recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Videopelivuosi 2014** käsittelee vuoden 2014 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumia
----------

* The Game Awards perustetaan korvaamaan aiemman Spike Video Game Awards palkintogaalan.
* G4 televisiokanava lopettaa.

Maaliskuu
12. maaliskuuta - British Academy Games Awards
Huhtikuu
Finnish Game Awards
Toukokuu
30. toukokuuta - Useiden pelien verkkomoninpeliä hallinnoinut GameSpy sulki pelipalvelimensa
Kesäkuu
10.-12. kesäkuuta - E3 2014
30. kesäkuuta - Electronic Arts lakkautti moninpelin yli 50 pelistä
Elokuu
13. - 17. elokuuta - Gamescom
Joulukuu
5. joulukuuta - The Game Awards

Videopelijulkaisuja
-------------------

| Merkintä | Ohjelmisto |
| --- | --- |
| iOS | Apple iOS |
| Mac | Mac OS |
| Win | Microsoft Windows |
| Lin | Linux |
| NDS | Nintendo DS |
| 3DS | Nintendo 3DS |
| PS3 | PlayStation 3 |
| PS4 | PlayStation 4 |
| PSP | PlayStation Portable |
| PSV | PlayStation Vita |
| Wii | Wii |
| WiiU | Wii U |
| X360 | Xbox 360 |
| XOne | Xbox One |

### Maaliskuu

*Dark Souls II*
*Metal Gear Solid V: Ground Zeroes*
### Kesäkuu

*Valiant Hearts: The Great War*
17. kesäkuuta – *Xenonauts*
20. kesäkuuta – *MotoGP 14* (PS3, PS4, X360, Win)
### Syyskuu

*Destiny*
*Middle-earth: Shadow of Mordor*
### Lokakuu

*Civilization: Beyond Earth*
*Alien: Isolation*
### Marraskuu

13. marraskuuta – *Assassin’s Creed Unity*
### Joulukuu

16. joulukuuta - *Elite: Dangerous*

Palkinnot
---------

### DICE Awards

* *The Last of Us* – Vuoden peli

### Finnish Game Awards

* *Resogun* / Housemarque – The Finnish Game of the Year 2013

### Game Developers Choice Awards

* *The Last of Us* – Vuoden Peli (Game of the Year)

### The Game Awards

* *Dragon Age: Inquisition* – Game of the Year

### Golden Joystick Awards

* *Dark Souls II* – Game of the Year

Muuta
-----

* Luettelo Suomen myydyimmistä videopeleistä viikoittain vuonna 2014
**Katulehdet** ovat asunnottomien tai köyhien ihmisten kaduilla myymiä sanomalehtiä. Ne syntyivät 1980- ja 1990-luvulla reaktiona siihen, että asunnottomien ihmisten määrä länsimaissa oli kasvanut samalla, kun valtavirtamedia vahvisti negatiivista käsitystä asunnottomista.

Vuonna 1994 perustettu katulehtien kattojärjestö INSP (International Network of Street Papers) toimii noin 40 maassa. Sen jäsenlehdillä arvioidaan olevan yhteensä noin kuusi miljoonaa lukijaa. INSP:n merkittävin alueellinen tukijärjestö on NASNA (North American Street Newspaper Association), joka toimii vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kahden kattojärjestön noin 150 jäsenlehden rinnalla julkaistaan myös yksittäisiä katulehtiä. Niiden kaikkien yhteinen nimittäjä on osallistua kriittiseen yhteiskunnalliseen keskusteluun. INSP:n jäsenlehdet ovat riippumattomia ulkoisesta ohjauksesta ja sijoittavat mahdolliset tuottonsa sosiaaliseen toimintaan tai kehitysprojekteihin. Myyjät saavat vähintään puolet lehden myyntihinnasta.

Suomessa on toukokuusta 2011 lähtien julkaistu Iso Numero -lehteä, jonka kymmenen euron hintaisesta irtonumerosta myyjät saavat viisi euroa. Lehden takana on Isot Tekijät ry. Vuonna 2017 Ison Numeron myyjät ansaitsivat noin 110 000 euroa.

Pohjoismaissa katulehtiliike sai alkunsa tukholmalaisesta Situation Sthlmista vuonna 1995. Seuraavana vuonna perustettu tanskalainen Hus Förbi on nykyään Pohjoismaiden suurin katulehti noin 85 000 kappaleen painoksellaan. Norjassa ensimmäiseksi ehti = Norge / = Oslo vasta vuonna 2005, mutta nyt vastaavia julkaisuja on noin kymmenen. Katulehtien välille on jo syntynyt kilpailua ja ristiriitoja myyntipaikoista sekä Skandinaviassa että muualla Euroopassa, missä niitä julkaistaan yli kahdessakymmenessä maassa.

Lähteet
-------

* INSP  (englanniksi)
* NASNA
* Kultti
* Iso Numero/talvi 2013

### Viitteet

1. ↑  Read all about it: street papers flourish across the US  2003. The Christian Science Monitor. Viitattu 4.8.2014.
2. ↑  Mikä Iso Numero? *Iso Numero*. Viitattu 1.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katulehdet** Wikimedia Commonsissa
Radio-ohjattu Dv12 2710 ja konepajan oma veturi Tve4 502 Hyvinkään konepajan pihassa.
**Hyvinkään konepaja** oli VR:n konepaja Hyvinkäällä pari kilometriä rautatieasemasta pohjoiseen pääradan itäpuolella Sahanmäessä. Konepaja oli toiminnassa vuodesta 1949 vuoteen 2018, jolloin se suljettiin. Jo vuodesta 1944 asti paikkakunnalla oli toiminut Viipurista siirretty Karjalan konepaja. Hyvinkään konepaja korvasi tilanahtaudesta kärsineen Helsingin konepajan, jonka toiminnot siirrettiin sinne 1950-luvun alussa.

Konepajalla huollettiin VR:n veturi- ja vaunukalustoa sekä tehtiin saneerauksia ja luokkakorjauksia. Hyvinkään konepaja saneerasi muun muassa Dr14-sarjan dieselveturit ja Sm1- ja Sm2-sarjojen sähköjunat sekä rakensi Sv1- ja Dr15-koeveturit. Viimeisimpiä töitä olivat Dv12-sarjan D12-korjaus sekä viimeisten Sm2-junien saneeraus.

Viimeinen jäljellä oleva Hr11 Hyvinkään konepajalla
Hyvinkäällä on myös romutettu lukuisia veturisarjoja, viimeisimpinä Dv15- ja Dv16-sarjojen veturit. Lisäksi konepajalla lojuu monia vanhoja ja huonokuntoisia vetureita, muun muassa viimeinen jäljellä oleva Hr11 sekä viimeinen VR:lle valmistunut höyryveturi Tr1 1096.

Marraskuussa 2016 alkaneiden yhteistoimintaneuvottelujen päättymisen jälkeen, tammikuussa 2017, VR Group ilmoitti sulkevansa Hyvinkään konepajan vuoden 2018 loppuun mennessä. Syyksi ilmoitettiin kustannusäästöt ja kiristyvä kilpailutilanne. Osalle työntekijöistä tarjottiin tehtäviä Helsingin varikolta ja vain 11 henkilöä tuli irtisanotuksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvinkään konepaja oli enemmän kuin työpaikka – se oli yhteisö  25.10.2017. Aamuposti. Viitattu 11.5.2019.
2. ↑  *Pasilan konepaja – rakennushistorian selvitys ja inventointi – alue ja kaupunkirakenne*, s. 33 VR-Yhtymä 2012. Viitattu 1.5.2021.
3. ↑  VR Group lopettaa toiminnan Hyvinkään konepajalla  24.1.2017. VR Group. Viitattu 12.2.2017.
4. ↑  VR sulkee Hyvinkään konepajan ensi vuonna  24.1.2017. Turun Sanomat. Viitattu 11.5.2019.
**Miss Gay Finland** on Helsinki Pride -viikolla järjestettävä kilpailu, jonka tarkoituksena on edistää seksuaalivähemmistöjen tasa-arvoa ja yhteisöllisyyttä sekä kannustaa olemaan ylpeästi oma itsensä. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2013.

Kilpailun järjestäminen
-----------------------

Miss Gay Finlandiksi valitaan vuodeksi kerrallaan valovoimainen, fiksu ja persoonallinen ihminen toimimaan hyvän tahdon lähettiläänä ja esikuvana suomalaisille seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille. Kilpailu tukee vuosittain vaihtuvaa hyväntekeväisyyskohdetta. Miss Gay Finland 2018 valittiin 15. kesäkuuta 2018. Finaaleissa valittiin voittajan lisäksi tekstiviestiäänien perusteella yleisön suosikki, sekä toinen ja kolmas sija. Teksiviestiäänestyksen tuotot menivät translaki-kampanjalle. Kilpailun järjestäjinä toimivat tapahtuman perustaja Kristiina Puukko yhdessä aiemmista voittajista ja finalisteista koostuvan työryhmän sekä kilpailun pääyhteistyökumppanin ravintola DTM:n kanssa.

Voittajat
---------

* 2013 Leena Luuri
* 2014 Melanie Orenius
* 2015 Catariina Salo
* 2016 Helmi-Maaria Jokinen
* 2017 Noora Kalpio
* 2018 Iina Karinen
* 2019 Lotta Jäppinen

Katso myös
----------

* Mr. Gay Finland

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa Miss Gay Finland -kilpailusta *Miss Gay Finland*.  2018. Viitattu 10.8.2018.
2. ↑  Iina Karinen on Miss Gay Finland 2018 - kilpailussa nähtiin myös yllätyskosinta *iltalehti.fi*. Viitattu 16.6.2018.
3. ↑  Jaatinen, Nina: Kouvolasta kotoisin oleva Lotta Jäppinen voitti Miss Gay Finland 2019 tittelin — Herkkä Lotta oli myös yleisön suosikki *Kouvolan Sanomat*.  15.6.2019. Viitattu 15.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kilpailun kotisivut
**Videopelivuosi 2008** käsittelee vuoden 2008 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

Tapahtumia
----------

Heinäkuu
15.–17. heinäkuuta – E3 2008 järjestettiin Los Angelesissa.
Joulukuu
14. joulukuuta - Spike Video Game Awards

Videopelijulkaisuja
-------------------

| Merkintä | Ohjelmisto |
| --- | --- |
| Mac | Mac OS |
| Win | Microsoft Windows |
| Lin | Linux |
| NDS | Nintendo DS |
| PS2 | PlayStation 2 |
| PS3 | PlayStation 3 |
| PSP | PlayStation Portable |
| Wii | Wii |
| X360 | Xbox 360 |

Tammikuu
13. tammikuuta – *Need for Speed: Undercover* (Win, PS2, PS3, PSP, Wii, X360)
22. tammikuuta – *Burnout Paradise* (PS3, X360)
Helmikuu
22. helmikuuta – *Sonic Riders: Zero Gravity* (PS2, Wii)
26. helmikuuta – *Lost: Via Domus* (Win, PS3, X360)
Maaliskuu
4. maaliskuuta – *Army of Two* (PS3, X360)
14. maaliskuuta – *No More Heroes* (Wii)
Huhtikuu
10. huhtikuuta – *Mario Kart Wii* (Wii)
24. huhtikuuta – *Valkyria Chronicles* (PS3)
29. huhtikuuta – *Grand Theft Auto IV* (PS3, X360)
Toukokuu
28. toukokuuta – *Mass Effect* (Win)
Kesäkuu
3. kesäkuuta – *The Bourne Conspiracy* (PS3, X360)
3. kesäkuuta – *Lego Indiana Jones: The Original Adventures* (Win, NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360)
12. kesäkuuta- *Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots* (PS3)
23. kesäkuuta – *Battlefield: Bad Company* (PS3, X360)
27. kesäkuuta – *Super Smash Bros. Brawl* (Wii)
Heinäkuu
11. heinäkuuta – *Secret Agent Clank* (PS2, PSP)
Elokuu
21. elokuuta – *Ratchet & Clank: Quest for Booty* (PS3)
Syyskuu
8. syyskuuta – *Spore* (Mac, Win, NDS)
9. syyskuuta – *NHL 09* (PS3, X360)
14. syyskuuta – *Rock Band 2* (X360)
23. syyskuuta – *Lego Batman: The Video Game* (Win, NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360)
30. syyskuuta – *Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood* (NDS)
Lokakuu
7. lokakuuta – *Crash: Mind over Mutant* (NDS, PS2, PSP, Wii, X360)
14. lokakuuta - *Dead Space* (Win, PS3, X360)
14. lokakuuta – *Littlest Pet Shop* (Win, NDS, Wii)
16. lokakuuta – *Wii Music* (Wii)
19. lokakuuta – *Rock Band 2* (PS3)
20. lokakuuta – *NHL 09* (Win)
21. lokakuuta - *Fable II*
21. lokakuuta – *The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon* (NDS, PS2, PS3, Wii, X360)
28. lokakuuta – *LittleBigPlanet* (PS3)
31. lokakuuta – *Quantum of Solace* (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360)
Marraskuu
11. marraskuuta – *Banjo-Kazooie: Nuts & Bolts* (X360)
11. marraskuuta – *Call of Duty: World at War* (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360)
11. marraskuuta – *Mirror's Edge* (PS3, X360)
11. marraskuuta – *SmackDown vs. RAW 2009* (NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360)
18. marraskuuta – *Sonic Unleashed* (PS2, PS3, Wii, X360)
18. marraskuuta – *Tomb Raider: Underworld* (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360)
21. marraskuuta – *Lips* (X360)
Joulukuu
2. joulukuuta – *Grand Theft Auto IV* (Win)
7. joulukuuta – *Prey* (Lin)

Palkinnot
---------

### Aapeli

* *The Orange Box*

### Game Developers Choice Awards

* *Portal* - Vuoden Peli (Game of the Year)

### Golden Joystick Awards

* *Call of Duty 4: Modern Warfare* – Ultimate Game of the Year

### Interactive Achievement Awards

* *Call of Duty 4: Modern Warfare* - Vuoden peli

### Spike Video Game Awards

* *Grand Theft Auto IV* - Game of the Year
Pietro Germi (vasemmalla) elokuvassa *Un maledetto imbroglio* (1959).
**Pietro Germi** (14. syyskuuta 1914 Genova – 5. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja.

Germi opiskeli Genovan laivastoinstituutissa ja valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta. Hän työskenteli Alessandro Blasettin ja Amleto Palermin assistenttina ja ohjasi vuonna 1945 käsikirjoittamansa elokuvan *Il testimone* ("Todistaja"). Sen jälkeen hän ohjasi sävyltään neorealistisia rikoselokuvia kuten *Tappava suudelma* (*Gioventù perduta*, 1947), *Lain nimessä* (*In nome della legge*, 1949), *Toiveitten tie*  (*Il cammino della speranza*, 1950) sekä *Rahan kirous* (*La città si difende*, 1951), joka sai Venetsian elokuvajuhlien palkinnon vuoden parhaana italialaisena elokuvana.

Ohjaajan tunnetuin työ on Marcello Mastroiannin tähdittämä italialainen komedia *Avioero italialaiseen tapaan* (*Divorzio all’italiana*, 1961), joka voitti kaksi Nastro d’argentoa ja Golden Globea sekä Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. Satiirinen komedia *Vietelty ja hyljätty* (*Sedotta e abbandonata*, 1963) sai David di Donatellon ohjauksesta ja episodielokuva *Hyvät naiset ja herrat* (*Signori e signore*, 1965) Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Germin viimeinen elokuva oli *Amici miei* ("Ystäväni", 1975), jonka viimeisteli Mario Monicelli.

Lähteet
-------

* Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

### Viitteet

1. ↑  Moliterno, s. 147–148, 351.
2. ↑  Moliterno, s. 148–149.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Pietro Germi (englanniksi)
* Elonet: Pietro Germi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gredin** on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Gredin oli musta kääpiöspanieli. Siitä oli olemassa myös black & tan -värinen muunnos, jota kutsuttiin pyrameksi.

Alkuperä
--------

Matkallaan teloitettavaksi vuonna 1649 Kaarle I:sta seurasi pieni spanieli nimeltä Rogue. Hänen poikansa Kaarle II peri todennäköisesti osan hänen koiristaan, mahdollisesti myös Roguen. Yksi "roundheadeista" (Englannin parlamentin kannattajista) kuitenkin varasti koiran ja esitteli sitä vielä samana yönä ansaitakseen rahaa. Sitä ei nähty enää koskaan, ja tämän jälkeen mustien kääpiöspanieleiden kasvatus tyrehtyi - tilalle tulivat mustaruskeat koirat, jotka kehittyivät aikanaan kingcharlesinspanieliksi.

### Etymologia

*Gredin* tarkoittaa "vintiötä" tai "konnaa". Myös Kaarle I:n Rogue saattaa olla vaikuttanut koko rodun nimeämiseen.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin

Pyrame-muunnoksen uskotaan olleen "mustaruskean spanielin" (*Black and Tan Spaniel*) eli kingcharlesinspanielin varhainen muoto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 503. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
Krjukovin kanavaa ja Pyhän Nikolaoksen katedraalin kellotapuli Pietarissa.
**Krjukovin kanava** (ven. Крю́ков кана́л, *Krjukov kanal*) on Fontankan ja Moikan yhdistävä kanava Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on 1015 metriä.

Kanava alittaa Sadovaja-kadun, Rimski-Korsakovin prospektin ja Dekabristien kadun, ohittaa Gribojedovin kanavan, Moikan ja yhtyy Työn aukiolla Amiraliteetin kanavaan. Nevan ja Moikan välinen osuus kaivettiin vuosina 1719–1720. Kanava sai nimensä sen rakentajan Semjon Krjukovin mukaan. Vuosina 1782–1787 sitä jatkettiin Fontankaan saakka. Vuosina 1801–1807 rakennettiin graniittiset rantakadut. Vuonna 1847 Nevan ja Amiraliteetin kanavan välinen osuus korvattiin putkijohdolla. Kanavan ylittää kuusi siltaa. Sen varrella sijaitsee Pyhän Nikolaoksen merikatedraali, Mariinski-teatteri ja Uuden Hollannin varastoalue. Nykyään kanavan vastarannalle rakennetaan Mariinski-teatterin uutta näyttämöä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 304. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krjukovin kanava** Wikimedia Commonsissa
Tizianin maalama muotokuva Pietro Aretinosta
**Pietro Aretino** (1492–1556) oli italialainen kirjailija, runoilija ja satiirikko. Hänet tunnetaan erityisesti rohkeista eroottisista teoksistaan, joita on viime vuosina käännetty nykykielelle ja käytetty elokuvien innoituksen lähteinä.

Elämäkerta
----------

*Vita di santa Caterina vergine e martire*, 1636.
Aretino ei juuri käynyt kouluja, mutta koska hänen porvarillisella äidillään oli aristokraattisia suojelijoita, hän kasvoi kuitenkin sivistyneiden ihmisten seurassa. Hän syntyi Aruzzossa josta otti nimensä (aretino = aruzzolainen) mutta asui Perugiassa 1510–1517, joidenkin tietojen mukaan tultuaan karkotetuksi synnyinkaupungistaan. Siellä hän kiinnostui maalaustaiteesta ja kirjoitti ensimmäiset runonsa, sekä löysi mesenaatin jonka suojeluksessa varttui samaan aikaan myös maalari Raffaello. Aretinon suojelija kuului paavi Leo X:n ulkopiiriin.*lähde?*

Aretino pääsi myös Medici-suvun ja etenkin kardinaali Giulio de' Medicin suosioon, varsinkin Leon kuoltua Medici halusi mustamaalata kilpailijoitaan parantaakseen mahdollisuuksiaan nousta seuraavaksi paaviksi.*lähde?*

Vuonna 1524 Aretino julkaisi Giulio Romanon kanssa kuvitetun sonettisarjan, joka kuvasi yksityiskohtaisesti erilaisia yhdyntäasentoja. Vuonna 1525 ilmestyi häväistyskirjoitus jonka kohde sai Aretinon melkein murhautettua. Näiden jälkeen Aretino pakeni Venetsiaan missä hän asui lopun ikäänsä.

Venetsiasta – Italian epäpaavillisimmasta kaupungista, kuten Aretino itse mainitsi – hän lähetti teräväsanaisia kirjeitä maan mahtaville. Kirjeet oli selvästi tarkoitettu julkisuuteen, ja ne tasapainoilivat imartelun ja kiristyksen rajamailla. Frans I (Ranska) ja Kaarle V (keisari) maksoivat hänelle eläkettä samaan aikaan, kumpikin toivoen Aratinon mustamaalaavan toista.*lähde?*

Aretino oli Tizianin läheinen ystävä ja tämä maalasi hänestä useita muotokuvia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Emil Krén and Daniel Marx.: Aretino, Pietro (1492-1556) *Web Gallery of Art*. Viitattu 9.6.2012.
2. ↑  Giochi proibiti dell'Aretino Pietro, I (1972, suomeksi *Karvaiset pukit iskevät jälleen*) ELONET
3. ↑  Le notti peccaminose di Pietro l'Aretino IMDB

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pietro Aretino**.
* Pornokrates.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kritioksen efebi** tai *Kritioksen nuorukainen* on efebiä eli nuorta miestä esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on veistetty varhaisella klassisella kaudella noin vuonna 480 eaa. ja sen veistäjä on todennäköisesti Kritios tai Nesiotes. Veistos sijaitsi Ateenan Akropolis-kukkulalla ja on nykyisin sijoitettu Akropolis-museoon.

Kritioksen efebi, yksityiskohta kasvoista.
Veistos esittää alastonta nuorta miestä, mahdollisesti urheiluvoittajaa. Patsas edustaa kuros-tyypin myöhempää kehitysvaihetta ja siirtymävaihetta myöhäisen arkaaisen kauden ja varhaisen klassisen kauden kuvanveiston välillä. Nuorukainen seisoo paino vasemmalla jalalla ja oikea jalka hieman eteen ojennettuna. Asento heijastuu anatomisesti oikein myös muun ruumiin asentoon, kuten selkärangan muotoon. Vartalon esitys on muutoinkin realistinen ja samoin kasvoilla niin kutsuttu arkaainen hymy on korvattu luonnollisemmalla kasvojen ilmeellä.

Veistos löytyi Akropoliin arkeologisten kaivausten yhteydessä 1800-luvulla. Torso löytyi vuonna 1865 vanhan Akropolis-museon paikan kaivauksissa ja pää vuonna 1888 museon ja Akropoliin etelämuurin väliltä. Erään tulkinnan mukaan pää ei kuitenkaan välttämättä kuulu tähän veistokseen. Veistos on säilynyt lähes kokonaisena jalkojen alaosia lukuun ottamatta. Sen korkeus on 1,17 metriä ja korkeus alun perin noin 1,24 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Athens, Acropolis 698 (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 22.8.2016.
2. 1 2 3  Kritios Boy *Museum of Classical Archaeology Databases*. University of Cambridge. Viitattu 22.8.2016.
3. 1 2  The Kritios Boy *Ancient Greece*. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kritioksen efebi** Wikimedia Commonsissa
**Irma Kuitunen** (s. 30. heinäkuuta 1936) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla kaksi SM-mitalia kuulantyönnössä. Hän edusti Suomea yhdessä maaottelussa. Kotimaassa hän edusti Lievestuoreen Kisaa.

Kuitunen saavutti kuulantyönnössä SM-pronssia vuosina 1955 ja 1956 sekä sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1957. Hän edusti Suomea kolmoismaaottelussa Norjaa ja Tanskaa vastaan Oslossa heinäkuussa 1956 ja voitti kuulantyönnön tuloksella 11,69 m.

Kuitusen kuulantyöntöennätys oli 12,37 m, jonka hän teki heinäkuussa 1960.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Irma Kuitunen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Martiskainen, Seppo et al.: *Suomi voittoon - kansa liikkumaan*, s. 497. Yleisurheilun Tukisäätiö, 2006. ISBN 951-98952-2-1.
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 281. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 228. , 1987.
**North South Line** on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Sen ensimmäinen vaihe avattiin liikenteelle 7. marraskuuta 1987, eli sen on MRT:n linjoista vanhin. 44 kilometrin pituisella linjalla on 25 asemaa.

Historia
--------

Linjan rakentaminen alkoi 22. lokakuuta 1983. Sen tarkoituksena oli yhdistää kehittyvät Yishunin, Ang Mo Kion ja Bishanin asuinalueet Singaporen keskustaan. Linjasta avautui 7. marraskuuta 1987 viiden aseman osuus Yio Chu Kangin ja Toa Payohin välillä. Osuus Raffles Placelle valmistui kuukautta myöhemmin. Linjaa jatkettiin pohjoiseen Yishuniin vuonna 1990. Linjan toinen rakennusvaihe valmistui helmikuussa 1996. Linjaa jatkettiin Cho Chu Kangin kautta Jurong Eastiin, jolloin se muodosti East West Linen kanssa kehän.

Koska North South Line oli MRT:n ensimmäinen linja, sen rakentaminen tuotti vaikeuksia. Sen tieltä purettiin paljon vanhoja rakennuksia, ja maanpäälliset rakennustyöt aiheuttivat liikenneruuhkia. Singaporejoen alittavan tunnelin rakentaminen oli haastavaa, ja Newtonin asemaa oli siirrettävä teknisten ongelmien vuoksi.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **North South Line (MRT)**.
1. 1 2 3 4  A Journey into Singapore MRT’s Past  23.7.2013. Remember Singapore. Viitattu 3.1.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  North-South Line Land Transport Authority. Viitattu 3.1.2017. (englanniksi)

Mass Rapid Transit
Circle
Downtown
East West
North East
North South
  
**Rakenteilla:**  

Thomson-East Coast
  
**Suunniteltu:**  

Cross Island
Jurong Region
  
  

Luettelo asemista
**Irma Riitta Johanna Laukkanen** (s. 9. joulukuuta 1958 Kotka) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuvataideakatemian maalauslinjalla vuosina 1977–1981 ja sen jälkeen kuvanveistolinjalla vuosina 1981–1982. Lisäopintoja hän on hankkinut Italiassa, Yhdysvalloissa, Kiinassa, Nepalissa ja Meksikossa.

*Valon huone*, Kuhmo, 1992.
Laukkasen veistotaiteessa korostuu tilallinen ajattelu ja monikerroksisuus. Monet hänen töistään ovat avaruusgeometrisia sommitelmia, joissa tapahtuu asteittaisia valon ja värien voimakkuuden muutoksia. Hän käyttää teoksissaan usein läpinäkyviä tai heijastavia materiaaleja, kuten lasilevyä tai metallilankaa ja -verkkoa, mutta myös monia muita materiaaleja. 

Laukkasen töitä on julkisesti esillä muun muassa Vantaan pääkirjastossa, Kotkan uimahallissa, Mussalon urheiluhallissa, Savonlinnan kaupungintalossa, Fortumin pääkonttorissa ja Suomen Berliinin-suurlähetystössä. Laukkanen on valittu kaksi kertaa Ars Fennica -palkintoehdokkaaksi.

Lähteet
-------

* Uppslagsverket Finland[vanhentunut linkki]
* Ehdokas 2003: Irma Laukkanen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ehdokas 1997: Irma Laukkanen (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Irma Laukkanen: Valon huone *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 6.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Laukkanen Kotkan taiteilijaseuran sivuilla[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Pietro Aradori** (s. 9. joulukuuta 1988 Brescia) on italialainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä pelaava Aradori on voittanut urallaan muun muassa Mestarien liigan mestaruuden vuonna 2019, Italian mestaruuden ja Italian cup-mestaruuden. Hän on pelannut myös Italian miesten maajoukkueessa kolmissa EM-kilpailuissa.

Pelaajaura
----------

Aradori on pelannut pääosan urastaan kotimaassaan. Lisäksi hän on pelannut Espanjan ja Turkin pääsarjoissa sekä kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Vuonna 2019 hän voitti Virtus Bolognassa Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2010–2011 hän voitti Mens Sana Basketissa Italian mestaruuden sekä Italian cup-mestaruuden. Italian supercupin mestaruuden Aradori on voittanut kolmesti. Lisäksi hänen edustamansa Montepaschi Siena (Mens Sana Basket) voitti kausilla 2011–2012 ja 2012–2013 kolme kansallista palkintoa, jotka otettiin joukkueelta pois talousvilpin vuoksi.

Aradori on kuulunut Italian miesten maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa vuosien 2013, 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa.

Lähteet
-------

* Pietro Aradori International Stats Basketball-Reference.com (englanniksi)
* Profiili Euroliiga (englanniksi)
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) Lega Basket Serie A (italiaksi)

### Viitteet

1. ↑  Pietro Aradori International Stats – Basketball-Reference.com
2. 1 2  Euroliiga

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pietro Aradori** Wikimedia Commonsissa

* Pietro Aradori Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)

Virtus Bologna – Koripallon Mestarien liigan mestari 2019
0 Punter ·
1 Martin ·
2 Moreira ·
6 Pajola ·
7 Taylor ·
8 Baldi Rossi ·
9 Cappelletti ·
11 Kravić ·
15 Chalmers ·
21 Aradori ·
24 M’Baye ·
25 Cournooh  

Päävalmentaja Đorđević ·
Apuvalmentajat Bjedov · Fedrigo · Largo
**Markku Matias Anttila** on suomalainen viihdetaiteilija. Hän on esiintynyt taikurina yli 30 vuotta. Anttila on opiskellut viulunsoittoa sekä musiikin teoriaa ja ollut Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa viulunsoiton opettajana 1980-luvulta lähtien. Hän on soittanut Seinäjoen kaupunginorkesterissa. Anttila alkoi säveltää kevyttä musiikkia vuonna 1984.
Hänen sävellyksiään on levyttänyt esimerkiksi Lea Laven.

Anttilan sävellys "Sadun tango" voitti vuoden 1992 Tangomarkkinoiden sävellyskilpailun ja hänen kappaleensa "Maan matonen" voitti pilkkalaulukilpailun vuonna 1990. 

Markku Anttila on myös levyttänyt kaksi "Muumimaailman taikaa" -muumilevyä.

Vuodesta 1992 lähtien Markku Anttila on tuottanut suomalaisiin teemapuistoihin ohjelmaa, aluksi Wasalandiaan 1992 ja tämän jälkeen Muumimaailmaan 1993-2002. Vuosina 2003-2007 Anttila tuotti ohjelmaa Kalajoen hiekkasärkillä, JukuJukuMaassa sijaitsevaan Merirosvoteatteriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Taikuus syntyy peilin edessä, YLE 24.7.2009
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailu Tangomarkkinat.  Arkistoitu 29.9.2013. Viitattu 1.4.2013.
4. ↑  Jorma Toiviainen, Suomalaisen populaarimusiikin verkkomuseo Pomus.net
5. ↑  HEIJAA, POMPPAA JA ROKKAA Suomalaisia CD-levyjä lapsille, sivu 8; Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic
6. ↑  Merirosvoteatteri *markkuanttila.fi*. Viitattu 1.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Markku Anttilan kotisivu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Iris Irma Maria Wikström** (18. joulukuuta 1900 Sortavala – 7. tammikuuta 1969) oli suomalainen näyttelijä. Hänen näyttelijäkiinnityksiinsä kuuluivat muun muassa työrupeamat Viipurin Työväen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa 1920- ja 1930-luvuilla. Näyttelijäntyönsä ohessa Wikström ohjasi operetteja.

Elämä ja ura
------------

Irma Wikströmin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Theodor Meriluoto ja Anna Honkanen. Kansakoulun hän kävi Viipurissa. Sittemmin Wikström suoritti lauluopintoja Zenaida Kretzin ja Sofia Roihan johdolla. Hän aloitti taiteellisen uransa näyttelijänä Viipurin Suomalaisessa Operetissa vuosina 1919–1920. Sen jälkeen hänellä oli lukuisia teatterikiinnityksiä: Porin Työväen Teatteri 1920–1923, Viipurin Työväen Teatteri 1923–1933, Tampereen Työväen Teatteri 1933–1936, Viipurin Ympäristöteatteri 1936–1939, Lappeenrannan Teatteri 1940–1942, Viipurin Kaupunginteatteri 1942–1943, Lahden Teatteri 1943–1944 ja Kuopion Yhteisteatteri 1944–1948.

Wikströmin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anisja Leo Tolstoin näytelmässä *Pimeyden valta* ja Portia William Shakespearen komediassa *Venetsian kauppias*. Hänen roolejaan olivat niin ikään Liisa suomalaisessa kansannäytelmässä *Pohjalaisia* ja Joana näytelmässä *Iloinen sanoma*.

Wikström teki sivurooleja muutamissa elokuvissa 1950-luvulla, kaksi niistä kreditoimattomana.

Filmografia
-----------

* ...ja Helena soittaa (1952)
* Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952)
* Kolmiapila (1953)
* Näkemiin Helena (1955)
* Lain mukaan (1956)

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.
* *Teatterin maailma – Maamme teatterit ja niiden taiteilijat*. Toim. Verneri Veistäjä. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1950.

### Viitteet

1. 1 2 3  Teatterin maailma 1950, s. 245
2. 1 2  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 352
3. ↑  Wikström, Irma *Elonet.fi*. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 4.12.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Markku Arponen.
**Markku Ilmari Arponen** (25. marraskuuta 1943 Haapajärvi – 25. maaliskuuta 2023 Kuopio) oli suomalainen tuomari, muun muassa Itä-Suomen hovioikeuden presidentti. Hän jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007.

Arponen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1967 ja sai varatuomarin arvon 1970.

Arponen aloitti hovioikeudessa tuomarinuran 27-vuotiaana ja 30-vuotiaana hän toimi kihlakunnantuomarin viran hoitajana Kajaanissa. Kihlakunnantuomarin viran hän sai 34-vuotiaana Nilsiästä. Sieltä hän siirtyi 38-vuotiaana Rovaniemen kihlakunnantuomariksi ja sittemmin laamanniksi. Rovaniemen hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi hänet nimitettiin 1995 ja sieltä Oulun käräjäoikeuden laamanniksi 1996. Korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi hänet nimitettiin 1998. Itä-Suomen hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 2002.

Arponen toimi prosessioikeuden opettajana Lapin yliopistossa, hoitaen muun muassa osaa prosessioikeuden professuurista 1987–1990. Hän oli jäsenenä lainvalmistelutyöryhmissä rikosprosessilakia, oikeusapujärjestelmää ja tuomarikoulutusta uudistettaessa.

Arponen toimi puheenjohtajana vankeusrangaistuskomiteassa, joka valmisteli lokakuussa 2006 voimaan tulleet uudet vankeuslait. Hän oli puheenjohtajana myös tuomioistuinlaitoksen kehittämiskomiteassa vuosina 2001–2003.

Arponen osallistui aktiivisesti oikeuspoliittiseen keskusteluun. Hän ehdotti kaikkien käräjäoikeuksien hallinnollista yhdistämistä hovioikeuksiin niin, että maassa olisi vain kuusi yleistä tuomioistuinta korkeimman oikeuden lisäksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 16.4.2023, s. B 33,
2. ↑  Hovioikeuden presidentti Markku Arponen on kuollut *prosessioikeus.fi*.
3. ↑  Rantala, Risto & Pajala, Lasse (toim.): *Kuka kukin on. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2007*, s. 66. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 978-951-1-20606-4.
4. ↑  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 53. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
5. ↑  Itä-Suomen hovioikeuden vuosikertomus 2005.

Aiheesta muualla
----------------

* Markku Arposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Markku Kalevi Aherto** (s. 19. heinäkuuta 1956 Vaasa) on suomalainen upseeri ja eversti evp. Hän toimi Lapin sotilasläänin komentajana vuosina 2005–2009. Maaliskuussa 2010 hän toimi esikuntatehtävissä KFOR-rauhanturvaoperaatiossa Kosovossa.

Opinnot ja ura
--------------

Aherto suoritti varusmiespalveluksensa Lapin Jääkäripataljoonassa. Hän valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1979 ja yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta vuonna 1989.

Vuosina 1996–1999 Aherto oli Lapin Jääkäripataljoonan komentaja, 2000–2002 Lapin Sotilasläänin esikuntapäällikkö, vuonna 2002 pääesikunnan kansainvälisen osaston apulaisosastopäällikkö ja 2003–2005 Porin Prikaatin komentaja. Everstiksi Aherto ylennettiin 4. kesäkuuta 2001.

Vuosina 2005–2009 Aherto oli Lapin sotilasläänin komentaja. Hän aloitti tehtävässä 1. marraskuuta 2005, ja jatkoi samalla nimellä tunnetun uuden, alueellisen sotilasläänin johdossa myös sen jälkeen, kun vanhamuotoiset sotilasläänit lakkautettiin vuoden 2007 lopulla. Aherto jatkoi komentajana vuoden 2009 loppuun, minkä jälkeen hän siirtyi erityistehtäviin Porin Prikaatin esikuntaan. Hän aloitti KFOR:in (Kosovo Force) yhdistetyn toimialakeskuksen (*Joint Effects Center*) päällikkönä vuonna 2010 ja siirtyi heinäkuussa 2010 keskisen taisteluosaston (*Battle Group Center*) komentajaksi.

Kosovon lisäksi Aherto on palvellut rauhanturvatehtävissä Golanilla (1992–1993), Zagrebissa (1994–1995) ja Bosniassa (1999–2000). Hän toimi Pohjoismaisen prikaatin (NORDCAPS) komentajana vuosina 2002–2004.

Vuosina 1997–1998 Aherto toimi Jääkäriprikaatin killan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vihurila, Matti: Sotilaselämää ja reipasta urheilua – "Loistava mahdollisuus".  *Porilainen*, maaliskuu 2003, nro 1.  Porin Prikaati ja Porin Rykmentin – Porin Prikaatin Kilta. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 21.5.2014.
2. 1 2 3  Markku Aherto Lapin Sotilasläänin komentajaksi *Kaleva.fi*.  6.9.2005. Viitattu 12.8.2015.
3. ↑  Eversti Markku Aherto 50 vuotta (Internet Archive)  14.7.2006. Puolustusvoimat. Viitattu 21.5.2014.
4. 1 2  *Kuka kukin on 2011*, s. 26. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-24712-8.
5. ↑  Karjalan Prikaati saa uuden komentajan (Internet Archive)  26.6.2007. Puolustusvoimat. Viitattu 21.5.2014.
6. ↑  Komentajat vaihtuivat Kosovossa  30.7.2010. Puolustusvoimat. Viitattu 21.5.2014.
7. ↑  Jääkärinprikaati kilta ry:n hallituksen puheenjohtajat, varapuheenjohtajat ja sihteerit vuodesta 1962 alkaen Jääkäriprikaatin kilta. Viitattu 21.5.2014.
Israelin puolustusvoimien sotilaita viettämässä jom hazikaronia.
Israelin lippu puolitangossa sotilashautausmaalla.
**Jom Hazikaron** (hepr. ‏יום הזיכרון‎), suom. *Muistamispäivä*), pit. *Jom Hazikaron l'Chalalei Ma'arachot Jisrael v'l'Nifgaei Peulot Ha'eivah* 
(‏יום הזכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה), suom. *Israelin kaatuneiden sotilaiden ja terrorismin uhrien muistamispäivä* on Israelissa vietettävä kaatuneiden muistopäivä. Sitä vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä Israelin itsenäistymistä seuranneissa sodissa kaatuneiden ja näiden sotien veteraanien kunniaksi. Samoin muistetaan palestiinalaisterroristien uhreina kuolleita siviilejä.

Kaatuneiden muistopäivää seuraa ijar-kuun viidentenä päivänä vietettävä Israelin itsenäisyyspäivä jom ha'atsma'ut. Molemmat juhlat siirretään päivää aikaisemmaksi, mikäli kuun viides päivä osuu sapatiksi. Päivää vietetään juhlavien seremonioiden merkeissä. Juhla alkaa edellisenä iltana kello kahdeksan minuutin kestävällä sireeniäänimerkillä, sillä juutalaisessa kalenterijärjestelmässä vuorokausi alkaa auringon laskiessa. Sireenin soiton aikana useimmat israelilaiset seisovat hiljaa osoittaen näin kunnioitustaan. Virallinen päivän aloittava seremonia tapahtuu Länsimuurilla, ja Israelin lippu lasketaan puolitankoon.

Seuraavana aamuna kello 11 sireeniä soitetaan jälleen, tällä kertaa kaksi minuuttia, ja kaikki liikenne pysähtyy hetkeksi. Päivän aikana ihmiset osallistuvat muistoseremonioihin ja käyvät hautausmailla. Illalla seitsemän ja kahdeksan välillä Israelin itsenäisyyspäivän aloittaa virallinen seremonia Herzl-kukkulalla. Lippu nostetaan jälleen ylös puolitangosta ja tunnelma vaihtuu surullisesta riemukkaaksi.

Israelin valtion ensimmäisinä elinvuosina kaatuneiden muistopäivän päivämäärästä ei päästy sopuun, joten sitä vietettiin aluksi yhdessä Israelin itsenäisyyspäivän kanssa. Juhlien viettäminen samana päivänä osoittautui hankalaksi, joten Jom Hazikaron siirrettiin päivää aikaisemmaksi vuonna 1951. Järjestely vahvistettiin lailla vuonna 1963. Kaatuneiden muistopäivän viettäminen juuri ennen itsenäisyyspäivää muistuttaa kansalaisia itsenäisyyden hinnasta. Päivä on israelilaisille tärkeä, koska hyvin suuri osa heistä on palvellut maan puolustusvoimissa ja koska monien lähiomaisia kaatui itsenäistymissodissa.

Gregoriaanisessa kalenterissa
-----------------------------

Jom Hazikaronia vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä. Vastaavat gregoriaanisen kalenterin päivät ovat:

* 2006: 2. toukokuuta
* 2007: 22. huhtikuuta
* 2008: 7. toukokuuta
* 2009: 28. huhtikuuta

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jom hazikaron**.
* Remembrance Day - Independence Day - Selected Readings (englanniksi)

Juutalaiset juhlapäivät
Sapatti | Roš hašana | Jom kippur | Sukkot | Simhat Tora | Hanukka | Tu bišvat | Purim | Pesah | Šavuot | Lag ba’omer | Tiša be'av

**Israelin kansalliset juhlapäivät**

Jom hašoa | Jom hazikaron | Jom ha'atsma'ut | Jom Jerušalajim
**Nuclear Energy** (Ydinenergia) on Henry Mooren tekemä pronssiveistos, joka sijaitsee Chicagon yliopiston kampuksella. Teos on samalla paikalla, jossa sijaitsi maailman ensimmäinen ydinreaktori Chicago Pile, joka oli osa Manhattan-projektia.

Teos pystytettiin atomin halkaisemisen 25-vuotisjuhlallisuuksia varten vuonna 1967. Veistos on 4,3 metriä korkea ja halkaisijaltaan 2,4 metriä ja se on asetettu 46 senttimetriä korkealle, halkaisijaltaan kolme metriä olevalle kivijalustalle.

Teos muistuttaa osittain ihmisen pääkalloa, osittain atomipommin sienipilveä.

Taiteilija Henry Moore kertoi eräälle ystävälleen toivovansa, että sitä tarkastelevat "kävelisivät sen ympärillä katsoen avointen paikkojen läpi, ja että heillä saattaisi olla tunne siitä että olisivat katedraalissa."

*Atom Piece*
------------

*Atom Piece*, 1964, Helsinki.
Didrichsenin taidemuseon edustalla Helsingissä on *Nuclear Energyn* työversio, esityönä tehty pronssiveistos *Atom Piece*, joka on valos kuuden teoksen sarjasta. Teoksen korkeus on 122 cm. Teos kuuluu Didrichsenin taidemuseon kokoelmiin.

Muototeeman edeltäjinä voi pitää kypäräaiheisia teoksia, joiden ensimmäisiä variaatioita Moore teki toisen maailmansodan pommitusten aikaan. Veistosta kuvataan Helsingin kaupungin julkisten taideteosten sivulla seuraavasti:

"Siinä on keskittynyttä voimaa ja uhkaa, mutta liikkeen ja suurenemisen vaikutelma puuttuu." Moore piti kuvanveistoa aiheiden ja muotojen staattisena ilmaisukeinona.

Lähteet
-------

1. ↑  Nuclear Energy, (sculpture) *Smithsonian American Art Museum*. Viitattu 20.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  Manhattan Project University of Chicago, Department of Physics.  Arkistoitu 28.10.2011. Viitattu 20.12.2009. (englanniksi)
3. ↑  Julkiset veistokset Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 17.12.2005. Viitattu 20.12.2009.
Kirppupeli, jossa on muoviset nappulat ja sienenmuotoinen kuppi.
**Kirppupeli** (engl. *Tiddlywinks*) on seurapeli, jossa kukin pelaaja yrittää saada omia nappuloitaan "hyppäämään" kuppiin. Nappulaa painetaan hieman joustavaa alustaa (vaikkapa mattoa) vastaan esim. isommalla nappulalla. Sitten kirppu-nappulaa painavaa nappulaa siirretään sivulle ja kirppu hypähtää.

Historia
--------

Peli oli aluksi englantilainen aikuisten seurapeli. Joseph Assheton Fincher teki pelistä patenttihakemuksen 1888 ja haki tuotemerkkiä *Tiddledy-Winks* vuonna 1889. 1950-luvulta lähtien peliä on pelattu myös monimutkaisemmin kilpailullisin säännöin. Englannissa on vuonna 1958 perustettu pelijärjestö The English Tiddlywinks Association (ETwA).

Kirppupeli Suomessa
-------------------

Peliä myytiin Suomessa jo vuonna 1892 nimellä *Tiddledy-Vinks.* Suomessa Sarvis on valmistanut peliä. Plaston tekemä sammakkopeli on kirppupelin muunnelma.

Lähteet
-------

1. ↑  Fincher, Joseph A.. "A New and Improved Game". London, England: Darling & Son, Ltd. for Her Majesty's Stationery Office. Viitattu 26 January 2016.  (Arkistoitu – Internet Archive) UK patent # 16,215 (1888).
2. ↑   "Trade Marks Journal"  (15 May 1889) (581). U.K. Patent Office. Viitattu 26 January 2016.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  The English Tiddlywinks Association -järjestön sivusto
4. ↑  Tiddledy-Vinks. (Satakunnan kirjakaupan mainos) *Satakunta*, 1.12.1892, nro 143, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.9.2016.
5. ↑  Otteita suomalaisesta muovihistoriasta Otteita suomalaisesta muovihistoriasta; Muovi / plast 7/2001, sivu 9
6. ↑  Sammakkopeli; Plasto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mediateko Oy** (virallinen nimi: MT Mediateko Oy) on suomalainen ulkomainosyhtiö. Sen perusti syksyllä 2008 Teemu Kontkanen ostaessaan Ykkösmedia Oy:ltä golfkeskuksissa ja pysäköintitaloissa sijaitsevien mainospaikkojen välitysliiketoiminnan.

Mediateko Oy osti Clear Channel Oy:ltä hiihtokeskusmainonnan syksyllä 2012.  Tehdyn kaupan myötä yrityksen liikevaihto lähti vahvaan kasvuun. 

Mediateko valittiin keväällä 2015 Kasvu Open -kilpailussa Pohjois-Savon finaaliin ja samana keväänä Mediateko oli Keski- ja Itä-Suomen kolmenkymmenen kovimman kasvajan listalla sijalla 11.

Mediateko Oy on ainut yritys Suomessa, joka myy laajamittaisesti vapaa-ajan mainontaa, mm. kaikissa suurimmissa hiihtokeskuksissa, golfkeskuksissa sekä liikuntakeskuksissa. Lisäksi Mediateon mediapaikkoja löytyy Suomen suurimmista kaupungeista, mm. Kuopiosta, Jyväskylästä, Tampereelta sekä Helsingistä. Vuonna 2016 se investoi Q-Park Stockmann pysäköintitaloihin digitaaliset mainospinnat ja yksistään Kuopiossa digitaalisia mainospintoja on jo yhteensä 8 kappaletta. 

Digitaalisuuteen panostaminen jatkuu edelleen ja uusimpana investointina ovat Kuopion keskeisimmillä sisääntuloväylillä sijaitsevat digitaaliset tienvarsitaulut. Lisäksi syksyllä 2016 Mediateko Oy osti SPIFFI Oy:n digitaalisen infonäyttö-verkoston, johon sisältyi useita kymmeniä golfkenttiä ympäri Suomen.

Mediateon toimistot sijaitsevat Kuopiossa ja Helsingissä.
Mediateko on Suomen Ulkomainosliiton jäsenyritys ja yrittäjä toimitusjohtaja Teemu Kontkanen on jäsenenä liiton hallituksessa..

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑  Teemu Kontkanen
5. ↑
6. ↑  Mediateko Oy - taloustiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑
9. ↑  Mediateko rullaa Stockmannin pysäköintitaloihin Markkinointi & Mainonta. Viitattu 31.8.2017.
10. ↑  ePressi: Mediateko on voittanut Kuopion kaupungin digitaaliset mainospaikat *epressi.com*. Viitattu 31.8.2017.
11. ↑  Mediateko osti Spiffin näyttöverkoston.  *Markkinointi & Mainonta*, marraskuu 2016.
12. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
13. ↑  Ulkomainosliiton hallitus ja jäsenyritykset (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* 

*
Forewick Holm

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Forvik |
| Sijainti | 
60°19′08″N, 01°39′49″WSkotlantiYhdistynyt kuningaskunta |
| Saariryhmä | 
Shetlandinsaaret |
| Vesialue | 
Atlantin valtameriView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
0,01 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
1 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Forewick Holm** tai **Forvik** on saari Shetlandinsaarilla, Britanniassa. Saaren pinta-ala on yksi hehtaari ja sen asukasluku on yksi. Forewick Holm sijaitsee Papa Stourin saaren ja Sandnessin niemimaan välillä. 

21. kesäkuuta 2008 saaren omistaja ja ainoa asukas, 65-vuotias englantilainen Stuart Hill, julisti saaren itsenäiseksi. Hill yritti vuonna 2001 purjehtia itse tehdyllä veneellä Ison-Britannian ympäri, mutta haaksirikkoutui saarelle. Haaksirikon jälkeen Hillin internetyritys kaatui, jonka jälkeen vaimo myi perheen talon ja muutti ilman Hilliä Ranskaan. Näin Hillillä ei ollut enää syytä palata kotiseudulleen East Angliaan. Hänet tunnetaan seudulla lempinimellä "Captain Calamity" eli "Kapteeni Katastrofina".

Itsenäisyysjulistus perustuu Hillin mukaan lakiin. Shetlandinsaaret ovat hänen mukaansa olleet oikeudellisessa paitsiossa Tanskan kuningas Kristian I:n pantattua ne vuonna 1469 Skotlannin kuninkaalle Jaakko III:lle. Siitä lähtien saaret ovat olleet Skotlannin alaisuudessa. Hill ei tunnusta Isoa-Britanniaa eikä Euroopan unionia. Hänen mukaansa saaren pitäisi olla suoraan Britannian hallitsijan alaisena, kuten Kanaalisaaretkin ovat. Esimerkillään Hill yrittää saada Shetlandinsaaria irti Isosta-Britanniasta. Hänestä saaret olisivat eri asemassa, jos Pohjanmerestä pumpattavasta öljystä tulot menisivät suoraan Shetlandinsaarten pankkiin.

Hill aikoo ennen vuotta 2009 luoda saarelle oman valuutan, postimerkit ja virallisen lipun. Valuutta tulee olemaan nimeltään *guldeni*, ja se on sidottu suoraan kultaan. Hill on julistanut saaren myös verovapaaksi. Forvikin kansalaisilta tullaan vuodessa keräämään yksi guldeni (kesäkuussa 2008 noin 73 euroa) valtion pakollisten kulujen kattamista varten.

Kesäkuussa Hill oli rakentamassa saaren ensimmäistä rakennusta. Lisäksi suunnitteilla on lennonjohtotorni.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Yhden miehen saari julistautuu itsenäiseksi  23.6.2008. Uusisuomi.fi. Viitattu 24.6.2008.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Vuortama, Juri: Yhden miehen valtio.  *Ilta-Sanomat*, 28.6.2008, s. 16–17.
3. ↑  Yhden miehen valtio julistautui itsenäiseksi.  *Iltalehti*, 23.6.2008. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.6.2008.
Oulun luistelukerhoa edustanut Susanna Pöykiö vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa.
**Oulun Luistelukerho r.y.** (OLK) on vuonna 1949 perustettu oululainen taitoluisteluseura. Oulun Luistelukerhossa voi harrastaa joko yksinluistelua tai muodostelmaluistelua. Muodostelmaluistelun puolella kilpailevia joukkueita on kaudella 2016–2017 seitsemän: Tähtitytöt – minorisarjan joukkue, Aurora Borealis -SM-noviisisarjan joukkue, Stella Polaris – SM-juniorisarjan joukkue, Corda Borealis -kansallisen seniorisarjan joukkue, Cometes Borealis -kansallisen noviisisarjan joukkue, Luna Borealis -aikuissarjan joukkue ja Minitähdet -tulokassarjan joukkue. Seurassa on myös kaksi muodostelmaluistelun kehitysryhmää: Minitimantit ja Timantit. Yksinluistelussa seuran tunnetuin ja menestynein urheilija on moninkertainen SM- ja EM-mitalisti Susanna Pöykiö, jonka taitoluistelu-ura on jo päättynyt. Seurassa on myös taitoluistelukoulu jossa on kaikentasoisia ja -ikäisiä luistelijoita.

Lähteet
-------

1. ↑  Oulun Luistelukerho r.y. *Yhdistysnetti*.  17.11.2015. Helsinki:  Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 17.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun Luistelukerho
* Stella Polaris
* Tähtitytöt