recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anu Pensola** (ent. **Harkki**, o.s. **Joensuu**, s. 30. heinäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Pensola on työskennellyt käsityölehden toimittajana ja julkaissut neulomista ja tuunausta käsittelevät kirjat *Puikoissa!* (2006) ja *Viritetty* (2007). Hän juonsi vuosina 2009 ja 2011 Subilla käsitöitä käsitellyttä sarjaa *Ratula*.

Elämä ja ura
------------

Pensola työskenteli *Suuren käsityölehden* päätoimittajana 2008–2010. Hän on pitänyt kyseisessä lehdessä myös neulepalstaa. *Gloria*-lehti valitsi Pensolan vuonna 2008 Suomen kymmenen parhaiten pukeutuvan naisen joukkoon.

Pensola on juontanut *Yllytyshullut*-ohjelmaa. Vuosina 2007–2008 hän juonsi Yle TV2:ssa tietovisailuohjelmaa *Oikea kysymys*. Subilla alkoi vuonna 2009 Anu Pensolan ja hänen entisen aviomiehensä Arttu Harkin juontama käsitöitä käsittelevä sarja *Ratula*. 

Pensola oli naimisissa Arttu Harkin kanssa vuosina 2001–2008. Heillä on kaksi yhteistä lasta. Anu Pensola on edesmenneen kirjailija Matti Yrjänä Joensuun tytär. 20. huhtikuuta 2016 hän meni naimisiin Jani Pensolan kanssa ja otti aviomiehensä sukunimen. Heille syntyi tytär elokuussa 2016. Pensola sairastui vuonna 2013 melanoomaan, mutta on parantunut siitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Oikea kysymys: Juontaja Anu Harkki
2. ↑  Anu Harkki Suuren Käsityölehden päätoimittajaksi, Sanoma Magazines, 16.10.2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Anu Harkki jättää Suuren Käsityölehden, Markkinointi & Mainonta, 28.4.2010
4. ↑  Suomen tyylikkäimmät naiset
5. ↑  Arttu Harkki ja Anu Joensuu avioon, Ilta-Sanomat, 6.8.2001[vanhentunut linkki]
6. ↑  Juontajapari Anu ja Arttu Harkille ero
7. ↑  Me Naiset: Avioero sekoitti Anu Harkin elämän (Arkistoitu – Internet Archive) 20. marraskuuta 2009, Iltasanomat
8. ↑  Kodin Kuvalehti 18/2006 (14.9.2006)
9. ↑  Anu Harkki, 42, synnytti tyttären: "Kainalossa ihana pehmopeppu tissi suussa" *iltalehti.fi*. Viitattu 8.8.2016.
10. ↑  Melanoomaan sairastunut Anu Pensola sai terveen paperit: sairaus laittoi tekemään isoja päätöksiä *iltalehti.fi*. Viitattu 14.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Anu Pensolan blogi (Arkistoitu – Internet Archive).
**Monopolikapitalismi** on etenkin marxilaisuudessa esiintyvä käsite, joka tarkoittaa kapitalistisen tuotantotavan vääjäämätöntä kehitystä kohti monopoleja ja yleensäkin keskittymistä. Monopolilla ei tässä tarkoiteta yhden yrityksen tai valtion monopolia vaan sitä, että vapaa kilpailu yrittäjien välillä ei ole mahdollista erilaisten resurssien takia.

Historiallisesti kapitalismin monopolisaatio ajoittuu tuotantotekniikan harppauksellista kehitystä viimeistään 1800-luvulla suurteollisuutta kohti ja pienyritysten joutumista esimerkiksi vuoden 1873 talouspulan aiheuttamana ahdinkoon. Tämä merkitsee vapaan kilpailun päättymistä. Monopolien ilmentyminä mainitaan muun muassa määräaikainen hintasopimus, kartelli, syndikaatti, trusti ja konserni. Marxilaisuuden perustanlaskijat ennustivat jo 1800-luvulla, että valtio tulee osaksi monopolikapitalistista järjestelmää, jolloin pääomapiirien tehtävistä osa siirretään verovaroin toimivalle valtiolle, jolloin valtiosta tulee osa kapitalistista järjestelmää ja syntyy valtiomonopolistinen kapitalismi.

Marxilaisten mukaan on keskeistä luoda monopolien vastainen rintama, johon työväenluokan ja talonpojiston ohella kuuluisivat muun muassa pienyrittäjät, jotka kaikki kärsivät monopolisoitumisesta. Samaan kysymykseen liittyy ajatus valtiosta sortokoneistona, jonka demokratisointi ei riitä, vaan valtion on viimeistään kommunismissa kadottava nykyisessä merkityksessään työtätekeville vastakkaisen voiman eli suurpääoman omistajien kadottua kuvasta tarpeettomana yhteiskuntaluokkana.

Neuvostoliittolaisen tutkijan Abram Mileikovskin mukaan on erikoista, jos porvarillinen valtio eli valtio, joka sinänsä hyväksyy monopolikapitalismin, voi tehokkaasti säännellä monopolien muodostumista.

Lähteet
-------

1. ↑  Nevalainen, Eino ja Peltonen, Matti A: *Marxilainen kansantaloustiede*, s. 443-444, 447-448. Kansankulttuuri, 1966.
2. ↑  Reissig, Rolf ja Weigert, Dieter: *Antimonopolistinen vaihtoehto - sosialistinen perspektiivi*, s. 207. Antimonopolistische Alternative - Sozialistische Perspektive; VEB Deutscher Verlag der Wissenschaften, Berlin. Suomentanut Salonen, Pertti. Kansankulttuuri, 1975. ISBN 951-615-083-7.
3. ↑  Mileikovski, Abram, Kotshebrin, J.V.: *Буржуазные экономические теории и экономическая политика империалистечких стран*, s. 153-155. Moskova: Мысль, 1971. (venäjäksi)
**Old School RuneScape** (lyh. **OSRS**) on Jagexin kehittämä ja julkaisema massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli. Peli julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Kun *Old School RuneScape* julkaistiin, se oli vuoden 2007 versio *RuneScapesta*, mutta myöhemmin pelimoottoria on paranneltu ja peliin on lisätty uutta sisältöä. Vaikka *Old School RuneScapella* on pienempi joukko kehittäjiä ja vähemmän päivityksiä, sillä on suurempi määrä pelaajia kuin *RuneScapella*. Pelistä julkaistiin mobiiliversio Androidille ja iOSille lokakuussa 2018. Pelin ikäraja on 13 vuotta.

Runescape 3:n suosio on laskenut, ja Old School Runescapen suosio on säilynyt. Jagex-peliyhtiön kahdesta Runescape-versiosta vanhempi versio pelistä on suositumpi. Yksi sen suosion syistä saattaa olla vanhan pelin laitevaatimusten kohtuullisuus, mikä teki siitä hyvin soveltuvan mobiililaitteille ja Old School Runescapen suosittu mobiiliversio julkaistiin iOS- ja Android-laitteille lokakuussa 2018. Maaliskuussa 2020 mobiilisovelluksen lataukset ylitti viiden miljoonan rajapyykin. *MMO-population.comin* mukaan Old School Runescape on maailman 4. suosituin massiivinen verkkoroolipeli ja se arvioi sillä olevan noin 35,3 miljoonaa pelaajaa ja 1,34 miljoonaa päivittäistä pelaajaa. 1. marraskuuta 2020 peliin oli kirjautuneena 170 000 samanaikaista pelaajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jagex: Old School RuneScape - News *Oldschool RuneScape*. Viitattu 4.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  Klepek, Patrick: 'RuneScape' Has Survived For 15 Years By Never Forgetting its Past *Vice*.  14.12.2016. Viitattu 4.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Valentine, Rebekah: Old School RuneScape mobile debuts with over one million installs *GamesIndustry.biz*.  5.11.2018. Viitattu 4.8.2019. (englanniksi)
4. ↑  Old School RuneScape – Google Play ‑sovellukset *play.google.com*. Viitattu 3.10.2022.
5. ↑  Old School RuneScape Mobile hits 5m downloads, records beat *TweakTown*. Viitattu 3.10.2022. (englanniksi)
6. ↑  Server Population & Player Count *MMO Populations*. Viitattu 3.10.2022. (englanniksi)
7. ↑  Old School Runescape had more than 170,000 concurrent players over the weekend, breaking... *TechSpot Forums*. Viitattu 3.10.2022. (englanniksi)
**Valeavioliitto** (tai **kulissiavioliitto**, **lumeavioliitto**, **näennäisavioliitto**, **paperiavioliitto**) tarkoittaa kahden ihmisen välistä avioliittoa, jonka perustana ei ole ihmissuhde, vaan muu syy.

Syitä valeavioliittoon ovat muun muassa homoseksuaalisuuden tai lehtolasten salaaminen tai muut henkilökohtaiset asiat, jotka halutaan salata muilta ihmisiltä. Myös pysyvän oleskeluluvan hankkiminen kohdemaasta kotoisin olevalle valepuolisolle suoritettavaa maksua vastaan voi olla motiivina valeavioliitolle.

Vaikka valeavioliittoa voidaan sanoa huijaukseksi, sen saa solmia laillisesti, koska laissa ei velvoiteta ilmoittamaan suhteen motiiveista tai puolisoiden tosiasiallisesta suhteesta.  Tässä suhteessa eri maiden oikeuskäytännöt vaihtelevat. Viranomaiset voivat esimerkiksi kieltää virallisen vihkimisen puolisoilta, joiden he katsovat pyrkivän valeavioliittoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Apulaisoikeuskansleri purkaisi valeavioliitoista annetut tuomiot 15.03.2005, mtv.fi
2. ↑  KKO:2005:84 Rekisterimerkintärikos. Ylimääräinen muutoksenhaku - Tuomion purkaminen rikosasiassa 6.7.2005, finlex.fi
**Mark Viitanen** (s. 4. huhtikuuta 1998 Tallinna) on suomenvirolainen jääkiekkohyökkääjä joka edustaa Puolan liigassa pelaavaa STS Sanokia. Viitanen syntyi Tallinnassa, mutta muutti sieltä perheensä mukana Turkuun jo lapsena.

Ura
---

### Seuraura

Viitanen on TuTon oma kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2014-2015 TuTon A-junioreista Turun Palloseuran B-junioreihin.

Kaudeksi 2017-2018 Viitanen siirtyi MHL:lässä pelaavaan Kunlun Red Starin junioreihin.

Kaudeksi Mestis-kausi 2018–2019 Viitanen siirtyi Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin yksivuotisella sopimuksella. Tulokaskausi Mestiksessä toi 27 otteluun tehopisteet 5+5=10.

Kaudeksi 2019–2020 Viitanen siirtyi Mestis-joukkue TuTon riveihin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta seuran A-nuorissa ja pelasi kauden aikana vain yhden Mestis-ottelun.

Viitanen teki toukokuussa 2020 kauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen TuTon kanssa.

### Maajoukkueura

Viitanen on pelannut seitsemän miesten ja viisi nuorten maaottelua.

Pelityyli
---------

TuTon entinen urheilutoimenjohtaja Elmo Aittola kuvailee Viitasta isokokoiseksi voimahyökkääjäksi, joka hyödyntää kokoaan ja jolla on hyvä laukaus.

Lähteet
-------

* Mark Viitanen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Mark Viitanen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Mark Viitanen Eurohockey-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Runsas, Leo: 1B MM: Viron turkulaisin suomalainen Mark Viitanen iloitsee ensimmäisestä aikuisten arvoturnauksestaan *Jatkoaika.com*.  3.5.2019. Viitattu 3.4.2020.
2. 1 2 3 4 5  Mark Viitanen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Peliitoille lisää pelaajasopimuksia *peliitat.fi*.  3.9.2018. Heinolan Peliitat Oy. Viitattu 5.5.2020.
4. 1 2  Ville Nieminen TuTo Hockeyhyn *tutohockey.fi*.  8.6.2019. TUTO Hockey Oy. Viitattu 5.5.2020.
5. ↑  Haastattelussa Mark Viitanen – "Voitonhalu on iso" *tutohockey.fi*.  5.5.2020. TUTO Hockey Oy. Viitattu 5.5.2020.

TUTO Hockey – Mestis
3 Siiki |
5 Lampi |
7 Karlsson (**C**) |
9 V. Virtanen (**A**) |
11 Kaski |
12 Forsblom |
18 Vähätalo |
19 Gröhn |
21 Virta |
22 Rannisto |
23 Asplund (**A**) |
24 Suistio |
25 Laiho |
26 Karjalainen |
27 Leppikoski |
28 Koskinen |
30 Mäkelä |
30 Pohjola |
31 Huhtamaa |
33 Suoranta |
37 Vuorio |
38 Himmanen |
40 Levo (**A**) |
42 Heiskari |
44 Tiihonen |
48 Vuorela |
70 J. Virtanen (**A**) |
77 Takkunen |
86 Kerkkänen  

Valmentajat Virtanen – Kivilahti – Törnström – Paalasmaa
**Vyöhykemalilla** eli **kehämallilla** tarkoitetaan kaupunkimaantieteessä kaupungin kaavamaisesti esitettyä rakennemallia, jossa liikekeskustan ympärillä on eri toimintojen ja maankäytännöllisiä kehiä. Lähinnä keskustaa ovat teollisuus ja logistiikka-alueet. Seuraavaksi tulevat pieni- ja keskituloisten asuinalueet ja uloimpana ovat varakkaiden asuinalueet ja maaseutu.

Kehien syntyyn vaikuttavat monet seikat. Liikekeskusta on kaupankäynnin, hallinnon ja monien muiden toimintojen esim. kulttuurin keskus, joka tavallisesti on keskellä kaupunkia. Keskus on riippuvainen teollisuudesta ja logistiikasta, jotka ovat siksi seuraavana. Teollisuusalueiden ympäristö ei ole viihtyisä asuinalueena, joten halvimmat tontit syntyvät teollisuusalueiden ympärille. Tämä johtaa segregaatioon eli alueiden sosiaaliseen erilaistumiseen, kun pienituloiset asuttavat näitä alueita. Varakkaat asuvat uloimmalla kehällä, jossa on luontoa ja viihtyisät, väljät elinolosuhteet.

Kehämallin esitti Ernest Burgess vuonna 1927.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lukion maantiede 1-2 (Otava 2010) s. 99
2. ↑  Heikki Salmikivi: Helsingin sosioekonominen erilaistuminen, s. 12 Pro gradu, Helsingin yliopisto
**Tyler Bozak** (s. 19. maaliskuuta 1986 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura St. Louis Bluesia.

Ura
---

Bozak pelasi ennen ammattilaisuraansa vuodet 2004–2007 juniorisarja BCHL:ssä ja vuodet 2007–2009 yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet palkittiin vuonna 2007 Brett Hull Trophylla BCHA:n parhaana pistemiehenä ja hän oli voittamassa vuonna 2008 WCHA:n mestaruutta Denverin yliopiston joukkueessa.

Bozak ei saanut NHL-varausta, vaan hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin vapaana pelaajana huhtikuussa 2009. Hän pelasi kauden 2009–2010 osaksi NHL:ssä, 37 ottelua, ja osaksi AHL:n Toronto Marliesissa, 32 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 14. lokakuuta 2009, jolloin Maple Leafs kohtasi Colorado Avalanchen, ja teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 14. tammikuuta 2010, jolloin Maple Leafs kohtasi Philadelphia Flyersin. Kausi 2010–2011 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä.

Syyskuussa 2021 Bozak teki St. Louis Bluesin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tyler Bozak *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Bozak signs deal with Leafs *Sportsnet.ca*.  3.4.2009.  Arkistoitu 6.8.2009. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
3. ↑  Cox, Damien: Cox: Leafs embrace the enemy *thestar.com*.  14.10.2009. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
4. ↑  Zeisberger, Mike: Bozak's goal something special *Toronto Sun*.  14.1.2010.  Arkistoitu 24.3.2010. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
5. ↑
**Xinhai-vallankumous** tai **Hsin-hai-vallankumous** (kiin.: 辛亥革命; pinyin: *Xīnhài gémìng*), tunnettu myös **vuoden 1911 vallankumouksena** tai **Kiinan vallankumouksena**, oli vallankumous, joka syrjäytti Kiinan viimeisen keisarillisen dynastian, Qing-dynastian, ja perusti Kiinan tasavallan. Vallankumous nimettiin Xinhaiksi, koska se tapahtui vuonna 1911, Xinhain-haaran vuonna Kiinan kalenterissa.

Vallankumous käsitti monia kapinoita ja kansannousuja. Käännekohta oli Wuchangin kansannousu 10. lokakuuta 1911, joka oli seurausta Rautateiden suojaliikkeen huonosta käsittelystä. Vallankumous päättyi viimeisen keisarin Pu Yin vallastaluopumiseen 12. helmikuuta 1912. Se merkitsi yli 2000-vuotisen keisarillisen vallan päättymistä ja Kiinan tasavallan ajan alkua.

"Xinhai" on nimi, jota vuodesta 1911 käytettiin Qing-dynastian virallisessa kalenterissa.

Taustaa
-------

1800-luvun kuluessa Qing-dynastiaa kohtasi lukuisten vastoinkäymisten sarja, johon vaikuttivat myös ulkovaltojen halu laajentaa etupiirejään Kiinaan. Dynastian lopun lähestyessä Qingin viranomaiset pyrkivät tekemään uudistuksia mm. lakkauttamalla keisarillisen kokeen vuonna 1905. Lisäksi armeijaa uudistettiin, provinssitasolle perustettiin vaaleilla valitut valtuustot ja niille myönnettiin osittainen autonomia.

Qing-dynastian perustaneet mantšut eivät nauttineet kansansuosiota han-kiinalaisten keskuudessa. Lisäksi leskikeisarinna Cixin kuoltua vuonna 1908 maalla ei katsottu olevan enää päteviä hallitsijoita. Lapsikeisari Pu Yi nousi valtaistuimelle vuonna 1911 ja tämän sijaishallitsijat eivät olleet päteviä.

Tapahtumien kulku
-----------------

Vallankumouksen alkuvaiheissa Etelä-Kiinan provinssit julistautuivat itsenäisiksi Wuchangin kansannousun yhteydessä ja lähes koko Etelä-Kiinan kattava Kiinan tasavalta perustettiin. Tasavalta perusti senaatin Nanjingiin ja nimesi presidentiksi Tongmenghui-puolueen johtajan Sun Zhongshanin (alias Sun Yat-sen).

Saadakseen Pohjois-Kiinan mukaan tasavaltaan Sun kuitenkin lupasi presidentin viran Yuan Shikaille, joka johti kapinaa kukistavia Qing-dynastian joukkoja. Yuan suostui, vaati tasavallan pääkaupungin siirtämistä Nanjingista Pekingiin ja laati Qing-dynastian hovin kanssa niin sanotun hyväntahtoisen asiakirjan. Se takasi Qing-dynastian viimeiselle keisarille Aisin Gioro Pu Yille oikeuden asua Kielletyssä kaupungissa ja saada myös "palkkaa" Kiinan tasavallalta.

Lähteet
-------

1. ↑    *Rauman Lehti*, 18.08.1914, nro 91, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.07.2017.
2. ↑  Legacy debate as Republic of China marks 100 years *BBC News*.  10.10.2011. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)
3. 1 2  China’s 1911 Xinhai revolution and its modern-day legacy *South China Morning Post*.  9.10.2021. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  The Chinese Revolution of 1911 *Office of the Historian*.  2024. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)
5. ↑  Chinese Revolution | Summary, Key Figures, & Facts *Encyclopædia Britannica*.  2024. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Xinhai Revolution
**Hugo: Musta timanttikuume** (engl. *Hugo: Black Diamond Fever*) on ITE Median kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna 2001 Windowsille ja PlayStationille. Vuonna 2003 peli julkaistiin Game Boy Advancelle ja myöhemmin myös mobiililaitteille.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Ilkeä noita Skylla, tämän apuri Don Kroko, ja heidän sotilaansa palaavat Tulivuorisaarelle ja orjuuttavat kikulaiset louhimaan kaivoksesta mustia timantteja. Skylla tarvitsee niitä erikoiseen "pahuusreseptiin" ja yksi ainoa pisara siitä tuotettua juomaa riittää tekemään hänestä maailman mahtavimman noidan. Kikulaisten kylänvanhin kirjoittaa kirjeen Hugo-peikolle ja lähettää Fernando-tukaanin viemään sen.

Saatuaan kirjeen Hugo matkustaa lentokoneellaan Viidakkosaarelle, vapauttaa vangitut kikulaiset ja sabotoi Skyllan suunnitelmaa pysäyttämällä kaivoksen liukuhihnan ja sulkemalla öljyputken. Tämän johdosta Skylla päättää vasten Don Krokon neuvoja nopeuttaa tuotannon tehoa, mikä alkaa vähitellen johtaa koko laitoksen romahtamiseen. Kun Hugo lopulta vapauttaa kikulaisten kylänvanhimman, heidän on vielä päästävä ulos ennen laitoksen räjähtämistä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Äänirooleissa
-------------

### Suomenkieliset

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Puntti Valtonen  | … |  Hugo, Don Kroko
  |
|  Oskari Katajisto  | … |  kikulaisten kylänvanhin
  |
|  Tiia Louste  | … |  Skylla
  |

Aiheesta muualla
----------------

* *Hugo: Black Diamond Fever* MobyGamesissa (englanniksi)

Hugo

|  |  |
| --- | --- |
| **Klassikkopelit** | **PC**: *Hugo Classic • Hugo Viidakkoseikkailu • Hugo Talvipelit***PlayStation**: *Hugo • Hugo 2* |
| **Opetuspelit** | *Hugo Taikatammi • Hugo Taikamatka • Hugo Taikajuoma • Hugo Taikavuoristorata • Hugo ja meren eläimet • Hugo ja savannin sankarit • Hugo ja luonnonvoimat • Hugo avaruudessa* |
| **2000–2005** | *Hugo ja kadonneet jalokivet • Hugo: Musta timanttikuume • Hugo sammakkojahdissa • Hugo: Ilkeä peili • Hugo Bukkazoom! • Hugo Palloralli • Hugo Runamukka • Hugo: CannonCruise • Hugo Penguin Battle* |
| ***Agent Hugo*** | *Agent Hugo • Agent Hugo: RoboRumble • Agent Hugo: Lemoon Twist • Agent Hugo: Hula Holiday* |
| ***2009-2010*** | *Hugo: Peikkometsän taika • Hugo: Tornin arvoitus • Hugo: Ensimmäiset merkit* |
| **Mobiilipelit** | *Hugo Retro Mania • Hugo Troll Race • Hugo Troll Wars • Hugo World • Ronaldo & Hugo: Superstar Skaters • Hugo Troll Race 2* |
**Electron** on pieni kantoraketti. Sen kapasiteetti on 150 kg 500 km kiertoradalle. Rakettia valmistaa ja operoi Rocket Lab -yritys.

Historia
--------

Maaliskuussa 2016 Rocket Lab ilmoitti saaneensa Rutherford-moottorin koepolton suoritettua. Ensimmäinen koelento tapahtui vuonna 2017. 

Rocket Lab kehittää Electron-raketin ensimmäisen vaiheen talteenottoa; marraskuussa 2020 onnistui ensimmäisen kerran hallittu laskeutuminen mereen.

Rakenne
-------

Raketin ensimmäisessä vaiheessa on 9 Rutherford-moottoria ja toisessa vaiheessa 1 tyhjiökäyttöön muunneltu versio. Raketin halkaisija on noin 1 metri ja korkeus 20 metriä. Raketin runko on hiilikuitua. 

Electron-raketin ensimmäisen vaiheen talteenottossa vaihe hidastaa aluksi nopeuttaan laskuvarjolla. Laskuvarjon varassa laskeutuva vaihe poimitaan helikopterilla talteen kesken putoamisen.

Rutherford-moottori
-------------------

Raketin uudet Rutherford-moottorit käyttävät ajoaineena RP-1:tä ja LOX:ia. Yhden moottorin työntövoima on 22 kN. Moottorit ovat suurelta osin valmistettu 3d-tulostamalla elektronisädesulatus-menetelmällä. Lisäksi uutta on akkukäyttöisten sähkömoottorien käyttö ajoaineen syöttämiseen.  Tyhjäksi käytettyjä akkuja pudotetaan matkasta lennon aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Uusiseelantilainen rakettilabra tunkee avaruusbisnekseen: satelliittilaukaisun voi tilata nyt netissä | Tiedetuubi *www.tiedetuubi.fi*.  Arkistoitu 1.4.2016. Viitattu 5.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Home page
* Rocket Lab: the Electron, the Rutherford, and why Peter Beck started it in the first place (Arkistoitu – Internet Archive) – spaceflightinsider

Kantoraketit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset: | 
* Atlas V
* Athena
* Delta IV
* Dnepr
* Electron
* Falcon 9
	+ 9 B4
	+ 9 B5
* Falcon Heavy
* GSLV
* H-IIA
* Kosmos-3M
* Pitkä marssi -rakettiperhe
* Minotaur
* Pegasus
* Proton
* PSLV
* Rokot
* Shavit
* Štil
* Start-1
* UR-100
* Space Launch System
* Strela
* Sojuz
	+ U
	+ FG
	+ 2
* Taurus
* Tsyklon 3
* Volna
* Vega
* Zenit

 |
| Suunnitteilla: | 
* Angara
* Ariane 6
* BFR
* GSLV III
* GX
* H-IIB
* KSLV
* New Glenn
* Taurus II
* Vulcan

 |
| Entiset: | 
* Ariane
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
* Atlas
	+ SM-65 Atlas
	+ I
	+ II
	+ III
* Black Arrow
* Delta
	+ II
	+ III
* Diamant
* Energija
* Europa
* Falcon 1
* Falcon 9
	+ 9 v1.0
	+ 9 v1.1
	+ 9 v1.2
* H-II
* J-I
* Juno I
* Lambda
* Mu (V)
* Molnija
	+ M
* N1
* Poljot
* R-7
* Saturn
	+ I
	+ IB
	+ V
	+ INT-21
* Scout
* Sparta
* Thor
* Thor-Agena
* Thor-Burner
* Thorad-Agena
* Titan
	+ I
	+ II
	+ III
	+ IIIB
	+ IV
* Tsiklon
	+ 2
* Vanguard
* Voshod
* Vostok

 |
**Vilpusjärvi** on matala ja verraten tasasyvä järvi Puolangalla Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 74 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Vilpusjärven pituusakseli kulkee lännestä itään ja sen mitta on noin 2,75 kilometriä. Järven keskivaiheilla sijaitsevan Säikänsaaren pituus on noin 400 metriä. Vilpusjärven lahdet ovat suultaan avoimia ja jokaisella on karttanimi. Järven koillisosan Vantaslahteen virtaa tulouoma pohjoisesta. Järven luusua sijaitsee lounaiskolkassa, josta alkaa etelään Puolankajärveen virtaava Vilpusjoki. Etäisyys Vilpusjärveltä Puolankajärvelle on kolmisen kilometriä.

Vain noin kaksi prosenttia Vilpusjärvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta on vain 3,3 metriä.

Vilpusjärven länsipuolella kohoaa Aittovaara (noin 245 metriä merenpinnan yläpuolella) ja itäpuolella Vilpusvaara (noin 270 metriä mpy). Järven etelä- ja pohjoispuolella on suota.

Vilpusjärven vesitilavuus on 3 772 000 kuutiometriä.

Vilpusjärvi (60.057.1.001) kuuluu Vilpusjoen valuma-alueeseen (60.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiiminkijoen vesistöalueella (60). Toinen jakovaihe on Puolankajärven valuma-alue (60.05). Vilpusjoen valuma-alueella sijaitsee kaksi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toinen on Vantaslampi. Vilpusjärven eteläpuolisella Kuikkasuolla sijaitsee alle hehtaarin laajuinen Kuikkalampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vilpusjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 31.1.2024.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 31.1.2024.
3. ↑  Vilpusjärvi (60.057.1.001) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 31.1.2024.
4. ↑  Vilpusjoen valuma-alue (60.057) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 31.1.2024.
Kirlian-valokuva sormesta. 

**Aura** on parapsykologiaan kuuluva ilmiö. Sillä tarkoitetaan elollisia olentoja ympäröivää energiakenttää, joka uskotaan voitavan nähdä tai tuntea synnynnäisen kyvyn tai harjoituksen kautta. Usein auraa kuvaillaan moniväriseksi harsoksi tai munan muotoiseksi kentäksi, joka näkyy olennon ympärillä. Aurojen värit, tarkkuus ja muoto vaihtelevat eri yksilöstä ja ajankohdasta toiseen. Auroihin liitetään yleensä chakrat eli kehon energiakeskukset, joiden toimintakyvyn vaihteluiden uskotaan aiheuttavan muutoksia aurassa. 

Auroista on arvioitu muun muassa persoonallisuutta sekä terveydentilaa. Selvänäkijoiden mukaan sairaudet voidaan havaita jopa kuukausia tai vuosia ennen niiden fyysistä ilmaantumista. Chakrojen toimintaan pyritään vaikuttamaan muun muassa väriterapian, joogan ja meditaation avulla.

Modernissa New Agessa aurojen otaksutaan olevan sähkömagneettisia kenttiä, jotka voidaan nähdä esimerkiksi kirliankuvauksen avulla. Joidenkin mukaan kenttien muodostamia värejä on mahdollista nähdä myös paljaalla silmällä.

Katso myös
----------

* Prana
* Ki-energia

Lähteet
-------

* Selin, Risto: *Ihmeellinen maailma: Skeptikon tietosanakirja*. Ursan julkaisuja 81. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001. ISBN 952-5329-19-4.

Kirjallisuutta
--------------

* Brian Snellgrove: *Aurat ja chakrat*. Helsinki: Biokustannus, 2004. ISBN 952-5132-55-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Auras & Aura Colors in Meditation, Spiritual Healing & Psychic Reading. (englanniksi)
* Exercises to See Auras for Energy Awareness. (englanniksi)
* Aura Colours. (englanniksi)
* *Skeptic's dictionary*: Auras. (englanniksi)
* A selection of articles related to the human aura. (englanniksi)
**Kirsti Martta Kyllikki Vihko** (o.s. **Patomäki**; 5. joulukuuta 1939 Ylämaa – 23. joulukuuta 2023 Espoo) oli suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Vihko suoritti vuonna 1970 diplominsa Sibelius-Akatemiassa Mirjam Helinin johdolla. Hänen muita opettajiaan olivat Liisa Linko-Malmio, Gina Cigna, Anton Dermota ja Luigi Ricci. Vihko sai vuonna 1971 toisen palkinnon pohjoismaisessa kilpailussa ja vuonna 1972 kolmannen palkinnon kansainvälisessä Maria Canals -musiikkikilpailussa Madridissa. Suomen kansallisoopperassa hän esiintyi vuosina 1968–1975 kaikkiaan 33 kertaa. Hänellä oli rooleja oopperoissa *Ruusuritari* (Richard Strauss), *Elektra* (Richard Strauss), *Hoffmannin kertomukset* (Jacques Offenbach), *La bohème* (Giacomo Puccini), *Ovela kettu* (Leoš Janáček), *Don Carlos* (Giuseppe Verdi) ja *Tosca* (Giacomo Puccini). *La bohèmessa* Vihko tulkitsi Musettan roolin ja *Toscassa* nimiroolin Floria Toscana. Vuonna 1974 hän vieraili Oulussa esittämässä Madeleinen roolin Umberto Giordanon oopperassa *Andrea Chénier*.

Vihko teki myös konserttiesiintymisiä ja Turussa oopperaohjauksia. 27. lokakuuta 1974 hän kantaesitti pianisti Pentti Koskimiehen säestyksellä Erkki Salmenhaaran laulusarjan *Satumaisessa metsässä*. Vihko työskenteli vuosina 1975–1984 lehtorina Turun konservatoriossa ja siirtyi vuonna 1984 Sibelius-Akatemian lehtoriksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 28.1.2024, s. B 27.
2. 1 2 3 4 5  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
3. ↑  Kirsti Vihko Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta
4. ↑  Satumaisessa metsässä Music Finland Core

Aiheesta muualla
----------------

* Kirsti Vihkon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Lokalahden kirkko** on Uudenkaupungin Lokalahdella sijaitseva Johan Höckertin suunnittelema 1763 valmistunut puinen torniton pitkäkirkko. Kirkossa on kolmisärmäinen aumattu kuori ja pitkillä sivuilla runkohuonetta matalammat ja kapeammat kylkiäiset. Pohjoispäädyssä on sakasti ja eteläpäädyssä asehuone, sisäänkäynti on länsipuolelta asehuoneen kautta. Kirkkosali on yksilaivainen, sisäkatto on laudoitettu tynnyriholvi, jonka alla on vanhempi lautaholvaus. Kirkon pinta-ala on 280 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 400 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1859-1869 Georg Theodor Chiewitzin suunnitelman mukaan, samoin kuin 1894 ja 1925. Se restauroitiin Totti Soran johdolla 1950-luvulla. Kirkon alttarilla oleva krusifiksi on vuodelta 1835, kirkossa on lisäksi useita keskiaikaisia puuveistoksia. Erillinen kellotapuli valmistui 1630-luvulla valmistuneen kirkon tapuliksi, sitä uusittiin 1655 ja nykyinen muoto on peräisin vuodelta 1728 eli nykyistä kirkkoa edeltäneeltä ajalta. Pohjaltaan nelikulmaisen ylöspäin kapenevan tapulin harjalla on pyramidikatto, kellot ovat vuosilta 1691 ja 1866. Kirkon viereisen hautausmaan sankaripatsaan on veistänyt Jussi Vikainen. Hautausmaalla on lisäksi Suomen sisällissodassa kaatuneiden muistopatsas. Suomen sodan 17.-18. syyskuuta 1808 käydyssä Lokalahden taistelussa kaatuneiden haudat ovat kirkkoa vastapäätä tien toisella puolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lokalahden kirkko *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 3.5.2018.
2. ↑  Markku Haapio, Laura Luostarinen (toim.): *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2*, s. 190. Etelä-Suomen Kustannus, 1980. ISBN 951-9064-28-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lokalahden kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Lokalahden kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  4.6.2008. Museovirasto.
* Lokalahden kirkko Uudenkaupungin seurakunnan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Lokalahden kirkko (Q19706237)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kirkko, hautausmaa |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Uusikaupunki |
|  |
| katuosoite | Uusikaupunki |
|  |
| koordinaatit | 60°40′54″N 21°27′54″E﻿ / ﻿60.68169°N 21.46503°E﻿ / 60.68169; 21.46503 |
|  |
|  |

 |
**Ouest** (haitiksi *Lwès*) on departementti Haitissa. Vuonna 2003 departementissa oli 3 096 967 asukasta ja sen pinta-ala on 4 827 neliökilometriä. Departementin väestötiheys on siten 641,6 asukasta neliökilometrillä. Departementin pääkaupunki on myös valtion pääkaupunki Port-au-Prince. Departementti on maan toiseksi laajin Artiboniten jälkeen. Vuoden 2010 maanjäristys koetteli erityisesti Ouestin departementin aluetta.

Ouest rajautuu pohjoisessa Artiboniten ja Centren departementteihin, idässä Dominikaaniseen tasavaltaan, etelässä Sud-Estin ja Nippesin departementteihin sekä lännessä Gonâvenlahteen. Departementtiin kuuluu lisäksi Gonâvensaari. Ouestin departementti jakautuu viiteen arrondissementtiin (väkiluvut vuonna 2003):

| Arrondissementti | Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- | --- |
| Arcahaie | 166 089 | Arcahaie, Cabaret |
| Croix-des-Bouquets | 441 563 | Cornillon, Croix-des-Bouquets, Fonds-Verrettes, Ganthier, Thomazeau |
| La Gonâve | 75 548 | Anse-à-Galets, Pointe-à-Raquette |
| Léogâne | 300 982 | Grand-Goâve, Léogâne, Petit-Goâve |
| Port-au-Prince | 2 109 516 | Carrefour, Cité Soleil, Delmas, Gressier, Kenscoff, Pétionville, Port-au-Prince, Tabarre |

Lähteet
-------

1. ↑  Haiti Citypopulation.de. Viitattu 18.1.2009.
2. ↑  Arrondissements of Haiti Statoids. Viitattu 18.1.2009.

HaitiHaitin departementit

* Artibonite
* Centre
* Grand'Anse
* Nippes
* Nord
* Nord-Est
* Nord-Ouest
* Ouest
* Sud
* Sud-Est
**Gulzarilal Nanda** (4. heinäkuuta 1898 – 15. tammikuuta 1998 ) oli intialainen poliitikko, joka toimi kahdesti maansa väliaikaisena pääministerinä vuosina 1964 ja 1966. Hän oli maansa sisäministeri vuosina 1963–1966 ja työministeri 1962–1963.

Elämäkerta
----------

Nanda syntyi vuonna 1898 Brittiläisen Intian Sialkotissa, nykyisen Pakistanin alueella. Hän kouluttautui nuoruudessaan Allahabadin yliopistossa, josta hän siirtyi Bombayhin taloustieteen professoriksi vuonna 1921. Tuolloin hän tapasi Mahatma Gandhin, joka pyysi häntä liittymään mukaan Intian itsenäisyysliikkeeseen ja auttamaan Ahmedabadin tekstiilityöläisiä järjestäytymään. Ahmedabadissa hän osallistui maansa vanhimman työväenyhdistyksen Majoor Mahajanin perustamiseen yhdessä Anasuya Sarabhain kanssa. Vuonna 1931 hän joutui vankilaan poliittisen toimintansa vuoksi.

Bombayn lainsäätäjäksi hänet äänestettiin vuonna 1937, jonka jälkeen hän toimi kaksi vuotta Bombayn työministerinä. Ura kansallisessa parlamentissa alkoi vasta 1952, kun hänestä tuli ministeri Jawaharlal Nehrun hallituksessa. Hän toimi eri ministerin tehtävissä vuoteen 1964, jolloin pääministerin kuoltua hän sai toimia hetken väliaikaisena pääministerinä. Hän aloitti vuonna 1963 sisäministerinä, mutta erosi kolme vuotta myöhemmin, kun parlamenttitalon edessä järjestetty lehmänteurastamisen kieltämiseen pyrkinyt mielenosoitus muuttui väkivaltaiseksi.

Seuraavan pääministerin Lal Bahadur Shastrin kuolema vuonna 1966 teki hänestä jälleen väliaikaisen pääministerin. Sen jälkeen hän jatkoi ministerinä Indira Gandhin hallituksessa, kunnes päätti siirtyä eläkkeelle vuonna 1971. Hän oli rautatieministeri poliittisen uransa viimeisinä vuosina 1970–1971.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Gulzarilal Nanda *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 3.1.2020.
2. ↑  Mahurkar, Uday: At 98, two-time interim PM Gulzarilal Nanda is the epitome of Gandhian ideals *India Today*.  15.5.1996. Viitattu 3.1.2020.
3. 1 2 3  Former PM Gulzarilal Nanda dead *Rediff*.  15.1.1998. Viitattu 3.1.2020.
4. ↑  Rai, Siddhartha: Holy cow: RSS, VHP to revive 1966 gau rakshaks' movement *India Today*.  30.10.2016. Viitattu 3.01.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gulzarilal Nanda** Wikimedia Commonsissa

* Intian pääministerinkanslian kuvaus Gulzarilal Nandasta

IntiaIntian pääministerit

* Nehru
* Nanda
* Shastri
* I. Gandhi
* Desai
* C. C. Singh
* R. Gandhi
* V. P. Singh
* Shekhar
* Rao
* Vajpayee
* Gowda
* Gujral
* M. Singh
* Modi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
Kuuluisia analyyttisiä kemistejä. (Antoine Lavoisier, Gustav Kirchhoff ja Wilhelm Ostwald)
**Analyyttinen kemia** tutkii aineiden koostumuksia ja menetelmiä niiden määrittämiseksi. Määrityksessä käytetään hyväksi aineiden kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia.

Analyyttistä kemiaa hyödynnetään kemian eri alueiden lisäksi muun muassa lääketieteessä, ympäristötieteissä, teollisuudessa ja esimerkiksi rikosten selvittämisessä.

Analyyttinen tutkimus voidaan jakaa kahteen päätyyppiin:

* Kvalitatiivisessa eli laadullisessa analyysissä tutkitaan, mitä alkuaineita ja yhdisteitä näyte sisältää. Spesiaatioksi kutsutussa metallien määrityksessä selvitetään myös näytteessä esiintyvien ionien varausaste.
* Kvantitatiivisessa eli määrällisessä analyysissä tutkitaan, kuinka paljon tiettyä alkuainetta tai kemiallista yhdistettä näyte sisältää. Nykyaikainen analyyttinen kemia on enimmäkseen kvantitatiivista.

Analyyttisen kemian menetelmiä ovat muun muassa titraukset, kromatografiat sekä gravimetriset, spektrofotometriset ja elektrometriset analyysit. Tehokkaita menetelmiä alkuaineiden määrittämiseksi ovat atomiabsorptiospektroskopia (AAS) ja induktiivisesti kytketty plasma-massaspektrometria (ICP-MS). Orgaanisia yhdisteitä voidaan tutkia esimerkiksi kaasu- tai nestekromatografian ja massaspektrometrian yhdistävillä laitteilla (GC-MS, LC-MS).

Instrumenttianalyyttiset tekniikat eli neste- ja kaasukromatografia, elektroforeettiset menetelmät, massaspektroskopia, spektrometria, AAS, ICP ja erilaiset kaasu- ja nestekromatografian detektointitekniikat ovat tarkempia ja herkempiä kuin monet vanhemmat tekniikat, kuten titraus. Uusimmilla tekniikoilla voidaan tutkia yhdisteitä, joiden konsentraatiot ovat jopa femto- (10-15) tai attogrammoja (10-18) yhdessä grammassa näytettä.

Lähes kaikkiin analyyttisiin menetelmiin sisältyy nykyään kaksi vaihetta. Ensimmäisessä erotetaan näytteen yhdisteet ja toisessa vaiheessa detektoidaan eli havainnoidaan ne. Kromatografiat ja elektromigraatiotekniikat ovat erotustekniikoita ja massaspektrometria ja spektrometria detektointitekniikoita.

Analyyttisen kemian tulokset esitetään aina tilastollisesti, eli näytteestä tehdään mielellään useampia analyysejä. Tulos annetaan analyysien keskiarvona ja tuloksen keskihajonta ilmoitetaan. Jos analyysiä toistetaan paljon ja sitä käytetään rutiininomaisesti, ei samasta näytteestä välttämättä tehdä kovin useita analyysejä. Sen sijaan analyysilaitteiston ja reagenssien kuntoa ja analyysejä suorittavan henkilön taitoja seurataan testaamalla tunnettu näyte säännöllisin väliajoin. Jos tunnetulle näytteelle saadaan analyysissä tilastollisesti poikkeava arvo tai jos tulokset muuttuvat vähä vähältä suuremmiksi tai pienemmiksi, tiedetään, että systeemi tulee tarkistaa ja osa tehdyistä analyyseistä tulee mahdollisesti suorittaa uudelleen.
**Severi Savonsalmi** (s. 21. elokuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija, jonka kasvattajaseura on Pielaveden Sampo. 208-senttinen Savonsalmi on pelannut Sammon lisäksi Suomessa muun muassa Savo Volleyssa ja VaLePassa. Kesällä 2023 Savonsalmen uutisoitiin allekirjoittaneen kaksivuotisen sopimuksen saksalaisen huippuseuran VfB Friedrichshafenin kanssa. Joitakin viikkoja myöhemmin Suomen Lentopalloliitto tiedotti, että välilevyn pullistuman ja sitä seuranneen leikkauksen vuoksi Savonsalmi ei pysty osallistumaan syksyn EM-kisoihin ja hänen maajoukkuekautensa on ohi.

Suomen lentopallokentillä Savonsalmi on voittanut lentopallon Mestaruusliigan kahdesti VaLePan riveissä. Ensimmäisen A-maaottelunsa Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa savolaislähtöinen lentopalloilija pelasi syksyllä 2018. Monien muiden lentopalloilijoiden tavoin Savonsalmen tie Suomen A-maajoukkueeseen on rakentunut nuorten maajoukkueen kautta.

Saavutuksia
-----------

* Mestaruusliigan voitto 2022, 2023
* Suomen Cupin voitto 2022

Ura
---

* 2018–2019 Savo Volley
* 2021–2023 VaLePa
* 2023– VfB Friedrichshafen

Lähteet
-------

1. ↑  Mestaruusliiga: Miesten pelaajarekisteri 2022-23, Mestaruusliiga  2022. Mestaruusliiga. Viitattu 30.6.2023.
2. 1 2  Kirjoittaja Lentopallo.info: Lentopalloilija Severi Savonsalmi teki sopimuksen Bundesliigaan *lentopallo.info*.  24.6.2023. Viitattu 30.6.2023.
3. ↑  Veljekset piipahtavat viimeistelemässä EM-iskuaan Romaniassa - Savonsalmi sivuun EM-joukkueesta *Lentopalloliitto*.  14.8.2023. Viitattu 14.8.2023.
4. ↑  Kirjoittaja Lentopallo.info: Lentopalloilija Severi Savonsalmi teki sopimuksen Bundesliigaan *lentopallo.info*.  24.6.2023. Viitattu 30.6.2023.
**Janne Kristian Kinnunen** (s. 18. elokuuta 1970 Viitasaari) on suomalainen kuntajohtaja ja vuosina 1990–1997 kansallisella tasolla kilpaillut yleisurheilija. Vuodesta 2023 alkaen hän toimii Mikkelin kaupunginjohtajana. Aiemmin hän on työskennellyt Taivalkosken kunnanjohtajana, Saarijärven kaupunginjohtajana sekä synnyinpaikkakuntansa Viitasaaren kaupunginjohtajana 2014–2022.

Tausta
------

Kinnunen on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri. Hän toimi Taivalkosken kunnanjohtajana ja sen jälkeen vuosina 2008–2013 Saarijärven kaupunginjohtajana. Vuosina 2014–2022 hän toimi Viitasaaren kaupunginjohtajana, ja Mikkelin kaupunginjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2022.

Urheilu-ura
-----------

### Saavutuksia

Urheilijana Kinnusen päälajina oli kolmiloikka. Hän edusti Viitasaaren Viestiä ja Lahden Ahkeraa ja häntä valmensivat Jorma Kemppainen ja Tuomas Sallinen.

Kinnunen saavutti SM-hopeaa kolmiloikassa Lapualla 1995 tuloksella 16,16 m. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti kultaa vuonna 1996 tuloksella 15,96 m. Hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa Tampereella 1996.

Kinnunen edusti Suomea yhdessä ulkoratojen (1995) ja yhdessä sisäratojen maaottelussa (1996). Hänen ennätyksiään ovat 16,21 m kolmiloikassa vuodelta 1996 (16,31 m myötätuulessa samana vuonna), 729 cm pituushypyssä vuodelta 1992 sekä 10,66 s 100 metrillä vuodelta 1995.

### Vuosittainen kehitys kolmiloikassa

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1990 | 14,62 | karsinnan 18. (14,62) |
| 1991 | 15,29 | karsinnan 17. (14,66) |
| 1992 | 15,53 (15,74 w) | 7. (15,74) |
| 1993 | 15,82 | 5. (15,76) |
| 1994 | 15,04 (16,29 w; 16,21 i) | karsinnan 8. (15,04) |
| 1995 | 16,18 (16,23 w) | hopeaa (16,16) |
| 1996 | 16,21 (16,31 w) | 4. (15,66) |
| 1997 | 15,33 | 6. (15,33) |

w = myötätuulitulos  

i = hallitulos

Yksityiselämä
-------------

Kinnunen meni naimisiin juoksija Monika Kinnusen (o.s. Rönnholm) kanssa 5. lokakuuta 1996. Heillä on kolme lasta.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuukauden henkilökuva: Monika ja Janne Kinnunen.  *Yleisurheilun kuvalehti*, 1996, nro 11, s. 12–17.  Suomen Urheiluliiton julkaisut Oy.
2. ↑  Hyttinen, Heli: Janne Kinnunen irtisanoutui.  *Viitasaaren Seutu*, 17.11.2022, s. 13. ISSN 0356-1402. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 22.11.2022.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 24.1.2014
4. 1 2  Monilahjakas Kinnunen Saarijärven johtoon *Keskisuomalainen*.  7.5.2008.  Arkistoitu 21.6.2011. Viitattu 25.5.2010.
5. ↑  Janne Kinnunen on uusi Viitasaaren kaupunginjohtaja *Keskisuomalainen*.  27.5.2013.  Arkistoitu 16.1.2014. Viitattu 13.1.2014.
6. 1 2 3  Janne Kinnunen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Monalisa** oli suomalainen naistenlehti, jota julkaistiin kuukausittain vuodesta 1959 tammikuuhun 1976, jolloin se sulautettiin *Eeva-lehteen*.

Lehden perusti vasemmistolehdissä uransa aloittanut Sirkka-Liisa Lähteenoja yhdessä Lahden Kirjapaino Oy:n kanssa. Hän toimi lehden päätoimittajana ja eräässä vaiheessa myös kustantajana vuoteen 1974, jolloin päätoimittajaksi kutsuttiin suosittu tv-kasvo Teija Sopanen. Julkkispainotteinen *Monalisa* onnistui 1960-luvun kuluessa löytämään oman, joskin melko pienen lukijakuntansa lähinnä kaupunkilaisista työväestöön kuuluvista nuorista naisista. Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä *Monalisa* oli vuonna 1963 sijalla 53, mutta vuonna 1973 jo sijalla 12.

Lehdessä työskentelivät ja sitä avustivat monet sittemmin tunnetuiksi tulleet nimet, kuten kirjailija Kristina Carlson, valokuvaaja Leena Saraste ja psykologi Pehr Charpentier.

Vuonna 1973 Lähteenoja myi *Monalisan* Kustannus Oy Williamsille, mutta jatkoi lehden päätoimittajana kunnes seuraavana vuonna hänen paikalleen kutsuttiin tv-kuuluttaja Teija Sopanen. A-lehdet osti Williamsin 1975, ja seuraavana vuonna *Monalisa* ja *Eeva* sulautettiin *Uudeksi Eevaksi*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Monalisa *Fennica Suomen kansallisbibliografia*. Viitattu 23.3.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Lähteenoja, Sirkka-Liisa: *Sopuli, persoonat ja sivupersoonat*. Huhmari: Karprint Ky, 2002. ISBN 952-9748-42-6.
3. ↑  Malmberg, Raili: Naisten ja kotien lehdet aikansa kuvastimina.  *Suomen lehdistön historia, osa 8: Aikakauslehdistön historia: yleisaikakauslehdet.*, 1991. Kuopio:  Kustannuskiila.
4. ↑  Kastemaa, Matti J.: *Rautakirjalla on puolensa*, s. 50–51. tilasto perustuu heinä–syyskuun myyntiin kunakin vuonna. Porvoo: Rautakirja, 1985. ISBN 951-9194-49-5.
Hieronymus Bosch, *Maallisten ilojen puutarha*, 1490–1510.
**Pohjoinen renessanssi** viittaa kulttuuriseen ja taiteelliseen liikkeeseen, joka kukoisti pohjoisessa Euroopassa 1400-luvulta 1600-luvulle. Liike oli osa laajempaa renessanssia, mutta sillä oli omat ainutlaatuiset piirteensä ja vaikutuksensa, jotka erottivat sen eteläisestä vastineestaan.

Tausta
------

Pohjoinen renessanssi sai alkunsa 1400-luvun lopulla, kun renessanssin aatteet levisivät pohjoiseen Eurooppaan kaupan, kirjapainotaidon ja humanismin myötä. Humanismi korosti antiikin oppineisuuden arvoja, ja tämä näkemys vaikutti voimakkaasti pohjoisen renessanssin ajatteluun.

Pohjoisen renessanssin alullepanijat, kuten Alankomaiden ja Saksan humanistit, kannustivat oppimista ja tiedon levittämistä. He painottivat myös yksilön henkistä kehitystä sekä taidetta ja tiedettä osana sivistystä.

Taiteen ja kirjallisuuden nousu
-------------------------------

Jan van Eyck, *Giovanni Arnolfini ja hänen vaimonsa*, 1434.
Yksi pohjoisen renessanssin keskeisistä piirteistä oli taiteen ja kirjallisuuden nousu. Alankomaiden taidekoulukunnat, kuten flaamilaisen taidemaalauksen kukoistus, loivat mestariteoksia, jotka yhdistivät uskonnollisia ja maallisia aiheita. Johtavat taiteilijat, kuten Jan van Eyck ja Hieronymus Bosch, tulivat tunnetuiksi tarkoista yksityiskohdistaan ja realistisista kuvauksistaan.

Kirjallisuudessa humanistiset tekstit saivat suosiota. Erasmus Rotterdamilainen, humanistinen oppinut Alankomaista, kirjoitti arvostettuja teoksia, jotka vaikuttivat voimakkaasti aikakauden ajatteluun.

Uskonpuhdistus
--------------

Pohjoinen renessanssi liittyi läheisesti uskonpuhdistukseen. Martti Lutherin teot ja ajatukset vaikuttivat voimakkaasti pohjoisen Euroopan kirkon ja yhteiskunnan rakenteisiin. Uskonpuhdistus synnytti uusia taiteen ja kirjallisuuden ilmaisumuotoja, kuten protestanttista kirkkotaidetta ja uskonnollista kirjallisuutta.

Tieteellinen edistys
--------------------

Pohjoinen renessanssi edisti myös tieteellistä edistystä. Astronomiassa ja kartografiassa tapahtui merkittäviä kehityksiä. Nikolaus Kopernikus esitti aurinkokeskeisen maailmankuvan, ja Gerhard Mercator loi uuden karttaprojektion.

Perintö
-------

Pohjoinen renessanssi jätti pitkäaikaisen perinnön pohjoisen Euroopan kulttuuriin. Sen vaikutukset näkyvät edelleen taiteessa, kirjallisuudessa, tieteessä ja uskonnollisissa liikkeissä. Pohjoinen renessanssi oli keskeinen tekijä Euroopan historian kehityksessä, edistäen kulttuurista monimuotoisuutta ja tiedon leviämistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Northern Renaissance *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 30.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Northern European Renaissance Overview *The Art Story*. Viitattu 30.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjoinen renessanssi** Wikimedia Commonsissa
**Chaker Zouaghi**, tunnetaan myös nimellä **Shaker Zouagi**, (arab. شاكر الزواغي‎, s. 10. tammikuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Uzbekistanin pääsarjassa pelaavaa Olmaliqia.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Zouaghi aloitti ammattilaisuransa Étoile Sahelissa vuonna 2002, jossa hän pelasi aina vuoteen 2006 asti. Tuona aikana hän saavutti muun muassa Tunisian liigacupin ja Afrikan Confederation Cupin mestaruudet.

Kesällä 2006 Zouaghi siirtyi FK Lokomotiv Moskovaan ja allekirjoitti sopimuksen vuoteen 2011 asti. Hänen peliaika jäi kuitenkin vähäiseksi ja Zouaghi vietti viimeiset vuodet kakkosjoukkueessa. Hän palasi samana vuonna takaisin kotimaahansa solmiessaan vanhan seuransa ES Sahelin kanssa kolmivuotisen sopimuksen.

Tammikuussa 2010 sveitsiläinen FC Zürich ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Zouaghin kanssa, joka siirtyi seuraan heinäkuussa 2010. Avauskaudellaan Zouaghi nousi joukkueensa vakiopelaajaksi pelattuaan 29 sarjaottelua, joissa hän onnistui maalinteossa kolmesti.

30. heinäkuuta 2012 Zouaghi allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen tunisialaisen Espérancen kanssa.

### Maajoukkueura

Zouaghi on pelannut maajoukkueessa 14 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalin. Hän kuului myös Tunisian joukkueeseen vuoden 2008 Afrikan kisoissa.

### Saavutukset

* Venäjän cup: 2007
* Afrikan Confederation Cup: 2006
* Tunisian liigacup: 2005
* Afrikan Cup-voittajien cup: 2003

Lähteet
-------

1. ↑  Chaker Zouaghi à L'E.S.S *Mosaique FM* 3.6.2009 Viitattu 4.6.2009 (ranskaksi)
2. ↑  Zouaghi zum FC Zürich (Arkistoitu – Internet Archive) *transfermarkt.de*, 15.1.2010. Viitattu 15.1.2010 (saksaksi)
3. ↑  Chaker Zouaghi « Sang et Or » pour 3 ans[vanhentunut linkki] *infosfoot.net* 30.7.2012 Viitattu 31.7.2012 (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
* Weltfussball[vanhentunut linkki] (saksaksi)
* National Football Teams

Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Kasraoui |
2 Ghezal |
3 Haggui |
4 al-Abdi |
5 El Bekri |
6 Felhi |
7 Ben Saada |
8 Nafti |
9 Chikhaoui |
10 Zaïem |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Ben Frej |
14 Zouaghi |
15 Jaïdi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Meriah |
20 Ben Dhifallah |
21 Traoui |
22 Nefzi |
23 Chermiti |
Valmentaja Lemerre