recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee arabialaisen kirjaimiston kolmatta kirjainta. Arabialaisia kirjaimia ovat myös ṯā’* (ث) *ja ṭā’* (ط)*.*
Tā’-kirjaimen itsenäinen muoto.
**Tā’** (arab. تاء‎, *tā’*, pers. ‏ت‎, *te*) on arabialaisen kirjaimiston kolmas kirjain. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta tav (ת). Erikseen esiintyvä tā’ kirjoitetaan kaarena, jonka yläpuolella on kaksi pistettä (ت), ja muiden kirjainten kanssa se liitetään viivalla edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen (esim. ست *st*, تا *tā*, ستا *stā*). Kirjaimen äännearvo on arabiassa ja persiassa [t].

Indoarjalaisissa kielissä on neljä erilaista t-äännettä, ja näiden ilmaisemiseksi aakkostoa on laajennettu uusilla kirjaimilla. Tyypillisesti tarkkeeton tā’ ilmaisee näissä kielissä aspiroimatonta dentaaliäännettä [t̪]. Urdussa ja pandžabissa retrofleksinen [ʈ] ilmaistaan tā’-kirjaimella, jonka yläpuolella on kahden pisteen asemesta ṭā’-kirjaimen näköinen tarkemerkki (ٹ). Aspiroitu dentaalinen ja retrofleksinen t-äänne ilmaistaan kirjoittamalla konsonantin jälkeen kirjain hā’ (dentaali تھ [t̪ʰ], retrofleksi ٹھ [ʈʰ]). Sindhissä t:n variantit erotetaan toisistaan pisteiden määrää ja paikkaa muuttamalla (ت [t̪], ٿ [t̪ʰ], ٽ [ʈ], ٺ [ʈʰ]).

Lähteet
-------

* Daniels, Peter T.: *The World’s Writing Systems*. Oxford University Press, 1996. ISBN 978-0-19-507993-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Bauer, Thomas: "Arabic Writing". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 31.10.2014)
2. ↑  Ager, Simon: Arabic *Omniglot*. Viitattu 31.10.2014. (englanniksi)
3. ↑  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Persian". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 31.10.2014)
4. ↑  Ager, Simon: Urdu *Omniglot*. Viitattu 31.10.2014. (englanniksi)
5. ↑  Ager, Simon: Punjabi *Omniglot*. Viitattu 31.10.2014. (englanniksi)
6. ↑  Ager, Simon: Sindhi *Omniglot*. Viitattu 31.10.2014. (englanniksi)
**Toleranssi** tarkoittaa jonkin lääkkeen tai päihteen runsaan käytön jälkeen siihen muodostuvaa sietokykyä, joka kasvaa sen mukaan, miten usein ja miten paljon ainetta käytetään. Toleranssi liittyy riippuvuuteen, sillä riippuvuuteen liittyy voimakasta halua käyttää tiettyä ainetta, kasvavaa aineen sietokykyä ja vieroitusoireita. Jos kehossa on jatkuvasti lääkettä, se voi estää välittäjäaineiden vapautumisen synapseista. Lääkkeet voivat myös vähentää reseptorien lukumäärää. Tällöin ainetta pitää käyttää enemmän alkuperäisen vaikutuksen aikaansaamiseksi. Jos lopettaa lääkkeen käytön yllättäen eikä keho saa ainetta johon se on tottunut, hermosolut eivät heti palaa normaalitilaan. Hermosoluissa on liian vähän reseptoreita, välittäjäaineita ei vapaudu tarpeeksi tai MAO-entsyymit eivät pysty hajottamaan tarpeeksi välittäjäaineita, vaan välittäjäaineet jäävät synapsirakoon.

Lääketoleranssi
---------------

Tunnettu lääke, jonka toleranssi saattaa yksilöllisesti kasvaa lääkettä jatkuvasti käytettäessä, on sepelvaltimotaudin hoitoon käytettävä glyseryylinitraatti.

Toleranssi on eri asia kuin riippuvuus, joka samalla aineella tunnetaan esimerkiksi dynamiittiteollisuudesta, jossa glyseryylinitraatille altistuvat työntekijät saavat päänsärkyä ja muita vieroitusoireita.

Alkoholitoleranssi
------------------

Alkoholin humalluttava vaikutus vähenee, kun alkoholia käytetään toistuvasti. Elimistön sopeutumista alkoholiin tapahtuu jo yhden humaltumiskerran kuluessa. Toleranssi kuitenkin lisääntyy, jos alkoholin käyttöä vähennetään.

Eräs elimistön keino sopeutua alkoholin vaikutuksiin on aineenvaihdunnallinen toleranssi, jossa elimistö pyrkii tehostamaan alkoholin palamista. Aineenvaihdunnallinen toleranssi kehittyy silloin, jos alkoholia käytetään pitkään ja runsaasti. Hermostollinen toleranssi taas tarkoittaa, että hermosto yrittää toimia normaalisti elimistön alkoholista huolimatta, joten alkoholi humalluttaa vähemmän. Hermostollinen toleranssi kehittyy jo yksittäisten, toistuvien nauttimiskertojen myötä. Myös ympäristö, jossa alkoholia nautitaan, voi vaikuttaa sietokyvyn kehittymiseen. Ihminen yhdistää alitajuisesti humaltumisen johonkin ympäristöön, jolloin hermosto osaa kumota alkoholin vaikutuksia vain samoissa olosuhteissa.

Katso myös
----------

* Rebound-ilmiö
* Farmakogenetiikka

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikki Karppanen: "Vasodilatoivat lääkeaineet", *Farmakologia ja toksikologia*, s. 420. , 1982. ISBN 951-99395-7-1.
2. 1 2 3 4  Alkoholitoleranssi Päihdelinkki.fi.  Arkistoitu 21.12.2010. Viitattu 3.5.2010.
**Viiksilurikki** (*Oreopsittacus arfaki*) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Se on sukunsa ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Viiksilurikin pituus on noin 16 cm ja paino 16–23 g. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä, alapuolelta kellanvihreä. Koiraalla on punainen otsa ja päälaki, naaraalla ne ovat vihreitä. Poski on violetti ja siinä on kaksi riviä valkoisia pilkkuja. Koipien peitinhöyhenissä on laaja keltainen laikku. Siiven alapeitinhöyhenet ja kupeet ovat punaiset ja kyynärsiipien alapinnalla on keltainen juova. Pyrstö on alapuolelta ja kärjestä ruusunpunainen. Nokka on musta, iiris tummanruskea ja koivet vihertävän harmaat. Nuoren yksilön otsa on punainen ja päälaki vihreä molemmilla sukupuolilla, ja puku on himmeämpi.

Esiintyminen
------------

Viiksilurikki elää Papua-Uuden-Guinean vuoristoseuduilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on arviolta yli 300 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: *arfaki*, *major* ja *grandis*. Viiksilurikki on lemmikkilintuna harvinainen.

Elinympäristö
-------------

Viiksilurikit elävät vuoristometsissä 2 000–3 750 metrin korkeudella. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai pikku parvina. Ne ovat vilkkaita ja kiipeilevät herkeämättä latvuksen oksilla etsien kukista ravintoa. Ne lyöttäytyvät usein muiden papukaijojen ja mesikoiden seuraan.

Ravinto
-------

Viikislurikit syövät kukkia ja niiden siitepölyä ja mettä sekä hedelmiä ja marjoja.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Oreopsittacus arfaki* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.4.2014. (englanniksi)

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1266253
* Wikispecies: Oreopsittacus arfaki
* ADW: Oreopsittacus\_arfaki
* Avibase: 67482255169F695C
* BioLib: 22294
* BirdLife: 22684714
* CoL: 6STXR
* BOW: plflor1
* eBird: plflor1
* GBIF: 2480174
* iNaturalist: 19219
* IRMNG: 10851428
* ITIS: 177472
* IUCN: 22684714
* NCBI: 176070
* Species+: 8138
* Xeno-canto: Oreopsittacus-arfaki

 |

 |
**Ara Abrahamian** (s. 27. heinäkuuta 1975 Leninakan, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialaissyntyinen ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Abrahamian aloitti painiuransa vuonna 1985. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1996 Budapestin EM-kisoissa hänen sijoituksensa oli 12:s. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti 76-kiloisten painoluokassa 2001 Istanbulin EM-kisoista, missä hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Venäjän Aleksei Mišinille. Saman vuoden syksyllä Patraksen MM-kisoissa hän voitti kultamitalin kukistettuaan loppuottelussa Mišinin.

Vuodeksi 2002 Abrahamian vaihtoi painoluokkaa ylemmäs 84-kiloisiin. Seinäjoen EM-kisoissa hän saavutti hopeaa kärsittyään loppuottelussa tappion Turkin Hamza Yerlikayalle. Syksyllä Moskovan MM-kisoissa hän voitti uransa toisen maailmanmestaruuden. Loppuottelussa vastassa oli venäläinen Aleksandr Menšikov. Seuraavana vuonna Créteilin MM-kisoissa hän jäi hopealle hävittyään loppuottelussa Israelin Gotcha Tsitsiashvilille. 2004 Ateenan olympialaisista tuomisena oli myös hopeaa. Tällä kertaa loppuottelussa parempi oli Aleksei Mišin. 2006 MM-kisoissa hänen sijoituksensa oli kahdeksas ja 2007 MM-kisoissa viides. Tampereen EM-kisoista 2008 hän saavutti pronssia.

Pekingissä 2008 Abrahamian voitti pronssiottelussa Ranskan Melonin Noumonvin, mutta Kansainvälinen olympiakomitea tuomitsi hänet menettämään pronssimitalinsa. Abrahamianin välieräottelu kultaa voittanutta yllättäjää Italian Andrea Minguzzia vastaan päättyi ruotsalaisten mielestä väärään tuomariratkaisuun. Ruotsin olympiakomitea teki asiasta protestinkin, mutta se ei mennyt läpi. Abrahamian uhkasi jäädä jopa pois pronssikamppailusta, mutta lähti kuitenkin otteluun. Palkintojenjaossa ruotsalainen protestoi poistumalla kesken tilaisuuden. Heti saatuaan mitalinsa Abrahamian kätteli voittajaa ja käveli pois pallilta. Hän pudotti mitalinsa molskille ja jätti sen siihen. KOK katsoi, että Abrahamianin käytös rikkoi olympiahenkeä ja syytti painijaa kunnioituksen puutteesta muita kilpailijoita kohtaan. Abrahamianilta pois otettua mitalia ei jaeta toiselle urheilijalle. Myöhemmin Abrahamian haki diskauksen perumista urheilun kansainvälisessä välitystuomioistuimessa (CAS). CAS hylkäsi ruotsalaisen vetoomuksen, eikä palauta hänelle mitalia.

Tukholmalaista *Spårvägen*-seuraa edustavaa Abrahamiania on vuodesta 1999 lähtien valmentanut Ryszard Swierad.

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta

### Viitteet

1. ↑  Rodas, Claudia: Swedish wrestler refuses bronze medal  14.8.2008. Tukholma:  The Local Europe AB. Viitattu 14.8.2008. (englanniksi)
2. ↑  Mtv3.fi Ruotsalaispainija paiskasi olympiapronssinsa molskiin
3. ↑  Vikuroinut pronssipainija menetti mitalinsa *Iltasanomat.fi*.  16.8.2008. Viitattu 16.8.2008. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Kiukutellut ruotsalaispainija ei saa olympiapronssiaan *MTV3.fi*.  16.2.2009. MTV3. Viitattu 16.2.2009.
**Toleranssi** määrää sallitut rajat jollekin tuotteen tekniselle ominaisuudelle. Ominaisuudet voivat olla esimerkiksi elektronisen komponentin sähköisiä ominaisuuksia tai koneen osan mittoja ja muotoja. Toleranssi siis kuvaa esim. tuotteen tai työstön hyväksyttyä epätarkkuutta. 

Valmistustoleranssien käyttöönottaminen on ollut teollisen valmistustekniikan kulmakiviä, koska se on auttanut kehittämään toistettavuutta valmistuksessa ja siten on kyetty valmistamaan osia, jotka ovat vaihtokelpoisia. Vaihtokelpoisten osien edelläkävijänä pidetään 1800-luvun yhdysvaltalaista aseteollisuutta, erityisesti Colt-revolveritehdasta. Aikaisemmin koneen jonkun osan rikkoontuessa ei ollut käytettävissä varaosaa, vaan osa jouduttiin valmistamaan alusta alkaen käyttäen mallina alkuperäistä. Osan valmistuksessa ja mittojen tarkistuksessa syntyy aina jonkin verran virhettä. Toleransseilla määritetään, kuinka suuri tämä virhe saa olla ennen kuin osa hylätään. 

Mm. rei'issä ja tapeissa (ja myös esim. putkissa, ruuveissa, muttereissa ja akseleissa) käytetään monesti ISO 286:1988-standardin mukaisia toleransseja. Toleranssiryhmiä on määritelty A:sta ZC:hen asti a, b, c, ... z, ... zc) ja -luokkia 1:stä 18:aan. Reiälle käytetään isoa kirjainta ja tapille pientä. Kirjain kuvaa, onko reiän/tapin oltava nimellisarvoaan suurempi vai pienempi ja numero kertoo vaihtelurajat. 
Esimerkiksi H7-toleranssi 3 mm:n reiälle tarkoittaa, että reiän on oltava 3 mm +0.010/-0 mm kokoinen ja h7-toleranssi 3 mm:n tapille taas määrää sen kooksi 3 mm -0.010/+0 mm (sovitus on tällöin melko tiukka!). H6 taas tarkoittaisi +0.006/-0 mm:n toleranssia (pienempi vaihteluväli) ja J7 +.006/-.004 mm:n toleranssia (sama vaihteluväli kuin H7:llä, mutta eri alueella).

Elektroniikassa komponenteille ilmoitetaan yleensä toleranssi, jonka sisällä joku komponentin arvo voi poiketa nimellisestä.
Esimerkiksi, jos vastuksen toleranssiksi ilmoitetaan 1 % (ellei muuta ilmoiteta, tarkoitetaan yleensä symmetristä toleranssia, ± 1 %) ja sen nimellinen resistanssi on 100 ohmia (Ω), vastuksen vastusarvo voi vaihdella välillä 99–101 Ω. 5 % toleranssilla vaihtelualue taas olisi 95–105 Ω.

Mittatoleranssit
----------------

Mittatoleranssit määräävät kappaleelle sallitut tosimitat nimellismittaan nähden. Toleranssit voidaan ilmoittaa yksinkertaisimmillaan rajamitoilla tai ylä ja alaeromitoin. Sallitut mitat voidaan kertoa myös toleranssijärjestelmän avulla. ISO-toleranssijärjestelmässä voidaan kirjaimen ja numeron muodostamalla symbolilla ilmaista toleranssiasema, -aste ja se onko kyseessä reikä vai akseli. Kirjaimella ilmoitettava toleranssiasema kertoo toleranssi alueen sijainnin nimellismittaan nähden. Numerolla ilmoitettava toleranssiaste kertoo sallitun tosimittojen vaihteluvälin.

Geometriset toleranssit
-----------------------

Geometriset toleranssit määrittelevät kappaleen muotoja. Ne asettavat vaatimuksia muun muassa heiton suuruudesta, tasomaisuudesta ja samankeskisyydestä.
Yleinen esimerkki Pomeranz–Fritsch-reaktiosta
**Pomeranz–Fritsch-reaktio** on kemiallinen reaktio, jossa bentsaldehydijohdannainen tai muu aromaattinen aldehydi reagoi aminoasetaalin kanssa happamissa olosuhteissa muodostaen isokinoliinin. Reaktion julkaisivat ensimmäisen kerran C. Pomeranz ja P. Fritz itsenäisesti ja toisistaan tietämättä vuonna 1893.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Pomeranz–Fritsch-reaktion lähtöaineena on aromaattinen aldehydi. Parhaiten reagoivat aldehydit, joissa on aldehydiryhmään nähden m- tai p-asemassa elektroneja luovuttava ryhmä esimerkiksi hydroksyyli- tai alkoksiryhmä. Toinen lähtöaine on aminoasetaali, joka on usein aminoasetaldehydin dietyyliasetaali. Reaktio tapahtuu happamissa olosuhteissa ja tyypillisesti käytetty katalyytti on polyfosforihappo.

Pomeranz–Fritsch-reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa aldehydi ja aminoasetaalin aminoryhmä kondensoituvat muodostaen iminoasetaalin. Seuraavassa vaiheessa asetaaliryhmä hydrolysoituu happamissa olosuhteissa karbonyyliryhmäksi. Karbonyyliryhmä on elektrofiilinen ja seuraava vaihe on elektrofiilinen aromaattinen substituutio. Tämän vaiheen seurauksena muodostuu heterosyklinen rengasrakenne. Viimeinen vaihe on alkoholiryhmän eliminoituminen, jolloin muodostuu aromaattinen isokinoliinirengas.

Pomeranz–Fritsch-reaktiota käytetään erityisesti silloin, kuin isokinoliinirenkaan valmistaminen on vaikeaa muilla yleisesti käytetyillä menetelmillä kuten Pictet–Spengler-reaktiolla tai Bischler–Napieralski-reaktiolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-73. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jie Jack Li: *Name Reactions in Heterocyclic Chemistry*, s. 480. John Wiley & Sons, 2004. ISBN 978-0-471-70414-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.10.2018). (englanniksi)
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 883–884. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2 3  K. Thomas Finley :*Quinolines and Isoquinolines, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 30.10.2018.
Molemminpuolinen mikroftalmia homotsygootilla merlekoiralla
Mikroftalmia ihmisellä kuvassa vasemmanpuoleisessa silmässä
**Mikroftalmia** eli **pienisilmäisyys** (termi tulee Kreikan kielen sanoista: μικρός *micros = pieni:* ὀφθαλμός *ophthalmos = silmä)* on vakava, synnynnäinen silmien alueen epämuodostuma. Vaikeimmissa tapauksissa potilaan silmäkuopissa ei ole mitään tervettä tai riittävän kehittynyttä silmäkudosta, millä hän kykenisi näkemään.

Yleisyys
--------

Mikroftalmiatapauksia diagnosoidaan vuosittain vain yksi 10000 lasta kohden. Yleensä mikroftalmia ilmenee vain toisessa silmässä; molemminpuolinen pienisilmäisyys on hyvin harvinaista.

Mikroftalmia ei tiettävästi vaikuta potilaan elinikään, mutta osa silmän kasvua säätelevistä geeneistä vaikuttaa myös sydämen, aivojen ja munuaisten kehitykseen. Potilas on siis aina tutkittava, jotta muut mahdolliset ongelmat voidaan sulkea pois ennen hoidon aloittamista.

Syyt
----

Mitään varmaa selitystä sairaudelle ei ole, vaikka aiheeseen liittyviä teorioita onkin useita.

Monet lääkärit epäilevät poikkeavuuden syyksi geenivirhettä, joka on peräisin joko toiselta tai kummaltakin vanhemmalta.

Toisen teorian mukaan poikkeavuuden aiheuttaa raskaudenaikainen altistuminen esimerkiksi ympäristömyrkyille, tietyille lääkkeille, viruksille tai torjunta-aineille.

Hoito
-----

Mikroftalmiaa hoidetaan hyvin pitkälti samaan tapaan kuin anoftalmiaa eli silmättömyyttä. Potilaan silmien koko vaikuttaa osaltaan valittavaan hoitomuotoon, sillä mikroftalmia voi ilmetä molemmissa tai vain yhdessä silmässä.

Mikroftalmiaa ei voida hoitaa raskauden aikana, vaikka se huomattaisiinkin jo niin varhaisessa vaiheessa. Kokonaista silmää ei ainakaan toistaiseksi voida myöskään siirtää ihmiseltä toiselle. Kehitteillä on kuitenkin erilaisia menetelmiä, joiden avulla voitaisiin korjata osia silmästä, esim. siirtää verkkokalvo tai kasvattaa uusi näköhermo.

Eräs hoitomuoto on asettaa potilaan silmäkuoppiin hydrogeelityynyt ja ommella silmäluomet kiinni tikeillä. Täytteet korvaavat potilaan puuttuvan silmäkudoksen niin, että kasvot muotoutuvat kuten niiden kuuluukin.

Ratkaisu potilaan hoidosta on tehtävä mahdollisimman pian lapsen syntymän jälkeen, koska kalloluu muotoutuu ja kasvaa lähes kokonaan silmien ympärille. Liian pienet silmät ja/tai niiden puuttuminen kokonaan aiheuttaa sen, että potilaan silmäkuopat eivät kasva oikein, ja hänen kallonsa alkaa pian muotoutua kapeaksi ja painuneeksi.

Lähteet
-------

Valitut Palat, vuoden 2008 toukokuun numero

1. ↑  Anophthalmia and Microphthalmia (Arkistoitu – Internet Archive) National Eye Institute (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee metallialan ammattia. Veneissä ja laivoissa käytettävää fenderiä, viilaria eli lepuuttajaa (ruots. vilare) käsittelee artikkeli fenderi.*
Sahanviilaaja kunnostaa kaksipuolista sahanterää.
**Viilari** (**viilaaja**) on pääosin historiallinen metallialan ammatti. Aiemmin viilarille kuuluneita tehtäviä sisältyy nykyammateista mm. koneistajan ja asentajan työnkuviin. Viilaaja kuuluu tilastokeskuksen vuonna 1996 käyttämissä kuntien tuntipalkkaisen henkilökunnan ammattinimikkeissä ryhmän *konepaja- ja rakennusmetallityö* alaryhmään *koneenasettajat, koneistajat ja työkaluntekijät*. Nimike viittaa yhteen ammatissa käytettyyn työkaluun, viilaan.

Tunnettuja viilarina työskennelleitä suomalaisia ovat mm. olympiavoittajat Paavo Nurmi ja Matti Lähde, SDP:n kansanedustaja Mikko Ampuja, ammattiyhdistystoimitsija Veikko Hauhia sekä muusikko ja sanoittaja Martti Jäppilä.

Lähteet
-------

* Tilastokeskus, Julkisen sektorin ammattiryhmitystyöryhmä: *Kuntien tuntipalkkaisten ammattinimikkeet v. 1996 ryhmiteltyinä*. Tilastokeskus, 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.8.2021).

### Viitteet

1. ↑  Tilastokeskus, Julkisen sektorin ammattiryhmitystyöryhmä: *Kuntien tuntipalkkaisten ammattinimikkeet v. 1996 ryhmiteltyinä*, s. 12. Tilastokeskus, 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.8.2021).
**Seututie 310** on Valkeakoskelta Kangasalle johtava tie Pirkanmaalla Suomessa. Seututie 310 alkaa seututieltä 130 (entinen valtatie 3) Valkeakosken eteläisenä sisääntulotienä, Tavaksentienä ja kulkee nimellä Sääksmäentie Naakasta Valkeakosken keskustaan. Keskustassa tie erkanee itään Ulvajankatuna, joka muuttuu nimeltään Kangasalantieksi Ulvajanlahdella. Kangasalan ja Valkeakosken rajalla tie vaihtuu Kaarina Maununtyttären tieksi historiallisen henkilön mukaisesti, ylittää valtatien 12 Kangasalla ja yhtyy seututiehen 339 Kangasalan Kirkkoharjun luona. 

Kangasalla tie muuttuu varsin mutkaiseksi ja mäkiseksi. Tien alkupää eli Tavaksentie on valmistunut 1960-luvun lopulla silloisen valtatien 3 tullessa Valkeakoskelle. Siitä lähtien Valkeakoskelle asti tie on vanhaa Valkeakoski–Hämeenlinna tietä. Kangasalantie on valmistunut Säterin tultua Valkeakoskelle. Ennen reitti Kangasalle kulki Roukon kautta Kenraalintietä ja Painontietä pitkin, joka oli mäkinen ja hidas reitti ajettavaksi. Sittemmin valmistui itäinen kehätie Kangasalle. Vanha varsinainen Kangasalantie kulkee tänäkin päivänä Tyryn kaupunginosan läpi. Vasta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa tie oikaistiin. Sittemmin on ehdotettu oikaisua Ulvajanniemestä menemään Ulvajanlahtea pitkin. Tiehanke on viivästynyt kun hankkeelle ei ole saatu valtion rahaa.
Pommeauta.
**Pommeau** on Normandiassa, Luoteis-Ranskassa valmistettava alkoholijuoma, jossa on sekoitettuna omenamehua ja calvadosia, normandialaista omenabrandya.

Pommeau syntyi Normandiassa tarpeesta saada omenamehu säilymään paremmin. Lisäämällä vastapuristettuun omenamehuun omenatislettä mehu säilyy pitempään, ja sekoitus myös maistuu hyvältä. Pommeauta myytiin pitkään ainoastaan sen tuotantoalueella Normandiassa. Juoman tuotanto alkoi kasvaa voimakkaasti 1970-luvulla. Paikalliset tuottajat perustivat järjestön tukemaan pommeaun myynnin vapauttamista, mikä tapahtuikin Ranskassa vuonna 1981. Kymmenen vuotta myöhemmin juoma sai oman alkuperäismerkinnän (*Appellation d'origine contrôlée*, AOC), ja sitä alettiin myydä kautta Ranskan.

Pommeauta saa ranskalaisen alkuperäismerkinnän mukaan valmistaa vain tarkoin rajatulla alueella Normandiassa, Luoteis-Ranskassa. Pommeaussa on tyypillisesti kaksi kolmasosaa omenamehua ja yksi kolmasosa nuorta calvadosia. Juomaa kypsytetään tammitynnyrissä vähintään 18 kuukauden ajan, ja sen alkoholipitoisuus on 16–18 prosenttia. Sen väri on mahonkinen ja meripihkamainen, ja aromi runsaan omenainen ja mausteinen, sävyltään usein kuivattuihin hedelmiin ja hunajaan viittaava. Sitä nautitaan usein aperitiivina, mutta myös joidenkin ruokien ja jälkiruokien kera.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Uusitalo, Antti: *Calvados: Omena jaloimmillaan*, s. 83. Jyväskylä: Atena, 2007. ISBN 978-951-796-510-1.
**Saint-Didier** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 44 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Pyhälle Didierin kirkko
Pyhälle Didierille omistettu seurakuntakirkko rakennettiin uudelleen vuonna 1847 vanhan kappelin tilalle. Kirkolta on näköala lammelle, jossa on vanha mylly. Vuonna 1900 lampea käytettiin vielä puutavaran uittoon. Tuolloin kunnassa oli viisi majataloa ja väkiluku oli 815 asukasta. Kunta oli tuolloin vilkas ja siellä toimi kaksi myllyä, viisi puukenkien valmistajaa, iestehdas, kaksi puuhiiliyritystä, kaksi karjakauppiasta, kolme pyöräntekijää ja kaksi muuraria.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 10.1.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Saint-Didier Patrimoine du Morvan. Viitattu 10.1.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 10.1.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Didier (Côte-d’Or)** Wikimedia Commonsissa
**Vesa Ilkka Kämäri** (s. 10. joulukuuta 1943 Helsinki) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti evp. Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1967 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1977. Vesa Kämäri on toiselta koulutukseltaan diplomi-insinööri (1987).

Ura
---

Kämäri on toiminut urallaan muun muassa opetusupseerina ja yksikön päällikkönä Porin Prikaatissa, Reserviupseerikoulussa ja Panssariprikaatissa vuosina 1967–1974. Hän oli eri tehtävissä Pääesikunnassa 1977–1978, 1985–1990 ja 1994–1998, viimeiseksi sotavarustepäällikkönä. Sotakorkeakoulun sotatekniikan opettajana Kämäri oli vuosina 1978–1985. Puolustusvoimien tutkimuskeskuksen johtajana Kämäri oli 1990–1992 ja Puolustusvoimien materiaalilaitoksen johtajana 1993–1994.

Vesa Kämäri toimi Itäisen maanpuolustusalueen komentajana vuosina 2000–2003. Vuonna 2003 hän siirtyi reserviin.

Kämäri ylennettiin everstiksi vuonna 1990, kenraalimajuriksi 1994 ja kenraaliluutnantiksi 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kuka kukin on 2001*, s. 443. Otava. ISBN 951-1-17007-4.
2. ↑  *Sotakorkeakoulusta maanpuolustuskorkeakouluksi*, s. 238. Maanpuolustuskorkeakoulu, 1994. ISBN 951-25-0686-6.
Saint-Germain-l’Auxerrois’n kirkon julkisivu ja kellotorni.
**Saint-Germain-l’Auxerrois** on kirkko Pariisin keskustassa 1. arrondissementin alueella, Place du Louvre -aukion itälaidalla, vastapäätä Louvrea.

Nykyistä kirkkoa rakennettiin yli 300 vuotta 1200-luvulta alkaen. Se on omistettu Germanus Auxerrelaiselle, jonka Pariisin kaupungin suojeluspyhimys Geneviève legendan mukaan nuoruudessaan kohtasi. Valmistuttuaan sitä käytettiin Ranskan hovin kirkkona. Arkkitehtonisesti merkittävin osa rakennuksesta on vuosina 1435–1439 erilliseksi rakennettu kolmiportaalinen eteissali. Saint-Germain-l’Auxerrois’n kellonsoitto toimi aloitusmerkkinä vuoden 1572 pärttylinyön verilöylylle. Käyttö hovikirkkona päättyi vuonna 1682 kuningas Ludvig XIV:n vetäydyttyä pysyvästi Versaillesin palatsiin. Tämän jälkeen kirkkoon haudattiin monia Louvressa työskennelleitä taiteilijoita, muun muassa arkkitehdit Louis Le Vau ja Robert de Cotte, taidemaalarit François Boucher ja Jean-Baptiste Chardin sekä kuvanveistäjä Antoine Coysevox.

Lähteet
-------

1. ↑  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 64. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Germain-l’Auxerrois** Wikimedia Commonsissa

* Seurakunnan kotisivu (ranskaksi)
**Abduwali Abdulqadir Muse** (somaliksi *Cabdiweli Cabdiqaadir Muuse*) on somalialainen mies, jonka Yhdysvaltain laivasto otti kiinni ja pidätti epäiltynä merirosvouksesta Somalian rannikolla huhtikuussa 2009. Hän oli vanhempiensa mukaan tekohetkellä 16-vuotias, mutta silti Yhdysvallat syytti häntä täysi-ikäisenä rikoksesta epäiltynä.

Ainoana eloonjääneenä Yhdysvaltain lipun alla ollutta alusta vastaan suoritetusta hyökkäyksestä Musea uhkasi jopa elinkautinen vankeusrangaistus.

Toukokuussa 2010 Muse myönsi oikeudessa syytteet. Tunnustuksen ansiosta syyttäjä poisti kuudesta syytteestä neljä syytettä, jonka vuoksi Muse vältti elinkautisen vankeuden. Syyttäjä vaati tälle vähintään 27 vuoden ja enintään 33 vuoden 9 kuukauden vankeusrangaistusta.

Tuomio piti antaa lokakuussa 2010, mutta sitä lykättiin. 16. helmikuuta 2011 oikeus langetti Muselle 33 vuotta 9 kuukautta vankeutta.

Vuonna 2013 ensi-iltansa sai Paul Greengrassin ohjaama elokuva *Captain Phillips*, joka perustuu Richard Phillipsin ja Stephan Taltyn kirjaan *A Captain's Duty*, joka kertoo huhtikuun 2009 kaappauksesta. Musea elokuvassa näyttelee Barkhad Abdi, joka palkittiin roolisuorituksestaan Bafta-palkinnolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Honan, Edith: Teen Somali pirate suspect to be tried as adult *Articles*.  21.4.2009. Reuters. Viitattu 27.12.2021. (englanniksi)
2. ↑  Somali man pleads guilty to seizing US merchant ship *BBC News*.  18.5.2010. Viitattu 28.10.2010.
3. ↑  Somali Man Pleads Guilty in 2009 Hijacking of Ship *New York Times*.  18.5.2010. Viitattu 28.10.2010.
4. ↑  Sentencing delayed for pirate who kidnapped Vt. captain *WCAX*.  19.10.2010.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 28.10.2010.
5. ↑  Somali pirate handed 33-year sentence by U.S. court *Reuters*.  16.2.2011.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 16.2.2011.
**Vitaly Komar** (s. 1943) ja **Aleksandr Melamid** (s. 1945) ovat neuvostoliittolaistaustainen taiteilijakaksikko. He ovat perustaneet sots-taiteen.

Komar ja Melamid syntyivät Moskovassa 1940-luvun puolivälissä. Molemmat opiskelivat taiteeseen ja teolliseen muotoiluun keskittyneessä Stroganov-akatemiassa ja valmistuivat 1967. He pitivät ensimmäinen yhteisnäyttelynsä "Retroskeptivismi" samana vuonna. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa he olivat perustamassa sots-taiteena tunnettua liikettä, joka oli neuvostoliittolainen tulkinta pop- ja käsitetaiteesta. Komar ja Melamid erotettiin vuonna 1973 Neuvostoliiton taiteilijaliitosta, ja seuraavana vuonna heidät pidätettiin luvattoman performanssin järjestämisen vuoksi. Pian useita epävirallista taidetta edustavia teoksia tuhottiin julkisessa näytöksessä, joukossa Komarin ja Melamidin töitä.

Vallanpitäjien epäsuosioon jouduttuaan Komar ja Melamid siirtyivät länteen. He pitivät ensimmäisen näyttelynsä länsimaissa 1976 New Yorkissa, ja kaksi vuotta myöhemmin he asettuivat kaupunkiin asumaan. 1980-luvulla he jatkoivat sots- ja kokeellisen taiteen parissa. Kaksikon tunnetuin projekti oli vuoden 1994 The People’s Choice. He teettivät markkinatutkimuksen, jossa selvitettiin, millaista taidetta eri maiden asukkaat pitivät kaikkein parhaana tai huonoimpana. Vastausten perusteella Komar ja Melamid maalasivat useita maalauksia, jotka oli suunniteltu mahdollisimman miellyttäviksi tai epämiellyttäviksi. Tarkoituksena oli käsitellä demokratiaa taiteen keinoin ja arvostella "tilastoelitismiä". Vuonna 1996 he toteuttivat yhdysvaltalaisen säveltäjä Dave Soldierin kanssa samankaltaiseen tutkimukseen perustuvan musiikkialbumin. "Halutuimman" ja "vähiten halutun" kappaleen sisältävä albumi julkaistiin 1997. Vuonna 1996 Soldier, Komar ja Melamid suunnittelivat myös esittämättä jääneen oopperan *Naked Revolution*.

*AllMusic*-sivuston mukaan Komar ja Melamid jakavat mielipiteitä. Jotkut pitävät heitä postmoderneina neroina, toiset julkisuudenkipeinä pilailijoina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Chronology. *Komar and Melamid*, 21.1.2021 arkistoitu versio. Viitattu 16.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Hillings, Valerie: The Post-Utopian Art of Vitaly Komar & Aleksandr Melamid (Sots Art: 1970s, '80s). *Literature and Revolution*. Viitattu 17.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Mason, Stewart: Komar & Melamid: Artist Biography. *AllMusic*. Viitattu 17.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Most Wanted Paintings on the Web (englanniksi)
* Suomen halutuin ja vähiten haluttu maalaus (englanniksi)
Koluveren piispanlinnaSijainti Läänemaan kartalla.
Koluveren piispanlinna keväällä 2015.
**Koluveren piispanlinna** (vir. *Koluvere piiskopilinnus*) on linna Läänemaalla Virossa. Linnaa kutsutaan joskus lyhyemmin **Koluveren linnaksi** (vir. *Koluvere linnus*, saks. *Schloss Lode*) ja suomeksi siitä on käytetty myös nimeä *Lukkolinna*. Linna sijaitsee Koluveren kylässä Lääne-Nigulan kunnan alueella valtatien 10 varrella.

Historia
--------

Linna on ollut olemassa 1200-luvulta lähtien. Vuonna 1439 se siirtyi Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan piispan omistukseen ja toimi yhtenä piispan pääasuinpaikoista. Liivinmaan sodan aikana vuonna 1573 sen lähistöllä käytiin Ruotsin ja Venäjän armeijoiden välinen Loden taistelu, joka päättyi Ruotsin voittoon. Vuonna 1560 talonpoikaiskapinan aikana linna yritettiin vallata.

Vuosien 1646 ja 1771 välisenä aikana linna kuului von Löwen -suvulle. Siihen mennessä linna oli menettänyt sotilaallisen merkityksensä ja sitä käytettiin aristokraattien asuinpaikkana. Vuonna 1771 se siirtyi Grigori Orloville, jonka jälkeen sen omisti keisarinna Katariina Suuri. Vuonna 1786 keisarinna antoi linnan pakopaikaksi Brunswick-Wolfenbüttelin herttuatar Augustalle tämän pyydettyä keisarinnalta suojelua väkivaltaiselta aviomieheltään Württembergin prinssi Frederickiltä. Herttuatar kuoli epäselvissä olosuhteissa vain 23-vuotiaana. Hänen hautansa sijaitsee Kullamaan kirkon lähellä ja hänen elämänsä on innoittanut paikallista perimätietoa. Vuonna 1797 keisari Paavali I antoi tilukset lahjaksi kenraali Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenille. Ne säilyivät hänen jälkeläistensä omistuksessa vuoteen 1919 asti.

Vuosien 1924 ja 2001 välillä linnaa käyttivät useat hyvinvointilaitokset.

Arkkitehtuuri
-------------

Linna on rakennettu keinotekoiselle saarelle, joka luotiin patoamalla osa Liivijoesta. Korkea neliönmallinen torni kuuluu linnan vanhimpiin osiin ja on luultavasti peräisin 1200-luvun alusta, mikä tekee siitä yhden vanhimmista linnojen torneista Virossa. Tuliaseiden kehittymisen myös suuri pyöreä tykkitorni lisättiin 1500-luvulla. Tältä ajalta on peräisin myös kiveen veistetty Saarenmaan-Läänemaan piispana 1532–1541 toimineen Reinhold von Buxhoevdenin vaakuna.

Noin 1770 linnan sisäosat koristeltiin rokokootyylin mukaan. Myöhemmin 1800-luvulla sisutus sai uusgoottilaisen ilmeen. Päärakennukseen tehtiin useita lisäosia sen toimiessa asuinkartanona. Linnan ympäristö muutettiin 1800-luvulla puistoksi, jossa oli lampia, paviljonki ja kaarisilta.

Linna on vaurioitunut useissa tulipaloissa, joita on ollut ainakin vuosina 1840, 1905 ja 1963. Niistä huolimatta linna on edelleen hyvin hieno esimerkki Viron linna-arkkitehtuurista.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koluveren piispanlinna** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset kotisivut
* Vanhat viralliset kotisivut
* Koluveren linna Viron kartanoportaalissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Koluvere Castle
**50 Berkeley Square** on Berkeley Squarella sijaitseva asuinrakennus, joka on luultavasti tunnetuin kummitustalo Lontoossa. Sen maine omituisten ilmiöiden tapahtumapaikkana oli laajalle levinnyt jo vuonna 1879.

Talossa kuolemaansa vuonna 1827 asti asunut Yhdistyneen kuningaskunnan entinen pääministeri George Canning väitti kokeneensa outoja asioita siellä.

Kauhukirjailija Elliott O'Donnellin julkaisemassa tarinassa kaksi merimiestä etsi talosta yösijaa ja heräsivät outoihin ääniin. Huoneeseen tuli kaamea olento, jota toinen miehistä onnistui pakenemaan. Toinen miehistä löytyi kuolleena pihalta, jonne hän oli hypännyt tai pudonnut yläkerran ikkunasta. Tarinan todenperäisyydestä ei ole todisteita, sillä tapaukseen liittyviä ruumiinavauskertomuksia tai paikallislehtien uutisia ei ole löytynyt.

Lähteet
-------

* Floyd, E. Randall: *In the Realm of Ghosts and Hauntings*. Harbor House, 2002. ISBN 1891799061. Google Books. (englanniksi)
* Roud, Steve: *London Lore: The legends and traditions of the world's most vibrant city*. Random House, 2012. ISBN 1409036197. Google Books. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Roud 2012, 70–71
2. ↑  Floyd 2002, 29
3. ↑  Roud 2012, 74
Kristoffer Kolumbuksen laivan jäljitelmä Kolumbuksen päivän juhlaparaatissa San Franciscon North Beachissa 2011.
**Kolumbuksen päivä** (engl. *Columbus Day*) on Yhdysvalloissa vuosittain lokakuun toisena maanantaina vietettävä kansallinen juhlapäivä, jolla muistetaan tutkimusmatkailija Kristoffer Kolumbusta ja Amerikan löytämistä. Päivää vietettiin vuoteen 1971 saakka aina 12. lokakuuta, mutta sen jälkeen se muutettiin lokakuun toiseksi maanantaiksi. Päivä tulee siitä, että 12. lokakuuta 1492 Kolumbus astui ensimmäistä kertaa maihin Uudessa maailmassa. Kolumbuksen päivää juhlitaan yleensä näyttävillä paraateilla.

Kolumbuksen päivä on ollut suosittu varsinkin amerikanitalialaisten keskuudessa Kolumbuksen italialaisen syntyperän vuoksi. Viime vuosina Kolumbuksen päivän yhteydessä on nostettu esiin kysymys eurooppalaisten Amerikan-valloituksen tuhoisasta vaikutuksesta alkuperäiskansoihin. Jotkut ovat kieltäytyneet viettämästä Kolumbuksen päivää ja ehdottaneet sen tilalle "alkuperäiskansojen päivää". Jotkin Yhdysvaltain osavaltiot eivät tunnusta Kolumbuksen päivää eivätkä vietä sitä vapaapäivänä.

Historia
--------

Tiettävästi ensimmäisen kerran päivää juhli New Yorkin St. Tammany -seura vuonna 1792, jolloin tuli kuluneeksi 300 vuotta Kolumbuksen Amerikkaan saapumisesta. Vuonna 1892 vastaavaa 400-vuotisjuhlaa vietettiin maanlaajuisesti presidentti Benjamin Harrisonin julistuksella. Amerikanitalialaiset aloittivat päivän vuosittaisen viettämisen 1800-luvun lopulla. Varsinkin Kolumbuksen ritarit -niminen roomalaiskatolinen hyväntekeväisyysjärjestö ajoi Kolumbuksen päivän muuttamista viralliseksi juhlapäiväksi. Se sai virallisen statuksen ensimmäisenä Coloradon osavaltiossa vuonna 1907. Lopulta presidentti Franklin D. Roosevelt määräsi vuonna 1934 Kolumbuksen päivän kansalliseksi juhlapäiväksi. Määräys astui voimaan 1937.

Muissa maissa
-------------

Kolumbuksen Amerikkaan saapumista on juhlittu myös hänen synnyinmaassaan Italiassa sekä Kolumbuksen retket rahoittaneessa Espanjassa. Monissa Latinalaisen Amerikan espanjankielisissä maissa vietetään samana päivänä Día de la Raza -nimistä juhlapäivää, jonka sisältö ei tosin keskity Kolumbukseen vaan alkuperäiskansojen ja eurooppalaisten valloittajien sulautumisesta seuranneeseen oman kansallisen kulttuurin syntymiseen. Joissain maissa juhlaan kuuluu uskonnollisia seremonioita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Columbus Day (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 9.1.2015.
2. ↑  Today in History: October 12 (englanniksi) Yhdysvaltain kongressin kirjasto. Viitattu 9.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kolumbuksen päivä** Wikimedia Commonsissa
**Abel Mathías Hernández Platero** (s. 8. elokuuta 1990 Pando, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Hull City AFC:ta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Hernández aloitti ammattilaisuransa Central Españolissa vuonna 2007. Hän aloitti uransa tehokkaasti tehden viisi maalia ensimmäisten neljän ottelun aikana. Kauden jälkeen Hernández siirtyi Peñaroliin, jossa hän vakiinnutti pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa nopeasti. 2. helmikuuta 2009 hän teki sopimuksen italiasseura Palermon kanssa, jossa pelasi jo ennestään hänen maanmiehensä Edinson Cavani.

Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 15. maaliskuuta 2009 ottelussa Lecceä vastaan.

Maajoukkueura
-------------

27. heinäkuuta 2010 Hernández sai ensimmäisen kutsunsa Uruguayn maajoukkueeseen ystävyysotteluun Angolaa vastaan. Ystävyysottelu pelattiin 11. elokuuta 2010 Lissabonissa. Hernández onnistui ottelussa myös maalinteossa viemällä joukkueensa 2–0-johtoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Palermo: Esordio per Hernandez (Arkistoitu – Internet Archive) Mediagol. Viitattu 9.7.2011. (italiaksi)
2. ↑  Cavani, Hernandez give Uruguay 2-0 win vs Angola USA Today. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Abel Hernándezin virallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Uruguayn joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Coates |
5 Gargano |
6 Hernández |
7 Rodríguez |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Aguirregaray |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Scotti |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Á. Pereira |
7 Rodríguez |
8 Hernández |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Stuani |
12 Muñoz |
13 Giménez |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Coates |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
**Seututie 282** on seututie Lounais-Hämeessä. Tie erkanee kantatieltä 52 Someron Pikku-Joensuussa, risteää valtatien 2 kanssa Forssan Kassimäessä ja päättyy valtatielle 10 Forssassa. Vuoteen 1996 tien alkuosa valtatielle 2 oli osa maantietä 280, mutta muodostettiin omaksi seututiekseen kun kantatiehen 52 liitettiin maantie 240 Salosta Somerolle, osuus maantiestä 280 Somerolla ja maantie 2803 Somerolla ja Jokioisissa. Aiemmin tie yhtyi valtatiehen 2 Tammelan Häiviässä, mutta liittymäjärjestelyjen myötä tie oikaistiin Forssan Kassinmäkeen ja siihen tuli kuulumaan myös Forssan katuverkkoon kuuluva osuus.

Tie alkaa Someron Joensuun kylästä ja jatkuu Someron Laitiaisten kulmakunnan kautta Tammelan Torrolle ja ylittää Torronsuon Torronsuon kansallispuistossa. Suon pohjoispuolella tie kulkee Tammelan Talpian, Sukulan ja Häiviän kylien kautta, risteää valtatien 2 kanssa Forssan Kassinmäessä ja jatkuu osana Forssan katuverkkoa valtatielle 10. Tien osoitenimenä Somerolla on *Laitiaistentie* ja Tammelassa *Somerontie* sekä *Tupasuontie*. Forssassa taajaman ulkopuolella tien nimi on *Tupasuontie*, taajamassa tiehen kuuluvia katuja ovat *Loimalammintie*, *Finlaysonintie*, *Oikokatu*, *Kauppakatu* ja *Turuntie*. Turuntie on *Kartanonkadun* ja *Hämeentie*n ohella merkittävimpiä Forssan taajaman pääväyliä.

Tien uusin ja samalla myös hyväkuntoisin osuus, oikaisu Tammelan Sukulasta Forssan Kassimäkeen oli pitkään tiennimetön, mutta on sittemmin nimetty *Tupasuontieksi*. 

Ennen nykyisen valtatien 2 valmistumista noin kilometrin osuus tiestä Someron Pikku-Joensuussa kuului valtatiehen 2.

Lähteet
-------

1. ↑  *Tienumerokartta.* 1:250 000. Alue 01 Uusimaa.  Helsinki: Liikennevirasto.  Kartan verkkoversio (viitattu 9.7.2012)
2. ↑  *Tienumerokartta.* 1:250 000. Alue 02 Varsinais-Suomi.  Helsinki: Liikennevirasto.  Kartan verkkoversio (viitattu 9.7.2012)
3. 1 2  Kartat ja reitit Eniro. Viitattu 19.12.2009.
4. ↑  *Suomi Finland yleiskartta 1:400 000*, s. 33. Helsinki: Maanmittaushallitus, 1950.
**50:50** on tietokilpailu, joka tarjoaa suuria rahasummia vastaamalla joukkoon eritasoisia ja satunnaisia monivalintakysymyksiä. Formaatti on spin-off *Haluatko miljonääriksi?* -visailuohjelmasta. Formaatin on luonut 2waytraffic ja sitä esitetään monissa maissa ympäri maailmaa.

Säännöt
-------

Ensimmäisellä kierroksella pelaavan parin täytyy vastata kymmeneen kysymykseen. Kukin kysymys on arvoltaan eri satunnaisen summan, ja kaikki voitetut rahat menevät jättipottiin (*jackpot*). Jos missä tahansa vaiheessa kysymykseen vastataan väärin, jättipotin summa puolittuu. Pari pelaa yhdessä, mutta heidän pitää vastata kuhunkin kysymykseen erikseen ja voivat siksi vaihtaa toistensa vastauksia. Kymmenennen kysymyksen jälkeen pelaava pari ottaa jättipottimääränsä finaaliin, jossa heillä on mahdollisuus moninkertaistaa määrä kymmenellä.

Vain yksi pelaaja parista näkee kysymyksen ja sen kaksi vastausta, ja hänellä on vain kymmenen sekuntia aikaa valita yksi. Juontaja kääntyy kohti toista pelaajaa ja esittää tälle kysymyksen ja sen vastauksen, jonka ensimmäinen pelaaja valitsi. Hän ei esitä sitä vastausta, jonka kumppani hylkäsi. Pelaaja 2:n täytyy päättää, onko hän samaa mieltä pelaaja 1:n kanssa kysymykseen liittyen, vai valitseeko eri vaihtoehdon. Juontaja esittää kaikki viisi kysymystä finaalissa täsmälleen samalla tavalla. Pelaaja 2:n on tutkittava kaikki jäljelle jääneet viisi vastausta ja tehdä ratkaiseva päätös siitä, kuinka monta kysymystä he ajattelevat saaneen oikein. Mitä enemmän oikeita vastauksia pelaajat ovat saaneet oikein, sitä suuremmaan määrän he voivat voittaa.

Kansainväliset versiot
----------------------

| Maa | Alkuperäiskielinen nimi | Juontaja | TV-kanava | Esitysaika | Voittosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Albania Kosovo | *Fifty Fifty* | Enkel Demi | RTSH  Klan Kosova | 14. huhtikuuta 2013 – ??? | 25 000 € |
|  Egypti | *Fifty Fifty* | Ashraf Riad | ERT 1 | 5. marraskuuta 2010 – 2011 | 250 000 EGP |
|  Espanja | *Fifty Fifty* | Silvia Jato | Cuatro | 1. heinäkuuta 2008 – 6. syyskuuta 2008 | 50 000 € |
|  Italia | *Fifty Fifty* | Gerry Scotti | Canale 5 | 21. huhtikuuta 2008 – 25. toukokuuta 2008 | 300 000 € |
|  Japani | クイズ 50-50*Quiz Fifty-Fifty* | Toshihiro Itō | BS Fuji | 7. toukokuuta 2008 | 3 000 000 ¥ |
|  Kreikka | *Fifty Fifty* | Giorgos Liagkas | Mega Channel | 2008–2009 | 30 000 € |
|    Nepal | *Fifty Fifty* | Madan Krishna Shrestha | NTV | 2008 | 500 000 NPR |
|  Pohjois-Makedonia | Педесет-Педесет*Pedeset-Pedeset* | Predrag PavlovskiŽarko Dimitrioski | A1 | 30. kesäkuuta 2008 – ??? | 300 000 ден |
|  Ruotsi | Postkodlotteriets *50-50* | Sofia Rågenklint | TV4 | 22. syyskuuta 2008 – 23. huhtikuuta 2009 | 55 000 SEK |
|  Thaimaa | *50-50* | Ṭhnạth Tạnnuchittikul | TV3 | 2. marraskuuta 2009 – 12. lokakuuta 2010 | 5 000 ฿ |
|  Turkki | *Birimiz İkimiz İçin* | İlker Aksum | TRT 1 | 10. lokakuuta 2010 – ??? | 100 000 ₺ |
|

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: 50–50 (game show)
**500 Greatest Albums of All Time** on pääartikkeli *Rolling Stone* -lehden erikoisjulkaisussa marraskuussa 2003. Luettelo pohjautui 273 eri muusikon, musiikkikriitikon ja musiikkialalla toimivien ihmisten lähettämiin luetteloihin, jotka olivat heidän mielestä parhaat albumit. Luettelossa on useaa eri genreä olevia albumeita, kuten pop, rock, metalli, punk, jazz, folk, blues, soul ja hip hop, sekä näiden sekoituksia.

Luettelo julkaistiin myös kirjana vuonna 2005, esipuheen kirjaan oli kirjoittanut Steven Van Zandt. Luettelo poikkesi hieman lehdessä julkaistusta. Siitä oli poistettu muutamia kokoelma-albumeita, joiden joukossa oli muun muassa Robert Johnsonin *The Complete Recordings*.

Luettelo on herättänyt myös paljon keskustelua. Jim DeRogatis, entinen *Rolling Stonen* toimittaja, julkaisi kirjan *Kill Your Idols: A New Generation of Rock Writers Reconsiders the Classics*. Kirjassa useat nuoremmat kriitikot kiistelevät *Rolling Stonen* valinnoista ja siitä, miksi *Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band* on valittu parhaaksi albumiksi.

Kuten muutkin *Rolling Stonen* samantapaiset luettelot koostuvat lähes kokonaan yhdysvaltalaisista ja englantilaisista yhtyeistä. Luetteloon pääsi vain kolme ei-englantilaista albumia: *Trans-Europe Express*, *Buena Vista Social Club* ja *The Definitive Collection*.

Top 10
------

1. *Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band*, The Beatles
2. *Pet Sounds*, The Beach Boys
3. *Revolver*, The Beatles
4. *Highway 61 Revisited*, Bob Dylan
5. *Rubber Soul*, The Beatles
6. *What’s Going On*, Marvin Gaye
7. *Exile on Main St.*, The Rolling Stones
8. *London Calling*, The Clash
9. *Blonde on Blonde*, Bob Dylan
10. *The Beatles*, The Beatles

Artistit, joilla on eniten albumeita luettelossa
------------------------------------------------

* The Beatles – 11 (4 albumia top 10:ssä)
* Bob Dylan – 10 (2 albumia top 10:ssä)
* The Rolling Stones – 10 (1 albumi top 10:ssä)
* Bruce Springsteen – 8
* The Who – 7
* David Bowie – 6
* Elton John – 6

Albumien lukumäärä vuosikymmenien mukaan
----------------------------------------

* 1950-luvulta tai aiemmin – 29 albumia (5,8 %)
* 1960-luvulta – 126 albumia (25,2 %, 7 albumia top 10:ssä)
* 1970-luvulta – 183 albumia (36,6 %, 3 albumia top 10:ssä)
* 1980-luvulta – 88 albumia (17,6 %)
* 1990-luvulta – 61 albumia (12,2 %)
* 2000-luvulta – 13 albumia (2,6 %)

Aiheesta muualla
----------------

* Koko luettelo *Rolling Stonen* sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Oskar Alexander Napoleon Schultz** (16. syyskuuta 1855 Padasjoki – 10. maaliskuuta 1919 Turku) oli suomenruotsalainen insinööri ja Turun rahatoimikamarin sihteeri joka toimi RKP:n kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.

Schultzin vanhemmat olivat ruukintarkastaja Lars Gustaf Schultz ja Maria Sofia Thalin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 ja valmistui 1882 insinööriksi ja filosofian maisteriksi. Schultz oli aluksi Helsingin kaupungin rakennusviraston palveluksessa ja sitten Kuopion ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana vuoteen 1885 saakka. Hän toimi rakennushallituksen nuorempana apulaisinsinöörinä 1885–1886 ja Saimaan kanavan piiri-insinöörinä sekä Lappeenrannan kaupungininsinöörinä 1886–1896. Viimeksi Schultz oli Turun rahatoimikamarin sihteerinä 1897–1919.

Schultz oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston ja Suomen kaupunkiliiton hallituksen jäsenenä.

Oskar Schultz oli naimisissa vuodesta 1884 Emma Felicite Oller Schanchen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Oskar Schultz *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1907–1908 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(24) | 
* Ahlroos
* von Alfthan
* Bäck
* Cederberg
* Ehrnrooth
* Estlander
* Gustafsson
* Hedberg
* Karlsson
* A. Neovius
* D. Neovius
* Nix
* Näs
* Oljemark
* G. Rosenqvist
* V. Rosenqvist
* Runeberg
* Schultz
* Schybergson
* Slätis
* Storbjörk
* Sundblom
* Söderholm
* Wasastjerna

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |