recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Austrocactus** on kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi tarkoittaa eteläistä kaktusta ja viittaa lajien esiintymisalueeseen Etelä-Amerikan eteläosissa. Suvussa on viisi matalakasvuista lajia.

Levinneisyys
------------

Suvun lajit ovat peräisin Länsi- ja Etelä-Argentiinasta sekä Chilen keski- ja eteläosista.

Tuntomerkit
-----------

*Austrocactus*-lajit ovat verrattain matalia, yksittäin kasvavia tai tyvestään haarautuvia, 30–60 cm korkeita. Varret ovat pehmeän meheviä, pallomaisia - lyhyen lieriömäisiä, nivelettömiä. Harjuja varsissa on 6–12, ja ne ovat matalia ja kyhmyisiä. Areolien keskipiikit ovat suoria tai koukkumaisia, säteittäispiikit neulamaisia.

Varren päähän tai toisinaan sen sivulle kehittyy kukkia, jotka ovat avoinna päiväsaikaan. Ne ovat maljamaisia tai kellomaisia, 3–6 cm:n mittaisia. Kukkaperässä ja pohjusmaljassa on surkastuneita suomuja, villakarvakimppuja ja pieniä sukasia. Kukkaperä on muodoltaan leveän kärkikartiomainen ja pohjusmalja lyhyt. Heteet sijaitsevat kahdessa tasossa, ja alimmat niistä muodostavat renkaita emin vartaloiden ympärille. Emin luotit ovat purppuranpunaiset. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, tavallisimmin kuiva, vihertävä ja siinä on villakarvaa ja sukasia. Hedelmä avautuu epäsäännöllisesti tai tyveltään. Kukan osien jäänteet pysyvät kiinni hedelmässä. Siemenet ovat leveän soikeita, mustia - ruskeita, ryppyisiä.

Lajit
-----

Kaktustutkija Edward F. Andersonin mukaan suvussa on viisi lajia:

* *Austrocactus bertinii*
* *Austrocactus coxii*
* *Austrocactus patagonicus*
* *Austrocactus philippii*
* *Austrocactus spiniflorus*

Lähteet
-------

* Anderson, E. F.: The Cactus Family. - Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Anderson 2001:122
2. ↑  Anderson 2001:122-123


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q137862
* Wikispecies: Austrocactus
* BioLib: 105563
* CoL: 62DLY
* EoL: 5187424
* GBIF: 7282349
* GRIN: 1172
* iNaturalist: 437336
* IPNI: 295180-2
* IRMNG: 1296922
* ITIS: 907035
* NCBI: 153839
* Open Tree of Life: 971076
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295180-2
* Tropicos: 40023071
* WFO: wfo-4000003715

 |

 |
***Consolea*** on opuntioille (*Opuntia*) läheinen Karibian alueella kasvava kaktuskasvisuku. Ne eroavat mantereella kasvavista opuntioista erityisesti haarautumistavaltaan ja kärkinivelten rakenteen perusteella. Suvun tieteellinen nimi on Charles Lemairen antama v 1862 Palermon kasvitieteellisen puutarhan silloisen johtajan Michelangelo Consolen kunniaksi.

Ulkonäkö ja koko
----------------

*Consolea*-kaktukset ovat kookkaita ja puumaisia, joko yksi- tai monirunkoisia. Rungot ovat nivelettömiä ja piikkisiä, tavallisesti liereitä. Rungon sivulta tai latvasta eroaa nivelikkäitä haaroja. Nivelet ovat pallomaisia, soikeita tai usein epäsäännöllisiä. Lehdet ovat vähäpätöisiä ja karisevat varhain. Piikkirykelmissä (areolit) on karvoja, glokidioita (väkäskarvoja) ja piikkejä, ja toisinaan ne ovat keskittyneet nivelten kärkiosiin. Piikit ovat vaihtelevanlaisia ja voivat puuttuakin. Juuret ovat mukulamaisia tai rihmamaisia.

Kukat avautuvat päiväaikaan ja ovat pieniä, väriltään punaisia, oransseja tai keltaisia. Emin vartalon tyvellä on paksuuntuma tai kuppimaisia mesiäisiä. Siitepölyhiukkasissa on 12 itureikää. Kukasta kehittyy pitkänomainen tai munamainen mehevä hedelmä, joka sisältää kellanvalkeita, litteitä siemeniä.

Levinneisyys
------------

*Consolea*-lajit ovat levinneet Karibianmeren saarille ja Floridaan.

Lajit
-----

Lajeja suvussa on yhdeksän:

1. *Consolea corallicola*
2. *Consolea falcata*
3. *Consolea macracantha*
4. *Consolea millspaughii*
5. *Consolea moniliformis*
6. *Consolea nashii*
7. *Consolea picardae*
8. *Consolea rubescens*
9. *Consolea spinosissima*

Lähteet
-------

* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Anderson 2001: 170
2. ↑  Anderson 2001:170-173


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q150122
* Wikispecies: Consolea
* BioLib: 191837
* CoL: 3TH9
* EoL: 2876551
* EPPO: 1KSLG
* FNA: 107901
* FoC: 107901
* GBIF: 7280459
* GRIN: 14088
* iNaturalist: 202172
* IPNI: 5275-1
* IRMNG: 1274470
* ITIS: 906997
* NCBI: 1041198
* Open Tree of Life: 180199
* PLANTS: CONSO2
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:5275-1
* Tropicos: 50188728
* WFO: wfo-4000009191

 |

 |
**Megan Boone** (s. 29. huhtikuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esittää FBI:n rikostutkija Elizabeth Keeniä NBC:n televisiosarjassa Blacklist (suom. 'musta lista'). Boonen isoisä on miljardööri H. Gary Morse ja perhe on asunut The Villagesissa eläkeläisten asuma-alueella Floridassa ollakseen lähellä perheen vanhempaa sukupolvea.

Ura
---

Hän on näytellyt jaksoja muutamassa televisiosarjassa, mm. Blue Bloods, Todistettavasti syyllinen ja The Cleaner. Elokuvarooleja on ollut myös useita, mm. My Bloody Valentine, Sex and the City – Sinkkuelämää 2 ja Step Up Revolution.

Lähteet
-------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Duck and Cover** (suom. *Maastoudu ja suojaudu*) oli vuonna 1952 valmistunut Yhdysvaltain liittohallituksen siviiliväestön suojeluhaaran tekemä opetuselokuva. Se oli suunnattu lapsille ja tehtiin pian sen jälkeen, kun Neuvostoliitto oli aloittanut ydinasetestiohjelmansa.

Elokuvan alussa puussa roikkuva apina uhkaa pommilla Bert-nimistä kilpikonnaa. Bert huomaa vaaran ja vetäytyy kuoreensa, säilyen hengissä kun apina sekä puu räjähtävät. Taustalla soi naiskuoron laulu:

> *Olipa kerran kilpikonna nimeltään Bert  
>  ja Bert-kilpikonna oli aina valpas;  
> kun vaara uhkasi häntä hän aina selviytyi  
>  koska hän tiesi mitä tehdä...  
>  Hän maastoutui!  
>  Ja suojautui!  
>  Maastoutui!  
>  Ja suojautui!*(miesääni:) *Hän teki mitä meidän kaikkien täytyy oppia tekemään*  
>  (miesääni:) *Sinun*   
> (naisääni:) *Ja sinun*   
> (miesääni:) *Ja sinun*   
> (matala miesääni:) *Ja sinun!*   
> [Paukaus, vihellysääni] *Maastoudu ja suojaudu!*
> 
> 

Animaation jälkeen miesääni kertoo atomipommin uhasta ja filmillä sekä animaatioissa näytetään sekä vaaratilanteita ja uhkakuvia ja näytetään esimerkkien avulla kuinka lapset voivat suojautua atomipommilta maastoutumalla kilpikonnamaiseen asentoon sekä koulussa ja kotona kuin myös ulkona.

Opetuselokuvaa näytettiin laajasti amerikkalaisille lapsille kouluissa 1950-luvulla. Koska muualla maailmassa ei tehty vastaavia elokuvia lapsille, on sen epäilty olleen propagandanomainen keino istuttaa lasten mieleen uhkakuva kommunismista. Elokuvan todellista arvoa väestönsuojelun kannalta on kritisoitu.

Aiheesta muualla
----------------

* Duck and Cover Youtubessa
**Anthony Richard "Tony" Perkins** (20. maaliskuuta 1963 Cleveland, Oklahoma) on yhdysvaltalainen poliitikko ja evankelinen edunvalvoja. Perkins on Family Research Councilin puheenjohtaja, joka tekee vaikuttamistyötä konservatiivisen politiikan, perinteisen avioliittokäsityksen ja pro life-politiikan eteen.

Koulutus
--------

Perkins on koulutukseltaan kandidaatti Liberty Universitysta ja julkishallinnon maisteri Louisiana State Universitystä. Perkins on Liberty Universityn kunniatohtori.

Ura vaikuttajana
----------------

Perkins on Family Research Council neljäs ja pitkäaikaisin puheenjohtaja. Perkins on toiminut tehtävässä vuodesta 2003 lähtien. Perkinsiä on kuvattu lainsäädännölliseksi edelläkävijäksi. Ensimmäisessä poliittisessa virassaan Perkins aloitti vuonna 1996. Perkinsiä on pidetty Louisianan johtavana konservatiivisena ja pro life-poliitikkona. Perkins oli ehdolla Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2002.

Toukokuussa 2018 senaatti nimitti Perkinsin Yhdysvaltan kansainvälisen uskonnonvapauden toimikuntaan. Perkins on toiminut komiteassa sekä puheenjohtajana että varapuheenjohtajana.

Perkins on vihitty papiksi ja hän puhuu jumalanpalveluksissa ympäri Yhdysvaltoja. Perkins on Caring to Love Ministriesin hallituksen jäsen.

Teokset
-------

Perkins on kirjoittanut kirjan *No Fear: Real Stories of a Courageous New Generation Standing for Truth.*

Muuta
-----

Perkins on esiintynyt julkisuudessa muun muassa kansallisen Washington Watch with Tony Perkins-ohjelman juontajana. Perkins on esiintynyt useissa kansallisissa uutis- ja keskusteluohjelmissa. Perkins on ollut naimisissa vuodesta 1986 lähtien Lawana Perkinsin kanssa. Heillä on viisi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Tony Perkins *Family Research Council*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**MICHAEL** on lyhenne sanoista *Multilingual Inventory of Cultural Heritage in Europe*. Se oli Euroopan komission rahoittama EU-alueen kulttuuriportaali, joka tarjosi käyttäjille pääsyn EU-alueen kirjastojen, arkistojen ja museoiden (KAM) digitaalisiin kulttuuriperinnön kokoelmiin.

MICHAEL-verkkopalvelu oli osa Euroopan kulttuurisektorin digitaalista kirjastoa.

Mitä tietoa portaali tarjoaa?
-----------------------------

MICHAEL oli suomalaisten muistiorganisaatioiden digitaalisten kokoelmien luettelo. Portaaliin oli kuvailtu erityyppisiä kulttuuriperinnön sektorin kokoelmia, jotka sisälsivät pääasiassa digitoitua fyysistä materiaalia (esimerkiksi valokuvat, arkistodokumentit, kartat, esineet jne.) ja digitaalisessa muodossa tuotettua materiaalia (digitaaliset äänitallenteet, videot, tieteellinen data jne.).

Kokoelmakuvailut oli tuotettu kotimaisissa KAM-sektorin organisaatioissa (mm. Kansalliskirjasto, Kansallisarkisto, Museovirasto). Portaalin tietueet sisälsivät tietoa tarjolla olevista verkkokokoelmista aihealueittan luokiteltuna. Portaali tarjosi myös muita hakutoimintoja (mm. vapaatekstihaku, alueet ja aikakaudet) ja kokoelmia voitiin tunnistaa myös niihin liittyvistä merkkihenkilöistä ja/tai merkittävistä tapahtumista. Lisäksi digimateriaalista oli tarjolla linkitys ylläpitävään organisaatioon.

Kansalliset portaalit ja EU-portaali
------------------------------------

MICHAEL-kokoelmaluettelo oli käytettävissä eurooppalaisen kulttuuriportaalin kautta, joka yhdistää hankkeeseen osallistuvien EU-maiden kansallisten portaalien kokoelmakuvaukset. Aluksi eurooppalainen MICHAEL-palvelu käsitti kokoelmakuvauksia kolmelta maalta (Ranska, Englanti ja Italia). Jatkossa (kesällä 2008) portaaliin suunniteltiin liitettäväksi 14 uuden maan kokoelmat (ml. Suomi).

Jokaisella hankeeseen osallistuvalla maalla oli oma kansallinen MICHAEL-palvelunsa, joka käsittää ainoastaan ko. maan kulttuurikokoelmat. Kokoelmatiedot näistä portaaleista haravoitiin eurooppalaiseen MICHAEL-palveluun.

Hallinto
--------

MICHAEL-hanketta rahoitettiin Euroopan komission eTEN-ohjelmasta. Projekti alkoi vuonna 2004 kolmen maan yhteishankkeena (Ranska, Englanti ja Italia). Yksitoista maata tuli mukaan hankkeen toisessa vaiheessa (ns. MICHAELPlus-hanke) kesällä 2006: Alankomaat, Espanja, Kreikka, Malta, Tšekki, Portugali, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Unkari. MICHAELPlus-hankkeen aikana kolme maata lisää oli liittynyt mukaan projektiin: Bulgaria, Flanderi (Belgia) ja Viro.

Suomessa MICHAEL-hankkeen partnereita olivat Kansalliskirjasto (koordinoiva organisaatio), Kansallisarkisto ja Museovirasto. Kansainvälisellä tasolla MICHAEL-hanketta koordinoi Italia.

Aiheesta muualla
----------------

* MICHAEL: EU-portaali (Arkistoitu – Internet Archive)
* MICHAEL: Englannin portaali (Arkistoitu – Internet Archive)
* MICHAEL: Italian portaali
* MICHAEL: Ranskan portaali (Arkistoitu – Internet Archive)
* MICHAEL: Suomen portaali
* MICHAEL: Saksan portaali
Alliansenin tunnus
**Allianssi** (ruots. *Alliansen*, aiemmin *Allians för Sverige*) oli Ruotsin porvarillisten puolueiden muodostama kansallisen tason liittouma. Allianssia nimitetään Suomessa usein Ruotsin porvarilliseksi tai oikeistolaiseksi blokiksi. Liittouma perustettiin vuonna 2004, ja sen muodostavat Maltillinen kokoomus, Kristillisdemokraatit, Keskustapuolue ja Kansanpuolue liberaalit. Sen vastavoimana oli punavihreä blokki.

Allianssi voitti liittoumana Ruotsin valtiopäivävaalit vuosina 2006 ja 2010 ja muodosti näin ollen maan hallituksen vuosina 2006–2014. Vuoden 2014 vaaleissa oikeistoblokki jäi vaalitappion jälkeen oppositioon ja hallituksen muodostivat sosiaalidemokraatit ja vihreät.

Maltillisen kokoomuksen puolueenjohtaja Ulf Kristersson ja Kristillisdemokraatien puolueenjohtaja Ebba Busch-Thor ilmoittivat 11. tammikuuta 2019 Allianssin lopettaneen toimintansa valtiollisella tasolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Om Alliansen: Historik Alliansen. Viitattu 14.6.2015. (ruotsiksi)
2. ↑  Jonas Olsson: Allianskollegorna upprörda efter beskedet: "Besviken och sorgsen" *svt.se*.  11.1.2019. Viitattu 17.1.2019. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Allianssi (Ruotsi)**.
* Alliansen (ruotsiksi)
Lunalilo Home valokuvattuna vuonna 1885.
**Lunalilo Home** on havaijilainen hyväntekeväisyysjärjestö, joka järjestää pääsääntöisesti tuettua senioriasumista henkilöille, jotka kuuluvat Havaijin alkuperäisväestöön. Järjestö tukee myös muita havaijilaisia köyhiä. Lunalilo Home perustettiin vuonna 1883, ja se sijaitsi alun perin Makikilla, mutta muutti Hawaii Kaihin 1927. Aluksi siellä oli 53 asukasta.

Järjestö perustettiin vuonna 1874 kuolleen kuningas Lunalilon jättämän testamentin turvin. Järjestön hallituksessa toimivat kolme henkilöä valitsee Havaijin korkein oikeus. Testamentin mukaan järjestön ensimmäisen hallituksen tehtävä oli myydä Lunalilon omistamat maat ja rahoittaa myynnistä saaduilla rahoilla havaijilaisille vanhuksille tarkoitettu tuettu asuminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Lunalilo Home *U.S. News*.  2023. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Lunalilo Home *Making a Difference for our Kupuna Hawaii*. Viitattu 6.2.2023.
3. ↑  Lunalilo Home Master Plan Review Report (pdf) *Office of Hawaiian Affairs*.  2015. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
4. ↑  History of Lunalilo Home *Lunalilo Home*. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
**Rice vastaan Cayetano** (engl. *Rice v. Cayetano*) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden 23. helmikuuta 2000 antama päätös, jonka mukaan Havaijin osavaltiossa toimiva Havaijilaisasioiden virasto (lyh. OHA) ei saa järjestämissään vaaleissa rajata äänioikeutta rodun perusteella vain etnisiin havaijilaisiin.

Tausta
------

Havaijin osavaltion perustuslaki määrää, että osavaltiossa toimii sen alkuperäisasukkaiden intressejä edustava virasto. Se on osittain itsenäinen julkisesta vallasta. OHA:ssa päätösvaltaa käyttää 9-jäseninen hallitus, joka valitaan vaaleilla joka neljäs vuosi. Ennen korkeimman oikeuden päätöstä äänioikeutettuja OHA:n vaaleissa olivat vain havaijin alkuperäisväestöön kuuluvat henkilöt.

Etniseltä taustaltaan valkoinen karjatilallinen ja ammattikalastaja Harold F. Rice pyrki rekisteröitymään äänestäjäksi OHA:n vaaleissa vuonna 1996, mutta tämä hylättiin. Rice sai oikeusapua Coalition for Color Blind America -nimiseltä järjestöltä. Näiden mielestä äänioikeuden rajaamiselle ei ollut perusteita, koska havaijilaisia ei lasketa Yhdysvaltain virallisesti tunnustamiksi alkuperäiskansoiksi.

Rice haastoi oikeuteen virallisesti Havaijin osavaltion, minkä vuoksi tapauksen nimessä esiintyy osavaltion silloinen kuvernööri, Ben Cayetano.

Korkeimman oikeuden päätös ja seurauksia
----------------------------------------

Yhdysvaltain korkein oikeus otti tapauksen käsittelyyn ja osapuolet olivat kuultavana 6. lokakuuta 1999. Päätös julkaistiin 23. helmikuuta seuraavana vuonna.

Korkein oikeus pyrki vastaamaan kysymykseen, rikkooko Havaijin osavaltion perustuslaki Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäystä rajaamalla äänioikeuden ainoastaan havaijilaisiin näiden etnisen taustan perusteella.

Tuomarit äänestivät seuraavasti:

| Puolesta | Vastaan |
| --- | --- |
| William Rehnquist | John P. Stevens |
| Sandra Day O'Connor | Ruth Bader Ginsburg |
| Antonin Scalia |  |
| Anthony Kennedy |  |
| David Souter |  |
| Clarence Thomas |  |
| Stephen Breyer |  |

Kaksi vuotta myöhemmin korkein oikeus linjasi Arakaki vastaan Cayetano -tapauksessa, että myös OHA:n vaalien ehdokkaita ei voida rajata vain havaijilaisiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Office of Hawaiian Affairs 2022 election: Here's what to expect *Hawai'i Public Radio*. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Rice v. Cayetano: Reaffirming the Racism of Hawaii's Colonial Past (pdf) *manoa.hawaii.edu*.  2011. Viitattu 5.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Nakaso, Dan: Big Isle rancher’s legacy is more than landmark lawsuit *Honolulu Star-Advertiser*.  15.1.2018. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)
4. 1 2 3  Rice v. Cayetano *Oyez*.  2024. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)
5. ↑  Rice v. Cayetano, 528 U.S. 495 (2000) *Justia Law*. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)
6. ↑  Arakaki v. Cayetano, 198 F. Supp. 2d 1165 (D. Haw. 2002) *Justia Law*. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo tanssista.* Hula*-nimisestä elokuvasta on erillinen artikkeli.*
Hulatanssijatar Kauain saarella
Hula kahiko -esitys
**Hula** on perinteinen havaijilainen tanssi. Sen ovat kehittäneet saarten alkuperäisasukkaat, ja tanssi on saanut melko vähän vaikutteita saariston uudemmilta tulokkailta.

Sana *hula* viittaa liikkeeseen ja eleisiin. Hulan säestys *mele* tarkoittaa runoutta, joka voi olla rukouksia, nimien lausuntaa, rakkauslauluja tai maata ylistäviä lauluja. Hula voidaan luokitella *melen* tyypin mukaan.

Perinteisimmän hulatyylin mukaisia lausunnalla säestettyjä tansseja voidaan esittää seisten tai istuen. Seisten esitetyssä tanssissa tanssijat tunnetaan nimellä *ʻolapa* ja säestäjät nimellä *hoʻopaʻa*. Käsien eleet tulkitsevat tekstiä ja jalkaliikkeet tekevät toistuvaa sarjaa. Liikkeitä ovat esimerkiksi astuminen sivulta toiselle, astuminen paikallaan, lanteen pyöritys sekä eteen- ja taaksepäin astuminen. Istumatanssissa tanssijat säestävät itseään.

Yleisiä lausutussa *melessä* käytettyjä soittimia ovat ʻuliʻuli (kurpitsahelistin), puʻili (bambuhelistin), ʻiliʻili (kastanjetin kaltaiset kivet) ja kalaʻau (kepit). Laulettuja melejä voidaan säestää ukulelella tai kitaralla.

Historia
--------

Hulan synnystä kerrotaan erilaisia legendoja. Yhden eepoksen mukaan jumalatar Hiʻiaka tanssi hulaa lepyttääkseen sisartaan, tulivuorijumalatar Peleä.

Ennen kuin eurooppalaiset tulivat Havaijille ja aina 1900-luvun alkuun asti, hula liittyi läheisesti havaijilaisen uskonnon harjoittamiseen. Erityisen pyhää oli pahu-rummulla säestetty hula. Hulan opettajat ja oppilaat omistautuivat hulan jumalatar Lakalle, jolle myös uhrattiin.

Havaijille vuonna 1820 saapuneet protestanttilähetyssaarnaajat pitivät hulaa pakanallisena ja kielsivät sen. Sen seurauksena seuraavilla vuosikymmenillä hulan harjoittaminen väheni ja se pidettiin salassa. Kuningas David Kalakaua (1874–1891) suosi jälleen hovissaan hulan tanssimista. Tanssista luotiin myös uusi muoto, hula kuʻi, jossa käytettiin kurpitsasta tehtyä ipu-rumpua mutta ei pahua.

1900-luvun alussa hulan lausuttuun säestykseen tuli melodisuutta, ja uusi tyyli herätti turistien ja Hollywoodin kiinnostuksen. Lauluihin alettiin tehdä englanninkielisiä sanoja, eleistä tuli vähemmän vihjailevia, ja seksikkäitä lantionliikkeitä alettiin korostaa. Hula menetti samalla uskonnollisen merkityksensä.

1970-luvulla vanhasta hulatyylistä alettiin jälleen kiinnostua. Nykyisin hula jaetaan vanhaan hulaan (*hula kahiko*), jossa säestys on lausuntaa, ja uuteen hulaan (*hula ʻauana*), jossa on laulettu säestys.

Hula on Havaijilla hyvin näkyvässä asemassa nykyisinkin. Saarilla järjestetään vuosittain kaksi suurta hulakilpailua, joissa kilpailevat mies- ja naisryhmät, sekaryhmät sekä yksintanssijat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Hula in Hawaii *International Encyclopedia of Dance*.  1998. Paul Waters. Viitattu 10.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hula** Wikimedia Commonsissa

* Hula (Arkistoitu – Internet Archive), HawaiiHistory.org
**Gryfinon piirikunta** (puol. *powiat gryfiński*) on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 81 882. Piirikunta jakautuu yhdeksään maalaiskuntaan, jotka ovat Banie, Cedynia, Chojna, Gryfino, Mieszkowice, Moryń, Stare Czarnowo, Trzcińsko-Zdrój sekä Widuchowa. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Gryfinon kaupunki.

Gryfinon piirikunnan pinta-alasta 34 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Gryfinon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 7,9 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Gryfinon piirikunnassa oli 81 882 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 84 346 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 70 958 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,6 prosenttia, työikäisten 61,5 prosenttia ja eläkeikäisten 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 649 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat gryfiński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 27.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Gryfiński Association of Polish Counties. Viitattu 27.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Zachodniopomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 27.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat gryfiński (PDF) Szczecinin tilastokeskus. Viitattu 27.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 27.11.2020. (puolaksi)

Länsi-Pommerin voivodikunnan vaakunaLänsi-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupunki: Szczecin**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Białogard | Choszczno | Drawsko Pomorskie | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień Pomorski | Kołobrzeg | Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Szczecinek | Świdwin | Wałcz

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Barlinek | Barwice | Biały Bór | Bobolice | Borne Sulinowo | Cedynia | Chociwel | Chojna | Czaplinek | Człopa | Darłowo | Dębno | Dobra | Dobrzany | Drawno | Dziwnów | Golczewo | Gościno | Ińsko | Kalisz Pomorski | Karlino | Lipiany | Maszewo | Mielno | Mieszkowice | Międzyzdroje | Mirosławiec | Moryń | Nowe Warpno | Nowogard | Pełczyce | Płoty | Polanów | Połczyn-Zdrój | Recz | Resko | Sianów | Stepnica | Suchań | Trzcińsko-Zdrój | Trzebiatów | Tuczno | Tychowo | Węgorzyno | Wolin | Złocieniec

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Koszalin | Szczecin | Świnoujście

**Piirikunnat:**   

Białogard | Choszczno | Drawsko | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień | Kołobrzeg | Koszalin | 
Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Świdwin | Szczecinek | Wałcz
**Stavropolin aluepiirin** oli tarkoitus osallistua ensimmäistä kertaa **Turkvision laulukilpailuun**, vuonna 2016, mutta osallistuminen peruttiin, sillä kilpailua ei järjestetty. Stavropolin aluepiiri tekee kuitenkin debyyttinsä seuraavan vuoden kisaan vuonna 2017.

Historia
--------

### 2016

Stavropolin aluepiiri oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa.

### 2017

Stavropolin aluepiiri osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Islam Satyrov.

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Islam Satyrov | Kilpailu peruttu |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Turkvizyon'16: Russian Republics Return To Turkvizyon  1.7.2016. eurovoix.com.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 1.7.2016. (englanniksi)
**Karolien Florijn** (s. 6. huhtikuuta 1998) on alankomaalainen soutaja, joka voittanut yhden maailmanmestaruuden ja neljä Euroopan-mestaruutta sekä saavuttanut yhden olympiahopeamitalin.

Florijn saavutti nuorten MM-pronssia yksikössä vuonna 2016 ja voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuonna 2017. Yleisen sarjan EM-kilpailuissa hän saavutti ensiyrittämällä vuonna 2017 hopeaa kahdeksikossa. MM-kilpailujen kahdeksikossa tuloksena oli kuudes sija. Vuonna 2018 hän kilpaili pariaironelosessa ja saavutti pronssia niin EM-kilpailuissa kuin MM-kilpailuissakin.

Florijn vaihtoi vuonna 2019 luokkaa perämiehettömään neloseen. Hän voitti EM-kultaa ja saavutti MM-hopeaa. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti jälleen EM-kultaa. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksena oli hopeaa 0,34 sekuntia kultamitalijoukkue Australian takana.

Vuonna 2022 Florijn kilpaili yksikössä ja saavutti voittoja jo maailmancupissa. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa lähes seitsemän sekunnin erolla seuraavaan kilpailijaan. Račicen MM-kilpailuissa Florijn voitti kultaa 2,37 sekunnin erolla Uuden-Seelannin Emma Twiggiin.

Karolien Florijnin isä on soudun olympiavoittaja Ronald Florijn ja äiti myös soudussa kilpaillut saksalainen Antje Rehaag. Myös hänen veljensä Finn ja Beer Florijn ovat kilpasoutajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Athlete profile: Karolien Florijn World Rowing. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Karolien Florijn *Olympedia*.  (englanniksi)
3. ↑  to bed at nine o’clock and more than 70 bananas a week *Archysport*.  11.8.2022. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Flynn, John FX: Beach Sprints Saturday: Racing the Gantlet to the Medals *Row2k*.  15.10.2022. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)
**Uudenkaledoniankehrääjä** (*Aegotheles savesi*) on australiankehrääjiin kuuluva kehrääjälintu. Uudenkaledoniankehrääjä on äärimmäisen uhanalainen lintu, sitä on jäljellä alle 50 yksilöä, ja nekin elävät pienellä alueella. Uudenkaledoniankehrääjästä on saatu kaksi kertaa kuva, ja siitä on tehty vain neljä muuta havaintoa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Uudenkaledoniankehrääjä on tumma 28 cm pitkä kehrääjälintu, jonka höyhenpeite muodostuu harmaanruskeista ja mustista vaakaraidoista. Linnulla on lyhyet ja pyöreät siivet, hieman pyöreähkö pyrstö, ja suhteellisen pitkät tummat jalat.

Levinneisyys
------------

Lajia on tavattu ainoastaan Uudessa-Kaledoniassa, Ranskaan kuuluvassa territoriossa. Ja sieltäkin se on häviämässä, sillä toiseksi viimeisin havainto on vuodelta 1960, tosin vuonna 1998 saatiin uusi havainto lajista. Lisäksi saarelta on kuultu ääniä, joiden arvellaan olevan uudenkaledoniankehrääjän ääniä. Kaikki havainnot on nähty *Melaleuca*-savanneilta ja kosteista metsistä.

Lisääntyminen ja ravinto
------------------------

Uudenkaledoniankehrääjä pesii puun koloon, ja ne metsästävät hyönteisiä oksilta tai maasta. Uudenkaledoniankehrääjä on suurempi ja sillä on pidemmät jalat kuin muilla kehrääjillä, mikä voi viitata sen viihtyvän enemmän maassa kuin muut kehrääjät.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Aegotheles savesi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.4.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  New Caledonian Owlet-nightjar: Aegotheles savesi BirdLife International. Viitattu 23.12.2007.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q223290
* Wikispecies: Aegotheles savesi
* ARKive: aegotheles-savesi
* Avibase: 7D6D30A3299FBDB4
* BirdLife: 22689559
* CoL: 658VG
* BOW: nconig1
* eBird: nconig1
* EoL: 1178114
* Fossilworks: 371331
* GBIF: 2496777
* iNaturalist: 19364
* IRMNG: 11204989
* ITIS: 555505
* IUCN: 22689559
* NCBI: 191444
* Xeno-canto: Aegotheles-savesi

 |

 |
**Maleficium** (lat. *maleficium* "paha teko") merkitsee pahaa noituutta tai pahaa loitsua, jonka tarkoituksena on aiheuttaa vahinkoa tai vammoja.

Yleisesti maleficium tarkoittaa pahantahtoista noituutta, joka yhdistetään paholaisen palvontaan. Noituuden yhdistäminen paholaiseen on länsimaille ominainen erityispiirre. Harhaoppisuuden ja saatanan pelko johti Länsi-Euroopassa 1300-luvulla siihen, että maleficium katsottiin saatananpalvonnaksi. Noitien uskottiin hylkäävän Jeesuksen Kristuksen, palvovan Saatanaa ja myyvän tälle sielunsa vastineena avusta taikoihin. Noitien uskottiin riiteissään käyttävän apuna demoneita, häpäisevän krusifiksin sekä eukaristian eli pyhän ehtoollisen vihityn leivän ja viinin.

Katso myös
----------

* *Noitavasara* eli *Malleus maleficarum*

Lähteet
-------

1. ↑  Malefice Definition & Meaning *Merriam-Webster*. Viitattu 13.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Definition of maleficium in English Oxford Dictionaries.  Arkistoitu 13.5.2018. Viitattu 13.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Witchcraft - The witch hunts Encyclopedia Britannica. Viitattu 13.7.2023. (englanniksi)
**The Darkness II** on Digital Extremesin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2012 PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.

Pelin edeltäjä on *The Darkness*.

Tarina
------

Päähenkilö on sarjan edellisen pelin tavoin Jackie Estacado, joka on nyt Franchettin rikollisperheen johtaja. Jackie joutuu kilpailevien rikollisten tähtäimeen ja kuollut tyttöystävä Jenny vaivaa päähenkilöä.

Pelaaminen
----------

Peli on ammuntapeli, jossa erikoisuutena ovat demoniset kädet, jotka tulevat päähahmon kehosta. Käsillä on suu ja ne haluavat syödä ihmissydämiä. Oikea käsi on lyömistä varten ja vasen käsi on kaappaamista varten: vasemmalla kädellä voi ottaa autojen ovia ja käyttää niitä suojana sekä heittää tavaroita vihollisia päin. Demonikäsiä voi käyttää vastustajien tappamiseen erilaisilla inhottavilla tavoilla, joita voi avata pelin edetessä lisää.

Pelin kampanjan voi pelata uudelleen läpi säilyttämällä ostetut päivitykset ja etenemällä kykypuun läpi. Lisää pelattavaa on Vendetta-moodissa, jossa on erilaisia tehtäviä yksin tai enintään kolmen muun pelaajan kanssa.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10. Arvostelussa kehuttiin demonisten käsien yhdistämistä ammuskeluun, ääninäyttelyä ja epätavallista tarinaa. Huonoja puolia ovat erittäin lyhyt kampanjamoodi, lineaariset tasot ja ennalta-arvattavasti käyttäytyvä tekoäly.

Ääninäyttelijät
---------------

Pelin ääninäyttelijät:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Brian Bloom  | … |  Jackie Estacado
  |
|  Mike Patton  | … |  Darkness
  |
|  Stefanie Frame  | … |  Jenny Romano
  |
|  William Salyers  | … |  Victor Valente
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Kevin VanOrd: The Darkness II Review *gamespot.com*.  7.2.2012. Viitattu 18.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Eerik Rahja: The Darkness II *gamereactor.fi*.  7.2.2012. Viitattu 18.6.2022.
3. ↑  The Darkness II (2012) *behindthevoiceactors.com*. Viitattu 18.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *The Darkness II* MobyGamesissa (englanniksi)
**Päiviö** oli saamelainen suurnoita.

Päiviö (*Peaivvas* < *Beaivi*, 'aurinko') on todennäköisesti ollut historiallinen henkilö, vaikka hänen ympärilleen on kiertynyt tarinaperinnettä monilta tahoilta. Johannes Tornaeuksen mukaan hän olisi asunut Enontekiön Peltojärvellä ja kuollut n. 1670. Tarinaperinne pitää häntä kuitenkin Kittilän noitana. Tornaeus mainitsee Päiviön Ruotsin Lapin intensiiviseen lähetysvaiheeseen kuuluvana hahmona, joka hylkäsi seitansa (*sieidi*) ja kääntyi kristinuskoon sen jälkeen, kun ankaran porokuoleman aikana ei saanut seidalta pyytämäänsä apua. Tämän jälkeen Päiviöstä tuli kotiseudullaan kiivas seitojen hävittäjä, ja hän jopa lähetti vanhimman poikansa Vuolabin (Olavin) Inariin hävittämään niitä.

Tarinaperinteen mukaan Päiviö olisi asunut Kittilän Rastinjärven pohjoispuolella. Se pitää häntä suursamaanina (*noaidi*), joka olisi kalan hahmossa käynyt Tukholmassa valittamassa kuninkaalle pirkkalaisten sorrosta, ja tällä matkallaan kääntynyt kristityksi. Toisen tarinan mukaan hän kävi hauen suoleen piiloutuneena katsomassa Kemissä, millaista kristinusko on. Ennen kääntymistään Päiviön kerrotaan mm. samaanintaidoillaan taistelleen naapurisiidojen samaanien kanssa peuralaumoista sekä kamppailleen uudisasukkaitten saamelaisille tuottamia haittoja vastaan. Kun lohi ei enää noussut Kittilään, hän säynävän suoleen piiloutuneena ui jokisuuhun ja hävitti sieltä uudisasukkaitten lohipadot. Päiviön hahmoon on kuitenkin kiertynyt myös siihen alun perin kuulumattomia voimamies- ja sotasankariaihelmia (Laurukainen). Sama koskee hänen poikaansa Vuolabia, jonka kerrotaan mm. nostaneen ilmaan Mortensnesissa sijaitsevan suuren seitakiven, tappaneen pelkin käsin karhun pesäänsä, soutaneen yksin kilpaa norjalaisen venekunnan kanssa, juosseen kiinni villipeuran jne.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saamelaiskulttuurin ensyklopedia: Päiviö *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 7.1.2021.
**Konstantínos Stefanópoulos** (kreik. Κωνσταντίνος Στεφανόπουλος, 15. elokuuta 1926 Patras, Kreikka – 20. marraskuuta 2016 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 10. maaliskuuta 1995 – 12. maaliskuuta 2005.

Elämä ja ura
------------

Stefanópoulos syntyi Patraksessa Peloponnesoksella vuonna 1926. Hän opiskeli oikeustiedettä Ateenan yliopistossa ja toimi lakimiehenä vuosina 1954–1974. Stefanópoulos asettui ensimmäisen kerran ehdolle Kreikan parlamenttiin vuonna 1958 puolueenaan kansallisradikaali unioni Ethnikí Rizospastikí Énosis (ERE), ja hänet valittiin parlamentaarikoksi ensimmäisen kerran vuonna 1964. Hänet valittiin parlamenttiin uudelleen Uusi demokratia (ND) -puolueesta vuosina 1974, 1977, 1981 ja 1985. Vuosina 1981–1985 hän toimi parlamentin sihteeristössä ja puolueensa ryhmäpuhujana.

Stefanópoulos toimi useissa eri ministerintehtävissä Konstantínos Karamanlísin hallituksissa vuosina 1974–1981. Hän erosi Uudesta demokratiasta vuonna 1985 ja perusti oman puolueen Dimokratikí Ananéosi (DIANA). Hänet valittiin parlamenttiin puolueesta vuonna 1989, ja hän toimi puolueen puheenjohtajana sen lakkauttamiseen vuonna 1994 saakka.

Stefanópoulos valittiin presidentiksi riippumattomana ehdokkaana 8. maaliskuuta 1995. Hän voitti tuolloin parlamentin kolmannen äänestyksen 181 äänellä 300:sta. Hän astui virkaan 10. maaliskuuta. Stefanópoulos valittiin presidentiksi uudelleen 8. helmikuuta 2000. Tuolloin hän voitti ensimmäisen äänestyksen 269 äänellä läsnä olleesta 298:sta. 13. elokuuta 2004 presidentti Stefanópouloksella oli kunnia avata Ateenan olympialaiset.

Stefanópoulos teki ensimmäisenä Kreikan presidenttinä valtiovierailun Suomeen lokakuussa 1996 tasavallan presidentti Martti Ahtisaaren toimiessa isäntänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Konstantinos Stephanopoulos Presidency of the Hellenic Republic.  Arkistoitu 4.12.2019. Viitattu 3.9.2018.
2. ↑  Kreikan ex-presidentti Konstantinos Stephanopoulos on kuollut *ltasanomat*.  Arkistoitu 13.1.2017. Viitattu 11.1.2017.
3. ↑  Kreikan presidentti Suomessa *MTV Uutiset*.  8.10.1996. Viitattu 7.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konstantínos Stefanópoulos** Wikimedia Commonsissa

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) presidentit
Michaíl Stasinópoulos (1974–1975) · Konstantínos Tsátsos (1975–1980) · Konstantínos Karamanlís (1980–1985) · Ioánnis Alevrás (1985) · Chrístos Sartzetákis (1985–1990) · Konstantínos Karamanlís (1990–1995) · Konstantínos Stefanópoulos (1995–2005) · Károlos Papoúlias (2005–2015) · Prokópis Pavlópoulos (2015–2020) · Katerína Sakellaropoúlou (2020–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Puola

 |

 |
**John Isaac Thornycroft** (s. helmikuussa 1843 k. kesäkuussa 1928) oli brittiläinen laivanrakentaja ja Thornycroftin laivanrakennusyrityksen perustaja.

Thornycroftin vanhemmat olivat Mary Francis ja Thomas Thornycroft. Hän työskenteli Palmers Shipbuilding and Iron Companyssä Jarrow’ssa ennen insinööritutkintonsa suorittamista Glasgow'n yliopistossa, jossa hänen opettajanaan oli muun muassa lordi Kelvin ja professori Macquorn Rankine.

Thornycroft perusti 1864 telakan Thamesjoen varteen Chiswickiin, jossa valmistui hänen ensimmäinen höyryaluksensa. Ensimmäisenä Britannian kuninkaalliselle laivastolle toimitettuna aluksena valmistui 1876 höyrykäyttöinen torpedovene *HMS Lightning*. Telakka valmisti myös höyryvoimalla toimivan kuorma-auton. Vuonna 1904 hän perusti uuden telakan Woolstoniin Southamptoniin. Hän perusti myös 1908 Hampton Launch Worksin Thamesjoen saareen Platts Eyotiin.

Thornycroft sai ritarin arvon (Knights Bachelor, Sir). Hän kuoli 1928.

Lähteet
-------

1. ↑  xforddnb.com (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:John Isaac Thornycroft
Suurlähetystö kuvattuna heinäkuussa 2022.
**Italian Helsingin-suurlähetystö** (ital. *Ambasciata italiana a Helsinki*) on Italian pääedustus Suomessa. Itse rakennus sijaitsee Kaivopuistossa.

Italian valtio alkoi rakentaa suurlähetystöä ja siihen kuuluvia henkilöstölle tarkoitettuja asuinrakennuksia vuonna 1994 ostettuaan tontin Helsingin kaupungilta. Tilojen valmistuttua lähetystö on toiminut nykyisessä osoitteessaan Itäinen Puistotie 4:ssä..

Nykyisenä suurlähettiläänä toimii Sergio Pagano. Suurlähettilään virka-asunto sijaitsee Villa Hjeltissä osoitteessa Tehtaankatu 32 C-D.

Lähteet
-------

1. 1 2  La sede *ambhelsinki.esteri.it*. Viitattu 30.9.2021. (italiaksi)
2. ↑  Pasanen Esko: Italian lähetystö teettää kaksi taloa Kaivopuistoon Uudet kerrostalot valmistuvat vuoden kuluttua *Helsingin Sanomat*.  30.3.1994. Viitattu 30.9.2021.
3. ↑  Italian Embassy, Helsinki *Ministry for Foreign Affairs*. Viitattu 30.9.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Suurlähetystön kotisivut
**Otto Struve** (12. elokuuta 1897 Harkova Venäjän keisarikunta – 6. huhtikuuta 1963 Berkeley, Kalifornia) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.

Struve oli kuuluisaa, saksalaistaustaista venäläistä tähtitieteilijäsukua: hänen isänsä oli Ludwig Struve, Otto Wilhelm von Struven poika ja Friedrich Georg Wilhelm von Struven pojanpoika.

Struve oppi tähtitiedettä isältään. Hän oli perheensä ensimmäinen, joka kävi venäjänkielisest eikä saksankielisiä kouuja. Hän valmistui Harkovan lukiosta ja aloitti opintonsa ensimmäinen maailmansodan aikoihin Harkovan yliopistossa. Maailmansodan aikana hän kuitenkin opiskeli tykistökoulussa Pietarissa ja ehti palvella upseerina Turkin-rintamalla, mutta Brest-Litovskin rauhan jälkeen hän palasi yliopistoon ja valmistui vuonna 1919. Kun Venäjän sisällissota kääntyi valkoisille tappiolliseksi, Struvet siirtyivät vielä valkoisten hallussa olleelle Krimille. Ludwig Struve kuoli siellä vuonna 1920, ja Otto Struve pakeni valkoisen armeijan mukana lopullisesti maasta, ensin Turkkiin. 

Struve asui Turkissa jonkin aikaa Gallipolissa ja muutti sitten Istanbuliin. Muiden pakolaisten tavoin hän oli toisarvoisissa töissä. Hän kirjoitti Saksassa asuneelle sedälleen Hermann Struvelle, mutta ilmeni, että tämä oli kuollut pari kuukautta aiemmin. Sedän leski pyysi Berliinin observatorion johtajaa kirjoittamaan Chicagon yliopiston Yerkesin observatorion johtajalle Edwin Brant Frostille suosituksen, ja Struve sai pian työpaikan.

1930-luvulla rakennettu Otto Struve -teleskooppi Texasissa.
Struve muutti Yhdysvaltoihin, missä hän aloitti uransa astronomina. Hän väitteli vuonna 1923 Chicagon yliopistossa. Hänen äitinsä Jelizaveta muutti poikansa luokse samana vuonna. Struvesta tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1927 ja myöhemmin Frostin seuraaja Yerkesin observatorion johtajana. Myöhemmin hän työskenteli neljässä muussa observatoriossa. Hän kirjoitti useita teoksia tähtitieteestä. 

Hän oli Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin puheenjohtaja.

Hän avioitui vuonna 1925 Mary Martha Lanningin kanssa. Avioliitto oli lapseton.

Lähteet
-------

1. ↑  Otto Struve *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 24.6.2016.
2. 1 2 3 4  Krsiciunas, Kevin: Otto Struve – a biographical memoir *NAS*. Viitattu 24.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 498. "Otto Struve (1897–1963)". Helsinki: Ursa, 2003. ISBN 978-952-5329-26-1.

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otto Struve** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Knut Reiersrud (2013)
**Knut Reiersrud** (s. 12. helmikuuta 1961 Oslo) on norjalainen kitaristi, säveltäjä ja laulaja. Hän tuli alun perin tunnetuksi bluesmuusikkona, mutta on kehittänyt musiikillisen ilmaisun, joka yhdistelee monia eri genrejä.

Reiersrud varttui Oslossa ja Bærumissa. Bluesmuusikkona hän toimi muun muassa yhtyeissä Hartvik & The Heartbreakers ja Four Roosters. Reiersrud on julkaissut monia albumeita omalla nimellään; näistä *Pretty Ugly* (2004) toi hänelle Spellemannprisenin. Hän on tehnyt levyjulkaisuja myös yhdessä urkuri Iver Kleiven kanssa; näistä *Blå koral* (1991) johti myös Spellemannprisenin myöntämiseen. Albumilla *Den signede dag* (2000) mukana ovat kaksikon lisäksi myös Povl Dissing ja Nikolai Grundtvig. Reiersrud ja Kleive yhdessä sävelsivät musiikin Lillehammerin vuoden 1994 talviolympialaisten avajaisseremoniaan.

Reiersrudin kanssa yhteistyötä ovat tehneet myös eri puolilta maailmaa tulleet muusikot, kuten gambialaiset perinnemuusikot omalla debyyttialbumilla *Tramp* (1993) ja seuraajalla *Klapp* (1995). Albumi *Himalaya Blues* (2004) äänitettiin Nepalissa muiden norjalaisten ja nepalilaisten muusikoiden kanssa. Knut Reiersrud Band on julkaissut jazz- ja soulvaikutteisen albumin *Voodoo Without Killing Chicken* (2008). Vuonna 2012 kokoonpano soitti Franz Schubertin ja Johannes Brahmsin musiikkia TrondheimSolistenen kanssa levyllä *Infinite Gratitude*. Vuonna 2018 yhtye teki paluun albumilla *Heat*, ja vuotta myöhemmin seurasi *Life – Live at Røverstaden*.

Reiersrud teki yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Mighty Sam McClainin kanssa albumin *One Drop Is Plenty* (2011). Tämän jatko-osa *Tears of the World* (2015) johti jälleen Spellemannprisenin myöntämiseen, ja saman palkinnon ehdokkuus tuli sooloalbumilla *Aftonblues* (2013). Ehdokkuuden toi myös albumi *Ballads And Blues From The 20's vol. 1* (2020). Vuonna 2021 Knut Reiersrud Band ja Kringkastingsorkestret julkaisivat Antonín Dvořákin ja Ludwig van Beethovenin musiikin tulkintoja albumilla *A New World* (2021).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Knut Reiersrud Store norske leksikon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Finngulf LNG** oli suomalaisen kaasuyhtiö Gasumin hanke, jossa suunniteltiin suuren nesteytetyn maakaasun eli LNG:n tuontiterminaalin rakentamista Etelä-Suomeen, kunnes Gasum perui hankeen vuonna 2015.

Terminaalissa LNG olisi höyrystetty kaasuksi ja syötetty Suomen maakaasuverkostoon. Lisäksi LNG:tä olisi voitu toimittaa terminaalista nestemäisessä muodossa proomuilla tai säiliöautoilla uusiin käyttökohteisiin, kuten laivojen polttoaineeksi tai teollisuuden käyttöön. Terminaalin yhteyteen olisi tullut myös LNG:n varastosäiliö.

Terminaalihankkeen YVA-arviointiselostus valmistui toukokuussa 2013. Uudenmaan ELY-keskus totesi lausunnossaan syyskuussa 2013, että arviointimenettely on riittävä ja täyttää sille asetetut sisältövaatimukset.

Terminaali olisi tullut Inkoon Joddböleen tai Porvoon Tolkkisiin. Terminaalin sijoituspaikkaan ja kokoluokkaan olisi vaikuttanut kaasuyhteys Baltiaan ja EU-tuki, joka hankkeelle olisi mahdollisesti myönnetty. Gasumin tavoitteena oli investointipäätöksen tekeminen terminaalin rakentamisesta vuonna 2014.

Gasum perui hankeen lokakuussa 2015.

Katso myös
----------

* Balticconnector

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2
4. ↑
5. ↑  Gasum Dumps Balticconnector Plan *Subsea World News*. Viitattu 7.10.2016.
**Urheilutoimittajain Liitto** on urheilutoimittajien koulutus- ja etujärjestö, joka on perustettu vuonna 1931 nimellä *Urheilutoimittajien kerho*. Liittoon kuuluu 500 jäsentä ja paikallisyhdistysten kautta 910 jäsentä.

Kun lehtien urheilukirjoittaminen oli 1920-luvulla vilkastunut, kerhoa perustettaessa siihen hyväksyttiin jäseneksi "kaikki vakinaiset ja tilapäiset urheilutoimittajat". Aluksi toiminta oli Helsinki-keskeistä, ja pääasiallisia toimintamuotoja olivat jäsentenväliset urheilukilpailut ja kerhoillat. Ammatillista koulutusta alettiin järjestää 1941. Kerho muuttui 1951 liitoksi, ja jäsenistö jaettiin kahtia: päätoimiset urheilutoimittajat A-jäseniksi, sivutoimiset B-jäseniksi. 1970-luvun lopulla liitto sai keskusjärjestön muodon, siitä tuli ammattilaisten liitto. Henkilöjäsenten lisäksi liitossa on 15 paikallisyhdistystä, joiden kautta jäseninä (noin 910) ovat sivutoimiset urheilutoimittajat.

Julkisuudessa näkyvin liiton tapahtuma on Vuoden urheilija -tapahtuma, jossa on vuodesta 1947 julkistettu vuoden urheilija ja myös eri lajien parhaat.

Järjestön perustamisen henkinen isä oli Idrottsbladetin toimitussihteeri Henning Relander, joka pohjusti yhteisen yhdistyksen perustamista ja kirjoitti asiasta. Hänen kanssaan perustamisasiakirjan allekirjoittivat Martti Jukola, Tauno Tattari ja Einari Mannelin (Mannerla).

Hallitus
--------

Vuonna 2024 liiton hallitukseen kuuluvat Kari Linna (pj.), Esko Hatunen (varapj.), Jussi Heimo, Markus Karjalainen, Harri Laiho, Tommi Roimela, Suvi Hakkarainen, Ann-Christine Karhu ja Raijo Suikki.

Vuonna 2019 liiton puheenjohtajaksi valittiin Kari Linna.

Talous
------

Urheilutoimittajain Liitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 110 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 22 000 euroa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Urheilutoimittajain liitto, Historia
2. ↑  Hallitus *Urheilutoimittajain Liitto*. Viitattu 16.2.2024.
3. ↑  Oululainen Kari Linna Urheilutoimittajain Liiton puheenjohtajaksi *www.urheilutoimittajat.fi*.  Arkistoitu 27.9.2020. Viitattu 9.4.2019.
4. ↑  Liikuntaa edistävien järjestöjen yleisavustus *Opetus- ja kulttuuriministeriö*. Viitattu 29.11.2023.