recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Southfork Ranch** on konferenssi- ja tapahtumakeskus Parkerissa, Teksasissa, Yhdysvalloissa, noin 40 kilometriä pohjoiseen Dallasista. Ranchiin kuuluu Ewing kartano, joka oli lähtökohtana *Dallas-televisiosarjoille*: alkuperäinen, joka ensin esitettiin CBS:llä vuosina 1978–1991 (paitsi viisi ensimmäistä jaksoa, jotka kuvattiin Cloyce Box Ranchilla), ja uudet jaksot TNT: llä vuosina 2012–2014.

Historia
--------

Talo on rakennettu vuonna 1970 Sen rakensi Joe Duncan. Alkujaan se käsitti 0,81 km2 (200 acre) alueen. Itse "Kartano" Southfork Ranchilla on 550 m2 (5 900 sq ft) ja autotalli 88,9 m2 (957 sq ft), joka muutettiin pelikorttihuoneeksi.

Karjatila esiintyy *Dallas-sarjassa*. Ulkokuvauksia kuvattiin paikalla vuodesta 1978 vuoteen 1989, vaikka Lorimar Productions teki myös studion mallinnuksen karjatilan ulkopuolelta täydellisine uima-altaineen Kaliforniaan vuonna 1978 käytettäväksi varmuudeksi, jos sää teki tepposia kuvaamiseen Texasissa. Talon sisäkohtaukset on kuvattu kaikki studiossa. Vuodesta 1989 sarjan tuotanto siirtyi kokonaan Kalifornian studioon. Sarjan jälkeen tehdyt jatko-osat *JR Returns* (1996) ja *War of the Ewings* (1998) palasivat karjatilalle, samoin kuin historiaelokuva *The Return to Southfork* (2004). *War of the Ewings* *(Ewingsin sota*), vuonna 1998, oli ainoa kerta, kun filmattiin todellisessa sisätilassa. Vuosina 2012–14 Southforkia käytettiin jälleen kuvauspaikkana uudessa *Dallas-sarjassa*, nyt kaikki kuvaukset tehtiin itse tilalla.

Vuosina 1993–1994 Southfork Ranch esiintyi Pikku Texasin musiikkivideossa "God Blessed Texas".

Southfork Ranch on nykyään tapahtuma- ja konferenssikeskus, jonka omistaa Forever Resorts. Se on myös koti kristilliselle konsertille Celebrate Freedom, joka pidetään vuosittain itsenäisyyspäivän aikana, ja isännöi 4. heinäkuuta "America's Tea Party" -tapahtumaa, jonka osallistujamäärä on arviolta 25 000 – 35 000 osallistujaa. 

Joulukuussa 2012 Southforkin karjatilalla pystytettiin muistomerkki näyttelijä Larry Hagmanin kuoleman jälkeen. Hän näytteli sarjassa hahmoa JR Ewing. "JR Ewing -huoneeseen" perustettiin muistokirja faneille allekirjoitettavaksi.

Galleria
--------

* Southfork Ranch -pääporttiSouthfork Ranch -pääportti
* Uima-allas SouthforkissaUima-allas Southforkissa

Katso myös
----------

* Dallas

Lähteet
-------

1. ↑  "More than 25,000 attend Southfork Ranch tea party, organizer says," *Dallas Morning News*, July 5, 2009.
2. ↑  *Dallas Morning News* - Nov. 30 2012 - Staff Writer ALAN PEPPARD: "Southfork memorial for Larry Hagman a ‘Dallas’ family affair" DallasNews.com - 11:15 PM 01 December 2012

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Southfork Ranch**.
* Southfork Ranch - virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ilmakuva
**Kathryn Patricia "Kay" Hire** (s. 26. elokuuta 1959 Mobile, Alabama) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-90 *Columbia* (Spacelab-lento) 17. huhtikuuta – 3. toukokuuta 1998. Hire osallistui sukkulalennolle STS-130 tehtäväspesialistina.

Hire ei ole naimisissa eikä hänellä ole lapsia.

Koulutus
--------

* Murphy High School, Mobile, Alabama, 1977.
* Bachelor of Science, Engineering and Management, Yhdysvaltain laivastoakatemia, 1981.
* Master of Science, avaruusteknologia, Florida Institute of Technology, 1991.

Ura Yhdysvaltain laivastossa
----------------------------

Hire palveli vuodesta 1982 vuoteen 1989 Yhdysvaltain laivastossa lentoupseerina muun muassa valtamerentutkimuksessa ja lennonopettajana. Hire siirtyi laivaston reserviin vuonna 1989. Hän osallistui ensimmäisenä amerikkalaisena naissotilaana taistelutehtävissä käytettävän lentokoneen miehistöön 13. toukokuuta 1993 liittyessään suunnistajana/viestimiehenä P-3 Orionin partiolennoille. Hire osallistui myöhemmin uudelleen aktiivipalvelukseen kutsuttana muun muassa operaatio Enduring Freedomiin ja Irakin sotaan esikuntatehtävissä. Hire ylennettiin nykyiseen asemaansa Yhdysvaltain laivaston kommodoriksi 1. joulukuuta 2002.

Ura NASAssa
-----------

Hire ja STS-130:n pilotti Terry Virts harjoittelevat avaruussukkulasimulaattorissa Johnson Space Centerissä 12.11.2009.
Hire ryhtyi työskentelemään Kennedy Space Centerissä toukokuussa 1989 Lockheed Space Operations Companyn insinöörinä avaruussukkulan mekaanisten järjestelmien parissa. Vuonna 1991 hän sai kelpoisuuden avaruussukkulan testiprojekti-insinööriksi (Space Shuttle Test Project Engineer, TPE) ja vastasi avaruuspukujen tarkastamisesta ja venäläisten avaruusalusten telakoitumisjärjestelmistä. 

Hire valittiin NASAn astronauttikoulutukseen joulukuussa 1994. Hän aloitti koulutuksen Johnson Space Centerissä maaliskuussa 1995. Vuoden koulutuksen jälkeen hän työskenteli lennonvalvonnassa avaruusaseman ja lennonvalvonnan yhteyshenkilönä (CAPCOM). Hire lensi tehtäväspesialisti 2:na sukkulalennolla STS-90 *Neurolab* (1998) viettäen 381 tuntia avaruudessa. Hän työskenteli astronauttitoimistossa sukkulan avioniikkaintegraatiolaboratorion (SAIL), hyötykuorman ja miehistön laitteiston johdossa. Hire nimitettiin astronauttien tukihenkilötiimiin (ASP) Kennedy Space Centeriin. Hän osallistui tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130 helmikuussa 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kathryn Hire** Wikimedia Commonsissa

* Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
* Elämäkerta Spacefacts.de:n sivulla (englanniksi)
* Sukkulalentoa STS-130 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (27.1.2010) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kathryn P. Hire
Unkarin kommunistien puolueen logo.
**Unkarin kommunistinen puolue** oli vuosina 1918-48 Unkarissa toiminut kommunistinen puolue.

Historia
--------

Unkarin kommunistinen puolue perustettiin 24. marraskuuta vuonna 1918 nimellä **Unkarin kommunistien puolue** (unkariksi *Kommunisták Magyarországi Pártja,* KMP). Puolueen ensimmäinen johtaja oli Béla Kun ja sen pää-äänenkannattaja *Vörös Újság* (suomeksi *Punaiset Uutiset*). Vuonna 1936 Komintern lakkautti KMP:n, ja monet sen jäsenistä, Kun mukaan lukien, saivat surmansa Stalinin vainoissa. Jatkossa kommunistien toimintaa Unkarissa johdettiin Moskovasta. Syksyllä 1940 Komintern määräsi KMP:n käynnistämään toimintansa uudelleen, ja seuraavan vuoden alussa puolueelle nimitettiin uusi johtajisto. Vuoden 1942 aikana joukkopidätykset kuitenkin lamauttivat KMP:n toiminnan, minkä seurauksena puolueen johtoon noussut János Kádár hajotti KMP:n. Sen tilalle perustettiin **Rauhanpuolue**, jonka nimi vaihdettiin syksyllä 1944 Unkarin kommunistiseksi puolueeksi *(*unkariksi *Magyar Kommunista Párt,* MKP). MKP:n ensimmäinen johtaja oli Mátyás Rákosi. Puolueen kannatus kasvoi nopeasti, tammikuussa vuonna 1946 jäseniä oli jo 600 000. Kesäkuussa vuonna 1948 MKP ja Unkarin sosiaalidemokraattinen puolue yhdistyivät, mikä johti uuden työväenpuolueen (*Magyar Dolgozók Pártja*, MDP) perustamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hungarian Soviet Republic *encyclopedia.pub*.
2. ↑  Communism in Hungary *communistcrimes.org*.
**Kaukaan vaneritehdas** oli Lappeenrannassa sijainnut UPM-Kymmene Wood Oy:n viimeksi omistama vaneritehdas joka lopetti toimintansa vuonna 2010.

Kaukaan vaneritehdas perustettiin 1926. Siellä valmistettiin vanerin ohella myös muun muassa laskettelusuksia, varsia jääkiekkomailoihin sekä eristyselementtejä.

UPM ilmoitti loppuvuodesta 2009 sulkevansa vaneritehtaan jolloin työpaikan mentti 310 henkilöä. Samassa yhteydessä suljettiin Heinolan vaneritehdas ja Aureskosken jalostetehdas Parkanossa. Entisen vaneritehtaan korkea osa purettiin räjäyttämällä syyskuussa 2011. Tehtaalle ei löytynyt uutta käyttöä ja UPM aikoi jatkossa käyttää entistä tehdasaluetta puuraaka-aineen varastoalueena.

Lähteet
-------

1. ↑  Yle uutiset Etelä-Karjala 3.11.2009 : UPM sulkee Kaukaan vaneritehtaan
2. ↑  Kaukaan vaneritehdas katosi tomupilveen, Etelä-Saimaa 29.9.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  MTV uutiset 27.12.2010 : UPM suunnittelee Kaukaan vaneritehtaan purkua[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Video Kaukaan vaneritehtaan räjäyttämisestä 29.9.2011 (Youtube)
**Propyleenidiamiini** eli **1,2-diaminopropaani** tai **1,2-propaanidiamiini** (C3H10N2) on amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. Propyleenidiamiini on trimetyleenidiamiinin isomeeri.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa propyleenidiamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen pistävä haju. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja on myös hygroskooppista. Propyleenidiamiini liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostaa niiden kanssa atseotrooppisia seoksia. Propyleenidiamiini on kiraalinen yhdiste, mutta yleensä sitä käytetään raseemisena seoksena. Aine on muiden amiinien tavoin vahvasti emäksistä. Propyleenidiamiini on ärsyttävää ja voi emäksisyytensä vuoksi syövyttää ihoa ja silmiä joutuessaan niiden kanssa kosketuksiin.

Propyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,2-dibromipropaanin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Teollisesti tyypillisempi tapa on kuitenkin ammoniakin ja propyleenioksidin tai aminopropanolien välinen reaktio. Yhdistettä käytetään polttoaineiden ja voiteluaineiden lisäaineena. Lisäksi propyleenidiamiinista valmistetaan lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. Yhdessä kuparisulfaatin kanssa sitä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina elohopean ja elohopeayhdisteiden tunnistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Propylenediamine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 540. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1349. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2  Peter Roose, Karsten Eller, Erhard Henkes, Roland Rossbacher & Hartmut Höke: *Amines, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 16.12.2018
5. ↑  Propyleenidiamiinin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 16.12.2018
Kreikan passin kansi.
Kreikan passin henkilötietosivu.
**Kreikan passi** (kreik. Ελληνικό διαβατήριο, *Ellinikó diavatírio*) on Kreikan kansalaisilleen myöntämä passi. Passi voidaan myöntää vain kansalaisille, jotka ovat kirjoilla jossakin Kreikan kunnista. Kreikan passi mahdollistaa asumisen ja työskentelyn kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa.

Vuodesta 2006 lähtien Kreikan passit ovat biometrisia.

Tekstit
-------

### Kansi

Passin kannen tekstit ovat:

ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΝΩΣΗ (*Evropaïkí Énosi*, Euroopan unioni)
ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ (*Ellinikí Dimokratía*, Kreikan tasavalta)
ΔΙΑΒΑΤΗΡΙΟ (*Diavatírio*, passi)
Lisäksi kannessa on Kreikan vaakuna sekä biometrisen passin tunnus.

### Henkilötietosivu

Passin henkilötietosivun tekstit ovat osin kreikaksi ja osin englanniksi:

Tyyppi – Τύπος (*Týpos*) / Type (P = passi)
Passin numero – Αριθμός διαβατηρίου (*Arithmós diavatiríou*) / Passport number
Maa – Χώρα (*Chóra*) / Country (ΕΛΛ/GRC)
1. Sukunimi – Επώνυμο (*Epónymo*) / Surname (kreikkalaisin ja latinalaisin kirjaimin)
2. Etunimi – Όνομα (*Ónoma*) / Name (kreikkalaisin ja latinalaisin kirjaimin)
3. Kansallisuus – Εθνικότητα (*Ethnikótita*) / Nationality (ΕΛΛΗΝΙΚΗ/HELLENIC)
4. Syntymäaika – Ημερομηνία γέννησης (*Imerominía génnisis*) / Date of Birth (latinalaisin kirjaimin)
5. Syntymäpaikka – Τόπος γέννησης (*Tópos génnisis*) / Place of birth (kreikkalaisin ja latinalaisin kirjaimin)
6. Sukupuoli – Φύλο (*Fýlo*) (Α/Γ) / Sex (M/F)
7. Passin myöntämisaika – Ημερομηνία έκδοσης (*Imerominía ékdosis*) / Issue Date (latinalaisin kirjaimin)
8. Passin voimassaolon päättymisaika – Ημερομηνία λήξης (*Imerominía líxis*) / Expiry Date (latinalaisin kirjaimin)
9. Passin myöntäjä – Γραφείο έκδοσης (*Grafeío ékdosis*) / Issuing Office (kreikkalaisin ja latinalaisin kirjaimin)
10. Pituus – Ύψος (*Ýpsos*) / Height

Galleria
--------

* Vuonna 1932Kreikan toinen tasavaltaVuonna 1932  
Kreikan toinen tasavalta
* Vuonna 1970Kreikan kuningaskuntaVuonna 1970  
Kreikan kuningaskunta
* Vuonna 1980Kreikan kolmas tasavaltaVuonna 1980  
Kreikan kolmas tasavalta
* Vuonna 2006Kreikan kolmas tasavaltaVuonna 2006  
Kreikan kolmas tasavalta
* Vuodesta 2007 Kreikan kolmas tasavaltaVuodesta 2007   
Kreikan kolmas tasavalta
* Vuodesta 2007 Kreikan kolmas tasavalta, diplomaattipassiVuodesta 2007   
Kreikan kolmas tasavalta, diplomaattipassi

Lähteet
-------

1. ↑  Greek Passport Theodosia Karakalla & Associates. Viitattu 2.9.2019.
2. ↑  Passport Information Hellenic Republic. Greece in the USA. Viitattu 2.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kreikan passi** Wikimedia Commonsissa
**San Felipe** oli Espanjan laivaston*selvennä* ensimmäinen vuonna 1690 valmistettu kolmikantinen 96-tykkinen linjalaiva.

Palvelus
--------

Alus osallistui Espanjan käymiin siirtomaasotiin Ranskaa ja Englantia vastaan muun muassa Karibianmerellä. Aluksen aseistuksena oli 96 kanuunaa. Se suojasi satamia ja siirtokuntia, kuljetti aarteita siirtomaista kotimaahan sekä turvasi merireittejä. Vuonna 1705 *San Felipe* osallistui 12 espanjalaisen ja 35 brittilaivan taisteluun, jossa 24 tunnin jälkeen britit onnistuivat valtaamaan aluksen. Taistelussa pahoin vaurioitunut alus kuitenkin upposi mukanaan tonneittain kultaa.

Historiallinen todellisuus?
---------------------------

Osa historioitsijoista ja laivaharrastajista on kyseenalaistanut *San Felipen* historiallisen olemassaolon. Väitteidensä tueksi he esittävät, että Espanjalla ei ollut 1600-luvulla yksinkertaisesti varaa niin isoon sotalaivaan. Ensimmäinen todistettavasti vesille laskettu kolmikantinen sotalaiva *Real Felipe* laskettiin vesille vasta 1732. Lisäksi he huomauttavat, että suuresta meritaistelusta, jossa *San Felipe* upposi, ei löydy varmoja lähteitä historiasta.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Tietoa muualta
--------------

* San Felipen pienoismalli ja lyhyt historiikki
* Historiikki ja pienoismalli (Arkistoitu – Internet Archive)
Kenraalimajuri, Savon prikaatin komentaja Adolf Aminoff. 
**Adolf Aminoff** (8. syyskuuta 1733 Iisalmi - 16. tammikuuta 1800 Juva) oli suomalainen kenraalimajuri ja Savon prikaatin komentaja.

Perhe
-----

Aminoff oli kapteeni Gregori Aminoffin ja Beata Elisabet Schmiedefeltin poika. Aminoff oli naimisissa Ulrika Eleonora Nohrströmin kanssa, joka oli ruukinpatruuna, Strömforsin ruukin omistaja Anders Nohrströmin ja Ester Sidonia von Raschaun tytär. Pariskunta sai yhteensä seitsemän lasta. Valtiopäivämies, eversti oli Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff oli Adolf Aminoffin lapsenlapsi.

Ura
---

Aminoff aloitti rummunsoittajana Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1745. Hän liittyi vapaaehtoisena jalkaväkirykmentn palvelukseen vuonna 1748. Ylennettiin korpaaliksi vuonna 1749. Siirtyi Helsingissä sijainneen tykistörykmentin palvelukseen vuonna 1749. Hänet ylennettiin kersantiksi Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1757 ja vänrikiksi vuonna 1758. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi vuonna 1760, luutnantiksi vuonna 1766, kapteeniksi vuonna 1771 ja majuriksi vuonna 1776. Tämän jälkeen Aminoff siirtyi Uudenmaan läänistä Savon lääniin.

Aminoff ylennettiin Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentin everstiluutnantiksi vuonna 1780 ja everstiksi vuonna 1789. Hänet korotettiin jalkaväkirykmentin komentajaksi vuonna 1790. Hän osallistui Pommerin sotaan 1757-1762 ja Kustaa III:n sotaan 1788-1790. Aminoff ylennettiin kenraalimajuriksi ja Savon prikaatin komentajaksi vuonna 1796.

Ritarikunnat
------------

* Ruotsi Miekkaritarikunta Komentajamerkki 1799
* Ruotsi Miekkaritarikunta Ritarimerkki 1772

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Aminoff nr 456 *Adelsvapen-Wiki*. Viitattu 14.12.2023.
2. ↑  Aminoff nr 456 *Adelsvapen-Wiki*. Viitattu 14.12.2023.
3. ↑  Ruukin historia *Strömforsin Ruukki*. Viitattu 14.12.2023. (englanniksi)
4. ↑  Aminoff nr 456 *Adelsvapen-Wiki*. Viitattu 14.12.2023.
**Suntaar** (ven. Сунтар, *Suntar*) tai **Suntaar** (jak. Сунтаар) on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Suntarin ulusin eli Suntarin piirin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Suntarin kylä sijaitsee Viljuin varrella, 985 km pääkaupungista Jakutskista länteen. Suntar on Suntarin ulusin hallinnollinen keskus. 

Suntarissa on jokisatama, teatteri, keskikoulu, ylä- ja alakoulut, musiikkikoulu, terveyskeskus ja kauppoja. Suntarissa harjoitetaan karjataloutta ja maanviljelyä (perunoita ja vihanneksia). Paikkakunnalla on myös elintarviketeollisuutta, joka jalostaa liha- ja maitotaloustuotteita. Suntarin avattiin tasavallan ensimmäinen timanttihiomo 23. marraskuuta 1992.

Asukasluvun kehitys
-------------------

* 6 500 (1989)
* 8 819 (2001)
* 8 930 (2002)

Vuonna 2002 väestöstä oli miehiä 46,8 prosenttia ja naisia 53,2 prosenttia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Suntarski ulus – Suntarski nasleg Jakutski Gosudarstvennyi Universitet, "Tsentr Internet".  Arkistoitu 9.10.2007. Viitattu 27. kesäkuuta 2007. (venäjäksi)
2. 1 2  2002 All-Russia Population Census (Venäjän vuoden 2002 väestönlaskenta) Федеральная служба государственной статистики.  Arkistoitu 5.10.2007. Viitattu 27. kesäkuuta 2007. (venäjäksi)
Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
**Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna** oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tunnus lipun ohella. Se oli käytössä vuosina 1919–1992, viimeisen vuoden itsenäisen Ukrainan vaakunana.

Vaakunan otti käyttöön Ukrainan SNT:n hallitus 14. maaliskuuta 1919, ja siihen tehtiin muutoksia 7. marraskuuta 1928, 30. tammikuuta 1937 ja 21. marraskuuta 1949. Vuonna 1949 käyttöönotettu ja viimeiseksi jäänyt vaakuna perustui Neuvostoliiton vaakunaan, ja siinä oli kuvattuna tyypilliset kommunismin tunnukset: sirppi ja vasara, punainen tähti, auringonnousu ja vaakunaa ympäröivät vehnäntähkät. Nouseva aurinko symboloi Neuvosto-Ukrainan tulevaisuutta, tähti sekä sirppi ja vasara puolestaan kommunismin voittoa. Lipussa on Neuvostoliiton motto *Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!* sekä ukrainaksi että venäjäksi; sen sijaan Ukrainan SNT:n nimi on vain ukrainaksi.

Itsenäistyttyään 24. elokuuta 1991 Ukraina säilytti aluksi neuvostoaikaisen vaakunan. Seuraavana vuonna se vaihdettiin Ukrainan nykyiseen vaakunaan.

Neuvostotasavaltojen vaakunat
Armenian SNT | Azerbaidžanin SNT | Georgian SNT | Kazahstanin SNT | Kirgiisien SNT | Latvian SNT | Liettuan SNT | Moldavian SNT | Tadžikistanin SNT | Turkmenistanin SNT | Valko-Venäjän SNT | Ukrainan SNT | Uzbekistanin SNT | Venäjän SFNT | Viron SNT

---

Karjalais-suomalainen SNT (1940–1956) | Transkaukasian SFNT (1922–1936)
Aleksandr Potšinok
**Aleksandr Petrovitš Potšinok** (ven. Алекса́ндр Петро́вич Почино́к; 12. tammikuuta 1958 – 16. maaliskuuta 2014) oli venäläinen poliitikko ja taloustieteilijä.

Potšinok opiskeli taloustiedettä Tšeljabinskissa 1980-luvulla. Hän toimi vuosina 1999–2000 Venäjän veroministerinä Vladimir Putinin ollessa pääministerinä. Vuosina 2000–2004 Potšinok toimi työn ja sosiaalisen kehityksen ministerinä Mihail Kasjanovin hallituksessa. Hän oli Venäjän liittoneuvoston jäsen vuosina 2007–2012. Tämän jälkeen Potšinok juonsi Eho Moskvyssa ohjelmaa verotuksen historiasta. Hän teki useita kirjoja, tutkimusjulkaisuja ja artikkeleita. Ministeriaikojensa jälkeen Potšinok työskenteli Kansalaisfoorumi-puolueen liittovaltiollisessa komiteassa.

Potšinok oli kahdesti naimisissa; hänen toinen vaimonsa oli taloustieteilijä Natalja Potšinok. Potšinokilla oli kaksi poikaa ja tytär. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Alexander P. Pochinok HSE, viitattu 28.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2 3  Matthew Bodner, Former Minister Pochinok Dies The Moscow Times 17.3.2014, viitattu 28.12.2023 (englanniksi)
**Tietopolitiikalla** tarkoitetaan yhteisesti sovittuja periaatteita ja linjauksia tietojen tuottamista, hankintaa, liikkumista, avaamista, jakamista, käyttöä, ylläpitoa ja säilyttämistä koskevista toimintatavoista ja menettelyistä. Se hakee muotoaan, kun samalla tunnistamme yhä paremmin tiedon merkityksen yhteiskunnalle.

Tiedon avoimuus, tiedon liikkuvuus ja ihmisten omien tietojen hallinta edellyttävät johdonmukaista tietopolitiikkaa, joka edistää tiedon monipuolista hyödyntämistä huomioiden kansalaisten ja organisaatioiden oikeudet, vastuut ja riskit.

Lukuisista määrittelyistä huolimatta tiedolle ei ole yhtä yleispätevää määrittelyä. Ihmisillä on erilaisia käsityksiä siitä, mitä tieto on. Platonilta peräisin oleva määritelmä, jonka mukaan tieto on hyvin perusteltu tosi uskomus, on edelleen usein käytetty määritelmä.

Jos tietopolitiikka nähdään eri hallinnonala- ja sektorirajat läpileikkaavana yhteiskuntapolitiikkana, on luontevaa puhua horisontaalisesta, valtioneuvostotasoisesta politiikka-alueesta. Toinen vaihtoehto on vahvistaa tietopolitiikasta oma politiikkalohkonsa esimerkiksi talous- ja ympäristöpolitiikan tapaan, jolloin se nykyisessä hallintorakenteessa merkitsisi omaa ministeriötä sekä toimeenpanevaa virastoa.

Tausta
------

Suomelle tietoyhteiskuntaperiaate on erittäin tärkeä. Maa kilpailee kansainvälisessä työjaossa korkealla osaamisella ja siihen perustuvilla vientituotteilla, eikä esimerkiksi työvoiman halvalla tuntihinnalla. Suomi tarvitsee kansainvälisiltä markkinoilta paljon erilaisia raaka-aineita ja muita tuotteita. Jotta se pystyy hankkimaan näitä, pitää sen pystyä viemään omia tuotteitaan maailmalle.

Uudet politiikkakohteet ovat syntyneet hakemaan ratkaisuja uuteen kriisiin tai yhteiskunnan muutokseen. 1960-luvulla Pekka Kuusen julkaisema 60-luvun sosiaalipolitiikka -kirjan määrittelemälle sosiaalipolitiikalle oli vahva sosiaalinen tilaus sen aikaisissa rakennemuutoksissa, ja kirja antoi perustan pitkäjänteisen sosiaalipolitiikan kehittämiselle. Energiapolitiikka muodostettiin vastauksena 1970-luvun öljykriisiin. 1990-luvulla havaittiin ympäristöongelmien vaativan vahvempaa toimenpiteiden linjaamista ja kokonaisuuden haltuunottoa ympäristöpolitiikan ja sen mukaisten toimien kautta.

Tietoa on käytettävissä enemmän kuin koskaan ja toisin kuin raaka-aineet ja energia, se ei kulu käytössä. Päinvastoin, tietoa jakamalla voidaan luoda uutta tietoa ja tietoa jalostamalla lisätä sen arvoa. Tieto on yhteiskunnan toiminnan ja kehittymisen perusta siinä missä ympäristö ja energiakin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Kauhanen-Simanainen: Tietopolitiikalle kestävä suunta : Murrosten ajassa eteenpäin *julkaisut.valtioneuvosto.fi*.  4.12.2020. Viitattu 20.3.2023.
2. ↑  Suomi tarvitsee tietopolitiikkaa *julkaisut.valtioneuvosto.fi*.  23.10.2017. Viitattu 21.3.2023.
Ruokalajin valmistus perinteisellä jakutialaisella puukolla.
**Stroganina** (<<ven.  "höylätyt/vuollut lastut") on pohjoisesta Siperiasta kotoisin oleva ruokalaji. Se koostuu jäätyneestä kalasta, josta on vuoltu ohuita siivuja. Baikalin seudulla ruokalaji on tunnettu nimellä *raskolotka*.

Valentin Rasputinin teoksen Sibir, Sibir kuvauksen mukaan ruokalaji valmistetaan puristamalla jäätynyt kala, pyörökuonosiika, polvien väliin ja siitä vuollaan ohuita suikaleita. Suikaleet maustetaan suolalla ja pippurilla. Ruoka pinotaan lautaselle siten että rasvaisimmat ja maukkaimmat vatsan osat jäävät viimeiseksi ja ruoka kirjaimellisesti sulaa suussa.
Siian lisäksi on käytetty muita lohikaloja.

Kirjallisuudessa on myös mainintoja Molotšnaja stroganina -ruokata, jossa raa'at, jäätyneet kalanpalat on yhdistetty täysmaitoon.

Ruokalajin varianttina voidaan pitää *sugudaita*, jossa raaka kala pilkotaan villisipulien kanssa. Suola oli tietenkin kauppiaiden tuomaa ja kallista.

*Zagutai* on samankaltainen ruokalaji, jossa pilkottu kala säilötään suolavedessä sipulin ja mustapippurin kanssa.

Jakutialainen keittiömestari Innokenti Tarbahov keräsi 1960-luvulta lähtien perinteisiä ruokalajeja ja kehitti Indigirka-salaatin, jossa jäätyneet kalanpalat yhdistetään vihanneksiin, kuten sipuliin, salaatinlehtiin ja maustetaan suolalla, pippurilla ja öljyllä ja voidaan koristella fenkolilla, mädillä ja sitruunanlohkoilla.

Viitteet
--------

1. ↑  s. 322, engl. käännös Siberia, Siberia
2. ↑  Catherine Guigon, The Arctic, s. 47
3. ↑  The Oxford Companion to Sugar and Sweets, s. 585
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
**Liisa Anneli Uusitalo** (s. 8. huhtikuuta 1944) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka toimi Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin professorina 1990–2009. Hänen vuonna 1979 julkaistua väitöskirjaansa *Consumption Style and Way of Life* pidetään kuluttajasosiologisen tutkimuksen avauksena Suomessa. Vuonna 2000 Uusitalo nimettiin vuoden professoriksi.

Vuonna 1993 Uusitalo nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun markkinointiviestintään painottuvaan markkinoinnin professuuriin, jota hän oli hoitanut jo vuodesta 1986 lähtien. 1990-luvun puolivälissä Uusitalo aloitti tutkimusprojektin kuluttajan, kulttuurin ja markkinoiden vuorovaikutuksesta yhteistyössä Jyväskylän yliopiston Nykykulttuurin tutkimusyksikön kanssa. Vuosina 2008–2011 hän johti kuluttajaa tietoyhteiskunnassa tutkivaa projektia *Consumer Behavior in Information Society* (COBI).

Uusitalo on ollut vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Berliinin Wissenschaftskollegissa, Stanfordin yliopiston Scancor-instituutissa, Århusin kauppakorkeakoulussa Tanskassa sekä Bathin yliopistossa Englannissa.

Uusitalo on ollut jäsenenä muun muassa Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkimusneuvostossa, Kuluttajatutkimuskeskuksen johtokunnassa, Kilpailuneuvostossa, Suomen Unicef-yhdityksen hallituksessa, Suomalaisen työn liiton tutkimusneuvostossa ja Suomen Unesco-toimikunnassa. Vuonna 1997 hän sai Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenyyden. Vuonna 1999 Uusitalo toimi Suomessa pidetyn taiteen ja kulttuurin johtamisen kongressin (AIMAC) puheenjohtajana. Hän on ollut mukana myös suomalaisten naisekonomistien verkostossa.

Teoksia
-------

* *Suomalaiset ja ympäristö. Tutkimus taloudellisen käyttäytymisen rationaalisuudesta*. HKKK 1986.

* *Markkinointi – johdatus perusteisiin*. Toim. Otava 1993.

* *Kuluttaja virtuaalimarkkinoilla*. Toim. Edita 2002.

* Ahlqvist, K & Raijas, A. & Perrels, A. & Simpura, J. & Uusitalo, L. (toim.): *Kulutuksen pitkä kaari. Niukkuudesta yksilöllisiin valintoihin.* Helsinki University Press 2008.

* Uusitalo, L. & Joutsenvirta, M. (toim.): *Kulttuuriosaaminen – tietotalouden taitolaji*. Gaudeamus 2009.

* Uusitalo, L. & Lähteenmäki, M. (toim.): *Kuluttaja ja media tietotaloudessa*. Helsingin kauppakorkeakoulu 2009.

* Uusitalo, Liisa (toim.): *Museum and Visual Art Markets*. Helsinki School of Economics 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 966. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. 1 2  Liisa Uusitalo, Aalto People, Aalto-yliopisto, viitattu 18.6.2015.
3. 1 2 3  Sintonen, Kirsti: Markkinoinnin professori Liisa Uusitalo - Vuoden Professori 2000: Kulttuuri markkinaistuu ja talous kulttuuristuu väistämättä, Acatiimi 1/2001. Viitattu 18.6.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Live in Leipzig** on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin live-albumi. Se on levytetty Eiskeller-klubilla Leipzigissä, entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa 26. marraskuuta 1990, albumi tosin julkaistiin vasta 1993. Albumin kappaleet ovat yhtyeen ensimmäiseltä studiojulkaisulta *Deathcrushilta* (1987) ja live-albumin aikaan vielä ilmestymättömältä *De Mysteriis Dom Sathanasilta*, paitsi *Carnage*-kappale, joka on peräisin *Pure Fucking Armageddon* -demolta. Live in Leipzig on Mayhemin harvoja virallisia julkaisuja, joissa yhtyeen lyhytaikainen laulaja Dead esiintyy, vaikkakin hänen esiintymisiään löytyy myös muutamalta bootlegiltä.

Albumi on noussut black metal -piireissä kuuluisaksi ennen kaikkea johtuen sen merkittävästä roolista Mayhemin uralla: sillä on laulajana yhtyeelle kyseenalaista julkisuutta itsemurhallaan tuonut Dead, ja sekä musiikillisesti että ideologisesti se oli merkittävä askel *Deathcrushin* ajoista. *Live in Leipzig* on eräs merkittävimmistä black metal -live-levytyksistä. Eräs syy mikä teki albumin kuuluisaksi oli Mayhemin äärimmilleen viety lavaesiintyminen: Dead viilteli itseään usein konserteissa, lavalla oli sianpäitä seivästettyinä keihäisiin, yhtye heitteli yleisön sekaan mätänevää lihaa ja Dead hengitti keikoilla pussista, jossa oli kuollut korppi.

Motto
-----

*Live in Leipzigin* kansiin on painettu motto:

"*Jag är inte en människa. Det här är bara en dröm, och snart vaknar jag. Det var för kallt och blodet levrades hela tiden.*"
Ruotsinkielinen teksti on luultavasti ruotsalaisen Deadin kirjoittama ja on vapaasti käännettynä suomeksi:

"*En ole ihminen. Tämä on vain unta, ja pian herään. Oli liian kylmää ja veri jäätyi kaiken aikaa.*"

Kappalelista
------------

1. Deathcrush – 4.37
2. Necrolust – 3.46
3. Funeral Fog – 6.31
4. The Freezing Moon – 7.05
5. Carnage – 4.06
6. Buried by Time and Dust – 5.29
7. Pagan Fears – 7.00
8. Chainsaw Gutsfuck – 5.07
9. Pure Fucking Armageddon – 3.10

Alkuperäisellä LP:llä oli myös kaksi studiolevytystä, *Carnage* viidennen ja kuudennen raidan välissä, sekä *The Freezing Moon* viimeisenä. Kummassakin kappaleessa lauloi Dead. Näiden kappaleiden kanssa levyn kestoksi tulee 56:54.

Kokoonpano
----------

* Dead (Per Yngve Ohlin) - Laulu
* Euronymous (Øystein Aarseth) - Kitara
* Necrobutcher (Jørn Stubberud) - Basso
* Hellhammer (Jan Axel Blomberg) - Rummut

Arvostelut
----------

* Imperiumi: 9½/10

Lähteet
-------

1. ↑  Imperiumi.net - MAYHEM, Live in Leipzig (reissue), CD, Peaceville Records[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Encyclopaedia Metallum: Mayhem (Nor) - Live in Leipzig
3. ↑  Antti Klemi: Mayhem – Live In Leipzig (Reissue) *Imperiumi*.  23.7.2007. Viitattu 17.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Live in Leipzig Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Live in Leipzig* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
**Elinkautisfunky** on tamperelaisen rap-artistin ja tuottajan 6mäen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 3rd Rail Music-levy-yhtiön kautta 16. toukokuuta 2014. Levyllä vierailevat rap-artistit Tykopaatti, Kalle Kinos, Taskumatti, Tapani Kansalainen, Huutava Vääryys, Jodarok, Kauhukoira sekä Hannibal.

Taustaa
-------

Tyylilajiltaan albumi edustaa g-funk-genreä ja on kokonaan 6mäen itsensä tuottama. Rap-vokaalien lisäksi useilla kappaleilla kuullaan 6mäen talkbox-laulua. Kappale Paistettuja etanoita on ladattu YouTubeen vuonna 2009 ja oli alun perin tarkoitettu 6mäen ja Kauhukoiran yhteisalbumille. Levyn ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta Mansejuntti osa 2, jolla vierailevat Kalle Kinos ja Taskumatti. Kappale on jatkoa 6mäen aiemman Musta Perjantai-yhtyeen vuonna 2007 julkaistulle Mansejuntti-kappaleelle. Kappaleen kertosäe mukailee Tupac Shakurin California Love-kappaleen kertosäettä. Toinen musiikkivideo julkaistiin albumin nimikappaleesta, jolla vierailevat Huutava Vääryys ja Tykopaatti.

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet on tuottanut 6mäki.

| Nro | Kappale | Kirjoittaja(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | G-funk-rohto | Ville-Veikko Kuusimäki | 3:38 |
| 2. | Ala-rahola g-funk | Kuusimäki | 4:08 |
| 3. | Hakamettään (mukana Tykopaatti) | Kuusimäki, Tyko Haapala | 3:44 |
| 4. | Meikän kämppä | Kuusimäki | 3:33 |
| 5. | Mansejuntti osa 2 (mukana Kalle Kinos & Taskumatti) | Kuusimäki, Kalle Kinos, Matti Kuparinen | 4:47 |
| 6. | Bussissa | Kuusimäki | 3:12 |
| 7. | Hämärän rajamailla (mukana Tapani Kansalainen) | Kuusimäki, Vesa Tamminen | 3:09 |
| 8. | Elinkautisfunky (mukana Huutava Vääryys & Tykopaatti) | Kuusimäki, Huutava Vääryys, Haapala | 4:03 |
| 9. | Unissakävelyfunk (mukana Jodarok) | Kuusimäki, Matti Salminen | 3:27 |
| 10. | Niinku Ray Luv | Kuusimäki | 3:05 |
| 11. | Smuuttia | Kuusimäki | 3:35 |
| 12. | Paistettuja etanoita (mukana Tykopaatti, Kauhukoira & Hannibal) | Kuusimäki, Haapala, Kauhukoira, Hannu Stark | 5:06 |
|  |  |  | **44:27** |

Tekijät
-------

6mäki - rap-laulu, talkbox, tuotanto, kansitaide

  

Tykopaatti - rap-laulu (kappaleet 3, 8 ja 12)

Kalle Kinos - rap-laulu (kappale 5)

Taskumatti - rap-laulu (kappale 5)

Tapani Kansalainen - rap-laulu (kappale 7)

Huutava Vääryys - rap-laulu (kappale 8)

Jodarok - rap-laulu (kappale 9)

Kauhukoira - rap-laulu (kappale 12)

Hannibal - rap-laulu (kappale 12)

DJ Massimo - skrätsit (kappaleet 3, 11 ja 12)

DJ Tatc - skrätsit (kappale 1)

Edorf - kitara (kappale 7)

Kim "Kasio" Rantala - miksaus

Jazzy-O - masterointi

Seyed Ali - kannen taitto

Lähteet
-------

1. ↑  6mäki - Elinkautisfunky Discogs-sivustolla *discogs.com*.
2. 1 2 3  3rd Rail Music: *6mäki - Elinkautisfunky, CD:n kansilehtinen*. 3rd Rail Music.
3. ↑  Kauhukoira & 6mäki - Paistettuja Etanoita (feat. Tykopaatti & Hannibal) *youtube.com*.
4. ↑  6mäki - Mansejuntti osa 2 - feat. Kalle Kinos ja Taskumatti (virallinen video) *youtube.com*.
5. ↑  Musta Perjantai - Suodatinpussifunk *discogs.com*.
6. ↑  6mäki - Elinkautisfunky feat. Huutava vääryys ja Tykopaatti (virallinen video) *youtube.com*.
**BMW Strahlbomber I** oli toisen maailmansodan aikana kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt saksalainen suihkupommikone. Projektin tarkoituksena oli demonstroida BMW:n suihkumoottorien toimivuutta pommikoneissa.

Suunnittelu ja kehitys
----------------------

BMW:llä oli ollut vaikeuksia oman suihkumoottorinsa suunnittelussa ja töiden venyessä pitkälle sotavuosiin oli lentokonevalmistajien kiinnostus ehtinyt siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Kiinnostuksen herättämiseksi oli BMW marraskuussa vuonna 1944 pienenä mainoskampanjana suunnitellut neljä eri suihkuhävittäjämallia joihin he uskoivat BMW:n valmistamien 003- ja 018 turbojettiensä hyvin soveltuvan. Näiden yhteydessä suunniteltiin myös neljä eri pommikonemallia, joilla pyrittiin ilmaisemaan BMW:n moottorien soveltuvuutta pommikoneisiin.

Yksi näistä neljästä pommikonemallista oli BMW Strahlbomber I, joka käytti voimanlähteenään kuutta BMW 003 turbojettiä. Kaksi niistä sijaitsi ohjaamon alapuolella rungon molemmin puolin ja loput neljä pareittain molemmissa siivissä yhtenäsillä ilmanottoaukoilla. Kone oli muodoltansa juurikin pyrstötön, mutta sen rungon takaosaan asennettiin sivuvakaaja takaamaan riittävä vertikaalinen vakaus. Koneessa oli paineistettu kaksipaikkainen ohjaamo, joka sijaitsi rungon etuosassa, ja se oli aseistettu kahdella perään asennetulla kiinteällä konetykillä. Koneen pommilasti olisi suurimmillaan ollut 5000kg. Projekti ei koskaan edennyt suunnitteluvaihetta pidemmälle.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&018.&&&&0018,00 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&026.050000026,50 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.03500004,35 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&0100.&&&&00100 m²
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** 0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**.0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**25 000 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&00.01000000 × 6 x BMW 109-003 turbojetti

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0820.&&&&00820 km/h
* **Lentomatka:** 0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**.0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**2 600 km
* **Siipikuormitus:** &&&&&&&&&&&&0250.&&&&00250 kg/m²

**Aseistus**  

2 x konetykkiä + max 5 000kg pommilasti

Katso myös
----------

* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* BMW Projekt I
* BMW Projekt III
* Lippisch P.15

Lähteet
-------

1. ↑  Dan Sharp: *Luftwaffe Secret Jets of the Third Reich*, s. 130. Mortons Media Group Ltd. 2015.
2. ↑  Dan Sharp: *Luftwaffe Secret Bombers of the Third Reich*, s. 129. Mortons Media Group Ltd. 2016.
3. 1 2  Jean-Denis G.G. Lepage: *Aircraft of the*
Luftwaffe, 1935–1945: An Illustrated Guide*, s. 197. McFarland & Company, Inc. 2009.*
4. ↑  Dieter Herwig, Heinz Rode: *Luftwaffe Secret Projects - Strategic Bombers 1935-1945*, s. 75. Midland Publishing, 2000.
5. ↑  Dieter Herwig, Heinz Rode: Luftwaffe Secret Projects - Strategic Bombers 1935-1945, s. 75. Midland Publishing, 2000.
**Ilkka Olavi** (oik. **Ilkka Olavi Hämäläinen**, s. 16. lokakuuta 1989 Kouvola) on suomalainen näyttelijä ja kirjoittaja. Hän on näytellyt muun muassa TV2:n Parasta aikaa -sarjassa.  Hän opiskeli näyttelijäksi teatterikorkeakoulussa Lontoossa. Kirjoittajana Olavi on ollut puolustusvoimien Ruotuväki-uutislehden toimittaja. Hän on myös kirjoittanut Demi-lehteen, jossa toimi vuosina 2009–2012 "Kysy kundilta" -palstan pitäjänä. Syksyllä 2012 ilmestyi Olavin ensimmäinen tietokirja *Kundiopas tytöille*, joka on Tammen kustantama. Olavi on ollut kiinnityksellä muun muassa Kemin kaupunginteatteriin. 

Vuosina 2010–2012 Olavi juonsi kouvolalaisen Vappugospel-musiikkitapahtuman.

Yksityiselämä
-------------

Olavi on homoseksuaali ja on vuodesta 2016 lähtien seurustellut ja asunut myös avoliitossa ruotsalaisen Johan-nimisen miehen kanssa Råneåssa pohjois-Ruotsissa.

Mikä on tämän olettamuksen faktalähde? Artikkelissa Olavi ei kerro seksuaaliseta suuntautumistaan mitään eikä siitä löydy mitään tietoa muualtakaan. Onko tämän olettamuksen perusteella siis kaikki ne miehet, jotka ovat esimerkiksi aiemmin seurustelleet miesten kanssa ja seurustelevat myöhemmin vaikka naisen kanssa automaattisesti heteroja, vai kenties historiansa perusteella biseksuaaleja? Sen sijaan mies, joka on aiemmin seurustellut naisten kanssa ja seurustelee miehen kanssa on kaapista ulos tullut homo, vai? Vai määräytyykö julkkiksen seksuaalinen suuntautuminen sen perusteella, kenen kanssa k.o. henkilö kulloinkin seurustelee sillä hetkellä? Tämän lähteen pohjalta mitään muuta faktaa ei löydy kuin se, että Olavi ei selkeästi ole hetero, vaan kuuluu seksuaaliseen vähemmistöön. Muutoin mitään muuta tietoa siitä, onko Olavin seksuaalinen identiteetti homo, bi, aseksuaali, panseksuaali tms ei löydy. Wikipedian artikkelin tieto on siis täysi olettamus, päätelmä, arvelu, ei lähteeseen nojaava tieto.

Filmografia
-----------

* *Parasta aikaa* (2009) (televisiosarja)
* *The Beautiful Road to Albinbam* (2010)
* Kayemba (2011) (lyhytelokuva)
* Valonkantaja (2013) (lyhytelokuva)
* Syke (2017) (televisiosarja)
* *Rantabaari* (2020, 2022) (televisiosarja)

Teokset
-------

* Kundiopas tytöille (Tammi)
* Mitä ihmettä, Aliisa! (Storytel)
* Herra Hirmu ja hurja torakkaimuri (Atrain & Nord)

Lähteet
-------

1. ↑  Ilkka Hämäläisen profiili IMDb:ssä *imdb.com*. Viitattu 9.11.2010. (englanniksi)
2. ↑  Helsingin Sanomat *hs.fi*. Viitattu 9.01.2013.
3. ↑  Ruotuväki Puolustusvoimat. Viitattu 9.11.2010.
4. ↑  Eskelinen, Tiina: Totuus DEmiehestä *Kouvolan Sanomat*.  9.1.2009. Viitattu 9.11.2010.
5. ↑  Bookplus: Kundiopas tytöille *bookplus.fi*.
6. ↑  Janna Nousiainen: Rantabaarista tuttu näyttelijä Ilkka Olavi muutti rakkauden perässä Pohjois-Ruotsiin – etäsuhteen ajaksi täytyi keksiä pelisäännöt *Ilta-Sanomat*.  8.8.2022. Viitattu 8.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilkka Olavin kotisivut
**Jugoslavian kuningaskunta** (serbokroaatiksi *Краљевина Југославија*, *Kraljevina Jugoslavija*, sama myös sloveeniksi) oli Länsi-Balkanilla, Etelä-Euroopassa sijainnut valtio vuosina 1918–1943.

Jugoslavian kuningaskunta sai alkunsa ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Lokakuussa 1918 Itävalta-Unkariin kuuluneet Vojvodina, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina sekä Slovenia yhdistyivät *Sloveenien, kroaattien ja serbien valtioksi*. Tähän liittyi saman vuoden joulukuussa Serbian kuningaskunta. Valtion nimenä oli aluksi **Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta**, kunnes Jugoslavia-nimitys otettiin käyttöön vuonna 1929. 

Valtaosin serbien hallitseman valtion kansallisuuskiistat johtivat vuonna 1929 siihen, että kuningas teki vallankaappauksen ja diktatuuriksi muuttunut maa nimettiin enemmistönä olleiden eteläslaavien mukaan Jugoslaviaksi ("Iso-Slavia") vuonna 1929.

Toisessa maailmansodassa vuonna 1941 Saksa, Bulgaria, Italia ja Unkari hyökkäsivät maahan, josta tuli Saksan, Bulgarian (Kosovon osalta) ja Italian miehittämä. Muodollisesti kuningaskunta loppui saksalais- ja italialaisjoukkoja vastaan taistelleiden partisaanien julistaessa Demokraattisen federatiivisen Jugoslavian vuonna 1943.

Jugoslavian kuninkaat
---------------------

* Pietari I (vuoteen 1918 Serbian kuningas, 1918–1921)
	+ sijaishallitsija kruununprinssi Aleksandar vuodesta 1914)
* Aleksanteri I (1921–1934, salamurhattiin)
* Pietari II (1934–1943, käytännössä maalis–huhtikuu 1941)
	+ sijaishallitus johtajanaan prinssi Paul 1934–1941

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jugoslavian kuningaskunta** Wikimedia Commonsissa
**Texicalli Records** on vuonna 1996 perustettu suomalainen levy-yhtiö ja musiikkikustantaja. Texicalli Digital Oy (musiikin digitaalinen jakelija) kuuluu samaan yritysryppääseen. Molemmat yhtiöt on perustanut ja omistaa Martti Heikkinen. Texicalli Records Oy on julkaissut yli 250 suomalaista äänitettä eri genreissä.

Martti Heikkinen sai vuonna 2007 Yleisradion jazzradion Varjo-Yrjö-palkinnon, joka jaetaan suomalaisen jazzkulttuurin toimintaedellytyksien edistämisestä ja vuonna 2008 hänelle myönnettiin Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n jakama Prix Elvis -palkinto ansioistaan suomalaisen rytmimusiikin tuottajana.

Levymerkit
----------

Texicalli Recordsin tuotanto on jaettu kolmeen eri levymerkkiin

* IMPALA (vinyylijulkaisut)
* JUPITER (soul/r&b)
* TEXICALLI

Artistit 2022
-------------

* Kaj Chydenius
* Kanerva
* Martti Servo & Napander
* Suvi Isotalo
* Viitasen Piia
* Kaisa Leskinen
* Laura Moisio
* Anna Järvinen
* Jiri Nikkinen
* Jere Ijäs & Monacon työväen palloilijat
* Kielo Kärkkäinen
* Maria Ylipää
* Olli Haavisto
* Samuli Laiho
* Verona
* Markus Holkko
* Mari Rantasila
* Mamba
* Otos
* Mirkka
* Sisidisko (Vuokko Hovatta & Kalle Chydenius)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) ELVIS ry

Linkit
------

* Texicalli Records kotisivut
* Texicalli Digital kotisivut
* Texicalli Store kotisivut
*Tämä artikkeli käsittelee Jalasjärven kylää. Ilvesjoki on myös joki Jalasjärvellä.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Ilvesjoki** on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Kapea ja pitkä kylä sijaitsee kunnan eteläkulmassa lähellä Karvian rajaa. Kylän keskellä, pituussuunnassa virtaa Ilvesjoki-niminen joki. Ilvesjoelta on matkaa Karviaan 25 kilometriä, Peräseinäjoelle 46 km ja Seinäjoelle 55 km. Vuonna 1997 kylässä oli 601 asukasta.

Yksi kylän tärkeistä elinkeinoista on maatalous. Ilvesjoella on lihan-, maidon- ja villantuottajia. Ilvesjoella on myös melkein 50 yrittäjää tai ammatinharjoittajaa.

Ilvesjoella toimii kunnallinen peruskoulu. Kylässä toimii myös yksi kauppa, asiamiesposti ja yksi taksi. Ilvesjoen nuorisoseurantalo on nimeltään Toimela. Siellä kokoontuvat erilaiset järjestöt, joita kylässä on yli kymmenen. Lisäksi Toimelassa järjestetään yksityistilaisuuksia, kuten häitä. Lisäksi Ilvesjoella sijaitsee lentokenttä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilvesjoki Ilvesjoen kyläsivut.  Arkistoitu 28.10.2008. Viitattu 23.11.2008.
2. ↑  Elinkeinot Ilvesjoen kyläsivut.  Arkistoitu 2.8.2005. Viitattu 23.11.2008.
3. ↑  Palvelut Ilvesjoen kyläsivut.  Arkistoitu 27.12.2004. Viitattu 23.11.2008.

Kirjallisuutta
--------------

* Hautala, Jenni ym. (toim.): *Kolmoselta Rummukkaan : Ilvesjoen kylää*. Ilvesjoen Kyläkirjatoimikunta, 2012.
* Nevala, Aino (toim.): *Ilvesjoen koulusta elämän kouluun : Ilvesjoen koulu 100-vuotta.* Omakustanne, 2007. ISBN 978-952-92-2015-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kylän kotisivut
**Gone Home** on yhdysvaltalainen ensimmäisen persoonan seikkailupeli, jonka on kehittänyt The Fullbright Company ja joka julkaistiin vuonna 2013. Peli sijoittuu taloon Portlandissa, Oregonissa vuonna 1995. Peluu koostuu tavallisten kotitalousesineiden tutkiskelusta, tavoitteena selvittää mitä talossa on tapahtunut.

Peli julkaistiin 15. elokuuta 2013 Windows-, OS X- ja Linux-alustoille. Konsoleille se saapui, kun se julkaistiin PlayStation 4- ja Xbox One-konsoleille 12. tammikuuta 2016.

Pelaaminen
----------

Pelaaja astuu 21-vuotiaan Katie Greenbriarin rooliin. Pelin alussa hän on saapunut perheensä uuteen kotiin oltuaan vuoden Euroopassa, mutta talo on hänen saapuessaan tyhjillään. Pelaajan tehtävänä on selvittää, mitä on tapahtunut. Tämä tapahtuu kulkemalla huoneiden välillä ja tutkimalla ja keräämällä ympäristössä lojuvia esineitä, kirjeitä, päiväkirjamerkintöjä ja muita viestejä, joiden avulla on mahdollista saada lisää tietoa tapahtumista ja edetä pelistä. Katien pikkusisko Samantha toimii monien päiväkirjakatkelmien kertojana. Pelaaminen ja ympäristön tutkisteleminen tapahtuu ensimmäisen persoonan perspektiivissä.

Vastaanotto
-----------

Gone Home voitti vuonna 2014 British Academy Games Awardsin parhaan debyyttipelin palkinnon ja oli ehdolla parhaan tarinan kategoriassa. Sekä Kill Screen että Polygon valitsivat sen vuoden peliksi vuonna 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin viralliset kotisivut



1. 1 2  DanielleRiendeau: Gone Home review: living room *Polygon*.  15.8.2013. Viitattu 29.12.2017.
2. ↑  Games in 2014 | BAFTA Awards *awards.bafta.org*. Viitattu 29.12.2017. (englanniksi)
3. ↑  Wayback Machine *static.bafta.org*.  22.2.2014.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 29.12.2017.
4. ↑  High Scores 2013: 5-1 - Kill Screen *Kill Screen*.  20.12.2013. Viitattu 29.12.2017. (englanniksi)
5. ↑  Christopher Grant: Polygon's 2013 Game of the Year: Gone Home *Polygon*.  15.1.2014. Viitattu 29.12.2017.
**Veera Luoma-aho** (s. 1978) on suomalainen toimittaja. Lokakuussa 2022 Luoma-aho valittiin *Helsingin Sanomien* talouden ja politiikan toimituksen esihenkilöksi.

Ennen *Helsingin Sanomia* Luoma-aho työskenteli media-alan yrittäjänä, Allerin digipäätoimittajana sekä *Olivian* ja *Ylioppilaslehden* päätoimittajana. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri, pääaineenaan valtio-oppi.

Luoma-aho on toiminut aktiivisesti vihreissä. Hän oli kunnallisvaaliehdokkaana Helsingissä 2004 ja sai 302 ääntä eikä tullut valituksi. Valtuustokaudella Luoma-aho toimi nuorisolautakunnan varajäsenenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Like Kustannus – Veera Luoma-aho *Like.fi*. Like Kustannus. Viitattu 17.12.2023.
2. ↑  Helsingin Sanomat | Veera Luoma-aho HS:n talouden ja politiikan toimituksen esihenkilöksi *Helsingin Sanomat*.  28.10.2022. Viitattu 28.10.2022.
3. ↑  Ehdokkaat äänetysalueittain kunnallisvaaleissa 2004, Helsingin vaalipiiri *PxWeb*. Viitattu 28.10.2022. [vanhentunut linkki]
4. ↑  KAUPUNGINVALTUUSTON ASIAKIRJAT *www.hel.fi*. Viitattu 28.10.2022.
**Vrastan** (Վրաստան, "Georgia") on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä ilmestyvä armeniankielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1920 nimellä *Karmir astgh* (Կարմիր աստղ, "Punatähti"). Se sai nimen *Martakotš* (Մարտակոչ, "Taistelukutsu") vuonna 1923, *Proletar* (Պրոլետար, "Proletaari") vuonna 1927, *Khorurdajin Vrastan* (Խորհրդային Վրաստան, "Neuvosto-Georgia") vuonna 1938 ja *Sovetakan Vrastan* (Սովետական Վրաստան, "Neuvosto-Georgia") vuonna 1940.

*Sovetakan Vrastan* oli neuvostoaikana Georgian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 33 000 kappaletta vuonna 1980.

Lehti sai nimen *Vrastan* vuonna 1990. Se ilmestyy nykyään viikkolehtenä, jonka päätehtävänä on kertoa Georgian tapahtumista ja edistää suhteita Armeniaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Gazety SSSR 1917–1960. Tom 1: Gazety Moskvy, Leningrada i stolits sojuznyh respublik*, s. 221. Moskva: Kniga, 1970.
2. 1 2  "Vrastan" *Georgian Encyclopedia*. Viitattu 17.12.2023.
3. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 24, kniga I*, s. 21. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1976.
4. ↑  *Gruzinskaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika*, s. 178. Tbilisi: Glavnaja nautšnaja redaktsija Gruzinskoi sovetskoi entsiklopedii, 1981.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto

Lähteet
-------