recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nytva** (ven. Ны́тва) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kamaan laskevan Nytva-joen suussa 84 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Nytvan piirin keskus. Siellä on Permin ja Pibanšurin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 20 600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Stroganovien vuonna 1756 perustaman rautatehtaan asuintaajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1942. Nykyään Nytvassa on metalli- ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 322. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 18.2.2010. (venäjäksi)

Permin vaakuna**Permin aluepiirin kaupungit**
Permin aluepiiriPermin aluepiiri
**Pääkaupunki: Perm**  

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
**Nyt kiitosvirren mä riemuin laulan** on laajalti tunnettu hengellinen laulu etenkin herätysliikkeiden parissa. Norjalainen pappi Lars Oftedal (1838–1900) kirjoitti laulun sanat vuonna 1874 Fredrik Engelken laulun (1872) pohjalta. Engelken laulu (Vi äro köpta och återlösta) on sekin käännetty suomeksi (*Me oomme ostetut ja lunastetut*). Oftedalin versio käännettiin suomeksi vuonna 1920. 

Laulun melodia on toisinto norjalaisesta kansansävelmästä. Pohjoismaisissa virsikirjoissa onkin erilaisia muunnoksia kyseisestä melodiasta (esim. Virsikirja nro 925 *Maa järkkyy, murtuu*).

Julkaistu
---------

* Siionin laulut nro 293
* Siionin matkalaulut nro 186 *Nyt kiitosvirsin mä riemuin laulan*
* Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 728
* Sions Sånger nro 228 *O att jag kunde min Jesus prisa*
* Sions Sånger och Psalmer nro 43
* Songs and Hymns of Zion nro 342 *My heart is longing to praise my Savior*
* Hymns and Songs of Zion nro 467
* Norjan kirkon virsikirja nro 375 *Å at jeg kunne min Jesus prise*

Lähteet
-------

* SRK 2016: Laula kansa Jumalan, Siionin laulujen tekijöitä ja taustoja, s. 322
* Jämsä, Leinonen: Lepopaikka suloinen, Siionin matkalaulujen lähteillä, s. 181-182
**Vereinigten Flugtechnischen Werke** (VFW) oli bremeniläinen ilmailu- ja avaruusteollisuusyritys, joka pohjautui Focke-Wulf -yhtiöön. Se syntyi joulukuussa 1963, kun *Weserflug*-yhtiö (Weser Flugzeugbau) ja Focke-Wulf yhdistyivät. Yhdistyminen oli jatkoa sille, että Focke-Wulf, Weserflug, ERNO ja Hamburger Flugzeugbau yhdistivät rakettitekniikan osaamisensa alliansiksi. Vuonna 1964 Heinkel liittyi siihen.

Toukokuussa 1969 Fokker yhdistyi VFW:hen ja syntyi VFW-Fokker, joka purettiin vuonna 1980. Vuonna 1981 Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB) osti VFW:n. MBB päätyi vuonna 1989 osaksi DASAa. Välillisesti VFW jatkaa osana EADSia. ERNO/VRF-osastosta tuli vuonna 2003 EADS Space Transportation, tätä ennen se oli EADS Astriumin sisällä.

Yhtiö kehitti 1960-luvun lopulla VFW-614-matkustajalentokoneen. Sitä tilasi muun muassa Luftwaffe. DLR käyttää edelleen näitä koneita tutkimuskäytössä. 

Yhtiö osallistui seuraavien lentokoneiden tuotantoon: Nord Noratlas, C-160 Transall, Tornado ja Airbus A300.

Tuotteet
--------

* SG-1262 Schwebegestell
* VFW VAK 191B
* VFW-Fokker 614
* VFW-Fokker H3
* Transall C-160

Lähteet
-------

* Gunston, Bill: *World encyclopaedia of aircraft manufacturers*. Lontoo: Patrick Stephens Ltd. 1993. ISBN 1-85260-205-8.

### Viitteet

1. 1 2  Gunston 1993 s. 316

Aiheesta muualla
----------------

* Flugrevue nr 12/1977 artikkeli VFW:n ongelmista (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Nikolskin vaakuna.
**Nikolsk** (ven. Нико́льск) on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen alkujoen Jugin rannalla 432 kilometriä Vologdasta itään. Kaupunki on Nikolskin piirin keskus. Asukkaita on 8 600 henkeä (vuonna 2005).

1300–1400-lukujen vaihteessa seudulla sijaitse Nikolskin pogosta, jossa oli laivalaituri ja Nikolskaja sloboda -niminen asutuskeskus. Tuolloin sen kautta kulki Vienanjoen, Vetlugan ja Volgan yhdistänyt kauppatie. Vuonna 1780 Nikolskista tuli samannimisen Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla kaupunki toimi poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana.

Nykyään Nikolskissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Nähtävyyksiä ovat 1700–1800-luvulla rakennetut Herran temppeliin tuomisen katedraali ja Kazanin kirkko, entisen pappiskoulun ja zemstvohallinnon rakennukset sekä koristeelliset puiset asuintalot. Kaupungissa toimii kirjailija Aleksandr Jašinille omistettu museo.

Lähteet
-------

1. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 303. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Nikolskin kaupunki Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Nikomedes IV Euergetes** oli Bithynian kuningas noin vuosina 94 eaa. – 74 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes III. Pontoksen kuningas Mithridates VI, suosi Nikomedeen veljeä Sokratesta ja syrjäytti Nikomedeen noin vuonna 92 eaa. Roomalaiset Manius Aquilliuksen johdolla palauttivat Nikomedeen valtakuntaansa muutama vuosi tämän jälkeen. Roomalaiset vaativat Nikomedeeltä tästä korvauksia ja pakottivat tämän hyökkäämään Pontokseen. Bithynia ajautui näin mukaan Rooman ja Pontoksen väliseen sotaan. Mithridates valtasi sodan aikana koko Vähän-Aasian länsiosat. Nikomedes vietti sodan maanpaossa Roomassa. Sulla palautti Nikomedeen jälleen valtaistuimelleen vuonna 85 eaa. Bithyniasta tuli nyt Rooman liittolainen, tosiasiassa sen vasalli.

Julius Caesar vieraili Nikomedeen luona vuonna 81 eaa. pyytämässä apua Mytilenen piiritykseen. Kerrotaan että Nikomedeellä olisi ollut suhde Caesarin kanssa. 

Nikomedeellä ei ollut lapsia ja hän testamenttasi Bithynian Rooman valtakunnalle.

Lähteet
-------

* John Hazel: *Who's who in the Roman World*. Routledge, 2002. ISBN 0415291623.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Nikomedes III** | **Bithynian kuningas** | Seuraaja:**Nikomedes IV testamenttasi Bithynian Rooman valtakunnalle** |
Yhtyeen juliste, Herbie Kastemaa 1968.
**Soulset** oli suomalaisten jazzmuusikoiden Martti "Edward" Vesalan ja Seppo "Paroni" Paakkunaisen vuonna 1968 perustama soul-musiikkia soittanut yhtye. Laulajaksi he löysivät Tukholmasta sudanilaissyntyisen Al Sharpin. Yhtye voitti Sofiassa nuorisofestivaalin pop-yhtyeiden sarjan kesällä 1968. Soulset toimi ajoittain myös Ringan ja Kaksosten, M. A. Nummisen, Pekka Strengin ja Sirkka Keiskin taustayhtyeenä.

Soulset soitti ensimmäisen keikkansa SKDL:n vappujuhlassa Helsingin Suurkirkon portailla vuonna 1968. Yhtye oli myös yksi ensimmäisistä Kemijärven Perävaaran huvikeskuksen esiintyjistä kesäkuussa 1968.

Yhtyeen ainoa varsinainen levy oli vuonna 1969 julkaistu Nykysuomalaista - Contemporary Finnish, jonka raidoilla 1–5 soittaa Soulset laulajanaan nyt Harri Saksala ja 6–9 Edward Vesala Jazz Band. Levyllä kokoonpano oli Saksala (laulu, huuliharppu), Paakkunainen (huilu, saksofonit), Ilja Saastamoinen (kitara), Mamba Koskinen (piano), Heikki "Häkä" Virtanen (sähköbasso) ja Vesala (rummut). Tämän levyn lisäksi Soulsetiltä ilmestyi harvinainen rajoitetulle ryhmälle jaettu *Yksi, kaksi, kolme, neljä souljumppaa*.

Diskografia
-----------

### Singlet

* *Ahdistus / Nyt on tie sulle avoin* (1968)
* *Laulain työsi tee / Saat kaiken muuttumaan* (1969)
* *Sauna-soul / Brown and Hard* (1969)

#### Taustayhtyeenä

* Sirut: *Taidanpa rakastaa liikaa / Neidon ylistys '68* (1968)
* Ringa ja Kaksoset: *Kunhan maksat kyytisi / Pitkin, poikin* (1968)
* Anssi Savioja: *Kaukana pohjoisessa / Sääli on sairautta* (1968)
* Arto Vilkko: *Miksi leikit vain / Äänesi kuulla saan* (1968)
* M.A. Numminen: *Liljankukka / Suutarin tyttären pihalla* (1968)
* Sirkka Keiski: *Mä heräsin / Ei vieläkään* (1969)
* Arto Vilkko: *Taas aamu on / Tää onko unta vaan* (1969)

### LP:t

* **Yksi, kaksi, kolme, neljä, souljumppaa** (1969)

A-puolella Edward Vesala:n sooloesityksiä, B-puolella kuusi Soulsetin kappaletta. Levyn kappaleille ei ole merkitty nimiä.
* **Nykysuomalaista - Contemporary Finnish** (1969)

Soulset: *She Was Fifty-Four / Merry Gull / Ain't a Bit of Happiness (Anymore) / I Feel Lonely / Five Days Later //* Edward Vesala Jazz Band: *Very Sorry / Spring / Draw! / The Joke*
### Muuta

Soulsetin kappale *The Dish* on mukana Love Recordsin "Reunion" -kokoelma-albumilla. Soulset soittaa kahdella Pekka Strengin Magneettimiehen kuolema -albumin vuoden 2003 CD-julkaisun bonusraidalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Soundi-lehti,3/1980, s. 58,
2. ↑  Souvarit tanssittaa Perävaaran juhlatanssit.  *Koti-Lappi*, 23.8.2018, s. 15.

Aiheesta muualla
----------------

* Artikkeli Rytmi-lehdessä 5/04 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Edward Vesala Discography
**Tom-Jelte Slagter** (s. 1. heinäkuuta 1989 Groningen) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Rabobank-tallissa 2011, edusti sen seuraajaa Belkin Pro Cycling Teamia kauteen 2013, ajoi Garmin-Sharp / Cannondale-Drapac-joukkueessa 2014–2017 ja Dimension Datassa 2018–2019. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2020 hän kilpaili B&B Hotels–Vital Concept -joukkueessa. Hän voitti 2013 Tour Down Under -etappikilpailun 17 sekunnin erolla Javier Morenoon.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats

2010
Circuit des Ardennes, 2. etapin voitto
Maantieajon alle 23-vuotiaiden Alankomaiden-mestaruus
2013
Tour Down Under, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Tour of Alberta, mäkikirikilpailun voitto
2014
Pariisi–Nizza-ajo, 4. ja 7. etapin voitto
La Flèche Wallonne, viides
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
2015
Tour of Alberta, 3. ja 4. etapin voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs
2016
Tour du Haut-Var, 1. etapin voitto
2017
Itävallan ympäriajo, 2. etapin voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, kuudes
Grand Prix Cycliste de Montréal, kolmas
2018
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas
2019
Grand Prix Cycliste de Québec, kuudes

Lähteet
-------

1. 1 2  Tom-Jelte Slagter *cyclingarchives.com*. Viitattu 15.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Tom Jelte Slagter *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 19.1.2015. Viitattu 19.1.2015. (englanniksi)
3. ↑  Tour Down Under 2013 *cyclingarchives.com*. Viitattu 31.3.2013. (englanniksi)
4. ↑  Tom-Jelte Slagter *procyclingstats.com*. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)
5. ↑  KOM classification *cyclingnews.com*.  9.9.2013. Viitattu 14.9.2013. (englanniksi)
**Nikomakhos** (m.kreik. Νικόμαχος) (n. 375 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri. Hän oli Makedonian kuninkaan Amyntas III:n ystävä ja hovilääkäri. Nikomakhos oli Aristoteleen isä.

Nikomakhos oli kotoisin Stageirasta. *Sudan* mukaan hän oli Nikomakhoksen, Makhaonin pojan, jälkeläinen alenevassa polvessa. Makhaon puolestaan oli Asklepioksen poika. Nikomakhoksen puoliso oli Faistis (tai Faistias), joka oli myös Asklepioksen sukua. Heillä oli kaksi poikaa, Aristoteles ja Arimnestos, sekä tytär Arimneste. Nikomakhos kirjoitti useita luonnontieteellisiä teoksia.

Aristoteles antoi pojalleen Nikomakhokselle nimen isänsä mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Greenhill, William Alexander, MD.: "Nicomachus." *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. William Smith, editor. p 1194. 1867.
2. ↑  *Suda*, nu,399

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nicomachus (father of Aristotle)
**Tehdas** on Hyvinkään kaupunginosa. Se muodostaa Hyvinkään ydinkeskustan itäisen osan ja on saanut nimensä keskustassa toimineesta villatehtaasta. 1990-luvun alussa lakkautetun villatehtaan rakennukset ovat edelleen jäljellä ja niissä sijaitsee muun muassa Hyvinkään kaupungintalo. Tehdas rajautuu pohjoisessa Parantolan ja Mustamännistön, idässä Ahdenkallion ja Tanssikallion ja etelässä Tapainlinnan ja Martin kaupunginosiin. Lännessä sen erottaa Hyvinkään läntisestä kantakaupungista Helsinki–Riihimäki-rata.

Tehtaan kaupunginosaa alettiin rakentaa 1800-luvun loppupuolella, kun Hyvinkäälle perustetun villatehtaan työntekijät tarvitsivat asuntoja. Vanhimpiin kortteleihin kuuluu vuonna 1898 valmistunut Port Artturin työläiskortteli. Kaupunginosassa on runsaasti 1900-luvun alkupuolella rakennettuja pientaloja.

Tehtaan kaupunginosassa sijaitsevat monet Hyvinkään palveluista, kuten Hyvinkään kaupungintalo, Valvillan tehdasmuseo, Kauppakeskus Willa, elokuvateatteri sekä runsaasti erilaisia yrityksiä ja ravintoloita. Tehtaalla on tehty 2000- ja 2010-luvuilla runsaasti tiivistysrakentamista, erityisesti Kankurinkadulle, Torikadulle sekä Kauppakeskus Willan yhteyteen.

Tehtaan kaupunginosaa palvelevat Hyvinkään rautatieaseman ja Mustamännistön välinen paikallisbussilinja 2, rautatieaseman ja Hakalan välinen paikallisbussilinja 4 sekä rautatieaseman ja Martin välinen paikallisbussilinja 5.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaupunginosat  2020. Hyvinkään kaupunki. Viitattu 24.5.2021.
2. ↑  Tehdas  2020. Hyvinkääkuvat. Viitattu 24.5.2021.
3. ↑  Hyvinkään paikallisliikenteen reitit ja aikataulut  2021. Hyvinkään liikenne. Viitattu 24.5.2021.
**Mikko Kopra** (1915–1991) oli inkeriläinen punaupseeri, joka toimi Neuvostoliitossa lentäjänä toisessa maailmansodassa. Talvisodan aikana hän johti vankileiriä Leningradissa.

Perhetausta ja opinnot
----------------------

Kopran inkeriläiset vanhemmat joutuivat karkotetuiksi Siperiaan, kun heidän poikansa oli opiskelemassa Hatsinan venäjänkielisessä koulussa. Siellä hän otti käyttöön venäläisen nimen Koprakov. 
Hän pääsi opiskelemaan Leningradin teknilliseen nuorisokouluun, josta hän siirtyi lentokoulutukseen puna-armeijaan. Mihail Koprakov valmistui taistelulentäjäksi 1930-luvulla ja yleni aina kapteeniksi asti. Hän toimi ennen toisen maailmansodan syttymistä lentokadettien kouluttajana. Vuonna 1936 hän avioitui inkeriläissyntyisen sairaanhoitajan Liisan kanssa. Tiedustelulennolla Suomen rajan pinnassa 26.11.1939 hän väitti nähneensä, että Mainilan laukaukset ammuttiin Neuvostoliiton puolelta.

Toiminta toisessa maailmansodassa
---------------------------------

Talvisodan ajan Kopra toimi Andrei Ždanovin perustaman lavastetun vankileirin komentajana Leningradissa. Vankileirin asukkaina olivat noin 600 Kuusisen Suomen kansanhallituksen sotilasta. Leirin lopetettua toimintansa hän siirtyi kouluttamaan lentäjiä. Myöhemmin hän lensi paljon evakuointilentoja sodassa Saksaa vastaan. Eräällä lennolla Josifin sotilaskentälle, jonka hän itse oli suunnitellut, laskussa tapahtui onnettomuus, jossa neljä matkustajina ollutta korkea-arvoista neuvostoupseeria sai surmansa. Mikko tuomittiin sabotaasista 20 vuodeksi pakkotyöhön. Hän joutui Siperiaan Jenisein rannalla sijaitsevalle leirille, jonka yhteydessä toimi kolme kaivosta. Sieltä Mikko siirrettiin vuonna 1953 Petroskoihin Onegan konepajalle suunnittelijaksi. Kolmen vuoden päästä tuomio purettiin lopullisesti. Viimeisen työrupeamansa Mikko Kopra teki Tšalnassa metsätyökeskuksen ja sahan johtajana.

Muistelmat
----------

Mikko Kopran vaiheista kirjoitti hänen päiväkirjojensa perusteella Armas Kumpulainen kirjan vuonna 2002. Kirjan nimi on 'Punaupseeri Mikko Kopran päiväkirja'.

Lähteet
-------

* Kumpulainen, Armas: *Punaupseeri Mikko Kopran päiväkirja*. Jyväskylä: Gummerus, 2002. ISBN 951-20-6170-8.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tolosen järjestötalo** on Tolosen kylässä Rovaniemen kaupungissa sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Tolosen järjestötalo on rakennettu 1963.

Rakennus
--------

Rakennus on puurunkoinen ja lautaverhottu talo. Katto on peltiä. Lämmitysmuotona on ovat puu-ja sähkölämmitys. Rakennuksessa on vesi- ja viemärijärjestelmät sekä sähkö.
Taloon on tehty mittavat muutokset 1900-luvun puolivälissä. Silloin kahvilasta tehtiin takkahuone, eteisestä keittiö, näyttämöstä tehtiin kaksi asuinhuonetta, ja taloon rakennettiin sauna ja pesuhuone. Myös sisäänkäynnin paikka vaihdettiin. Nämä muutokset teki Tolosen Erämiehet ry. Yhdistys on vuokrannut rakennuksen 50 vuodeksi Tolosen Järjestöyhdistykseltä.*lähde?*

Talon pinta-ala on 184 m² ja se sijaitsee 3 000 m²:n tontilla.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo on ollut Tolosen Erämiehet ry:n ympärivuotisessa käytössä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virpi Anttila ja Olli Anttila (toimittajat): *Lapin työväentalot: peruskartoitus 1997*. Kansantalojen Liiton Lapin Piirijärjestö ry, 1997.
**Mikko Setälä** on suomalainen sarjayrittäjä, sijoittaja ja kirjailija. Hän on syntynyt Helsingissä, käynyt Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun ja valmistunut diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta.

Setälä on työskennellyt vuodesta 1983 alkaen erilaisissa suomalaisissa ja kansainvälisissä liikkeenjohdon tehtävissä erityisesti ICT-sektorilla yrityksissä R.Linturi Oy (osakkaana), Lotus Development, IBM, TJ Group, Pro-Source ja Rovio Entertainment. Setälä on toiminut monien suomalaisten ja kansainvälisten yhtiöiden hallituksissa ja toiminut investointipankkiirina tehden yritysjärjestelyjä ja rahoitusta.

Mikko Setälä kuuluu Setälien ja Krohnien kirjallisiin sukuihin ja hänen isoisänsä on kirjailija Vilho Setälä, isoäitinsä kirjailija, runoilija Aini Setälä, isoisän isä E. N. Setälä ja isoisän äiti kirjailija Helmi Krohn.

Setälä on kirjoittanut kaksi kirjaa: tietokirjan "Windows" (Yritysmikrot Kustannus Oy, 1990) ja japanilaiseen tanka -tyyliin kirjoitetun runokokoelman "TJ 0 -muistelmia miljoonista" (Talentum, 2006). Hän on kirjoittanut myös kolumneja *Tietoviikkoon* vuodesta 2006 alkaen sekä viikoittaisia "Taloustankoja" eli talousaiheisia runoja *Helsingin Sanomiin*. Tästä Setälä on saanut Helsingin Sanomien "Vuoden Talouskulttuuriteko" -palkinnon.

Otteena runo nimeltä 3.32:

*Tyhjennän huoneen* /
*pääkoppaa en kykene* /
*haluaisinko* /
*en kuitenkaan tietenkään* /
*vihdoinkin TJ nolla*

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
*
**Brett Patrick Dalton** (s. 7. tammikuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten agentti Grant Wardin sekä Hiven rooleista vuonna 2013 alkaneessa televisiosarjassa *S.H.I.E.L.D. Agentit*.

Dalton on kotoisin Kalifornian San Josésta. Näyttelemisestä hän kiinnostui high schoolin lopulla. Hän opiskeli ensin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja sitten Yalen teatterikoulussa. Valmistuttuaan Dalton etsi ensin parin vuoden ajan töitä New Yorkin teattereista, mutta ei saanut rooleja ja koetti sitten onneaan elokuvien ja television parissa. Hänen ensimmäisiin roolitöihinsä lukeutuvat vierailuroolit televisiosarjoissa *Blue Bloods* ja *Kasarmin naiset* sekä sivuosa televisioelokuvassa *Killing Lincoln*.

Marraskuussa 2012 Dalton valittiin näyttelemään yhtä päärooleista Marvelin ja ABC:n televisiosarjassa *S.H.I.E.L.D. Agentit*. Hänen roolihahmonsa on S.H.I.E.L.D.-järjestön kenttäagentti Grant Ward, joka liittyy Phil Coulsonin kokoamaan tiimiin. Sarjan edetessä Wardista paljastuu pimeämpiä puolia. Dalton sai roolistaan parhaan televisiossa läpimurron tehneen miesnäyttelijän Teen Choice -palkinnon vuonna 2014.

Dalton esiintyy ääninäyttelijänä vuonna 2015 julkaistussa videopelissä *Until Dawn*. Hän sai roolin alun perin jo pian valmistumisensa jälkeen, mutta peliä päätettiin sen jälkeen muuttaa erilaiseksi ja julkaisu viivästyi. Roolituksia tehtiin uudestaan, mutta Dalton sai pitää roolinsa.

Lähteet
-------

1. ↑  McIntyre, Gina: ‘Agents of S.H.I.E.L.D.’: Brett Dalton talks playing ‘badass’ Ward *Hero Complex*.  16.10.2013. Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Elber, Lynn: Brett Dalton: I’m Lucky To Be On ’Agents Of S.H.I.E.L.D.’ *Huffington Post*.  23.9.2013 (päiv. 23.11.2013). Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Ching, Albert: Brett Dalton joins "physical comic book world" in "Agents of S.H.I.E.L.D." *Comic Book Resources*.  17.9.2013 (päiv. 14.4.2014). Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)
4. ↑  Ausiello, Michael: Exclusive: Joss Whedon’s Red-Hot S.H.I.E.L.D. Pilot Adds ’Deadly’ New Agent *TV Line*.  27.11.2012.  Arkistoitu 20.10.2021. Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)
5. ↑  Nordyke, Kimberly: Teen Choice Awards: The Complete Winners List *The Hollywood Reporter*.  10.8.2014. Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)
6. ↑  Guerrero, Tony: Brett Dalton Talks Taking Over HYDRA on 'Agents of S.H.I.E.L.D.', Until Dawn, and Cat T-Shirts *Comic Vine*.  27.8.2015. Viitattu 20.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brett Dalton** Wikimedia Commonsissa

* Brett Dalton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**MiniRacingOnline** on ilmainen peli, jonka on suunnitellut Vicente Mas Morant, alias "Kotai", vuonna 2003, pääasiassa Formula 1 -ajopelinä. Pelin innoittamana oli nopeustesti*selvennä* Circuit Ricardo Tormossa.

Autot
-----

On olemassa useita ajoneuvoja, joista osa voidaan ladata MRO:n*selvennä* verkkosivuilta. Nämä autot vaihtelevat NASCARista Formula 1: een. Pelin mikana tulee F1-autopakkaus ja MRO F1 -auto. Omia ajoneuvoja voi luoda kuvankäsittelyohjelmalla (Adobe Photoshop, GIMP jne.). Autojen mukana tulee SKINS*selvennä*, jotka määrittävät AI-tekniikan autojen käyttäytymiselle ja ominaisuuksille, jotka tämä*selvennä* voidaan myös luoda ja kuten*selvennä* autoja, ennen kuin ne voidaan ladata Nettisivu*selvennä*.

Piirit*selvennä*
----------------

Kaikkia raitoja*selvennä* järjestää*selvennä* 6 kappaletta. Ne ovat General, F1 (Formula 1), Micro, Karting, NASCAR ja Rally. Jokainen sijoitus selittää itsensä, mutta aikaisemmista kysymyksistä on puhuttu, mikä on yleinen ja mikrorata. Yleinen sijoitus on sijoitus, jolla on kaikki kappaleet, jotka eivät sovi muihin riveihin. Mikroraidat ovat kappaleita, joita useimmat ihmiset käyttävät paikallisiin [moninpeli] soittoihin. Kappaleita voidaan luoda myös ulkoisilla kuvankäsittelyohjelmilla, ja pelin sisäisen "Track Editorin" avulla voi käyttää erilaista maafysiikkaa, kuten mutaa, hiekkaa ja tietysti asfalttia.

### Ominaisuudet

Miniracingonlinella on monia versioita ja ominaisuuksia. Suurimpaan osaan näistä ominaisuuksista vaikuttavat voimakkaasti Formula 1 -säännöt ja kaikki vuosien aikana tapahtuvat sääntömuutokset. Esimerkiksi pelissä on KERS (Kinetic Energy Recovery System) -ominaisuus kaikille F1-autoille, koska KERS esiteltiin Formula 1 -mestaruuden kaudella 2009. Muita pelin ominaisuuksia ovat karsinta, harjoittelu, kilpailu ja aika-ajotila. Uusimpiin versioihin kuuluu DRS (Drag reduction system). Miniracingonline koostuu myös paikallisesta moninpelistä ja online-moninpelistä.

### Paikallinen Moninpeli

Profiileja luomalla voi moninpelata paikallisesti yhdellä tietokoneella. 

### Globaali Moninpeli

Globaalissa moninpelitilassa kilpailussa voi olla 2-32 kuljettajaa tai lentäjää kerralla.

Lähteet
-------

* MiniRacingOnlinen historia ja kehitys (Arkistoitu – Internet Archive) 1. maaliskuuta 2004, haettu 6.8.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen pelisivusto
* Lataa verkkosivusto (Peli sekä radat ja autot)
* Pascal Gamer Magazine -näyttökuvan kilpailun voittaja, MiniRacingOnline
* GameProTV Ominaisuus Artikkeli MiniRacingOnline
* Vicente Mas Morant kertoo MiniRacingOnlinen taustasta ja historiasta kehityksessä.
Miniatur Wunderlandin talo Hampurissa.
**Miniatur Wunderland** (lyhenne *MiWuLa*) on maailman suurin pienoisrautatie, joka sijaitsee Saksan Hampurissa vanhankaupungin eteläpuolella HafenCityn kaupunginosassa, Speicherstadtin alueella. Se on yksi Hampurin suosituimmista matkailukohteista. Sen pinta-ala on 1 200 m². Rata on rakennettu H0-mittakaavaan eli 1:87.

Radassa käytetään Märklinin, Rocon, Pecon ja Fleischmannin kiskoja ja vetureita.

Rautatieaiheiden lisäksi Miniatur Wunderlandissa on muun muassa liikkuvia autoja sekä vedessä liikkuvia laivoja. Vesialtaaseen on mallinnettu jopa vuorovesivaihtelu. Kävijöillä on tilaisuus aktivoida mallissa erilaisia pieniä toimintoja painamalla käynnistyskytkimiä. Laivaliikennettä lukuun ottamatta muu liikenne on ohjattavissa täysin automatisoidusti, jolloin henkilökunnan tarve on melko vähäinen. Laivaliikenteen automatisointikokeilut ovat epäonnistuneet toistaiseksi. Nykyisin henkilökunta ohjaa laivaliikennettä radio-ohjaimilla. 

Liikkuvat autot on toteutettu Fallerin kehittämällä menetelmällä, jossa sähkömoottorilla ja akuilla toimiva auto seuraa tien pinnan alle sijoitetun teräslangan magneettikenttää. Lanka ohjaa vipumekanismin avulla etupyöriä kääntymään oikeaan suuntaan, jotta auto pysyy reitillänsä.

Alueet
------

Näyttely on jaettu maantieteellisiin teema-alueisiin:

* Amerikka 100 m²
* Hampuri 200 m²
* Harz 120 m²
* Alpit/Itävalta 60 m²
* Knuffingen 120 m²
* lentoasema 150 m²
* Skandinavia 300 m² (Suomesta näytetään tulliasema ja Sibelius-monumentti Kiirunan kohdalla)
* Sveitsi 250 m² (Graubündenin, Valais’n ja Ticinon kantonit).

Vuonna 2010 MiWuLassa oli:

* noin 930 veturia
* noin 14 450 vaunua
* rataa noin 13 000 metriä
* opastimia noin 1 270
* vaihteita ja kytkimiä noin 3 050
* tietokoneita 46
* valoja noin 335 000
* rakennuksia ja siltoja noin 3 660
* figuureja 215 000
* autoja 8 850
* puita 228 000
* henkilökuntaa 230 henkeä.

Näyttelyn rakennuskustannukset ovat olleet 12 miljoonaa euroa ja työtunteja on tarvittu 500 000. Pisin juna on ollut 14,51 metriä. Koko näyttelyn arvellaan valmistuvan vuonna 2020.

Hampurin alueessa on pienoismalli Volksparkstadionista. Stadionin mittakaava on sen suuresta koosta johtuen 1:150.

Lähteet
-------

1. ↑  Wunderland Sections. *Miniatur Wunderland Hamburg*.  Arkistoitu 1.7.2007. Viitattu 16.10.2007. (englanniksi)
2. ↑  Maailman suurin pienoisrautatie Miniatur Wunderland. (Tiivistelmä Harri Domonyin artikkelista TM 18/06, s. 144–147) *Tekniikan Maalilma*.  11.10.2006.  Arkistoitu 6.3.2008. Viitattu 16.10.2007.
3. ↑  Track Systems. *Miniatur Wunderland Hamburg*.  Arkistoitu 18.5.2008. Viitattu 16.10.2007. (englanniksi)
4. ↑  About the Airport. Miniatur Wunderland *Miniatur Wunderland Hamburg*.  (englanniksi)
5. ↑  Miniatur Facts *Miniatur Wunderland Hamburg*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miniatur Wunderland**.
* Miniatur-Wunderland.de
* Viikottaiset raportit MiWuLa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Aulis (Auno) Anselmi Akola** (30. maaliskuuta 1904 Salla – 3. joulukuuta 1987 Salla) oli suomalainen kirjailija.

Akolan vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Akola ja Briitta Susanna Huhtala. Hän kävi kansakoulun ja suoritti rakennusalan opintoja 1942–1945. Akola oli naimisissa vuodesta 1955 Tyyne Monton kanssa.

Kuolajärvellä asunut Akola joutui sodan aikana evakoksi Veteliin ja palasi sieltä Sallaan 1950-luvulla. Akola toimi sääaseman hoitajana Sallassa 1961–1972 aina eläkkeelle siirtymiseensä saakka.

Akola julkaisi useita omakustannekirjoja ja kirjoitti myös runoja sekä sävelsi joitain niistä. Akola kirjoitti myös lehtiin käyttäen nimimerkkiä *Haavi*.

Teoksia
-------

* *Sodanpaineen alla*. Tekijä, Salla 1964
* *Kuin lastu lainehilla*. Tekijä, Salla 1968
* *Kelvoton sankari*. Tekijä, Kemijärvi 1971
* *Syvien syytösten alla*. Tekijä, Kemijärvi 1973
* *Muistoksi tämä* : runoja ; kirj. Sallan kirjoittajat Aulis Akola ym. ; toim. Kauko Kellokumpu ja Eero Väänänen. Sallan kansalaisopisto, Salla 1975

Lähteet
-------

* Aulis Akola SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kirjasampo.fi : Aulis Akola
* Kuolajärven kylän tilat ja talot asukkaineen v. 1939 : Akolan Auliksen tila
**INDX** oli suomalainen poikabändi ja television *Popstars*-laulukilpailun suomalaisversion toisen tuotantokauden voittaja. Sunnuntaina 21. marraskuuta 2004 pidetyssä finaalissa Indx sai yli 55 000 ääntä eli 55 % kaikista annetuista äänistä. Äänestyksessä vastassa oli tyttöyhtye Jane. Voittona Indx sai julkaista albuminsa jo viikon kuluttua levy-yhtiö EMI:n kanssa.

Indx esitti finaalissa *Jee jee jee* -levyltään kappaleita kuten muun muassa nimikappaleen "Jee jee jee", seuraavan singlen "Kaadutaan" ja "Auringon ympäri". Indx:in ensimmäinen keikka oli heti finaalin jälkeen.

Indx:n ensimmäinen single "Jee jee jee" jaettiin radioihin marraskuun lopussa 2004. Kauppoihin kyseinen single ei kuitenkaan tullut. Esikoisalbumi *Jee Jee Jee* ilmestyi 26. marraskuuta 2004 ja myi platinaa (yhteensä 34 003 kappaletta ) jo ennen julkaisuaan, vaikka varsinaiset myyntiluvut eivät olisi oikeuttaneet edes kultalevyyn. Jälleenmyyjät olivat kuitenkin odottaneet levylle suurta suosiota ja olivat siksi tilanneet niitä kauppoihin platinalevyyn oikeuttavan määrän. Koska levyä ei kuitenkaan ostettu tarpeeksi, eräät levykaupat yrittivät myydä albumia pois hyllyistään poikkeuksellisen edullisella hinnalla. "Kaadutaan" -singleä jaettiin tammikuussa 2005 ainoastaan radiopromona. Indx aloitti Janen kanssa kiertueen, joka päättyi 13. toukokuuta 2005.

Yhtye hajosi elokuussa 2005. Yhtyeen kotisivujen päivitys oli loppunut jo useita kuukausia aiemmin. Sittemmin ainakin Jackson Shuudifonya suunnitteli soolouraa ilman mainittavaa menestystä.

Kokoonpano
----------

* Ari Puro (s. 15. huhtikuuta 1984 Ylöjärvi)
* Jackson Shuudifonya (s. 2. joulukuuta 1985 Piikkiö, oli mukana myös *Idols*-karsinnoissa - joista myös karsiutui)
* Rene Haavisto (s. 6. lokakuuta 1986 Huittinen, Tenavatähti-finalisti vuodelta 1995)

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Jee jee jee* (2004) –listasijoitus 23

### Singlet

* Jee jee jee (2004 — promo)
* Kaadutaan (2005 — promo)

### Musiikkivideot

* *Jee jee jee* (2004)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut (Web Archiveen arkistoitu versio)

Lähteet
-------

1. ↑  Ifpi.fi
2. ↑  Indx: Jee jee jee Musiikkituottajat ry.
**Yhdysvaltain itäinen aika** (engl. *Eastern Time*, lyh. *ET*) on aikavyöhyke, joka peittää suuren osan Pohjois-Amerikan itärannikosta sekä osan Etelä-Amerikan länsirannikosta. Normaaliaikana siitä käytetään nimitystä *Yhdysvaltain itäinen normaaliaika* (engl. *Eastern Standard Time*, *EST*) ja kesäaikana nimitystä *Yhdysvaltain itäinen kesäaika* (engl. *Eastern Daylight Time*, *EDT*). Erotus koordinoidusta yleisajasta on normaaliaikana UTC-5 ja kesäaikana UTC-4.

Myös Australiassa on EDT-aika, johon viitataan usein myös lyhenteellä AEDT (*Australian Eastern Daylight Time*, UTC+11). AEDT-aika on AEST (*Australian Eastern Standard Time*, UTC+10).

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* "ET – Eastern Time" (timeanddate.com)

Koordinoitu yleisaika

| 180° – 90°W |
| --- |

UTC-12 · UTC-11 · *UTC-10.30* · UTC-10 · UTC-9.30 · UTC-9 · *UTC-8.30* · UTC-8 · UTC-7

| 90°W – 0° |
| --- |

UTC-6 · UTC-5 · *UTC-4.30* · UTC-4 · UTC-3.30 · UTC-3 · UTC-2.30 · UTC-2 · UTC-1 · *UTC-0.44* · *UTC-0.25.21*

| 0° – 90°E |
| --- |

UTC±0 · *UTC+0.20* · *UTC+0.30* · UTC+1 · *UTC+1.24* · *UTC+1.30* · UTC+2 · *UTC+2.30* · UTC+3 · UTC+3.30 · UTC+4 · UTC+4.30 · *UTC+4.51* · UTC+5 · UTC+5.30 · *UTC+5.40* · UTC+5.45

| 90°E – 180° |
| --- |

UTC+6 · UTC+6.30 · UTC+7 · *UTC+7.20* · *UTC+7.30* · UTC+8 · *UTC+8.30* · UTC+8.45 · UTC+9 · UTC+9.30 · *UTC+9.45* · UTC+10 · UTC+10.30 · UTC+11 · *UTC+11.30*

| (180° – 90°W) |
| --- |

UTC+12 · UTC+12.45 · UTC+13 · UTC+13.45 · UTC+14
**Miniko** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 3 300 ja kylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009).

Minikon kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Zaniénan, idässä Niénan, etelässä Finkolo Ganadougoun ja lännessä Kolondiéban piirin Tousséguélan kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsä- ja heinäsavannia, avointa metsää ja galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja ja maureja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla on säilynyt animistisia perinteitä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Minikossa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.6.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Miniko 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 10.6.2018.
Mellinin suunnittelema Pohjoisranta 18 Helsingissä.
**Albert Mellin** (30. tammikuuta 1843 Helsinki – 7. lokakuuta 1886) oli suomalainen arkkitehti, joka työskenteli pääosan urastaan Pietarissa.

Mellinin isä oli Ruotsista Suomeen muuttanut kultaseppä Roland Mellin ja äiti pietarilaissyntyinen Sofie Könika. Mellin suoritti arkkitehdin ammattitutkinnon Helsingin teknillisessä reaalikoulussa vuonna 1866 ja muutti samana vuonna Pietariin, jossa hän suoritti arkkitehdin diplomin Pietarin taideakatemiassa vuonna 1870. Hän asui 16 vuotta Pietarissa ja työskenteli muun muassa Aleksandr Rezanovin, Victor Schröterin, Hieronymus Küttnerin ja Andreas Huhnin arkkitehtitoimistoissa. Hän osallistui tänä aikana suunnittelukilpailuihin, mutta ei toteuttanut itsenäisiä suunnittelutöitä.

Mellin palasi Suomeen vuonna 1882 ja työskenteli itsenäisenä arkkitehtina. Hän suunnitteli Helsinkiin useita asuinkerrostaloja, Suomen pankin setelipainon (purettu 1957) sekä Villa Tallbon ja Villa Granvikin huvilat Meilahteen. Hän rakennutti 1884–1885 Helsingin Pohjoisranta 18:een itse suunnittelemansa niin sanotun Mellinin talon, joka edustaa Pietarissa yleistä mutta Suomessa harvinaista "tiilityyliä" (*kirpitšnyi stil*). Mellin myös asui tässä talossa. Mellinin tunnetuin suunnittelutyö lienee vuonna 1885 piirretty Lahden puukirkko, joka valmistui hänen kuoltuaan vuonna 1890. Se purettiin 1977 nykyisen Ristinkirkon tieltä. Mellin kuoli äkillisesti 43-vuotiaana.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albert Mellin**.
1. ↑  Theodor Höijer: Albert Mellin Tekniska föreningens i Finland förhandlingar 4/1886, s. 25. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 7.8.2019.
2. 1 2  Timo Keinänen: "Suomalaiset arkkitehdit keisarillisessa Pietarissa", Rakennustaiteen seuran jäsentiedote 3:2010, s. 18, 20–23 Viitattu 10.6.2019.
3. 1 2 3  Marja-Liisa Rönkkö: *Talo Helsingin ytimessä – Haartmanin puutarhasta kenraalien taloksi*, s. 43–47, 54, 56, 58, 61. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Mellinin suunnittelemat rakennukset Helsingin keskustassa (Arkistoitu – Internet Archive) Korttelit.fi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Volodymyr Markovytš Kožuh’ar** (ukr. Володимир Маркович Кожухар; 16. maaliskuuta 1941 Vinnytsja, Ukrainan SNT – 3. joulukuuta 2022) oli ukrainalainen orkesterinjohtaja ja opettaja.

Valmistuttuaan Kiovan konservatoriosta 1963 Kožuh’ar sai nimityksen Ukrainan SNT:n sinfoniaorkesterin (myöhemmin Ukrainan sinfoniaorkesteri) kapellimestariksi ja vuonna 1973 Kiovan ooppera- ja balettiteatterin kapellimestariksi. Vuodesta 1977 hän oli Moskovan musiikkiteatterin pääkapellimestarina. Hän levytti järjestelmällisesti teoksia esimerkiksi seuraavilta ukrainalaisilta säveltäjiltä: Lev Revutskyi, Borys Ljatošynskyi, Heorhi Maiboroda, Andri Štoharenko, Lev Kolodub, Vitali Hubarenko ja Myroslav Skoryk. Hän opetti oopperan ja orkesterin johtamista Kiovan konservatoriossa 1965–1977 ja toimi sitten orkesterinjohdon professorina Moskovassa Gnesin-instituutissa. Hän työskenteli vuodesta 1993 Kiovan konservatorion professorina. Vuosina 1989–2011 Kožuh’ar oli Ukrainan kansallisoopperan kapellimestari.

Lähteet
-------

1. ↑  Кожухар Володимир Маркович *Енциклопедія сучасної України*. Viitattu 16.5.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  January Newsletter and December Obituaries, Classical Music Daily. Viitattu 15.5.2023 (englanniksi)
3. 1 2  Kozhukhar, Volodymyr *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  päivitetty 2017. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Pujols vuonna 2012
**José Alberto Pujols Alcántara** (s. 16. tammikuuta 1980 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanis-yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka edustaa Major League Baseball -sarjassa (MLB) pelaavaa Los Angeles Dodgersia. Sitä ennen hän pelasi 11 kautta St. Louis Cardinalsissa ja 10 kautta Los Angeles Angelsissa. Hänet on valittu kolmena vuotena National Leaguen (NL) arvokkaimmaksi pelaajaksi ja kymmenen kertaa MLB:n tähdistöotteluun.

Cardinals valitsi Pujolsin vuoden 1999 MLB:n varaustilaisuudessa 13. kierroksella. Kaudella 2001 hänet valittiin yksimielisesti NL:n vuoden tulokkaaksi. Pujols voitti Cardinalsissa World Seriesin vuosina 2006 ja 2011. Hän solmi kauden 2011 jälkeen Angelsin kanssa vapaana pelaajana yhden urheiluhistorian rahakkaimmista pelaajasopimuksista, kestoltaan kymmenen vuotta ja arvoltaan 254 miljoonaa dollaria.

16-vuotiaana perheensä kanssa kotimaastaan Dominikaanisesta tasavallasta Yhdysvaltoihin muuttanut Pujols sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2007.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Tsimljansk** (ven. Цимля́нск) on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin muodostaman Tsimljanskin tekojärven rannalla 236 kilometriä Donin Rostovista koilliseen. Kaupunki on Tsimljanskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Morozovskin ja Kuberlen välinen rautatie (Tsimljanskajan asema). Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2008).

Donin kasakat perustivat Tsimlan (myöhemmin Tsimljanskaja) kylän 1700-luvulla. Vuonna 1950–1952 se siirrettiin Tsimljanskin vesivoimalan tekoaltaan alta nykyiselle paikalleen. Tsimljanskin taajamasta tuli kaupunki vuonna 1961.

Nykyään Tsimljansk on maatalousalueen keskus sekä huomattava rautatie- ja vesiliikenteen solmukohta. Siellä toimii elintarviketeollisuutta ja konepaja. Kaupungin lähellä sijaitsee Tsimljanskin vesivoimala.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 507. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Tsimljanskin piirin sivusto (venäjäksi)

Coat of arms of Rostov Oblast**Rostovin alueen kaupungit**
Rostovin alueRostovin alue
**Hallinnollinen keskus: Donin Rostov**  

Aksai |
Azov |
Bataisk |
Belaja Kalitva |
Donetsk |
Gukovo |
Kamensk-Šahtinski |
Novotšerkassk |
Novošahtinsk |
Konstantinovsk |
Krasnyi Sulin |
Millerovo |
Morozovsk |
Proletarsk |
Salsk |
Semikarakorsk |
Šahty |
Taganrog |
Tsimljansk |
Volgodonsk |
Zernograd |
Zverevo
Joan Crawford ja Zachary Scott.
**Mildred Pierce – amerikkalainen nainen** (engl. *Mildred Pierce*) on yhdysvaltalainen Michael Curtizin ohjaama dramaattinen film noir -elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1945. *Mildred Pierce* on tehty kirjailija James M. Cainin samannimisen romaanin pohjalta. *Mildred Piercen* nimiroolin näytteli Joan Crawford, ja Ann Blyth, Jack Carson, Zachary Scott ja Eve Arden olivat mukana elokuvan sivurooleissa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. syyskuuta ja Suomessa seuraavana vuonna 22. marraskuuta. Se kestää 111 minuuttia, (tunti ja 51 minuuttia) ja tuotantoyhtiönä oli Warner Bros.

Elokuvan tapahtumat
-------------------

*Mildred Pierce* kertoo menestyvästä liikenaisesta Mildred Pierce Beragonista (Crawford), joka tuodaan kuulusteltavaksi epäiltynä aviomiehensä (Scott) murhasta. Tarinaa kerrotaan lukuisten takautumien kautta, ja sen kertojana toimii Mildred. Tarinaa muutettiin jonkin verran alkuperäisestä romaanista. Muun muassa Mildredin miehen murha lisättiin, useita hahmoja poistettiin ja juonta muutenkin yksinkertaistettiin. Kirjailija James M. Cainin kerrotaan olleen närkästynyt muutoksista.

Crawford voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. *Mildred Pierce* sai lisäksi useita muita Oscar-ehdokkuuksia, kuten parhaan elokuvan ja parhaan naissivuosan ehdokkuuden. 

Vuonna 1996 *Mildred Pierce* valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.

Romaanin pohjalta on tehty lisäksi samanniminen minisarja, jonka pääosaa näyttelee Kate Winslet.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Mildred Pierce Beragon
  |
|  Jack Carson  | … |  Wally Fay 
  |
|  Zachary Scott  | … |  Monte Beragon 
  |
|  Eve Arden  | … |  Ida Corwin 
  |
|  Ann Blyth  | … |  Veda Pierce Forrester 
  |
|  Bruce Bennett  | … |  Albert 'Bert' Pierce 
  |
|  Lee Patrick  | … |  Rouva Maggie Biederhof 
  |
|  Moroni Olsen  | … |  valvoja Peterson 
  |
|  Veda Ann Borg  | … |  Miriam Ellis 
  |
|  Jo Ann Marlowe  | … |  Kay Pierce
  |

Palkinnot ja ehdokkuudet
------------------------

### Palkinnot

* National Board of Review-palkinto: paras naispääosa - Joan Crawford, 1945
* Oscar-palkinto: paras naispääosa - Joan Crawford, 1946

### Ehdokkuudet

**Oscar-ehdokkuudet**, 1946

* Paras elokuva - Warner Bros. (Jerry Wald, tuottaja)
* Paras naissivuosa - Eve Arden
* Paras naissivuosa - Ann Blyth
* Paras kuvaus - Ernest Haller
* Paras sovitettu käsikirjoitus - Ranald MacDougall

Aiheesta muualla
----------------

* *Mildred Pierce – amerikkalainen nainen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Mildred Pierce – amerikkalainen nainen* Elonetissä.
* *Mildred Pierce - amerikkalainen nainen* Leffatykissä
* *Mildred Pierce - amerikkalainen nainen* Sediksen elokuvablogissa
**Päivi Marketta Topinoja-Aranko** on suomalainen mainosalan yrittäjä, joka on ollut perustamassa Brand Sellers -mainostoimistoa 1989 ja Family Inc. -mainostoimistoa vuonna 2004. Hänet palkittiin vuonna 2012 Mainonnan monitaho -palkinnolla ja vuoden 2016 Vuoden Huiput -gaalassa elämäntyöstään Platinahuipulla.

Topinoja-Arangon ensimmäinen mainosalan työpaikka oli 1970-luvulla ulkolähettinä turkulaisessa mainostoimisto LSM:ssä, jossa hän yleni copywriteriksi. Hän suoritti mainoshoitajatutkinnon 1979.

Hän oli vuonna 1989 yksi Brand Sellers -mainostoimiston perustajista. Vuonna 1991 yritys myytiin kansainväliselle Omnicom Groupille, ja se toimii nykyisin nimellä DDB Helsinki Oy. Myyntisopimuksen mukaan Topinoja-Aranko jatkoi toimiston suunnittelujohtajana ja hallituksen puheenjohtajana, kunnes 2000-luvun puolivälissä perusti uuden yrityksen nimeltä Family Inc. Kesällä 2011 hän loukkaantui vakavasti ja vetäytyi 2012 Familyn pienomistajaksi ja hallituksen jäseneksi. Hän on osakkaana myös Helsinki Day Spassa ja toimii perustamassaan työelämän parantamiseen pyrkivässä Human@Work-yhteisössä sekä liikkeenjohdon konsulttien Hippocampus-verkostossa. Hän on tehnyt myös iskelmäsanoituksia.

Mainonnan monitaho -palkinnon 2012 perusteluissa todettiin:

> *Topinoja-Aranko on menestyksekkäällä urallaan lisännyt markkinointiviestintäalan arvostusta ja parantanut sen toimintaedellytyksiä. Hän on luottamustehtävissään myös valvonut alalla työskentelevien etuja.*
> 
> 
> 

Platinahuippua perusteli vuonna 2016 Topinoja-Arangon työtoveri ja ystävä Kirsi Saloranta:

> *Hän on ideoissa ehtymätön. Mikä tahansa pieni irtoheitto ei riitä, vaan hän haastaa itseään ja muita ajattelemaan isosti. Hakemaan suurempaa merkitystä, pidempää vaikutusta. Päivi on rohkea johtaja, ei pelkää tehdä nopeita päätöksiä ja ottaa isoja askelia.*
> 
> 
> Lähteet
> -------
> 
> 
> 1. ↑   Fromholtz, Milja: "Paukutin nyrkillä pöytään, että tämä ei vetele", Kauppalehti 23.8.2009, viitattu 3.12.2014.[vanhentunut linkki]
> 2. ↑  Hakola, Elina: Päivi Topinoja-Aranko saa elämäntyöpalkinnon, Markkinointi & Mainonta 1.11.2012, viitattu 3.12.2014.[vanhentunut linkki]
> 3. 1 2  Vuoden Huippujen Grand Prix #joulurauhaa-mainosfilmille, Markkinointi & Mainonta 15.4.2016.[vanhentunut linkki]
> 4. ↑  DDB Brand Sellersin täyskäännös, Markkinointi & Mainonta 2.11.2001, viitattu 4.12.2014.[vanhentunut linkki]
> 5. ↑  Houni, Pirjo: Päivi Topinoja-Aranko: "Olen kiitollinen pysäytyksestäni", Eeva 2.5.2012, viitattu 3.12.2014. Arkistoitu, Internet Archive 2.1.2013.
> 6. ↑  Networks, Hippocampus Networks. Viitattu 4.12.2014.
> 7. ↑  Päivi Topinoja-Aranko oikoo eläkehuhuja, Markkinointi & Mainonta 19.3.2012, viitattu 3.12.2014.[vanhentunut linkki]
> 8. ↑  Human@work.fi, viitattu 3.12.2014.
> 9. ↑  Hammarsten, Heidi: Voiko työssä olla onnellinen, jos ympärillä työskentelee lannistavia hapannaamoja? Helsingin Sanomat 29.9.2014. Viitattu 4.12.2014. Arkistoitu, Internet Archive 8.1.2015.
> 10. ↑  Haku: Topinoja-Aranko Päivi Marketta, Äänitearkisto, viitattu 4.12.2014.
> 11. ↑  Päivi Topinoja-Aranko saa Mainonnan Monitaho -tunnustuksen, tiedote, MAT-säätiö 1.11.2012, viitattu 4.12.2014.
> 
> 
> 
> 
> 
> 
> 
>
**Milenko Tepić** (serb. Миленко Тепић, s. 27. helmikuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija.

Ura
---

Tepić aloitti uransa KK Sports Worldin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi pelaamaan KK Vojvodinaan. Vuonna 2003 hän voitti alle 16-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Kahden vuoden päästä hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan mestaruuden. Tepić lähti Vojvodinasta kesällä 2006 ja siirtyi KK Partizaniin. Samana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden ja toisti sen vuonna 2007. Partizanin kanssa hän pelasi kaksi kautta myös Euroliigaa. Partizanista hän siirtyi Panathinaikosiin. Tepić oli jo ennen sopimustaan sanonut, että olisi kiinnostunut pelaamaan Panathinaikosissa, jos tilaisuus siihen tulisi. Tärkeimmiksi syiksi hän kertoi Nikola Pekovićin ja valmentaja Željko Obradovićin läsnäolon.

Lähteet
-------

1. ↑  Panathinaikos lands rising star Tepic  11.6.2009. Euroliiga. Viitattu 11. kesäkuuta 2009. (englanniksi)
2. ↑  Και Τέπιτς και Καλάθης!  24.5.2009. gazzetta.gr. Viitattu 25.5.2009. (kreikaksi)
3. ↑  Milenko Tepic: Panathinaikos is my choice  7.3.2009. TalkBasket.  Arkistoitu 1.4.2009. Viitattu 25.5.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Milenko Tepić** Wikimedia Commonsissa

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Adrianmeren liigan pelaajaprofiili (englanniksi)

Serbian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2009
4 Popović |
5 Tepić |
6 Teodosić |
7 Paunić |
8 Bjelica |
9 Marković |
10 Tripković |
11 Raduljica |
12 Krstić |
13 Perović |
14 Veličković |
15 Mačvan |
Valmentaja Ivković