recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Platiá Koryfí  
Πλατιά Κορυφή

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ágios Nikólaos, Lasíthi, Kreeta, Kreikka |
| Vuoristo | 
Lasíthi |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 486 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 07′ 55″ P, 25° 35′ 36″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Platiá Koryfí** (kreik. Πλατιά Κορυφή; myös *Plateiá Korfí*, Πλατειά Κορφή) on vuori Lasíthi- eli Díkti-vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 486 metriä (toisen lähteen mukaan 1 489 metriä).

Platiá Koryfí -vuori, suomeksi "Laaja/Leveä huippu", sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä. Sen korkeimman huipun nimi on *Anefalákos* (Ανεφαλάκος). Vuoren pohjoispuolella sijaitsee Katharó-vuori, länsipuolella Díkti-vuoren Spathín huippu ja eteläpuolella Megáli Koryfí -vuori.

Lähteet
-------

1. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2020.
2. ↑  Δίκτη (ή Λασιθιώτικα Όρη ή Λασιθιώτικες Μαδάρες) - Υψ. 2148 μ. *Hellaspath*. Viitattu 7.9.2020.
Jorge Edwards vuonna 2012.
**Jorge Edwards** (1931 Santiago – 2023 Madrid) oli chileläinen kirjailija ja diplomaatti. Hänelle myönnettiin Cervantes-palkinto vuonna 1999.

Edwards opiskeli oikeustiedettä Chilen yliopistossa, mutta tunsi voimakkaampaa kutsumusta kirjoittamiseen. Vuonna 1952 hän julkaisi ensimmäisenä teoksenaan kahdeksan novellin kokoelman *El Patio*. Sittemmin Edwards kirjoitti ennen kaikkea romaaneja, joista hänen ensimmäisensä oli *El peso de la noche* (1965). Hänen myöhempien teostensa joukossa ovat *Los convidados de piedra*, *El museo de cera*, *El sueño de la historia*, *El inútil de la familia* ja *La casa de Dostoievsky*. Chilen sotilasvallankaappauksen (1973) jälkeen Edwards lähti maanpakoon Espanjaan. Hän palasi Chileen vuonna 1978 ja pääsi Academia Chilena de la Lenguan jäseneksi.

Edwards edusti chileläisten kirjailijoiden *Generación del 50* -ryhmää, johon kuuluivat myös muiden muassa José Donoso, Enrique Lafourcade ja Claudio Giaconi. Hän työskenteli myös diplomaattina vuodesta 1954 ja suhtautui kriittisesti Salvador Allenden päätökseen palauttaa suhteet Kuubaan vuonna 1970. Diplomaatin urallaan Edwards joutuikin Fidel Castron hallinnon silmissä *persona non gratan* asemaan. *Persona non grata* (1971) oli hänen tätä elämänvaihetta kuvanneen teoksenkin nimi. Cervantes-palkinnon lisäksi Edwards sai muun muassa Chilen kansallisen kirjallisuuspalkinnon vuonna 1994.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Falleció el escritor chileno Jorge Edwards a los 91 años RPP Noticias 17.3.2023, viitattu 19.3.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Marta Cavalli** (s. 18. maaliskuuta 1998 Cremona, Lombardia) on italialainen rata- ja maantiepyöräilijä.

Maantiepyöräily
---------------

Cavalli aloitti ammattilaisuransa Valcar-joukkueessa vuosina 2017–2020 ja on vuodesta 2021 edustanut FDJ-tallia. Hän voitti vuoden 2022 Amstel Gold Racen karattuaan kärkiryhmästä Caubergin nousussa 1,6 kilometriä ennen maalia. Kymmenen päivää myöhemmin hän voitti La Flèche Wallonnen kukistettuaan loppukirissä Annemiek van Vleutenin. Saman vuoden Giro Rosassa hän sijoittui toiseksi minuutin ja 52 sekuntia van Vleutenille hävinneenä.

### Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2018
Maantieajon Italian-mestaruus
2019
Brabantse Pijl, toinen
Postnord UCI WWT Vårgårda West Sweden, kuudes
GP de Plouay, neljäs
Giro delle Marche in Rosa, 1. etapin voitto
2020
Gent–Wevelgem, viides
2021
Flanderin ympäriajo, kuudes
Giro Rosa, kokonaiskilpailussa kuudes
Olympialaiset, maantieajossa kahdeksas
Challenge by La Vuelta, kokonaiskilpailussa neljäs, 2. etapilla (aika-ajo) kolmas
EM-kilpailut, sekaviestissä kultaa, maantieajossa kuudes
MM-kilpailut, sekaviestissä pronssia
2022
Amstel Gold Race, voitto
Pariisi–Roubaix, viides
La Flèche Wallonne, voitto
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
Itzulia Women, kokonaiskilpailussa neljäs
Mont Ventoux Dénivelé Challenges, voitto
Giro Rosa, kokonaiskilpailussa toinen, 8. ja 9. etapilla toinen, 4. etapilla kolmas
2023
CIC-Tour Féminin International des Pyrénées, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Tour Cycliste Féminin International de l'Ardèche, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 5. etapin voitto
Giro dell'Emilia, toinen

Ratapyöräily
------------

Cavalli saavutti Euroopan kisoissa 2019 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa takaa-ajossa. EM-kilpailuissa hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2018 ja pronssia 2019. Erillisissä dernyn EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2019.

Cavalli voitti nuorten Euroopan-mestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2015. Hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa takaa-ajossa 2018 sekä joukkuetakaa-ajossa 2017, 2018, 2019 ja 2020.

Cavalli on voittanut ratapyöräilyn maailmancupissa joukkuetakaa-ajon Hongkongissa 2019. Hän sijoittui samassa lajissa toiseksi Santiagossa 2017, Minskissä 2018 ja Miltonissa 2018 sekä kolmanneksi Saint-Quentin-en-Yvelinesissä ja Lontoossa 2018 sekä Cambridgessa ja Minskissä 2019. Pariajossa hän oli kolmas Santiagossa 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marta Cavalli *procyclingstats.com*. Viitattu 1.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Marta Cavalli *cyclingarchives.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Amstel Gold Race: Marta Cavalli wins with solo Cauberg attack *velonews.com*.  10.4.2022. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Ardennes queen Marta Cavalli wins La Flèche Wallonne ten days after Amstel Gold title *cyclingmagazine.ca*.  20.4.2022. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  33rd Giro d'Italia Donne (2.WWT) *procyclingstats.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
6. 1 2 3  Track Cycling - Marta Cavalli *the-sports.org*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
**Tyreotropiini** eli **tyrotropiini** (TSH *Thyroid stimulating hormone*) on aivolisäkkeen etulohkon erittämä glykoproteiineista muodostunut hormoni. TSH stimuloi kilpirauhasen eritystoimintaa sekä säätelee kilpirauhassolujen määrää ja tilavuutta sekä on välttämätön kilpirauhashormoni tyroksiinin (T4-hormoni) tuotannolle. Sen sijaan hypotalamuksen erittämä tyreoliberiini (TRH) säätelee TSH:n eritystä. Tyreotropiinin eritys vaikuttaa elimistössä vahvistavasti tai heikentävästi useisiin lääkeaineisiin.

Veren TSH-pitoisuudet ovat luontaisesti korkeampia talvella ja keväällä kuin kesällä ja syksyllä sekä terveillä että kilpirauhasen vajaatoiminnasta kärsivillä.

Tyreotropiinin CAS-numero on 9002-71-5.

TSH:n toiminta
--------------

TSH kiinnittyy kilpirauhasessa oleviin reseptoreihin. Se vaikuttaa kilpirauhasen toimintaan kiihdyttävästi ja edesauttaa jodin kerääntymistä kilpirauhaseen.

### TSH:n ja kilpirauhashormonien vuorovaikutus

Veren korkeat tyroksiini- ja trijodityroniinipitoisuudet ehkäisevät TRH:n toimintaa ja vähentävät suoraan TSH:n eritystä, siten kilpirauhasen liikatoiminta sammuttaa TSH:n vapautumisen kokonaan. Vastaavasti alhaiset tyroksiini- ja trijodityroniinipitoisuudet lisäävät TSH:n eritystä. Tyroksiinin ja trijodityroniin inhiboivaa vaikutusta omaan eritykseen kutsutaan negatiiviseksi palautesäätelyksi, joka on tavallista muidenkin aivolisäkkeen etulohkon hormonien säätelyssä.

Reseptori
---------

Tyreotropiinille on sitä vastaanottava reseptori. Reseptoria koodaa kromosomissa 14 sijaitseva TSHR-geeni.

Lähteet
-------

1. ↑  Hayes Barton Press: *Endocrine Pathophysiology*, s. 56. (Pathophysiology Series). Hayes Barton Press, 2004. ISBN 9781593771744. (englanniksi)
2. 1 2  Pavan Atluri, Giorgos C. Karakousis, Paige M. Porrett & Larry R. Kaiser: *The surgical review: an integrated basic and clinical science study guide*, s. 461. Lippincott Williams & Wilkins, 2005. ISBN 9780781756419. (englanniksi)
3. ↑  DrugBank: Thyrotropin (englanniksi)
4. ↑  How Weather Changes Affect Your Thyroid *EverydayHealth.com*. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
5. ↑  Bror-Axel Lamberg: *Kliininen endokrinologia*, s. 110. Duodecim, 1992. ISBN 951-8917-27-2.
6. 1 2  Ben Greenstein & Diana Wood: *The Endocrine System at a Glance*, s. 35. John Wiley and Sons, 2011. ISBN 9781118294000. (englanniksi)
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Terveysportti: Tyreotropiini (S-TSH)
Sidérotas  
ΣιδέρωταςSidérotas-vuorta (oikealla) ja Kreetan etelärannikkoa, etualalla Káto Saktoúrian kylä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ágios Vasíleios, Réthymno, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 136 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 09′ 10″ P, 24° 34′ 06″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sidérotas** (kreik. Σιδέρωτας; myös *Asidérotas*, Ασιδέρωτας; *Sidérontas*, Σιδέροντας) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 136 metriä (toisissa lähteissä 1 162 tai 1 177 metriä).

Sidérotas-vuori sijaitsee Réthymnon alueyksikön eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnan alueella lähellä saaren etelärannikkoa. Sen länsipuolella sijaitsee Xiró Óros -vuori, jonka jatkeena se voidaan nähdä, koillispuolella Kéntros-vuori ja kaakkoispuolella Vouvála-vuori. Sidérotaksen korkeimman huipun nimi on *Análipsi* (Ανάληψη). Se on saanut nimensä huipulla olevasta Kristuksen taivaaseenastumiselle (*Análipsi tou Christoú*) omistetusta kirkosta. Nykyisin vuorella on myös tuulipuisto. Sidérotaksen pohjoisrinteessä sijaitsevat kylät Akoúmia ja Árdaktos.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Όρος Σιδέρωτας *Cretan Beaches*. Viitattu 7.9.2020.
2. ↑  Το σύνολο των βουνών *Oreivatein*.  Arkistoitu 1.5.2021. Viitattu 7.9.2020.
3. ↑  Βουνά Ρεθύμνου Ορειβατικός Σύλλογος Ρεθύμνου.  Arkistoitu 28.9.2020. Viitattu 7.9.2020.
4. ↑  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2020.
**Pikku Pietarin piha** on Simo Puupposen eli Aapelin kirjoittama romaani vuodelta 1958. 

Tarinaan heijastuvat sisällissodan tapahtumat ja vankileirit, sillä tapahtumaympäristönä on puutalokortteli pikkukaupunki Kuopiossa 1920-luvulla. Alkoholiongelmat ovat mukana kuvassa. Surullinen tarina on kuitenkin samalla lohdullinen. Päähenkilönä, jonka kautta tapahtumat suodattuvat, on äitinsä vastikään menettänyt Pietari. Pietarin isä torikauppias Jormalainen löytää kuitenkin perheeseen uuden äitihahmon. Karoliina huolehtii perheestä, mutta hänkin häviää Pietarin elämästä. Silloin Pietari on kuitenkin jo kasvanut surusta vahvaksi.

Kirjan esikuvana on Puupposen oma lapsuuden asuinympäristö, myös henkilöhahmot ovat peräisin samasta ympäristöstä.

Kirjan pohjalta on tehty elokuva *Pikku Pietarin piha* (1961), jonka on ohjannut Jack Witikka. Siitä on tehty myös näytelmäsovitus, jota esitetään paljon kesäteattereissa.

2018 ja 2019 Valkeakosken Kaupunginteatterilla esitetään näytelmä kyseisestä romaanista. Sen ohjaaja on Minna Kangas.

Lähteet
-------

1. 1 2  Skenet.fi
2. ↑  Suupohja.fi[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Simo Puupponen, Kuopio.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Getting Over It with Bennett Foddy**, yleensä pelkästään **Getting Over It**, on Bennett Foddyn kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2017.

Foddy tunnetaan aiemmista pelijulkaisuistaan *QWOP* ja *GIRP*, joita myös *Getting Over It* muistuttaa. Pelaaja ohjaa pelissä pataan juuttunutta paidatonta miestä, jolla tämän on kiivettävä erikoisen näköistä ja erikoisten esineiden peittämää vuoren rinnettä sen huipulle. Pelaajahahmon ainoa apuväline kiivettäessä on leka. Jos pelaaja tekee virheen, hän suurella todennäköisyydellä putoaa alas takaisin vuoren juurelle. Foddyn virallisilla verkkosivuilla lukee, että hän teki pelin "tietynlaista ihmistä varten satuttaakseen tätä". Huipulle päästyään pelaaja pääsee sisään verkkokeskusteluun, jossa hän voi keskustella muiden pelin läpäisseiden ja Foddyn itsensä kanssa.

*Getting Over It* saavutti julkaisemisensa jälkeen suuren suosion internetissä, sillä useat tunnetut tubettajat ja internet-persoonat menettivät sitä pelatessaan malttinsa pelin vaikeuden vuoksi. Erityisesti Kiinassa pelille syntyi suuri määrä lempinimiä ja sen pelaamista katsovien keskuuteen näiden omia traditioita.

Kysyttäessä miksi pelihahmo on juuttuneena pataan Foddy rinnasti tämän morttelissa liikkuvaan mytologiseen Baba Jagan hahmoon sekä antiikin Kreikan filosofi Diogenes Sinopelaiseen, joka asui saviastiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Caldwell, Brendan: QWOP creator unveils cauldron man in Getting Over It *Rock Paper Shotgun*.  28.9.2017. Viitattu 4.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Frank, Allegra: Getting Over It is frustrating the hell out of streamers *Polygon*.  8.12.2019. Viitattu 4.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Getting Over It with Bennett Foddy *foddy.net*. Viitattu 4.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  Prescott, Shaun: If you finish Getting Over It, a very awesome ending awaits *PC Gamer*.  19.3.2019. Viitattu 4.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* SISUKAS POTTABOI (Suomalainen tubettaja Justus Jokinen yrittää läpäistä pelin) *YouTube*.  12.11.2017.
Volakiás  
ΒολακιάςSamarián rotko pohjoisesta nähtynä, Volakiás-vuori oikealla.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Sfakiá, Chaniá, Kreeta, Kreikka |
| Vuoristo | 
Lefká Óri |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 116 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 17′ 18″ P, 23° 55′ 40″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Volakiás** (kreik. Βολακιάς) on vuori Lefká Óri -vuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 2 116 metriä.

Volakiás-vuori sijaitsee Sfakián kunnassa Chanián alueyksikössä ja kohoaa Samarián rotkon länsipuolella. Sen luoteispuolella ovat Omalóksen ylätasanko ja Tourlí-vuori, ja itäpuolella Samarían rotkon toisella puolella Lefká Órin päämassiivi Páchnes-vuori mukaan lukien. Volakiáksen huipulle johtaa vaellusreitti Xylóskalosta eli samasta paikasta, josta Samarián rotkovaellus yleensä aloitetaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2020.
2. ↑  Λευκά όρη, κορυφή Βολακιάς *Wikiloc*. Viitattu 7.9.2020.
**Peter Godly Michael** (s. 10. toukokuuta 1998 Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelaa Veikkausliigassa VPS:n joukkueessa, johon hän siirtyi Norjasta. Michael siirtyi kotimaastaan Nigeriasta Norjaan kaudeksi 2018 pääsarjaseura-Vålerengaan, jossa hän pelasi 13 ottelua ja teki kolme maalia. Seuraavat neljä kautta 2019-2022 hän pelasi Norjan toiseksi ylintä sarjaa kaikkiaan 50 ottelua ja teki kaikkiaan 13 maalia.

Kaudeksi 2023 Michael siirtyi Suomeen Veikkausliigaseura VPS:ään. Kaudesta tuli Peter Michaelille todella onnistunut, sillä hän oli Veikkausliigan maalintekijätilaston toinen 16 maalillaan. Kauden aikana hänet valittiin kolme kertaa "Kuukauden pelaajaksi" ja kauden päätteeksi yleisöäänestyksellä "Vuoden pelaajaksi". Kausi oli VPS:lle ja Michaelille erikoinen, josta Urheilulehden tarina kauden päättyessä

> »Kuka olisi vielä kesäkuussakaan uskonut? Ennen käänteentekevää Inter-voittoa Michael oli osunut liigassa vain kerran ja näytti pelaajalta, joka ei osuisi edes ladonoveen. Michael sai tasaisesti peliminuutteja huiman työmääränsä ja ahkeruutensa, ei tehojensa ansiosta. Kun Interiä vastaan onnisti, alkoi maaleja tulla kuin liukuhihnalta. 16 maalin saldo on osoitus peräänantamattoman työn merkityksestä. 25-vuotias nigerialainen pelasi itsensä vaasalaisyleisön sydämiin uskomatomalla tavalla.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2  P.MICHAEL soccerway-sivustolla *int.soccerway.com*.
2. ↑   Peter Godly Michael veikkausliiga-sivustolla
3. ↑  ​PETER GODLY MICHAEL HAR SIGNERT  27.2.2018. Vålerenga Nyheter. Viitattu 26.10.2023.
4. ↑  VPS:n Peter Michael Veikkausliigan kuukauden pelaaja myös syyskuussa  5.10.2023. Veikkausuutiset. Viitattu 26.10.2023.
5. ↑  Kansa äänesti: Peter Michael on Vuoden pelaaja - "Olen tästä valinnasta mielettömän otettu ja kiitollinen"  18.10.2023. Veikkausliiga. Viitattu 26.10.2023.
6. ↑  Janne Oivio; Marko Rajamäki: Topit & Flopit / Yllättäjä: Peter Michael, VPS.  *Urheilulehti*, 26.10.2023, nro 43, s. 44.
**Design Forum Finland** on muotoilun strategista käyttöä sekä suomalaista muotoilua edistävä voittoa tavoittelematon organisaatio. Sitä ylläpitää vuonna 1875 perustettu Suomen Taideteollisuusyhdistys. Organisaation tavoitteena on tukea suomalaisten yritysten ja organisaatioiden kasvua, kansainvälistä kilpailukykyä ja menestystä edistämällä muotoilun käyttöä strategisella tasolla. Vajaa puolet vuotuisesta rahoituksesta tulee työ- ja elinkeinoministeriöltä. Muu rahoitus koostuu projektikohtaista rahoituksesta, avustuksista ja omasta varainhankinnasta.

Finnish Design Center
---------------------

Design Forum Finlandin edeltäjä oli vuosina 1960–1987 toiminut Finnish Design Center. Sen perustivat A. Ahlström, Fiskars, Tampella ja Villayhtymä, ja sen ensimmäinen, Olli Borgin suunnittelema näyttelytila oli Artekin liikkeen yhteydessä Helsingin Keskuskadun Rautatalossa. Vuodesta 1962 keskus toimi Kasarmitorin länsilaidan Kaartin hallissa, jolloin Rautatalon 300 neliömetrin, kahdessa kerroksessa sijainnut näyttelytila saatiin yhteen kerrokseen ja yhteensä 441 neliömetrin kokoiseksi. Uuden tilan suunnittelivat Börje ja Irma Rajalin.

Design Forum Finlandin kilpailut ja palkinnot
---------------------------------------------

* Kaj Franck -muotoilupalkinto
* Fennia Prize -kilpailu
* Vuoden nuori muotoilija -palkinto
* Estlander-palkinto

Lähteet
-------

1. ↑  Marja Valtonen: Kaartinhalli; Kasarmikatu 19a; Helsinki *Finna-tietopalvelu*.  29.10.2010.  Arkistoitu 17.4.2018. Viitattu 17.4.2018.
2. ↑  Finnish Design Center *Uppslagsverket Finland*.  4.5.2009. Svenska Folkskolans Vänner. Viitattu 17.4.2018.
3. ↑  Toikka-Karvonen, Annikki: Finnish Design Center nyt uusissa suojissa.  *Helsingin Sanomat*, 17.11.1962, s. 9. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Kaj Franck -muotoilupalkinto (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Fennia Prize -kilpailu
6. ↑  Vuoden nuori muotoilija -palkinto
7. ↑  Estlander-palkinto *Design Forum Finland*. Viitattu 9.2.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee pohjoisafrikkalaista ruokalajia. Kuskukset on myös pussikiipijöiden heimoon kuuluva pussieläinsuku.*
Kuskusta Fèsistä, Marokosta.
Kuskusta vihannesten ja kikherneiden kanssa
**Kuskus** (berb. *seksu*, arab. كسكسي, ransk. *couscous*) on berberikansojen keittiön erikoisuus, karkeaksi jauhetusta viljasta tehty ruoan lisäke. Kuskus valmistetaan durumvehnästä. Brasiliassa käytetään termiä couscous myös maissista tehdystä kuskusista. Perinteisesti kuskusta tarjoillaan pääruokana kasvisten ja lihan tai kalan kanssa tai jälkiruokana sokerin, mausteiden ja maidon kanssa. Kuskus on hyvin suosittua Marokossa, Algeriassa, Tunisiassa ja läntisessä Afrikassa. Sitä syödään myös Ranskassa, Sisiliassa ja Lähi-idässä. 

Kuskus tehdään pyörittelemällä käsin karkeaa jauhoa, kunnes siitä tulee pieniä pellettejä. Aines siivilöidään, ja siivilään jääneiden suurten osien pyörittelyä jatketaan, kunnes niistä tulee tarpeeksi pieniä. Prosessi on aikaa vievää, ja perinteisesti naiset ovat tehneet kuskusta usean päivän ajan ja kuivattaneet sen auringossa. Tätä suurta erää on sitten käytetty useiden kuukausien ajan. Nykyään kuskusta tehdään tehtaissa ja myydään kaupoissa käyttövalmiina.

**Kuskus** tarkoittaa myös pohjoisafrikkalaista ruokalajia, joka tarjoillaan yhdessä kuskus-ryynien kanssa (ks. kuvat).

Lähteet
-------

1. ↑  gluteenittomaan ruokavalioon soveltuvia ja soveltumattomia ainesosia ja elintarvikkeita *Keliakialiitto*.  Arkistoitu 31.3.2018. Viitattu 29.03.2018.
2. ↑  Organic Luomu Couscous Linea Verde.  Arkistoitu 7.2.2018. Viitattu 29.03.2018.
3. ↑  Hamilton, Cherie: *Brazil: A Culinary Journey*, s. 123–. {{{Julkaisija}}}, 2005. ISBN 978-0-7818-1080-7. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Luce Ben Aben, Moorish Women Preparing Couscous, Algiers, Algeria  13.8.2014. World Digital Library. Viitattu 26.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuskus**.
* Did You Know: Food History - What is Couscous and How Does One Prepare It?
Onnistuneen Acid2 -testin tulos. Oikeassa testissä nenä muuttuu siniseksi, kun sen päälle viedään hiiri.
**Acid2** on Web Standards Projectin suunnittelema testi, jonka avulla voidaan tunnistaa selaimissa olevia esitysvirheitä. Se on päivitetty versio vanhasta vuoden 1997 *Acid*-testistä.

Acid2 hyödyntää tiettyjä HTML:n ja CSS:n ominaisuuksia. Tarkoituksena on näyttää selkeästi, miten viallinen selain käyttäytyy kohdatessaan tällaista koodia. Acid2-testin tulisi näkyä oikein jokaisessa selaimessa, joka noudattaa W3C:n HTML- ja CSS 2.0 -määrityksiä. Jos selain ei tue kaikkia testissä käytettyjä ominaisuuksia täydellisesti, testikuva ei muodostu oikein.

Jos Acid2 tulostetaan oikein, lopputuloksena on hymiö. Yksikään selain ei pystynyt näyttämään kuvaa oikein, kun testi julkaistiin. Toistaiseksi ainoat testin läpäisseet selaimet ovat Safari, Konqueror, iCab, Prince, Google Chrome, Opera 9,RockMelt, Internet Explorer 8 beta ja Mozilla Firefox 3.0.

Mozilla Firefox ei läpäissyt testiä pitkään aikaan, mikä johtui pitkästä siirtymäajasta Gecko 1.8:sta uudempaan Gecko 1.9:ään.

Vaikka Microsoft on viime aikoina parantanut Internet Explorerin CSS-tukea, se on ilmoittanut, että kehittäjät eivät koe Acid2-testin läpäisemistä tärkeäksi tavoitteeksi. Tämän johdosta Internet Explorer 7.0 ei läpäise Acid2-testiä. Internet Explorer 8:n on sitä vastoin ilmoitettu läpäisevän testin jo selaimen beetavaiheessa, mutta vain kun testi on alkuperäistesti, eikä kopio testistä. Tämä johtuu IE:n tavasta tehdä *cross-domain*-turvatarkistukset, joita kopioidut testit eivät läpäise.

Katso myös
----------

* Acid3

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Molly E. Holzschlag: Acid2 and Opera 9 Clarifications: Yes, Opera 9 Passes the Test  20. heinäkuuta 2006. The Web Standards Project. Viitattu 8. heinäkuuta 2007. (englanniksi)
3. 1 2  Bruce Lawson: IE8 passes Acid2 test The Web Standards Project. Viitattu 12.3.2008. (englanniksi)
4. ↑  Chris Wilson: Standards and CSS in IE  29. heinäkuuta 2005. Microsoft Corporation/IEBlog. Viitattu 8. heinäkuuta 2007. (englanniksi)
5. ↑  IEBlog: Why Isn't IE8 Passing Acid2? IEBlog. Viitattu 12.3.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Acid2**.
* Acid2 Browser Test
**Robert Ajayi Boroffice** (s. 23. huhtikuuta 1949) on nigerialainen työväenpuoluetta edustava senaattori ja tutkija.

Borofficesta tuli Ibadanin yliopiston luennoitsija vuonna 1975 ja vuonna 1986 eläintieteen professori Lagosin valtionyliopistoon. Hän teki mutaatioihin ja syöpään liittyvää tutkimusta. Myöhemmin hän nousi yliopiston dekaaniksi.

Boroffice nimitettiin vuonna 1992 tieteen koordinaattoriksi National Agency for Science and Engineering Infrastructureen (NASENI). Hänen toimialoihinsa kuului biotekniikka, tietotekniikka ja avarustekniikka. Hänellä oli keskeinen rooli, kun Nigeriaan perustettiin National Biotechnology Development Agency (NABDA), National Information Technology Development Agency (NITDA) ja National Space Research and Development Agency (NASRDA). Boroffice oli NASRDAn pääjohtaja vuodet 1999-2009, jona aikana NASRDA toteutti ulkomaisella avustuksella kaksi satelliittia: vuonna 2003 kaukokartoitussatelliitin NigeriaSat-1 ja vuonna 2007 tietoliikennesatelliitin NIGCOMSAT 1.

Lähteet
-------

1. 1 2  Professor Robert Ajayi Borrofice (OON), 18.1.2011, Oka Akoko Kingdom[vanhentunut linkki]
2. ↑  Orbiting over Nigeria (Arkistoitu – Internet Archive): The Frontier of Space, Utomi Ekpei, 1.5.2007
**Helmer Salmi** (20. toukokuuta 1927 Vaasa – 15. lokakuuta 1992 Turku) oli suomalainen balettitanssija ja koreografi.

Helmer Salmi työskenteli 1950–1965 Kansallisoopperan baletissa ja oli mukana noin tuhannessa näytöksessä. Vuosina 1965–1967 hän esiintyi Helsingin kaupunginteatterin tuotannoissa. Myöhemmin hän asui Turussa ja toimi tanssinopettajana sekä koreografina muun muassa Turun kaupunginteatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa.

1950- ja 1960-luvuilla Helmer Salmi oli mukana puolessa tusinassa suomalaisessa elokuvassa, joihin kuuluivat *Pessi ja Illusia* (1954) ja *Toivelauluja* (1961).

Lähteet
-------

1. 1 2  Uusitalo, Kari & Huhtamo, Erkki: "Riveistä vuonna 1992 poistuneet", *Elävän kuvan vuosikirja 1993*, s. 107. Suomen elokuvasäätiö, 1993. ISBN 951-37-1086-6.
2. ↑  Salmi, Helmer, Encore-esitystietokanta, Suomen Kansallisooppera. Viitattu 21.11.2016.
3. ↑  Luettelo esityksistä 1965–2007, Helsingin Kaupunginteatteri. Viitattu 21.11.2016.
4. ↑  *Martinranta* 3/2011, s. 11–12. Viitattu 21.11.2016.
5. ↑  Samppalinnan Kesäteatteri ylsi katsojaennätykseensä (Arkistoitu – Internet Archive), *Turkulainen* 15.8.1968, julkaistu uudelleen *Turkulaisessa* 19.2.2013. Viitattu 21.11.2016.
**Henry James Raby** (26. syyskuuta 1827 – 13. helmikuuta 1907) oli brittiläinen meriupseeri ja ensimmäinen maan korkeimman sotilasansiomitalin Viktorian ristin vastaanottanut henkilö. Hän jäi eläkkeelle lippueamiraalina.

Raby syntyi Boulognessa Ranskassa. Hänen isänsä oli Arthur Turnour Raby, joka oli kotoisin Llanellystä Walesista. Hän astui palvelukseen laivastossa vuonna 1845 HMS *Monarchilla*, ja vuonna 1850 hän sai upseerin viran luutnanttina. Tämän jälkeen hän jatkoi palvelustaan HMS *Waspilla* länsi-Afrikan rannikolla aina Krimin sodan syttymiseen asti.

Krimin sodassa Raby palveli Mustanmeren rintamalla. Lokakuusta 1854 syyskuuhun 1855 hän oli laivaston prikaatin mukana juoksuhaudoissa sillanpääasemassa. 18. kesäkuuta 1855 hän oli mukana Redanin taistelussa, missä hän pelasti kolmen muun miehen kanssa 57. jalkaväkirykmentin sotilaan, jota oli ammuttu molempiin jalkoihin. Kapteeni Stephen Lushington suositteli kaikille tekoon osallistuneille Viktorian ristiä. Raby julkistettiin mitalin saajaksi 24. helmikuuta 1857, ja hän otti sen vastaan 26. kesäkuuta samana vuonna. Kiinnittäessään mitalia Rabyn rintaan kuningatar Viktoria tarinan mukaan vahingossa lävisti tämän vaateparren niin, että mitalin piikki iskeytyi tämän rintaan.

Raby palveli Krimin sodan jälkeen jälleen länsi-Afrikassa vuosina 1859–1862, jolloin hän haavoittui ainakin kerran. Ansiokkaasta palveluksestaan hän sai vuonna 1862 ylennyksen kommodoriksi. Samana vuonna hän avioitui eversti Watkin Forsterin tyttären Judithin kanssa. Vuosina 1868–1871 hän toimi Kiinan laivastoasemalla HMS *Adventuren* komentajana. Hän jäi eläkkeelle aktiivipalveluksesta vuonna 1877, minkä jälkeen hänet ylennettiin vielä lippueamiraaliksi seuraavana vuonna. Eläkkeellä hän osallistui laajalti hyväntekeväisyystoimintaan.

Raby kuoli 13. helmikuuta 1907 kotonaan Southseassa, ja hänet haudattiin Highland Roadin hautausmaalle Portsmouthissa. Hänen Viktorian ristinsä on nykyään Imperial War Museumin kokoelmissa Lontoossa.

Kunnianosoitukset ja arvonimet
------------------------------

Viktorian ristin lisäksi Rabylle myönnettiin Krimin sodassa Ranskan kunnialegioonan jäsenyys sekä sardinialaisia ja turkkilaisia mitaleita. Vuonna 1875 hänestä tuli Bathin ritarikunnan jäsen arvolla *Companion*.

Lähteet
-------

* Brazier, Kevin: *The Complete Victoria Cross: A Full Chronological Record of All Holders of Britain's Highest Award for Gallantry*. Pen & Sword Military, 2010. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Henry J Raby VC *victoriacross*.  Arkistoitu 19.1.2021. Viitattu 25.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Brazier 2010, s. 304
**Ortoperspekta** on suomalaisen Tapio M. Köykän 1960-luvulla kehittämä stereojärjestelmä. Järjestelmä toistaa tavallisen kaksikanavaisen stereosignaalin kolmen kaiuttimen kautta. Keskimmäinen kaiutin on täyden äänialan hi-fi-kaiutin ja se toistaa vasemman ja oikean kanavan summasignaalin (eli monofonisen signaalin). Tätä signaalia kutsutaan järjestelmässä M–signaaliksi. Kaksi sivukaiutinta toistavat kanavien erotuksen, keskenään vastakkaisvaiheisina. Tämä signaali sisältää stereofonisen informaation ja sitä kutsutaan järjestelmässä S–signaaliksi. Järjestelmässä sivukaiuttimet ovat pienikokoisia koska niiden ei ole tarkoitus (eikä tarve) toistaa matalia ääniä. 

Ortoperspekta suunniteltiin pääasiassa Neumannin MS-mikrofoniäänityksellä tehtyjen konserttisalitaltiointien toistamiseen.

Tapio Köykän yritys Voimaradio Oy valmisti Ortoperspekta-viritinvahvistimia nimellä VOIMA OP-3 ja myöhemmin nimellä Wattram. Suomessa Salora valmisti vuodesta 1972 lähtien Salora 2000 - ja Salora 2001 -stereoviritinvahvistimia (jälkimmäinen oli varustettu joko DUAL 1225 tai Thorens TD 160 -levysoittimella) sekä vuodesta 1973 lähtien Salora 3000 ja Salora 3001 ja 3001 Ortoperspekta-viritinvahvistinmallistoa (jälkimmäinen oli samoin varustettu joko DUAL 1225 - tai Thorens TD 160 -levysoittimella).
Tuon ajan tapojen mukaisesti kytkennät äänilähteisiin tapahtuivat DIN-liittimin.
Salora 3000:n ja Salora 3001:n vahvistin oli tiettävästi maailman ensimmäinen surroundvahvistin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tapio M. Köykkä: Äänentoistojärjestelmä (http) (Patentti 35014)  28.2.1966. Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 13.1.2011.
2. ↑  Köykkä, Tapio M.: Montako kanavaa hyvään äänentoistoon. (Konserttisalissa, varsinkin "parhailla paikoilla", suurin osa S-informaatiosta tulee kuulijan korviin sivuseinien kautta jopa moneen kertaan heijastelleena ja M-informaatioon nähden useita aallonpituuksia myöhästyneenä. S-informaation samanaikainen osa on käytännössä hyvin heikko. S-informaatio onkin itse asiassa konserttisalin jälkikaiuntaa. "Intensiteettistereo" on näin ollen todellisuudessa mitä suurimmassa määrin "aikastereota".) *Ert– Elektroniikka radio televisio*, 1972, nro 5a, s. 7–8.

Aiheesta muualla
----------------

* Ortoperspektrasta EP Sound Servicesin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Saloran valmistamat hifi-laitteet 1967-1980
**Amadou Ousmane** (1. tammikuuta 1948 Tibiri – 16. lokakuuta 2018 Niamey) oli nigeriläinen toimittaja ja kirjailija.

Ousmane työskenteli vuoden 1974 vallankaappauksen jälkeen Seyni Kountchén lehdistöattaseana. Vuonna 1977 hän julkaisi poliittisen romaanin *Quinze ans, ça suffit!*, joka kuvasi Hamani Diorin kauden mädännäisyyttä. Ousmane kiinnostui sittemmin oikeuslaitoksesta ja julkaisi muun muassa kertomuskokoelman *Chronique judiciaire* (1987). Romaanien *L’honneur perdu* (1993) ja *Le témoin gênant* (1994) aiheena on Nigerin demokratiakehitys. *L'itinéraire* (1996) toimii esikoisromaanin tavoin vallan kaapanneen Ibrahim Baré Maïnassaran propagandana.

Lähteet
-------

1. ↑  Idrissa, Abdourahmane & Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Niger*, s. 59. Plymouth: Scarecrow Press, 2012. ISBN 978-0-8108-6094-0.
2. ↑  Gikandi, Simon (ed.): *Encyclopedia of African Literature*, s. 27. London: Routledge, 2003. ISBN 0-415-23019-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Space Quest V: Roger Wilco – The Next Mutation** (lyhyesti **Space Quest V**) on Sierra On-Linen julkaisema graafinen seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1993 DOS:lle. Peli eroaa *Space Quest* -sarjan edeltävistä peleistä siten, että se on parodia lähinnä *Star Trekistä* vaikka sisältääkin jonkin verran viittauksia myös muuhun fiktioon, kuten *Predatoriin*, *Alieniin* ja *Kärpäseen*.

Pelaaminen
----------

Päähenkilön Roger Wilcon uudella jätteidenkeruualuksella (SCS Eureka) on komentosilta ja useita käskytettäviä alaisia sekä hämähäkin kaltainen inhottava olento, jolle hän antaa kutsumanimen Spike. Peli koostuu useista osista, mutta päätehtävänä on estää avaruudessa mutageenisen taudin leviäminen. Pelin lopussa tauti saastuttaa *StarConin* lippulaivan *SCS Goliathin* miehistön, jonka mutatoitunut ja pahansisuinen komentaja Raems T. Quirk hyökkää Eurekalle. Roger uhraa oman aluksensa ja pakenee miehistöineen uudella aluksellaan.

Pelin kehitystyö
----------------

Peli on *Space Quest* -sarjan ensimmäinen, jossa suunnittelijoina ei ollut "Two Guys from Andromeda" -kaksikko – heistä oli mukana vain Mark Crowe. Pelin kehittäjänä ei ollut aikaisempien pelien tapaan Sierra On-Line vaan tytäryhtiö Dynamix, johon Mark Crowe siirtyi *Space Quest IV:n* julkaisun jälkeen.

Aiheesta muualla
----------------

* *Space Quest V: The Next Mutation* MobyGamesissa (englanniksi)
16 tonnin Marshall -höyryjyrä Minkiöllä
**Höyryjyrä** on höyryvoimalla toimiva tiekone. Omalla koneella liikkuvat tiejyrät ovat nykyisin miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä. Varhaisten höyryjyrien tekniikka perustui osittain höyryveturien ratkaisuihin. Esimerkiksi Henschel-yhtiö valmisti sekä vetureita että jyriä.

Suomessa on höyryjyriä säilynyt useita. Ajokunnossa on vuonna 2012 vain yksi entinen Helsingin kaupungille kuulunut, joka on yksityisomistuksessa Jokioisissa. Sen hiukan pienempi sisarkone on tieliikennemuseo Mobiliassa Kangasalla ja Lemminkäinen Oyj:n omistama kolmas jyrä on sijoitettu lasikaappiin Helsingin Salmisaaressa. Koneen kaapissa ei ole varsinaista selityskilpeä. 

Höyryjyrät ovat myös pienoismalleina kohtalaisen suosittuja*lähde?*; ainakin Wilesco tekee niitä pienoishöyrykoneella varustettuna sekä valmiina että rakennussarjana. Mallit voi varustaa radio-ohjauksella.

Lähteet
-------

* Dolder, Willi, Dolder-Pippke, Ursula, Barner, Andreas R. Pleiffer, Frank & Bongartz, Stefan: *1000 rakennus- ja maansiirtokonetta*. 1000 Bagger und andere Baumaschinen. Suomentanut Kari Uotinen. Helsinki: Alfamer, 2009. ISBN 978-952-472-108-0.

### Viitteet

1. ↑  Dolder ym. 2009, 87
2. ↑  Höyryfestivaalien sivut, osio Masiinat,  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Höyryasiantuntija Juha-Pekka Viitanen tutki koneen joitakin vuosia sitten omistajan toimeksiannosta

Aiheesta muualla
----------------

* Höyryfestivaalit  (Arkistoitu – Internet Archive)

Pienoishöyryjyrä.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Höyryjyrä**.
**Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema** (IATA: **UIO**, ICAO: **SEQU**) on kansainvälinen lentoasema Quitossa, Ecuadorissa. Se on nimetty Antonio José de Sucren mukaan. Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1960, ja sitä käyttää vuosittain noin 2,5 miljoonaa matkustajaa. Mariscal Sucre on yksi maailman korkeimmalla sijaitsevista lentoasemista (2800 metriä merenpinnan yläpuolella) ja se sijaitsee Quiton keskustasta pohjoiseen. Mariscal Sucressa matkustajilla on käytössään yksi terminaali, joka on jaettu saapuvien ja lähtevien lentojen alueisiin.

Tärkeimmät Quitoon liikennöivät lentoyhtiöt ovat mm. ecuadorilainen TAME, American Airlines (Miami), KLM (Amsterdam) sekä Iberia (Madrid).

Lentoasema sijaitsee keskellä tiheään asuttua aluetta ja on saanut lentokonespottereiden keskuudessa lempinimen "Etelä-Amerikan Kai Tak". Tällä viitataan Hongkongin entiseen lentoasemaan, jolle laskeutuessaan koneet tapasivat lentää hyvin matalalla asuinalueiden yläpuolella.

Varsinkin suurten matkustajakoneiden lähestyminen lentoasemalle on haastavaa, sillä Quito on vuorten ympäröimä kaupunki. Keskeisen sijaintinsa vuoksi sitä ei ole mahdollista laajentaa.

Kaupungin itäpuolelle on rakennettu uusi lentoasema, joka piti avata lokakuussa 2012. Lentoasemalle johtavat tiet eivät ole kunnossa, joten avajaiset on lykätty helmikuuhun 2013. Uusi lentoasema tulee säilyttämään saman nimen kuin edellinenkin.

Lähteet
-------

1. ↑  World Aero Data: MARISCAL SUCRE INTL -- SEQU World Aero Data.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 22.9.2013. (englanniksi)
2. ↑  Quito's New Airport Opening Delayed Until 20th February Metropolitan Touring.  Arkistoitu 14.10.2012. Viitattu 17.11.2012.
3. ↑  Boeing 757 landing at new Quito Airport - New "Mariscal Sucre International Airport" in Quito Almost Complete Red Mangrove.  Arkistoitu 9.7.2012. Viitattu 17.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Lentoaseman kotisivut (englanniksi)
**Yrjö Kiuru** (25. heinäkuuta 1872 Antrea – 1. joulukuuta 1945 Ikaalinen) oli suomalainen maanviljelijä, kansakoulunopettaja, maallikkosaarnaaja ja maalaisliiton kansanedustaja.

Kiurun vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Kiuru ja Maria Kuparinen. Hän oli maanviljelijänä Antreassa ja toimi kiertokoulun- ja kansakoulunopettajana. Kiuru oli lisäksi Antrean Korpilahden osuuskassan kirjanpitäjänä ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen saarnaajana Karjalassa. 

Kiuru oli kansanedustajana 1911–1917 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Antrean kunnanvaltuuston jäsenenä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Yrjö Kiuru *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Maalaisliiton kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1911–1914 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(16) | 
* Alkio
* Hatva
* Junes
* Kallio
* Karhi
* Kiuru
* Lahdensuo
* Latvala
* Leinola
* Lohi
* Oranen
* Poutiainen
* Pulkkinen
* Pykälä
* Relander
* Saalasti

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1914–1917 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(18) | 
* Jäykkä
* Kallio
* Kiuru
* Kokko
* Lahdensuo
* Latvala
* Lohi
* Luopajärvi
* Leinonen
* Nurmela
* Partanen
* Pehkonen
* Poutiainen
* Pulkkinen
* Pykälä (1914–1915†)
* Saalasti
* Saarelainen
* Tulikoura

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Hakjärvi** (ruots. *Hackjärv*) on noin kolmentoista hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee pääosin Vanha-Nuuksion kaupunginosassa. Järven eteläisin osa sijaitsee Nupurin kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Hakjärven pohjoispuolella. Hakjärven muita naapurijärviä ovat Nupurinjärvi lounaassa ja Sorlampi pohjoiskoillisessa. Nuuksion Pitkäjärven pinta on noin kolmetoista metriä Hakjärveä alempana, Sorlammen pinta on puolestaan noin viisitoista metriä Hakjärveä ylempänä.

Hakjärven rannoilla on harvaa pientaloasutusta. Järven lounaisrannan kupeessa on pieni luonnonsuojelualue. Koillisessa on suoalue Hakjärvimossen, joka on muodostunut umpeenkasvaneesta järvestä. Hakjärven ja Sorlammen välissä on noin 75 hehtaarin laajuinen Hakjärven luonnonsuojelualue, jota halkoo kaksi etelä–pohjoissuuntaista rotkolaaksoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 18.8.2019.
2. 1 2  Hakjärvi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 18.8.2019.
3. ↑  Hakjärvi Espoon karttapalvelussa
4. ↑  13.41 Hakjärven luonnonsuojelualue, 13.42 Sorlammen luontopolku, 13.43 Lajalammen pähkinäpensaslehto, 13.44 Sorlammen hiidenkirnut, 13.45 Hiidenpesän luola, 13.46 Hackjärvsmossen, 13.47 Brobackan moreenikynnys, 13.48 Brobackan rapakivilohkare *Espoo.fi*. Espoon kaupunki. Viitattu 18.8.2019.
**Henrik Rydström** (s. 16. helmikuuta 1976) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän toimii Malmö FF:n päävalmentajana.

Ura
---

Rydström aloitti uransa Listerbyn juniorijoukkueessa, josta siirtyi jo juniorina Kalmar FF:n organisaatioon. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1994 ja nousi 1990-luvulla seuran johtavaksi keskikenttäpelaajaksi sekä myöhemmin kaudella 1999 joukkueen kapteeniksi. Hän edusti seuraa kymmenen vuoden ajan ja pelasi seurassa kaiken kaikkiaan 802 ottelua, joista 314 Allsvenskanissa. Rydströmin viimeiseksi otteluksi Kalmarissa jäi Allsvenskan-kamppailu Mjällbyä vastaan marraskuun alussa 2013. Kalmar jäädytti Rydstömin pelinumeron 8 hänen lopetettuaan uransa.

Pelaajauransa jälkeen Rydström siirtyi valmentajaksi Kalmarin organisaatioon. Hän toimi juniorivalmentajana U19- ja U21-joukkueissa sekä kaudella 2016 Peter Swärdhin ja kausilla 2017–2018 Nanne Bergstrandin apuvalmentajana. Hän nousi heinäkuussa 2018 Bergstrandin sairausloman vuoksi päävalmentajaksi loppukaudeksi, mutta joukkue ei jatkanut sopimusta kauden jälkeen.

Kaudella 2019 Rydström debytoi valmentajana Kalmarin organisaation ulkopuolella, kun hänestä tuli IK Siriuksen päävalmentaja. Hän valmensi seuraa Allsvenskanissa kaksi kautta, kunnes jätti kauden 2020 jälkeen tehtävänsä perhesyiden vuoksi.

Siriuksesta lähtönsä jälkeen hänestä tuli toistamiseen Kalmarin päävalmentaja tammikuussa 2021. Rydström teki Kalmarissa hyvää työtä ja nosti sarjan häntäpäässä aiempina kausina viihtyneen Kalmarin ylempään keskikastiin, kun kausi 2021 päättyi kuudenteen sijaan. Seura teki kauden jälkeen Rydstömin kanssa kauteen 2024 ulottuvan jatkosopimuksen. Kausi 2022 toi edelleen paremman tuloksen ja Kalmar oli Allsvenskanissa neljäs, mikä oli seuran paras sijoitus sitten Rydströmin pelaajauran viimeisen kauden 2013. Kauden jälkeen hän siirtyi Malmö FF:n päävalmentajaksi.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* Ruotsin mestaruus: 2008
* Ruotsin cup: 2007

Lähteet
-------

1. ↑  Är Tobinho chef?
2. ↑  Tack för allt
3. ↑  Henrik Rydström slutar i Kalmar: "Blir ingen fortsättning"
4. ↑  Nr 8
5. ↑  Henrik Rydström
6. ↑  Kalmar dumpar Rydström: "Går vidare med andra"
7. ↑  Officiellt: Rydström får tränarroll i Sirius
8. ↑  Henrik Rydström lämnar Sirius Fotboll
9. ↑  Hjärtligt välkommen tillbaka till Kalmar FF, Henrik Rydström!
10. ↑  Förlängning med Henrik Rydström
11. ↑  Välkommen till Malmö FF, Henrik Rydström!

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Nanne BergstrandNanne Bergstrand** | **Kalmar FF:n päävalmentaja**7–11/20182021–2022 | Seuraaja:**Magnus Pehrssonei nimetty** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Åge Hareide** | **Malmö FF:n päävalmentaja**2023– | Seuraaja:**–** |
Pigini-pianoharmonikka
**Pigini** on italialainen harmonikanvalmistaja Castelfidardossa. Tehdas tuottaa yli 200 erilaista harmonikkamallia, joita viedään 42 maahan eri puolilla maailmaa. Suomessa nämä soittimet tunnettiin pitkään nimellä Lasse Pihlajamaa Special. Nykyään tänne tuodut uudet harmonikat kantavat tehtaan nimeä, Pigini.

Historia
--------

Filippo Pigini rekisteröi yrityksen nimeltä *F.lli Pigini di Filippo* Anconan kauppakamarissa 6. kesäkuuta 1946. Hänen partnereitaan olivat Adriano, Gino, Luigi ja Marino Pigini. Veljesten yritys kasvoi kovista sodan jälkeisistä ajoista huolimatta. Ensimmäiset kansainväliset toimitukset tehtiin Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Ruotsiin, Tanskaan, Argentiinaan, Egyptiin ja Pakistaniin.

Piginin Mogens Ellegaardin aloitteesta valmistama lapsille tarkoitettu melodiabassomalli
Yrityksen johdossa toimi pitkään Gino Pigini, joka oli jo 14-vuotiaana erikoistunut vapaalehdykkäkielten tekemiseen. Seuraavaksi toimitusjohtajana toimi hänen poikansa Massimo Pigini, ja nykyään tämän poika Federico Pigini.

Lasse Pihlajamaa toimi 1960-luvulta lähtien yhteistyössä Gino Piginin kanssa ja osallistui harmonikkamallien kehitystyöhön. Maahantuonnin Suomeen Pihlajamaa aloitti vuonna 1961, ja soittimet nimettiin tällöin hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. ↑  Home - Pigini Fisarmoniche *pigini*. Viitattu 6.3.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Accordions Pigini – Contemporary Accordion Museum *accordion-museum.com*. Viitattu 6.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen sivusto
* Pigini Finland - Suomen edustajan sivusto
* Accordions.com - Wallace Liggett: Celebrity Interviews - Massimo Pigini
* Yle.fi - Petri Burtsov: Täällä tehdään haitareiden ferrarit
**Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradia** on Keski-Suomessa toimiva kuntayhtymä, joka tarjoaa kaikenikäisille opiskelijoille ja yritysasiakkaille mahdollisuuksia osaamisen ja liiketoiminnan kehittämiseen. Gradia järjestää ammatillista koulutusta ja lukiokoulutusta, perusopetusta ja taiteen perusopetusta sekä tutkintokoulutukseen valmentavaa koulutusta (TUVA). Gradia toimii yhdeksällä kampuksella Jyväskylässä, Jämsässä, Keuruulla ja Lievestuoreella (Laukaa). Opiskelijoita on 22 000 ja henkilöstöä 1000. Vuosittainen liikevaihto on noin 100 miljoonaa euroa.

Gradiaan kuuluvat Ammattiopisto Gradia sekä Gradia-lukiot: Jyväskylän Lyseon lukio, Schildtin lukio ja Jyväskylän aikuislukio sekä Gradian hallinto- ja kehittämispalvelut, Gradia-kiinteistöt ja Gradia-ravintolat. Konserniin kuuluu myös Gradia-koulutuspalvelut Oy.

Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradian Viitaniemen kampuksen A-rakennus ja sen edessä oleva taideteos Viisasten kivet.Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradian Viitaniemen kampus
Koulutuskuntayhtymän jäsenkuntiin kuuluvat Hankasalmi, Joutsa, Jyväskylä, Jämsä, Keuruu, Kuhmoinen, Laukaa, Luhanka, Muurame, Petäjävesi, Toivakka ja Uurainen. Kuntayhtymällä on valtuusto ja hallitus. Kuntayhtymän hallintoa, taloutta sekä muuta toimintaa johtaa hallituksen alaisena kuntayhtymän johtaja, jonka valtuusto valitsee. Kuntayhtymän johtajana toimii **Anssi Tuominen**.

Oppilaitokset ja muut toiminnot
-------------------------------

* **Ammattiopisto Gradia**

* **Gradia lukiot**
	+ Jyväskylän Lyseon lukio
	+ Schildtin lukio
	+ Jyväskylän aikuislukio

* **Gradia-kiinteistöt**
* **Gradia-ravintolat**
* **Gradian hallinto ja kehittäminen**
* **Gradia-koulutuspalvelut Oy**

Kuntayhtymään kuuluu myös Ravintola Priimus.

Omistajakunnat
--------------

* Hankasalmi
* Joutsa
* Jyväskylä
* Jämsä
* Keuruu
* Kuhmoinen
* Laukaa
* Luhanka
* Muurame
* Petäjävesi
* Toivakka
* Uurainen

Lähteet
-------

* Gradian ammatilliset oppilaitokset yhdistyvät 1.8.2023 alkaen  Viitattu 6.11.2023
* Päätöksenteko Gradia.  Viitattu 25.7.2018.
* Gradia Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradia, gradia.fi.  Viitattu 1.6.2020.
* Toimipisteet ja kartat Gradia.  Viitattu 6.11.2023
* Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradian historiaa.  Viitattu 8.11.2023.

### Viitteet

1. ↑  Gradia Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradia, gradia.fi. Viitattu 1.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradian viralliset sivut
**Cell Tv** on IBM:n,  Sonyn ja Toshiban kehittämän Cell-suorittimen pohjalle rakennettu teräväpiirtonäyttötekniikka. Sony käyttää tekniikkaa PlayStation 3 -pelikonsoleissa ja IBM muun muassa teollisuuden visualisointisovellutuksissa. Uusi tekniikka mahdollistaa muun muassa useiden kanavien ajamisen samassa näytössä lähetyksessä käytetystä kuvaresoluutiosta riippumatta. Kuvan sävyjä voidaan säätää ohjelmallisesti ja näin parantaa kuvaa ja esimerkiksi vähentää LED-taustavalaistun nestekidenäytön virrankulutusta himmentämällä näyttöä kuvan tummilla alueilla. Näyttötekniikasta tulee ohjelmoitavaa ja laitteen suorituskykyä voidaan parantaa ohjelmallisesti tekniikan kehittyessä. Myös laitteen ominaisuuksia ja uusia palveluja, kuten vuorovaikutteisuutta voidaan ohjelmallisesti myöhemmin lisätä. Näin laite voidaan ottaa käyttöön, vaikka tuleva teräväpiirtolähetysstandardi ei olisi vielä valmis, kuten tilanne useimmissa maissa vielä vuonna 2009 oli. Ensimmäiset Toshiban valmistamat Cell Tv -tekniikkaan perustuvat multimedianäytöt tulivat markkinoille syksyllä 2009.

Katso myös
----------

* Teräväpiirtotelevisio
* Digitaalitelevisio
* Vuorovaikutteinen televisio

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Toshiba's Cell TV Ups the HD Ante
2. ↑   Toshiba To Bring ‘Cell’ TV in 2009, For Super Multi Tasking