recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sharon Bezaly** (s. 2. lokakuuta 1972 Tel Aviv, Israel) on israelilaissyntyinen huilutaiteilija. Hän oli levytuottaja Robert von Bahrin puoliso, ja hän sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 2006.

Bezaly aloitti huilunsoiton 11-vuotiaana. Hän piti ensikonserttinsa Israelin filharmonikkojen solistina 14-vuotiaana, kapellimestarina oli itse Zubin Mehta. Huilutaiteilija Jean-Pierre Rampalin kannustamana hän jatkoi opintojaan Pariisissa. Bezaly on sittemmin esiintynyt solistina muun muassa Tokion filharmonikkojen, Minnesotan sinfoniaorkesterin, Amsterdamin Concertgebouw-orkesterin, BBC Wales -sinfoniaorkesterin ja Camerata Academica Salzburg -orkesterin kanssa useissa maailman tunnetummissa konserttisaleissa, kuten Wienin Musikvereinissa ja Châtelet’ssa Pariisissa. Lisäksi hän on tehnyt uraa kamarimuusikkona ja esiintynyt muun muassa Gidon Kremerin kanssa. 

Bezaly on saanut muun muassa arvovaltaisen saksalaisen Echo Klassikin Vuoden instrumentalisti -palkinnon, ja Cannes Classicalin Vuoden nuori taiteilija -palkinnon. Lisäksi hänen levynsä ovat saaneet useita kansainvälisiä äänitepalkintoja. Monet nykysäveltäjät, kuten Kalevi Aho, Sofija Gubaidulina, Christian Lindberg ja Christopher Rouse, ovat omistaneet teoksiaan hänelle. Bezaly on oppinut lähes virheettömän hengitystekniikan, jonka ansiosta hän pystyy soittamaan virtuoosisetkin juoksutukset tarkasti ja selvästi artikuloiden. Hänen soittoaan on ylistetty myös kauniista ja kontrolloidusta soinnista.*lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* Bezalyn sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Isoforoni** (C9H14O) on rengasrakenteinen α,β-tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesien lähtöaineena.

Ominaisuudet
------------

Isoforoni on huoneenlämpötilassa väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Sillä on piparmintun tai kamferinkaltainen haju. Isoforoni liukenee kohtalaisesti veteen ja liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja hiilivetyihin. Isoforonin reaktiot vat tyypillisiä tyydyttymättömille ketoneille. Isoforoni on lievästi myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja voi suurina pitoisuuksina olla huumaavaa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Isoforonia valmistetaan kondensoimalla asetoniä emäksisen katalyytin, esimerkiksi kaliumhydroksidin, läsnä ollessa noin 200 °C:n lämpötilassa. Reaktiossa välivaiheina muodostuu diasetonialkoholia ja mesityylioksidia. Mahdollisesti reaktioseokseen jäänyt reagoimaton asetoni ja sivutuotteet poistetaan ja hydrolysoidaan ja tuote puhdistetaan alipainetislauksella. 

Isoforoni ei haihdu kovin herkästi ja tämän ominaisuuden vuoksi sitä käytetään liuottimena painomusteissa, maaleissa ja lakoissa ja liuottamaan hartseja ja rasvoja. Isoforoni on myös monipuolinen synteettisen kemian lähtöaine. Siitä voidaan valmistaa isoforonidi-isosyanaattia, 3,5-ksylenolia, vitamiineja, väriaineita, lääkkeitä ja maatalouskemikaaleja.

Lähteet
-------

1. ↑  Isophorone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 21.7.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 281. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3 4  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 887. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2 3  Yng-Long Hwang & Thomas C. Bedard: *Ketones, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 21.7.2018
5. 1 2 3  Hardo Siegel & Manfred Eggersdorfer: *Ketones, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 21.7.2018
6. ↑  Isoforonin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 21.7.2018
M-Bahn juna liikennemuseossa
**M-Bahn** tai **Magnetbahn** oli Maglev-junalinja, joka toimi Berliinissä Saksassa vuodesta 1989 vuoteen 1991.

Linja oli 1,6 km pitkä, ja se sisälsi kolme asemaa, joista kaksi oli uusia asemia. Gleisdreieckin asemalla M-Bahn käytti vanhaa Berliinin metron linjan U2 laituria, joka oli ollut käyttämätön siitä asti, kun Berliinin muuri rakennettiin. M-Bahn avattiin Birmingham maglevin rakentamisen jälkeen ja ennen Shanghain maglev-junan rakentamista, mutta se oli ensimmäinen maglev-juna kaupallisessa liikenteessä.

Historia
--------

M-Bahn-rata ja vaunut rakennettiin 1980-luvulla. Koeajo matkustajaliikenteessä alkoi elokuussa 1989, ja virallinen säännöllinen matkustajaliikenne alkoi heinäkuussa 1991 - samana kuukautena se joutui myös lopettamaan liikenteensä.

Berliinin muurin murtuessa ja Saksan yhdentyminen mahdollistivat U2:n liikennöinnin uudelleenaloittamisen. Liikennemuutokset tarkoittivat lyhyen M-Bahn-linjan purkamista. Purkutyöt alkoivat vain kaksi kuukautta M-Bahnin virallisen avaamisen jälkeen ja päättyivät helmikuussa 1992. Katkaistu metrolinja oli nyt palautettu takaisin.

M-Bahnin työntövoimana käytettiin pitkästaattorista lineaarista moottoria. Toisin kuin Transrapidissa ja muissa maglev-junissa, vain 85 % M-Bahn-junan painosta oli kannatettu magneettisella levitaatiolla, ja tasapaino tuettiin perinteisillä pyörillä.

Liikennöinnin ajan Berliinin M-bahn kulki automaattisesti ilman kuljettajaa, mutta järjestelmä oli valmistettu tarvittaessa kuljettajakäyttöiseksi.

Ratalinja
---------

M-Bahn linja
Linja kulki suunnilleen pohjois-eteläsuunnassa Kemperplatzin asemalta Tiergartenin puiston reunalta Bernburger Strassen aseman kautta etelään nykyiselle Gleisdreieckin metroasemalle.

Asemat olivat Kemperplatz (nykyään paikalla on Sony Center, lähellä nykyistä Berliinin Potsdamer Platzin rautatieasemaa), Bernburger Str. (lähellä nykyistä Mendelssohn-Bartholdy-Parkin metroasemaa) ja Gleisdreieck (nykyään palautettu alkuperäiseen tarkoitukseensa U2-metrolinjan käyttöön) 

Ratalinja Kemperplatzista Bernburger Strassen asemalle oli kaksiraiteinen ja sisälsi kaksi samansuuntaista vaihdetta. Bernburgerin aseman jälkeen puolivälissä matkaa Gleisdreickiin rata kapeni yksiraiteiseksi, kun se siirtyi olemassa olevalle metron ratalinjalle. M-Bahnin vaihde oli ratalinjan länsipuolella ennen saapumista Gleisdreieckin asemalle yksittäiselle laiturille. Itäpuolella oli metron rata, joka käyttää normaalia raideleveyttä. Vaihde sijaitsi aivan Kemperplatzin aseman eteläpuolella, mikä mahdollisti kaksiraiteisen ajon.

Aiheesta muualla
----------------

* Kartta, josta näkyy M-Bahn linja ja kadut
* Popular Science Dec 1988
Ennen labiaplastista toimenpidettä (vas.) ja toimenpiteen jälkeen
**Vaginoplastia** tarkoittaa emättimen muotoilua, korjailua tai rakentamista kirurgisesti. Se on plastiikkakirurginen toimenpide, jota voidaan tarvita esimerkiksi lantion prolapsin hoitoon, pahanlaatuisten kasvainten tai paiseiden hoitoon, synnynnäisten vikojen takia, tai emättimen muotoiluun tai rakentamiseen, jos emätin syystä tai toisesta puuttuu. Vaginoplastian käsitteen alle kuuluu myös labiaplastia, eli vulvan (ulkoisten häpyhuulten) ulkonäköä muuttava kirurginen toimenpide.

Lääketieteelliset toimenpiteet
------------------------------

Vaginoplastialla kuvataan muun muassa seuraavia kirurgisia toimenpiteitä: 

* synnynnäisesti yhdistyneiden virtsaputken ja emättimen erottaminen
* lyhyen virtsaputken korjaus
* emättimen konstruktio
* emättimen muodon korjailu
* emättimen esiinluiskahduksen korjaaminen
* emättimen suspensio ja kiinnitys
* culdotomia
* cystocelen eli vajonneen virtsarakon, tai emättimen takaseinän laskeutumisen korjaaminen
* emättimen lateraaliseinämän ja sen sidekudoksen kiinnitys
* vajonneen virtsarakon siirteellä tai proteesilla
* vajonneen virtsarakon, tai emättimen takaseinän laskeutumisen korjaaminen korjaus samassa toimenpiteessä siirteellä tai proteesilla
* peräsuolen korjaus siirteellä tai proteesimateriaalilla
* emättimen rakenteen operoiminen siirteen tai proteesimateriaalin avulla
* emättimen rekonstruktio siirteen tai proteesimateriaalin avulla
* emättimen suspensio ja stabilointi siirteen tai proteesimateriaalin avulla
* MRKH-oireyhtymän (emättimen ageneesi) hoito hymenorrafia

Joissakin tapauksissa tarvitaan ylimääräistä kudosta emättimen rekonstruoimiseksi tai rakentamiseksi, jolloin tarvitaan siirteitä. Rekonstruoitua tai äskettäin rakennettua vaginaa kutsutaan neovaginaksi.

Sukupuolenkorjaukseen liittyvä vaginoplastia
--------------------------------------------

Sukupuolen korjausprosessissa osa ihmisistä (ne, jotka sen kokevat tarpeelliseksi) käy läpi genitaalialueen operaation, joka tarkoittaa genitaalien muokkausta leikkauksella vastaamaan henkilön omaa sukupuolta. Naisellistava/feminisoiva leikkaus tarkoittaa käytännössä kivesten poistamista ja peniksen ihon kääntämistä vaginan sisäpinnaksi niin, että terskasta muotoillaan klitoris. Hermoradat pyritään säilyttämään niin, että tuntoherkkyys säilyisi mahdollisimman hyvin, ja virtsaputki muotoillaan uudelleen. Leikkaus tehdään Suomessa plastiikkakirurgin ja urologin yhteisleikkauksena. Leikkaukseen liittyy paljon riskejä, ja toipumisaika on pitkä.

Katso myös
----------

* Sukupuolenkorjausprosessi
* Transsukupuolisuus
* Intersukupuolisuus

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Emmi Oksanen: Laura kertoo seksistä sukupuolen korjauksen jälkeen: "Harrastin elämäni parasta seksiä toissa päivänä"  16.03.2019. Iltalehti. Viitattu 31.10.2021.
2. ↑  Duodecim: Transsukupuolisten sukuelinkirurgia *duodecimlehti.fi*. Viitattu 01.11.2021.
3. ↑  Sukupuolen korjaaminen *Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus*. Viitattu 01.11.2021.
**p-Bentsokinoni** eli **1,4-bentsokinoni** (C6H4O2) on kinoneihin kuuluva tyydyttymätön orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja polymeroitumisenestoaineena. 1,4-bentsokinonia esiintyy myös kasveissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Ominaisuudet
------------

p-Bentsokinoni on huoneenlämpötilassa kirkkaankeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteellä on pistävä kloorinkaltainen haju. p-Bentsokinoni ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Aineen reaktiot ovat tyypillisiä α,β-tyydyttymättömille ketoneille. Sillä tapahtuu muun muassa additioreaktioita karbonyyliryhmään ja konjugaattiadditioita. p-Bentsokinoni on hapetin ja pelkistyy näissä reaktioissa hydrokinoniksi. p-Bentsokinoni on voimakkaasti ärsyttävää ja sille altistumisesta voi seurata yskää, kurkkukipua, hengityksen vaikeutumista, vatsakipuja ja huonovointisuutta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Ensimmäisen kerran p-bentsokinonia valmistettiin vuonna 1838 hapettamalla kiinihappoa mangaanidioksidilla. Nykyään teollinen valmistus perustuu suurelta osin fenolin hapetukseen. Aikaisemmin myös aniliinin hapetusta on käytetty. Tuote puhdistetaan vesihöyrytislauksella.

p-Bentsokinonista valmistetaan muun muassa hydrokinonia ja väriaineita. Sitä käytetään myös polymeroitumista estävänä aineena, hapettimena orgaanisen kemian synteeseissä, analyyttisessä kemiassa reagenssina ja apuaineena liimoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Quinone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 26.9.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 308. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1389. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 123. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. 1 2 3  K. Thomas Finley: *Quinones, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 26.9.2018
6. 1 2 3  K. Thomas Finley: *Benzoquinone, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 26.9.2018.
7. ↑  p-Bentsokinonin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 26.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **P-Bentsokinoni**.
* Human Metabolome Database: Quinone (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): 1,4-Benzoquinone (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): p-Benzoquinone (englanniksi)
* ChemBlink: 1,4-Benzoquinone (englanniksi)
* PheroBase: Semiochemical - 1,4-benzoquinone (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: 1,4-Benzoquinone (englanniksi)
Anton Ravander Rauas vuonna 1971 Helsingin yliopiston maatalousmuseossa, jolle hän lahjoitti kipsikokoelmansa.
**Herman Anton Ravander-Rauas** (17. tammikuuta 1890 Raahe – 19. elokuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka tunnetaan kotieläinaiheisista pienoisveistoksistaan. Yli neljänkymmenen vuoden uransa aikana hän valmisti kipsiin valetut eläinveistokset jokaisesta suomalaisesta kotieläinlajista. 

Ravander-Rauas oli koulutukseltaan somistaja. Hänen veistoksensa saivat huomiota 1950-luvulla hänen ikuistettuaan marsalkka Mannerheimin rajakoira Marskin. Veistoksen kopioita myytiin suuria määriä, ja Ravander-Rauas luovutti osan tuloista hyväntekeväisyyteen sotainvalideille.

Ravander-Rauaksen perhe muutti Janakkalan Saloisille Helsingin suurpommitusten jälkeen 1939 ja he viipyivät siellä aina vuoteen 1948 saakka. Ravander-Rauas asui ja työskenteli sota-aikana Etu-Siivolassa, missä hänellä oli työtila tuvassa. Entisen navetan vintillä oli sauna, jossa työt kuivatettiin.

*Ravikuningas Murto*, 1949, Seinäjoki.
Kennelharrastajana Ravander-Rauas muovaili aluksi savesta koiraveistoksia. Maineen kiiriessä häneltä tilattiin opetustarkoituksiin veistokset kaikista suomalaisista kotieläimistä. Veistosten mallina käytettiin kunkin lajin palkintoyksilöitä. Ravander-Rauaksen mukaan vaikeimpia malleja olivat siat. Niille kun ei ollut annettu mitään tapakasvatusta, ja eläimen lajilleen tyypillinen käytös teki veistotyön lähes mahdottomaksi. Kanaveistoksen mallia hän taas kehui ihanteelliseksi, kun se istui lähes hievahtamatta sohvan päällä koko toimenpiteen ajan. Yleensä veistokset valmistettiin 1/6-kokoon, paitsi Olavinlinnan luonnollista kokoa oleva pässiveistos. Veistoksen valmistuttua siitä otettiin valumuotti, jonka avulla siitä pystyttiin valmistamaan kopioita. Uransa päätteeksi taiteilija särki valumuotit, ja teosten monistaminen päättyi. 

Pienoisveistokset olivat suosittuja lahja- ja muistoesineitä onnittelujen yhteydessä. Valoksia on järjestöjen, museoiden ja yksityisten kokoelmissa. Suurin kokoelma, 117 veistosta, oli Helsingin yliopiston maatalousmuseossa. Ravander-Rauas lahjoitti kokoelman vuonna 1971 Viikin koetilalla järjestetyssä juhlassa. 

Anton Ravander-Rauas palkittiin työstään Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1965.

Julkiset teokset
----------------

*Musta pässi*, Savonlinna, 1964.
* *Musta pässi*, Tallisaari, Olavinlinnan edusta, Savonlinna (1964)
* Ravikuningas Murron muistopatsas, Seinäjoen ravirata, Seinäjoki (1965)

Lähteet
-------

1. ↑  Anton Ravander-Rauaksen muistokirjoitus. *Helsingin Sanomat* 30.8.1972, s. 9. (Maksullinen lähde.)
2. ↑  Anton Ravander-Rauas ja eläinveistokset *Helsingin yliopiston museo*. Viitattu 5.2.2017.
3. ↑  Ori Puhemies ravasi uuden Kuninkuusajojen ennätyksen.  *Helsingin Sanomat*, 1.8.1965, s. 19. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 3.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Anton Ravander-Rauaksen lehmäveistoksia Helsingin yliopiston kansatieteen oppiaineen sivulla

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**M/S Capella** (entinen *Rosala*, *Sääminki II*, *Jurmo II*) on ruotsalainen, aiemmin suomalainen yhteysalus. Se on liikennöinyt Merenkurkussa Norrfjärdenin ja Holmön välillä vuodesta 2014 alkaen.

Alus liikennöi *Jurmo II* -nimisenä pitkään Iniön saaristossa muun muassa Åselholmiin, Själöhön ja Kolkoon, vuoden 2012 loppuun asti. Alus ajoi myös raskaskuljetusvuoroja Houtskarin saariin ja Ahvenanmaan Torsholmaan. Ennen Auroran valmistumista *Jurmo II* oli Iniön saaristokunnan pääasiallinen yhteysalus ja kulki myös Kustaviin. Aluksen omisti alun perin Merenkulkuhallitus ja myöhemmin Suomen valtion Arctia Shippingin Saaristovarustamo. Varsinais-Suomen ELY-keskuksen kilpailutettua linjan *Jurmo II* joutui väistymään reitiltään ja sen korvasi sisaralus M/S *Satava*.

*Capella* on rakennettu vuonna 1975 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla. Se liikennöi ensin **Rosala**-nimisenä Hiittisten saaristossa sekä vuosina 1981–1982 Kiviapajan ja Savonlinnan välillä nimellä **Sääminki II**. Sen pituus on (vuonna 1983 valmistuneen pidennyksen jälkeen) 32,8 metriä ja leveys 6,6 metriä. Alukselle mahtuu 110 matkustajaa ja 8 henkilöautoa. Samaan tapaan on pidennetty myös sisaralukset *Jurmo* ja *Sääminki* eli nykyiset *Falkö* ja *Rosala II* sekä *Satava*.

Lähteet
-------

*
**Väinö Valfrid Teriö**, vuoteen 1906 **Rosenström** (26. heinäkuuta 1895 Nurmijärvi – 23. maaliskuuta 1971 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Teriön vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Robert Rosenström ja Augustiina Alm ja puoliso 1919–1964 Selma Maria Ilvonen. Teriö valmistui Helsingin Kauppiaitten Kauppakoulusta 1915 ja toimi 1917–1923 Elannon varastohoitajana ja taloustavaraosaston hoitajana ja 1923–1926 Arvola & Kurikka -yhtiön ostopäällikkönä. Elämäntyönsä, neljäkymmentä vuotta, hän teki kuitenkin 1926–1966 Nokian Kutomo -yhtiön, alkujaan Nokian Kutomo & Värjäys ja sittemmin Nanso, isännöitsijänä ja vuodesta 1932 toimitusjohtajana. Nanso oli alkujaan tuotemerkki, jonka juuri Teriö ideoi ja joka otettiin käyttöön jo vuonna 1929, koko yhtiön nimeksi se tuli 1972. Teriön aloittaessa isännöitsijänä yrityksessä oli 70 työntekijää, hänen jäädessään eläkkeelle toimitusjohtajan tehtävästä 1960-luvun puolivälissä siitä oli tullut alansa johtava yritys ja seuraavalla vuosikymmenellä sillä oli jo yli 500 työntekijää. Teriö osallistui aktiivisesti myös Nokian kauppalan toimintaan muun muassa kauppalanvaltuuston jäsenenä 1930-luvulta 1950-luvulle ja oli Nokia-Seuran perustajia ja puheenjohtajana 1962–1965. Hänen aloitteestaan Nokialle rakennettiin vuonna 1947 kolmikerroksinen asuintalo Nansonlinna, jossa oli 44 huoneistoa Nokian Kutomon työntekijöille. Teollisuusneuvoksen arvon Teriö sai 1954.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Väinö Teriö Viitattu 2.10.2021.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 31.3.1971, s. 9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Gardenia-Helsingin kasvihuone.
Sisäänkäyntirakennus.
**Gardenia-Helsinki** oli vuonna 2001 avattu ja vuoden 2015 lopussa suljettu puutarhanähtävyys Helsingin Viikissä. Gardenialla oli sekä sisä- että ulkopuutarha, joista ulkopuutarha oli yleisölle avoin ja sisäpuutarha maksullinen. Trooppinen sisäpuutarha oli keskittynyt Kaakkois-Aasian hyötykasveihin, ja kokoelma sisälsi runsaasti muun muassa hedelmä- ja maustekasveja. Ulkoalueella oli japanilainen kivipuutarha, johon sisältyi japanilaisen puutarha-asiantuntijan suomalaisesta kivestä suunnittelema vesiaihe. Lisäksi ulkopuutarhaan oli istutettu runsaasti ruusuja, pioneja ja perennoja.

Puutarhojen lisäksi Gardeniassa oli myös muuta toimintaa. Gardeniasta vuokrattiin kokoustilaa ja juhlatilaa pieniin ja suuriin tilaisuuksiin, ja Gardenian tiloissa toimi helsinkiläisiä koululuokkia luontoon tutustuttava luontokoulu Töyhtöhyyppä. Aulassa toimi lounasravintola/kahvila ja infopisteestä saattoi ostaa pieniä matkamuistoja ja jonkin verran viherkasveja. 

Gardeniassa työskenteli yhdeksän vakituista työntekijää. Toimitusjohtajana toimi Sari Oikarinen. Helsingin kaupunki omisti Gardeniasta 91 prosenttia ja Helsingin yliopisto loput.

Helsingin kaupunginhallitus päätti kesäkuussa 2015 lopettaa Gardenian toiminnan, jota ei ollut saatu taloudellisesti kannattavaksi. Puutarha oli viimeisen kerran avoinna maanantaina 30. marraskuuta 2015. Rakennus oli sen jälkeen tyhjillään, kunnes elokuussa 2020 sen kerrottiin siirtyvän olutpanimo CoolHead Brew’n käyttöön vuonna 2021.

Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Hannu Tikka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Viikin Gardeniaa uhkaa lopettaminen (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin uutiset 14.3.2014.
2. ↑  Järvinen, Marju: Viherkeskus Gardenian toiminta loppuu Helsingissä *Metro*.  22.6.2015. Viitattu 23.6.2015.
3. ↑  Eromäki, Veikko: Tyhjillään 5 vuotta seissyt Gardenia-lasipalatsi saa vihdoin käyttöä: tiloissa aletaan panna olutta ja syömään, juomaan ja saunomaankin pääsee *Yle Uutiset*.  26.8.2020. Viitattu 26.8.2020.
4. ↑  Tikka, Hannu: Lasinen teemapuutarha.  *Arkkitehti*, 2002. vsk, nro 1, s. 64–69.  SAFA.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gardenia-Helsinki** Wikimedia Commonsissa
**Kirsti Irmeli Kaunisto** (o.s. *Pinomäki*, s. 1950) on suomalainen taidemaalari. 

Kaunisto tunnetaan palettiveitsellä tehdyistä maalauksistaan. Hän aloitti kuitenkin akvarellistina. Kaunisto opiskeli Oriveden Opistossa Nandor Mikolan johdolla sekä Kankaanpään taidekoulussa Liisa Juhantalon ja Kauko Räikkeen johdolla vuodesta 1968 vuoteen 1970. Hänet on palkittu taiteellisesta työstään sekä Suomessa että Ranskassa.

Kaunisto valmistui kuvaamataidon ohjaajaksi vuonna 1970. Samana vuonna hän sai 3. palkinnon Osuuspankin kansallisessa setelinsuunnittelukilpailussa. Kaunisto voitti Ylöjärven seurakuntakeskuksen alttarityön suunnittelukilpailun vuonna 1981. Hänen töitään on esillä julkisissa tiloissa, kuten Ylöjärven kaupungintalossa ja Aito Säästöpankin Kauppakadun-konttorissa Tampereella. 

Kaunisto asuu Ylöjärvellä ja maalaa Ranskan Aveyronissa. Hänen puolisonsa on laulaja Pasi Kaunisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Ylöjärven Uutiset *ilmaiset.ylojarvenuutiset.fi*.  Arkistoitu 7.1.2018. Viitattu 6.1.2018.
2. ↑  Irmeli Kaunisto - Suomen suurlähetystö, Tukholma : Kalenteri *www.finland.se*. Viitattu 6.1.2018.
3. ↑  Sveriges Radio: Maanantai 7. toukokuuta 2010 - Huomenta Ruotsi *sverigesradio.se*. Viitattu 6.1.2018.
4. ↑  Työ hautaustoimistossa kasvatti Pasi Kaunistoa *Ilta-Sanomat*.  16.8.2015. Viitattu 6.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Harris Michael Brewis** (s. 19. syyskuuta 1992 Halifax, Britannia), tunnetaan paremmin YouTube-nimellä **Hbomberguy**, on brittiläinen tubettaja ja koomikko. Brewis tuottaa videoesseitä, joissa hän käsittelee videopelejä, elokuvia, sekä tv-sarjoja, ja usein yhdistää niihin poliittisia argumentteja.

Brewis pitää itseään vasemmistolaisena ja on Britannian Työväenpuolueen jäsen. Monet hänen videoistaan keskittyvät vasta-argumentteihin äärioikeistolle, antifeminismille ja salaliittoteorioille. Brewis loi YouTube-kanavansa vuonna 2006, ja nykyään sillä on yli miljoona tilaajaa.

Tammikuussa 2019 Brewis keräsi 265 000 puntaa transsukupuolisten nuorten hyväksi striimaamalla Donkey Kong 64 -peliä lähes 60 tunnin ajan. Hänen striimissään vieraili muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Alexandria Ocasio-Cortez.

Katso myös
----------

* BreadTube
* ContraPoints

Lähteet
-------

1. ↑  hbomberguy *YouTube*. Viitattu 14.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  'Success would’ve been three grand': meet the gamer who raised $340,000 for a trans charity *The Guardian*. Viitattu 14.2.2021. (englanniksi)
**Signy-l'Abbaye** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Vaux-joen varrella, noin 28 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen.

Ignyn luostarin munkit asettuivat Aisnen sivujoen Vaux'n rannoille, minne he perustivat sisterssiläisluostarin vuonna 1135. Luostarin tunnetuin asukas oli teologi ja mystikko Guillaume de Saint-Thierry, joka kuoli Signy-l'Abbayessa 8. syyskuuta 1148. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1793 luostari purettiin ja myytiin kivi kiveltä ja samalla luostarin kirjasto poltettiin.
Signy oli pääosin maatalouskaupunki, kunnes vuodesta 1830 lähtien se alkoi teollistua. Kuntaan perustettiin kehräämöjä, myllyjä sekä masuuneja ja takomoita. Korkeimmillaan kunnan väkiluku oli lähes 6 000 asukasta. Maailmansodat kuitenkin vaikeuttivat toimintaa, ja kehräämöt lopettivat toimintansa yksi toisensa jälkeen.

Kunnan nähtävyyksiä ovat 1700-luvun linna *Château de Montaubois*, johon on mahdollista tutustua opastetulla käynnillä, sekä harrastajayhdistyksen ylläpitämä vuonna 1604 rakennettu mylly *Moulin de Librecy*.
 

* Signyn luostari (Claude Chastillonin kaiverrus 1600-luvulta)Signyn luostari (Claude Chastillonin kaiverrus 1600-luvulta)
* Château de MontauboisChâteau de Montaubois
* Moulin de LibrecyMoulin de Librecy
* Saint-Michelin kirkko ja pesutaloSaint-Michelin kirkko ja pesutalo

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Achille Paroche (1868-1933), ampuja ja olympiavoittaja

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 15.2.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Commune de Signy-l'Abbaye Mairie de Signy-l'Abbaye. Viitattu 15.2.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Histoire de Signy Mairie de Signy-l'Abbaye.  Arkistoitu 15.2.2023. Viitattu 15.2.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Château de Montaubois Ardennes Tourism. Viitattu 15.2.2023. (ranskaksi)
5. ↑  Le Moulin de Librecy Ardennes Tourism. Viitattu 15.2.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Signy-l'Abbaye** Wikimedia Commonsissa
Josep Lluís Sert (1981)
**Josep Lluís Sert i López** (1902–1983) oli espanjalainen arkkitehti, joka oli kiinnostunut kaavoituksesta ja kaupunkisuunnittelusta mutta tuli tunnetuksi myös sisätilojen ja kalusteiden suunnittelijana.

Sert opiskeli arkkitehtuuria Barcelonan teknillisessä korkeakoulussa. Valmistuttuaan hän työskenteli Pariisissa Le Corbusierin ja Pierre Jeanneretin kanssa ennen kuin avasi oman toimistonsa synnyinkaupungissaan Barcelonassa. Sert palasi Pariisiin työstämään Espanjan paviljonkia Pariisin maailmannäyttelyyn 1937. Sert suostutteli monta Pariisissa maanpaossa ollutta katalonialaista taiteilijaa osallistumaan paviljongin toteuttamiseen. Tunnetuin teos oli Picasson  *Guernica*.

Vuonna 1939 Sert muutti Yhdysvaltoihin, missä hänestä tuli Harvardin yliopiston arkkitehtuurin professori vuonna 1953. Hän aloitti kaupunkisuunnittelun opetuksen ensimmäisenä koko maassa. Vuonna 1955 hän perusti oman toimistonsa Massachusettsiin. Se toteutti monia asuin- ja toimistotaloja sekä yliopiston rakennuksia 1960- ja 1970-luvuilla.

Sertin tunnettuihin teoksiin kuuluvat Joan Mirón ateljeekoti Mallorcalla (1955), Fondation Maeghtin galleria Ranskassa (1959), ja Fundació Joan Miró Barcelonassa (1975). Hän osallistui myös Bostonin, Harvardin ja Guelphin yliopistojen kampusten sekä kolumbialaisen Medellínin kaupungin asemakaavan suunnitteluun.

* Fundació Joan Mirón kattorakenteet päästävät epäsuoraa valoa galleriaanFundació Joan Mirón kattorakenteet päästävät epäsuoraa valoa galleriaan
* Harvard college – science centerHarvard college – science center
* Asuintalo BarcelonassaAsuintalo Barcelonassa

Lähteet
-------

1. ↑  House of Sert  2005. Architecture Week.  Arkistoitu 24.9.2011. Viitattu 7.10.2011.
2. 1 2  Kevin Matthews: Joseph Lluis Sert  1994-2011. Artifice, Inc..
3. ↑  ...the Spanish Pavilion PBS
4. ↑  Josep Lluís Sert Biografias Vidas

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Josep Lluís Sert** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
	+ 2
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
	+ 2
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Stig Bertel Kankkonen** (s. 13. lokakuuta 1945 Kokkola) on suomalainen toimittaja. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri.

Kankkonen aloitti toimittajanuransa Österbottningen-lehdessä 1975–1979. Hän oli Hufvudstadsbladetin toimittaja 1979–1992. Sen jälkeen hän työskenteli 1992–1995 Österbottningenin päätoimittajana, mutta palasi Hufvudstadsbladetiin 1995 pääkirjoitustoimittajaksi. Vuosina 2001–2010 hän oli Kyrkpressenin päätoimittaja.

Hän on toiminut Kristillisdemokraattien puoluesihteerinä ja kehitys- ja tiedotuspäällikkönä ja sittemmin RKP:ssä. Kankkonen valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon RKP:n listoilta vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Hän oli myös ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Kirkon tiedonvälityspalkinto 1999

Lähteet
-------

* 30.11. - Stig Kankkosesta Kyrkpressenin päätoimittaja  30.11.2000. Kirkon tiedotuskeskus.  Arkistoitu 13.3.2005.

### Viitteet

1. ↑  Kankkonen, Stig *Uppslagsverket Finland*. Svenska folkskolans vänner. Viitattu 9.11.2013. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Kirkon tiedonvälityspalkinto 1999 toimittaja Stig Kankkoselle Kirkon tiedotuskeskus.  Arkistoitu 7.2.2005. Viitattu 26.10.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Stig Kankkosen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Käyrä (punainen) ja sen kaarevuuskeskipiste (*Centro de curvatura*)

  

Käyrän annettuun pisteeseen littyvä **kaarevuuskeskipiste** on käyrän normaalivektorilla sijaitseva piste, jonka etäisyys käyrästä on käyrän kaarevuussäde. Jos käyrän kaarevuus on nolla, kaarevuuspiste on äärettömän kaukana. Käyrän kaarevuuskeskipiste on samalla sen oskuloivan ympyrän keskipiste. Cauchyn vuonna 1826 esittämän määritelmän mukaan kaarevuuskeskipiste on kahden käyrää äärettömän lähellä olevan normaaliviivan leikkauspiste.

Käyrän eri pisteisiin liittyvien kaarevuuskeskipisteiden ura on käyrän evoluutta.

Linssin tai peilin kaarevuuskeskipiste
--------------------------------------

Kuvan muodostuminen koverassa pallopeilissä, kun esine on tasan kaarevuuskeskipisteessä (C).
Optiikassa linssin ja peilin kaarevuussäteellä ja kaarevuuskeskipisteellä on erityisen suuri merkitys. Linssin tai peilin kaarevuussäde on pinnan ja sen optisen akselin leikkauspisteen etäisyys pinnan kaarevuuskeskipisteestä.

Koveran pallopeilin polttopiste on sen kaarevuuskeskipisteen ja peilin puolivälissä, toisin sanoen sen polttoväli on puolet sen kaarevuussäteestä. Jos kuvattava esine sijaitsee koveran pallopisteen kaarevuuskeskipisteessä, sen kuva muodostuu esineen itsensä kohdalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Borovik, Alexandre & Katz, Mikhail: Who Gave You the Cauchy–Weierstrass Tale? The Dual History of Rigorous Calculus.  *Foundations of Science*, 2012, 17. vsk, nro 3, s. 245–276. doi:10.1007/s10699-011-9235-x. ISSN 1572-8471. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
2. ↑  Radius of curvature of a lens *physics.stackexchange.com*. Viitattu 29.11.2023.
3. ↑  Real and Virtual Images (pdf) *MIT OpenCourseWare*. Viitattu 29.11.2023.
4. ↑  K. V. Laurikainen, Uuno Nrmi, Rolf Qvickström, Erkki Roseberg, Martti Tiilikainen: "Kovera pallopeili", *Lukion fysiikka 1*, s. 194. WSOY, 1972. ISBN 051-0-00557-6.
**Sinfonia nro 4** on Kalevi Ahon vuosina 1972–1973 säveltämä sinfonia, jonka kantaesitti Okko Kamun johtama Radion sinfoniaorkesteri Helsingissä 12. maaliskuuta 1974. Suuria emotionaalisia kontrasteja sisältävä noin 45 minuuttia kestävä kolmiosainen teos edustaa Ahon ensimmäisen kauden (arviolta 1969–1974) kulminaatiota. Teoksen kustansi Fennica Gehrman.

Aho sävelsi suurimman osan neljännestä sinfoniastaan Berliinissä 1972, mutta hän saattoi sävellystyön loppuun Perniössä helmikuussa 1973. Säveltäjä kuvasi työtä vuonna 1976 erittäin vaivalloiseksi ja hitaaksi. Teoksessa on sekä Ahon muulle varhaiselle tuotannolle ominaisia että tulevia suuntia enteileviä piirteitä.

Elokuussa 2000 BIS Records julkaisi Ahon neljännestä sinfoniasta levytyksen, jolla Sinfonia Lahtea johtaa Osmo Vänskä. Samalla levyllä on tulkinta Ahon sävellyksestä *Kiinalaisia lauluja* (1997).

Osat
----

1. Adagio
2. Allegro – Presto
3. Lento

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Symphony No. 4 by Kalevi Aho Music Finland
2. ↑  Kalevi Aho Fennica Gehrman
3. ↑  Aho Fourth Symphony TEN C Classics Today
4. 1 2  Aho - Chinese Songs and Symphony No.4 (Arkistoitu – Internet Archive) BIS Records
**Ernst Fredrik Sebastian Brander** (21. kesäkuuta 1862 Kalajoki – 4. joulukuuta 1938) oli suomalainen everstiluutnantti, toimittaja ja sotahistoriallinen ja poliittinen kirjailija.

Sebastian Brander suoritti Haminan kadettikoulun kurssin ja tuli 1882 vänrikiksi henkivartiojääkärirykmenttiin. Vuonna 1884 hänet komennettiin luutnanttina Hämeenlinnan suomalaiseen tarkk'ampujapataljoonaan. Pietarin yleisesikunta-akatemiassa suoritettujen opintojen jälkeen hänet ylennettiin kapteeniksi 1892 ja hän erosi armeijan palveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1899 ryhtyen sittn maanviljelijäksi.

Brander omistautui tämän jälkeen sotahistorialliselle ja poliittiselle kirjoitustyölle. Hän oli 1899–1903 Hufvudstadsbladet-lehden toimituksen jäsenenä ja kirjoitti lehteen ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä. Brander oli 1900-luvun alussa myös Kagaalin jäsenenä. Hän julkaisi poliittisia kirjoitelmia ja toimitti ulkomaisille lehdille tietoja Suomen oloista. Vuoden 1905 suurlakon aikana hän kannatti kaksikamarijärjestelmään siirtymistä ja vuonna 1918 hän kiinnitti yhtenä ensimmäisenä kommentaattorina huomiota Ahvenanmaan strategiseen merkitykseen Suomelle.

Sebastian Brander kuoli 76-vuotiaana joulukuussa 1938.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 05.12.1938, nro 329, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 05.12.1938, nro 329, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 06.12.1938, nro 330, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3  Sjuttio år, Tammerfors Aftonblad, 22.08.1932, nro 116, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. 1 2  70 vuotiaita, Uusi Suomi, 21.06.1932, nro 166, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aarre Kalervo Sarpo**, vuoteen 1931 **Wallenberg** (15. joulukuuta 1912 Saarijärvi – 14. kesäkuuta 1987 Seinäjoki) oli suomalainen liikenne- ja kuljetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Sarpon vanhemmat olivat vakuutustarkastaja Matti Vallivaara, aiemmin Wallenberg, ja Hulda Peuru, aiemmin Peuranaho, ja puoliso Aili Vilhelmiina Luoma. Sarpo meni koulun jälkeen 12-vuotiaana ansiotyöhön. Ajokortin hän sai erikoisluvalla 17-vuotiaana ja toimi sitten Berglund & Ylkänen -liikkeen autonkuljettajana Vaasassa. Varusmiespalveluksen jälkeen vuonna 1931 Sarpo ryhtyi ensin vuokra-autoilijaksi ja parin vuoden päästä linja-autonkuljettajaksi. Ensimmäisen oman linja-autonsa hän hankki vuonna 1937 ja aloitti sillä liikennöinnin. Vuonna 1939 hänestä tuli tamperelaisen silloisen Länsi-Linjat Oy:n osakas ja edustaja Seinäjoella, mutta hän jäi pois yhtiöstä jo vuonna 1943. Sarpon liikennöinti linja-autoilla jatkui kymmeniä vuosia sotien jälkeen, mutta hän osallistui myös muuhun liiketoimintaan ja harjoitti lisäksi esimerkiksi betoni-, kappaletavara- ja polttoaineiden kuljetuksia. Sarpolla oli sekä oman alansa että seudullisia luottamustoimia. Liikenneneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aarre Kalervo Sarpo *Biografiasampo*. Viitattu 7.6.2022.
**The Hush Sound** on indie-yhtye Yhdysvalloista. Aiemmin yhtye kulki nimellä The Hush, mutta kyseinen nimi oli jo käytössä toisella artistilla. Sekaannusten välttämiseksi nimi muunnettiin The Hush Soundiksi.

Historia
--------

The Hush Soundin perusti Greta Salpetar yhdessä Bob Morrisin kanssa. Kaksikko tapasi toisensa Gretan ollessa 12-vuotias, Bob oli tuolloin 15. Greta harrasti klassista pianon soittoa, kun taas Bob rakasti rockmusiikkia.

Virallisesti yhtye perustettiin Vuoden 2004 loppupuolella. Yhtyeen alkuaikoina kaksikko soitti pelkästään akustista musiikkia, Bob säesti kitarallaan Gretan pianoa. Pari kuitenkin tuli siihen tulokseen, ettei tämä riittänyt heille – saadakseen haluamansa soundin he tarvitsisivat yhtyeelleen basistin ja rumpalin. Löydettyään yhtyeelle rumpalin Darren Wilsonin sekä basistin Chris Fallerin The Hush Sound suuntasi levytysstudioon.

Ilman levy-yhtiön tukea The Hush Sound julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa *So Suddenin* 11. lokakuuta 2005.

Panic! at the Discon kitaristi Ryan Ross törmäsi yhtyeeseen purevolume-sivustolla. Pidettyään kuulemastaan Ross kertoi yhtyeestä Fall Out Boyn Pete Wentzille, joka kiinnostui The Hush Soundista niin, että ehdotti sopimusta levy-yhtiönsä Decaydance Recordsin kanssa.

Levytyssopimuksen jälkeen yhtyeen ensimmäinen albumi *So Sudden* julkaistiin uudelleen Decaydance Recordsin alaisena. Pian tämän jälkeen yhtye aloitti seuraavan albumin työstämisen. *Like Vines* valmistui syksyllä 2006, levyn tuotti Sean O'Keefe yhdessä Fall Out Boyn Patrick Stumpin kanssa.

23. lokakuuta 2008 The Hush Sound ilmoitti MySpace-sivullaan basistinsa Chris Fallerin eroavan ja tämän tilalle liittyvän Mike LeBlancin.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *So Sudden* (2005)
* *Like Vines* (2006)
* *Goodbye Blues* (2008)

### Singlet

* *Crawling Towards the Sun* (2005)
* *We Intertwined* (2006)
* *Wine Red* (2006)
* *Honey* (2008)
* *Medicine Man* (2008)

Lähteet
-------

* The Hush Sound MTV:n sivuilla (englanniksi)
* The Hush Soundin (Arkistoitu – Internet Archive) virallinen fanisivu (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Hush Soundin viralliset kotisivut (englanniksi)
* The Hush Sound Myspacessa (englanniksi)
* The Hush Sound[vanhentunut linkki] purevolume-sivustolla (englanniksi)
**Ester Irene Kumlin von Weissenberg** (5. kesäkuuta 1873 Ilomantsi – 22. elokuuta 1956) oli suomalainen taidemaalari.

Ester Kumlinin vanhemmat olivat senaattori, hovioikeudenneuvos Alexander August Kumlin ja Selma Kumlin (1847–1900). Hän opiskeli vuodesta 1892 alkaen Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä ja matkusti sitten Akseli Gallen-Kallelan neuvosta Pariisiin.

Ester Kumlin ja hänen taiteilijaystävänsä Fanny Låstbom ja Wilho Sjöström ostivat joukon "Noa Noa" -puupiirroksia taidemaalari Paul Gauguinilta, joka asui heidän naapurinaan Pariisissa. 1920-luvulla Ester Kumlin myi kahdeksan näistä puuleikkauksista kauppaneuvos Frithjof Tikanojalle ja ne ovat nykyisin Tikanojan taidekodissa Vaasassa. Ester Kumlin liikkui Pariisissa suomalaisten ja ruotsalaisten taiteilijoiden piireissä ja hänen ystäviinsä kuului muun muassa kirjailija August Strindberg, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.

Palattuaan Pariisista Ester Kumlin meni vuonna 1896 naimisiin hovioikeudenneuvos ja kansanedustaja Arthur von Weissenbergin kanssa. Hän toimi myöhemmin piirustuksenopettajana ja oli myös harrastajanäyttelijä, teosofi ja rauhanasian kannattaja. Ester Kumlin aloitti maalamisen uudelleen 1920-luvulla maalaten muotokuvia sekä sukulaisista että taiteilijaystävistään, muun muassa L. Onervasta.

Maalauksia
----------

* *Résignation*, bretagnelaisen vanhan naisen Madame Rosièren muotokuva. Palkittu Pariisissa
* *Kirkkoveneitä Laatokalla*, 1898

Lähteet
-------

1. ↑  Geni.com : Ester Irene von Weissenberg
2. 1 2 3  Anna-Maija Järvi-Herlevi : Vaasassa voi piipahtaa hurmaavaan Pariisiin 1894 Sydan.fi 7.6.2017
3. 1 2  Paris 1894. Finnish Artists in the Circle of Gauguin and Strindberg, Tikanoja Art Museum, Vaasa 2.6-1.10.2017, Iclea French cultural agency based in Helsinki, Finland
4. ↑  Tikanojan taidekodissa matkataan kesällä Gauguinin Noa Noa –puupiirroksen mukana, Vaasan kaupunki 26.5.2017 (ePressi)
5. ↑  Runoilija L. Onerva juhlapäivänään *yle.fi*. Viitattu 9.2.2022.
6. ↑  Tikanojan taidekodin näyttely toi taidehistoriaan uutta tietoa, Vaasan kaupunki 1.9.2017 (ePressi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ester Kumlin, valokuva vuodelta 1893, Traditions- och lokalhistoriska samlingen i Österbotten (Finna)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ester Kumlin
Edmund Blair Leighton, kuva vuodelta 1900.
**Edmund Blair Leighton** (21. syyskuuta 1852 Lontoo – 1. syyskuuta 1922 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari. Hän maalasi romantisoituja maalauksia, jotka esittivät usein historiallisia tapahtumia. Hänen maalauksensa olivat omana aikanaan suosittuja ja nykyään niitä on monissa brittiläisissä museoissa sekä yksityiskokoelmissa.

Leighton opiskeli Royal Academy of Artsissa ja piti näyttelyn joka vuosi vuosien 1878 ja 1920 välillä. Avioliiton Leighton solmi vuonna 1885 Katherine Nashin kanssa ja he saivat pojan ja tyttären. Leightonia pidettiin ammattitaitoisena taidemaalarina, jonka teokset olivat hyvin viimeisteltyjä ja koristeltuja. Hän ei todennäköisesti pitänyt minkäänlaista päiväkirjaa työprosessistaan. Leighton ei ollut koskaan taideakatemian jäsen.

Teoksia
-------

* Kunnes kuolema meidät erottaa, vuodelta 1878*Kunnes kuolema meidät erottaa*, vuodelta 1878
* Tristan ja  Isolde, vuodelta 1902*Tristan ja Isolde*, vuodelta 1902
* Naapurini, vuodelta 1894*Naapurini*, vuodelta 1894
* Unkarin Pyhän Elisabetin hyväntekeväisyys, vuodelta 1915*Unkarin Pyhän Elisabetin hyväntekeväisyys*, vuodelta 1915

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Tetrázio  
Τετράζιο

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Elis, Länsi-Kreikka ja Messenia/Arkadia, Peloponnesos, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 389 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 22′ 00″ P, 21° 52′ 54″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Tetrázio** (kreik. Τετράζιο, myös *Tetrázi*, Τετράζι), antiikin **Ira/Eira** (m.kreik. Ἰρά, Εἶρα), **Nomia** (m.kreik. Νόμια) ja **Elaion** (Ἐλάϊον), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 389 metriä. Vuori sijaitsee Peloponnesoksen lounaisosassa Messenian, Eliin ja Arkadian alueyksiköiden rajalla.

Tetrázion korkeimman huipun nimi on Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας). Toiseksi korkeimman huipun korkeus on 1 195 metriä. Vuori rajaa Messenian tasankoa eli Pámisos-joen laaksoa pohjoisesta, ja muodostaa vedenjakajan Pámisos-, Néda- ja Alfeiós-jokien vesille. Nédan laakso erottaa Tetrázion pohjoisen puolen Mínthi-vuoresta.

Antiikin aikana vuorella tai sen osilla vaikuttaa olleen eri nimiä. Korkein huippu saattoi olla sama, josta antiikin lähteet käyttävät nimeä *Ira* tai *Eira*. Vuoren itäinen uloke tunnettiin ilmeisesti nimellä *Nomia* (tai luettiin osaksi tuon nimistä vuorta) ja länsiosa nimellä *Elaion*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Messenia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Smith, William: "Ira (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Φουντούλης, Ιωάννης Γ.: Νεοτεκτονική εξέλιξη της κεντροδυτικής Πελοποννήσου: Γεωγραφική τοποθέτηση Τμήμα Γεωλογίας και Γεωπεριβάλλοντος, Εθνικό και Καποδιστριακό Πανεπιστήμιο Αθηνών. Viitattu 1.9.2022.
4. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 1.9.2022.
5. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 8.38.11.
6. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 8.41.7.
Tsamantás  
ΤσαμαντάςTsamantáksen luontoa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Thesprotia ja Ioánnina, Epeiros, KreikkaAlbaniaKreikka ja Albania |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 806 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
39° 47′ 02″ P, 20° 22′ 59″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Tsamantás** (kreik. Τσαμαντάς eli *Óri Tsamantá*, Όρη Τσαμαντά, "Tsamantáksen vuoret") on vuori ja vuorijono Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa ja pohjoisosaltaan myös Albanian puolella. Sen korkeimman huipun korkeus on 1 806 metriä.

Tsamantás-vuoren Kreikan puoleiset osat sijaitsevat Thesprotian alueyksikössä ja eteläosiltaan Ioánninan alueyksikössä. Vuoren korkeimman huipun nimi on Mourgkána (Μουργκάνα), mitä nimeä käytetään joskus myös koko vuoresta. Muut korkeimmat huiput ovat Stougkára (Στουγκάρα, 1 759 m), Vertóp (Βερτόπ, 1 522 m) ja Skitári (Σκητάρι, 1 400 m). Tsamantás on myös kylä vuoren alueella Filiáteen kunnassa. Sen väkiluku on 71 (vuonna 2011).

Tsamantás on osa 19 894 hehtaarin kokoista Natura 2000 -aluetta, johon kuuluu myös muun muassa läheinen Filiátes- eli Óri Filiatón -vuori.

Lähteet
-------

1. 1 2  Το σύνολο των κορυφών Oreivatein.  Arkistoitu 17.9.2018. Viitattu 10.9.2018.
2. ↑  Λιάς – Μουργκάνα (Κορυφή 1806) *Απειρος γαία*. Viitattu 10.9.2018.
3. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 10.9.2018. (kreikaksi)
4. ↑  GR2120009 Ori Tsamanta, Filiaton, Farmakovouni, Megali Rachi *Natura 2000*. Viitattu 10.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsamantás** Wikimedia Commonsissa
**Siána** (kreik. Σιάνα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 151 (vuonna 2011).

Siánan Pyhän Panteleimonin (*Ágios Panteleímonas*) kirkko.
Siánan kylä sijaitsee Ródoksen läntisissä sisäosissa noin 65 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on rakennettu saaren toiseksi korkeimman vuoren Akramýtis-vuoren juurelle. Siánan pääkirkko on omistettu Pyhälle Panteleimonille (*Ágios Panteleímonas*). Kylä tuottaa muun muassa hunajaa ja souma-alkoholijuomaa.

Siána muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σιάνων, *Topikí Koinótita Siánon*), johon kuuluu varsinaisen Siánan kylän lisäksi Lakkín kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 152. Aiemmin kylä kuului Attávyroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Attávyroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Siana *Kalimera Greece*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siána** Wikimedia Commonsissa
**José Trinidad Sepúlveda Ruiz-Velasco** (30. maaliskuuta 1921 Atotonilco El Alto – 4. syyskuuta 2017 Ayotlán) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Guadalajaran arkkihiippakuntaan 27. maaliskuuta 1948 ja nimitettiin Tuxtla Gutiérrezin hiippakunnan johtoon 20. toukokuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Garibi y Rivera, jota avustivat Francisco Javier Nuño y Guerrero

Sepúlveda Ruiz-Velasco sai 12. helmikuuta 1988 nimityksen San Juan de los Lagosin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 20. tammikuuta 1999.

Sepúlveda Ruiz-Velasco osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Chacón, William: Fallece el primer Obispo de Tuxtla, Trinidad Sepúlveda *Noticias Voz e Imagen de Chiapas*.  4.9.2017. Viitattu 6.9.2017. (espanjaksi)
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Trinidad Sepúlveda Ruiz-Velasco


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |