recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Katalonian tasavalta** (kat. *República Catalana*) oli Francesc Maciàn vuonna 1931 itsenäiseksi julistama valtio. Katalonian tasavallasta oli tarkoitus tulla osa Iberian liittovaltiota, mutta kyseistä liittovaltiota ei perustettu ja tasavallasta tuli osa Espanjan toista tasavaltaa.

Historia
--------

14. huhtikuuta 1931 Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston johtaja Francesc Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi muutema tunti ennen Espanjan toisen tasavallan julistamista. Macià oletti että Espanjan muut kansat olisivat julistautuneet tasavalloiksi luodakseen Iberian liittovaltion. 

Kolme päivää myöhemmin Espanjan tasavalan hallitus lähetti kolme ministeriä Barcelonaan neuvottelemaan Maciàn ja Katalonian hallituksen kanssa. Macià pääsi ministerien kanssa sopuun ja Katalonian tasavalta nimettiin Katalonian hallitukseksi ja siitä tuli osa Espanjaa. Francesc Maciàsta pysyi Katalonian hallituksen presidenttinä vuoteen 1933 asti jolloin hän kuoli.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Georg Johann Luger** (6. maaliskuuta 1849 – 22. joulukuuta 1923) oli itävaltalainen asesuunnittelija. Hän suunnitteli kuuluisan Parabellum P08 -pistoolin, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimeltä *Luger*, sekä 9×19 mm Parabellum -patruunan.

Elämä
-----

Georg Luger syntyi Steinach am Brennerissa Tirolin herttuakunnassa Itävallan keisarikunnassa tohtori Bartholomaeus von Lugerille, joka oli kirurgi. Lugerin syntymän jälkeen perhe muutti Italiaan, jossa tohtori Luger opetti Padovan yliopistossa. Georg varttui kaksikielisenä: hänen toinen äidinkielensä oli italia. Hän suoritti *Grundschulen* ja lukion Itävallan Padovassa. Valmistumisen jälkeen hänen vanhempansa lähettivät hänet Wieniin, jossa hän opiskeli nykyisen Vienna Business Schoolin edeltäjässä *Wiener Handelsakademia* -koulussa.

19. joulukuuta 1867 17-vuotias Luger ilmoittautui vapaaehtoisesti asepalvelukseen. Hyvänä ampujana tunnetusta Lugerista tuli korpraali 1. kesäkuuta 1868.

Luger meni naimisiin Elisabeth Josefa Dufekin kanssa vuonna 1873. He muuttivat Wieniin, jossa heidän kolme lastaan syntyivät. Heidän ensimmäisestä pojastaan Georg Franzista tuli myöhemmin insinööri. Toinen poika, Julius Wilhelm Bartholomaeus, syntyi 16. maaliskuuta 1880. Hän kuoli sodassa vuonna 1914. Heidän kolmas poikansa Friedrich Alexander Georg syntyi 26. huhtikuuta 1884.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Luger *Luger Forum*. Viitattu 11.2.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Georg Luger** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Philo Farnsworth vuonna 1939
**Philo Taylor Farnsworth** (19. elokuuta 1906 Beaver, Utah – 11. maaliskuuta 1971 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen keksijä. Hänet tunnetaan etenkin televisioon liittyvistä keksinnöistä ja hän antoi paljon ratkaisevaa panosta täysin sähköisen television varhaisessa kehityksessä ja hänet tunnettiinkin lempinimellä "television isä".

Myöhemmässä elämässä Farnsworth keksi pienen ydinfuusiolaitteen, Farnsworth – Hirsch-fuusorin. Se ei ollut käytännöllinen laite ydinvoiman tuottamiseen, vaikka se tarjosi toimivan neutronilähteen. Tämän laitteen suunnittelu on kuitenkin ollut inspiraationa muille fuusioenergian lähestymistavoille. Farnsworthilla oli noin 300 patenttia, lähinnä radioon ja televisioon liittyvästä teknologiasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Who really invented television?
2. ↑  Philo T. Farnsworth dies at 64, known as father of television
3. ↑  Should Google Go Nuclear (PDF) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Tapani Talo** (vuoteen 1988 **Tapanainen**, s. 1950 Lahti) on amerikansuomalainen arkkitehti, joka on työskennellyt myös ääniteknikkona. Hänet tunnetaan erityisesti The Rolling Stones -yhtyeen omistaman Rolling Stones Mobile -studion äänittäjänä 1970-luvun alusta.

Ura
---

Vuonna 1950 Lahdessa syntynyt Talo muutti vanhempiensa mukana Australiaan vain vuoden ikäisenä, mutta perhe palasi Suomeen jo 1950-luvun lopussa. Myöhemmin Talo työskenteli Otaniemessä Dipolin kongressikeskuksen ääniteknikkona 1967–1972. Lisäksi hän toimi freelance-valokuvaajana sanoma- ja musiikkilehdille sekä soitti levyjä nimellä Dj Tapsa. Joulukuussa 1972 Talo matkusti Lontooseen Abbey Road -studiolle ja päätyi työskentelemään George Martinin perustaman Associated Independent Recording -yhtiön studiolle. Helmikuussa 1973 hän äänitti Black Sabbathin euroopankiertueen konsertteja, joista koostettiin livealbumi *Live at Last*. Saman vuoden maaliskuussa Talo oli Ranskassa nauhoittamassa Tucky Buzzard -yhtyeen albumia tutustuen sen tuottajana toimineeseen Rolling Stonesin basistiin Bill Wymaniin. Hänet palkattiin äänittäjäksi yhtyeen omistamalle siirrettävälle Rolling Stones Mobile -studiolle, jolla Talo työskenteli vuodet 1973–1977. Hän oli äänittämässä muun muassa Rolling Stonesin albumeita *It’s Only Rock ’n’ Roll* ja *Black and Blue*. Lisäksi Talo nauhoitti vuonna 1977 julkaistun *Love You Live* -konserttialbumin materiaalin.

Vuonna 1974 Talo aloitti arkitehdin opinnot Lontoossa ja jatkoi niitä Indianassa muutettuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1977. Vuodesta 2002 lähtien Talolla on ollut New Yorkissa oma arkkitehtitoimisto NY Super Studio Architects.

Äänitystöitä
------------

* Black Sabbath: *Live at Last* (1973/1980)
* Traffic: *On the Road* (1973)
* The Rolling Stones: *Brussels Affair* (1973/2011)
* The Rolling Stones: *It’s Only Rock ’n’ Roll* (1974)
* Deep Purple: *Burn* (1974)
* The Who: *Greatest Hits Live* (1974/2010)
* The Rolling Stones: *Black and Blue* (1976)
* Deep Purple: *Made in Europe* (1976)
* Led Zeppelin: *Led Zeppelin DVD* (1975/2003)
* Bad Company: *Run with the Pack* (1976)
* The Rolling Stones: *Love You Live* (1970)
* Rainbow: *Live in Germany* (1976/1990)
* Status Quo: *Live!* (1977)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Huhtamäki, Mikael: Rundilla Rollareiden kanssa (vain tilaajille)  30.12.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 4.6.2018.
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Katalonialainen avaus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Katalonialainen avaus** on shakkiavaus, jossa valkea yhdistelee kuningatargambiitin ja Rétin avauksen piirteitä. Se alkaa tyypillisesti siirroilla:

`1. d4 d5 2. c4 e6 3. Rf3 Rf6 4. g3`
Avaus sai nimensä Katalonian mukaan, kun 1929 Barcelonan turnauksen järjestäjät pyysivät Saviely Tartakoweria luomaan uuden shakkiavauksen kunnianosoitukseksi alueen shakkihistorialle. Sitä oli kuitenkin pelattu muutamia kertoja ennen Tartakoweria.

Avauksen merkittävimpiä käyttökertoja huipputasolla oli, kun sekä Garri Kasparov että Viktor Kortšnoi käyttivät sitä kandidaattiottelussaan Lontoossa 1983: viisi peliä yhdestätoista oli katalonialaisia. Vladimir Kramnik harjoittaa avausta menestyksekkäästi ja pelasi sitä kolme kertaa shakin maailmanmestaruusottelussa 2006.

Katso myös
----------

* Shakki
* Shakkiavaus
* Suljetut pelit

Lähteet
-------

1. ↑  Peli:
**Ritolampi** on saareton järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 25,5 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 138 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Ritolammen pituus etelästä pohjoiseen on 900 metriä. Järvi kapenee voimakkaasti etelää kohden. Ritolammen keskiosassa on 15 metrin syvänne, jota ympäröi noin kahden hehtaarin laajuinen vähintään 10 metriä syvä alue. Järvet pohjoiset ja koilliset osat ovat matalia. Kapea kannas ja kaakkoon suuntaava Ritoniemi erottavat Ritolampea Saarijärvestä, jonka korkeustaso on puoli metriä Ritolampea alempi. Ritolammen ympäristössä on asutusta ja peltomaata.

Ritolammen vesitilavuus on 863 000 kuutiometriä eli 863 miljoonaa litraa.

Ritolampi (59.523.1.020) kuuluu Saarijärven alueeseen (59.523), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hossanjoen alue (59.52) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Ritolampi on Saarijärven alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajimmat ovat Saarijärvi ja Alanteenjärvi. Saarijärven alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Suomussalmen Ritolampi on toiseksi laajin Suomen kuudesta Ritolammesta. Laajin on Pudasjärven 40-hehtaarinen Ritolampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ritolampi, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.10.2021.
3. ↑  Ritolampi. Järviwiki. Viitattu 3.10.2021.
4. ↑  Saarijärven alue (59.523). Järviwiki. Viitattu 3.10.2021.
5. ↑  Ritolampi. Järviwiki. Viitattu 3.10.2021.
**Henrik Peter-Johan Kihlman** (s. 1961) on suomalainen hopeaseppä ja muotoilija. Hän valmistui hopeasepäksi vuonna 1987 Lahden Muotoiluinstituutin Kultaseppäkoulusta. Hopeaseppämestarin tutkinnon hän suoritti vuonna 1991 ja muotoilija AMK -tutkinnon 1999.

Kihlman työskenteli Kalevala Korussa 1990 ja omassa työhuoneessa nimeltä Studio K:n 1990 - 2000. Vuonna 2000 hän perusti kultasepänliikkeen Alfred K. Silver & Jewellery Show Room. Liike sai nimensä Kihlmanin iso-isän iso-isän, liikemies ja pappi Alfred Kihlmanin mukaan, jonka rakentamassa talossa liike sijaitsee Helsingin Korkeavuorenkadulla. Henrik Kihlmanin töitä löytyy mm. Kansallismuseon kokoelmista ja Johanneksenkirkosta Helsingissä.

Henrik Kihlman oli Suomen kultaseppien liiton johtokunnan jäsen 2006 - 2010 ja varapuheenjohtajana 2008 - 2010. Hän kuuluu myös Suomen hopeaseppien r.y.-Finlands Silversmeder r.f. perustajajäseniin ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana. Suomen Jalometalliteollisuusliiton puheenjohtaja 2008-. Kihlman työskenteli huutokauppahuone Bukowskin hopea- ja koruosaston intendenttinä vv 2010-2013. Vuoden 2014 alusta lukien hän on toiminut Suomen Kultaseppien liiton toimitusjohtajana.

Lähteet
-------

* Kyyhky ja Karitsa. Pyhä design Helsingin kirkoissa. Helsingin seurakuntayhtymä. Helsinki 2006.
* Fagerström, Raimo: Hopeaa Suomen kansallismuseon kokoelmissa. Museovirasto. Sulkava 2000.
* Oikarinen, Valle J.: Suomalaisia hopeisia teesiivilöitä 1700-luvun lopulta nykypäivään. Helsinki 1999.
* Nokela, Leena (toim.): Rakkaat vanhat tavarat. Otava. Keuruu 1998.
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Phir Milenge** (suomeksi "Näkemiin") on intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 2004. Sen on ohjannut eteläintialainen näyttelijätär Revathi ja pääosia näyttelevät Shilpa Shetty, Abhishek Bachchan ja Salman Khan. Elokuva on saanut inspiraationsa yhdysvaltalaisesta elokuvasta *Philadelphia*.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Tamanna Sahni (Shilpa Shetty) on menestyneen mainostoimiston omistautunut työntekijä, hänen työpanoksellaan on ollut suuri merkitys yrityksen menestyksessä. Tamanna lähtee collegensa luokkakokoukseen ja tapaa nuoruudenrakkautensa Rohit Manchandan (Salman Khan). Heidän rakkautensa roihahtaa uudelleen ja he viettävät intiimejä hetkiä yhdessä. Lopulta Rohit lähtee ja Tamannan elämä palautuu normaaliin uomaansa.

Kun Tamannan sisar Tanya (Kamalinee Mukherjee) joutuu onnettomuuteen, Tamanna päättää luovuttaa omaa vertaan. Tohtori Raisingh (Revathi) kuitenkin kertoo, että hän on HIV-positiivinen. Tamannan maailma kääntyy ylösalaisin ja hän yrittää epätoivoisesti saada yhteyden Rohitiin, turhaan.

Tieto Tamannan tilanteesta leviää toimistolla ja hän menettää työnsä. Vihaisena kokemastaan epäoikeudenmukaisuudesta hän etsii asianajajaa avukseen. Lopulta Tarun Anand (Abhishek Bachchan) suostuu edustamaan häntä ja taistelu ennakkoluuloja vastaan alkaa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Shilpa Shetty  | … |  Tamanna Sahni
  |
|  Abhishek Bachchan  | … |  Asianajaja Tarun Anand
  |
|  Kamalinee Mukherjee  | … |  Tanya Sahni
  |
|  Mita Vashisht  | … |  Asianajaja Kalyani
  |
|  Revathi  | … |  Tohtori Raisingh
  |
|  Nassar  | … |  Lakimies
  |
|  Salman Khan  | … |  Rohit Manchanda
  |

Soundtrack
----------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |
| 1. | "Jeene Ke Ishaare" | Shankar Mahadevan | 6.38 |
| 2. | "Betab Dil Hai" | Shreya Ghoshal, Sonu Nigam | 7.29 |
| 3. | "Yaad Hai Woh Pehli Mulaqat" | Abhijeet | 6.30 |
| 4. | "Khul Ke Muskurale" | Bombay Jayashri | 4.41 |
| 5. | "Betab Dil Hai" (Sad) | Sonu Nigam | 3.04 |
| 6. | "Khushiyon Ki Koshish" | Srinivas, Mahalakshmi Iyer | 4.56 |
| 7. | "Kuchh Pal" | Vijay Yesudas | 4.35 |
| 8. | "Phir Milenge" | Febi, Vijay Yesudas | 1.02 |

Vastaanotto
-----------

Vaikka elokuva ei menestynyt kaupallisesti, sen näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Varsinkin Shilpa Shettyn roolia HIV-potilaana ylistettiin. Se toi hänelle parhaan naispääosan ehdokkuuksia muun muassa Filmfare Awards, Zee Cine Awards, Screen Awards ja International Indian Film Academy Awards -palkintogaaloissa. Abhishek Bachchan voitti parhaan miessivuosan Zee Cine Awards -palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bharatan Iyer, Shilpa: Phir Milenge: Sensitive attempt *Rediff*.  27.8.2004. Viitattu 2.8.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Chadha, Monica: Profile: Shilpa Shetty *BBC*.  17.1.2007. Viitattu 3.8.2013. (englanniksi)
3. ↑  Phir Milenge *Box Office India*.  Arkistoitu 4.9.2014. Viitattu 3.9.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Phir Milenge* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Phir Milenge* AllMoviessa. (englanniksi)
**Ritsakauppias** (*Kådisbellan*) on Åke Sandgrenin ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1993. Ohjaaja laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Roland Schüttin kanssa, jonka omaelämäkerralliseen romaaniin elokuva pohjautuu.

Juoni
-----

1920-luvun Tukholmassa nuori Roland elää perheessä, jossa isä kannattaa sosialismia, äiti on venäjänjuutalainen tupakkakauppias ja isoveli nyrkkeilee. Äiti myy puodissaan laitonta tavaraa – kondomeja, joista Roland väsää ritsoja ja ilmapalloja. Koulussa kaikki kiusaavat Rolandia, mukaan lukien sadistinen opettaja. Rolandin oma bisnes, polkupyörien korjaus, ei sekään oikein suju.

Tuotanto
--------

Elokuvan ulkokohtauksia on kuvattu Prahassa.

Vastaanotto
-----------

*Ritsakauppias* palkittiin vuoden 1994 Guldbagge-gaalassa edellisvuoden parhaana elokuvana. Se tuotti lisäksi ehdokkuudet parhaan ohjauksen, käsikirjoituksen, naispääosan (Basia Frydman) ja kuvauksen (Göran Nilsson) sarjoissa.

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti sanoi elokuvaa sen tv-esityksen alla erinomaiseksi ja ajankuvaltaan tarkaksi ruotsalaiselokuvaksi, jossa Stellan Skarsgård näyttelee "ravisuttavan vahvasti" perheen haaveiluun taipuvaista, taiteellista isää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ritsakauppias Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
2. 1 2  Fränti, Mikael: Ritsakauppias *Helsingin Sanomat*.  24.12.1996. Viitattu 29.5.2018.
**Henrik Johan Standertskjöld** (31. toukokuuta 1811 Janakkala – 18. kesäkuuta 1899 Janakkala) oli suomalainen upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Standertskjöldin vanhemmat olivat Henrik Gustaf Standertskjöld ja Johanna Maria von Törne ja puoliso vuodesta 1839 Margareta Christina von Kraemer. Insinööri Henrik Carl Gustaf August Standertskjöld, 
eversti, tehtailija Hugo Standertskjöld ja kapteeni, maanviljelijä Axel Oskar Achates Standertskjöld olivat heidän poikiaan. Standertskjöld kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vänrikkinä vuodesta 1833, sotapalveluksesta hän erosi aliluutnanttina 1835 ja oli sitten maanviljelijä omistamassaan Vanantaan kartanossa.

Standertskjöld oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni: Henrik Johan Standertskjöld Viitattu 12.8.2021.
2. 1 2  Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Standertskjöld nr 2126, Tab 3 Viitattu 12.8.2021.
3. ↑  Dödsfall.  *Wasa Nyheter*, 21.6.1899, nro 141, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.8.2021.
4. ↑  Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.
**Strandvägen** (aikaisemmalta nimeltään *Ladugårdslands Strandgata*) on rantakatu Tukholman Östermalmin kaupunginosassa. Se reunustaa Östermalmin merenrantaa. Puistokatu rakennettiin alun perin Tukholman vuoden 1897 näyttelyä varten Djurgårdenin sillalle johtavaksi edustavaksi kulkuväyläksi.[1]

Strandvägen on nykyisin yksi kaupungin tunnetuimpia sekä ylellisimpiä katuja. Sen toista reunaa reunustavat näyttävät, historialliset kivitalot, kun taas toista reunustaa hallitsee venelaituri sekä lahdelmat *Nybroviken* ja *Ladugårdsviken*. Puistokadun asunnot ovat myös kaupungin ja koko Ruotsin kalleimpia, ja niitä asuttavat myös eri maiden suurlähetystöt.

Strandvägen Skeppsholmenin sillalta nähtynä. Keskellä niin sanottu Bünsowin talo.
Strandvägen Djurgårdsbronilta nähtynä.

Lähteet
-------

1. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 183. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Strandvägen** Wikimedia Commonsissa
**Ritsuryō** (jap. 律令) oli historiallinen kungfutselaisuuteen ja kiinalaiseen legalismiin perustunut lakijärjestelmä Japanissa. Ritsuryōn mukaista poliittista järjestelmää kutsutaan nimellä "ritsuryō-sei" (jap. 律令制). Ritsuryōhon kuuluu sekä rikoslaki (jap. 律, *ritsu*) ja hallintolaki (jap. 令, *ryō*).

Myöhäisellä Asuka-kaudella 500-luvun lopusta vuoteen 710 ja Nara-kaudella vuosina 710–794 Japanin keisarillinen hovi loi ja otti käyttöön ritsuryō-kokoelmia yrittäessään kopioida Tang-dynastian Kiinan poliittista järjestelmää. Taika-uudistukset 600-luvun puolivälissä olivat ensimmäinen merkki järjestelmän käyttöönotosta.

Ritsuryōn tärkeitä kokoelmia olivat:

* *Ōmi-ryō* (jap. 近江令 vuodelta 669) – 22-osainen hallintolaki, jonka olemassaolo on kiistelty
* *Asuka-kiyomihara-ryō* (jap. 飛鳥浄御原令 vuodelta 689) – 22-osainen hallintolaki
* *Taihō-ritsuryō* (jap. 大宝律令 vuodelta 701) – merkittävä 11-osainen hallintolaki ja 6-osainen rikoslaki
* *Yōrō-ritsuryō* (jap. 養老律令 vuodelta 718 ja otettu käyttöön 757) – 10-osainen hallintolaki ja 10-osainen rikoslaki, *Taihō-ritsuryōn* uudistettu versio

Lähteet
-------

1. 1 2  The ritsuryō system Encyclopædia Britannica. Viitattu 3.9.2017.
2. ↑  飛鳥浄御原律令 Kotobank / ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典. Viitattu 3.9.2017.
3. ↑  養老律令 Kotobank / ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典. Viitattu 3.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Mesheryakov, Alexander N.: On the Quantity of Written Data Produced by the Ritsuryō State  2003. Japan Review.  Arkistoitu 29.5.2011. Viitattu 3.9.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ritsuryō
Näkymä järvelle elokuussa 2013.
**Otitiik** (myös *Oti tiik* tai *Kärmase tiik*) on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnan Rebasten kylässä sijaitseva padottu tekojärvi. Vironkielinen sana *tiik* tarkoittaa suomeksi *lampea*.

Se voidaan sisällyttää Koorasten kylän järvialueeseen (vir. *Kooraste järvestik*), johon kuuluu yhteensä luonnollista 15 järveä.

Maantietoa
----------

Tekojärvi on 900 metriä pitkä, 430 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 20,4 hehtaaria johon luetaan mukaan myös saaret. Se on muodostettu patoamalla Alopi ojan uoma Palon tilan luonna maapadolla. Koska laakso on järven kohdalla laakea, on lampi matala, ruohottunut ja siinä lasketaan olevan kuusi suurempaa saarta. Saarten yhteispinta-ala on 1,32 hehtaaria ja suurimman saaren nimi on Hagi. Järveä ympäröi metsämaat paitsi länsi- ja itäpäässä, jossa on suomaan takana vielä niittyjä. Järven ympäri pääsee tietä pitkin. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Korasten kylän metsämaja.

Vesistösuhteita
---------------

Otitiik kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa lammen lasku-uoma Alopi oja on Pühäjõen sivujoki. Siihen tulee kolme oja, joista yksi on luonnollinen Alopi oja. Sama oja jatkaa virtaamistaan maapadon takana kohti länttä. Se laskee Suurjärveen 1,6 kilometrin päässä. Alopi ojalla on uomassaan vielä neljä pienempää patolampea. Otitiikin valuma-alueen pinta-ala on 5 neliökilometriä. Suurjärv on Pühäjõen läpivirtausjärvi ja Pühäjõgi yhtyy Võhandu jõgeen Jõgiharan kylässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Keskkonnaregister: Otitiik (VEE2123720) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 21.7.2020. (viroksi)
2. ↑  Kooraste järvestik, kalapeedia.ee (viroksi), 1977, viitattu 21.7.2020
3. ↑  Kooraste järvestik, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi), viitattu 21.7.2020 (viroksi)
4. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 21.7.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Raudsepp, Erik: Alopi järv ja Otitiik (YouTube-video)
Museorakennus
**Etnografinen museo** (ruots. *Etnografiska museet*) on Tukholman Gärdetin kaupunginosassa toimiva museo. Se on yksi Ruotsin valtion neljästä maailmankulttuurien museosta. Etnografinen museo esittelee maailman eri kansojen historiallisia esineitä. Se oli pitkään osa Ruotsin luonnonhistoriallista museota. Museoon on ilmainen sisäänpääsy.

Puisen museorakennuksen suunnittelivat kilpailun pohjalta arkkitehdit Jan Gezelius ja Gunnar Mattsson, ja se rakennettiin 1977–1978. Rakennus voitti myöhemmin Kasper Salin -arkkitehtuuripalkinnon. Museo avattiin 1980.

Museon pihalla seisoo Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa asuvien haisla-intiaanien veistämä yhdeksän metriä korkea G’psgolox-toteemipaalu. Paikalla oli alun perin vuonna 1872 veistetty toteemipaalu, joka oli tuotu Ruotsiin 1920-luvulla, mutta se palautettiin vuonna 2006 haisla-kansan pyynnöstä Kanadaan. Tilalle pystytettiin haislojen lahjoittama kopio toteemipaalusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Organisation (ruotsiksi) Etnografinen museo. Viitattu 1.10.2014.
2. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 197. Norstedts, Tukholma 2012.
3. 1 2  Byggnaden och totempålen (ruotsiksi) Etnografinen museo. Viitattu 1.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etnografinen museo (Tukholma)** Wikimedia Commonsissa

* Museon kotisivu (ruotsiksi)
Othmar Reiser
**Othmar Reiser** (21. joulukuuta 1861 Wien – 31. maaliskuuta 1936 Pekre, kylä Mariborin liepeillä Sloveniassa) oli itävaltalainen lintutieteilijä.

Reiser kävi koulunsa Wienissä. Armeijapalveluksensa (1882–1883) jälkeen hän meni opiskelemaan metsänhoitajaksi Wienin maatalousakatemiaan. Reiser kuului Wienin lintutieteelliseen seuraan ja toimitti *Mitteilungen* nimisen julkaisun 1885. Vuonna 1887 hän sai lintutieteilijän assistentin paikan Sarajevon Zemaljski Muzejissa, missä hän työskenteli vuoteen 1926 saakka. Hän teki useita tutkimusretkiä Balkanille ja Keski-Eurooppaan, ja julkaisi kolmiosaisen teoksen *Materialien zu einer Ornis Balcanica* (1894, 1896 ja 1905).

Reiser keräsi huomattavan, noin 16 000 kappaleen lintu- ja munakokoelman, jotka lahjoitettiin Wienin museolle. Vuonna 1903 hän osallistui Itävallan tiedeakatemian matkalle Brasiliaan, missä hän ensimmäisenä havaitsi luonnossa siniaran (*Cyanopsitta spixii*). Matkakertomus *Mémoires* julkaistiin vuosina 1910 ja 1925. Vuonna 1932 Grazin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon.

Reiser nimesi uudet lintulajit punaolkaorneeron (*Gyalophylax hellmayri*) ja isopystynokan (*Megaxenops parnaguae*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Otfried**, myös: **Otfrid Weissenburgilainen**, (790–870) oli elsassilainen benediktiiniläismunkki. Hän kirjoitti muinaisyläsaksaksi runomuotoisen evankeliumiharmonian (*Liber evangeliorum Domini gratia theodisce conscriptus*, noin 868). Teos on muinaisyläsaksan tärkeimpiä muistomerkkejä. Siitä on säilynyt muutamia käsikirjoituksia. Wienissä säilytettävää pidetään Otfridin itsensä tarkastamana. Yksi käsikirjoitus on myös Heidelbergissä ja Münchenissä kummassakin.

Lähteet
-------

1. ↑  Otfrid von Weißenburg Bibliotheksservice-Zentrum Baden-Württemberg. Viitattu 16.11.2022. (saksaksi)
2. ↑  *Tietosanakirja osa 6*, palsta 1 704. Otfried. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1914.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Stranger in a Strange Land** on Robert A. Heinleinin klassikkoromaani, joka on julkaistu vuonna 1961. Kirja kertoo Marsissa kasvaneesta ihmisestä, joka tulee Maahan ja haastaa käsitykset seksistä, kuolemasta, uskonnosta ja rahasta. Kirjasta tuli 1960-luvun vastakulttuurin ikoni ja se voitti parhaan romaanin Hugo-palkinnon vuonna 1962. Kirja oli suosittu ja nousi ensimmäisena tieteisfiktioteoksena *The New York Timesin* bestseller-listalle. Yhdysvaltain kongressin kirjasto on valinnut teoksen yhdeksi listalle kirjoista, jotka "muokkasivat Amerikkaa".

Teos sisältää politiikan ja järjestäytyneen uskonnon kritiikkiä, sekä käsittelee seksuaalista käyttäytymistä. Osia tästä koettiin aikanaan järkyttäväksi ja julkaisija poisti 60 000 sanaa. Heinleinin leski julkaisi lyhentämättömän version vuonna 1991 kolme vuotta kirjailijan kuoleman jälkeen. Teosta on sanottu Heinleinin tunnetuimmaksi työksi.

Tarina
------

Valentine Michael ("Mike") Smith on syntynyt Marsissa kahdelle Maasta lähteneen retkikunnan jäsenelle. Ainoana retkikunnan eloonjääneenä Marsilaiset kasvattavat hänet. 25-vuotiaana toinen retkikunta saapuu ja tuo hänet mukanaan Maahan, joka on käynyt läpi kolmannen maailmansodan. Vaikka Smith on teknisesti Maasta kulttuuri on Smithille vierasta ja pelottavaa ja hän on "muukalainen vieraalla maalla".

Kehitys
-------

Vuonna 1948 Virginia Heinlein ehdotti muiden ehdotusten joukossa tarinaa muukalaisrodun kasvattamasta ihmisestä. Robert piti ajatuksesta ja merkitsi sen muistiin, mutta jatkoi muiden tarinoiden kehitystä. Hän palasi muistiinpanoihin ajoittain seuraavan vuosikymmenen aikana. Tarinasta tuli lopulta *Stranger in a Strange Land* ja käsikirjoitus oli 800 sivua pitkä, josta julkaisija halusi leikata pois noin 250 sivua. Robert ei pitänyt sisällön leikkaamisesta ja kuoleman jälkeen Virginia vertaili alkuperäistä käsikirjoitusta julkaistuun versioon ja tuli johtopäätökseen että lyhentäminen oli virhe. Kaikki eivät pitäneet uudesta lyhentämättömästä versiosta, mutta muun muassa Kurt Vonnegut piti sitä hyödyllisenä.

Vaikutus
--------

Heinleinin käyttämä sana "grok" (sanamukaisesti "juoda" mutta laajemmin "ymmärtää syvällisesti ja intuitiivisesti") on myöhemmin levinnyt ja päätynyt englanninkielisiin sanakirjoihin.

Katso myös
----------

* Stranger in a Strange Land

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Stranger in a Strange Land: Stranger in a Strange Land *britannica.com*. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
2. ↑  1962 Hugo Awards *thehugoawards.org*. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
3. ↑  Books That Shaped America *loc.gov*.  Arkistoitu. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7  Virginia Heinlein, 86; Wife, Muse and Literary Guardian of Celebrated Science Fiction Writer *articles.latimes.com*.  26.1.2003.  Arkistoitu. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
5. ↑  grok *catb.org*. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)
6. ↑  grok *lexico.com*.  Arkistoitu 30.6.2022. Viitattu 30.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Stranger in a Strange Land* Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
**Slussen** on Reijo Mäen vuonna 2016 ilmestynyt kolmas Sakari Roivas -dekkari. Se on sarjamurhatarina, joka sijoittuu vuoden 1995 Tukholmaan. Kirjan saatesanojen mukaan Mäki on tehnyt ensimmäisen version jo 1990-luvun puolessavälissä ja teokseen on vaikuttanut Mäen oma työhistoria Tukholmassa kaupungin paikallisliikenteen kuljetuspalvelussa.

Vastaanotto
-----------

Slussen myi ilmestymisvuonnaan 15 200 kappaletta eli puolet Mäen samana vuonna ilmestyneen Hot Dogin määrästä ja oli viidenneksitoista myydyin kotimainen kaunokirja.

Turun Sanomien Erkki Kanerva piti Slussenia keskeneräisenä ja päivitystä ongelmallisena. Nowakin ja Puttosen mukaan nuhteettomasta Roivaksesta on vaikeampi saada vetävää dekkaria kuin eläväisestä Vareksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Myydyimmät kotimaiset kaunokirjat 2016 *kustantajat.fi*.  Arkistoitu 22.11.2018.
2. ↑  Kanerva, Erkki: Ei mikään Vares *ts.fi*. Viitattu 21.11.2018.
3. ↑  Nowak, Nadja ja Puttonen, Seppo: Reijo Mäen syrjähyppy Tukholmassa *Yle Uutiset*. Viitattu 19.11.2018.
OtgontengerOtgontenger syyskuussa 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Mongolia |
| Vuoristo | 
Hangaivuoret |
| Korkeus merenpinnasta | 
4 008 m |
| Prominenssi | 
2 259 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
47° 38′ 12″ P, 97° 30′ 08″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Otgontenger** (mongoliaksi Отгонтэнгэр, *"Nuorin taivas"*) on 4 008 m korkea vuori Mongoliassa, Zavhanin provinssissa, ja Hangaivuorten korkein huippu. Se on ainoa pysyvästi lumihuippuinen vuori Hangaivuorilla.

Siitä asti, kun buddhalaisuus saapui Mongoliaan, mongolit ovat perinteisesti uskoneet kiivaiden jumalien asuttavan monia Mongolian pyhistä vuorista. Erityisesti bodhisattva Ochirvaani eli Vajrapani on liitetty Otgontengeriin.

Ympäristö
---------

Otgontengerin ympäristö on mäkistä ja lähes asumatonta; väentiheys on alle kaksi henkeä neliökilometrillä, eikä lähistöllä ole pysyviä asutuksia.

Kasvillisuus on enimmäkseen ruohoaroa.

Ilmasto
-------

Seudulla vallitsee kylmä aroilmasto. Vuoden keskilämpötila on -5 °C. Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 14 °C, ja kylmin joulukuu, -24 °C. 

Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 240 mm. Kostein kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin 65 mm, ja kuivin tammikuu, jolloin sataa 2 mm.

Lähteet
-------

1. ↑  NASA Earth Observations: Population Density NASA/MODIS.  Arkistoitu 9.2.2016. Viitattu 06.08.2020. (englanniksi)
2. ↑  NASA Earth Observations: Land Cover Classification NASA/SEDAC.  Arkistoitu 28.2.2016. Viitattu 06.08.2020. (englanniksi)
3. ↑  Peel, M C; Finlayson, B L; McMahon, T A: Updated world map of the Köppen-Geiger climate classification.  *Hydrology and Earth System Sciences*, 11.10.2006, 11. vsk, s. 1633-1644.  (englanniksi)
4. ↑  NASA Earth Observations Data Set Index NASA.  Arkistoitu 11.5.2020. Viitattu 06.08.2020. (englanniksi)
5. ↑  NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM) NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission.  Arkistoitu 10.5.2020. Viitattu 06.08.2020. (englanniksi)
Slåttmossen
**Slåttmossen** on suo ja luonnonsuojelualue Helsingin ja Vantaan rajalla. Vantaan puoleinen alue suosta kuuluu Vaaralan kaupunginosaan ja Helsingin puoleinen alue Jakomäen osa-alueeseen Suurmetsän kaupunginosassa. Suo on ainoa keidassuo Helsingissä. Suojelualueen pinta-ala on 7,5 hehtaaria, josta kaikki on Helsingin puolella. Alue rauhoitettiin 13. joulukuuta 1995. Suo on Helsingin suojelluista soista laajin ja edustavin. 

Suolle rakennettiin 700 metriä pitkä luontopolku rasteineen ja pitkospuineen vuonna 1998. Rauhoitusalueen pinta-alasta on luonnontilaista keidasrämettä 2,8 hehtaaria, isovarpurämettä 2,8 hehtaaria, nevakorpea 0,1 hehtaaria ja turvekangasta 1,7 hehtaaria. Suon keskiosa on aukeata ja muodostunut kuivahkoista rahkarämejänteistä eli kermeistä ja niiden vetisistä nevapainanteista eli kuljuista. Suon reunaosat ovat isovarpuista rämettä. 

Suolla kasvaa sellaisia karuimpien räme- ja nevatyyppien tunnuskasveja, joita ei muualta Helsingistä tapaa. Kasvillisuutta edustavat muun muassa tupasvilla, karpalo, variksenmarja, suokukka ja pyöreälehtikihokki. Alkukesällä tupasvillan valkoiset kukkatähkät täplittävät suota, myöhemmin kesän mittaan kukillaan väriä ja tuoksuja antavat myös suopursu ja kanerva. Suon perhos- ja hyönteislajisto on myös edustava.

Lähteet
-------

* Helsingin kaupungin ympäristökeskus: Slåttmossenin luonnonsuojelualueen opastetaulu

### Viitteet

1. 1 2  Helimäki, Jussi (toim.): *Lumoava Helsinki*, s. 175. helsingin kaupunki, ympäristökeskus, 2017. ISBN 978-951-37-7180-5.
2. ↑  Slåttmossenin kohosuo Helsingin kaupunki. Viitattu 9.9.2020.
3. ↑  *Helsingin luonnonsuojelualueet 2001*, s. 38. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. ISBN 951-718-627-4.
Natsi-Saksan Volkssturm-joukkoja Itä-Preussissa jouluna 1944.
Joululahjoja köyhille vuonna 1935.
**Joulu natsi-Saksassa** ei ollut nykyisen kaltainen kristillinen juhla. Natsit pyrkivät muuntamaan joulun muinaisgermaanisia perinteitä ja arjalaisia juhlistavaksi juhlaksi.

Historia
--------

Jo ennen valtaannousuaan natsipuolue levitti nationalistista propagandaa ja antisemitismia eri juhlapäivinä. Hitlerin noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 natsit pyrkivät valjastamaan joulun natsismiin sopivaksi juhlaksi. Kristilliset perinteet nähtiin uhkana, joten joulu pyrittiin muuntamaan joulun muinaisgermaanisia perinteitä ja arjalaisia juhlistavaksi juhlaksi Kansanvalistus- ja propagandaministeriön avulla. Joulun sanoma rauhasta maan päällä ei sopinut natsien ideologiaan ja tavoitteisiin, joten joulurauha asetettiin vuonna 1937 koskemaan vain saksalaisia.

Natsit korostivat Jeesuksen olleen juutalainen ja pyrkivät siirtämään Jeesuksen pois joulun vietosta. Monia joululauluja, joissa mainittiin Jeesus, muunnettiin natseille myönteisemmiksi. Monia natsimyönteisiä jouluvirsiä laulettiin yleisesti vielä lyhyen aikaa toisen maailmansodan jälkeenkin. Koska joulupukin hahmo perustui Turkissa eläneeseen kristittyyn Pyhään Nikolaukseen, natsi-Saksassa lahjat jakoi muinainen germaaninen Odin-jumala. Joulukuuseen ripustettava tähti muistutti natsien mielestä liikaa juutalaisten Daavidin tähteä ja kommunistien punaista tähteä, joten natsit alkoivat ripustaa joulukuuseen joko aurinkopyörää, hakaristia tai muinaista pohjoismaista riimua.

> »Emme voi hyväksyä sitä, että saksalainen joulukuusi yhdistetään Betlehemin seimeen. Emme voi hyväksyä sitä, että joulu ja sen sielukas sisältö olisi itämaisen uskonnon tuotetta.»   
> (Friedrich Rehm vuonna 1937 )
> 
>

Juhlinta
--------

Natsi-Saksassa joulua juhlittiin vuoden lyhimpänä päivänä. Silloin koristeltiin joulukuusi ja sytytettiin siihen kynttilöitä, minkä ajateltiin kuvaavan valon kaipuuta. Joulukuusen tähtenä ei käytetty nykyisen kaltaista latvatähteä, vaan aurinkopyörää, hakaristiä tai muinaista pohjoismaista riimua. Natsisymboleiden käyttö joulukoristeena oli Hitlerin säätämillä laeilla kielletty, mutta natsi-Saksasta on silti säilynyt joitakin natsisymboleita sisältäviä joulukoristeita. Natsi-Saksassa lahjat jakoi muinaisgermaaninen Odin-jumala, koska joulupukki perustui kristilliseen pyhimykseen.

Katso myös
----------

* Joulu Saksassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Sütcü, Emrah: Hitler halusi varastaa joulun Jeesukselta *Historianet.fi*.  8.12.2016. Viitattu 27.12.2016.
2. 1 2 3 4  Koistinen, Perttu: Näin natsit omivat joulun – hakaristipipareita ja demonitaikoja *Verkkouutiset*.  27.12.2015. Viitattu 27.12.2016.
**Strangerland** on Kim Farrantin ohjaama australialainen draamaelokuva vuodelta 2015. Molemmat lapsensa kadottavaa australialaispariskuntaa näyttelevät Nicole Kidman ja Joseph Fiennes ja tapausta tutkivaa poliisia Hugo Weaving. Kim Farrantin esikoisohjauksen ovat käsikirjoittaneet Michael Kinirons ja Fiona Seres.

Juoni
-----

Australialaisperhe on joutunut vaihtamaan paikkakuntaa heidän murrosikäisen tyttärensä oltua seksisuhteessa koulunsa miesopettajan kanssa. Tyttö jatkaa seksinnälkäistä elämäntapaansa uudellakin paikkakunnalla, syrjäisessä ja helteisessä pikkukaupungissa, ja hänen nuorempi veljensä herättää huolta yöllisillä kävelyretkillään. Eräänä aamuna molemmat lapset katoavat jäljettömiin ja vanhempien valmiiksi etäinen avioliitto alkaa rakoilla ja varsinkin äidin mielenterveys järkkyä. Hän taantuu samanlaisiin käytöskuvioihin jotka olivat aiheuttaneet ongelmia tyttären kanssa ja joita itsekin nuorena harjoitti.

Vastaanotto
-----------

Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2015 ensi-iltaan tuotu *Strangerland* sai vaihtelevia arvioita. Sen tarinankuljetusta pidettiin hitaana ja loppuratkaisua epätyydyttävänä, mutta Nicole Kidmanin roolityötä kiitettiin.

### Arvioita

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| *Blu-ray.com*Brian Orndorf | 2.5/5 tähteä |  |
| *Elokuvauutiset*Niko Jutila | 4/5 tähteä |  |
| *Seura*Pertti Avola | 2.5/5 tähteä |  |
| *Smack the Jack*Sini Kantola | 3/5 tähteä |  |
|

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Avola, Pertti: Elokuva-arvio: Strangerland käsittelee teemoja pikkukaupungin ahdasmielisyydestä parisuhteen ongelmiin *Seura*.  22.03.2021. Viitattu 21.8.2021.
2. 1 2 3  Orndorf, Brian: Strangerland Review *blu-ray.com*.  9.7.2015. Viitattu 21.8.2021.
3. 1 2 3  Jutila, Niko: Strangerland (2015) *elokuvauutiset.fi*.  1.5.2016. Viitattu 21.8.2021.
4. ↑  Kantola, Sini: Strangerland *smackthejack.net*.  9.3.2016.  Arkistoitu 21.8.2021. Viitattu 21.8.2021.
**Sluicewayn kulttuuri** oli paleointiaanien kulttuuri Alaskassa 13300-11400 vuotta sitten (10000-11000 radiohiilivuotta sitten). Se saattaa olla kytköksissä varhaisten paleointiaanien Clovis-kulttuuriin. Sluiceway-kärjet ovat kaksipuolisesti iskettyjä, muodoltaan pitkiä soikioita, hieman samaan tapaan kuin Solutrén kärjet, mutta niiden kärjet ovat tylppiä eivätkä erityisen taitavasti työstettyjä. Keski-Alaskan Nenanan kärjet olivat esimerkiksi litteitä, kaksipuolisesti iskettyjä pisaranmuotoisia. Alaskasta Bluefish-luolasta on löydetty 15 000 vuotta vanhoja todisteita ihmisestä, samoin Diringistä Jakutiasta. Bluefish-luolasta ovat kuitenkin maansiirtymät hävittäneen alkuperäisen kulttuurikerrostuman, minkä takia löytöpaikka ei ole arkeologin kannalta paras mahdollinen.

Varhaisin eskimokulttuuri
-------------------------

Eskimokulttuurin ensimmäinen vaihe (*Eskimo Stage I*) on hyvin vanha, Clovisin aikalainen. Se lienee sama kuin Alaskan ns. Denalin kompleksi.

Alaskasta Dry Creek istä, Meadista ja Swan Pointista on löydetty 11 000–12 000 vuotta vanhoja esineitä. Nenana-laakson Dry Creekissä on ensimmäiset vahvat todisteet ihmisestä Alaskassa noin 11 100 vuotta sitten.

Lähteet
-------

* Frederick Hadleigh West: American Beginnings. The University of Chicago Press 1996. ISBN 0-226-89399-5

Aiheesta muualla
----------------

* Sluiceway Projectile Point *projectilepoints.net*. Viitattu 7.9.2018.
* Rinella, Steven: Meet the Flintstones *Outside Online*.  1.8.2007. Viitattu 7.9.2018.
* Dennis J. Stanford & Bruce A. Bradley: *Across Atlantic Ice: The Origin of America's Clovis Culture*, s. 86–. Univ of California Press. ISBN 978-0-520-27578-2. Teoksen verkkoversio.
**Pol-e Čarkin vankila** on vankila lähellä Afganistanin pääkaupunkia Kabulia. Vankila tunnettiin erityisesti kommunistihallinnon kaudella teloituksista ja kidutuksista. Sittemmin vankilassa on pidetty esimerkiksi Talibanin jäseniä.

Pol-e Čark on kylä Kabulin itäpuolella Kabuljoen varrella.

Pol-e Čarkin vankilaa alettiin rakentaa presidentti Muhammad Daud Khanin kaudella ja se valmistui vuoden 1975 paikkeilla. Vankila perustui tuolloin nykyaikaiseen länsisaksalaiseen malliin ja se suunniteltiin alun perin 5 000:lle vangille.

Kommunistien Khalq-ryhmittymän valtaannousun jälkeen Pol-e Čark alkoi tulla tunnetuksi uuden hallinnon tyrannian vertauskuvana. Kommunistit toteuttivat vankilassa teloituksia ja kidutuksia. Erityisen monia teloitettiin saur-vallankumousta seuranneiden muutaman vuoden aikana. Hafiz Allah Aminin hallinnon vuoden 1979 selvityksen mukaan vankilassa oli teloitettu noin 12 000 henkilöä. Vankeja vankilassa oli kaksinkertainen määrä sen kapasiteettiin verrattuna. Vankilassa oli erityiset siivet poliittisille vangeille, naisvangeille ja ulkomaalaisille vangeille.

Vuonna 1980 valtaan noussut Babrak Karmalin hallinto yritti ottaa etäisyyttä Khalq-ryhmän aikaan, ja useimmat vankilan vangit armahdettiin. Osa vankilasta tuhoutui Afganistanin sisällissodan aikana. Sitä käytettiin edelleen vankilana Burhan al-Din Rabbanin kaudella. Talibanin joukot valtasivat vankilan syyskuussa 1996 ja sen käyttö jatkui heidän alaisuudessaan. Taliban-hallinto kukistui Yhdysvaltojen hyökättyä Afganistaniin vuonna 2001 ja vankilaan on sittemmin suljettu Talibanin jäseniä. Vuonna 2019 vankeja oli noin 10 000 ja heistä noin viidennes oli Talibanin jäseniä. Vankilan vangit ovat valittaneet laitoksen huonoista oloista. Vankilassa on järjestetty esimerkiksi nälkälakkoja ja ajoittain on puhjennut myös mellakoita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 313. 3. painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0-8108-4852-X.
2. 1 2  Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*, s. 260-261. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
3. 1 2  Frank Clements: *Conflict in Afghanistan : a historical encyclopedia*, s. 205. 3. painos. ABC-CLIO, 2003. ISBN 1-85109-402-4.
4. ↑  Auliya Atrafi ja Claire Press: Inside Block Six : The prison wing that holds 2,000 Taliban *BBC News*. BBC. Viitattu 7.10.2020. (englanniksi)
Polaarimatala Japaninmeren yllä joulukuussa 2009.
**Polaarimatala** (arktinen pyörremyrsky) on arktisilla tai antarktisilla alueilla pienikokoinen, lyhytikäinen matalapaine. Sen tyypillinen halkaisija on parisataa kilometriä ja elinikä vuorokauden verran. Polaarimatala syntyy kylmän arktisen ilman virratessa lämpimän meren ylle, ja sen energianlähde on avoveden vaikutus lumisateeseen ja siihen liittyvä tiivistymisessä vapautuva energia. Samoin kuin trooppinen hirmumyrsky, polaarimatalakin heikkenee maihin joutuessaan, koska sen energian saanti tyrehtyy.

Polaarimatalia syntyy talvella jäättömillä arktisilla merialueilla lähellä mantereen tai merijään reunaa, esimerkiksi Barentsinmerellä ja Norjanmerellä. Syntymiselle on välttämätöntä mantereen ja meren suuri lämpötilaero, siksi Pohjois-Atlantilla niitä esiintyy eniten joulu- ja tammikuussa, eikä koskaan kesäkuun ja syyskuun välillä.

Polaarimatalaan syntyy tyypillisesti spiraalin tai pilkun muotoisia pilvinauhoja, joskus samantapainen silmä kuin hurrikaanissa, ja nauharakenteen ympärille konvektiivisia pilviä. Silmän takia polaarimatalia kutsutaan joskus arktisiksi hurrikaaneiksi, mutta tuulennopeudet eivät ole lähestään hurrikaanien luokkaa. Tyypillisesti tuulen nopeus on noin 15 m/s.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmastonmuutos ei lisää arktisten pyörremyrskyjen määrää  2008. Tekniikka ja Talous.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 17.2.2012.
2. 1 2  Polar low - the arctic hurricane Weather Online.
3. ↑  Polar Lows The National Snow and Ice Data Center, University of Colorado Boulder.  Arkistoitu 4.2.2013. Viitattu 17.2.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Polar Low Forecasting by MetEd (vaatii rekisteröitymisen)
* Polar Low KNMI SatManu
**Kaukosen työväentalo** sijaitsee Kaukosen kylässä Kittilässä. Talon omistaa SKP:n Kaukosen osasto.

Rakennus
--------

Kaukosen työväentalo on alun perin rakennettu 1900-luvun alussa mutta siirretty nykyiselle paikalleen vuonna 1947 ja laajennettu vuonna 1955 eteisellä, keittiöllä ja kerhohuoneella. Vuonna 1962 rakennettiin vielä näyttämö ja kellaritilat. Vanhin osa, sali, on hirsirunkoinen ja uudemmat osat runkorakenteisia. Koko talo on lautaverhoiltu. Salin lattia on syrjälleen asetettua koivulautaa. Salin ikkunat on uusittu vuonna 1996, kerhotilat muutettu asunnoksi.

Talossa on sali ja näyttämö, eteinen kahvila, keittiö ja asunto. Kellarikerroksessa on pannuhuone, sauna ja pukuhuone. Vuoden 1997 perusselvityksen mukaan talossa on puukeskuslämmitys, kylmä ja kuuma vesi, sähkö ja viemäri.

Talon historiaa
---------------

Talolla ei ollut varsinaista käyttöä pariin vuosikymmeneen 1970-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Kaukosen Järjestöyhdistys Pohjanpalo vuokrasi talon vuosiksi 1977–2000. Järjestöyhdistys vuokrasi talon edelleen Kaukosen Pallopojille kolmeksi vuodeksi.

Talon nykyinen käyttö
---------------------

Talvet talo on tyhjillään. Taiteilijayhdistys Hiljaisuus ry. on vuokrannut työväentalon toimintansa tukikohdaksi ja pitää siellä kesäisin Hiljaisuusfestivaalia.

Lähteet
-------

1. ↑   Suomen Kommunistisen Puolueen Kaukosen osasto r.y. proff.fi/ Asiakastieto. Viitattu 16.10.2022.
2. 1 2  *Lapin työväentalot. Peruskartoitus 1997*, s. 54. Kansantalojen Lapin Piirijärjestö ry, 1997.
3. ↑  Laura Leppäjärvi: Kau­ko­sen työ­väen­ta­lo herää ke­säi­sin eloon – tal­vi­un­taan nyt viet­tä­vä Tökäri toimii Hil­jai­suus-fes­ti­vaa­lin re­si­dens­si­nä (Tilaajilla)  31.1.2022. Lapin Kansa. Viitattu 16.10.2022.
4. ↑  Johanna Asiala: Taiteilijayhdistys kehittää tapahtumaansa kyläläisten kanssa Lapin Keino. Viitattu 16.10.2022.
5. ↑  Hiljaisuusfestivaali *hiljaisuusfestivaali.fi*. Viitattu 16.10.2022.