MiniDV-kasetti
**Digital Video (DV)** on vuonna 1996 markkinoille tullut digitaalisen videon formaatti. DV on sekä koodekki että fyysinen magneettinauhaa käyttävä kasettiformaatti. Kasetteja on kolmea kokoa, joista pienintä ja yleisintä kutsutaan nimellä **MiniDV**.

"Tavallinen" DV on etupäässä kuluttajille suunnattu formaatti, mutta sen pohjalta on kehitetty ammattimaisempaan käyttöön suunnatut muunnelmat **DVCAM** ja **DVCPRO**.

Vuonna 2003 julkaistiin DV:n korvaajaksi tehty HDV, joka käytti eri koodekkia ja se oli yhteensopiva DV-kameroiden kanssa.

Muistikorttien ja SSD-levyjen kehittyminen on johtanut kasettimuodon korvaamiseen.

DV-nauha
--------

Rinnakkain DVCAM L, DVCPRO M ja MiniDV nauhat.
DV määritellään IEC 61834 standardissa. DV-nauhalla videon tallennusnopeus on 35,5 Mbit/s. Varsinaisen videokuvan osuus datasta on 25 Mbit/s. Loput on varattu äänelle, aikakoodeille, virheenkorjaukselle ja kameran asetustiedoille. DV-kasetti voi sisältää myös muistia, johon jotkut kamerat osaavat tallentaa esimerkiksi otsikoita tai tekstejä.

Kuten useimmista muistakin SDTV-tarkkuuden videoformaateista, myös DV:stä on olemassa PAL-versio (resoluutio 720×576 pikseliä, 50 kuvaa sekunnissa) ja NTSC-versio (resoluutio 720×480 pikseliä, 59,94 kuvaa sekunnissa).

DV-koodekki
-----------

DV-koodekki on teknisesti lähellä DVD-videolevyissä käytettävää MPEG-2-pakkausmuotoa. Sen tavoitteena on kuitenkin toimia mahdollisimman laadukkaana ja editointikelpoisena raakataltiona, ja siksi jokainen kuva pakataan erikseen. Haittapuolena ratkaisussa on suuri tilantarve esimerkiksi DVD-videoon verrattuna. DV-koodekki käyttää pakkaukseen kahta menetelmää: väri-informaatio pakataan ensin ns. *chroma subsampling* -menetelmällä (4:2:0 tai 4:1:1), minkä jälkeen data pakataan esimerkiksi DCT-algoritmilla pakkaussuhteessa 5:1.

DV-koodekilla pakattua videota voidaan tallentaa DV-kasetin sijaan myös suoraan kameran tai tietokoneen muistiin, erilliselle muistikortille tai kirjoitettavalle CD-, DVD- tai MiniDVD-levylle.

Versiot
-------

* **DVCPRO**, tunnetaan myös nimellä **DVCPRO25** on Panasonicin vuonna 1995 julkaisema DV-versio uutislähetyksen (engl. *electronic news gathering*) tekoa varten. Tärkein ero alkuperäiseen on lukittu audio-raita, joka estää synkronointivirheet.

DVCAM yhteensopivuusmerkki
* **DVCAM** on Sonyn vuonna 1996 julkaisema DV-versio, jossa on myös lukittu audio-raita.
* **DVCPRO50** on Panasonicin vuonna 1997 julkaisema versio elokuva-alalle. DVCPRO50 videon tallennusnopeus on 50 Mbit/s. Sony julkaisi DVCPRO50 yhteensopivat Digital Betacam ja MPEG IMX digitaalinauhat vuosina 1993 ja 2001.
* **DVCPRO Progressive** on Panasonicin julkaisema versio uutis- ja urheilulähetyksiä, sekä elokuvia varten. Tämä korvattiin myöhemmin DVCPRO HD:lla.
* **DVCPRO HD**, tunnetaan myös nimellä **DVCPRO100** on ensimmäinen HD tason DV-formaatti. Sen videon tallennusnopeus voi olla niinkin alhainen kuin 40 Mbit/s kuvattaessa 24 kuvan sekunttinopeudella, tai niinkin korkea kuin 100 Mbit/s kuvattaessa 60 kuvan sekunttinopeudella. Sillä voidaan kuvata resoluutioita 960x720 720p, 1280x1080 1080/59.94i ja 1440x1080 1080/50i. HDSDI-yhteensopivuutta varten videota skaalataan ylöspäin tarvittaessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Canon Camera Museum  2006. Cannon. Viitattu 17.10.2016. (englanniksi)
2. ↑  International Standard IEC 61834-2 (PDF)  1998. IEC. Viitattu 17.10.2016. (englanniksi)
3. ↑  DVCAM Family Catalogue (.pdf)  2002. Sony. Viitattu 17.10.2016. (englanniksi)
4. ↑  Charlie White: Caporale Studios Shoots Feature Films with Panasonic 480p DVCPRO50 Camcorder  23.2.2001. DVD Format.  Arkistoitu 4.12.2016. Viitattu 17.10.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Digital Video**.
* Adam Wiltin DV:n tekniikkaan keskittynyt sivusto