuvaamana
SDO:n tunnus
**Solar Dynamics Observatory** (SDO) on tähtitieteellinen satelliitti, joka tutkii  Aurinkoa. Sen tavoitteena on tutkia, kuinka Auringon magneettikenttä on syntynyt ja millainen on sen rakenne. Lisäksi satelliitin avulla on tarkoitus selvittää, kuinka magneettinen energia siirtyy  heliosfääriin ja siitä edelleen avaruuteen  aurinkotuuleksi. SDO-satelliitin odotetaan tarjoavan mittaustuloksia, joiden avulla opimme ymmärtämään paremmin emotähtemme toimintaa ja sen vaikutusta planeettaamme. Tämä satelliitti kuuluu Nasan *Living With a Star* -ohjelmaan. SDO laukaistiin 11. helmikuuta 2010.  
Satelliitti kiertää maapalloa geosynkronisella radalla. Se on ylittänyt minimitoiminta-ajaksi suunnitellut viisi vuotta.

Rakenne
-------

Satelliitin laukaisumassa oli 3000 kg. Tästä satelliitin rungon osuus on 1300 kg, polttoaineen osuus 1400 kg ja mittalaitteiden kokonaismassa on 300 kg. Satelliitin neliskulmaisen rungon sivuille levittäytyvät aurinkopaneelit, joiden yhteispinta-ala on 6,6 neliömetriä. Satelliitin leveys paneeleineen on 6,25 m ja pituus 4,5 metriä tietoliikenneantenni mukaan lukien.

Mittalaitteet
-------------

SDO-satelliittiin kuuluu kolme mittalaitetta:

**HMI** (*Helioseismic and Magnetic Imager*)

* Auringon rakenteen ja magneettikentän aktiivisuuden tutkiminen
* Aallonpituus 617,3 nm

**AIA** (*Atmospheric Imaging Assembly*)

* Auringon  koronan kuvaaminen usealla aallonpituusalueella 10 sekunnin välein
* Aallonpituudet 170 nm, 30,4 nm, 160 nm, 17,1 nm, 19,3 nm, 21,1 nm, 33,5 nm, 9,4 nm, 13,1 nm, näkyvä valo

**EVE** (*Extreme Ultraviolet Variability Experiment*)

* Tarkkailee Auringon kaasukehää  ultraviolettisäteilyn aallonpituuksilla
* Aurinkotuulen tutkiminen
* MEGS (*Multiple EUV Gtaring Spectrograph*): useita  spektrografeja, jotka tarkkailevat Aurinkoa 5–105 nm aallonpituudella
* ESP (*EUV SpectroPhotometer*): spektrofotometri, joka tarkkailee Aurinkoa 17–38 nm alueella

Rata
----

SDO:n rata  35 800 km:n korkeudessa Maan pinnalta on geosynkroninen. Radan inklinaatio on 28 astetta ja on pituuspiirillä 102 läntistä leveyttä. Tämä rata mahdollistaa jatkuvan yhteyden pidon samaan Yhdysvalloissa sijaitsevaan maa-asemaan ja lähes jatkuvan Auringon havainnoinnin. Keväisin ja syksyisin satelliitti on kahdesta kolmeen viikkoa ajoittain Maan varjossa. Kuu peittää Aurinkoa satelliitilta kolme kertaa vuodessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Kevin Addison: SDO | Solar Dynamics Observatory *sdo.gsfc.nasa.gov*. Viitattu 4.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Solar Dynamics Observatory**.
* SDO mission kotisivu
* Solar Dynamics Observatoryn lentoprofiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* NASA's Solar System Exploration – Nasan aurinkokuntatutkimus
Luis Echávarri vuonna 2010.
**Luis E. Echávarri** (s. 1949) toimi OECD:n ydinenergiajärjestön NEA:n johtajana 1997–2014. Hänet tunnetaan myös panoksistaan ydinturvallisuuden kehittämiseksi.

Luis Echávarri syntyi Bilbaossa vuonna 1949 ja opiskeli siellä teollisuustaloutta, sovellettua ydinfysiikkaa ja kemiaa sekä Madridissa tietojenkäsittelytiedettä. Vuosina 1985–1995 Echávarri työskenteli Espanjan ydinturvallisuusneuvoston (CSN) palveluksessa, ensin teknisenä johtajana ja vuodesta 1987 CSN:n komissaarina. Kyseinen virka on suoraan Espanjan parlamentin valvonnassa. Hän edusti virkatehtävissään Espanjaa muun muassa EU:ssa, IAEA:ssa ja NEA:ssa.

NEA:n pääjohtajana Echávarri aloitti 1997 tohtori Kunihiko Uematsun seuraajana. Hän myös edustaa NEA:a Kansainvälisen energiajärjestön IEA:n johtokunnassa. Vuodesta 2003 Echávarri on ollut jäsen YK:n ydinenergiajärjestön IAEA:n ydinturvallisuusneuvostossa.

Luis Echávarri on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

* NEA press room: Mr. Luis E. Echávarri, Director-General, OECD Nuclear Energy Agency (Arkistoitu – Internet Archive)
* PRESS COMMUNIQUÉ Paris, 27 June 1997: Mr. Luis Echávarri Takes Up His Duties On 1st July 1997 (Arkistoitu – Internet Archive)
* William D. Magwood, IV: New Director-General of the OECD Nulear Energy Agency (NEA)
Kevytrakenteiset juoksukengät.
**Lenkkitossu** on erityisesti lenkkeilyä varten tehty joustavapohjainen jalkine. Lenkkitossut ovat urheilun lisäksi yleisiä arkikäytössä. Tunnettuja lenkkitossujen valmistajia ovat muun muassa Karhu, Adidas, Reebok ja Nike. Juoksijoiden laajamittaiseen käyttöön nykyaikaiset lenkkitossut tulivat 1970-luvulla juoksubuumin myötä. 

Juoksijoiden askellustyylit eroavat toisistaan. Markkinoilla on erilaisia kenkämalleja erilaisten juoksuaskellustyylien tarpeisiin. Niin sanotut neutraalit kengät on tarkoitettu normaalisti askeltaville juoksijoille. Jos askeltaessa jalan painopiste siirtyy liikaa jalan sisäsivulle, voi tästä seurata erilaisia vammoja ja kiputiloja. Ominaisuutta voidaan pyrkiä korjaamaan sisäsivuilta jäykistetyillä eli niin sanotuilla tuetuilla kengillä.  Nykyisin myös sukupuolten väliset erot voidaan ottaa huomioon kenkämallien ominaisuuksissa. Esimerkiksi naisille tarkoitetut kengät tehdään lestiltään miesten kenkiä kapeammiksi ja niiden iskunvaimennus on usein pehmeämpi.

Arvostelu
---------

Arvostelijoiden mukaan lenkkitossu on epäergonominen, koska se muuttaa juoksijan askellusta kanta-astunnan suuntaan. Ihmisen jalkaterässä on luontainen iskunvaimennus, joka perustuu siihen, että jalka tulee maahan päkiä edellä. Paksupohjainen, jäykkä ja tuettu lenkkikenkä haittaa tätä iskunvaimennusmekanismia ja aiheuttaa rasitusvammoja. Viime vuosina jotkut juoksijat ovat siksi siirtyneet käyttämään kevytjalkineita tai juoksemaan paljain jaloin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kielitoimiston sanakirja (Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0) Helsinki:  Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy.
2. ↑  Kenkäinfo *Juoksija-lehti*.  Arkistoitu 12.10.2012. Viitattu 28.11.2012.
3. ↑  Anttila, S.:   *Juoksija-lehti*, 2010, nro 2, s. 29–31.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Tiittula, Markus: Liian hyvät lenkkitossut pilaavat juoksutyylin *Yle uutiset*.  19.8.2011. Viitattu 19.8.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* "The painful truth about trainers: Are running shoes a waste of money?" (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lenkkitossu**.