recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaakko Merisalo** (s. 5. marraskuuta 1878 Laihia) oli suomalainen kanttori-urkuri, kuoron- ja soittokunnanjohtaja ja säveltäjä.

Merisalo kävi kanttori-urkurikoulun vuonna 1900, ja hän opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1904 ja 1905. Hän toimi vt. urkurina Teuvalla 1900–1902, kanttori-urkurina Asikkalassa 1902–1909 ja Kymin seurakunnan kanttori-urkurina vuodesta 1909 alkaen.

Merisalo oli Kymin seurakunnan kirkonisännöitsijänä vuodesta 1911 ja Karhulan VPK:n soittokunnan johtajana 1910–1916, Kymin Työväenyhdistyksen soittokunnan johtajana ja Kymin suojeluskunnan soittokunnan johtajana 1919–1925. Asikkalan Nuorisoseuran esimiehenä Merisalo oli 1906–1907 ja Kymin Nuorisoseuran esimiehenä 1915–1916. Vuodesta 1919 alkaen Merisalo oli Kymin seurakunnan kirkkohallinnon jäsenenä ja sihteerinä. Hän toimi myös laulu- ja soittokuntien johtajana ja oli useiden laulu- ja soittojuhlien yleisjohtajana. Merisalo oli Kymen Työväen Näyttämöllä säestäjänä ja orkesterin johtajana ja toimi Kymin työväenopiston sekakuoron johtajana. Merisalo sävelsi muun muassa "Kymenlaakson laulu" -maakuntalaulun. Merisalo oli Suomen Kanttoriurkuriyhdistyksen kunniajäsenenä vuodesta 1932, ja hän sai director cantus -arvonimen vuonna 1919.

Sävellyksiä
-----------

* "Kymenlaakson laulu" ("Miss’ kohisten virtaa suuret veet’..."), sanoittanut Jalo Sirola.
* "Isoisän valssi", sov. Pertti Jalonen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tireht. J. Merisalo 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 5.11.1938, nro 299, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2  Musiikkitirehtöri Jaakko Merisalo 60-vuotias, Työväen musiikkilehti : Suomen työväen musiikkiliiton julkaisu, 1.11.1938, nro 11, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kansalliskirjasto



[[Luokka:Vuonna 1878 syntyneet]}
**Vjatšeslav Soloduhin** (s. 31. heinäkuuta 1988) on venäläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitahyökkääjä. Soloduhin edustaa nykyisin KHL-liigan Vitjaz Podolskia.

Pelaajaura
----------

Soloduhin pelasi ensimmäiset miesten pelinsä miesten pelit kaudella 2005–2006, kun hän edusti Venäjän kolmannella sarjatasolla pelannutta SKA Pietarin kakkosjoukkuetta. Venäjän jääkiekon superliigassa Soloduhin pelasi ensimmäisen kerran pietarilaisseuran ykkösjoukkueessa kaudella 2007–2008.

Kaudella 2008–2009 Soloduhin harjoittelu Pietarin SKA:n mukana, mutta pelasi Venäjän kakkosliigan HK VMF Pietarissa. Hän teki siellä 60 ottelussa 48 pistettä. Seuraavan kauden hän aloitti myös VMF Pietarissa ja teki 26 pistettä 36 ottelussa. Tammikuussa 2010 Soloduhin siirtyi neljän ottelun koeajalle Ilvekseen. SKA Pietari halusi antaa hyökkääjälleen mahdollisuuden pelata kovatasoisessa liigassa, mutta pitää pelaajaoikeudet itsellään. Soloduhin pelasi vain kolme ottelua Ilveksessä eikä saanut jatkosopimusta.

Soloduhin jatkoi Ilves-peliensä jälkeen VMF:ssä, jossa pelasi myös seuraavankin kauden. Kaudella 2011–2012 hän pelasi ensimmäiset KHL-pelinsä SKA Pietarissa, vaikka edusti myös edelleen kakkosliigan VMF:ääkin. Tammikuussa 2012 Soloduhin siirtyi Sibir Novosibirskiin kaupassa, jossa SKA sai Sibirin nuoren tähden Vladimir Tarasenkon.

Soloduhin on pelannut myös Venäjän nuorisomaajoukkueessa.

Lähteet
-------

* Vjatšeslav Soloduhin (jääkiekkoilija, 1988) Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Vjatšeslav Soloduhin (jääkiekkoilija, 1988) *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Eliteprospects.
2. 1 2  Nuori venäläishyökkääjä Ilvekseen *sm-liiga.fi*.  15.1.2010. Jääkiekon SM-liiga.  Arkistoitu 14.8.2010. Viitattu 14.1.2011.
3. ↑  Ilves ei antanut sopimusta venäläishyökkääjälle *Sportti.com*.  27.1.2010. Viitattu 14.1.2011.
4. ↑  SKA Pietari nappasi KHL:n kirkkaimman nuorisotähden *SuomiKiekko.fi*.  14.1.2012. Viitattu 14.1.2012.
**Ben-Hadad I** eli **Bar-Hadad** oli Aram-Damaskoksen hallitsija suurin piirtein vuodesta 880 eaa. vuoteen 841 eaa. Ben-Hadad mainitaan esimerkiksi Vanhassa testamentissa.

Hallitsijana
------------

Vanhan testamentin ensimmäinen kuninkaiden kirja mainitsee Ben-Hadadin olleen Tabbrimonin poika ja Hesjonin pojanpoika. Nimi Bar-Hadad eli Raamatun Ben-Hadad tarkoittaa Hadadin poikaa, ja Hadad oli rautakautisen Syyrian yksi keskeisimmistä jumalista. Isänsä tapaan Ben-Hadad oli alkujaan Israelin ja Juudan kuninkaiden eli tuolloisten Baesan ja Asan liittolainen. Baesan ja Asan alettua sotia keskenään hän asettui Asan puolelle tämän lähetettyä hänelle runsaat lahjat.

Ben-Hadad teki sotaretken Israelin kuningaskuntaa vastaan valloittaen Ijjonin, Danin, Abel-Bet-Maakan, Naftalin ja Kinneretin alueet. Ben-Hadadin seuraaja oli Hasael. Ben-Habadin seuraajan jälkeen Aram-Damaskosta hallitsi kaksi samannimistä hallitsijaa, Ben-Habad II ja Ben-Habad III. Aleppon läheltä löydetyssä piirtokirjoituksessa viitataan myös Ben-Habadiin. Kyse ei välttämättä ole Aram-Damaskoksen kuninkaasta, vaan ehkäpä Arpadin hallitsijasta. Aram-Damaskoksen ei tiedetä ulottaneen valtaansa piirtokirjoituksen löytöpaikalle, mutta periaatteessa on myös mahdollista, että Ben-Hadad on pystyttänyt esimerkiksi sotaretkellä liittolaistensa tukena.

Lähteet
-------

1. ↑  Ross Burns: *Damascus : a history*, s. 20–24. 2. painos. Routledge, 2019. ISBN 978-1-351-05522-2. (englanniksi)
2. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 03 Ba-Blo*, s. 349–350. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
3. 1 2  Pakkala, Juha (toim.): *Tekstejä rautakauden Levantista*, s. 150-152. julkaistu lisenssillä Creative Commons (CC BY 4.0). Suomen Eksegeettinen Seura, 2014. ISBN 978-951-9217-62-8. Helsingin yliopiston kirjasto (pdf).


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel

 |

 |
**Konni Zilliacus** (13. syyskuuta 1894 – 6. heinäkuuta 1967) oli Britannian työväenpuolueen vasemmistosiiven poliitikko, joka toimi kansanedustajana maan alahuoneessa vuosina 1945–1950 ja 1955–1967. Zilliacus oli isänsä puolelta suomalainen ja äitinsä puolelta amerikkalainen.

Zilliacus syntyi Kobessa Japanissa jossa hänen vanhempansa, aktivisti Konrad Viktor (Konni) Zilliacus (1855–1924) ja amerikkalaissyntyinen Lilian McLaurin Grafe (1873–1938) tuolloin asuivat. Hänen nuorempi veljensä Laurin Zilliacus syntyi myös Japanissa. Nuorempi Konni Zilliacus asui eri maissa vanhempiensa kanssa, kunnes meni Bedales Schoolin sisäoppilaitokseen Hampshiressa 1909. Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Yalessa äitinsä mentyä uusiin naimisiin, ja ennen värväytymistään 1915 ensimmäiseen maailmansotaan brittiarmeijaan.

Zilliacus liittyi Britanniassa Union of Democratic Controliin, joka painosti Britannian hallitusta sotavoimien vaikutusvallan vähentämiseksi. Zilliacus olisi halunnut lentäjäksi, mutta joutui Josiah Wedgwoodin kanssa brittien sotilasedustustoon Vladivostokiin Venäjälle, jossa lokakuun vallankumous keräsi hänen sympatiansa.

Sodan jälkeen Britanniaan palattuaan hän liittyi Työväenpuolueeseen ja työskenteli Kansainliitossa ja rakensi Työväenpuolueen ulkopoliittista linjaa ja kirjoitti nimimerkillä *Vigilantes* Manchester Guardianiin. Natsi-Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian hän erosi protestina Kansainliiton sihteeristöstä.

Toisen maailmansodan aikana Zilliacus työskenteli tiedotusministeriössä ja liittyi 1941-komiteaan. Hänet valittiin parlamenttiin 1945 ja hän tuli tunnetuksi hallituksen linjan vasemmistokriitikkona. Hän äänesti 1949 Nato-jäsenyyttä vastaan ja tuli erotetuksi puolueesta. Hän oli perustamassa Labour Independent Groupia, mutta erosi siitä kun se tuki Stalinia Titon sijaan. Vuoden 1950 vaaleissa hän menetti paikkansa, mutta valittiin uudelleen 1955 taas Työväenpuolueen edustajana. Hän oli perustamassa Campaign for Nuclear Disarmamentia ja erotettiin 1961 puolueesta muutamaksi kuukaudeksi kirjoitettuaan artikkelin tšekkoslovakialaiseen lehteen. Parlamentissa hän oli kuolemaansa saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  John Simkin: Konni Zilliacus *Spartacus*.  1997 / 2020. Viitattu 11.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Potts, Archie: *Zilliacus. A Life for Peace and Socialism*, Merlin Press, 226 s. Chippenham 2002 (Tuomiojan arvostelu kirjasta)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Petra Henriikka von Hellens Wallis-Brown** (s. 8. syyskuuta 1973) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen missi. Vuonna 1992 hän voitti Suomen Neito -tittelin ja sijoittui viidenneksi Miss Maailma -kilpailussa. Vuonna 1994 hän ylsi Miss Suomi -kilpailun ensimmäiseksi perintöprinsessaksi.

Missivuosien jälkeen Petra von Hellens opiskeli kauppatieteitä Australiassa ja perusti siellä perheen eteläafrikkalaisen Michael Wallis-Brownin kanssa. Nykyisin hän toimii Kaarinassa eläinrehujen lisäaineita tuottavan, sukunsa perheyrityksen Bioprotonin Euroopan-tytäryhtiön toimitusjohtajana. Yrityksellä on toimintaa myös Australiassa.

Petra von Hellens kuuluu von Hellensin aatelissukuun. Hänen äitinsä on Turun kauppakorkeakoulun ja australialaisen Griffith Universityn tietojenkäsittelyn professori Liisa von Hellens o.s. Valtakari (s. 1948).

Lähteet
-------

1. ↑  *Finlands ridderskaps och adels kalender 1992*, s. 310. Esbo 1991. ISBN 951-9417-26-5
2. 1 2  Takavuosien missi Petra von Hellens ei muistele missiaikojaan.  *Ilta-Sanomat*, 8.9.2005. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.6.2023.
3. ↑  Petra von Hellens Wallis-Brown *LinkedIn*. Viitattu 8.6.2023.
4. ↑  Welcome to Bioproton Europe Oy *bioprotoneurope.com*. Viitattu 9.6.2023.
5. ↑  valtakari.com
6. ↑  Liisa von Hellens *IGI Global*. Viitattu 9.6.2023.
|  |
| --- |
| Jamal |
| *Arktika* luokan jäänmurtaja |
| Omistaja: |  -  |
| Telakka: | Pietari Baltijski Zavod |
| Rakennettu: | 1975–1994 |
| Yleistiedot |
| Pituus: | 148m |
| Leveys: | 30m |
| Syväys: | ? |
| Uppouma: | 23 000 BRT |
| voimanlähde: | 2 x OK-900 reaktoria, 171MW kukin, Akseliteho 52MW |
| Nopeus: | 18 solmua (*Arktika*)Muut 20,6 solmua |
| Suurin jäävahvuus: | 2 m |

**Arktika-luokka** on Venäjän federaation ja aikaisemmin Neuvostoliiton kuuden ydinkäyttöisen jäänmurtajan muodostama alusluokka, jonka ensimmäinen alus *Arktika* saavutti ensimmäisenä pinta-aluksena pohjoisnavan 17. elokuuta 1977. Luokan aluksia rakennettiin vuosina 1975–1994. Viimeinen, Arktika-luokkaan laskettava, mutta kooltaan muita hieman suurempi '50 vuotta voitosta' valmistui vasta 2007. Niiden pituus on 148 metriä ja vauhti 18 solmua. Paino 23 000 t ja jäänmurtokyky max. 200 cm.

Neuvostoliiton romahduksen jälkeen ydinmurtajat luovutettiin kaupallisesti toimivan Murmansk Shipping Companyn käyttöön, mutta elokuussa 2008 alukset siirrettiin Rosatomille. Alusten kotisatama on Atomflot Murmanskin ulkopuolella.

Kaksi vanhinta alusta on poistettu käytöstä.

Alukset
-------

Alukset ovat kaksoisrunkoisia ja niiden ulompi runko on 48 ja sisempi 25 millimetriä paksu. Välissä oleva tila on täytetty painolastina käytetyllä vedellä. Alukset kykenevät murtamaan jopa viisimetrisen jääpeitteen.

| Nimi | Luovutettu | Kommentti |
| --- | --- | --- |
| NS Arktika | 1975 | Poistettu käytöstä. Reaktori poistettu 2008 |
| NS Sibir | 1977 | Poistettu käytöstä 1992 höyryturbiiniongelmien johdosta |
| NS Rossija | 1985 |  |
| NS Sovjetski Sojuz | 1990 |  |
| NS Jamal | 1992 |  |
| 50 Let Pobedy | 2007 | Alun perin NS Ural |

Lähteet
-------

1. ↑  Russia scraps another nuclear-powered icebreaker Barents Observer.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 25.11.2008.
**Afganistanin kansandemokraattinen puolue** (**PDPA**) (pers. ‏حزب دموکراتيک خلق افغانستان‎, *Hezb-e dimūkrātĩk-e khalq-e Afghānistān*, **HDKA** pašt. ‏د افغانستان د خلق دموکراټیک ګوند‎, *Da Afghanistān da khalq dimukrātīk gund*) oli afganistanilainen marxilais-leninistinen kommunistipuolue, joka hallitsi maata vuosina 1978–1992.

1. tammikuuta 1965 perustettu PDPA osallistui Mohammed Daud Khanin johtamaan vuoden 1973 vallankaappaukseen, joka syrjäytti kuningas Mohammed Zahir Shahin ja perusti Afganistanin tasavallan. Vuonna 1978 se toteutti armeijan tuella ns. Saur-vallankumouksen, jonka myötä perustettiin kommunistiseen yksipuoluejärjestelmän johtama Afganistanin demokraattinen tasavalta. Vuonna 1987 kansallisen sovintopolitiikan myötä maa palautettiin Afganistanin tasavallaksi, mutta PDPA ja sen sosialistiset liittolaiset säilyttivät johtoaseman aina kevääseen 1992 asti, jolloin Gulbuddin Hekmatyarian johtamat islamilaiset mujahideenit valtasivat pääkaupunki Kabulin.

Puolue oli jakautunut vuodesta 1967 lähtien kahteen verisestikin kamppailevaan eri pääsiipeen: pääsihteeri Nur Mohammad Tarakin johtamaan Khalqiin ja apulaispääsihteeri Babrak Karmalin Parchamiin. Lisäksi puolueessa oli kaksi muuta pienempää ryhmää: maolainen Settam-e-Melli ja Khalqia lähellä olevaksi nähty Guruh-i Kar eli Kar. Ideologisten syiden lisäksi jaottelulla oli etnis-kulttuurilliset syyt. Khalqin muodosti pääasiassa maaseudun pataaniväestö, kun taas Parcham nojasi persiankieliseen (dari) ja koulutettuun kaupunkilaisväestöön. Settam-e-Melli oli persiankielisten ja šiialaisten suosiossa.

Kansandemokraattinen puolue oli voimakkaasti riippuvainen Neuvostoliitosta ja sen kommunistisesta puolueesta. Lopulta Neuvostoliiton sekaantuminen PDPA:n siipien väliseen valtakamppailuun johti neuvostomiehitykseen ja Afganistanin sotaan. Khalq oli johdossa aina joulukuuhun 1979, jolloin neuvostojoukot toteuttivat Operaatio Štorm 333:n, joka päättyi khalq-presidentti Hafizullah Aminin kuolemaan. Tämä johti neuvostomiehitykseen ja Karmalin sekä parchamistien valtaannousuun.

Puheenjohtajat
--------------

* Nur Mohammed Taraki, 1965–1979
* Hafizullah Amin, 1979–1979
* Babrak Karmal, 1979–1986
* Mohammad Najibullah, 1986–1992

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenne tuli puolueen kansainvälisestä englanninkielisestä nimestä *People's Democratic Party of Afghanistan*
2. ↑  Arnold, Anthony (1983-01-01). *Afghanistan's Two-party Communism: Parcham and Khalq*. Hoover Press. ISBN 9780817977931. Viitattu 8.5.2015.
3. ↑  The Setami Milli Faction Lib.rus.ec. Viitattu 8.5.2015. venäjäksi
4. ↑  Thursday, 19 April 2012: The Splinter of Afghanistan's Communists  19.04.2012. Newscentralasia.net. Viitattu 8.5.2015.
5. ↑  A. Lyakhovskiy: Baikal-79 Specnaz.ru. Viitattu 8.5.2015. venäjäksi
**Konstantin Aladin nuorempi** (5. maaliskuuta 1868 Hamina – 14. marraskuuta 1938 Hamina) oli suomenvenäläinen Haminassa vaikuttanut kauppias, teollisuudenharjoittaja, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.

Aladinin vanhemmat olivat kauppaneuvos Konstantin Aladin vanhempi (1833–1896) ja Anna Pimenow. Aladinin isä oli muuttanut Haminaan Venäjältä vuonna 1848 ja saanut porvarioikeudet 1868. Aladin pääsi ylioppilaaksi Haminan yksityislyseosta 1889, meni isänsä Haminassa toimineen puutavaraliikkeen palvelukseen ja otti isänsä jälkeen tämän liikkeen haltuunsa 1896. Aladin sai kauppaneuvoksen arvon 1904 ja hän toimi myös Espanjan, Portugalin ja Norjan varakonsulina Haminassa. Hän oli Haminan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi muissakin kunnallisissa luottamustehtävissä.

Aladin omisti Haminassa Poitsilan kartanon, useita kaupunkikiinteistöjä ja kaksiraamisen Tervasaaren sahan, jonka hän myi vuonna 1927 Ristiniemi Oy:lle. Aladin oli vuonna 1920 Suomeen paenneen venäläisen emigranttivaikuttajan kenraali Severin Dobrovolskin tuttava ja hän rahoitti Dobrovolskin vuonna 1933 perustamaa Viipurissa julkaistua *Klitš* ("Huuto") -sanomalehteä.

Aladin oli naimisissa vuodesta 1893 Alexandra Pletschikoffin kanssa ja avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1921 Stella von Vergenskijin kanssa. Heidän tyttärensä oli tunnettu lasitaiteilija Tamara Aladin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Kauppaneuvos K. Aladin 70-vuotias, Helsingin Sanomat, 05.03.1938, nro 62, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  ‎Etelä-Poitsilan Asukasyhdistys ry‎ : Poltsilan historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Aleksi Mainio : *Terroristien pesä. Suomi ja taistelu Venäjästä 1918–1939*. Siltala 2015, Aladinista s. 59 ja 225
5. ↑  Paasonen, Johannes: Tamara Aladin 1932–2019 *hs.fi*.  8.4.2019. Viitattu 12.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Konstantin Aladin nuoremman elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Arkesine** (m.kreik. Ἀρκεσίνη, *Arkesinē*, lat. *Arcesine*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Amorgoksen (nyk. Amorgós) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee saaren pohjoisrannikolla, linnuntietä noin 1,5 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Vroútsiksen kylästä ja noin kolme kilometriä pohjoiskoilliseen Arkesínin kylästä.

Arkesinen akropoliin raunioita.
Agía Triádan hellenistisen kauden tornin rauniot, taustalla Rachoúlan kylä.
Arkesinen perustivat naksoslaiset siirtokunnakseen geometrisella kaudella 700-luvulla eaa. Kaupunki on ollut olemassa todennäköisesti ainakin vielä hellenistisellä kaudella. Kaupungin alueella on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia.

Arkesinen akropolis eli linnavuori sijaitsi niemessä olevalla kukkulalla. Paikalla on linnoitusmuurien ja tornien jäänteitä. Myös keskiajalla paikalla oli linnoitus, jonka mukaan kukkula nykyään tunnetaan nimellä *Kastrí*. Suurin osa paikalla olevista raunioista on peräisin tältä ajalta. Kukkulalla on nykyisin myös Neitsyt Marian (*Panagía i Kastrianí*) kirkko.

Etelämpänä lähempänä Vroútsiksen kylää on nykyisin Johannes Kastajan kirkko (*Ágios Ioánnis Apokefalistís*), jonka uskotaan olevan rakennettu Athene Itonialle omistetun temppelin paikalle. Pyhän Kolminaisuuden kirkon (*Agía Triáda*) lähellä on hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa. rakennetun tornin rauniot.

Kaupungin lähellä ei ole hyvää satamapaikkaa; sataman oletetaan sijainneen kauempana, mahdollisesti lännessä Káto Kámpoksen lahdella.

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "472 Arkesine", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Ancient Arkesine *Zeus Guide*. Viitattu 28.8.2017.
3. ↑  Arkesine, Amorgos *Digital Atlas of the Roman Empire*. Viitattu 28.8.2017.
4. ↑  History of Amorgos *Amorgos Island Magazine*.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 28.8.2017.
5. ↑  Amorgos Hellenistic Tower *Greeka.com*. Viitattu 28.8.2017.
6. ↑  Ancient Arkesine *You in Greece*. Viitattu 28.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arkesine** Wikimedia Commonsissa
**Goof Troop** on Capcomin vuonna 1993 kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu samannimiseen sarjaan. 

Kyseessä on Shinji Mikamin ensimmäinen peli, jonka suunnittelussa hän oli ensisijaisesti vastuussa. Myöhemmin Mikami tuli tunnetuksi Resident Evil -sarjastaan, jonka pelattavuudessa on samoja elementtejä kuin Goof Troopissa.

Nintendo Power oli ainoa, joka arvosteli pelin sen ilmestyttyä ja se saikin lähinnä positiivista palautetta. Peliä kritisoitiin liian helpoksi, mutta etenkin sen kaksinpelimahdollisuuden dynaamisuutta kehuttiin.

Pelaaminen
----------

Pelissä on mahdollisuus sekä yksin- että kaksinpeliin ja siinä ohjataan Hessua ja tämän poikaa, Maxia.

Peli rakentuu viiden kentän ympärille ja tasojen perspektiivi kuvataan yläviistosta. Kenttäsuunnitteluun kuuluu ongelmanratkontaa sekä toimintaa. Pelattavat hahmot ovat tasapainotettuja siten, että Hessu on vahvempi, kun taas Max kykenee juoksemaan kaksi kertaa Hessua nopeammin.

Aiheesta muualla
----------------

* *Disney's Goof Troop* MobyGamesissa (englanniksi)
**Siebel Systems** oli San Mateossa Kaliforniassa Yhdysvalloissa toiminut ohjelmistoyritys, joka tunnetaan etenkin asiakkuudenhallintaohjelmistostaan **Siebel CRM**.
Oracle Corporation osti Siebel Systemsin vuonna 2005 5,85 miljardin dollarin hintaan.
Siebel CRM:n merkittäviä kilpailijoita olivat SAPin ja IBM:n tuotteet ja Microsoft Dynamics.

Siebel Systemsin perustaja Tom Siebel toimi pitkään johtotehtävissä Oraclella, ennen kuin hän perusti oman yhtiönsä 1993. Vuonna 2001 Siebel teki 2,1 miljardia dollaria tulosta, joka laski 1,3 miljardiin vuonna 2004. Tom Siebel luopui toimitusjohtajan paikasta 2004 ja siirtyi johtokunnan puheenjohtajaksi. Huhtikuussa 2004 Siebelin johtokunta erotti uuden toimitusjohtajan J. Mike Lawrien ensimmäisen kvartaalin tuloksen jäätyä odotuksista. Vuonna 2005 Siebelillä oli noin 5000 työntekijää.

Oracle lunasti Siebelin osakkeet käteisellä ja 30 % omilla osakkeillaan. Siebelillä oli 2,24 miljardia käteistä, mikä alensi Oraclen yhtiöstä maksamaa hintaa.

Lähteet
-------

* Oracle to Acquire Siebel Systems for $5.85 Billion, NYT, Sept. 12, 2005
**Kelly de Almeida Afonso** (s. 3. maaliskuuta 1983 Rio de Janeiro, Brasilia), taiteilijanimeltään **Kelly Key**, on brasilialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija, juontaja, malli, liikenainen ja näyttelijä.

Kymmenen vuoden uransa aikana Key on myynyt noin kaksi miljoonaa albumia. Hän on julkaissut seitsemän studioalbumia, yhden livealbumin, kolme kokoelmaa, remix-albumin ja kaksi DVD:tä, ja poikinut hittejä kuin "Escondido", "Por Causa de Você", "Anjo", "Chic Chic", "Você é o Cara" ja "Baba". Hänestä on tulossa yksi menestyksekkäimmistä poplaulajista Brasiliassa.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Kelly Key*  (2001)
* *Do Meu Jeito*  (2003)
* *Kelly Key*  (2005)
* *Por Que Não?*  (2006)
* *Kelly Key*  (2008)

### Espanjankieliset albumit

* 2002: Kelly Key en Español

### Livealbumit

* 2004: Kelly Key - Ao Vivo

### Kokoelmat

* 2002: Remix Hits
* 2007: 100% Kelly Key

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Mýkonos** (kreik. Μύκονος; myös *Míkonos*) eli **Chóra** (Χώρα) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Mýkonoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 783 (vuonna 2011). Mýkonoksen kaupunki on Mýkonoksen saaren pääkaupunki ja Mýkonoksen kunnan kuntakeskus.

Panagía Paraportianín kirkko.
Mýkonoksen kaupungin "Pikku-Venetsiaa".
Mýkonoksen kaupunki sijaitsee Mýkonoksen saaren länsirannikolla luonnonsatamalahden ympärillä. Se on saaren suurin asutus ja pääsatama. Antiikin aikana kaupungin paikalla sijaitsi saaren poliksen eli kaupunkivaltion Mykonoksen kaupunkikeskus.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa tyypillistä kykladista arkkitehtuuria edustavat Panagía Paraportianín kirkko sekä vanhat tuulimyllyt. Kaupungin rannalla sijaitsee "Pikku-Venetsiaksi" kutsuttu alue, jonka talot on rakennettu aivan kiinni mereen venetsialaiseen tapaan. Kukkulalla on venetsialaisaikainen linna. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat myös muun muassa Mýkonoksen arkeologinen museo ja Egeanmeren merenkulkumuseo.

Mýkonos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μυκονίων, *Dimotikí Koinótita Mykoníon*), johon kuuluvat varsinaisen Mýkonoksen kaupungin lisäksi kylät Ágios Ioánnis Diakóftis, Ágios Stéfanos, Fáros Armenistís, Klouvás, Ornós, Platýs Gialós, Plintrí, Psarroú ja Toúrlos, sekä saaret Báos eli Ágios Geórgios, Delos (*Dílos*), Kávouras, Marmaronísi, Prasonísian saaret (Krommýdi, Práso ja Sfontíli) sekä Ríneia. Koko yhdyskunnan väkiluku on 8 397.

Mýkonoksen lentoasema sijaitsee aivan kaupungin kaakkoispuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης. (Kallikrates-suunnitelma, Kreikan virallinen lehti) *Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας*, 11.8.2010, nro Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292.  Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ). Artikkelin verkkoversio (PDF).  (kreikaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Mykonos Town *Greeka.com*. Viitattu 15.12.2014.
4. ↑  Archaeological Museum of Mykonos: History Ministry of Culture and Sports. Viitattu 26.5.2016.
5. ↑  Aegean Maritime Museum *Greek Travel Pages*. Viitattu 22.9.2020.
**Jamil Elshebli** (s. 9. huhtikuuta 1979) on jordanialainen paraurheilija, joka on voittanut urallaan kolme paralympiamitalia kuulantyönnössä ja voimanostossa. Hän painaa 118 kiloa.

Ura
---

Jamil Elshebli osallistui Ateenan vuoden 2004 kesäparalympialaisiin, missä hän voitti hopeaa kuulantyönnössä luokassa F57. Neljä vuotta myöhemmin Pekingin kesäparalympialaisissa hän saavutti myös hopeaa, tosin luokassa F57-58. Elshebli osallistui myös Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012, mutta jäi tällä kertaa mitaleitta. Rio de Janeiron kesäparalympialaisissa 2016 hän voitti uransa kolmannen paralympiamitalin, pronssin, voimanostosta yli 107-kiloisten luokassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jamil Elshebli Kansainvälinen Paralympiakomitea.  Arkistoitu 14.11.2016. Viitattu 21.11.2016. (englanniksi)
2. ↑  Jamil Elshebli paralympics.org.  Arkistoitu 17.11.2016. Viitattu 21.11.2016. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jamil Elshebli
**Juho Sinnemäki** (11. heinäkuuta 1866 Lapua – 14. marraskuuta 1923 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallismies, herastuomari ja aikansa keskeisiä herännäisvaikuttajia Lapuan Hellanmaasta.

Juho Sinnemäen isä oli talollinen Jaakko Matinpoika Sinnemäki (1820–1893), jota Olavi Kares on luonnehtinut koko Lapuan herännäisyyden merkittävimmäksi mieheksi 1880-luvulla ja 1890-luvun alussa. Juho Sinnemäki oli naimisissa herännäisjohtaja Juho Malkamäen tyttären Kreetan kanssa. Heidän seitsemästä eloon jääneestä lapsestaan vanhin poika oli pappi ja kirjailija Jussi Sinnemäki. 

Sinnemäen sopusuhtaisen uusklassisistisesta talosta tuli jo Jaakko-isännän aikana heränneiden vakinainen seurapaikka. Juhon aikana seurat kasvoivat entistä suuremmiksi. Seuravieraina olivat monesti Juho Malkamäki ja Wilhelmi Malmivaara. Vuonna 1901 Sinnemäessä pidettiin Herättäjäjuhlat, joka on jäänyt historiaan Juhani Ahon *Uuteen Kuvalehteen* kirjoittaman reportaasin ansiosta. Samassa yhteydessä Ahon puoliso Venny Soldan-Brofeldt valmisti ensimmäisen version *Seurat*-maalauksestaan.

Juho Sinnemäellä oli lukuisia seurakunnallisia ja kunnallisia luottamustehtäviä. Lautamiehenä hän oli yhtäjaksoisesti 1905–1923 ja sai tästä tunnustuksena herastuomarin arvon. Kun Lapualle perustettiin vuonna 1916 kunnanvaltuusto, Sinnemäestä tuli ensimmäisen valtuuston jäsen. Hänet valittiin myös kunnallislautakuntaan ja raittiuslautakuntaan. Jo vuosisadan alussa hän toimi muun muassa holhouslautakunnassa ja vaivaishoitolautakunnassa. Lapuan Säästöpankin hallitukseen hän kuului yli 20 vuotta sen perustamisesta 1901 lähtien.

Kirkkoneuvostoon Sinnemäki valittiin poikkeuksellisen nuorena, vain 31-vuotiaana 1897. Hän oli mukana myös Kustannusosakeyhtiö Herättäjässä sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston suunnittelutoimikunnassa ja sen johtokunnassa alusta saakka kuolemaansa asti 1914–1923.

Viljelijänä Sinnemäki oli uudistushenkinen. Hän peri 1893 puolet Sinnemäen kotitilasta isännöitäväkseen. Kolmen vuosikymmenen aikana hän laajensi viljelyksiä ja hoiti taloaan huolellisuudella, täsmällisyydellä ja otti osaa myös maatalouden uudistusrientoihin järjestötasolla..

Lähteet
-------

1. ↑  >. Luettu 29.4.2019
2. ↑  Eteläpohjalaisia elämäkertoja M–Ö. Vaasa: Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliitto 1965, 710–711.
**Agía Triáda** (kreik. Αγία Τριάδα), aiemmin **Ιppokráteios Politeía** (Ιπποκράτειος Πολιτεία), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ateenan metropolialueen pohjoispuolella. Se kuuluu hallinnollisesti Oropóksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 959 (vuonna 2011).

Agía Triádan kylä sijaitsee Párnitha-vuoren itärinteessä noin 37 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta ja noin viisi kilometriä länteen A1-valtatiestä. Se on osa Afídnesin kyläyhdyskuntaa ja rakennettu noin 600 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylässä sijaitsee pieni tekojärvi, Belétsi-järvi.

Agía Triáda syntyi yhdyskuntana, jonka rakentamisen aloitti vuonna 1968 perustettu rakennusosuuskunta nimeltä Diethnís Ιppokráteios Politeía ("Kansainvälinen hippokraattinen valtio"), mistä yhdyskunta sai aiemman nimensä. Monet osuuskunnan jäsenet olivat lääkäreitä. Alueen maat ostettiin niiden 166 alkuperäiseltä omistajalta 80 miljoonalla drakmalla. Kylä on rakennettu harvaan noin 7,6 neliökilometrin kokoiselle alueelle, ja on pyritty rakentamaan sopusoinnussa alueen luonnon kanssa. Erityisesti kylän rakennuskanta on kasvanut vuosina 1990–2008. Nykyisin alueella on noin 650 taloa. Aiemmin kylä kuului Afídnesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Oropóksen kunnan Afídnesin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3 4  Η Ιπποκράτειος Πολιτεία SDIP. Viitattu 4.9.2023.
3. 1 2 3 4  Ιπποκράτειος Πολιτεία – Λίμνη Μπελέτσι: Ένας παράδεισος, μισή ώρα από το κέντρο της Αθήνας *NewsIt*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Η Ιπποκράτειος πολιτεία - Πάρνηθα *Περπατώντας στην Πάρνηθα*. Viitattu 4.9.2023.
5. 1 2  Ιπποκράτειος Πολιτεία όπως Καλιφόρνια: Μπήκαν οι μπουλντόζες για να μη γίνει νέο Μάτι *Έθνος*.  27.5.2021. Viitattu 4.9.2023.
**Vyökeltayökkönen** (*Tiliacea aurago*) on syksyn yöperhosiin kuuluva, levinneisyydeltään eteläinen yökköslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Etusiipien pohjaväri on kirkkaan keltainen. Siiven tyviosa ja ulomman poikkiviirun ulkopuolelle jäävä kärkiosa ovat violetinpunertavat. Aivan siiven kärki ja aaltoviiru ovat kuitenkin keltaiset. Siiven keskiosassa rengastäplä ja munuaistäplän reunus ovat violetinpunertavat. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset, ulkoreunastaan punertavat. Siipiväli 29–38 mm.

Samannäköinen, mutta paljon yleisempi laji on huppukeltayökkönen (*Xanthia togata*).

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Vyökeltayökköstä tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa se tavattiin ensimmäisen kerran Ahvenanmaalta vuonna 1965 ja on edelleen harvinainen, lähinnä lounainen laji. Nykyisin yökköstä tavataan rannikon tuntumassa Pori-Kotka-linjan lounaispuolella sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena elokuun loppupuolelta lokakuun alkupuolelle huipun sijoittuessa syyskuun puolivälin tuntumaan.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Syksyn laji, joka elää pääasiassa tammimetsissä ja erilaisissa puistoissa. Lentää yöllä ja tulee helposti valolle, kenties huonommin syötille. Toukka syö nuorena ravintokasvin silmuja, myöhemmin lehtiä ja kukintoja. Koteloituu löyhään kotelokoppaan maahan. Muna talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Suomessa toukka syö lähinnä tammea (*Quercus*). Ulkomailla pääasiallinen ravintokasvi on pyökki (*Fagus*). Myös vaahterat (*Acer*) mainitaan ravintokasveina.

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Vyökeltayökkönen – *Tiliacea aurago* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1977. ISBN 951-1-04296-3 s. 203
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums[vanhentunut linkki] (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1627363
* BioLib: 53884
* BOLD: 209629
* CoL: 94BHQ
* EUNIS: 310630
* Fauna Europaea: 447800
* Fauna Europaea (new): ba24a040-ddd1-406a-b9fd-2dc58845a9c1
* GBIF: 4533136
* iNaturalist: 511159
* LepIndex: 261039
* LoB: 4969
* MaBENA: XantAurag
* NBN: NHMSYS0021144699
* NCBI: 988162

 |

 |
**Benjamin Ajo** (17. marraskuuta 1868Ylivieska – 19. huhtikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen asemapäällikkö ja suomentaja.

Benjamin Ajon vanhemmat olivat talollinen Isak Vilhelm Pirjetä ja Anna Margareta Ajo. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1887.

Ajo tuli valtionrautateiden palvelukseen 1888. Hän toimi kirjurina Sörnäisten asemalla vuodesta 1891 alkaen ja 1. kirjurina Tampereella vuodesta 1896. Ajo oli asemapäällikkönä Otalammilla 1901–1906, Tohmajärvellä 1906–1907, Urjalassa 1907–1927 ja Hämeenlinnassa 1927–1934. Hän jäi eläkkeelle 1934 ja muutti sitten Helsinkiin.

Ajo oli useita vuosia Urjalan kunnanvaltuuston jäsenenä ja Urjalan säästöpankin konttorin johtajana ja oli mukana perustamassa Urjalan suojeluskuntaa. Hän toimi useita vuosia Asemapäällikköyhdistyksen puheenjohtajana ja oli yhdistyksen kunniajäsen. Hän suomensi useita teoksia ja kirjoitti eri julkaisuihin suomalaisuus-, raittius- ja heimokysymysasioista. Ajo oli myös mukana perustamassa useita kirjastoja. Sortovuosina 1900-luvun alussa hän oli mukana harjoittamassa passiivista vastarintaa ja myöhemmin oli ajamassa Karjalan pakolaisten asiaa. Ajo oli Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsen seuran perustamisesta lähtien. Ajo teki useita opintomatkoja moniin Europan maihin.

Benjamin Ajo oli naimisissa 1897–1935 Emilia Wilhelmina Erikssonin (k. 1935) kanssa.

Suomennoksia
------------

* Carl Boberg : *Miksi aijot?: nuorison tärkein kysymys: moniaita nuorille omistamia mietteitä*. Lähetyskirjakauppa, Helsinki 1894
* Agnes Vollmar : *Mummu: kertomus nuorille ja vanhoille*; suom. Benjamin Ajo ja Abel Fabian Raunio. Lähetyskirjakauppa, Helsinki 1894, 2. painos 1903

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Päivästä päivään 70 v. Helsingin Sanomat, 17.11.1938, nro 311, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Henkilötietoja. 70 vuotta, Uusi Suomi, 17.11.1938, nro 311, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Vuosia täyttänyt heimoystävä, Viena-Aunus, 12.12.1938, nro 12, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeenlinnan asemapäällikkö Benjamin Ajo, Suomen Rautatiemuseon kuvakokoelma
Valtioiden ostovoimapariteettikorjattu bruttokansantuote Yhdysvaltain dollareina (Kansainvälisen valuuttarahaston World Economic Outlook Databasen lokakuun 2015 maatietojen mukaan).
**Ostovoimapariteetti** (engl. *purchasing power parity*, *PPP*) kertoo arvion vaihtokurssista, joka tarvitaan muuttamaan kahden maan vaihtokurssit ostovoimaltaan yhtäläisiksi. Ostovoimapariteettia tarvitaan erityisesti, kun halutaan verrata kahden maan elintasoja. Jos tietyn hyödykekorin hinta olisi esimerkiksi 25 Englannin puntaa tai 50 Yhdysvaltain dollaria, olisi ostovoimapariteetti silloin 1 £ = 2 $. Ostovoimapariteetti ei yleensä ole sama kuin todellinen vaihtokurssi. Esimerkiksi suora bruttokansantuotteiden vertailu ei mittaa tarkasti kulutuksen määrää, koska hintatasoissa on suuria eroja.*lähde?*

Esimerkiksi Suomen nimellinen bruttokansantuote henkeä kohden vuonna 2005 oli 37 014 USD, mutta ostovoimakorjattu bruttokansantuote oli 31 208 USD.

Lähteet
-------

1. ↑  Ostovoimapariteetti Tilastokeskus. Viitattu 3.7.2020.
2. ↑  Rossana, Robert J.: *Macroeconomics*, s. 481–482. Routledge, 2011. ISBN 9780203829271. (englanniksi)
**Lehte Hainsalu** (vuodesta 1959 *Lehte Sööt*; s. 31. lokakuuta 1938 Haaslava, Tartumaa) on virolainen kirjailija.  Hän on julkaissut lukuisia runokokoelmia, romaaneja ja lastenkirjoja sekä voittanut useita kirjallisuuspalkintoja. 

Hainsalu on osallistui politiikkaan kahdessa Viron itsenäisyyden kannalta kriittisessä kohdassa. Hän oli yksi Viron itsenäisyysliikkeen vuoden 1980 Neljänkymmenen kirjeen allekirjoittajista. Kirjeessä tuotiin julki Viron sivistyneistön tyytymättömyys silloiseen Neuvosto-Viron tilanteeseen. Vuonna 1991 hän kuului niin sanottuun elokuun 20. päivän klubiin, jossa 69 tasavallan korkeimman neuvoston jäsentä äänesti Viron itsenäisyyden palauttamisen puolesta. Lehte Hainsalu on nykyisin Tarton kaupungin kunniakansalainen.

Hainsalu valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1961 pääaineenaan viron filologia. Valmistuttuaan hän työskenteli *Edasi*-lehden toimituksessa ja opetti äidinkieltä useissa Tarton kouluissa. Hän oli aktiivinen Viron television Tarton studiossa kahdeksan vuotta ja kirjoitti tuolloin useita TV-sarjoja, erityisesti lapsille.

Hainsalu on tuottelias kirjailija. Hän debytoi runoilijana 19-vuotiaana vuonna 1957 kokoelmalla *Sõnajala õis : Värsid 1954-1956*. Useille hänen runoilleen on ominaista klassisten muotojen käyttö, kuten sonetti ja balladi. Lehte Hainsalu on kirjoittanut myös matkakuvauksia ja esseitä sekä sekoittanut erilaisia ​​genrejä. Hänen teoksensa *Kellakuuljad* (2001) käsittelee Viron kulttuurin ja kirjallisuuden historiaa. Se on sekoitus kaunokirjallisuutta, journalismia, muistelmia ja esseetyyliä. 

Hainsalu on saanut Eduart Vilden kirjallisuuspalkinnon kahdesti: vuonna 1983 teoksesta *Tere õhtust. Kuidas elate?* ja vuonna 1998 teoksesta *Viis minutit enne vihma*.

Lähteet
-------

1. ↑  Lehte Hainsalu Sööt. Teenetemärkide kavalerid. Viitattu 12.4.2020.(viroksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lehte Hainsalu**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Keikahduspiste** (engl. *tipping point*) tarkoittaa kehityksessä rajapistettä tai vaihetta, jonka jälkeen merkittävä ja mahdollisesti vääjäämätön ilmiö rupeaa leviämään tai yleistymään nopeasti. Sosiologiassa käsitteen otti ensimmäisen kerran käyttöön Morton Grodzins. Vertauskohtana hän käytti tunnettua fysiikan ilmiötä, jossa pienen painon lisääminen tasapainotetun esineen toiselle puolelle keikauttaa sen kumoon.*lähde?*

Grodzins tutki 1960-luvulla amerikkalaisten kaupunginosien muodostumista. Hän huomasi, että suurin osa valkoihoisten perheistä pysyi alueella niin kauan kuin mustaihoisten perheiden lukumäärä pysyi tietyn rajan alapuolella. Mustaihoisten lukumäärän ylittäessä tietyn rajan, valkoihoiset alkoivat muuttaa joukolla pois. Tätä prosessia on kutsuttu nimellä *valkoisten pako* (*white flight*). Rajapisteen ylityksen hetkeä hän alkoi kutsua keikahduspisteeksi. Ajatusta laajensi nobelisti Thomas Schelling vuonna 1972. Samankaltainen idea esiintyy myös Mark Granovetterin *kollektiivisen käyttäytymisen kynnysmallissa*.*lähde?*

Muita käyttötarkoituksia
------------------------

Ilmaisu on laajentunut yli alkuperäisen merkityksensä, ja sitä käytetään nykyään kuvaamaan mitä tahansa prosessia, jonka tapahtumisnopeus kiihtyy tietyn pisteen jälkeen dramaattisesti. Käsitettä on sovellettu monilla aloilla, mm. taloustieteessä, ympäristötieteessä ja epidemiologiassa. Sama ilmiö tunnetaan myös fysiikan faasimuutoksessa ja mekanismeissa, joiden mukaan populaatiot leviävät epätasapainotilassa olevissa ekosysteemeissä.*lähde?*

Matematiikassa luonnollinen kaatumiskulma voidaan nähdä bifurkaationa. Säätötekniikassa positiivinen takaisinkytkentä kuvaa samaa ilmiötä. Käänteisen heilurin tasapainottaminen on alan klassinen ongelma. Myös sen, kuinka uudet teknologiat saavuttavat valtavirtakulttuurin hyväksynnän, on nähty noudattavan keikahduspisteen periaatetta. Esimerkkeinä on käytetty mm. VHS-kasettien voittoa Betamax-kaseteista.*lähde?*

Populaarikulttuurissa
---------------------

Ilmiön popularisoi myös arkisempaan yhteyteen Malcolm Gladwellin suosittu kirja *Leimahduspiste* (The Tipping Point; suom. Ajatus 2007).

Katso myös
----------

* Collatzin konjektuuri
* Dominoefekti
* Emergenssi
* Ilmaston keikahduspisteet
* Itsensä toteuttava ennuste
* Kaaosteoria
* Kaskadihäiriö
* Katastrofiteoria
* Kriittinen massa
* Liikenneruuhka
* Lumipalloilmiö
* Noidankehä
* Omegapiste
* Verkostovaikutus
* Viraali-ilmiö

Lähteet
-------

1. ↑  Definition of TIPPING POINT *www.merriam-webster.com*.  27.4.2023. Viitattu 19.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Eco Tipping Points Project *ecotippingpoints.org*.

Aiheesta muualla
----------------

* Tipping Point-Net Version (Robert Paterson's Weblog) (Arkistoitu – Internet Archive)
Neuvostovalmisteinen imuvaunu turvemuseon kokoelmassa
Kihniön **Aitonevan turvemuseon** näyttely kertoo turvetuotannon historiasta, turpeen tuotannosta ja sen käytöstä, alan kehityksestä ja ympäristönhoidosta sekä siitä, millainen merkitys soilla on ollut Suomelle.

Aitoneva on ollut turvetuotantokäytössä 1940-luvulta. Museon pihalla on laaja konenäyttely sen historian ajalta.

Museokokonaisuuteen kuuluu myös ympäristöpolku, jolla on nähtävissä turvetuotantoalueen ennallistuminen sekä harvinainen laahakauha joka on ollut käytössä palaturpeen tuotannossa. Alueella oleva kosteikko toimii turvetuotantoalueen jälkikäyttömuotona sekä vesienkäsittelyrakenteena. Aitoneva on osa Unescon Lauhanvuori-Hämeenkangas-geoparkia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aitonevan turvemuseo kerto millainen merkitys soilla on ollut Suomelle *Jälkipeli.net*.  30.6.2022. Viitattu 19.12.2022.
2. ↑  Laahakauha *Lauhanvuoriregion.fi*. Viitattu 19.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Museon esittely ja sijaintitieto Kihniön kunnan sivulla
Hiroshiman pormestari Senkichi Awaya
**Senkichi Awaya**, jap. 粟屋 仙吉 (7. marraskuuta 1893 - 6. elokuuta 1945) oli japanilainen poliitikko. Hän toimi keisari Hirohiton valtakaudella Hiroshiman pormestarina. Tuolloin pääministerinä olivat toimineet Hideki Tojo, Kuniaki Koiso sekä Suzuki Kantarō. Awaya oli kristitty ja pasifisti, ja hän vastusti salassa Japanin aloittamaa sotaa Yhdysvaltoja vastaan. Hän olisi joutunut vainotuksi, jos olisi tehnyt tämän julkisesti. Myöskin apulaispormestari oli saanut Awayalta hengenheimolaisena vahvaa taustatukea toimissaan. Miehet työskentelivät yhdessä noin puolentoista vuoden ajan.

Awaya menehtyi perheineen Hiroshiman pommituksessa. Hän oli kaupungin eräs kaikkein suosituimmista ja arvostetuimmista pormestareista.

Lähteet
-------

* Gordon Thomas ja Max Morgan Witts: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*. WSOY, 1981. Suom. Antti Nuuttila. ISBN 951-0-10695-X.

### Viitteet

1. ↑  Thomas & Witts 1981, s. 78-79

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
**Tohtori Faustus** (saks. *Doktor Faust*, KiV 303) on Ferruccio Busonin viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera. Säveltäjä kirjoitti teoksen libreton itse ja se perustuu vanhaan saksalaiseen nukketeatteriversioon Faustin legendasta. Teos sai ensi-iltansa Dresdenissä vuonna 1925 Busonin oppilaan Philipp Jarnachin viimeistelemänä. *Tohtori Faustusta* on esitetty ja levytetty kohtalaisen vähän.

Teos eroaa tyylillisesti sekä aikakauden italialaisesta verismistä, että saksalaisesta Richard Straussin myöhäisromantismista. Busonin "uus-klassisuus" on selkeää, suoraviivaista ja keskittyy melodioihin. Säveltäjä käyttää diatonisten ja kromaattisten jaksojen välistä kontrastia draaman tehokeinona.

Lähteet
-------

1. 1 2  AMG: Doktor Faust, opera in 8 scenes (unfinished), KiV 303 AllMusic Guide. Viitattu 24.3.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Joseph Horowitz: On Busoni's Doktor Faust
* The Culture Vulture: Doktor Faust - Ferruccio Busoni (Arkistoitu – Internet Archive)
**Grimstad** on kaupunki ja kunta Etelä-Norjassa Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla. Sen rajanaapureita ovat Arendal idässä, Froland ja Birkenes pohjoisessa ja Lillesand lännessä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Grimstadin kunnassa oli 21 594 asukasta.

Storgata Grimstadin keskustassa

Historia
--------

Grimstadin puutavarasatama tunnetaan jo vuodelta 1528. Se oli luotsiasema (norj. *ladested*) vuonna 1791 ja sai kaupunkioikeudet (norj. *kjøpstad*) vuonna 1816. Purjelaivojen aikakaudella kaupunki kukoisti laivanrakennus- ja varustamotoiminnan ansiosta. Fjæren ja Landvikin kunnat liitettiin Grimstadiin vuonna 1971.

Elinkeinoelämä
--------------

Kaupungissa on huomattavaa laivanvarustamotoimintaa sekä öljynporaus- ja informaatioteknologian tuotekehitystä ja tuotantoa. Hedelmien, marjojen ja vihannesten tuotanto on tärkeää. Kaupungissa toimii erikoisoluistaan myös Norjan rajojen ulkopuolella tunnettu pienpanimo Nøgne Ø.

Urheilu
-------

Kaupungin tunnetuin urheiluseura on FK Jerv. Se onnistui nousemaan jalkapallossa maan pääsarjaan kaudeksi 2022.

Koulutus
--------

Grimstadissa toimii Agderin yliopiston tekninen tiedekunta ja osa taloustieteellistä tiedekuntaa.

Media
-----

Grimstadissa ilmestyy paikallislehti *Grimstad Adressetidende*.

Lähteet
-------

1. ↑  Tall om Grimstad kommune *www.ssb.no*.  1.1.2010.  Arkistoitu 9.6.2005. Viitattu 21.2.2011. (norjaksi)
2. ↑  Population in municipalities 1 January  13.3.2013. Statistisk sentralbyrå.  Arkistoitu 15.10.2013. Viitattu 11.9.2013.
3. 1 2  *NAF Veibok*, s. 553. Oslo: Norges Automobil-Forbund, 2006. ISBN 82-7167-116-2. NAF kotisivut. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Grimstad** Wikimedia Commonsissa

Itä-Agderin vaakuna**Entisen Itä-Agderin läänin kunnat**
Arendal | Birkenes | Bygland | Bykle | Evje og Hornnes | Froland | Gjerstad | Grimstad | Iveland | Lillesand | Risør | Tvedestrand | Valle | Vegårshei | Åmli
**Pasi Uotila** (s. 12. toukokuuta 1977) on suomalainen keilaaja. Vuodesta 1986 lähtien keilailua harrastanut Uotila edustaa Ailec Team Helsinkiä ja on aiemmin keilannut myös Tornados Helsingin riveissä.

Urallaan Uotila on saavuttanut keilailun MM-kisoista viisi mitalia sekä joukkuekilpailusta (kulta, hopea ja pronssi) että parikilpailussa (hopea ja pronssi). Lisäksi hän on voittanut muun muassa Ballmaster Openin kolme kertaa vuosina 2000, 2004 ja 2009. Uotila on heittänyt 115 300-sarjaa.

Keilaajana hänet on palkittu hopeisella pelaajaneulalla vuonna 2006, kultaisella pelaajaneulalla vuonna 2010 sekä kultaisella pelaajaneulalla lehvin vuonna 2013.

Siviilityönään Uotila pyörittää keilailutarvikkeita myyvää liikettä. Hän on naimisissa.

Saavutukset
-----------

* MM-joukkuekulta 2013
* MM-joukkuhopea 2010
* MM-joukkuepronssi 2008
* MM-parihopea 2013
* MM-paripronssi 2008
* World Ranking Masters hopea 2006
* Joukkueiden Eurooppa cupin kulta 2004
* Joukkueiden Eurooppa cupin pronssi 2002
* Nuorten MM-joukkuehopea 2000
* Nuorten MM-all events pronssi 2000
* Nuorten MM-paripronssi 2000
* SM-hopea 2006, 2010, 2011, 2014
* SM-joukkuepronssi 2010, 2012
* SM-parikulta 2016
* SM-paripronssi 2004
* SM-pronssi 2002
* SM-liigahopea 2010
* SM-liigapronssi 2011, 2013, 2016
* Ballmaster Openin voitto 2000, 2004, 2009

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Uotila Pasi
2. ↑  Ballmaster Openin 300-sarjat *Suomen Keilailuliitto - Ballmaster Openin 300-sarjat*.  20.2.2018. Viitattu 2.3.2018.
3. ↑  Strike Shop Bowling - Yhteystiedot
**Chroúsa** (kreik. Χρούσα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 269 (vuonna 2011).

Chroúsan kylä sijaitsee Sýroksen eteläisissä sisäosissa noin yhdeksän kilometriä etelälounaaseen Ermoúpolin kaupungista. Chroúsa muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Χρούσων, *Topikí Koinótita Chroúson*). Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Neitsyt Marian syntymälle (*Génnisi tis Theotókou*) ja Pyhälle Spyridonille (*Ágios Spyrídonas*). Kylän lähellä on katolinen Neitsyt Marialle (*Panagía Faneroméni*) omistettu luostari.

Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Chroussa *Terrabook*. Viitattu 4.9.2023.