recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heikki Lehmus** (sukunimi vuoteen 1901 *Lindberg*; 5. toukokuuta 1884 Hämeenlinna – 28. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja päätoimittaja.

Lehmuksen vanhemmat olivat talonomistaja Henrik Lindberg ja Erika Tuitti. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja oli Etelä-Suomi-lehdessä aputoimittajana 1906–1909 sekä päätoimittajana ja lehden taloudenhoitajana vuodesta 1915 alkaen. Lehmus oli välillä Hämeen Sanomain toimitussihteerinä 1909–1915. Hän toimi Kotkan kunnallisena ammattientarkastajana 1918–1923 ja Viipurin kauppakamarin asiamiehenä Kotkassa 1923–1929. Lehmus oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1918 ja valtuuston varapuheenjohtajana 1923–1931. Hän toimi vuodesta 1928 alkaen Viron konsulina Kotkassa. 

Lehmus toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuonna 1937. Hänet oli palkittu Viron Valkealla ristillä. 

Lehmus oli numismaatikko ja hänellä oli laaja seteli- ja metallirahakokoelma. Hänen kokoelmiinsa kuului myös muun muassa merenvahapiippuja, muistovalokuvakokoelma nimikirjoituksin, kuningas Kustaa III:n käyttämä partaveitsi ja omakätinen nimikirjoitus sekä senaattori J. K. Karilta saatu senaattorimiekka.

Heikki Lehmus oli naimisissa vuodesta 1909 Aino Karoliina Kangasvuori-Mobergin kanssa.

Teoksia
-------

* *Pilaesitelmiä*. Huviohjelmien avuksi n:o 25. Karisto 1910, 2. painos 1918
* *Kotkan V.P.K. : muistoja ja vaiheita 50-vuotistaipaleelta*. Kotkan V.P.K. Kotka 1926

Lähteet
-------

* Heikki Lehmus SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Geni.com : Heikki Lehmus
* Teoslista Fennica-tietokannasta

### Viitteet

1. 1 2 3  Aikalaiskirja 1934
2. 1 2  Konsuli Heikki Lehmus kuollut, Helsingin Sanomat, 29.03.1939, nro 85, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Suomen sanomalehtimiesten liitto: *Suomen Sanomalehdistön matrikkeli 1937*. Helsinki: Suomen sanomalehtimiesten liitto, 1937.
4. ↑  Konsulin aarteet. Rahakokoelma, joka sisältää kultaisia, hopeisia, kuparisia, paperisia, silkkisiä, palttinaisia ja - säämiskäisiä rahoja, Seura, 05.05.1937, nro 18, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

Heikki Lehmuksen lehtiartikkeleita:

* Kesäinen Lavansaari, Suomen Kuvalehti, 04.08.1928, nro 32, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Pasi Antero Aarnio** (s. 13. huhtikuuta 1947 Vehmaa) on entinen Suomen korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos.

Aarnio valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971 Turun yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja suoritti auskultoinnin Viitasaaren tuomiokunnassa, jonka jälkeen hän aloitti Itä-Suomen hovioikeuden esittelijänä vuonna 1973. Hän siirtyi Turun hovioikeuteen, jossa eteni hovioikeudenneuvokseksi 42-vuotiaana vuonna 1989. Sen jälkeen hän oli korkeimmassa oikeudessa määräaikaisena esittelijäneuvoksena ja hoiti Loimaan kihlakunnantuomarin ja Forssan laamannin virkoja. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin vuoden 2001 alusta alkaen. Eläkkeelle Aarnio jäi vuoden 2015 toukokuun alusta, jolloin oli täyttänyt 68 vuotta ja toiminut Korkeimmassa oikeudessa oikeusneuvoksen virassa 14 vuoden ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuominen, Tia (toim.): *Suomen lakimiehet 2015 Finlands jurister*, s. 7. Helsinki: Talentum, 2015. ISBN 978-952-14-2536-3.
2. ↑  Pasi Aarnio KKO. Viitattu 16.2.2014.
3. ↑  Korkeimman oikeuden vuosikertomus 2015 (pdf)
Kuvakaappaus *Tapan Kaikki* -pelistä
**Tapan Kaikki** on ammuntapelisarja, jonka kehittäjä on suomalainen Error Free -tiimi. Pelisarjan nimi valittiin herättämään huomiota, mutta toisaalta se myös kuvaa peli-ideaa: pelaajan tavoitteena on eliminoida kaikki vihollishahmot. Pelien kuvakulma toimintaan on lintuperspektiivistä. 

*Tapan Kaikki* -pelit kehitettiin harrastustoimintana, ja niitä jaeltiin ilmaiseksi ladattavina versioina. Innoitusta pelisarjan kehittämiseen kehittäjät ovat kertoneet saaneensa erityisesti *Cyber Dogs* -toimintapelistä.

Pelisarjan kolmas osa *The Ultimate Tapan Kaikki* sisälsi kenttäeditorin ja mahdollisuuden pelata lähiverkossa enimmällään kahdeksan pelaajan kesken.

Pelit
-----

* *Tapan Kaikki*
* *Tapan Kaikki 2*
* *The Ultimate Tapan Kaikki* (1999)
* *Tapan Kaikki 4: Bloodshed* (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2  Laine, Jarkko: Error Free *Suomipelit.fi -verkkosivusto*.  15.02.2002.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 12.11.2013.
2. ↑  Juho Paasonen: Alien breed -klooni - The Ultimate Tapan Kaikki  17.3.1999. Tietokone.fi. Viitattu 5.12.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Viikon peli: TK 3 - The Ultimate Tapan Kaikki  24.7.1998. mbnet.fi.  Arkistoitu 25.12.2014. Viitattu 5.12.2013.
4. ↑  Tapan Kaikki 4: Bloodshed *Peliriihi*.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 12.11.2013.
**Lähettiläs liemessä** (tv-esityksessä **Tohelointia kerrakseen**, *Carlton-Browne of the F.O.*) on Jeffrey Dellin ja Roy Boultingin yhdessä käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1958. Diplomaattiaiheisen satiirin pääosissa näyttelevät Terry-Thomas ja Peter Sellers.

Juoni
-----

Britti-imperiumista hiljattain itsenäistyneestä kuvitteellisesta Gaillardian saarivaltiosta löydetään kobolttia, ja entiset siirtomaaherrat ryhtyvät sitä saadakseen lämmittämään suhteita entisen siirtomaansa nykyhallintoon. Neuvottelujen tuloksena maa päätetään jakaa kahtia, mutta sopimustekstissä malmivarat jäävätkin brittien kannalta rajan väärälle puolelle.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti luonnehti elokuvaa miellyttävällä tavalla brittiläiseksi komediaksi, jossa uraansa aloitteleva Peter Sellers jää vielä kuivakiskoisen Terry-Thomasin varjoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fränti, Mikael: Britit toheloivat unohdetulla saarella.  *Helsingin Sanomat*, 25.2.1986, s. 38. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  *Lähettiläs liemessä* Elonet.
Hatanpään lukio.
**Hatanpään lukio** on lukio Tampereella. Lukio sijaitsee Rantaperkiössä lähellä Hatanpään arboretumia ja Pyhäjärven rantaa. Lukuvuoteen 2015-2016 asti lukion rehtorina toimi Raimo Meriluoto ja apulaisrehtorina Sirpa Ruhanen. Syksystä 2016 eteenpäin lukion rehtorina toimii Ville Vuorisalmi.

Historia
--------

Lukio perustettiin vuonna 1957 Pirkanmaan yhteiskoulun nimellä. Peruskoulu-uudistus tuli Tampereelle vuonna 1976, jolloin yhteiskoulu jaettiin Hatanpään yläasteeksi ja lukioksi. Hatanpään lukio siirtyi vuoden 2009 syksyllä arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelemaan ja funktionalistista arkkitehtuuria edustavaan entisen Rantaperkiön koulun kiinteistöön.

Lukio
-----

Hatanpään lukiossa on noin 380 opiskelijaa. Vuosittain uusia opiskelijoita otetaan 115. Paikoista 63 on yleislinjalle, 26 musiikkilinjalle ja 26 musiikkiteatterilinjalle. Opetushenkilökuntaa on noin 30. Vuonna 2018 Hatanpään lukion sisäänpääsyn vaadittu keskiarvo oli 7,83. 

### Musiikkilinja

Niin musiikki- kuin musiikkiteatterilinjalle haetaan peruskoulun päättötodistuksella ja erillisellä näyttökokeella. Hatanpään lukio järjestää lukuisia musiikin soveltavia kursseja, joilla keskitytään esimerkiksi yhtyelauluun, studiotekniikkaan, äänentoistoon, kuorolaulamiseen tai musiikin teoriaan. Lukuvuonna 2015-16 musiikin kursseja oli valittavissa 42 kappaletta. Lukiossa on myös äänitysstudio.

### Musiikkiteatterilinja

Musiikkiteatterilinja käsikirjoittaa, tuottaa ja esittää Hatanpään lukion jokavuotisen musikaalin. Tämän lisäksi musiikkiteatteriopiskelijat tuottavat ohjelmaa muun muassa Tampereen joulutorille ja tekevät yhteistyötä Tampereen Teatterin sekä Ahaa Teatterin kanssa. Lukuvuonna 2015-16 musiikkiteatterikursseja oli valittavissa 48 kappaletta.

### LUVA

Hatanpään lukio on Tampereen ainoa lukioon valmistavaa koulutusta (LUVA) tarjoava päivälukio. Maahanmuuttajille ja vieraskielisille suunnatun LUVAn tarkoituksena on kehittää koulutuslinjan opiskelijoiden kielitaitoa ja muita valmiuksia riittävän hyviksi lukio-opiskelua varten. LUVA-opetusta on järjestetty Hatanpään lukiossa vuodesta 2014 lähtien. Lukuvuonna 2015-16 Hatanpään lukiossa on 10 LUVA-opiskelijaa.

Lukiovertailut
--------------

Vuonna 2015 Hatanpään lukio sijoittui oppilaiden lähtötason huomioivassa STT:n lukiovertailussa sijalle 19. Ilman lähtötason huomiointia Hatanpään lukio oli vuoden 2015 lukiovertailussa sijalla 217.

Hatanpään lukiossa opiskelleita
-------------------------------

* Tuomas Virkkunen
* Jussi Halla-aho
* Maryan Abdulkarim
* Veltto Virtanen
* Jukka Tammi
* Mikko Kujala
* Juha Kostiainen

Lähteet
-------

1. ↑  Yle: Yhteishaun tulokset julki Tampereella. Viitattu 16. helmikuuta 2016.
2. ↑  LUVA-koulutuksen opetussuunnitelman perusteet 2014
3. ↑  Aamulehti: Tampereella alkaa maahanmuuttajien lukioon valmistava koulutus. Viitattu 16. helmikuuta 2016.
4. ↑  Satakunnan kansan artikkeli STT:n lukiovertailusta. Viitattu 16. helmikuuta 2016.
5. ↑  Helsingin Sanomien artikkeli valtakunnallisesta lukiovertailusta. Viitattu 16. helmikuuta 2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Hatanpään lukion kotisivut
**Yoav Gallant** (s. 8. marraskuuta 1958) on israelilainen poliitikko, nykyinen puolustusministeri ja asevoimista eläkkeelle jäänyt kenraalimajuri. Gallant edustaa Likud-puoluetta.

Elämäkerta
----------

Gallant Shayetet 13-osaston komentajana vuonna 1995.
Yoav Gallant syntyi Jaffassa Israelissa 8. marraskuuta 1958. Myöhemmin hän varttui Ramat Ganissa ja Givatayimissa. Gallant opiskeli taloutta ja liikehallintoa Haifan yliopistossa.

### Sotilasura

Gallantin sotilasura alkoi vuonna 1977 Israelin laivaston kommandojoukoissa siirtyen myöhemmin maavoimien puolelle. 1980-luvun alussa sotilasura keskeytyi lyhyeksi aikaa, kun Gallant muutti Yhdysvaltojen Alaskaan työskennellen metsurina. Hänen palatessaan merivoimien erikoisjoukkojen Shayetet 13-osaston komentaja. Myöhemmin hän eteni edelleen prikaatinkomentajaksi, Gazan divisioonan komentajaksi, panssaridivisioonan komentajaksi ja maavoimien esikuntapäälliköksi. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 2002 ja vuosina 2005–2010 hän oli asevoimien Eteläisen alueen komentaja. Vuonna 2008 hän johti joukkoja Israelin Gazan kaistalla toteuttaman operaatio Valettu lyijy aikana.

### Politiikassa

Gallant jäi lopulta eläkkeelle asevoimista ja siirtyi politiikkaan. Vuonna 2015 hänet valittiin knessetiin, jossa hän edusti uutta Kulanu-puoluetta. Myöhemmin hän on edustanut Likud-puoluetta. Vuonna 2018 hänestä tuli rakennusministeri ja joulukuussa 2022 puolustusministeri. Gallant ajautui kuitenkin kiistoihin pääministeri Benjamin Netanjahun kanssa, liittyen pääministerin hyvin kiistanalaisiin muutoksiin maan oikeusjärjestelmässä. Netanjahu kerkesi maalsikuussa 2023 ilmoittaa Gallantille erottavansa hänet, mutta erotusta ei lopulta pistetty virallisesti voimaan.

Gallant toimi edelleen puolustusministerinä Hamasin Gazan kaistalta hyökättyä Israelin puolelle lokakuussa 2023, mikä johti laajempaan sotaan ja Israelin maahyökkäykseen. Gallantin mukaan Israelin tavoite on kaataa Hamasin hallinto kaistalla. Israel vastaisi tämän jälkeen turvallisuusasioista, mutta palestiinalaiset jatkaisivat hallinnollista vastuuta muiden asioiden taholla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Knesset Member Yoav Gallant The Knesset. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Yoav Gallant Israeli-American Council (IAC). Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3  Who is Yoav Gallant, the former defence minister fired by Benjamin Netanyahu? *The National*.  27.3.2024. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
4. ↑  Lazar Berman: Netanyahu names Yoav Gallant defense minister *The Times of Israel*.  22.12.2022. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
5. ↑  Charlene Anne Rodrigues: Israel defence minister fired in legal reform row *BBC News*.  27.3.2024. BBC. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
6. ↑  Patrick Kingsley ja Ronen Bergman: 4 Days After Netanyahu Fired Him, Defense Minister Is Still on the Job *The New York Times*.  30.3.2023. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
7. ↑  Wyre Davies ja Alys Davies: Israeli minister outlines plans for Gaza after war *BBC News*.  5. tammikuuta 2024. BBC. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
Gaetano Coronaro
**Gaetano Coronaro** (18. joulukuuta 1852 Vicenza – 5. huhtikuuta 1908 Milano) oli italialainen säveltäjä ja kapellimestari.

Coronaro kouluttautui Vicenzassa ja sai sitten Franco Facciolta opetusta Milanon konservatoriossa (1871–1873). Hänen valmistumisteoksensa oli *Un tramonto* (1873), joka sai Giovannina Lucca -palkinnon. Coronaro täydensi opintojaan ulkomailla ennen asettumistaan Milanoon vuonna 1876. Hän aloitti opettamisen Milanon konservatoriossa vuonna 1879 ja pääsi sinne sävellysprofessoriksi vuonna 1894. Coronaro myös johti La Scalassa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu viisi oopperaa, joista vain ensimmäinen (*La Creole*, 1878) saavutti suosiota. Muut oopperat olivat *Il malacarne* (1894), *Un curioso accidente* (1903), *Enoch Arden* (1905) ja *La signora di Challant*. Oopperoiden ohella Coronaro sävelsi myös orkesteriteoksia, hengellistä musiikkia ja kamarimusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laura Kuhn, Dennis McIntire, Coronaro Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 7.3.2024 (englanniksi)
**Etyyliakrylaatti** (C5H8O2) on tyydyttymättömiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa etyyliakrylaatti on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Se liukenee hieman veteen ja hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste myös muodostaa atseotrooppisia seoksia veden ja useiden orgaanisten liuottimien kanssa. Etyyliakrylaatti on hyvin reaktiivista ja esimerkiksi polymeroituu itsestään, ellei joukkoon lisätä inhibiittoria, kuten p-metoksifenolia. Muita reaktioita ovat muun muassa Michael-additio ja sykloadditiot. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Etyyliakrylaatti saattaa olla karsinogeenistä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Etyyliakrylaatin valmistukseen on useita tapoja. Sitä voidaan tuottaa happokatalysoidulla akryylihapon ja etanolin esteröintireaktiolla, nikkelikarbonyylin katalysoimalla eteenin, etanolin ja hiilimonoksidin reaktiolla tai akryylinitriilistä.

Etyyliakrylaattia käytetään erityisesti valmistettaessa muun muassa maaleissa ja pinnoitteissa käytettyjä polyakrylaatteja, joissa se on joko ainoa monomeeri tai komonomeeri muiden akrylaattien kanssa. Yhdisteestä valmistetaan myös lääkkeitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Raimo Alén: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 387-388. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 641. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. ↑  Martin Hulce: *Ethyl Acrylate, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 26.8.2021.
4. ↑  Etyyliakrylaatin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 26.8.2021
5. 1 2  William Bauer Jr.: *Acrylic Acid and Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003.
6. 1 2  Takashi Ohara, Takahisa Sato, Noboru Shimizu, Günter Prescher,Helmut Schwind, Otto Weiberg, Klaus Marten, Helmut Greim, Timothy D. Shaffer & Partha Nandi: *Acrylic Acid and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2020
**Feministinen ulkopolitiikka** korostaa naisten ja tyttöjen osallistumista ulkopolitiikan kaikilla alueilla ja heidän osallistumistaan päätöksentekoon. Siinä korostetaan naisten ja tyttöjen oikeuksia, vaaditaan heille resursseja sekä edustusta päätöksentekoon. Saksassa korostetaan myös osallistujien monimuotoisuutta (*diversity*). Feministisen ulkopolitiikan tavoitteena on tehdä sukupuolen merkitys näkyväksi ulkopolitiikassa, sodissa ja konflikteissa.

Feministisen ulkopolitiikka alkoi, kun sosiaalidemokraattien ja ympäristöpuolueen hallitus julisti Ruotsin vuonna 2014 maailman ensimmäiseksi maaksi, jossa toteutetaan feminististä ulkopolitiikkaa. Saman julistuksen antoivat vuoteen 2022 mennessä Alankomaat, Espanja, Kanada, Luxemburg, Meksiko, Saksa, Ranska ja Chile. Sen sijaan Ruotsi luopui feministisestä ulkopolitiikasta vuonna 2020, kun valtaan tuli Ulf Kristerssonin kokoomushallitus. Ulkoministeri Tobias Billströmin mukaan "Me emme aja feminististä ulkopolitiikkaa. Sillä nimityksellä ei ole ollut järkevää tarkoitusta. Se on pimentänyt faktan, että Ruotsin ulkopolitiikan tulee perustua ruotsalaisiin etuihin ja ruotsalaisiin arvoihin". Billström piti tärkeimpänä tavoitteena Ruotsin viemistä Natoon niin pian kuin mahdollista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Katri Viinikka, Katja Tiilikainen & Katariina Salo: Mitä on feministinen ulkopolitiikka?  27.10.2022. Ulkoministeriö. Viitattu 8.3.2024.
2. 1 2  Huupponen, Mari: Ruotsin feministinen ulkopolitiikka *Impulsseja*.  Joulukuu 2017. Kalevi Sorsa -säätiö. Viitattu 8.3.2024.
3. ↑  Sippola, Jussi: Pääministeri Kristersson esitteli ministerinsä – Feministinen ulkopolitiikka loppuu, sanoo uusi ulkoministeri *Helsingin Sanomat*.  18.10.2022. Viitattu 8.3.2024.
Stereografinen kuva vuodelta 1899.
**Stereoskooppi** on laite stereografisten kuvien eli stereokuvien katselua varten. Stereokuvat ovat eräs stereoskopian muoto. Niissä on painettu kaksi toisistaan hiukan eroavaa kuvaa vierekkäin, ja kolmiulotteisuuden illuusio tulee näkyviin, kun kuvaa katsotaan stereoskoopilla. Syvyysvaikutelman voi saada aikaan myös ilman stereoskooppia: tällöin kuvaa on katsottava kieroon siten, että kahden sijasta näkyykin kolme kuvaa. Näistä keskimmäinen näyttää kolmiulotteiselta.*lähde?*

Stereoskoopit ja stereografiset kuvat olivat suosittuja 1800-luvulla.*lähde?*

Katso myös
----------

* View-Master

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **stereokuvat**.
* Stereoscopy.com - The World of 3D-Imaging! (englanniksi)
* Explora-museo Frankfurt am Mainissa, Saksassa (saksaksi)
* 3D-museo Dinkelsbühlissä, Saksassa (saksaksi)
* Stereoskooppi, Kuva, 20.10.1937, nro 2, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Sompion Lappi** on osa Suomen Lappia. Maantieteellisesti se käsittää Inarin Lapin eteläpuolella olevan Itä-Lapin alueen eli hallinnollisesti Savukosken, Sodankylän ja Pelkosenniemen kunnat. Käsitteellä on merkitystä kasvi- ja eläintieteessä. Se on yksi eliömaakunnista. Muita Suomen Lapin osa-alueita ovat Enontekiön Lappi, Inarin Lappi ja Kittilän Lappi.

Alun perin Sompio on ollut Sodankylän alueella oleva *siida* eli lapinkylä.

Muuta
-----

Sompion Lapissa on Natura 2000-luonnonsuojelualue FI 1301701 UK-puisto-Sompio-Kemihaara Sodankylän, Inarin ja Savukosken alueella.

Sompiosta on kirjoittanut kirjailija Samuli Paulaharju.

Lähteet
-------

* Markku A. Huttunen ja Maisa Viljanen: Luonnonkasvien ja jäkälien lajituntemus[vanhentunut linkki], Joensuun yliopiston biologian laitos 2005.
* Lapin ympäristökeskus

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Lappi |
| --- |
|  |
| Norja | 
* Nordland
* Tromssa
* Finnmark

 |  |
|  |
| Ruotsi | 
* Lappi
* Norrbotten
* Västerbotten

 |
|  |
| Suomi | 
* Historiallinen maakunta
* Lääni
* Maakunta
* Enontekiö
* Inari
* Kittilä
* Sompio

 |
|  |
| Venäjä | 
* Murmansk

 |

 |
**Sopimusasetus** (ruots. *överenskommelseförordning*) on Suomen tasavallan presidentin antama Ahvenanmaata koskeva asetus, jonka antamiseen on saatu suostumus Ahvenanmaan maakuntahallitukselta. Sopimusasetuksella siirretään valtakunnan hallinnolle kuuluvia tehtäviä määräajaksi tai toistaiseksi Ahvenanmaan maakunnan viranomaiselle tai maakuntahallintoon kuuluvia tehtäviä valtakunnan viranomaiselle.

Jos maakuntahallituksen ja Suomen valtion välinen sopimus irtisanotaan kumman tahansa aloitteesta on sopimusasetusta muutettava tai se on kumottava mahdollisimman pian viimeistään vuoden kuluessa irtisanomispäivästä. Jos sopimusasetusta ei muuteta tai kumota vuoden kuluessa, se lakkaa olemasta voimassa vuoden kuluttua irtisanomispäivästä. Jos maakuntalaki poikkeaa sopimusasetuksesta, lakia ei poikkeavilta osilta saa soveltaa niin kauan kuin sopimusasetus on voimassa.

Sopimusasetuksen valmistelee yleensä maakuntahallitus, mutta sen voi tehdä myös valtion ja maakunnan asettama yhteinen työryhmä. Sopimusasetusehdotuksesta on aina pyydettävä Ahvenanmaan valtuuskunnan lausunto. Sopimusasetuksen esittelee aina oikeusministeriö. Sopimusasetus julkaistaan Suomen säädöskokoelmassa ja Ahvenanmaan säädöskokoelmassa (Ålands författningssamling). Voimassa olevat sopimusasetukset luetellaan Suomen laki -teoksen toisessa niteessä Ahvenanmaan itsehallintolain 32 pykälän alaviitteessä. Esimerkki sopimusasetuksesta on Suomen säädöskokoelman säädös numero 1540/2011 eli tasavallan presidentin asetus eläinten tunnistamisen ja rekisteröinnin valvontaan liittyvien hallintotehtävien hoitamisesta Ahvenanmaan maakunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Encyclopaedia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa V, palsta 837.
2. 1 2 3  Ahvenanmaan itsehallintolaki, 32 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hallituksen esitys HE 73/1990, sivu 86.
4. ↑  Valtioneuvoston ohjesääntö, 14 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Tasavallan presidentin asetus 1540/2011.
**Kallimakhos** (m.kreik. Καλλίμαχος, lat. *Callimachus*; k. 490 eaa.) oli antiikin kreikkalainen sotapäällikko, joka oli kotoisin Ateenasta ja toimi polemarkkina vuoden 490 eaa. Marathonin taistelussa.

Kallimakhos kuului Aiantiin fyleen ja oli kotoisin Afidnan demoksesta. Hän toimi polemarkkina vuonna 490 eaa. ja johti tässä ominaisuudessa Marathonin taistelussa Ateenan armeijan oikeaa siipeä. Miltiades nuorempi sai argumenteillaan hänet antamaan ratkaisevan äänen sen puolesta, että kreikkalaiset kävivät taisteluun, kun kymmenen strategoksen äänet olivat muutoin asiassa tasan. Kallimakhoksen kerrotaan luvanneen Artemiille hiehon jokaisesta lyödystä vihollisesta, ja kaatuneen taisteltuaan urheasti.

Kallimakhoksen toiminta Marathonissa on viimeinen tunnettu esimerkki siitä, että polemarkki ("sodanjohtaja") suoritti niitä tehtäviä, joita viran nimitys kuvaa. Kallimakhos oli näkyvästi kuvattuna Polygnotoksen tekemissä Stoa Poikilen seinämaalauksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Callimachus (1)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. 1 2 3  Herodotos: *Historiateos* 6.109–114; Plutarkhos: *Kuuluisien miesten elämäkertoja*, Aristeides ja Cato vanhempi 2; Skolia Aristofaneen *Ritareihin* 658; Pausanias: *Kreikan kuvaus* 1.15.
**Tuusniemen ortodoksinen kirkko** eli **Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko** on ortodoksinen kirkko Tuusniemellä, Pohjois-Savossa. 

Rukoushuoneen suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen. Hän on tunnetuimpia ortodoksisten rukoushuoneiden suunnittelijoita vuosien 1950-1961 jälleenrakennuskaudella. Näinä vuosina ortodokseille, joista 70 prosenttia oli joutunut jättämään vuosien 1939-1944 sotien seurauksena aiemman kotipaikkansa Suomessa, rakennettiin 13 kirkkoa ja 41 tai 42 rukoushuonetta. Tuusniemelle noussut rakennus vihittiin elokuussa 1961 tsasounaksi arkkipiispa Paavalin johdolla. Vuoden 1992 peruskorjauksen jälkeen helmikuussa 1993 arkkipiispa Johannes vihki rakennuksen ortodoksiseksi kirkoksi. Ikonostaasi on valmistunut Puolassa, ikonit on maalannut Margit Lintu.

Rakennus toimii Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Kuopion ortodoksisen seurakunnan Tuusniemen alueen pyhäkkönä. Temppelijuhlaa Tuusniemellä vietetään vuosittain 29. kesäkuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pyhäköt Kuopion ortodoksinen seurakunta, ort.fi/kuopio. Viitattu 21.8.2020.
2. 1 2 3  Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Suomen ortodoksinen seurakunta, ort.fi. Viitattu 21.8.2020.
3. ↑  Mikko Härö & Timo Kantonen: Suomen ortodoksisen kirkon rakennuskannan karsiminen, Museoviraston lausunto (pdf)  22.11.2019. Museovirasto, museovirasto.fi. Viitattu 21.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuusniemen ortodoksinen kirkko (ortodoksi.net)
Jussi Laiho (vas.) ja Wilhelm Silius Frankfurtin työläisolympialaisissa 1925.
**Juho Feliks "Jussi" Laiho** (synt. **Juselius**, 13. tammikuuta 1893 Suomusjärvi – 9. joulukuuta 1972) oli suomalainen yleisurheilija. Laiho oli 1910-luvulla Suomen lahjakkaimpia heittäjiä ja hänet tunnettiin myös moniottelijana. Laiho edusti Salon Viestiä, Turun Urheiluliittoa ja Turun Weikkoja.

Ura
---

Suomusjärven Lahnajärvellä syntynyt Laiho jäi jo pienenä orvoksi ja hankki elantonsa 14-vuotiaasta lähtien maataloustöillä. Säännöllisen valmentautumisen ja kilpailemisen hän aloitti vuonna 1912. Vuosina 1915-1917 Laiho saavutti useita Kalevan kisojen hopeamitaleita kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja moukarinheitossa olympiamitalisti Elmer Niklanderin jälkeen. Lisäksi hän voitti viisiottelun SM-kultaa 1916 ja kymmenottelun SM-kultaa eli niin sanotun Suomen urheilukuninkaan tittelin 1917. 

Sisällissodan seurauksena Laiho pakeni syksyllä 1918 Ruotsiin, jossa hän jatkoi kilpailemista IF Linnéan riveissä. Kesällä 1919 Laiho työnsi Kööpenhaminassa kuulan Pohjoismaiden ennätyksen 14,29. Hänellä oli hallussaan myös kevyen kuulan SE-tulos 16,08, jonka olympiavoittaja Ville Pörhölä rikkoi 1921.

Laiho palasi kotimaahan keväällä 1920 ja vaihtoi TUL:n alaiseen Turun Weikkoihin. Samana kesänä Laiho olisi valittu Antwerpenin kesäolympialaisiin, mutta TUL:n urheilijana hän jäi pois kisoista. 1920-luvulla Laiho saavutti useita TUL:n mestaruuksia eri heittolajeissa. Vuonna 1925 hän voitti moukarinheiton ja 12,5 kg:n painonheiton Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa. Kiekonheitossa Laiho sijoittui toiseksi Oskar Lindborgin jälkeen. Urheilu-uransa päätyttyä Laiho keskittyi Lahnajärvellä sijainneen maatilansa viljelyyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomusjärvi. Kastetut *Historiakirjat*. Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 25.7.2022.
2. ↑  Jussi Laiho Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. 1 2  Valli, Kaarlo: Jussi Laiho. Piirrelmä tunnetun urheilijaveteraanimme elämästä ja kokemuksista.  *Työväen Urheilulehti*, 2.12.1925, nro 10–11, s. 208–209. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
4. ↑  "Jälli" (O. E. Koivisto): Muistelmia olympialaisvuodelta 1912.  *Suomen Urheilulehti*, 31.12.1917, nro 13–14, s. 200–201. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
5. ↑  Jussi Laiho Ruotsissa.  *Karjalan Aamulehti*, 24.5.1919, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
6. ↑  Kööpenhaminan kansainvälisissä urheilukilpailuissa.  *Karjalan Aamulehti*, 3.8.1919, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
7. ↑  V:rin Urheilijain kansalliset kilpailut.  *Suomen Urheilulehti*, 9.6.1921, nro 23, s. 278. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
8. ↑  Joukko urheilun ystäviä.  *Uusi Suomi*, 7.8.1920, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.7.2022.
9. 1 2  Järvinen, Ilkka: Turun Weikkojen historia  1999. Turun Weikot. Viitattu 24.7.2022.
10. ↑  Kempas, Martti ; Kempas, Antti: TUL 100 – nimiä, tekoja, tapahtumia: 1919–1937  1.3.2019. TUL Aviisi. Viitattu 24.7.2022.
11. ↑  Suomalaisten voitot Frankfurtissa jatkuvat.  *Suomen Sosialidemokraatti*, 27.7.1925, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.7.2022.
Kynsisieni
**Kynsisieni** eli **kynsisilsa** on kynnen sieni-infektio, joka ei ole hengenvaarallinen ja harvoin aiheuttaa haittaa. Kynsisieni saattaa toimia infektioporttina bakteereille, jotka saattavat aiheuttaa esimerkiksi ihonalaisia tulehduksia, nestemuodostusta sekä mätää. Ennen kaikkea kynsisieni on esteettinen ongelma.

Oireita
-------

Kynsisientä esiintyy yleisimmin varpaankynsissä. Sormien kynsissä kynsisientä tavataan harvoin.

Kynsisienitartunta kynnen alla ja kynnessä saa aikaan värjäytyneen, paksuuntuneen kynnen, joka saattaa myöhemmin ajan kuluessa irrota.

Aiheuttaja
----------

Kynsisienien aiheuttajia ovat silsasienet eli dermatofyytit, joita ovat *Trichophyton*-, *Microsporum*- ja *Epidermophyton*-sukujen lajit. Harvemmin infektion aiheuttavat homeet taikka hiivat, joiden osuus infektioista on alle 10 prosenttia.

Aiheesta muualla
----------------

* Kynsisieni, Terveysportti.fi
* Terveysportti: Ihon, hiusten ja kynsien sieni-infektiot: näytteiden otto, diagnostiikka ja vastauskäytäntö
**Spasskin pogosta** (ven. Спасский городенский погост, *Spasski gorodenski pogost*) oli 1400-1600-luvuilla Inkerin Pähkinälinnan lääniin kuulunut pogosta, joka käsitti Nevan pohjoisrannan ja osan sen etelärannasta. Pohjoisessa Spasskin pogosta rajoittui Korpiselän ja Kelton pogostoihin ja etelässä Inkereen pogostaan.

Vuoden 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjan mukaan pogostan seurakuntakirkkona toimi Pähkinälinnan Vapahtajan eli Spasskin kirkko. 1600-luvulla seurakunnan Kristuksen kirkastumisen kirkko sijaitsi nykyisen Pietarin alueella Smolnan paikalla Nevanlinnan kaupunkia vastapäätä. Vuosisadan loppupuolella kirkonkylän nimeksi tuli *Vuoronpuoli*, joka on väännös aikaisempien asukkaiden lisänimestä *Vorobjov*.

Lähteet
-------

1. ↑  Spasskin pogosta Pietari-tietosanakirjassa *encspb.ru*. Viitattu 5.12.2008. (venäjäksi)
2. ↑  Nevalainen, Pekka & Sihvo, Hannes (toim.): *Inkeri: historia, kansa, kulttuuri*, s. 59. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1991. ISBN 951-717-668-6.
3. ↑  Kepsu, Saulo: *Pietari ennen Pietaria: Nevansuun vaiheita ennen Pietarin kaupungin perustamista*, s. 51–53. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995. ISBN 951-717-804-2.
*Otetšestvennyje zapiskin* etusivu vuonna 1843.
**Otetšestvennyje zapiski** (ven. Оте́чественные запи́ски, "Isänmaallisia kirjoituksia") oli Pietarissa vuosina 1839–1884 ilmestynyt venäläinen aikakauslehti.

*Otetšestvennyje zapiski* oli alaotsikoltaan vuoteen 1859 saakka "tieteellis-kaunokirjallinen" ja sen jälkeen "tieteellis-kaunokirjallinen ja poliittinen" aikakauslehti. Sen julkaisijoina toimivat vuoteen 1867 saakka Andrei Krajevski ja sen jälkeen Nikolai Nekrasov, Mihail Saltykov-Štšedrin ja Grigori Jelisejev. Kritiikin ja bibliografian osastoa johti aluksi Vissarion Belinski. Lehdessä julkaistiin muun muassa Mihail Lermontovin, Vladimir Odojevskin, Vladimir Sollogubin, Aleksei Koltsovin sekä myöhemmin Aleksandr Herzenin, Nekrasovin, Fjodor Dostojevskin, Nikolai Ogarjovin ja Ivan Turgenevin teoksia. Levikki kohosi 1840-luvulla 8 000 kappaleeseen.

1840-luvun alussa *Otetšestvennyje zapiski* oli lähinnä zapadnikkien lehti. Myöhemmin sen sivuilla esiintyivät sekä liberaalit että Belinskin, Herzenin ja Nekrasovin kaltaiset vallankumoukselliset demokraatit. Belinski siirtyi vuonna 1846 *Sovremennik*-lehteen, minkä jälkeen arvosteluosastoa johti Valerian Maikov. Vallankumousvuoden 1848 jälkeen lehdestä tuli poliittisesti väritön. Vuoden 1861 talonpoikaisreformin jälkeen se oli maltillinen ja vastusti vallankumouksellisia suuntauksia.

Nekrasovin johdolla vuosina 1868–1877 *Otetšestvennyje zapiskista* tuli Venäjän johtava demokraattinen aikakauslehti. Sen sivuilla julkaistiin muun muassa Saltykov-Štšedrinin, Aleksandr Ostrovskin, Gleb Uspenskin, Vsevolod Garšinin ja Dmitri Mamin-Sibirjakin teoksia. Arvosteluosastoa johti Dmitri Pisarev sekä myöhemmin Aleksandr Skabitševski ja Nikolai Mihailovski. *Otetšestvennyje zapiski* tuki narodnikkeja ja kävi ankaraa polemiikkia varsinkin taantumuksellisen *Russki vestnikin* kanssa. Nekrasovin kuoltua toimittajina työskentelivät Mihailovski, Saltykov-Štšedrin ja Jelisejev. Viranomaiset lakkauttivat lehden huhtikuussa 1884. Perusteluiksi esitettiin "vahingollisten ajatusten" levittäminen sekä toimittajien kuuluminen salaseuroihin.

*Otetšestvennyje zapiski* -nimellä on ilmestynyt myös kaksi muuta aikakauslehteä: Pavel Svinjinin lehti vuosina 1820–1830 sekä toinen lehti vuosina 2001–2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 4.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otetšestvennyje zapiski** Wikimedia Commonsissa
**Marko Laine** on suomalainen underground-konemuusikko, joka on julkaissut tekno-vinyyleitä. Levy-yhtiöinä ovat olleet esimerkiksi hollantilainen Djax-Up-Beats ja yhdysvaltalainen Drop Bass Network.

1990-luvulla Laine perusti *Mind Records* levykaupan, jolla oli liikkeitä Helsingissä ja Turussa. Mind Recordsin toiminta loppui, kun sen käyttämä eurooppalainen jakelija lopetti. Vuonna 2016 Laine perusti avasi uuden kaupan Helsingin Hämeentien Stidilään, joka tuo jälleen suomeen tyyliltään marginaalisempia tekno- ja house-levyjä Euroopasta. Kaupassa DJ:t soittavat levyjään ja se on tarkoitus toimia musiikkiharrastajien kohtaamispaikkana.

Vuonna 1991 Laine oli perustamassa Suomen ensimmäisiä teknotapahtumien organisaattoriryhmiä F-Clef.

YleX:n äänestykseen parhaasta suomalaisesta elektronisen musiikin kappaleesta valittiin vuonna 2016 ehdokkaiksi Marko Laineen kappaleet "Mosaic" ja "Read & Write" ja Kaktus -nimellä tehty "B1 Untitled" .

Osittainen diskografia
----------------------

* Mosaic (1996)
* Shuffled (1996)
* Above the Law (1997)
* Cold (1997)
* Drive EP (2000)
* Kaktus (2005)
* Station 7 / Vacation (2006)
* MTL One (2006)
* Get Things Done / Cybernetic Sputnik (2006)
* Time to Say Goodbye (2006)
* Raw EP (2016)

Lähteet
-------

1. ↑  NYT-lehden verkkosivut, 22.8.2016: "Hämeentien ravintolakompleksiin avautuu vinyylilevykauppa, joka keskittyy tekno- ja housemusiikkiin",
2. ↑  Latvala, Jussi: "Nyt valitaan 100 suurta suomalaista konemusiikkikappaletta – osallistu YleX:n jättiäänestykseen", 25.10.2016, Ylen nettisivut,
Stockmann Pietarissa.
**Stockmannilla** (ven. Стокманн) oli 31. tammikuuta 2015 asti Venäjän toiseksi suurimmassa kaupungissa Pietarissa yksi tavaratalo. Lisäksi Stockmann omistaa Pietarissa sijaitsevan Nevsky Centre -kauppakeskuksen kiinteistön.

Tavaratalo siirtyi pois Stockmannin omistuksesta Reviva Holdings Limited -yhtiölle 1. helmikuuta 2016 alkaen. Uusi omistaja aikoo siirtää Venäjän tavaratalot omistamansa Debenhams-brändin alle vuoden 2018 alkuun mennessä.

Tavarataloryhmä
---------------

Stockmann avasi 11. marraskuuta 2010 Pietarin keskustassa Nevsky Centre -kauppakeskuksen, jossa on 20 000 neliömetrin Stockmann-tavaratalo sekä 30 000 neliömetriä muuta liiketoimintaa, 565 auton paikoitushalli, ravintolapalveluita ja toimistotiloja. Kauppakeskuksen rakentaminen maksoi noin 185 miljoonaa euroa.

Muu liiketoiminta kaupungissa
-----------------------------

Stockmann on harjoittanut liiketoimintaa Pietarissa myös Lindex-, Seppälä- ja Bestseller-ketjujen kautta. Tammikuussa 2011 Lindexin myymälöitä oli kaupungissa kaksi, Seppälän myymälöitä 13 ja franchise-periaatteella toimivia Bestsellereitä seitsemän kappaletta.

Seppälän Stockmann myi pois vuonna 2015. Lisäksi Lindex on ilmoittanut vetäytyvänsä Venäjältä kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Karttunen, Kirsi: HS-analyysi: Venäjän tavaratalojen myyminen helpottaa miljoonatappioita tekevän Stockmannin taakkaa *Helsingin Sanomat*.  27.11.2015.  Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 10.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Stockmann-tavaratalot ulkomailla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Stockmann-tavaratalot Venäjällä (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Stockmannin tavaratalot

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset | 
* Espoon Tapiola
* Helsinki
* Helsingin Itäkeskus
* Riika
* Tallinna
* Tampere
* Turku
* Vantaan Jumbo

 |
| Lisensoidut | 
* Jekaterinburg
* Moskova
* Pietari

 |
| Lakkautetut | 
* Kouvola
* Oulu
* Pietarsaari

 |
Axis of justice -tunnuksessa on valkoinen teksti punaisella pohjallaAxis of justice -tunnuksessa on valkoinen teksti punaisella pohjalla
**Axis Of Justice** on hyväntekeväisyysjärjestö ja -yhtye, jonka ovat perustaneet Serj Tankian (System of a Downin vokalisti) ja Tom Morello (yhtyeiden Rage Against the Machinen ja Audioslave kitaristi). Sen tarkoitus on tuoda muusikot, musiikin ystävät ja poliittiset järjestöt yhteen taistelemaan oikeuden puolesta.

Axis of Justice -teltta voi olla vaikka Audioslaven tai System of a Downin keikoilla, kuten Lollapaloozassa vuonna 2003. Axis Of Justice pitää myös kahdesti kuussa radio-show’n, jota esitetään radiokanavilla KPFK Los Angelesissa,Kaliforniassa ja XM satelliitti radiossa. Show’t on arkistoitu MP3 formaattiin AOJ:n kotisivuilla ja niitä on ilmaista ladata.

Vuonna 2004 Axis of Justice julkaisi live albumin/DVD:n "Axis Of Justice: Concert Series Volume 1". Se sisältää konsertin, jossa esiintyy Flea Red Hot Chili Peppersistä, Brad Wilk ja Chris Cornell Audioslavesta, Serj Tankian System of a Downinsta, Pete Yorn, Tim Walker, Maynard James Keenan Toolista ja A Perfect Circlestä, ja Wayne Kramer ja muita. Konsertti taltiotiin Avalonista Los Angelesissa. Konsertilla kerättiin rahaa Axis of Justicelle.

Yhtyeen jäsenet
---------------

* Serj Tankian
* Tom Morello

### Vierailijat

* Pete Yorn
* Flea
* Brad Wilk
* Maynard James Keenan
* Chris Cornell
* Wanye Kramer
* John Dolmayan
* Jurassic 5
* Knowledge
* Ahmed Ahmed
* Brian O'Connor
* Jonny Polonsky
* Tim Walker
* Boots Riley

Diskografia
-----------

* *Concert Series Volume 1* (2004)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Giola Gandini: *Omakuva*, vuodelta 1933.
**Giola Gandini** (1906 Parma – 1941 Venetsia) oli italialainen taidemaalari. Hän sairasti lapsena polion, joka teki hänen liikkumisestaan vaikeaa.

Taidemaalarin koulutuksensa Gandini sai Venetsian taideakatemiassa. Hänen uransa kesti vuodesta 1929 aina hänen poismenoonsa asti ja hän ehti osallistua moniin näyttelyihin, kuten Rooman Quadriennaleen vuonna 1935 ja Venetsian Biennaleen vuonna 1940. Teoksissaan Gandini kuvasi intiimejä kotinäkymiä ja teki tutkielmia naisista. Hän työskenteli myös pianistina. Elämäntyyliltään hän oli erakkomainen.

Vuonna 2014 hänelle pidettiin postuumi näyttely, jossa oli myös kolmen muun naistaiteilijan teoksia.

Valikoituja teoksia
-------------------

* Näkymä Canal Grandelle (1932)*Näkymä Canal Grandelle* (1932)
* Sorelle che cuciono (1932)*Sorelle che cuciono* (1932)
* Donna che legge (1938)*Donna che legge* (1938)
* Asetelma (1940)*Asetelma* (1940)
* Alaston (1940)*Alaston* (1940)
* Donna appoggiata (1941)*Donna appoggiata* (1941)
* Mallitutkielma (1941)*Mallitutkielma* (1941)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |

 |
William Dayas Helsingin-aikanaan 1893.
**William Humphreys Dayas** [deis] (12. syyskuuta 1863 New York – 3. toukokuuta 1903 Manchester) oli yhdysvaltalainen pianisti, pedagogi ja säveltäjä, joka oli Franz Lisztin viimeisiä oppilaita. Suomen pianonsoiton opetukseen Dayas toi mannermaisia vaikutteita ja uussaksalaisen koulukunnan (edustajia esimerkiksi Liszt ja hänen oppilaansa Peter Cornelius) oppeja toimiessaan 1890–1893 Helsingin musiikkiopiston opettajana heti Ferruccio Busonin jälkeen. Helsingistä Dayas siirtyi opettamaan Saksaan, sitten New Yorkiin ja lopulta Manchesteriin. Hänen sävellystuotantonsa sisältää muun muassa pianokappaleita.

William Dayasin Helsingissä syntynyt tytär, pianisti Karin Elin Dayas (1892–1971) toimi pianonsoiton professorina Cincinnatin konservatoriossa ja yliopistossa vuodesta 1926 lähtien.

Oppilaita
---------

* Karl Ekman
* Fanny Flodin-Gustafsson
* Sigrid Sundgren-Schnéevoigt

Lähteet
-------

1. ↑  Joissakin lähteissä syntymävuodeksi mainitaan 1864. Suomalaisissa lähteissä toinen etunimi esiintyy järjestään muodossa "Humphrey".
2. ↑   Haapakoski, Martti – Heino, Anni – Huttunen, Matti – Lampila, Hannu-Ilari – Maasalo, Katri: *Suomen musiikin historia: Esittävä säveltaide*, s. 358. Helsinki: WSOY, 2002. ISBN 951-0-23564-4.
3. ↑  Johnstone, Arthur: The Late Mr. W. H. Dayas.  *The Musical Times*, 1.8.1903, s. 530–532. Artikkelin verkkoversio.
4. 1 2  *Otavan iso musiikkitietosanakirja.* Otava 1976–1979. ISBN 951-1-02380-2.

Aiheesta muualla
----------------

* McMaster University Libraries: Dayas, W. H. (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Konon** (m.kreik. Κόνων, *Konōn*, lat. *Conon*; ennen 443 – n. 389 eaa.) oli ateenalainen sotapäällikkö peloponnesolaissodan ja Korintin sodan aikana.

Peloponnesolaissodan loppuvuosina Konon lähetettiin estämään Lysandroksen laivastoa, joka oli matkalla Hellespontokselle. Konon oli yksi kuudesta ateenalaisesta kenraalista jotka johtivat Ateenan laivastoa ratkaisevassa Aigospotamoin taistelussa. Ateenan laivasto kärsi taistelussa murskatappion ja ainoastaan Kononin johtamat yhdeksän laivaa selvisivät. Konon pakeni taistelun jälkeen Kyprokselle Salamiin kuninkaan Euagoraan luokse, koska hän uskoi ateenalaisten tuomitsevan hänet kuolemaan taistelun menetyksen johdosta.

Spartan voitettua peloponnesolaissodan se alkoi laajentaa valtapiiriään. Pian spartalaiset alkoivat tehdä hyökkäyksiä persialaisten satraappien Farnabazoksen ja Tissaferneen alueille. Vuonna 397 eaa. Farnabazos pyysi kuningas Artakserkseeltä luvan hyökätä spartalaisia vastaan meritse. Hän kokosi 300 laivaa käsittäneen laivaston Foinikiasta ja Kyprokselta. Farnabazos tarvitsi laivastolleen kokeneen komentajan ja hän valitsi Kononin, joka tietysti oli valmis kostamaan spartalaisille. Samalla persialaiset yllyttivät Ateenan, Korintin, Argoksen ja Theban aloittamaan niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan. Konon suuntasi ensin Kaariaan, ja sieltä Rhodokselle, jossa spartalaismieliset oligarkit syrjäytettiin ja valtaan nousivat demokraatit. Spartalaiset päättivät lähettää laivastonsa Kononia vastaan, mutta antoivat laivaston komennon eräälle Peisandrokselle, joka ei ollut tarpeeksi kokenut. Vuonna 394 eaa. käydyssä Knidoksen taistelussa spartalaisten laivasto tuhoutui täydellisesti.

Voittonsa jälkeen Konon palasi Ateenaan. Farnabazos antoi Kononin ottaa mukaansa osan laivastosta ja avusti tätä rahallisesti Ateenan ja Pireuksen välisten Pitkien muurien jälleenrakentamisessa.

Kun spartalaiset lähettivät Antalkidaan neuvottelemaan satraappi Tiribazoksen kanssa, päättivät ateenalaiset lähettää Kononin myös hänen luokseen. Spartalaiset ehdottivat yleistä rauhaa joka perustuisi kaikkien kaupunkien itsenäisyyteen, tähän ateenalaiset eivät voineet suostua koska he halusivat pitää vallassaan Aigeianmerellä valtaamansa saaret. Kokouksessa ei päästy yhteisymmärrykseen, mutta Tiribazos pelästyi spartalaisten sanoja ja antoi vangita Kononin. Hän pääsi kuitenkin pian pakenemaan persialaisten vankeudesta, mutta kuoli pian tämän jälkeen Kyproksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Conon, c.450-389 BC *historyofwar.org*. Viitattu 17.3.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Sylvi-myrskyssä vaurioitunut lentokone Porin lentoasemalla.
**Sylvi-myrsky** (kutsutaan myös nimellä *Sylvin päivän myrsky*) oli ukkosmyrsky, joka iski Etelä- ja Länsi-Suomeen sunnuntaina 8. elokuuta 2010. Se oli neljäs ja viimeisin heinä-elokuun vaihteessa kymmenen päivän sisällä Suomessa raivonneista myrskyistä. Asta-, Veera-, Lahja- ja Sylvi-myrskyjen vahingot olivat yhteensä 81,5 miljoonaa euroa. Sylvi-myrskyn osuus vahingoista oli toiseksi suurin, 15,1 miljoonaa euroa. Myrsky vaati yhden kuolonuhrin.

Sylvi-myrsky oli Baltiassa kehittynyt voimakas ukkosrintama, joka saapui sadan kilometrin levyisenä MCS-järjestelmänä Suomenlahden rannikolle, edeten sieltä syvälle sisämaahan. Ilmatieteen laitos varoitti viranomaisia lähestyvästä myrskystä erityisellä *VAARA*-tiedotteella, mutta se jätettiin huomiotta joka puolella maata. Rajun ukonilman ja tuulenpuuskien lisäksi myrskyyn liittyi voimakkaita syöksyvirtauksia. 

Sylvi-myrsky kaatoi puita ja repi rakennusten kattoja laajoilla alueilla Uudellamaalla, Kymenlaaksossa, Hämeessä, Etelä-Savossa, Pirkanmaalla, Satakunnassa ja Pohjanmaalla. Lisäksi sähköt katkesivat useilta tuhansilta talouksilta. 

Syöksyvirtaukset aiheuttivat suurinta tuhoa Porissa. Kirjurinluodon areenalla oli käynnissä yli 40 000 katsojan Sonisphere-festivaali syöksyvirtauksen iskiessä konserttipaikalle. Noin 40 ihmistä sai eriasteisia vammoja, yksi loukkaantuneista menehtyi myöhemmin sairaalassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ylittyikö tuhoennätys? Asta, Veera, Sylvi ja Lahja tuhosivat 81 miljoonaa *Talouselämä*.  27.12.2011. Viitattu 12.4.2012. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Sonisphere-myrsky vaati kuolonuhrin *Ilta-Sanomat*.  12.8.2010. Viitattu 12.4.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Myrskykuvat – Arkistot:Elokuu 2010  8.8.2010. Tähtitieteellinen yhdistys URSA.  Arkistoitu 18.7.2011. Viitattu 13.4.2012.
4. ↑  Myrskyvaroitus Sonispheren alla kaikui kuuroille korville *Satakunnan Kansa*.  28.9.2011. Viitattu 13.4.2012. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Myrsky iski voimalla Sonisphereen – kymmeniä loukkaantui *Ilta-Sanomat*.  8.8.2010. Viitattu 13.4.2012. [vanhentunut linkki]
**The Zone of Interest** on vuonna 2023 valmistunut brittiläis-puolalainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jonathan Glazer. Elokuva on saksankielinen, ja perustuu löyhästi Martin Amisin samannimiseen kirjaan vuodelta 2014. Pääosissa nähdään Christian Friedel ja Sandra Hüller, jotka esittävät saksalaisupseeri Rudolf Hössiä ja tämän vaimoa Hedwigiä. Elokuvassa Hössin perhe pyrkii rakentamaan itselleen unelmiensa elämän aivan Auschwitzin keskitysleirin kupeeseen.

*The Zone of Interest* sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 19. toukokuuta 2023. Teatterilevitykseen Suomessa se saapui 26. tammikuuta 2024. Elokuva sai hyvin positiivisen vastaanoton sekä lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia, mukaanlukien kolme Golden Globe -ehdokkuutta sekä viisi Oscar-ehdokkuutta (mm. paras elokuva), joista se voitti parhaan kansainvälisen elokuvan sekä parhaan äänityksen palkinnot.

Vastaanotto
-----------

Sandra Hüller, Jonathan Glazer ja Christian Friedel Cannesin elokuvajuhlien lehdistötilaisuudessa 2023.
*The Zone of Interest* sai ilmestyessään hyvin positiivisen ja innostuneen vastaanoton. *Rotten Tomatoes* -elokuvasivustolla 93 prosenttia kriitikoista antoi elokuvalle myönteisen arvion.

Erityisesti elokuvan ohjaus, kuvaus ja äänimaailma keräsivät kehuja. *Financial Timesin* Raphael Abraham kirjoittaa, että ohjaaja Glazerin tapa näyttää äärimmäinen epäinhimillisyys tavanomaisena saa katsojan toden teolla käsittämään natsien hirmuteot kaikessa kauheudessaan. *The Daily Telegraphin* Robbie Collinin mukaan huolellisesti toteutettu kuvaus ja äänisuunnittelu saavat kauhun jäytämään elokuvan joka hetkeä.

*Helsingin Sanomien* elokuvakriitikko Sakri Pölönen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, ja vaikka hän kehuu elokuvan visuaalista ilmettä "koherentiksi" ja "hyvin toteutetuksi", kutsuu hän kuitenkin kokonaisuutta "yhden ajatuksen elokuvaksi". Pölösen mukaan "elokuvan sisään pääseminen ajattelua epämukavasti nyrjäyttävän samastumisen kautta on tehokkaasti estetty, ja samalla estetään myös oman banaalin pahuutensa kohtaaminen".

Lähteet
-------

1. ↑  THE ZONE OF INTEREST *Festival de Cannes*.  19.5.2023. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  The Zone of Interest | Rotten Tomatoes *www.rottentomatoes.com*.  15.12.2023. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Raphael Abraham: The Zone of Interest review — devastating portrait of the commandant of Auschwitz *Financial Times*.  22.5.2023. Viitattu 7.3.2024.
4. ↑  Robbie Collin: The Zone of Interest, review: Jonathan Glazer’s Auschwitz film is horrifying in its banality *The Telegraph*.  19.5.2023. Viitattu 7.3.2024. (englanniksi)
5. ↑  Elokuva-arvio | Tästä elokuvasta palkintoraadit intoilevat: Ylistetty Auschwitz-kuvaus näyttää natsien arkisia askareita *Helsingin Sanomat*.  25.1.2024. Viitattu 7.3.2024.