recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fritz Hjalmar Ludvig Hårdh**, sukunimi vuoteen 1901 *Hjertzell* (5. kesäkuuta 1881 Helsinki – 6. helmikuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja varhaisten suomalaisten mykkäelokuvien kuvaaja.

Hjalmar Hårdhin vanhemmat olivat valokuvaaja Fritz August Werner Hjertzell ja Maria Olivia Hårdh, o. s. Stenfors (1843–1910) tämän toisessa avioliitossa. Hän oli naimisissa vuodesta 1910 Sigrid Irene Åbergin (1889–1965) kanssa. Hårdhin vanhemmat ottivat avioeron 1901. Maria Hårdhin ensimmäinen puoliso Karl Adolf Hårdh (1835–1875) oli syntynyt Tukholmassa ja opiskellut Vapaassa taideakatemiassa. Hän muutti Suomeen 1858 ja toimi aluksi taiteilijana mutta ryhtyi sitten valokuvaajaksi ja perusti valokuvaamon Helsinkiin. Maria Hårdh jatkoi leskeksi jäätyään valokuvaamon toimintaa ja häneltä se siirtyi sitten Hjalmar Hårdhille. 

Vuonna 1889 perustetun helsinkiläisen Atelier Apollo -valokuvaamon omistaja insinööri K. E. Ståhlberg oli avannut 3. huhtikuuta 1904 Mikonkadun varrella sijainneen Maailman Ympäri – Världen Rundt -elokuvateatterin. Saadakseen elokuvateatteriinsa myös suomalaista ohjelmistoa hän aloitti vappuna 1906 lyhyiden uutisfilmien kuvaamisen. Filmien kuvauksesta vastasi Atelier Apollon päälliköksi keväällä 1905 tullut ruotsalainen valokuvaaja Frans Engström, jonka apulaisina toimivat suomalaiset Hjalmar Hård ja Oscar Lindelöf. Hårdh ja Lindelöf olivat kuvaajan apulaisina kuvattaessa ensimmäistä suomalaista näytelmäelokuvaa Salaviinanpolttajat keväällä 1907. Ståhlberg avasi vuonna 1910 Eteläesplanadi 10:ssä Apollo-elokuvateatterin, jossa esitettiin syksystä 1911 lähtien pääasiassa operetteja. Frans Engström, Hjalmar Hårdh ja Oscar Lindelöf kuvasivat vuonna 1911 Suomen maisemia esitelleen matkailuelokuvan Finland, jonka Suomen Matkailuyhdistys oli tilannut. Elokuvaa esitettiin Berliinin kansainvälisen matkailunäyttelyn Suomen osastolla. Maaliskuussa 1912 Apollo-teatterissa esitettyä oopperaparodiaa *Faust tai Hiisi Helsingissä* varten Atelier Apollo kuvasi 15 minuutin mittaisen elokuvan Margaretaa ajetaan takaa, jonka kuvauksesta Hjalmar Hårdh vastasi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni.com : Fritz Hjalmar Ludvig Hårdh (Hjertzell)
2. 1 2  Eero Fredriksson : Hårdh, Suomen Sukututkimusseura, Genos 55(1984), s. 105-120, taulut 16 ja A (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hjalmar Hårdhin kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 08.02.1948, nro 37, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Kari Uusitalo : Suomalainen elokuvatuotanto, Varhaiset suomalaiset uranuurtajat, EloNet
5. ↑  Elävä muisti : Finland, ensimmäinen matkakuva Suomesta


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Hjalmar Lindqvist** (7. elokuuta 1887 Korpilahti – 5. joulukuuta 1966 Haukipudas) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Lindqvist oli sosialidemokraatti ja vaikutti merkittävästi Haukiputaan historiaan. Hän toimi kansanedustajana 21. lokakuuta 1930 – 31. elokuuta 1933 ja uudelleen 1. syyskuuta 1937 – 5. huhtikuuta 1945.

Tasavallan presidentin valitsijamiehenä Lindqvist oli vuosina 1937, 1940 ja 1945. Lisäksi hän toimi Haukiputaan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Lindqvist asui Martinniemessä ja toimi Lastausrenkaan toiminnassa mukana. Martinniemen sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin hänen torpassaan 16.8.1930.

Lähteet
-------

* Pentti Utriainen: *Kotikyläni Martinnemi -elämää piipun juurella*. ISBN 978-952-92-5353-3 Tornion Kirjapaino 2010 Julkaisija Pentti Utriainen

### Viitteet

1. ↑  .aspx Hjalmar Lindqvist *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Youwarou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Moptin alueen Youwaroun piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen haaran Issa Berin varrella sata kilometriä Moptista pohjoiseen. Kunnassa on 23 000 asukasta (vuonna 2009).

Youwaroun kunta rajoittuu idässä Youwaroun piirin Dongon ja Dirman, etelässä Déboyen ja Bembéré Taman, lännessä Farimakén ja pohjoisessa Niafunkén piirin Soumpin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasaista Nigerin sisämaasuistoa. Siellä sijaitsevat Moptin alueen suurimmat järvet Débo ja Waladou.

Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat pääosin fulbeja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbejen entisiä orjia rimaibeja, songhaita, bozoja, somonoja, bambaroita ja belloja. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Fulbet, rimaibet ja bellat harjoittavat karjanhoitoa, bambarat maanviljelyä, bozot ja somonot kalastusta. Songhait ovat enimmäkseen kauppiaita. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Kalaa viedään tuoreena, savustettuna ja kuivattuna Moptiin. Youwaroussa pidetään viikoittaiset markkinat.

Youwarousta on kuivana aikana tieyhteys Moptiin. Tulva-aikaan liikennöinti tapahtuu Nigerjokea pitkin. Palveluihin kuuluu yhdeksän alakoulua, kaksi CED-tyyppistä koulua, yksi yläkoulu, terveysasema ja piirin poliklinikka. Keskuskylässä on vesijohtoverkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 18.9.2014. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Youwarou 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 18.9.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Les communes de la Région de Mopti *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 18.9.2014. (ranskaksi)
**Yi So-yeon** (s. 2. kesäkuuta 1978 Gwangju, Etelä-Korea) on eteläkorealainen astronautti. Hän on ensimmäinen avaruuslennolle lähetetty korealainen ja toinen avaruudessa vieraillut aasialainen nainen. 8. huhtikuuta 2008 Yi lähti Sojuz TMA-12 -lennolle venäläisten kosmonauttien Sergei Volkovin ja Oleg Kononenkon kanssa.

Yi on valmistunut konetekniikan alalta luonnontieteiden kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi. Helmikuussa 2008 hän valmistui biotekniikan alalta filosofian tohtoriksi. Kaikki akateemiset tutkintonsa hän on suorittanut KAIST:ssa.

Yhteensä noin 32 000 eteläkorealaista oli ilmoittautunut vapaaehtoisiksi Etelä-Korean ensimmäiselle avaruuslennolle. Yi oli yksi kahdesta 25. joulukuuta 2006 valitusta finalistista Korean astronauttiohjelmassa. Toinen oli Ko San, joka oli alun perin valittu tehtävään. Ko joutui kuitenkin luopumaan asemastaan sääntörikkomusten vuoksi.

Avaruuslento huhtikuussa 2008
-----------------------------

Avaruuslentonsa aikana Yin oli tarkoitus 18 tieteellistä koetta Korean ilmailun ja avaruustekniikan tutkimuslaitokselle (kor. 한국항공우주연구원) ja antaa medialle suoria haastatteluja Kansainväliseltä avaruusasemalta. Hänen mukanaan oli tuhat banaanikärpästä erityisessä ilmastoidussa säiliössä (Konkukin yliopiston koejärjestely). Yi havainnoi painovoiman ja ympäristötekijöiden muutoksen vaikutusta banaanikärpästen käyttäytymiseen ja genomiin. Muita aiottuja kokeita olivat muun muassa kasvien kasvatus avaruudessa, oman sydämen toiminnan tutkimus ja painovoiman muutoksen vaikutus hänen silmänpaineeseen ja kasvojen muotoon. 

Yi So-yeon ja Ko San koulutuksessa Lyndon B. Johnson Space Centerissä tammikuussa 2008.
Yi palasi Kansainväliseltä avaruusasemalta 11 vuorokautta myöhemmin Sojuz-kapselin kyydissä yhdessä kosmonautti Juri Malentšenkon ja astronautti Peggy Whitsonin kanssa. Sojuz-kapselin paluu tapahtui ennakoitua jyrkemmässä kulmassa ja lentäjät altistuivat yli kymmenen kertaa Maan pinnan painovoimaa suuremmille voimille. Avaruuslentäjien tilaa laskeutumisen jälkeen kuvattiin tyydyttäväksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cho Jin-seo: Yi Blasts Off Into Space  8.4.2008. The Korea Times. Viitattu 13.4.2008. (englanniksi)
2. 1 2  Hyung-Jin Kim: South Korea Switches to Backup for First Astronaut Flight.  10.3.2008. Space.com.  Arkistoitu 2.8.2008. Viitattu 13.3.2008. (englanniksi)
3. ↑  Sojuz-kapselilla hurja paluu avaruudesta  19.4.2008. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 7.6.2008. Viitattu 20.4.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yi So-yeon** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Korea

 |

 |
|  |
| --- |
| Heprean kirjaimet |
| א Alef | ב Bet |
| ג Gimel | ד Dalet |
| ה He | ו Vav |
| ז Zajin | ח Ḥet |
| ט Tet | י Jod |
| כ Kaf | ל Lamed |
| מ Mem | נ Nun |
| ס Samekh | ע Ajin |
| פ Pe | צ Tsade |
| ק Qof | ר Reš |
| ש Šin | ת Tav |
| vokaalimerkit · dageš |
| numerojärjestelmä |

Tsade sofit
**Tsade** (myös **ṣade**, **tzade** tai **tsadi**) on monen seemiläisen kielen aakkoston 18. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja arabialaiseen kirjaimistoon (ṣād, ص). Se on ehkä kyrillisen Ц:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee mahdollisesti onkea tarkoittavasta sanasta.

Tsade hepreassa
---------------

Heprean kielessä tsade ääntyy soinnittomana alveolaarisena affrikaattana /ts/. Transkriptiossa sitä merkitään usein kirjainyhdistelmällä tz tai ts tai merkillä ṣ (s jonka alla on piste). Tsade on myös yksi niistä heprean kirjaimista, jotka kirjoitetaan eri tavalla sanan lopussa: sillä on *sofit*- eli loppumuoto **tsade sofit**.

Heprealaisessa numerojärjestelmässä tsadella on lukuarvo 90. Tsade sofitin lukuarvo on 900.

Esimerkkejä:

* צִיּוֹן *tsijjon*: Siion

Koodit
------

|  | Tsade | Tsade sofit |
| --- | --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05e6 | U+05e5 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER SADE | HEBREW LETTER FINAL SADE |
| HTML | &#1510; | &#1509; |
| ISO 8859-8 | 0xf6 | 0xf5 |
**Karin Onerva Holstius** (20. huhtikuuta 1933 Helsinki – 27. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä ja professori.

Holstius oli Suomen ensimmäinen kansainvälisen liiketoiminnan ja markkinoinnin naisprofessori. Hän työskenteli muun muassa lehtorina Svenska handelshögskolanissa 1965–1980 ja hoiti Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa teollisuusyritysten kansainvälisen operaatioiden professuuria 1986–1991 ja Turun kauppakorkeakoulussa kansainvälisen liiketoiminnan professuuria 1991–1997. Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää satakunta julkaisua, muun muassa kuusi kirjaa.

Eläkevuosinaan Holstius ohjasi ja tarkasti väitöskirjoja ja toimi vierailevana tutkijana aviomiehensä, professori Pentti Malaskan kanssa Rockefeller-säätiön Bellagio-keskuksessa.

Lähteet
-------

* Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 189. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
* Holstius, Karin hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Karin Holstiuksen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Trần Lê Quốc Toàn** (s. 5. huhtikuuta 1989 Đà Nẵng) on vietnamilainen painonnoston MM-mitalisti.

Trần saavutti 56 kg:n sarjassa MM-hopeaa Anaheimissa 2017 yhteistuloksella 270 kg. Hän hävisi kilpailun voittaneelle maanmiehelleen Thạch Kim Tuấnille yhdeksän kilon erolla. Tempauksessa Trần sai hopeaa tuloksella 119 kg ja työnnössä pronssia tuloksella 151 kg. Hän sijoittui MM-kilpailujen 56 kg:n sarjassa yhteistuloksessa neljänneksi 2011 ja 2013 sekä viidenneksi 2014. Lisäksi hän sai MM-pronssia tempauksessa 2011 tuloksella 125 kg.

Trần sijoittui 2012 Lontoon olympialaisissa 56 kg:n sarjassa neljänneksi yhteistuloksella 284 kg. Rio de Janeirossa 2016 hän oli viides tuloksella 275 kg. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa 2012 ja 2015 sekä pronssia 2013 ja 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Trần Lê Quốc Toàn *sports-reference.com*.  Arkistoitu 18.4.2020. Viitattu 10.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  TRAN Le Quoc Toan VIE *iwf.net*.  Arkistoitu 1.11.2018. Viitattu 10.12.2018. (englanniksi)
**Karin Ertl** (o.s. *Specht* s. 23. kesäkuuta 1974) on saksalainen uransa lopettanut seitsenottelija. Hän on menestynyt parhaiten sisäradoilla, jossa seitsenottelun sijaan kilpaillaan viisiottelussa.

Ertl voitti viisiottelussa sisäratojen Euroopan-mestaruuden vuonna 2000 Gentissa. Sen lisäksi hän on saavuttanut pronssia sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001 ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1998.

Seitsenottelussa hän on saavuttanut useita pistesijoja; Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 hän oli seitsemäs, MM-kilpailuissa vuonna 1999 Sevillassa hän oli kuudes ja vuonna 2001 Edmontonissa viides, Budapestin Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1998 hän sijoittui seitsemänneksi.

Ertl voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1993.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF
Lähde: EA

Ulkoradat
* 100 metrin juoksu: 12,54 (2006)
* 200 metrin juoksu: 23,92 (1998)
* 800 metrin juoksu: 2.14,61 (2004)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,24 (1998)
* Korkeushyppy: 187 (1996)
* Pituushyppy: 647 (1998)
* Kuulantyöntö: 14,34 (2001)
* Keihäänheitto: 45,89 (2001)
* Seitsenottelu: 6396 (2000)

Sisäradat
* 800 metrin juoksu: 2.18,48 (2001)
* 60 metrin aitajuoksu: 8,26 (1998)
* Korkeushyppy: 186 (1998, 2000)
* Pituushyppy: 639 (2001)
* Kuulantyöntö: 14,32 (2001)
* Viisiottelu: 4678 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2  Athlete profile for Karin Ertl IAAF. Viitattu 1.5.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Profile of Karin Ertl *all-athletics.com*.  Arkistoitu 10.6.2016. Viitattu 1.5.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Tsalendžikhan katedraali.
**Tsalendžikhan pelastajan katedraalikirkko** (georg. წალენჯიხის მაცხოვრის ფერისცვალების საკათედრო ტაძარი, *Ts'alendžikhis matskhovris periscvalebis sak'atedro t'adzari*) on keskiaikainen katedraali Tsalendžikhan kaupungissa Samegrelo ja Zemo Svanetin alueella Georgiassa. 

Katedraalia hallinnoi Georgian ortodoksisen kirkon Zugdidin ja Tsaišin eparkia. Se tunnetaan parhaiten ainutlaatuisista seinämaalauksistaan, jotka ovat esimerkki Bysantin palaiologisen tyylin suorasta omaksumisesta ja jopa taiteilijoiden tuomisesta Georgiaan.[1]

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

1100–1300-luvuilla rakennettu katedraali on ristikirkko, jossa on kupoli, eteinen (narthex) ja kolme kaarikäytävää, joista eteläinen ja pohjoinen on muunnettu Dadiani-suvun perhekappeliksi. Kirkkoa ympäröi muuri, jossa on kaksikerroksinen kellotorni sen luoteiskulmassa. Muurin ulkopuolella on raunioitunut Dadianien palatsi. Mielenkiintoinen rakennelma on 40–45 metriä pitkä ja 3–4 metriä korkea tunneli, joka johtaa kirkosta länteen. 1800-luvulla kirkkoon tehtiin uusi lattia. 1960–1980-luvuilla kirkkoa korjattiin osittain ja freskoille tehtiin puutteellisia hätäkonservaatiotoimia.

Tsalendžikhan katedraalia sisältä.
Kaksikielinen kreikkalais–georgialainen kirjoitus kirkon luoteispilarissa paljastaa, että kirkon sisäosan freskot maalasi Kyr Manuel Eugenikos, bysanttilainen taiteilija Konstantinopolista, jonka Vameq Dadiani (hallitsi 1384–1396), Georgian hovin korkea-arvoinen virkamies, oli värvännyt. Georgiankielinen kirjoitus luoteispilarissa mainitsee kaksi muuta henkilöä, Makharobeli Kvabalian ja Andronike Gabisulavan, jotka Vameq lähetti tuomaan kreikkalaisen mestarin Georgiaan. 1600-luvulla vanhoja freskoja korjattiin piispa Eudemon Džaianin käskystä, ja Levan II Dadiani, Mingrelian prinssi (hallitsi 1611–1657), määräsi rakennettavaksi kirkkoon kappelin ja peitätti sen sisätilat seinämaalauksilla. Näistä lisäyksistä on säilynyt vain fragmentteja, joihin kuuluu Levanin perheen muotokuva kappelin eteläseinällä.

Eugenikoksen muraaleja pidetään yhtenä parhaista myöhäisen palaiologisen taiteen esimerkeistä.[2] Ikonografinen kertomus on monimutkainen, ja siihen sisältyy useita yksityiskohtia, jotka ovat keskiaikaisille georgialaisille seinämaalauksille epätavallisia. Seinämaalaukset ovat nykyisin vaarantuneet ja ne tarvitsevat välitöntä konservointia.[3]

Lähteet
-------

1. ↑  Eastmond, Antony (2004), *Art and Identity in Thirteenth-Century Byzantium: Hagia Sophia and the Empire of Trebizond*, s. 135. Ashgate Publishing, Ltd. ISBN 0754635759.
2. ↑  Monuments of the Byzantine World. The Church of the Saviour at Tsalendjikha. Institute of Computer Science (ICS) of the Foundation for Research and Technology – Hellas (FORTH).
3. ↑  Tsalenjikha. Informational portal "Tourism and Rest in Georgia".

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsalendžikhan katedraali** Wikimedia Commonsissa
Liettuan kymmenen lääniä kuusinekymmenine kunnallispiirineen
**Kunnallispiiri** on Liettuan paikallishallintoon liittyvä käsite. 

Maassa on 60 kunnallispiiriä, joilla on yhteinen vaaleilla valittu kunnanvaltuusto. Kunnallispiirien muodostamat useiden hajallaan olevien kaupunkien ja muiden paikallishallinnon alueiden ovat suurehkoja, joka käsittäviä yksiköitä, jotka kykenevät järjestämään omassa keskuudessaan paikallishallinnon palvelut. *lähde?*

Kunnallispiirit sijaitsevat läänijaon mukaisissa lääneissä, joita Liettuassa on 10. Läänit Liettuassa ovat valtionhallinnon aluehallintoa, jota johtaa valtion nimittämän virkamies. *lähde?*

Erona Suomeen on sen, että Suomessa ei useiden kuntien lähinnä Euroopan unioni kehitysprojekteja varten muodostamat seutukunnat vastaa samaa, vaan Suomessa on täysi kuntaitsehallinto, jossa kunnat vapaaehtoisesti kuntayhtymissä tuottavat kalleimmat ja keskitetyimmät kunnallishallinnon palvelukset, kuten ammattikorkeakoulut ja keskussairaalat. *lähde?*

LiettuaLiettuan läänit ja kunnallispiirit

|  |  |
| --- | --- |
| Alytus | 
* Alutys
* Druskininkai
* Varēna
* Lazdijai

 |
| Kaunas | 
* Birštonas
* Jonava
* Kaišiadorys
* Kaunas
* Kaunasin kaupunkikunta
* Kēdainiai
* Prienai
* Raseiniai

 |
| Klaipėda | 
* Klaipėdan kaupunkikunta
* Klaipėdan kunnallispiiri
* Kretinga
* Neringa
* Palangan kaupunkikunta
* Skuodas
* Šilutė

 |
| Marijampolė | 
* Kalvarija
* Marijampolėn kunta
* Šakiai
* Vilkaviškis
* Kazlų Rūdan kunta

 |
| Panevėžys | 
* Biržai
* Kupiškis
* Panevėžysin kaupunkikunta
* Panevėžysin kunnallispiiri
* Pasvalys
* Rokiškis

 |
| Šiauliai | 
* Akmenė
* Joniškis
* Kelmė
* Pakruojis
* Radviliškis
* Šiauliain kaupunkikunta
* Šiauliain kunnallispiiri

 |
| Tauragė | 
* Jurbarkas
* Pagėgiai
* Šilalė
* Tauragė

 |
| Telšiai | 
* Mažeikiai
* Plungė
* Rietavas
* Telšiai

 |
| Utena | 
* Anykščiai
* Ignalina
* Utena
* Visaginasin kaupunkikunta
* Zarasai
* Molėtai

 |
| Vilna | 
* Elektrėnai
* Šalčininkai
* Širvintos
* Švenčionys
* Trakai
* Ukmergė
* Vilnan kaupunkikunta
* Vilnan kunnallispiiri

 |
**Kalliojärvi-Kymmensylinen** on kaksiosainen, pitkänomainen metsäjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 82 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Kalliojärvi-Kymmensylisen kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 5,9 kilometriä. Kymmensylinen muodostaa järvikokonaisuuden luoteisen osan ja se on Kalliojärveä selkeästi pienempi. Järvenosia erottaa koukkumainen Pitkäniemi, joka myös jakaa Kymmensylistä. Noin viidesosa Kalliojärvi-Kymmensylisestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue ei ole yhtenäinen, vaan järven pohja kumpuilee jonkin verran. Syvin kohta, 19 metriä, sijaitsee Kalliojärven pohjoispuoliskolla. Kymmensylisen syvin kohta on lähes 15 metriä.

Kalliojärven keskivaiheilla sijaitsee kaksi pientä saarta. Järven rannat ovat metsä- ja suomaata vailla mainittavaa rakennuskantaa.

Kalliojärvi-Kymmensyliseen laskee useiden pienehköjen metsäjärvien vedet kaakosta. Lähimpänä järven kaakkoispuolella sijaitsee Katajajärvi (178,4 metriä mpy). Kalliojärven ja Katajajärven välissä sijaitsee vähäinen Muorinlampi. Kalliojärven luusua sijaitsee Kymmensylisen luoteiskolkassa, jossa järvi kapenee Jussi-Pentin koskeksi, joka laskee luoteeseen Peurajärveen (168,8 metriä mpy). Vesireitti jatkuu kohti luodetta Ontojärveen (159,2 metriä mpy).

Kalliojärvi-Kymmensylisen vesitilavuus on 11 022 000 kuutiometriä.

Kalliojärvi-Kymmensylinen (59.995.1.001) kuuluu Kymmensylisen valuma-alueeseen (59.995), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Kalliojärvi-Kymmensylinen on Kymmensylisen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Venejärvi ja Katajajärvi. Alueeseen kuuluu 37 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kalliojärvi-Kymmensylinen, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.4.2022.
3. ↑  Kalliojärvi-Kymmensylinen. Järviwiki. Viitattu 3.4.2022.
4. ↑  Kymmensylisen valuma-alue (59.995). Järviwiki. Viitattu 3.4.2022.
**T.i.l.a.** oli MTV3-kanavan viikoittainen sisustusohjelma, jota juonsivat Laura Ruohola ja Hanna Sumari. Ohjelma jakautui makasiininomaisesti osioihin, jotka toistuivat joka viikko samassa järjestyksessä. Kesäisin esitettiin Kesä T.i.l.a -ohjelmaa.

Ensimmäisenä on **muutoskohteen** esittely, jossa sisustussuunnittelija (Tomi Kouvola, Marianne Sundell, Helena Karihtala) esittelee huoneen, johon tehdään muutostyö, esimerkiksi makuuhuone.

**Teemassa** esitellään jokin sisustuksen nyt pinnalla oleva asia, kuten matot osana sisustusta tai valaisinten trendit.

**Decora**-osiossa yleensä Hanna Sumari toteuttaa jonkin pienen sisustuksen yksityiskohdan itse tekemisen askartelulinjalla, esimerkiksi lautasliinojen koristelun kohoväreillä tai lampunvarjostimen piristämisen

**Moderni klassikko** esittelee nimensä mukaisesti jonkin ohjelman tekijöiden mielestä klassikoksi yltäneen tuotteen sanoin ja studiokuvin, joissa tuote on irrotettu kokonaan kontekstista ja on täysin pääosassa.

**Kaunis koti** esittelee asunnon, jossa on siis jokin juju, joka erottaa sen tuiki tavallisesta. Esiteltävänä ovat olleet muun muassa keräilijän koti, romanttinen miniyksiö ja monta varakkaan ja paljon matkustelleen pariskunnan modernein klassikoin sisustettua kanta-Helsingin jugendtalon asuntoa.

Lopuksi esitellään valmis muutoskohde. Katsoja näkee ennen ja jälkeen kuvia, mutta itse työstä ei näytetä mitään, eikä hintaakaan erityisesti korosteta, vaikka muutos olisi varsin suurtakin, kuten seinien kaatamista tai uusien vesipisteiden lisäämistä. Tässä lienee pyritty pysyttäytymään poissa yhä enemmän tilaa etenkin brittiläisessä ja amerikkalaisessa televisiossa valtaavasta juuri toteutusvaiheen ongelmia ja budjetissa pysymisen vaikeutta korostavasta ohjelmatyypistä. Suunnittelija esittelee lyhyesti muutoksen, jossa katsojan päähuomio kiinnitetään yleensä valittuun värimaailmaan.

Kirjallisuutta
--------------

* Keravuori, Laura (toim.): *Sisustajan T.i.l.a*. Helsingissä: Otava, 2008. ISBN 978-951-1-22152-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan kotisivu.
**Karin Alice Littunen** (o.s. **Andersson**; 10. elokuuta 1884 Helsinki – 27. heinäkuuta 1966) oli suomalainen näyttelijä ja laulajatar. Hänet tunnettiin julkisessa sanassa etenkin nimillä Karin Andersson, Karin Littonen ja myös Lisi Andersson.

Ura
---

Karin Anderssonin vanhemmat olivat vahtimestari Karl Alfred Andersson ja Karolina Aurora Österlund. Hän opiskeli näyttämötaiteita Kaarola Avellanin ja Adolf Lindforsin johdolla, lisäksi hän opiskeli säveltaiteita Helsingin Musiikkiopistossa. Andersson oli kiinnitettynä Svenska Inhemska Teaterniin 1909–1918; vuosina 1923–1925 hän toimi Rauman Näyttämöllä. Littusen rooleja olivat muun muassa Antoinetta näytelmässä *33,333*, ruustinna näytelmässä *Kuopion takana* ja Kaisa näytelmässä *Pohjalaisia*.

Littunen esiintyi myös satujenkertojana ja laulajana Suomen Yleisradiossa. Hänen puolisonsa oli muusikko Mathias Väinö Littunen (1891–1937). Julkisuudessa Littuset käyttivät myöhemmin sukunimestään muotoa Littonen.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 17
2. 1 2  Kirkko Helsingissä: Littunen Karin Alice, Helsingin seurakuntayhtymä, Hietaniemen hautausmaa (Suomen Kaartin hautausmaa), alue 05, kortteli 003, rivi 03, paikka 00056 *hautahaku.fi*. Viitattu 24.7.2022.
3. ↑  Kirkollisia ilmoituksia, vihittyjä: soittaja Väinö Littunen ja Karin Alice Andersson, Uusi Suometar 1917, No 162, sivu 10, julkaistu 19.6.1917
4. ↑  Kuolinilmoitus, Muusikeri Mathias Väinö Littonen, Helsingin Sanomat 1937, No 170, sivu 1, julkaistu 29.6.1937
Jana Gereková
**Jana Gereková** (s. 27. marraskuuta 1984) on slovakialainen ampumahiihtäjä.

Hän on osallistunut Torinon 2006, Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 talviolympialaisiin sekä seitsemiin ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän sijoittui Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 takaa-ajossa kahdeksanneksi ja Nové Městossa 2013 yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi.

Gereková on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljänneksi Antholz-Anterselvan pikakilpailussa kaudella 2014–2015 ja cupin kokonaistilanteessa sijalle 23 kaudella 2012–2013.

Hän on saavuttanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa pronssia pikakilpailussa 2011 sekä sekaviestissä 2009, 2010 ja 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jana Gerekova IBU. Viitattu 12.1.2015. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Rat Scabies** (oik. Christopher Millar; s. 30. heinäkuuta 1955 Kingston upon Thames, Surrey, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten punkyhtye The Damnedin rumpalina.

Aluksi Scabies soitti rumpuja punkyhtyeissä Rot ja London SS, kunnes hän muodosti The Damnedin Brian Jamesin, David Vanianin ja Captain Sensiblen kanssa. Vuonna 1995 ristiriidat albumista *Not of This Earth* johtivat Scabiesin eroamiseen yhtyeestä, jonka kokoonpanossa olivat tuolloin Scabies, Vanian, kitaristit Dollimore ja Alan Lee Shaw sekä basisti Moose Harris. Tilanne johti siihen, että Vanian ja Captain Sensible, joka oli lähtenyt yhtyeestä jo vuonna 1985, aloittivat yhteistyönsä uudelleen ja kokosivat uuden The Damned -kokoonpanon ilman Scabiesia, joka on edelleen suljettu ulos yhtyeestä. Viimeksi Scabies on työskennellyt ja soittanut indie rock -yhtye Flibronissa.

1990-luvun alussa Scabies jatkoi Michael Monroen ja Sam Yaffan Demolition 23. -projektin muodossa jo 1980-luvun alkuvuosina alkanutta yhteistyötä vuonna 1985 hajoneen Hanoi Rocksin kanssa.

Tällä hetkellä Scabies asuu vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa Brentfordissa, Lontoon lähiössä. Toukokuussa 2005 julkaistiin musiikkitoimittaja Christopher Dawesin kirjoittama kirja *Rat Scabies And The Holy Grail*, joka on eräänlainen punk-parodiaversio Dan Brownin *Da Vinci -koodista*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Jana Aleksejevna Kudrjavtseva** (ven. Я́на Алексе́евна Кудря́вцева, s. 30. syyskuuta 1997 Moskova) on venäläinen rytminen voimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.

Kudrjavtseva on voittanut rytmisen voimistelun neliottelun maailmanmestaruuden kolme kertaa (2013, 2014 ja 2015). Lisäksi hän on voittanut lajin neliottelun vuoden 2015 Euroopan kisoissa, vuoden 2014 Euroopan mestaruuden, vuoden 2014 maailmancupin mestaruuden, vuoden 2015 maailmancupin hopeaa ja vuoden 2013 maailmancupin pronssia. Kansallisella tasolla hän on voittanut Venäjän neliottelun mestaruuden vuosina 2014 ja 2015.

Kudrjavtseva on historian nuorin maailmanmestari voittaen ensimmäisen mestaruutensa vain 15 vuoden iässä. Venäjän joukkue voitti joukkuekilpailun kultaa 2013, jolloin hänen voitokkaita suorituksiaan säestivät Aleksandra Merkulova ja Margarita Mamun. Vuonna 2014 Venäjä uusi joukkuekultansa Izmirin maailmanmestaruuskilpailuissa Turkissa. Venäjän riveissä voimistelivat tuolloin Kudrjavtsevan lisäksi Margarita Mamun ja Alexandra Soldatova. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Stuttgartissa Saksassa Kudrjavtseva sai siivitettyä Venäjän tiimin kolmanteen peräkkäiseen joukkuekultaansa yhdessä Margarita Mamunin ja Alexandra Soldatovan kanssa. Kudrjavtsevalle joukkuekulta oli jo 9 kultamitali maailmanmestaruuskilpailuista. Lisäksi hän voitti Stuttgartissa neljä kultaa neliottelusta ja välinekohtaisista finaaleista.

2015 MM-kilpailujen vaikeudet ja seuraukset
-------------------------------------------

Ennen vuoden 2015 MM-kilpailuja Stuttgartissa Kudrjavtseva loukkasi harjoituksissa vasemman nilkkansa. MM-kilpailuissa hän teki ohjelmiinsa pieniä muutoksia, jotta pystyi kilpailemaan loukkaantuneella nilkalla, ja voitti kolmannen neliottelun maailmanmestaruutensa. Loukkaantunut nilkka leikattiin kaksi viikkoa MM-kilpailujen jälkeen, minkä jälkeen se oli kipsissä noin kaksi kuukautta. Hän käytti nilkkatukea koko loppu-uransa ajan.

Uran jälkeinen elämä
--------------------

Heti uransa loputtua Kudrjavtseva muutti Pietariin silloisen poikaystävänsä Arthur Jusupovin kanssa. Hän pitää paljon erilaisia voimisteluleirejä sekä Masterclass-päiviä. Hän on myös tehnyt mallin töitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Venäjä joukkuekilpailun voittoon MM-kisoissa *Yle Uutiset*.  10.9.2015. Viitattu 4.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jana Kudrjavtseva** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yana Kudryavtseva
**Ramón Ernesto Cruz Uclés** (4. tammikuuta 1903 San Juan de Flores – 6. elokuuta 1985 Tegucigalpa) oli hondurasilainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä 1971–1972.

Hän opiskeli oikeustiedettä, politiikkaa ja sosiaalitieteitä Hondurasin yliopistossa ja suoritti tutkinnon vuonna 1928. Vuonna 1963 hän oli presidenttiehdokkaana, mutta eversti Oswaldo López Arellanon vallankappaus esti vaalien lopputuloksen toteuttamisen. Hän pääsi nousemaan valtaan vasta 1971. Lyhyen presidenttikauden tärkein saavutus oli suhteiden paraneminen naapurimaa El Salvadorin kanssa sitä vastaan käydyn jalkapallosodan jälkeen. Vuonna 1971 Lopez Arellanon uusi kaappaus syrjäytti jälleen Cruz Uclésin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Presidents (Arkistoitu – Internet Archive) Honduras.com
3. ↑  Ramón Ernesto Cruz Historia de Honduras
4. ↑  Ramón Ernesto Cruz Uclés Biografias y Vidas


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Neuromyotonia**, joka tunnetaan myös nimellä **Isaacsin syndrooma**, on harvinainen neurologinen sairaus, jolle on ominaista jatkuva ei-tahdonalainen lihasaktiviteetti. Sairaus voi olla joko perinnöllinen tai hankittu, joista jälkimmäinen muoto on yleisempi. Hankittuna se voi johtua monenlaisista tekijöistä, kuten esimerkiksi myrkyllisille aineille altistumisesta. Viimeisimpien tutkimusten valossa sairautta pidetään autoimmuunina.

Oireet
------

Jatkuva lihasaktiviteetti ilmenee lihasnykinänä eli faskikulaatioina ja myokymiana. Tyypillisiä oireita ovat myös lihaskrampit, lihasjäykkyys, liikahikoilu ja tuntohäiriöt.

Diagnostiikka
-------------

Neuromyotonian diagnosoinnissa voidaan oirekuvan tukena käyttää ENMG-tutkimusta. Verestä voidaan n. 40 %:ssa tapauksista havaita vasta-aineita jänniteherkille kalium-kanaville (VGKC-Ab).

Hoito
-----

Sairaudelle ei ole parantavaa hoitoa. Epilepsialääkkeet, kuten muun muassa karbamatsepiini, helpottavat useimmiten oireita merkittävästi.

Lähteet
-------

* Hart IK, Maddison P, Newsom-Davis J, et al. Phenotypic variants of autoimmune peripheral nerve hyperexcitability. Brain 2002.

### Viitteet

1. ↑  Peripheral nerve hyperexcitability syndromes. Rev Neurosci. 2015;26(2):239-51.
Tikkejä kämmenessä.
Pinsetit ja tikkauslankaa.
**Tikki** tarkoittaa haavan sulkevaa ommelta. Tikin tarkoitus on mahdollistaa haavan paraneminen *per primam intentionem* eli suoraan. Auki jätetty haava paranee *per secundam intentionem* eli pohjalta arpikudosta muodostamalla tai ei parane.

Tikkausvälineet
---------------

Tikkausvälineitä ovat kaareva neula, punottu tai punomaton lanka, pinsetit ja pesu- sekä desinfiointivälineet. Lisäksi tarvitaan puudutusvälineet.

### Lanka

Langan tyyppejä ovat sulamaton ja resorboituva lanka. Langat voidaan jakaa myös punottuihin ja monofilamenttilankoihin. Historiallisesti lankojen paksuudet merkittiin 0:sta eteenpäin yhden numeron välein. Kirurgian kehittyessä siirryttiin kuitenkin yhä pienempiin lankoihin, joita alettiin kutsua esimerkiksi "kahden nollan langaksi" eli lyhyesti 2-0. Edelleen seuraavaksi pienempi lanka merkitään 3-0. Seuraavassa taulukossa on jaoteltu eri langanpaksuuksien yleisiä käyttökohteita.

| Langan paksuus | Ommeltava ihoalue |
| --- | --- |
| 10-0...8-0 | Mikrokirurgia |
| 6-0 | Kasvot |
| 5-0 | Kaula, käsi |
| 4-0 | Peruslanka; vartalo, raajat |
| 3-0 | Päänahka, jalkapohja |
| 0, 1, ... | Vatsakalvo, lihas, faskia |
**Janakkalan miekkamies** on Janakkalasta syksyllä 2013 tehty ruumishautalöytö, johon kuuluu luuranko, kaksi miekkaa ja muuta esineistöä. Vanhempi miekka ajoittuu viikinkiajalle ja nuorempi miekka ristiretkiajalle. Itse vainaja on kuollut vuoden 1300 tienoilla. Tomografia- eli viipaleröntgentutkimusten perusteella on arvioitu, että mies olisi kohdannut väkivaltaisen kuoleman.

Luurangon käsien luista tehdyn ajoituksen perusteella vainaja on mies ja kuollut noin vuonna 1300. Haudassa on esineitä, jotka ovat peräisin vanhemmalta, pakanuuden ajalta. Kasvojen kohdalle asetettu hiilenpala on ajoitettu vuoteen 1000 eli viikinkiaikaan. Löytöön kuuluvat kaksi miekkaa on myös ajoitettu. Lyhyempi, palopatinainen miekka (Z-tyyppiä) ajoittuu miekkojen tyyli- ja muotoluokituksen mukaan vuosiin 950–1050, ja miekka saattaa olla peräisin esikristillisen ajan polttohaudasta. Pitempi on ristiretkiajan miekka (tyyppiä XI) ja vuosilta 1050–1200.

Pakanuuden ajan esineistöä on Museoviraston tutkijan Simo Vanhatalon mukaan tavattu joskus muissakin kristillisen ajan haudoissa. Miekkojen lisäksi haudassa on vielä toistaiseksi ajoittamattomia esineitä keihäänkärki, kirves ja puukko.

Tammikuussa 2018 julkistetussa DNA-tutkimuksessa on selvinnyt, että äidin puolelta miekkamiehen perimässä on tyyppi, joka on 30 prosentilla suomalaisista. Isän puolelta perimästä vain pari kolme prosenttia on samanlaista kuin nykysuomalaisilla. Professori Jan Storån mukaan miekkamies näyttäisi olleen paikallinen ihminen, jonka perimä tulisi ennemmin lännestä ja etelästä kuin idästä. Tiedot ovat alustavia, koska ajan vertailuaineistoa ei ole.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Karvonen, Tuhatvuotiaan miekkamiehen ruumis löytyi pellosta, Yle.fi, uutiset, 14.11.2013, viitattu 22.11.2013
2. ↑  Laura Hossi, Markku Karvonen, Tuhatvuotinen miekkamies kohtasi ehkä väkivaltaisen lopun, Yle.fi Uutiset 8.1.2014
3. 1 2  Markku Karvonen, Miekkamiehen kuolinaika selvisi, Yle.fi Uutiset 21.1.2014 (Tallennettu Archive.orgiin)
4. ↑  Antti Ruonaniemi: Maailmankuulun Janakkalan miekkamiehen mysteeri avautui DNA-tutkimuksissa *Yle.fi, uutiset*.  19.1.2019. Viitattu 19.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Nina Keski-Korpela, Paljastaako röntgenkään, mitä lukee Janakkalan miekkamiehen viikinkimiekassa, Yle.fi, uutiset 4.9.2014
**Ístro** (kreik. Ίστρο, kath.kreik. Ίστρον, *Ístron*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Ístro on osa Kaló Chorión kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 665 (vuonna 2011).

Ístron kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Mirampéllonlahden rannalla noin 12 kilometriä kaakkoon Ágios Nikólaoksen kaupungista. Noin seitsemän kilometriä itään sijaitsee Pacheiá Ámmoksen kylä.

Ístron Pyhän Panteleimonin (*Ágios Panteleímonas*) kirkko.
Ístro on perinyt nimensä antiikin ajan Istronin kaupungilta, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Paikalla on ollut asutusta jo minolaisella kaudella. Sekä esihistoriallisten että antiikin aikaisten asutusten arkeologinen kohde, pieni niemi kylän länsipuolisella rannalla, tunnetaan nimellä Priniátikos Pýrgos.

Ístron lähellä on paljon hiekkarantaa. Tärkeimmät rannat ovat Priniátikos Pýrgoksen niemen itä- ja länsipuolella sijaitsevat Ágios Panteleímonas, joka on saanut nimensä läheisestä kirkosta, ja Karavostási, sekä kylän itäpuolella sijaitseva Voúlisma eli Chrysí Ámmos ("Kultahiekka").

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Istro *Crete Home*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Istro *Crete Beaches*. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  Istro beach *Greeka.com*. Viitattu 20.5.2019.
5. ↑  The Priniatikos Pyrgos Project Irish Institute of Hellenic Studies at Athens.  Arkistoitu 4.11.2019. Viitattu 20.5.2019.
6. ↑  About Us *Priniatikos Pyrgos*.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 20.5.2019.
7. ↑  Voulisma beach *Cretan Beaches*. Viitattu 20.5.2019.
8. ↑  Agios Panteleimon beach *Cretan Beaches*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ístro** Wikimedia Commonsissa
**Neuroosiliitto** on Äänekoskella 2007 perustettu, vahvasti Ratsialta vaikutteita ottanut punkrock-yhtye. Alkuperäisjäsenet olivat Antti Makkonen (laulu, basso), Jasu Rossi (kitara, laulu) ja Juho Hakalax (laulu, rummut). Antti Makkosen jätettyä yhtyeen, siitä muodostui Rossin ja Hakalaxin duoprojekti, bassossa pyöri useita äänekoskelaisia muusikoita. Tällä hetkellä bassoa bändissä soittaa Otto Lemetyinen ja yhtye on vakiintunut tiukaksi trioksi.

Yhtye julkaisi ensimmäisen omakustannelevynsä Tehdaskaupungin kasvatit vuonna 2009. Levy oli vahvasti DIY-vaikutteinen, kannetkin tehtiin tilausten mukaan kartongista ja paperiliimasta. Vuonna 2013 yhtye julkaisi ensimmäisen virallisen albuminsa "Tehdaskaupunki palaa!", jonka julkaisi yhteistyössä Suppolevyt ja Killer records.

Vuosien saatossa yhtyeelle on keikkoja kertynyt toista sataa.

Jäsenet
-------

### 2007-2008

* Antti Makkonen, laulu, basso
* Jasu Rossi, laulu, kitara
* Juho Hakalax, laulu, rummut

### 2008-2009

* Jasu Rossi, laulu, kitara
* Juho Hakalax, laulu, rummut
* Milja Leskinen, basso

### 2009-2010

* Jasu Rossi, laulu, kitara
* Juho Hakalax, laulu, rummut
* Juuso Raatikainen, basso, laulu

### 2010-2012

* Jasu Rossi, laulu, kitara
* Juho Hakalax, laulu, rummut
* Juho Niskanen, basso
* Juuso Raatikainen, koskettimet
* Otto Lemetyinen, kitara

### 2012-2015

* Jasu Rossi, laulu, kitara
* Juho Hakalax, laulu, rummut
* Otto Lemetyinen, basso

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Tehdaskaupungin kasvatit* (2009)
* *Tehdaskaupunki palaa!* (2013)

### EP:t

* *Meidän vika* (2017)

Lähteet
-------

1. ↑  New release from Neuroosiliitto *neuroosiliitto.bandcamp.com*.  24.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Äänekosken Kaupunkisanomat
* Soundin arvostelu
**Zelenoborsk** (ven. ja komiksi Зеленоборск) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Vorkutan välisen rautatien varrella 122 kilometriä Petšorasta lounaaseen. Taajamassa on vajaat 500 ja kunnassa noin 650 asukasta (vuonna 2007).

Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-lukujen vaihteessa rakennetusta rautatieasemasta, jonka lähelle perustettiin metsätyökeskus. Vuoteen 1959 saakka taajaman nimenä oli *Gluš*. Suurin osa asukkaista on venäläisiä.

Taajamassa on koulu, vapaa-ajantalo, kirjasto, posti ja kolme kauppaa. Zelenoborskin kuntaan kuuluu myös Rybnitsan taajama (Рыбница).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
2. 1 2  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 17.5.2011. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Zelenoborsk Petšoran piirin sivustolla *pechoraonline.ru*. Viitattu 17.5.2011. (venäjäksi)
Potnia Theron -jumalatar Akrotírin seinämaalauksissa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
**Potnia Theron** (m.kreik. Πότνια Θηρῶν, "Eläinten valtiatar") on nimitys, jolla viitataan minolaisen uskonnon eläinten ja villin luonnon jumalattareen.

Nimitys on peräisin Homerokselta, joka käyttää sitä kerran viitatessaan Artemiihin. Nykytutkimuksessa nimi on otettu käyttöön viittaamaan jumalatarhahmoon, joka esiintyy minolaisessa taiteessa usein yhdessä eläinten kanssa. Nimi ei siis esiinny sellaisenaan lineaari-B-kirjoituksissa, vaikka niistä tunnetaankin useita jumalattaria, joiden nimissä esiintyy Potnia, "Valtiatar".

Potnia Theron -jumalattaren olemassaolo on postuloitu sillä perusteella, että metsästyksellä on todennäköisesti ollut myös minolaisuudessa oma jumalansa sen suuren merkityksen vuoksi, ja että minolaisessa taiteessa, kuten seinämaalauksissa, keramiikassa ja sineteissä, esiintyy usein tietyllä tavalla kuvattu jumalatarhahmo, jonka seurassa on eläimiä.

Potnia Theron oli mahdollisesti sama jumalatar kuin Diktynna eli Britomartis, tai sitten Diktynna johdettiin tästä myöhemmin. Antiikin aikana "Eläinten valtiatar" yhdistettiin Artemiihin, ja nimistä *Potnia* ja *Potnia Theron* tuli tämän epiteettejä (lisäksi Potnia oli myös muiden jumalatarten epiteettinä). Joidenkin tutkijoiden mukaan Potnia Theron on saattanut jopa olla Artemiin varhainen muoto.

Lähteet
-------

1. ↑  Homeros: *Ilias* 21.470. Otto Mannisen suomennoksessa "valtiatar saloriistan".
2. 1 2 3  Fischer-Hansen, Tobias & Poulsen, Birte: *From Artemis to Diana: The Goddess of Man and Beast*, s. 23. Acta hyperborea : Danish studies in classical archaeology, 12. Museum Tusculanum Press, 2009. ISBN 8763507889. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Clark, Tom Foran: *Freewheeling: Writing on Crete*, s. 81–86. Xlibris Corporation, 2015. ISBN 1503598551. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Burkert, Walter: *Greek Religion*, s. 43–46. (Griechische Religion der archaischen und klassischen Epoche, 1977.) Käännös John Raffan. Cambridge: Harvard University Press, 1985. ISBN 0-674-36281-0. (englanniksi)
5. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Potnia", *Antiikin käsikirja*, s. 452. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Potnia Theron** Wikimedia Commonsissa
Tanssijoita tlingitien potlatchissa Alaskassa 1898.
**Potlatch** (chinookin kielen sanasta patlatsh) on Pohjois-Amerikan luoteisrannikon intiaanien seremonia, jossa lahjoitetaan omaisuutta muille tai tuhotaan sitä sosiaalisen aseman vahvistamiseksi. Seremonia ja siihen liittyvä juhla oli kukoistuksessaan etenkin vuosien 1849-1925 välillä. Potlatch-juhlia järjestettiin tyypillisesti erilaisten kriisien yhteydessä, esimerkiksi päällikön kuollessa. Toisinaan sotakin voitiin välttää potlatchin avulla; heimo joka kykeni tuhoamaan enemmän omaisuuttaan, oli voittaja. Nykyisessä amerikanenglannissa sanalla tarkoitetaan nyyttikestejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Potlatch | North American Indian custom *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 7.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Rani-Henrik Andersson, Markku Henriksson: *Intiaanit. Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen historia*, s. 83. Gaudeamus, 2010.
3. ↑  Rani-Henrik Andersson, Markku Henriksson: *Intiaanit. Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen historia*, s. 487. Gaudeamus, 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Potlatch** Wikimedia Commonsissa
Penghun piirikunnan sijainti.
**Peskadorit** (kiin.: 澎湖群島; pinyin: *Pénghú qúndǎo*; Pe̍h-ōe-jī: *Phêⁿ-ô͘-kûn-tó*, Pha̍k-fa-sṳ: *Phàng-fù khiùn-tó* ) ovat saaristo Taiwanin länsipuolella Taiwaninsalmessa. Saaria hallinnoidaan osana **Penghun piirikuntaa** Kiinan tasavallassa. 

Saarten määrä vaihtelee vuoroveden mukana: vuoksen aikaan saaria on näkyvissä noin 90. Kravun kääntöpiiri kulkee yhden saaren halki. Penghun piirikunnan pinta-ala on yhteensä 127,7 neliökilometriä, ja se jakautuu kuuteen kuntaan (Husi, Baisha, Siyu, Wang-an, Cimei) ja yhteen kaupunkiin (Magong). Yli puolet piirikunnan maa-alueesta on maatalouden käytössä. Piirikunnassa on yhteensä 91 785 asukasta ja sen asukastiheys on 717 henkeä neliökilometriä kohden. Magongin kaupungissa asukkaita on noin 54 000.

Saaret ovat saaneet nimensä portugalinkielisistä sanoista *Ilhas Pescadores*, suom. "Kalastajiensaaret". Niitä ovat ennen Kiinan tasavaltaa hallinneet muun muassa Alankomaat, Qing-dynastian Kiina ja Japani.

Lähteet
-------

1. ↑  Penghu County: Geography
2. ↑  Penghu County: Land (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Penghu County: Population (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peskadorit**.
* Penghun piirikunnan kotisivut (kiinaksi) (englanniksi)
**Suuri-Saaritsa** (ven. Большое Заречье, *Bolšoje Zaretšje*) on entinen kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Kalttinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen yläjuoksulla Vuirin ja Kikkerin välisen maantien varrella.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli Kaprion lääniin kuuluneen Zaretšjen pogostan keskus. 1700-luvun alussa Pietari I lahjoitti kylän arkkitehti Domenico Trezzinille, ja myöhemmin sinne rakennettiin kartano.

Kylän tuhoamisen muistomerkiksi jätetyt tulisijat.

Malaja Hatyn
------------

Toisen maailmansodan aikana lokakuussa 1943 saksalaiset polttivat kylän siirtäessään asukkaita Baltiaan ja Saksaan. Osa asukkaista poltettiin elävältä. Tapahtuman muistoksi entisen kylän paikalle avattiin vuonna 1971 Malaja Hatyn -niminen muistomerkki.

Aiheesta muualla
----------------

* Suuri-Saaritsa Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
* Malaja Hatyn Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**Peschici** on kunta Italiassa Foggian maakunnassa Apulian alueella. Se sijaitsee Adrianmeren rannalla Garganon niemimaalla, ja se on osa Garganon kansallispuistoa (*Parco nazionale del Gargano*). Peschici on matkailijoiden suosima merenrantakohde.

Nähtävyyksiä
------------

Trabucco
Kunnan nähtävyyksiä on 900-luvulta peräisin oleva bysanttilainen linna. Paavi Gregorius IX joukot tuhosivat linnan, mutta Fredrik II rakennutti linnan uudelleen 1200-luvulla. Linna on nykyään entisöity, ja se on avoinna yleisölle. 

Kunnan rannikolla on seitsemän toimivaa Trabucchia. Se on paalujen varaan rakennettu kalastuslaite, jossa köysistöjen avulla saadaan laskettua verkko mereen ja nostettua saalis ylös. Nämä perinteiset laitteet ovat tyypillisiä Garganon alueelle. Nykyään niiden yhteydessä on usein ravintola, josta saa juuri pyydettyä tuoretta kalaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Giro d’Italia 2017
3. ↑  Borghi Autentici d’Italia

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peschici** Wikimedia Commonsissa

Foggian maakunta
Accadia | Alberona | Anzano di Puglia | Apricena | Ascoli Satriano | Biccari | Bovino | Cagnano Varano | Candela | Carapelle | Carlantino | Carpino | Casalnuovo Monterotaro | Casalvecchio di Puglia | Castelluccio Valmaggiore | Castelluccio dei Sauri | Castelnuovo della Daunia | Celenza Valfortore | Celle di San Vito | Cerignola | Chieuti | Deliceto | Faeto | Foggia | Ischitella | Isole Tremiti | Lesina | Lucera | Manfredonia | Mattinata | Monte Sant’Angelo | Monteleone di Puglia | Motta Montecorvino | Ordona | Orsara di Puglia | Orta Nova | Panni | Peschici | Pietramontecorvino | Poggio Imperiale | Rignano Garganico | Rocchetta Sant’Antonio | Rodi Garganico | Roseto Valfortore | San Giovanni Rotondo | San Marco in Lamis | San Marco la Catola | San Nicandro Garganico | San Paolo di Civitate | San Severo | Sant’Agata di Puglia | Serracapriola | Stornara | Stornarella | Torremaggiore | Troia | Vico del Gargano | Vieste | Volturara Appula | Volturino | Zapponeta