recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zen Café** oli Turusta lähtenyt vuosina 1992–2008 toiminut suomalainen rockyhtye. Zen Café tuotti yhteensä 8 albumia ja oli viimeisinä vuosinaan yksi Suomen suosituimpia yhtyeitä. 

Nimi pohjautuu Robert M. Pirsigin romaaniin *Zen ja moottoripyörän kunnossapito*. Nimen keksi yhtyeen basisti Kari Nylander. Yhtyeen alkuperäisjäsenistä oli mukana myös Samuli Putro (laulu, kitara). Mikko Oesch (kitara, laulu) ja Tuomo Mäkipaavola (rummut) jättivät yhtyeen ennen ensimmäistä levyä. Yhtyeen kaikkien alkuperäisjäsenten kotikaupunki on Raahe. Rumpuja soitti vuodesta 1996 alkaen Pete Parkkonen. Yhtyeen kappaleet sanoitti Samuli Putro, mutta koko yhtye osallistui sävellysten tekoon.

Alkutaipaleella radioasemat pitivät singleistä ja pieni yleisö yhtyeestä, mutta levyt eivät käyneet kaupaksi. Menestys alkoi vasta albumista *Ua ua* vuonna 1999, jonka jälkeen almbumit olivat myyntilistojen kärjessä. Tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Todella kaunis", "Harri", "Aamuisin", "Mies jonka ympäriltä tuolit viedään", "Tavallaan jokainen on surullinen" ja "Piha ilman sadettajaa".

Yhtyeen seitsemäs ja viimeinen albumi *STOP* julkaistiin 13. syyskuuta 2006 laajamittaisen mainoskampanjan siivittämänä, johon kuului muun muassa yhtyeen liittyminen IRC-Galleriaan. Ensimmäinen single tuolta levyltä oli nimeltään *Rakastele mua*.

Vuonna 2007 Zen Café aloitti määrittelemättömän mittaisen tauon. Putro on alkanut tehdä soolouraa.

Samuli Putro, Tavastia Klubi, Helsinki, 16. huhtikuuta 2006
Kari Nylander ja Pete Parkkonen, Tavastia Klubi, Helsinki, 16. huhtikuuta 2006

Jäsenet
-------

* Samuli Putro – kitara, laulu
* Kari Nylander – bassokitara
* Pete Parkkonen – rummut

### Entiset jäsenet

* Mikko Oesch – kitara, laulu
* Tuomo Mäkipaavola – rummut

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: Zen Cafén diskografia*
### Albumit

* *Romuna*  (1997)
* *Idiootti*  (1998)
* *Ua ua*  (1999)
* *Helvetisti järkeä*  (2001)
* *Vuokralainen*  (2002)
* *Jättiläinen*  (2003, kokoelma)
* *Laiska, tyhmä ja saamaton*  (2005)
* *STOP*  (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Samuli Putro: Poikien välisestä ystävyydestä: Muusikko Samuli Putro kertoo, miksi huippusuosittu Zen Café -yhtye lopetti *Apu*.  2022. Viitattu 17.3.2024.
2. ↑  Samuli Putro ja Zen Café *Putro.org*. Viitattu 17.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zen Café**.
* Zen Café Last.fm:ssä (englanniksi)

Zen Café

| 
* Kari Nylander
* Pete Parkkonen
* Samuli Putro

 |
| --- |
| 
* Tuomo Mäkipaavola
* Mikko Oesch

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit: | 
* *Romuna*
* *Idiootti*
* *Ua ua*
* *Helvetisti järkeä*
* *Vuokralainen*
* *Laiska, tyhmä ja saamaton*
* *STOP*

 |
| Kokoelmat: | 
* *Jättiläinen*

 |
*Tämä artikkeli käsittelee taloa Turun Läntisellä Rantakadulla. Myös Åbo Akademin päärakennus tunnetaan Trappin talona.*

**Trappin talo** on Turussa, Aurajoen rannassa osoitteessa Läntinen Rantakatu 5 sijaitseva historiallisesti arvokas kiinteistö, joka on valmistunut vuonna 1830. Empireä edustavan rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Charles Bassi.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Alkuperäinen Trappin talo oli samalla paikalla sijainnut kolmikerroksinen kivirakennus, joka tuhoutui vuoden 1827 Turun palossa. Talon omistanut kauppaneuvos Christian Trapp harkitsi luovuttavansa joenrantatontin Turun kaupungille uuden torin rakentamista varten, mutta uuden asemakaavan laatinut Carl Ludvig Engel sijoittikin kauppatorin toiseen paikkaan. Arkkitehti Charles Bassi sai vuonna 1828 Trappilta toimeksiannon suunnitella paikalle uusi, hieman matalampi talo. Talo rakennettiin vuosina 1829–1830.

Ajan porvaristalojen tyyliin Trappin talon huoneet ovat peräkkäin. Kellariin johtavissa kiviportaissa on säilynyt muun muassa trilobiitteja ja muita fossiileja. Vielä 1960-luvulla Trappin taloa ympäröi puutalojen umpikortteli.

Talossa toimi vuodesta 1891 Heurlinska skolan -tyttökoulu, jonka Augusta Heurlin oli perustanut vuonna 1861. Koulu sai vuonna 1891 ensimmäisenä Suomessa oikeudet antaa tytöille ylioppilastutkintoon johtavaa opetusta. Se yhdistettiin vuonna 1955 Svenska flickskolanin kanssa, jolloin syntyi valtion omistama Åbo svenska flicklyceum. Sille valmistui vuonna 1966 uusi rakennus Samppalinnanmäelle. Koulutoiminta Trappin talossa päättyi.

Myöhemmin rakennuksessa ovat toimineet muun muassa ranskalainen kahvila Café de France ja Ranskan Turun-konsulaatti. Nykyään siinä toimii kahvila Café Art.

Lähteet
-------

1. 1 2  Carlo Bassi - näyttely 11.11.2022 - 15.1.2023, opastukset 12.11 ja 3.12 Bryggman-säätiö 8.11.2022. Museovirasto. Viitattu 23.6.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Augustan henki leijuu kellarissa *ts.fi*.  4.4.2004.  Arkistoitu 2.6.2021. Viitattu 31.5.2021.
3. ↑  Piia Koskinen: Ajankohtaista: Carlo Bassin Turku Turun kaupunki 7.12.2022. Viitattu 23.6.2023.
4. ↑  Heurlinska skolan i Åbo *www.yksityiskoulut.fi*. Viitattu 31.5.2021.
5. ↑  Arkkitehtitoimisto Kristina Karlsson: *S:t Olofskolan: Rakennushistoriaselvitys 1.12.2022*, s. 16, 22 Turun kaupunki. Viitattu 23.6.2023.
6. ↑  Café Art - Kissmyturku.fi *kissmyturku.fi*. Viitattu 31.5.2021.
**Vajaavaltaisuus** tarkoittaa Suomessa oikeudellista asemaa, jossa henkilö ei saa itse kokonaan tai osittain päättää itseään koskevista oikeudellisista toimista. Vajaavaltaisella tarkoitetaan alaikäistä eli alle 18-vuotiasta henkilöä sekä sellaista täysi-ikäistä henkilöä, joka on julistettu vajaavaltaiseksi. Vajaavaltaisen taloudellisia ja muita holhoustoimesta annetussa laissa tarkoitettuja asioita hoitaa edunvalvoja. Alaikäisen edunvalvojina ovat hänen huoltajansa, jollei laissa toisin säädetä tai jollei tuomioistuin ole määrännyt toisin.

Vajaavaltaiseksi julistaminen
-----------------------------

Vajaavaltaiseksi julistaminen on henkilön toimintakelpoisuuden rajoittamisen äärimmäisin muoto. Vajaavaltaiseksi julistamisesta päättää tuomioistuin. Täysi-ikäisen henkilön toimintakelpoisuuden rajoittaminen edellyttää, että henkilö on kykenemätön huolehtimaan taloudellisista asioistaan ja että hänen etunsa on siksi vaarassa. Pelkkä lääketieteellinen diagnoosi, esimerkiksi psyykkinen sairaus tai dementia ei oikeuta rajoittamaan kenenkään toimintakelpoisuutta. Kun henkilö julistetaan vajaavaltaiseksi, tuomioistuin ei täsmennä toimintakelpoisuuden rajoituksia, vaan rajoitukset määrittelee suoraan holhoustoimilain 23–28 §.*lähde?*

Vajaavaltaisen asema
--------------------

Suomessa vajaavaltaisen asema määritellään muiden muassa holhoustoimesta annetussa laissa. Lain mukaan vajaavaltaisella ei ole oikeutta itse vallita omaisuuttaan eikä tehdä sopimuksia tai muita oikeustoimia, mutta hän voi kuitenkin tehdä oikeustoimia, jotka ovat olosuhteisiin nähden tavanomaisia ja merkitykseltään vähäisiä (holhoustoimilaki 23–28 §). Vajaavaltainen ei voi asettua ehdolle eduskuntavaaleissa (perustuslaki 27 §) eikä kunnan luottamustoimeen (kuntalaki 33 §).*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Laki holhoustoimesta (1.4.1999/442) (1–4 §) *Finlex*.  1.4.1999. Helsinki:  Oikeusministeriö ja Edita.  Arkistoitu 12.2.2010. Viitattu 3.5.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Roiko-Jokela, Heikki: *Suvun vallasta edunvalvontaan: Suomalaisen holhousjärjestelmän kehitys keskiajalta 2000-luvulle*. Helsinki Jyväskylä: Minerva, 2006. ISBN 952-5591-21-2.
* Tornberg, Johanna & Kuuliala, Matti: *Suomen edunvalvontaoikeus*. Helsinki: Talentum, 2015. ISBN 978-952-14-1948-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Holhousasiat. (Arkistoitu – Internet Archive) Oikeuslaitos
* Yleinen edunvalvonta. (Arkistoitu – Internet Archive) Oikeuslaitos
**Hippiäiskotinga** (*Calyptura cristata*) hyvin harvinainen Mata Atlântican metsäalueella itäisessä Brasiliassa elävä varpuslintu, joka on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on sukunsa ainut laji.

Hippiäiskotingat ovat pienehköjä lintuja pikkunapparien heimossa. Niiden koko on noin 8 cm. Väritykseltään ne muistuttavat melko paljon hippiäistä. Linnun rinta ja pyrstöntyvi ovat keltaiset, selkä on oliivinvihreä. Hippiäiskotingan päässä on leveähkö punainen raita, jota reunustavat kapeammat mustat raidat. Siivet ovat mustat ja niissä on kaksi valkoista raitaa. Pyrstö on erittäin lyhyt. Linnun äänet ovat yksittäisiä ja teräviä säveliä.

Linnut käyttävät ravintonaan hedelmiä, mettä ja hyönteisiä. Vuonna 1996 julkaistun tutkimuksen mukaan hippiäiskotingat näyttävät erikoistuneen mistelin hedelmiin.

Hippiäiskotingaa luultiin sukupuuttoon kuolleeksi lähes sadan vuoden ajan, kunnes niitä löytyi pieneltä alueelta Serra dos Órgãosin kansallispuistosta. Myöhemmin vahvistamattomia havaintoja on tehty Ubatuban kaupungista. Hippiäiskotingojen suurin uhka on yli 1 000 m:n korkeudessa olevien metsien hakkuut. Lisäksi linnun ravintona käyttämien ananaskasvien, mistelien ja orkideojen kerääminen on uhkana lajille.

Lajista on maailman museoissa noin 50 näytettä, kaikki kerätty ennen 1890-lukua. Niistä kolme on Helsingissä Luonnontieteellisessä keskusmuseossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BirdLife International: *Calyptura cristata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Kinglet Calyptura – BirdLife Species Factsheet BirdLife International. Viitattu 1. helmikuuta 2008.
3. 1 2  Juha Honkala: Hippiäiskotinga löytyi ja katosi pdf-tiedosto (teksti Helsingin Sanomissa 2006 julkaistuun artikkeliin). Luettu 21.10.2010


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q74625
* Wikispecies: Calyptura cristata
* ARKive: calyptura-cristata
* Avibase: 9AD71DF98A8D49E4
* BirdLife: 22700827
* CoL: Q7XV
* BOW: kincal1
* eBird: kincal1
* EoL: 45513149
* GBIF: 5959198
* iNaturalist: 8944
* IRMNG: 11091553
* ITIS: 559000
* IUCN: 22700827
* NCBI: 1178543
* Neotropical: kincal1
* Observation.org: 74177
* uBio: 2335173
* Xeno-canto: Calyptura-cristata

 |

 |
**Orazio Vincenzo Mei** (kastettu 26. toukokuuta 1731 Pisa – 1. maaliskuuta 1788 Livorno) oli italialainen säveltäjä ja urkuri.

Mei sai musiikkikasvatusta lähipiiriltään. Hänen isänsä oli viulisti Francesco Mei ja setänsä tai enonsa urkuri Nicola Mei. Lisäksi häntä opetti Giovanni Carlo Maria Clari. Vuonna 1748 Mei sai nimityksen urkuriksi Pisan Cavalieri di Santo Stefano -kirkkoon. Vuosina 1759–1763 hän työskenteli Nicola Mein seuraajana Pisan tuomiokirkon urkurina. Vuodesta 1763 kuolemaansa Mei oli *maestro di cappella* Livornon tuomiokirkossa.

Mei sävelsi sekä hengellistä että maallista musiikkia. Tuotannon joukossa on muun muassa *Stabat mater*, josta julkaistiin imarteleva arvio *Gazzetta toscana* -lehdessä vuonna 1774.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Mei, Orazio Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 27.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Francesca Menchelli-Buttini, Mei, Orazio Vincenzo Treccani, viitattu 27.3.2024 (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Vartiolaiva Tursas** oli Suomen merivartiolaitoksen ulkovartiolaiva, joka sekä talvi- että jatkosodassa liitettiin Suomen merivoimiin.

Hankinta
--------

Temscheläisen Jos Boel & Zohnenin valmistama alus ostettiin 1939 Belgiasta, jolloin sen nimenä oli *Baltic*. Alus tuotiin 14. kesäkuuta 1939 Suomeen, minkä jälkeen se muutettiin ulkomerikalastustroolarista ulkovartiolaivaksi.

Palvelus
--------

Talvisodan alettua alus liitettiin Ahvenanmaalla saattolaivueeseen. Se oli 13. tammikuuta 1940 suojaamassa sukellusvenehyökkäykseen joutunutta saattuetta. Jäljittäessään Neuvostoliiton Itämeren laivaston sukellusvenettä *Štš-324* saattaja *Aura II* upposi syvyyspommin räjähdettyä kannella. *Tursaksen* miehistö pelasti 15 uponneen aluksen eloonjäänyttä.

Jatkosodassa *Tursas* kuului saattajalaivueeseen, jonka mukana se torjui sukellusveneitä. Sotatoimien päätyttyä alus palautettiin 1944 rajavartiolaitokselle. Siihen asennettiin 1952 jääkeula. Alus oli 1959 peruskorjattavana, jolloin siihen asennettiin jääperä, uusittiin kansirakenteet ja asennettiin uusi tehokkaampi 960 hevosvoiman moottori. Alus muutettiin 1974 tukialukseksi, jolloin se varustettiin merivartioasemaksi. Aluksen sijoituspaikkoina olivat Fagerholma, Korppoon ja Nauvon välisen salmen eteläpäässä ja myöhemmin Stormalön ranta Paraisten länsipuolella.

Alus poistettiin käytöstä samannimisen ulkovartiolaivan valmistuttua.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* *Suomen laivasto 1918-1969*. Helsinki: Meriupseeriyhdistys, 1968.

### Viitteet

1. ↑  Auvinen, Visa s. 162-163
2. ↑  Auvinen, Visa s. 163
**Säästöpankkiosakeyhtiö** on säästöpankin toimintaa jatkava osakeyhtiömuotoinen pankki. Säästöpankkiosakeyhtiön nimessä on säästöpankkilain (28.12.2001/1502) mukaan oltava sana tai yhdysosa *säästöpankki*. 

Säästöpankkiosakeyhtiö voidaan säästöpankkilain mukaan perustaa silloin, kun säästöpankin koko toiminta luovutetaan perustettavalle osakeyhtiölle. Jos uuden osakeyhtiön sääntöihin otetaan määräys, jonka mukaan pankin erityistarkoituksena on säästäväisyyden edistäminen, on syntyvä osakeyhtiö säästöpankkiosakeyhtiö. 

Säästöpankkiosakeyhtiö voidaan säästöpankkilain mukaan muuttaa liikepankiksi yhtiöjärjestystä muuttamalla.

Historiaa
---------

Ulkomailla säästöpankkeja alettiin muuntaa osakeyhtiöiksi jo 1970-luvulla. Suomessa muunto ei vielä tuolloin ollut mahdollista. Säästöpankeilla oli kuitenkin mahdollisuus ottaa vastaan pääomaa niin sanotuista lisärahastoista. Mielenkiinto tähän oli olematonta, koska pääomapanos rahastoon ei tuonut vaikutusvaltaa toisin kuin osakeyhtiömuodossa. Vuonna 1989 kuitenkin Suomen Työväen Säästöpankki muutettiin erityisen lain nojalla STS-Pankki -nimiseksi liikepankiksi.

Säästöpankin muuttaminen säästöpankkiosakeyhtiöksi tuli mahdolliseksi 1992. Ensimmäinen säästöpankkiosakeyhtiö oli Suomen Säästöpankki. Pankki oli tuolloin vakavissa vaikeuksissa ja se muutettiin lain tultua voimaan välittömästi säästöpankkiosakeyhtiöksi, jotta se voisi ottaa vastaan valtion tukea. Tuen ehtona oli osakeyhtiömuoto, jotta valtiovalta voisi vaikuttaa pankkiin. Seuraava säästöpankkiosakeyhtiö oli Aktia, joka muuttui osakeyhtiömuotoon keväällä 1993. Aktia on myöhemmin muuttunut liikepankiksi.

Säästöpankkiryhmässä toimii nykyisin sekä säästöpankkeja että säästöpankkiosakeyhtiöitä. Säästöpankkiosakeyhtiöitä toimi kesällä 2017 yhteensä 5.

Katso myös
----------

* Säästöpankki
* Säästöpankki (yhtiömuoto)

Lähteet
-------

* Säästöpankkilaki (28.12.2001/1502) (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Karlsson, Svenolof: *Ihmisen kokoinen. Aktia – suuri pieni pankki ja sen salaisuus*, s. 112–113. , 2006. ISBN 952-92-1265-8.
2. ↑  Laki Suomen Työväen Säästöpainkin muuttamisesta liikepankiksi (955/1989) *finlex*. Valtioneuvosto. Viitattu 10.1.2017.
3. ↑  Finanssivalvonta: Valvottavat Haku Talletuspankit, Säästöpankkiosakeyhtiöt 5.8.2017
**USS H-7** (runkonumero SS-150) oli Yhdysvaltain laivaston H-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Puget Soundin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Edmund A. Crenshaw.

Palvelus
--------

Aluksen tukikohtana oli San Pedro Kaliforniassa, jossa se kuului ensin 6. sukellusvenedivisioonaan ja siten 7. sukellusvenedivisioonaan. Alus osallistui Yhdysvaltain länsirannikolla sisaralustensa kanssa erilaisiin taisteluharjoituksiin ja koulutuspurjehduksiin, joiden välillä se teki partiomatkoja San Pedron edustalla sekä oli huollettavana Mare Islandilla.

Alus lähti 25. heinäkuuta 1922 San Pedrosta ja saapui 14. syyskuuta Norfolkin laivastotukikohtaan, missä se poistettiin 23. lokakuuta 1922 palveluksesta. Alus poistettiin alusluettelosta 26. helmikuuta 1931 ja myytiin romutettavaksi 28. marraskuuta 1933.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  DANFS - USS H-7

AG-luokan sukellusveneet

|  |  |
| --- | --- |
| 1. tilaus | *AG 11* - *AG 12* - *AG 13/AG 16* - *AG 14* - *AG 15* |
| 2. ja 3. tilaus | *AG 21* - *AG 22* - *AG 23* - *AG 24* - *AG 25* - *AG 26* |
| 4. tilaus | *AG 17* - *AG 18* - *AG 19* - *AG 20* - *AG 27* - *AG 28* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Svyatoi Georgi (1915)* – Seuraaja: *Svyatoi Georgi (1917)* |
**Juho Mattinen** (11. heinäkuuta 1894 Vuokkiniemi, Vienan Karjala – 16. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Juho Mattisen vanhemmat olivat maanviljelijä Teppo Mattinen ja Anni Seppänen, aiemmin Loginoff. Hän kävi kansakoulun Vaasassa 1909 ja oli sitten Carl Finnilä Oy:n palveluksessa myyntitehtävissä Vaasassa 1910–1914 ja liikkeen Kemin konttorin varastomyyjänä 1914–1922. Mattinen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella joukkueenjohtajana peräpohjalaisissa joukoissa.

Mattinen muutti 1922 Helsinkiin ja perusti sinne vanhemman veljensä Ville Mattisen avustuksella samana vuonna pääasiassa tekstiilituotteita myyneen vähittäiskaupan. Sen yhteyteen perustettiin myös villatavarakutomo, josta tuli 1926 Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy. Yhtiölle valmistui oma kuusikerroksinen tehdasrakennus Vallilaan Elimäenkadulle vuonna 1929. Sotavuosien jälkeen Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n palveluksessa oli 400 henkilöä ja vuonna 1948 yhtiöllä oli sukka- ja trikootehdas, villatavarakutomo, solmiotehdas ja väripakkaamo. Juho Mattinen sai teollisuusneuvoksen arvon 1948. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana sekä johtokunnan puheenjohtajana 1950-luvun alkupuolelle saakka.

Mattinen oli John Nurminen Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1932 ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1948. Hän oli lisäksi muun muassa Solmioteollisuuden luottamusneuvoston ja Trikoo- ja Sukkateollisuuden Yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtajana. Mattinen oli useita vuosia Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) Peräpohjolan piirin sihteerinä sekä puheenjohtajana. Hän oli mukana perustamassa Säätiö Väinölää 1945 ja toimi säätiön johtokunnan puheenjohtajana. Mattinen oli mukana myös Karjalan Sivistysseuran toiminnassa.

Juho Mattinen oli naimisissa vuodesta 1923 merenkulkuneuvos John Nurmisen tyttären Inkeri Nurmisen kanssa. Kauppaneuvos Ville Mattinen oli Juho Mattisen vanhempi veli.

Lähteet
-------

1. ↑  SKS Biografiakeskus Suomen talouselämän vaikuttajat : Teollisuusneuvos Juho Mattinen (1894–1968)
2. 1 2 3 4 5  BiografiaSampo : Juho Mattinen
3. 1 2 3 4  Teollisuusneuvos Juho Mattinen 60-vuotias, Karjalan Heimo N:o 8-9/1951, sivu 87
4. ↑  Kuvat: Kravattitehdas herätettiin henkiin ja sen historia kuvitettiin uudestaan – "Höpsötelläkin voi vähän", Helsingin Uutiset 30.1.2020


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Tuija Lydia Elisabeth Lindström** (5. toukokuuta 1950 Kotka – 26. joulukuuta 2017 Tukholma) oli suomalaissyntyinen valokuvaaja, joka asui ja työskenteli Ruotsissa vuodesta 1975. Hän oli Göteborgin yliopiston valokuvakoulun ensimmäinen naispuolinen professori vuosina 1992–2002.

Lindström valmistui valokuvaajaksi Tukholman Konstfack-taideteollisesta korkeakoulusta 1984. Jo opiskeluaikanaan 1982 Lindström sai Moderna Museetin Nuoren lupaavan valokuvaajan palkinnon. Hän teki läpimurtonsa mustavalkoisella valokuvasarjalla *Kvinnorna vid Tjursjön* (1991), jossa tummassa vedessä kelluvat vaaleat naiskehot rinnastuvat kuviin pystyssä seisovista silitysraudoista. Kuvasarja herätti Ruotsissa uudenlaista feminististä keskustelua. Myös Lindströmin nimitys Göteborgiin ensimmäiseksi naisprofessoriksi herätti kohua. Hänen virkakautensa aikana yliopiston valokuvakoulutusta muutettiin käytännön ammatillisesta enemmän tutkimusta painottavaksi uusine maisteriohjelmineen.

1990-luvun puolivälissä Helsingin kaupunki tilasi Lindströmiltä pääkaupunkia esittelevän kuvasarjan, joka pääsi mukaan vuonna 1995 painettuun Helsinkiä esittelevään kirjaan. Teos vedettiin kaupunginvaltuuston päätöksellä kuitenkin melkein heti pois myynnistä ja painos tuhottiin, koska Lindströmin tummien katukuvien sanottiin antavan Helsingistä liian synkän mielikuvan.

Lindström piti lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä ympäri maailmaa. Alkuvuodesta 2014 Suomen valokuvataiteen museo järjesti Tuija Lindströmin töistä laajan takautuvan näyttelyn. Sen yhteydessä julkaistiin valokuvateos *In The Beginning There Was Everything* (Tukholma: Art and Theory Publishing 2014).

Lähteet
-------

1. ↑  Tuija Lindströmin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
2. ↑  Lindström, Tuija *Taidekokoelmat*. Kansallisgalleria.  Arkistoitu 27.12.2017. Viitattu 27.12.2017.
3. ↑  Mattila, Mattias: Valokuvaaja Tuija Lindström on kuollut. *Yle Uutiset*.  27.12.2017. Helsinki. Viitattu 27.12.2017.
4. 1 2 3  Tuija Lindström 15.1.–9.3.2014. (Arkistoitu – Internet Archive) Valokuvataiteen museo. Viitattu 1.5.2014.
5. 1 2  Lundberg, Petter: Tuija Lindström on valokuvauksen silitysrautaprofessori. (Arkistoitu – Internet Archive) Cult24.fi 21.3.2014. Viitattu 1.5.2014.
6. ↑  Vujanovic, Dragana: Tuija Lindström : *A Dream If Ever There Was One* – August 25 – October 14, 2012. *Hasselblad Foundation*.  Arkistoitu 2.5.2014. Viitattu 1.5.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lindström, Tuija hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* Photographers' Identities
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Samu Paukkunen** (s. 1977 Harjavalta) on suomalainen virkamies sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikan tutkija.

Paukkunen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta. Hänen osaamisalueensa kuuluvat etenkin arktinen alue, kova turvallisuus ja yleinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka.

Paukkunen on aiemmin työskennellyt muun muassa ulkoministeriössä, tasavallan presidentin kansliassa ja Puolustusvoimissa. Hän on toiminut Ulkopoliittisen instituutin apulaisjohtajana vuodesta 2020 alkaen ja virkaa tekevänä johtajana Mika Aaltolan tilalla tämän osallistuessa vuoden 2024 presidentinvaaleihin. Vuonna 2024 hän aloittaa Naton ilmasto- ja energiaturvallisuudesta vastaavan osaston päällikkönä ensimmäisenä Naton kansainväliseen sihteeristöön valittuna suomalaisena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ensimmäinen suomalainen huippuvirkamies Natossa varoittaa tekemästä samaa virhettä, jonka Suomi teki EU:ssa *Helsingin Sanomat*.  23.12.2023. Viitattu 23.12.2023.
2. 1 2  Airiola, Oula: Hän on uusi Mika Aaltola *Iltalehti*.  5.8.2023. Viitattu 23.12.2023.
**MSP430** on Texas Instrumentsin suunnittelema ja valmistama mikrokontrolleriperhe. Mallit perustuvat 16-bittiseen RISC-suorittimeen.
Mallisarja on suunniteltu erityisesti matalan tehonkulutuksen sovelluksiin, kuten esimerkiksi paristokäyttöisiin laitteisiin.

MSP430:n matala virrankulutus tekee siitä suositun vaihtoehdon matalan tehonkulutuksen laitteisiin. MSP430-kontrolleria käytetäänkin paljon paristokäyttöisissä mittalaitteissa. Kontrollerin virrankulutus valmiustilassa on alimmillaan vain 0.1 mikroampeeria. MSP430:n huonoja puolia ovat muun muassa ulkoisen muistiväylän puuttuminen ja pieni keskusmuistin koko.

Prosessorin käyttöä elektroniikkarakentelun harrastajien piirissä on rajoittanut muun muassa se, että käytännössä kaikki MSP430-sarjan mikrokontrollerit ovat saatavilla vain pintaliitoskotelossa. Poikkeuksen muodostavat MSP430G2 tuoteperhe ja malli MSP430F2013, jotka ovat saatavilla myös perinteiseen DIP-koteloon pakattuna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3

Aiheesta muualla
----------------

* Valmistajan kotisivu
* MSP430@UBI (Arkistoitu – Internet Archive)
* MSP430.info (Arkistoitu – Internet Archive)
* msp430:n Yahoo-group (Arkistoitu – Internet Archive)
* MSP430web (Arkistoitu – Internet Archive)
* mspGCC - vapaan lähdekoodin C-kääntäjä MSP430 -kontrollereille
**Aleksandr Nikolajevits Svitov** (s. 3. marraskuuta 1982) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Svitov pelasi valtaosan urastaan Venäjällä, mutta myös kolme kautta NHL-liigassa. Hän saavutti urallaan KHL-liigan mestaruuden kausilla 2010–2011 ja 2017–2018, sekä Venäjän maajoukkueessa nuorten maailmanmestaruuden 2002 ja MM-kultaa vuonna 2012.

Avangard Omskissa uransa aloittanut Svitov oli ensimmäisen kierrosken kolmas varaus vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuudessa. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen epäonnistuneimpana NHL-varauksena.*lähde?* Svitov pelasi hänet varanneessa Tampa Bay Lightningissa vajaa kaksi kautta, kunnes hänet myytiin Columbus Blue Jacketsiin. Hän palasi Omskiin kaudella 2005–2006.

Svitov siirtyi kaudeksi 2010–2011 Salavat Julajev Ufaan, jossa hän pelasi kolme kautta. Seuraavat viisi vuotta hän edusti Ak Bars Kazania. Kauden 2019–2020 hän edusti Lokomotiv Jaroslavlia. Svitov pelasi vielä kaudella 2020–2021 yhdeksän ottelua VHL-liigan Omskije Kryljassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aleksandr Svitov *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Suomalainen kauhuelokuva** on yksi suomalainen elokuvan lajityypeistä.

Ensimmäinen kauhuelementtejä sisältänyt suomalainen elokuva oli Teuvo Puron ohjaama *Noidan kirot* vuodelta 1927. Sitä ennen oli jo Carl Fager ohjannut goottilaista kauhukuvastoa hyödyntävän yritelmän *Rautakylän vanha parooni* (1923). Muita varhaisia lajityyppiä vähintään sivuavia suomalaiselokuvia olivat *Linnaisten vihreä kamari* (1945), *Valkoinen peura* (1952), *Noita palaa elämään* (1952) ja *Kummituskievari* (1954). *Valkoista peuraa* lukuun ottamatta näissä elokuvissa yliluonnollinen saa yleensä jonkinlaisen rationaalisen selityksen.

Vuonna 1988 valmistuneen *Kuutamosonaatin* on katsottu aloittaneen suomalaisen kauhuelokuvan "uuden aallon". Se hyödyntää varsinkin 1970-luvulla suosittua kauhuelokuvan aihetta syrjäseuduilla elävästä degeneroituneesta perheestä (esimerkiksi *Texasin moottorisahamurhat*). *Kuutamosonaatin* jatko-osa *Kadunlakaisijat* sai ensi-iltansa 1991. Vuonna 2008 valmistunut suomalainen kauhuelokuva *Sauna* sai peräti seitsemän Jussi-ehdokkuutta ja lopulta kolme Jussi-palkintoa.

Viime vuosina suomalaisia kauhuelokuvia ovat tehneet erityisesti erilaiset omaehtoiset ja riippumattomat tuotantoryhmät. Esimerkkejä tällaisista pienellä tai jopa olemattomalla tuotantobudjetilla tehdyistä kauhuelokuvista ovat *Bunny the Killer Thing (2015)* ja *Lääkekoe (2018).*

Suomalaisissa elokuvissa ei ole ollut miehisiä vampyyrejä eikä ihmissusia, vaan yliluonnolliset voimat ovat ilmenneet naisissa, mikä on suomalainen erikoisuus.

Elokuvia
--------

* Rautakylän vanha parooni (1923)
* Noidan kirot (1927)
* Linnaisten vihreä kamari (1945)
* Noita palaa elämään (1952)
* Valkoinen peura (1952)
* Kuutamosonaatti (1988)
* Kohtalon kirja (2003)
* The Kin (2004)
* Kuolleiden talvi (2005)
* Dark Floors (2008)
* Sauna (2008)
* Skeleton Crew (2009)
* Bodom (2016)
* Kyrsyä – Tuftland (2017)
* Vihanpidot (2020)
* Pahanhautoja (2022)

Lähteet
-------

* Kari Salminen: Noidan nimet – Suomalaisen kauhun kootut selitykset.  *Filmihullu*, 1989, nro 3, s. 34-38.

### Viitteet

1. ↑  Lauri Löytökoski: Selässä syntinen taakka – suomalainen kauhuelokuva, osa I *widerscreen.fi*.  22.12.2006. Viitattu 17.3.2010.
2. ↑  Outi Tuomela, Tonttujuttuja eläimellisiä eukkoja, 2001, viitattu 3.9.2013
3. ↑  Salminen 1989, 36
4. ↑  Salminen 1989, s. 37
5. ↑  Lauri Löytökoski: Selässä syntinen taakka – suomalainen kauhuelokuva, osa II *widerscreen.fi*.  22.12.2006. Viitattu 17.3.2010.
6. ↑  Salminen 1989, s. 37–38
7. ↑  Tässä ovat vuoden 2008 Jussi-ehdokkaat! *Iltalehti*.  8.1.2009.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 13.12.2015.
8. ↑  Sauna *Leffatykki*.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 13.12.2015.
9. ↑  Putoavia enkeleitä kahmi Jussi-palkintoja *Savon Sanomat*. Viitattu 13.12.2015.
10. ↑  Jetta Huttunen: Omaehtoinen elokuva kulttuurituotantona ja osallistumisen muotona mediakulttuurissa  2020. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 29.5.2020.
11. ↑  Harri Römpötti: Kauhu kanavoitiin naisiin.  *Helsingin Sanomat*, 19.9.2018, s. B 25.
**Petra Vallila** (s. 1983) on suomalainen runoilija. 

Vallilan esikoisteos on Poesian julkaisema runokokoelma *ehkä* (2022). Kiittävän vastaanoton saanut teos sijoittuu toimistomaailmaan ja käsittelee valintojen tekemisen tematiikkaa. Teos oli yksi Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon ehdokkaista 2022. Kriitikko Arttu Seppänen totesi *Helsingin Sanomien* arviossaan esikoisteoksen olevan "poikkeuksellisen itsevarma" ja katsoi sen saaneen vaikutteita kokeellisesta nykyrunoudesta, jonka elementtejä ovat muun muassa fragmentaarisuus, typografiset kokeilut, digitaalisten ympäristöjen läsnäolo, tietokonekieli ja pelilliset elementit. Vallilan tekstejä on julkaistu myös Jalokiviä ja kiikareita -julkaisussa ja Nuori Voima -lehdessä.

Vallila ja arkkitehti ja muusikko Helmi Kajaste toteuttivat Arkkitehtuurimuseon ja Designmuseon FIX: Huolla ja korjaa -näyttelyyn paikkasidonnaisen Siivousmusiikkia-ääni-installaation, joka yhdistää puhuttua runoutta ja siivouksen ääniä tutkien häiriötä. 

Vallila valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 2012 ja taiteen maisteriksi Taideyliopistosta 2021. Hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Taideyliopiston kirjoittamisen maisteriohjelmassa. Ennen kirjoittajanuraansa Vallila työskenteli pitkään viestintäalalla.

Teokset
-------

* *ehkä*. Poesia, 2022. ISBN 978-952-305-198-0.

Lähteet
-------

1. 1 2  Petra Vallila Poesia. Viitattu 13.7.2023.
2. ↑  Meronen, Antti: Valintojen ehkä-maailma *Nuori Voima*.  16.5.2023. Viitattu 11.6.2023.
3. ↑  Majander, Antti: Kuka saa Helsingin Sanomien esikois­palkinnon? He ovat voittajaehdokkaat *Helsingin Sanomat*.  30.10.2022. Viitattu 26.12.2022.
4. ↑  Seppänen, Arttu: Kuinka tehdä rumasta kaunista: Petra Vallilan runoissa yrityskieli tarjoaa virkistävän asetelman *HS.fi*.  16.9.2022. Viitattu 13.7.2023.
5. ↑  Designmuseo: FIX: Huolla ja korjaa / taiteilijat *Designmuseum.fi*. Viitattu 28.3.2024.
6. ↑  Petra Vallila *Max-katalogi*. Taideyliopisto. Viitattu 13.7.2023.
Leonid Slutski, 2018
**Leonid Eduardovitš Slutski** (ven. Леонид Эдуардович Слуцкий, s. 4. tammikuuta 1968) on Venäjän valtionduuman edustaja ja sen ulkoasiainkomitean (valiokunnan) johtaja 2016–2021 ja 2021–.
Hän on Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen johtaja Vladimir Žirinovskin kuoleman jälkeen.
Hän on taloustieteiden tohtori ja Moskovan yliopiston kansainvälisten suhteiden taloudellisten kysymysten osaston dekaani.

Leonid Slutski toimi Pronssisoturi-kiistan aikana Venäjän duuman valtuuskunnan jäsenenä. Ryhmä vieraili 30. huhtikuuta 2007 – 1. toukokuuta 2007 Tallinnassa. Ryhmää johti Nikolai Kovaljov. Ennen Moskovan lentokentältä lähtöä valtuuskunta vaati Viron hallituksen eroa. 
Tallinnassa ryhmä lievensi kannanottoja ja Nikolai Kovaljov väitti Viron hallituksen erovaatimuksen olleen edustaja Leonid Slutskin yksittäinen kannanotto.

Slutski otti Monacon Albert II:n kanssa osaa tutkimusretkikuntiin Pohjoisnavalle ja Etelämantereelle.

Vuonna 2006 Slutski palkittiin Ranskan kunnialegioonan jäsenyydellä.

Slutski toimi Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksisen kirkon omaisuuden palauttamiseksi ja on omilla varoillaan entisöinyt Kronstadtin Pyhän Nikolaos Ihmeidentekijän tuomiokirkkoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Valtakunnanduuma, jäsenet  (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Leonid Slutskin verkkosivut  (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Olkea katteena.
Värillistä puunkuorta koristekatteena.
**Kateviljely** on puutarhakasvien viljelymenetelmä, jossa maata ei muokata säännöllisesti, vaan kasvien juurelle leviteään orgaanista ainetta kuten puiden kariketta, heinää, ruohosilppua tai syyslehtiä. Kateaineet kompostoituvat ja vapauttavat lämpöä. Ne houkuttelevat kastematoja ja muita makrohajottajia, jotka kuohkeuttavat maata myös kasvien juuristossa. Katekerros estää yksivuotisten rikkaruohojen juurtumista ja maan kuivumista. Erityisen hyvin kateviljely sopii savimaalle, joka kuivina kesinä uhkaa kovettua kuivaksi kuoreksi. Sadekesänä kate estää esimerkiksi mansikoiden likaantumisen mutaisella maanpinnalla. Kun maata ei muokata sen rakenne säilyy eikä mikrobiosto vaurioidu.

Esimerkkejä kateviljelyyn sopivista kasveista ovat mansikka, kurpitsa, peruna, marjapensaat ja yrtit. Katetta levitetään 10–20 cm kerros keväällä, kun maa on lämmennyt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kateviljely *Viljelyn ABC*. Länsi-Pirkanmaan Koulutuskuntayhtymä. Viitattu 12.7.2013.
2. ↑  Puutarhakasvien luonnonmukainen viljely (PDF) (s. 361) *luomu.fi*. Luomuinstituutti - Luomuliitto - Pro Luomu. Viitattu 12.7.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Ruth Stout & Ingrid Olausson, Vaivatonta puutarhanhoitoa, Kateviljelyn opas, Taito + Tieto -sarja, Otava 1986.
Antialiasointi tietokonegrafiikassa.
**Antialiasointi** eli **reunanpehmennys** on laskostumisen estoa—menetelmä laskostumisen eli *aliasoinnin* vähentämiseen, kuten tietokonegrafiikassa.

Olettaen, että musta kolmio liikkuu valkoisella taustalla oletus on, että näyttöruudukon osittain peitettyjen solujen pikselien arvot muuttavat tasaisesti *intensiteettiä*. Tyypillisesti tapahtuu siten, että kun solun keskikohta on peitetty pikseliväri vaihtaa heti valkoisesta täysin mustaan.
Polygonit ja piirretyt viivat ilmenevät joko siellä tai poissa, joka aiheuttaa "kulmikkaan" näköisen visuaalisen häiriön, joka animoituna aiheuttaa "ryömivän" ilmiön.

Tätä ongelmaa kutsutaan *aliasoinniksi* ja menetelmiä sen vähentämiseksi *antialiasoinniksi*. Näytteenottoa (engl. *sampling*) ja suodatusta (engl. *filtering*) käsitellään laajalti erikseen.

Yleinen strategia näyttöpohjaiseen antialiasointiin on käyttää näytteistyskuviota ja painoarvoa sekä summaa pikselin värin tuottamiselle.
Antialiasointialgoritmeja, jotka laskevat enemmän kuin yhden kokonaisen näytteen pikseliä kohden kutsutaan *ylinäytteistäväksi* (engl. *supersampling, oversampling*).

OpenGL-ohjelmointirajapinnassa on tuki *kertymäpuskureille* (engl. *accumulation buffer*), jonka tietoa voidaan hyödyntää antialiasoinnissa. Puskuria voidaan hyödyntään myös erilaisille efekteille (kuten engl. *depth of field*). Puskurille ei ole tarkoitusta varten laitteistotukea modernissa grafiikkasuorittimessa (GPU), mutta sellaista voidaan simuloida.

Muu ilmeneminen
---------------

Vastaavaa ilmiötä esiintyy muutoinkin digitaalisessa signaalinkäsittelyssä (Nyquistin teoreema). Aliasointia ilmenee kun signaalia näytteistetään liian alhaisella taajuudella. Oikeaoppiseen näytteistykseen (jotta alkuperäinen signaali voidaan tuottaa näytteistä) näytteistystaajuuden on oltava yli kaksinkertainen näytteistettävään signaaliin verrattuna.

Lähteet
-------

* Tomas Akenine-Möller & Eric Haines & Naty Hoffman: *Real-Time Rendering*. Third Edition. CRC Press. ISBN 978-1-56881-424-7. (englanniksi)
**Jukka Suominen** (s. 18. heinäkuuta 1947) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja entinen jääpalloilija. Hän toimi Suomen Jääpalloliiton toiminnanjohtajana ja toimitusjohtajana vuosina 1972–1989. Veikkausliigan ensimmäisenä toimitusjohtajana hän toimi vuosina 1989–1997.

Elämäkerta
----------

Suominen valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1969 ja hän työskenteli opettajana Käpylän yhteiskoulussa.

Suominen pelasi jääpalloa SM-sarjassa vuosina 1964–1968 Käpylän Urheilu-Veikoissa ja vuosina 1970–1985 HIFK:ssa, jossa hän voitti yhden mestaruuden ja kolme hopeaa. Hän toimi myös HIFK:n valmentajana. Jääpallon lisäksi Suominen pelasi SM-tasolla maahockeya.

Suominen aloitti Jääpalloliiton toiminnanjohtajana vuonna 1972 ja toimi tehtävässä vuoteen 1989 asti. Lisäksi hänellä oli tehtäviä Kansainvälisessä jääpalloliitossa Pohjois-Amerikassa ja toimi kahden jääpallon MM-kisojen pääsihteerinä.

Jalkapallon pääsarja Veikkausliigan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi Suominen nimettiin vuonna 1989 ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1997 asti. Veikkausliigasta Suominen siirtyi Suomen Purjehtijaliittoon, jonka toiminnanjohtajana hän toimi neljä ja puoli kuukautta vuosina 1997–1998.

Suominen aloitti maaliskuussa 1998 Allergia- ja astmaliitossa työskentelyn.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Karapalo, Antero: Palloilun hanakka kaupparatsu *Helsingin Sanomat*.  18.7.1997. Viitattu 26.12.2023.
2. 1 2  ​Jukka Suominen 70 vuotta *veikkausliiga.com*. Viitattu 26.12.2023.
3. ↑  Nieminen, Antti: Jalkapalloliigan toimitusjohtaja *Helsingin Sanomat*.  24.6.1997. Viitattu 26.12.2023.
4. 1 2  Jukka Suomisen kausi kesti Purjehtijaliitossa vain tovin *Helsingin Sanomat*.  21.3.1998. Viitattu 26.12.2023.
**Valvottu läpilasku** on Suomessa sallittu salainen pakkokeino, jota voidaan käyttää esitutkinnassa salassa sen kohteelta ja josta säädetään vuoden 2011 pakkokeinolain 10 luvussa.

Pakkokeinolaissa *valvottu läpilasku* tarkoittaa, että esitutkintaviranomainen saa olla puuttumatta esineen, aineen tai omaisuuden kuljetukseen tai muuhun toimitukseen tai siirtää tällaista puuttumista, jos tämä on tarpeen tekeillä olevaan rikokseen osallisten henkilöiden tunnistamiseksi taikka tekeillä olevaa rikosta vakavamman rikoksen tai laajemman rikoskokonaisuuden selvittämiseksi.

Valvotun läpilaskun edellytykset
--------------------------------

Esitutkintaviranomainen saa käyttää valvottua läpilaskua, jos on syytä epäillä rikosta, josta säädetty ankarin rangaistus on vähintään neljä vuotta vankeutta. Edellytyksenä on lisäksi, että läpilasku on tosiasiallisesti valvottavissa ja että siihen voidaan tarvittaessa puuttua. Toimenpiteestä ei saa myöskään aiheutua merkittävää vaaraa kenenkään hengelle, terveydelle tai vapaudelle eikä merkittävää huomattavan ympäristö-, omaisuus- tai varallisuusvahingon vaaraa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pakkokeinolaki (806/2011) (10 luvun 41 ja 42 §) *Finlex*.  Arkistoitu 17.12.2013. Viitattu 17.12.2013.
Helsingin Pörssiklubi sijaitsee osoitteessa Fabianinkatu 14, Helsinki. 
**Helsingin Pörssiklubi** on suomalainen sosiaalinen klubi.

Historia
--------

Helsingin Pörssiklubi perustettiin helmikuussa vuonna 1912, mutta se oli käytännössä aloittanut toiminnan jo vuonna 1910. Klubin perustajina olivat samat tahot, jotka perustivat Helsingin pörssin.

Klubi käynnisti toiminnan heti Helsingin Pörssitalon valmistuttua osoitteessa Fabianinkatu 14. Klubi sijaitsee alkuperäisellä paikallaan rakennuksen neljännessä kerroksessa. Klubin toiminta edustaa englantilaistyylistä sosiaalista klubia ja klubin sisustus on tilattu Englannista.

Nykytila
--------

Klubin tiloista löytyy aula, suuri ruokasali, kabinetteja, kirjasto, baari, biljardihuone, sikarihuone, ja sisäpihalle avautuva parveke.

Klubiravintola on saanut pariisilaisen ja gastronomiaan erikoistuneen Chaîne des Rôtisseurs -järjestön tunnustuksen.

Klubi ylläpitää erimuotoista jaostotoimintaa, jotka ovat biljardin, viinin, autojen, bridgen, metsästyksen, golfin, veneilyn, ja kirjallisuuden ympärillä. Klubin tiloissa järjestetään aamiais- ja lounasesitelmiä.

Vuonna 2017 klubilla oli 22 veljesklubia ulkomailla. Lontoon Mayfairissa sijaitseva Savile Club on veljesklubi.

Klubi vaalii tapakulttuuria.

Jäsenyys
--------

Klubin jäseneksi voi hakea kerran vuodessa. Uudella jäsenehdokkaalla tulee olla kaksi suosittelijaa. Suosittelijoilla tulee olla kaksi jäsenvuotta takanaan. Uuden jäsenen tulee olla mielenkiintoinen, joka käyttää klubin palveluja. Vanhojen jäsenten tulee hyötyä uudesta jäsenestä tavalla tai toisella. Pörssiklubi hyväksyy miehiä ja naisia jäseniksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valtteri Väkevä: Helsingin yksityisklubit ovat herrakerhoja *Helsingin Sanomat*.  3.1.2014. Viitattu 9.2.2024.
2. ↑  Historia – Pörssiklubi *www.porssiklubi.fi*. Viitattu 9.2.2024.
3. ↑  Klubin tilat – Pörssiklubi *www.porssiklubi.fi*. Viitattu 9.2.2024.
4. ↑  Ravintola – Pörssiklubi *www.porssiklubi.fi*. Viitattu 9.2.2024.
5. ↑  Tietoa klubista – Pörssiklubi *www.porssiklubi.fi*. Viitattu 9.2.2024.
6. ↑  Toimittaja Juha-Pekka Raeste on Pörssiklubin jäsen ja nyt hän kertoo, miksei klubi halua naisia jäseniksi – mutta muutos taisi jo käynnistyä *Helsingin Sanomat*.  7.12.2017. Viitattu 9.2.2024.
7. ↑  Henrik Muukkonen: Helsingin Pörssiklubi vaalii tapakulttuuria *Tivi*.  10.2.2024. Viitattu 10.2.2024.
8. ↑  Tietoa klubista – Pörssiklubi *www.porssiklubi.fi*. Viitattu 9.2.2024.
9. ↑  Pörssiklubi hyväksyi jäsenikseen 43 naista *Yle Uutiset*.  31.1.2019. Viitattu 9.2.2024.
10. ↑  Kaija Lähteenmaa: Yle: Pörssiklubin jäsenestä halutaan hyötyä *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*.  9.2.2024. Viitattu 9.2.2024.
Rinat Muhamadijev vuonna 2023.
**Rinat Safijevitš Muhamadijev** (ven. Ринат Сафиевич Мухамадиев, tat. Ринат Сафа улы Мөхәммәдиев, *Rinat Safa ulı Möxəmmədiyev*; s. 10. joulukuuta 1948, Mamadyšskin alue, Tataarien ASNT) on tataarilainen kirjailija, toimittaja, kulttuurityöntekijä. Hän on saanut muun muassa "Venäjän federaation arvostettu kulttuurityöntekijä" -palkinnon ja Gabdulla Tukai -palkinnon romaanistaan *Sirat küpere.* (Сират күпере, 1992)*.* Muhamadijev työskentelee vuonna 2023 Moskovan kansainvälisen kirjailijaliiton varapuheenjohtajana sekä päätoimittajana sosiopoliittisessa lehdessä *Tatar dönyası*. (Татар дөньясы). Muhamadijev on yksi venäläisistä kirjailijoista, joka vuonna 2022 Ukrainan hyökkäyksen alkamisen jälkeen allekirjoitti Nato -vastaisen adressin, minkä mukaan "Ukrainan tulee olla suvereeni ja vapaa, mutta ei natsien hallitsema".

Lähteet
-------

1. ↑  Мухамадиев Ринат Сафиевич *tatarica.org*. Viitattu 17.9.2023.
2. ↑  Кто хочет жертв? *lgz.ru*.  Arkistoitu 20.3.2022. Viitattu 17.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Rinat Muhamadijev - Nettisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Itsenäisyydenpuiston sankarihautausmaa maaliskuussa 2019.
**Itsenäisyydenpuisto** on puisto Riihimäellä, Koivistonmäen kaupunginosassa.

Historia
--------

Puisto sai alkunsa 1930-luvun lopulla, kun Riihimäen kauppala kunnosti paikalla ollutta ryteikköä. Puisto nimettiin tuolloin Opistopuistoksi. Puistoalueen pohjoispääty varattiin kansakoululaisten opetuspuistoksi, jonne istutettiin pariakymmentä puulajia ja pensaita. Suomalaisten jalopuiden lisäksi puistossa on myös muun muassa makedonianmänty ja japaninmarjakuusi.

Puiston eteläpäädyn kauppala lahjoitti sodissa 1939–1944 kaatuneiden Sankarihautausmaaksi. Arkkitehti Viljo Revellin suunnittelema sankarihautausmaa vihittiin käyttöön 10. tammikuuta 1940. Hautausmaalla paljastettiin vuonna 1948 kuvanveistäjä Kalervo Kallion veistämä graniittinen sankaripatsas.

Opistopuisto nimettiin Itsenäisyydenpuistoksi itsenäisen Suomen täyttäessä 50 vuotta 1967. Vuonna 1986 puistoon istutettiin itsenäisyydenkuusi, joka on kasvatettu Helsingissä sijaitsevan alkuperäisen kuusen siemenistä.

Peruskorjaus
------------

Itsenäisyydenpuistossa alkoi peruskorjaus vuonna 2022. Korjauksessa palautetaan puiston käytäviä alkuperäisempään muotoon ja laajuuteen; puistokäytävien historiallinen sijainti näkyy muun muassa vanhoissa ilmakuvissa. Sankarihautausmaan ja puiston väliin avataan käytävät. Puiston vanhat puut säilyvät pääosin. Itsenäisyyden kuusi on ylikasvanut aikaisempaan paikkaansa, se kaadetaan ja kuusen klooni istutetaan väljemmälle paikalle. Puistoon tulee istutusten reunustamia aukioita. Sankarihautausmaalla siistitään istutuksia. Puiston leikkipaikka uusitaan. Koko puistossa uusitaan kalusteita ja valaistus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Itsenäisyydenpuisto Riihimäen kaupunki.  Arkistoitu 22.9.2020. Viitattu 15.1.2020.
2. ↑  Saloranta, Pauli (toim.): Itsenäisyydenpuisto (kohde 18) *Kotikaupunkipolku*.  2009. Riihimäen kaupunki.  Arkistoitu 15.11.2020. Viitattu 27.9.2022.
3. ↑  Niskanen, Anne-Maria: Puistojen kunnostukset jatkuvat Riihimäellä – nyt vuorossa on Itsenäisyydenpuisto  16.8.2022. Yle. Viitattu 27.9.2022.
4. ↑  It­se­näi­syy­den­puis­ton kas­vo­jen ko­ho­tus (Tiedote)  4.1.2022. Riihimäen kaupunki. Viitattu 27.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Itsenäisyydenpuiston suunnitelmaluonnos (PDF)
* Itsenäidyydenpuiston perusparannussuunnitelma (PDF)
Nippusiteitä**Nippuside** eli **johdinside** on kiinnike, jota käytetään erityisesti sähköjohtojen niputtamiseen. Siteen avulla saadaan nopeasti aikaan halutun kokoinen, kiinteä lenkki, jolla voidaan sitoa johtonippuja ja muita tavaroita. Nippusiteen tekniikkaa hyödynnetään myös muovista valmistetuissa kertakäyttöisissä käsiraudoissa.

Suosituimmassa muodossaan kaapeliside koostuu taipuisasta muovinauhasta (yl. nailonista), jonka toisessa päässä on avoin kotelo, joka sisältää nauhan liikkumisen vain toiseen suuntaan sallivan 'räikän'. Eri muovilaatujen välillä on suuria eroja säänkestävyydessä. Etenkin pakkasen ja auringon UV-säteilyn vaikutuksesta nippusiteet hiljalleen haurastuvat ja lopulta ne saattavat katketa.

Heti kun nippusiteen toinen pää on viety 'räikän' läpi, syntyneen silmukan aukeaminen on estetty. Silmukkaa voidaan vain kiristää, ja sitä voidaan vetää auki lujaakin solmun aukeamatta. Tämä mahdollistaa nippusiteen käytön kahteen yleiseen tarkoitukseen: johtojen niputtamiseen ja tilapäisinä käsirautoina.

Jos kiristetty silmukka tarvitsee avata uudelleen, sen sijaan että joutuisi tuhoamaan nippusiteen leikkaamalla, saattaa olla mahdollista vapauttaa räikkä (esimerkiksi neulan avulla) ja käyttää nippusidettä uudelleen. Joissakin nippusiteissä on myös painike, jota painamalla 'räikkä' vapautuu.

Nippuside käsien sitomiseen
---------------------------

Esimerkiksi poliisit ja järjestyksenvalvojat käyttävät nippusiteitä myös kiinniotetun käsien sitomiseen. Nippuside on käsirautoja halvempi ja kevyempi ratkaisu, joka soveltuu käyttöön silloin kun tarve on satunnaista, tai sidosta ei tarvitse avata ja sulkea toistuvasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Säänkestävä nippuside Nippusiteet Verkkokauppa.com
2. ↑  Moniside nippusiteet Del-tuote
3. ↑  Mäkinen, Rami: Kansanedustaja nippusiteissä putkaan *Ilta-Sanomat*.  4.9.2007. Viitattu 13.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nippuside** Wikimedia Commonsissa