recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Erkki Mustonen
**Erkki Mustonen** (18. joulukuuta 1895 Kuopion maalaiskunta – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärialiupseeri.

Perhetausta ja koulutus
-----------------------

Mustosen vanhemmat olivat puuseppä Mikko Mustonen ja Anna Reetta Komulainen. Mustonen kävi kansakoulun.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Mustonen työskenteli puutarhurina Ruokolahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon 7. toukokuuta 1916 ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 24. heinäkuuta 1916. Takaisin pataljoonaan hän palasi 17. syyskuuta 1917 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet sijoitettiin 26. syyskuuta 1917 pioneerikomppaniaan.

Suomen sisällissota
-------------------

Mustonen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa hän kaatui taistelussa 28. maaliskuuta 1918. Mustonen oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Ruokolahdella. Hänet haudattiin Ruokolahden sankarihautaan.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Aliupseeri 11. helmikuuta 1918
 | Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Toim. J. Suomalainen, J. Sundvall, E. Olsoni ja A. Jaatinen: Suomen jääkärit osa I, Oy Sotakuvia Kuopio 1933.
* Suomen sotasurmat 1914–1922 © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Damian Halata** (s. 8. elokuuta 1962) on puolalaissyntyinen saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Joulukuusta 2011 lähtien hän on toiminut saksalaisen FSV Budissa Bautzenin päävalmentajana.

Ura pelaajana
-------------

Puolassa syntynyt Halata pelasi koko uransa DDR:ssä ja edusti maata myös neljässä maaottelussa. Hän aloitti uransa 1. FC Magdeburgin organisaatiossa juniorina ja nousi myöhemmin edustusmiehistöön. Hän edusti Magdeburgia lähes 200 DDR-Oberligan ottelussa ja oli voittamassa FDGB-Pokalin mestaruutta 1983. Hän pelasi joukkueen paidassa myös Euroopan cupissa.

Halata siirtyi Magdeburgista 1. FC Lokomotive Leipzigiin 1988. Hän aloitti uransa seurassa räväkästi iskemällä lokakuussa BSG Sachsenring Zwickauta vastaan pelatussa ottelussa viisi maalia. Halata jatkoi seurassa myös Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen, mutta joutui jättämään pelikentät kaudella 1991/92 vakavan loukaantumisen vuoksi.

### Meriitit pelaajana

* FDGB-Pokal: 1983

Ura valmentajana
----------------

Halata jatkoi uraansa jalkapallon parissa VfB Leipzigin apuvalmentajana 1992. Hän nousi huhtikuussa 1994 seuran päävalmentajaksi Bundesliigan viimeisille kierroksille, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Hän jatkoi kuitenkin edelleen apuvalmentajana ja toimi toukokuussa 1996 lyhyen aikaa päävalmentajan. Kolmannen päävalmentajapestinsä Halata aloitti joulukuussa 1997, mutta hän ei kyennyt estämään putoamista 2. Bundesliigasta ja sai lähteä kauden jälkeen.

Joulukuussa 1998 Halata siirtyi Dynamo Dresdenin päävalmentajaksi, mutta sai väistyä tehtävistään jo helmikuussa 1999. Hän jatkoi seuran palveluksessa Rolf Schafstallin, Colin Bellin ja Cor Potin apulaisvalmentajana maaliskuuhun 2001 saakka.

Tammikuussa 2002 Halata siirtyi ZFC Meuselwitzin päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran kaudella 2003/04 Thüringenligan mestariksi ja nousuun Oberliga Nordostiin. Halata valmensi seuraa kesään 2006 saakka. Maaliskuussa 2007 hän siirtyi SV Dessaun peräsimeen, mutta palasi takaisin Meuselwitziin jo joulukuussa 2007.  Hänen johdollaan seura voitti kaudella 2008/09 Oberliga Nordostin eteläisen lohkon ja nousi Regionalligaan. Hän sai yllättäen potkut seurasta toukokuussa 2011. 

Joulukuun lopussa 2011 Halatasta tuli Oberliga Nordostissa pelaavan FSV Budissa Bautzenin päävalmentaja. 

### Meriitit valmentajana

* Thüringenliga: 2004
* Oberliga Nordost: 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Halata wieder Trainer in Meuselwitz
2. ↑  Cheftrainer Damian Halata beurlaubt (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Damian Halata: Neuer Job in Bautzen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jürgen SundermannAugust StarekSiegfried Held** | **VfB Leipzigin päävalmentaja**4–6/19945–6/199612/1997–6/1998 | Seuraaja:**Tony WoodcockSiegfried HeldHans-Ulrich Thomale** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Werner Voigt** | **Dynamo Dresdenin päävalmentaja**12/1998–2/1999 | Seuraaja:**Rolf Schafstall** |
The Ogre

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Pohjoiset Alueet, Pakistan |
| Vuoristo | 
Panmah Muztagh, Karakorum |
| Korkeus merenpinnasta | 
7 285 m |
| Prominenssi | 
1 891 mView and modify data on Wikidata  |
| Ensimmäinen nousu huipulle | 
13. heinäkuuta 1977 (Doug Scott ja Chris Bonington) *lähde?* |
| Helpoin reitti | 
lumi-/jääkiipeily |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 56′ 52″ P, 75° 45′ 13″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**The Ogre** tai **Baintha Brakk** (urduksi ‏بائنتھا براک‎, *Bā'inthā Brāk*) on jyrkkä ja rosoinen vuori, jonka huippu yltää 7 285 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta. Se sijaitsee Panmah Muztaghin osassa Karakorum-vuoristoa, Pakistanin Pohjoisilla alueilla. Se tunnetaan yhtenä maailman vaikeimmin kiivettävissä olevista huipuista. Vuoden 1977 ensimmäisestä huipulle noususta oli kulunut kaikkiaan 24 vuotta, ennen kuin sinne onnistuttiin pääsemään toisen kerran vuonna 2001.

Sijainti
--------

The Ogren huippu kohoaa Biafon jäävirran, joka on yksi Keski-Karakorumin pääjäätiköistä, pohjoispuolella. Se sijaitsee noin 75 kilometriä pohjoiseen päin alueen pääkylästä Skardusta ja noin 30 kilometriä Askolen tienpäästä pohjoiseen.

Katso myös
----------

* Ogre (vuoriryhmä)
* Luettelo maailman korkeimmista vuorista

Lähteet
-------

1. 1 2   Tämä alue on kiistanalainen, jota Intia on vaatinut oleelliseksi osaksi sen Jammu ja Kashmir -osavaltiota.
2. ↑  *Orographical Sketch Map of the Karakoram*, Jerzy Wala (1990). Kustantanut Swiss Foundation for Alpine Research.
**James Stephen "Steve" Smith** (s. 30. huhtikuuta 1963 Glasgow, Skotlanti) on kanadalais-skotlantilainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi NHL-liigassa 804 ottelua Chicago Blackhawksissa, Edmonton Oilersissa ja Calgary Flamesissa. Edmontonissa pelatessaan hän voitti kolmesti Stanley Cupin.

Ura
---

Smith aloitti jääkiekon kanadalaisessa nuorten OHL-liigassa London Knightsin joukkueessa vuonna 1980. Edmonton Oilers varasi hänet heti ensimmäisen kauden jälkeen vuoden 1981 NHL:n varaustilaisuudessa, mutta Smith jatkoi pelaamista OHL:ssä vielä kaksi seuraavaa kautta.

Smith kävi hakemassa vielä kahtena kautena kokemusta AHL-liigan Moncton Alpinesista ennen liittymistään Edmontonin kokoonpanoon kauden 1984–1985 lopussa. Hänen varsinainen tulokaskautensa NHL:ssä oli kausi 1985–1986. Kausi päättyi katastrofiin pudotuspeleissä 30. huhtikuuta 1986, jolloin Edmonton hävisi seitsemännen ottelun ja samalla koko sarjan Calgary Flamesille Smithin tehdessä ratkaisevan oman maalin Grant Fuhrin taakse.

Seuraavana neljänä vuonna Smith voitti Edmontonin kanssa kolme Stanley Cupia ja kehittyi samalla vahvaksi hyökkääväksi puolustajaksi. Kausi 1990–1991 jäi hänen viimeisekseen Edmontonissa, sillä hänet myytiin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Dave Mansoniin ja varausvuoroon.

Smith vahvisti Chicagoa selvästi, ja joukkue selvisi heti Smithin ensimmäisellä kaudella Stanley Cup -finaaleihin saakka. Tätä parempaan joukkue ei kuitenkaan pystynyt, vaikkakin pääsi pudotuspeleihin joka vuosi. Pisteiden puolesta Smithin uran paras kausi oli Chicagossa 1992–1993, jolloin hän teki kymmenen maalia ja 47 syöttöä. Seuraavilla kausilla häntä alkoivat vaivata useat loukkaantumiset, eikä hän pystynyt pelaamaan yhtään täyttä kautta. Loukkaantumisien takia Smith ilmoitti kauden 1996–1997 jälkeen lopettavansa uransa.

Vuoden tauon jälkeen Smith teki paluun jääkiekon pariin. Hän solmi sopimuksen Calgary Flamesin kanssa ja kausi 1998–1999 näytti lupaavalta, kunnes se päättyi jälleen loukkaantumiseen. Seuraavana kahtena kautena hän sai pelattua vain 33 ottelua muun muassa niskavamman takia ja joulukuussa 2000 Smith lopetti uransa lopullisesti.

Smithin poika Barron Smith varattiin NHL:ään vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Legends of Hockey - Steve Smith HHOF. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  1986: Own goal, oh no! CBC Digital Archives. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
3. ↑  Chicago Blackhawks Seasons HockeyDB. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
4. ↑  2009 NHL Entry Draft - 7th Round NHL. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
**Pertti Antero "Kalle" Fält** (s. 1. lokakuuta 1949 Oulu) on suomalainen muusikko, jonka ensisijainen soitin on saksofoni. Hän syntyi Oulussa, mutta muutti 1970-luvun alussa Helsinkiin. Fält on soittanut muun muassa kuusi vuotta Pepe & Paradise -yhtyeessä sekä Dannyn, Tapani Kansan ja Jukka Kuoppamäen taustaorkestereissa. Omalla nimellään Fält on julkaissut kaksi albumia. Hänellä oli myös oma yhtye Kalle Fält Band, joka julkaisi vuonna 1977 albumin *Tehtiinpä lauluja uusia*. Lisäksi Fält oli popbändien suomenmestaruuden vuonna 1970 voittaneen Express-yhtyeen solisti.

Kesällä 1987 Pohjantahti-yhtye (Ilpo Saastamoinen, Pekka Nylund, Kalle Fält) Isännöi Joensuun Suvipäiviä. Kaikukeihäs-niminen esitys sisälsi Pohjantahdin musiikkia ja kaikkialta Suomesta kutsutut noin tuhat nuorisoseuralaista esiintyjää, jotka lauloivat, taistelivat keskenään ja palelivat kesäkuun koleassa säässä. Esityksen ohjasi Satu Jokunen.

1993 kesällä Fält oli mukana Sumute RY:n musiikkiteatterikurssilla, jonka Pirkkoliisa Tikka oli suunnitellut yhteistyössä Michael Bawtreen kanssa.

Fält on ollut mukana Iisalmessa ja Ylä-Savossa toimivissa harrastelijateatteri- ja musiikkiyhdistyksissä.

Diskografia
-----------

* Kalle: *Hey-baba-re-bop* Finnlevy SFLP 9562, 1975
* Kalle Fält Band: *Mellunmäen Mellu*, 1976
* Kalle Fält Band: *Tehtiinpä lauluja uusia*, 1977
* *Prinsessan testamentti*, 1979
* *Fifty fifty*, 1992
* *Kosketus*, 1997 Kalle Fält, Anneli Saaristo ym.; Snap snapcd 361 (cd)
* Pohjantahti-yhtye (Kalle Fält, Pekka Nylund, Ilpo Saastamoinen) (laulu, shamaanirumpu, kazoo ja lyömäsoittimet) LP- Pohjantahti 1986, FINNLEVY. (levyn kansi polydor 829 497- 1)

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto*, s. 110. Uudistettu laitos; ensimmäinen laitos ilmestyi 1987. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
2. ↑  Kalle Fält Discography at Discogs Discogs. Viitattu 24.4.2013.  (englanniksi)
3. 1 2  Pomus - Pomus.net - Express *pomus.net*. Viitattu 2.2.2020.
4. ↑  Kalle Fält & Oulu Big Band *web.archive.org*.  29.6.2016.  Arkistoitu 29.6.2016. Viitattu 2.2.2020.
5. ↑  Kalle Fält Band - Tehtiinpä Lauluja Uusia *Discogs*. Viitattu 2.2.2020. (englanniksi)
6. ↑  Hämyt ry | Esus Voice | Valo, ääni, tapahtumatekniikka *esusvoice.com*.  Arkistoitu 7.8.2020. Viitattu 2.2.2020.
7. ↑  Kalle-Hey-Baba-Re-Bop *discogs.com*. Viitattu 7.12.2011.
8. ↑  Kalle Fält *personal.inet.fi*. Viitattu 7.12.2011. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kaleva

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Gert Heidler** (s. 30. tammikuuta 1948 Drauschkowitz, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija.

Ura
---

Heidler aloitti jalkapallon Vorwärtz Bautzenissa vuonna 1958. Hän pelasi seurassa kahdeksan vuotta ennen siirtymistään FSV Budissa Bautzeniin, joka pelasi DDR-Ligassa. Heidler pelasi seurassa joulukuuhun 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Dynamo Dresdeniin. Dynamossa Heidler voitti viisi kertaa DDR-Oberligan mestaruuden, sekä pelasi 267 Oberliga-ottelua seurassa. Kaiken kaikkiaan Heidler edusti seuraa 699 pelissä. Pelaajauran jälkeen Heidler toimi Dynamossa valmentajaringissä, sekä valmensi seuran juniorijoukkueita. Lisäksi hän on toiminut FSV Lokomotive Dresdenin ja VfL Pirna-Copitzin valmentajana.

Heidler pelasi DDR:n juniorimaajoukkueissa lukuisia kertoja. DDR:n maajoukkuetta hän edusti kaksitoista kertaa. Heidler oli myös mukana voittamassa olympiakultaa Montrealissa 1976.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geisler, Sven & Schwarz, Jürgen: *Dynamo Dresden: Legenden. Schicksale. Geschichten*, s. 150. Dresden: Sächsische Zeitung, 2008. ISBN 978-3-938325-48-3. (saksaksi)
2. 1 2  Leske, Hans: *Enzyklopädie des DDR-Fussballs*, s. 192. Göttingen: Verlag die Werkstatt, 2007. ISBN 978-3-89533-556-3. (saksaksi)
3. ↑  Gert Heidlerin olympiatilastot sports-reference.com.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 28.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gert Heidler** Wikimedia Commonsissa
Yi-Fu Tuan (2012)
**Yi-Fu Tuan** (kiin. 段義孚, 5. joulukuuta 1930, Tianjin, Kiina – 10. elokuuta 2022) oli kiinalais-yhdysvaltalainen maantieteilijä ja Wisconsinin yliopiston maantieteen emeritusprofessori. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti humanistisen maantieteen tutkijana ja yhtenä alan pioneereista.

Tuan opiskeli maantiedettä ensin University College Londonissa ja suoritti alemman ja ylemmän korkeakoulututkinnon Oxfordin yliopistossa Englannissa vuosina 1951 ja 1955. Filosofian tohtoriksi Tuan valmistui vuonna 1957 Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä Kaliforniassa. Tämän jälkeen hän opetti mm. Toronton yliopistossa Kanadassa ja tuli professoriksi Minnesotan yliopistoon vuonna 1968. Vuosina 1982–1998 hän toimi professorina Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Eläkkeelle jäätyään Tuan on jatkanut kirjoittamista ja luennointia.

Teoksia
-------

* Topophilia: a study of environmental perception, attitudes, and values 1974. Prentice-Hall, Englewood Cliffs. ISBN 0139252487.
* Space and Place: The Perspective of Experience 1977. University of Minnesota Press, Minneapolis. ISBN 0816608083.

### Suomeksi

* Tuan, Yi-Fu: Paikan taju: aika, paikka ja minuus. *Teoksessa:* Knuuttila, Seppo, Pekka Laaksonen & Ulla Piela (toim.): *Paikka. Eletty, kuviteltu, kerrottu*, s. 15-30. Helsinki: SKS, 2006. ISBN 951-746-858-X.  (Suomennos artikkelista: Tuan, Yi-Fu: Sense of Place: Its relationship to Self and Time. *Teoksessa:* Mels, Tom (toim.): *Reanimating Places. A Geography of Rhythms*. Aldershot: Ashgate, 2004. (englanniksi))

Lähteet
-------

1. ↑  Yi-Fu Tuan, Influential Human Geography Legend died at 92 *snbc13.com*. Viitattu 13.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Yi-Fu Tuanin kotisivu
* Yi-Fu Tuanin haastattelu 24.7.2007

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yi-Fu Tuan
**Michael David Kors** (alkujaan **Karl Anderson, Jr.**, s. 9. elokuuta 1959 Long Island, New York) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti naisten klassisten ja selkeälinjaisten vapaa-ajan vaatteiden suunnittelijana sekä *Muodin huipulle* -televisiosarjan tuomarina.. Hän suunnitteli 1981 ensimmäisen naistenvaatemallistonsa ja oli Céline-muotitalon luovana johtajana 1997–2003.

Varhainen elämä
---------------

Karl Andersonin äiti oli Revlonin malli ja isä college-opiskelija. He erosivat kun Karl oli kaksivuotias. Karlista tuli nimeltään Michael David Kors viisivuotiaana, kun hän sai äitinsä uuden aviomiehen sukunimen ja sai samalla valita itselleen uudet etunimet.

Ura
---

Kors opiskeli Manhattanin Fashion Institute of Technology -oppilaitoksessa, mutta keskeytti opintonsa päästyään suunnittelemaan mallistoja newyorkilaiselle Lothar’s-vaateliikkeelle. Vogue-lehteen Kors pääsi ensimmäisen kerran vuonna 1980. Seuraavana vuonna hän suunnitteli oman naistenvaatemallistonsa ja perusti oman vaatemerkin, jota Bergdorf Goodman- ja Saks Fifth Avenue -liikkeet alkoivat myydä.

Vuonna 1984 Kors järjesti ensimmäisen runway-shownsa. Hän suunnitteli Bergdorf Goodmanille kašmir- ja turkisvaatemallistoja ja kehitti tyyliään kohti yksinkertaista eleganssia, jota Vogue kutsui "neoklassiseksi" ja käytännölliseksi mutta yllättäväksi. Vuonna 1989 Kors suunnitteli ensimmäiset kenkänsä.

Vuoden 1990 taloudellisten vaikeuksiensa jälkeen Kors loi huokean *KORS Michael Kors* -vaatemalliston. Hänestä tuli vuonna 1997 Céline-muotitalon luova johtaja kuudeksi vuodeksi. Sinä aikana hän laajensi omaa brandiaan miestenvaatteilla, asusteilla ja hajuvesillä. Vuonna 2003 Kors sai muotialan arvostetuimman tunnustuksen, Council of Fashion Designers of American vuoden miestenvaatesuunnittelijan palkinnon.

Vuonna 2004 Kors pyydettiin *Muodin huipulle* -televisio-ohjelmaan. Hän oli siinä tuomarina vuoteen 2012, jolloin hän jäi sarjasta pois aikatauluongelmien takia. Kors suunnittelee vaatteita useille kuuluisuuksille kuten Michelle Obamalle ja Angelina Jolielle. Hän on nimennyt innoittajikseen Jacqueline Kennedy Onassiksen, Gwyneth Paltrow’n ja Ali MacGraw’n.

Yksityiselämä
-------------

Kors asuu New Yorkissa. Hän solmi vuonna 2011 avioliiton pitkäaikaisen poikaystävänsä Lance LaPeren kanssa, joka on Michael Kors Women's Design -yhtiön varapuheenjohtaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Michael Kors biography Biography.com. Viitattu 22.10.2012.
2. 1 2 3 4 5 6  Michael Kors Voguepedia.  Arkistoitu 25.10.2013. Viitattu 22.10.2012.
3. ↑  Chan, Anna: 'Project Runway' judge Michael Kors replaced by Zac Posen *Today.com*.  19.12.2012. NBCUniversal Media, LLC. Viitattu 26.9.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |

 |
Jakko Nestori Tanelinmäki
**Jakko Nestori Tanelinmäki** (20. heinäkuuta 1895 Kortesjärvi –  16. huhtikuuta 1918 Pölläkkälä, Muolaa) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen äitinsä oli Hanna Tanelinmäki omaa sukuaan Girs.

Jääkärikausi
------------

Tanelinmäki työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 191. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota
-------------------

Tanelinmäki astui Suomen Valkoisen Armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan sotilasvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoukuksen. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin aliupseeriksi. Takaisin Suomeen hän saapui 18. helmikuuta 1918 aselaivoja seuranneen jääkärien etukomennuskunnan mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin yhdessä jääkäritoverinsa Henrik Viktor Lindbergin kanssa Antreaan Mälkölän rintamaosalle, mukanaan kuusi konekivääriä. Perille he saapuivat 3. maaliskuuta ja Tanelinmäki sijoitettiin Karjalan armeijakunnan Karjalan 1. rykmentin I pataljoonan 4. komppaniaan, jonka riveissä hän osallistui sisällissodan taisteluihin Muolaan-Mälkölän akselilla, missä hän haavoittui pahasti Muolaan Punnuksen kylässä 15. huhtikuuta 1918. Hän menehtyi seuraavana päivänä haavoihinsa ja hänet haudattiin Kortesjärven sankarihautaan. Hän oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Kortesjärvellä.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Aliupseeri 7. helmikuuta 1918
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Toim. J. Suomalainen, J. Sundvall, E. Olsoni ja A. Jaatinen: Suomen jääkärit osa I, Oy Sotakuvia Kuopio 1933.
* Suomen sotasurmat 1914-1922 © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland.
* Toim. Donner, Svedlin ja Nurmio: Suomen vapaussota I-VIII, Gummerus Jyväskylä 1920-25
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Leonard Kevin "Len" Bias** (18. marraskuuta 1963 Landover, Yhdysvallat – 19. kesäkuuta 1986 Riverdale) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Bias tuli tunnetuksi atleettisuudestaan sekä hyvästä ponnistusvoimastaan. Muun muassa Washingtonian-lehti sanoo Biasin taidon ja karisman lähennelleen Michael Jordania.

Ura
---

Bias pelasi yliopistokoripalloa Marylandin yliopistossa. Hänet valittiin kaksi kertaa Atlantic Coast Conferencen vuoden pelaajaksi, minkä lisäksi hän voitti sarjan pistetilaston kahdesti. Biasin yliopistovalmentaja, Lefty Driesell, sanoi Biasin olleen konferenssin paras pelaaja sarjan siihenastisen historian aikana. Hänellä oli pehmeä heitto sekä nopeat jalat pelipaikalleen. Lisäksi Bias oli voimakasrakenteinen. 

Vuoden 1986 NBA:n varaustilaisuudessa Boston Celtics varasi Biasin, sillä joukkueesta puuttui atleettisuutta. Vain pari päivää varaustilaisuuden jälkeen Bias lyyhistyi yliopistollaan, eikä häntä onnistuttu elvyttämään. Myöhemmin kuoleman syyksi paljastui kokaiinin yliannostus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paul, Alan: Original Old School: We Reminisce Over You  19.6.2009. Slam.  Arkistoitu 9.10.2010. Viitattu 15.6.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Bratcher, Drew: Death of a Legend  1.6.2009. Washingtonian. Viitattu 15.6.2011. (englanniksi)
3. ↑  Jenkins, Sally: Celtics Make Bias Second Overall Pick of Draft  18.6.1986. The Washington Post. Viitattu 15.6.2011. (englanniksi)
4. ↑  Johnson, Roy S.: All-American basketball star, Celtic choice, dies suddenly  20.6.1986. The New York Times. Viitattu 15.6.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Pierre Valdesin patsas Wormsin kaupungissa Saksassa.
**Pierre Valdes** (tunnettu myös nimillä *Pierre Valdo, Pierre Vaudès, Pierre de Vaux*, *Peter Waldo* ja suomessa myös *Petrus Valdus* ja *Pietari Valdes*) (1140–1207) oli ranskalainen uskonnollinen johtaja. Hänen seuraajiaan kutsutaan valdolaisiksi.

Sekä liikkeen että miehen nimi tulee ranskan ja italian kielen sanoista: "vaux" ja "vallis", eli laakso, ja "Valdes" tuskin oli Pierren alkuperäinen sukunimi. 

Pierre Valdes oli rikas kauppias Lyonista. Saatuaan uskonnollisen herätyksen hän luopui omaisuudestaan. Valdolaisten ohjenuorana oli Kristuksen laki, jonka käskyä lähteä maailmasta ja elää köyhyydessä ja laupeudessa tuli ehdottomasti noudattaa.

Valdesin tarinasta on useita versioita, eikä ole aivan selvää, onko hän koskaan ollut olemassakaan. Etunimi Pierre mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvun puolivälin valdolaisten kirjeissä, ja se voi liittyä yrityksiin liittää valdolaisuus apostoli Pietariin ja sitä kautta evankeliseen perinteeseen. Erään tarinaversion mukaan Pierre Valdes kuuli trubaduurin laulavan legendaa 400-luvun pyhästä Aleksioksesta, ja päätti ottaa tästä oppia. Toisen version mukaan Valdes pelkäsi suuren omaisuutensa estävän taivaaseen pääsyn, koska Luukkaan evankeliumin 18:18-30 varoittaa, etteivät rikkaat pääse taivaaseen.

Lähteet
-------

* Hyviä Uutisia (suomenkielisen nimen viite)

### Viitteet

1. ↑  Pierre Valdo (1140-1217) and the Waldenses Musee Virtual du Protestantisme Francais
2. ↑  Kallio, E. Valdolaisuus Anabaptismi
3. ↑  Jean-Y Lacoste: "Waldesians", *Encyclopedia of Christian Theology*, s. 1693.. Teoksen verkkoversio (viitattu 29.3.2009). (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alice Playten** (28. elokuuta 1947 – 25. kesäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.

Ura
---

**Alice Plotkin** syntyi New Yorkissa. Hän aloitti uransa Broadway-musikaalissa *Gypsy* (1959). Hänen muita musikaalitöitään ovat *Oliver!*, *Henry, Sweet Henry*, *Hello, Dolly!*, *Rumors*, *Seussical* ja *Caroline, or Change*. 

Hänen off-Broadway -töitään ovat *Promenade*, *The Last Sweet Days of Isaac*, *Up from Paradise*, *Sister Mary Ignatius Explains It All for You*, *Spoils of War*, *Four Short Operas*, *First Lady Suite*, *A Flea in Her Ear* ja *National Lampoon's Lemmings*.

Palkinnot ja ehdokkuudet
------------------------

* 1968 Tony Award -ehdokkuus musikaalista (*Henry, Sweet Henry*)
* 1968 Theatre World Award (*Henry, Sweet Henry*)
* 1973 Obie Award
* 1989 Drama Desk Award -ehdokkuus näytelmästä (*Spoils of War*)
* 1994 Obie Award (*First Lady Suite*)

Kuolema
-------

Playten kuoli 25. kesäkuuta 2011 sydämen vajaatoimintaan 63-vuotiaana Manhattanilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Alice Playten Passes Away at 63 *broadwayworld.com*.  25.6.2011. Viitattu 27.6.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Aarne Manninen ent. Thonberg** (16. syyskuuta 1896 Enontekiö – 20. kesäkuuta 1922) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanian päällikkönä.

Perhetausta ja koulutus
-----------------------

Mannisen vanhemmat olivat Helmi Viktoria Gustava Ahlgren ja nimismies Artturi Aleksanteri Manninen. Manninen kävi Oulun suomalaista reaalilyseota, josta hän erosi seitsemänneltä luokalta liittyäkseen jääkäriliikkeeseen.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
Manninen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Manninen Libaussa vuonna 1917 järjestetyille moottoripyöräkursseille.

Suomen sisällissota
-------------------

Manninen astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan sotilasvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen armeijalle. Tässä yhteydessä hänet ylennettiin vänrikiksi. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin Ouluun, missä hänen tehtävänään oli kouluttaa värvättyjä joukkoja. Koulutusvaiheen jälkeen hän sai päällikkyyden kouluttamistaan joukoista muodostetun 1. Krenatöörirykmentin III Oulun krenatööripataljoonan 2. komppaniasta. Hän osallistui tämän komppanian päällikkönä taisteluihin Luhalahdella, Viljakkalassa, Mannanmäen-Kyröskosken akselilla, Epilän-Tampereen akselilla, Mouhijärvellä (Häijään), Karkussa ja Lempäälässä sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Tuuloksen ja Lammin kantta Koskelle.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Manninen palveli sisällissodan jälkeen edelleen komppanianpäällikkönä 1. Krenatöörirykmentissä ja siitä myöhemmin muodostetussa Tampereen vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 alkaen adjutantiksi Sortavalan rajavartioryhmään. Sortavalasta hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 komppanianpäälliköksi Keski-Suomen rykmenttiin. Manninen on haudattu Haapaveden Jaananmäen hautausmaalle. 

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Vänrikki 7. helmikuuta 1918
* Luutnantti 1. huhtikuuta 1918
* Kapteeni 31, heinäkuuta 1919
 | Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Renny Quow** (s. 25. elokuuta 1987) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrin juoksuun.

Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän selviytyi välieriin vuonna 2004 ja vuonna 2006 hän voitti kultaa ajalla 45,74 s.

Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän juoksi Trinidad ja Tobagon 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka selviytyi loppukilpailuun. Loppukilpailussa joukkue hylättiin. Osakan MM-kilpailussa 2007 hän karsiutui 400 metrillä alkuerissä, kuten myös 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi seitsemänneksi ajalla 45,22 s.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Quow saavutti pronssia 400 metrin juoksussa tuloksella 45,02 s. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja pitkän viestin alkuerissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli Trinidad ja Tobagon viestijoukkuueessa kuudes.

Quow saavutti 2014 pronssia 4 × 400 metrin viestissä sekä IAAF World Relays -kilpailuissa että Glasgow'n Kansainyhteisän kisoissa. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa 2015 kultaa pitkässä viestissä. Hän saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ja karsiutui 400 metrin välierissä.

Quow juoksi 2017 Lontoon MM-kilpailuissa 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa Trinidad ja Tobago voitti toisella kokoonpanolla maailmanmestaruuden. 400 metrillä hän karsiutui alkuerissä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 200 metriä: 20,39 (2014)
* 300 metriä: 32,36 (2014)
* 400 metriä: 44,53 (2009)

Lähteet
-------

* Renny Quow Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Grosseto 2004 – Miesten 400 metrin tulokset, IAAF (englanniksi)
2. ↑  Helsinki 2005 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF (englanniksi)
3. ↑  Osaka 2007 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive), IAAF (englanniksi)
4. ↑  Tässä on nelosen kuningas – Merritt pesi Warinerin *Yle.fi*.  21.8.2009. YLE. Viitattu 21.8.2009.
5. ↑  Berlin 2009 – Timetable/Results – 08-21-2009 (400 Metres – M Final) *berlin.iaaf.org*. IAAF.  Arkistoitu 23.8.2009. Viitattu 21.8.2009. (englanniksi)
6. 1 2 3 4  Athletics - Renny QUOW *the-sports.org*. Viitattu 12.11.2015. (englanniksi)
7. ↑  Istanbul 2012 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF (englanniksi)
8. ↑  Athletics Men's 4 x 400m Relay Final *thecgf.com*.  Arkistoitu 15.8.2020. Viitattu 12.11.2015. (englanniksi)
9. ↑  Men's 4×400m relay results *results.toronto2015.org*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 12.11.2015. (englanniksi)
10. ↑  Renny Quow Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Hatem Ben Arfa** (arab. حاتم بن عرفة‎, s. 7. maaliskuuta 1988 Clamart, Ranska) on tunisialaista sukujuurta omaava ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa FC Girondins de Bordeaux ja pelaa myös Ranskan maajoukkueessa.

Ben Arfa pelaa yleensä joko laiturina tai keskikentällä hyökkäävässä roolissa.

Ura
---

Olympique Lyonnais'n riveissä pinnalle noussut Ben Arfa teki todellisen läpimurtonsa Ranskan jalkapalloeliittiin kaudella 2007-08, jolloin hän oli päävalmentaja Alain Perrinin luottomies avauskokoonpanossa. Samalla kaudella Ben Arfa sai näyttömähdollisuuksia myös Ranskan maajoukkueessa, mutta EM-kisoihin 2008 Raymond Domenech ei miestä kelpuuttanut.

Kesällä 2008 Ben Arfa jätti Lyonin neljän mestaruuskauden jälkeen ja siirtyi 12 miljoonan euron siirtosummalla Olympique de Marseilleen.

Maajoukkueura
-------------

Hatem Ben Arfalla oli mahdollisuus edustaa maajoukkuetasolla myös Tunisiaa, mutta hän päätti kuitenkin edustaa Ranskaa. Ranskan maajoukkueessa Ben Arfa debytoi vuonna 2007. Hän oli myös voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Ranskan riveissä vuonna 2004.

Saavutukset
-----------

* Ranskan mestaruus (4): 2005, 2006, 2007, 2008
* Ranskan cup: 2008
* Ranskan supercupin voitto (3): 2005, 2006, 2007
* Alle 17-vuotiaiden EM-kulta 2004

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  

Kesällä 2016 Ben Arfa siirtyi Paris Saint-Germainiin.Le transfert d'Hatem Ben Arfa homologué par la LFP
2. ↑  French star refuses Tunisia offer *BBC Sport*.  12.5.2006. Viitattu 2.11.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili Lyonin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
* Profiili Ranskan jalkapalloliiton sivuilla[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
* Profiili FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
* LFP - La fiche de Hatem Ben Arfa (ranskaksi)

Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Lloris |
2 Debuchy |
3 Evra |
4 Rami |
5 Mexès |
6 Cabaye |
7 Ribéry |
8 Valbuena |
9 Giroud |
10 Benzema |
11 Nasri |
12 Matuidi |
13 Réveillère |
14 Menez |
15 Malouda |
16 Mandanda |
17 M’Vila |
18 Diarra |
19 Martin |
20 Ben Arfa |
21 Koscielny |
22 Clichy |
23 Carrasso |
Valmentaja Blanc
Theodore Pleske.
**Theodore (Fedor Dmitrijevitsh) Pleske** (23. kesäkuuta 1858 Pietari – 1. elokuuta 1932 Pietari) oli venäläinen lintutieteilijä.

Pleske oli akateemikko ja toimi Venäjän tiedeakatemian eläintieteellisen instituutin lintutieteellisen osaston johtajana vuosina 1886–1896. Hän tutki Kuolan niemimaata ja julkaisi kirjoituksen *A critical review of mammals and birds of the Kola Peninsula* (1887). Pleske tarkisti ja korjasi N. M. Prževalskin johtamilta tutkimusmatkoilta kerätyt lintunäytteet. Hän julkaisi kolme kirjoitusta Prževalskin retkistä: *Scientific results of the N. M. Przewalski expeditions to Central Asia* (1889, 1890, 1894), joihin sisältyivät tieteelle uusien lajien kuvaukset. Hän julkaisi kertuille omistetun teoksen *Avifauna of Russian Empire* (1889–1891). Hän nimesi muun muassa aavikkovarpusen alalajin *Passer simplex zarudnyi* (1896) maanmiehensä Nikolai Zarudnyin kunniaksi.

1928 julkaistiin Bostonissa maineikas *Birds of the Eurasian Tundra*. Ensimmäisessä osassa käsitellään paroni Edward von Tollin johtamaa venäläisten naparetkeä 1900–1903. Toisessa osassa tarkastellaan systemaattisesti tuolla retkellä tavattuja 73 tundran lintulajia. Kolmannessa osassa Pleske esittelee kehittelemänsä teorian tundran jakamisesta 21 osa-alueeseen ja niiden linnustoon sekä kuvauksen osa-alueen sijainnista ja luonnonoloista. Neljäs osa käsittää tekijän johtopäätökset ja tiivistelmän. Teoksessa on 40 mustavalkoista valokuvaa 17 aukeamalla maisemista sekä linnuista ja niiden pesistä, ja kuusi värivalokuva-aukeamaa, jotka esittävät tunturipöllön poikaspesää, pulmussirrin untuvikkoa, kuovisirrin ja pulmussirrin munia, isosirrin untuvikkoa sekä kiirunaa kirjavassa syyspuvussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sukupuu (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Venäjän Tiedeakatemia
3. ↑  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3
4. ↑  The Auk XLV 1928 (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Toržokin piiri Tverin alueen kartalla.
**Toržokin piiri** (ven. Торжо́кский райо́н, *Toržokski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen keskiosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 128 neliökilometriä ja asukkaita on 23 100 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Toržokin kaupunki, joka ei kuuluu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Toržokin piiriin kuuluu 22 maalaiskuntaa:

* Bogatkovo (ven. Богатьково)
* Bolšoje Petrovo (ven. Большое Петрово)
* Bolšoje Svjatsovo (ven. Большое Святцово)
* Boristsevo (ven. Борисцево)
* Budovo (ven. Будово)
* Gruziny (ven. Грузины)
* Jakonovo (ven. Яконово)
* Klokovo (ven. Клоково)
* Ladjino (ven. Ладьино)
* Marjino (ven. Марьино)
* Maslovo (ven. Маслово)
* Mirnyi (ven. Мирный)
* Moški (ven. Мошки)
* Nikolskoje (ven. Никольское)
* Ostaškovo (ven. Осташково)
* Pirogovo (ven. Пирогово)
* Rudnikovo (ven. Рудниково)
* Straševitši (ven. Страшевичи)
* Sukromlja (ven. Сукромля)
* Tveretski (ven. Тверецкий)
* Tredubje (ven. Тредубье)
* Vysokoje (ven. Высокое)

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M 10 -valtatie sekä Rževin, Lihoslavlin ja Ostaškovin väliset rautatiet. Huomattavin joki on Tvertsa. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan viljelyyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toržokin piiri**.
* Toržokin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Toržokin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**Pertti Olavi Tikka** (s. 12. toukokuuta 1955 Tohmajärvi) on suomalainen hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.

Velingradin MM-kilpailuissa 1977 Tikka sijoittui kahdeksanneksi henkilökohtaisella matkalla. Avestan MM-kilpailuissa 1980 hän voitti kultaa henkilökohtaisella matkalla ja hopeaa viestistä. Viestissä hän hiihtosuunnisti viimeisen osuuden Timo Mutikaisen, Matti Väisäsen ja Olavi Svanbergin hiihtosuunnistaessa kolme ensimmäistä osuutta. Aigenin MM-kilpailuissa 1982 hän voitti hopeaa henkilökohtaisella matkalla ja pronssia viestistä Veli-Matti Pellisen, Matti Väisäsen ja Olavi Svanbergin kanssa. Lavaronen MM-kilpailuissa 1984 hän voitti hopeaa viestistä ja pronssia henkilökohtaiselta matkalta. Viestissä he hiihtosuunnistivat samalla joukkueella kuin kaksi vuotta aikaisemmin.

Seuratasolla Tikka edusti Tohmajärven Urheilijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kilpakenttien sankarit 4*, s. 228. Tammi, 1994. ISBN 951-30-8901-0.
2. ↑  SKI-WOC 1977 BUL IOF.  Arkistoitu 28.5.2022. Viitattu 27.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  SKI-WOC 1980 SWE IOF.  Arkistoitu 28.5.2022. Viitattu 27.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  SKI-WOC 1982 AUT IOF.  Arkistoitu 28.5.2022. Viitattu 27.8.2009. (englanniksi)
5. ↑  SKI-WOC 1984 ITA IOF.  Arkistoitu 28.5.2022. Viitattu 27.8.2009. (englanniksi)
**TRIPOS** (engl. *Trivial Portable Operating System*) on tietokoneen käyttöjärjestelmä, jonka kehitti Computer Laboratory Cambridgen yliopistossa vuonna 1976 ja tohtori Martin Richards johti sen kehitystä. 
Tripos kirjoitettiin BCPL-ohjelmointikielellä. 

Commodore Amiga valitsi Triposin heidän uuden tietokoneen käyttöjärjestelmän osaksi kun oman DOS-järjestelmän kehitys jäi jälkeen aikataulusta. Tripos tuli AmigaOS-käyttöjärjestelmän AmigaDOS-moduuliksi heinäkuussa 1985. AmigaDOS sisältää komentorivityökalun ja Amigan tiedostojärjestelmän.

Ominaisuudet
------------

Tripos sisältää toimintoja, kuten ennaltaehkäisevä moniajo (engl. *pre-emptive multitasking*), hierarkkinen tiedostojärjestelmä ja useita komentorivin tulkkeja.

Muistiton toimintatapa (kun tarkistuksia ei tehdä, niin lopetetaan ohjelmien kohdentamattoman muistin käyttö) on ollut tärkein Triposin konsepti yhdessä viestin välityksen kanssa, mikä tarkoittaa että sanoman sisällön kopioinnin sijaan sanoma välitetään eteenpäin. Yhdessä muistittoman toimintatavan ja viestien välityksen kanssa on mahdollista lähettää ja vastaanottaa yli 1250 pakettia sekunnissa 10 MHz Motorola 68010 -suorittimella.

Tripos on siirretty muun muassa Motorola 68000- ja Intel 8086 –pohjaisiin tietokoneisiin. Viime aikoina Martin Richards käytti Cintcode BCPL tuottaakseen portin, jotta Triposia voidaan suorittaa Linuxissa.
Demonstraatioversio käyttöjärjestelmästä nimellä Cintpos on saatavilla verkosta Cintcode BCPL kääntäjän kanssa.

Käyttökohteet
-------------

Open GI Ltd Worcestershiressa, UK:ssa, pitää edelleen aktiivisesti yllä Triposia. Monella Britannian vakuutuksenvälittäjällä on Tripos-järjestelmä, joka palvelee joko Qume-terminaaleja tai Qume-pääte-emulaattoreita Telnetin kaltaisen TCP/IP-yhteyden yli käyttäen Open GI:n BROOMS-ohjelmistopakettia.*lähde?*

Katso myös
----------

* AmigaOS

Aiheesta muualla
----------------

* BCPL Manuaali (1967) (Arkistoitu – Internet Archive)
* BCPL manuaali (2016)
* Cintpos, siirrettävä TRIPOS
* BCPL kääntäjä

Lähteet
-------

1. ↑  Andy Finkel: In the beginning was CAOS Commodore-Amiga, Inc..  Arkistoitu 16.4.2009. Viitattu 22.1.2017.
2. ↑  Introduction to Tripos *pagetable.com*. Viitattu 22.1.2017.
3. ↑  Martin Richards: Cintpos *cl.cam.ac.uk*. Viitattu 22.1.2017.
4. ↑  Martin Richards: BCPL *cl.cam.ac.uk*. Viitattu 22.1.2017.
Boris Spiegel
**Boris Isaakovitš Špigel** (ven. Бори́с Исаа́кович Шпи́гель, myös kirjoitusasussa *Spiegel*, s. 18. helmikuuta 1953) on venäläinen senaattori eli Venäjän liittoneuvoston jäsen, Venäjänkielisten juutalaisten maailmankongressin presidentti ja liikemies.

Špigel syntyi Hmelnytskyin kaupungissa Ukrainassa vuonna 1953 ja valmistui 1980 Kamenets-Podolskin valtiollisesta pedagogisesta instituutista ja 2003 yleisvenäläisestä ulkomaankauppa-akatemiasta, missä hän toimii myös professorina. Koulutukseltaan Spiegel on taloustieteen tohtori.

Venäjän liittoneuvostossa Špigel on ollut vuodesta 2003 Penzan alueen edustajana. Nykyisin hän toimii liittoneuvoston Venäjän kansalaisyhteiskunnan kehittämisen komission puheenjohtajana ja on myös varapuheenjohtajana tieteen, kulttuurin, koulutuksen, terveydenhuollon ja ekologian komissiossa sekä informaatiopolitiikan komission jäsen. 

Špigel on suuren venäläisen Biotek-lääketukun omistaja. Hän toimii MSK-tuotantoyhtiönsä (*Muzyka. Soveršenstvo. Krasota*) kautta merkittävien venäläisten artistien tuottajana.

Špigel on 2010 perustetun kansainvälisen antifasistisen järjestön Maailma ilman natsismia presidentti. Järjestö kertoo torjuvansa maailmanlaajuisesti uusnatsismia, muukalaisvihaa ja fasismia. Järjestön Suomen-osaston on perustanut Johan Bäckman. Bäckman on kuvannut suhdettaan Špigeliin seuraavasti: "Spiegel on henkilökohtaisesti minulle erittäin tärkeä yhteistyökumppani ja tapaamme säännöllisesti." Iltalehden mukaan Špigel on Bäckmanin sponsori.

Špigel herätti huomiota tammikuussa 2011, kun häneltä ryöstettiin Eilatissa hotellihuoneesta 280 000 dollaria käteisenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kohudosentti julistettiin turvallisuusuhaksi – Bäckman ei pääse Viroon *Iltalehti.fi*.  5.8.2011.  Arkistoitu 16.4.2014. Viitattu 6.8.2011.
2. 1 2 3  Шпигель Борис Исаакович Venäjän liittoneuvoston sivut. (venäjäksi)
3. 1 2  БОРИС ШПИГЕЛЬ - КРУПНЫЙ ДЕЯТЕЛЬ РУССКОЯЗЫЧНОГО ЕВРЕЙСТВА.Who is who Russia
4. ↑  "World Without Nazism" movement set up (Arkistoitu – Internet Archive) Radio Voice of Russia, 2010.
5. ↑  Член совета федерации Борис Шпигель ограблен в Израиле (Arkistoitu – Internet Archive) Russian Leaks, 2011


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Elías Piña** on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 63 029 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 396 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Comendador.

Provinssi syntyi vuonna 1942, jolloin sen nimenä oli *San Rafael*. Myöhemmin nimi vaihdettiin *Estrelletaksi* ja lopulta, vuonna 1972 Elías Piñaksi. Elías Piña, jonka mukaan provinssi on saanut nimensä, toimi Dominikaanisen tasavallan armeijan upseerina sodassa Haitia vastaan. Piña syntyi lähellä Comendadoria, ja kaatui sodassa lähellä Haitin rajaa. Ennen erilliseksi provinssiksi muodostumistaan Elías Piña oli San Juanin provinssin kunta.

Elías Piñan provinssi jaetaan kuuteen kuntaan.

Talous
------

Haiti on tärkeä kauppakumppani Elías Piñan provinssille muiden Dominikaanisen tasavallan rajaseutujen tapaan. Etenkin provinssin pääkaupunki Comendadorissa kauppa Haitin kanssa on vilkasta. Vuorilla kasvatetaan kahvia ja papuja. Provinssin eteläosissa kasvatetaan myös perunaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dominican Republic Citypopulation.de. Viitattu 3.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elías Piña** Wikimedia Commonsissa

* Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

  

Dominikaaninen tasavaltaDominikaanisen tasavallan provinssit

* Azua
* Baoruco
* Barahona
* Dajabón
* Duarte
* Elías Piña
* El Seibo
* Espaillat
* Hato Mayor
* Hermanas Mirabal
* Independencia
* La Altagracia
* La Romana
* La Vega
* María Trinidad Sánchez
* Monseñor Nouel
* Monte Cristi
* Monte Plata
* Pedernales
* Peravia
* Puerto Plata
* Samaná
* Sánchez Ramírez
* San Cristóbal
* San José de Ocoa
* San Juan
* San Pedro de Macorís
* Santiago
* Santiago Rodríguez
* Santo Domingo
* Valverde

* Distrito Nacional