recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Adžarialaiset** (oma nimitys *Ach’arlebi*) ovat pääasiassa Georgian Adžarian alueella ja pienemmissä määrin muualla Georgiassa ja Turkissa asuva etninen ryhmä, tai georgialaisten alaryhmä. historiallisesti heitä on erottanut muista georgialaisista islamin usko. Adžarialaiset puhuvat georgian kielen murretta, johon on vaikuttanut lazi ja turkki.

Viimeisimmän luotettavan väestönlaskennan mukaan vuonna 1989 adžarialaisia oli Adžariassa 324 806 ja he muodostivat noin 83 % alueen väestöstä.

Historia
--------

Adžarian kartta.
Antiikin aikana Adžaria oli osa Kolkhisia ja Kaukasian Iberiaa. Alueelle tulivat ensin antiikin kreikkalaiset 400-luvulla eaa. ja kolmesataa vuotta myöhemmin siitä tuli osa Rooman valtakuntaa. Paikalliset omaksuivat kristinuskon 400-luvulla ja 900-luvulla alue päätyi Georgian kuningaskunnalle. Adžarialaiset kääntyivät islamin uskoon sen jälkeen, kun Adžaria liitettiin Ottomaanien valtakuntaan vuonna 1614. Muslimivalta alueella päättyi, kun Ottomaanit joutuivat puolestaan luovuttamaan alueen venäjän keisarikunnallevuonna 1878. Neuvostoliiton aikana vuonna 1921 muodostettiin Adžarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Adžarialaiset säästyivät monia muita alueen muslimikansoja kohdanneesta pakkosiirrosta Siperiaan ja Keski-Aasiaan Stalinin valtakaudella. Georgian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta vuonna 1991 Adžariasta tuli *de facto* itsenäinen alue Aslan Abašidzen johdolla, mutta hänen valtansa päättyi maanpakoon vuonna 2004 ja Georgian hallinnon valtaan alueella. Alueella on kuitenkin edelleen autonomia.

Kulttuuri
---------

Adžarialaisia miehiä perinteisissä asuissa valokuvassa.
Vaikka suuri osa adžarialaisista on edelleen sunnalaisia muslimeja, Georgian itsenäistyttyä monet ovat kääntyneet ortodoksisuuteen. Esimerkiksi Adžarian pääkaupunki Batumissa on vain yksi moskeija, mutta 14 kirkkoa. Perinteinen islamin uskon harjoitus yhdisti uskontoon myös monia kristinuskon piirteitä. Esimerkiksi ristiä käytetään symbolina monissa eri yhteyksissä. Osa adžarialaisista oli myös selvästi vain nimellisesti muslimeja ja he harjoittivat muuten kristinuskoa. Neuvostokaudella uskontoa ei suvaittu, mutta se on sittemmin saanut jälleen lisää merkitystä. Adžarialaisten perinteinen sosiaalinen yksikkö on suku samalla tapaa kuin muualla Georgiassa. Perinteisesti suvut esimerkiksi omistivat yhdessä maan ja vastasivat sen tuotosta. Adžarian ylängöllä harjoitetaan nautakarjan kasvatusta ja pienimuotoista maanviljelyä, kun taas alangolla on keskitytty lampaiden kasvatukseen. Hyvien olosuhteidensa ansiosta alueella on tuotettu jo antiikin ajoista lähtien viiniä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jeffrey E. Cole: *Ethnic groups of Europe : an encyclopedia*, s. 7-8. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-59884-302-6. (englanniksi)
2. ↑  Paul Friedrich ja Norma Diamond: *Encyclopedia of World Cultures – Volume VI*, s. 12-14. G.K. Hall & Co. 1994. ISBN 0-8161-1810-8. (englanniksi)
**Etelä-Korean presidentinvaalit 2017** järjestettiin Etelä-Koreassa 9. toukokuuta 2017 edellisen presidentin Park Geun-hyen syytteeseen asettamisen ja erottamisen jälkeen. Vaalit toteutettiin yhdellä kierroksella, joka oli ensin post-the-post -periaate, ja ne oli alun perin tarkoitus järjestää 20. joulukuuta 2017. Ne kuitenkin vietiin eteenpäin perustuslakituomioistuimen 10. maaliskuuta 2017 tekemän päätöksen jälkeen pitää Kansalliskokouksen syytteeseenpano Parkista. Etelä-Korean perustuslaissa määrättyjen menettelyjen mukaisesti pääministeri Hwang Kyo-ahnista tuli väliaikainen presidentti Parkin erottamisen jälkeen. Sen jälkeen kun Park oli erotettu perustuslakituomioistuimen päätöksellä, virkaatekevä presidentti Hwang ilmoitti, ettei hän ole ehdolla seuraavissa presidentinvaaleissa.

Presidentinvaalit voitti demokraattisen puolueen ehdokas Moon Joe-in. Hän astui virkaansa heti seuraavana päivänä 10. toukokuuta 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Demokraattipuolueen Moon Jae-in voittamassa Etelä-Korean presidentinvaalit *Etelä-Suomen Sanomat*.  9.5.2017. Viitattu 28.3.2021.
2. ↑  PM not to run for presidency *koreatimes*.  15.3.2017. Viitattu 28.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Demokraattipuolueen Moon Jae-in voittamassa Etelä-Korean presidentinvaalit - suhtautuu Pohjois-Koreaan sovinnollisemmin *www.iltalehti.fi*. Viitattu 28.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etelä-Korean presidentinvaalit 2017** Wikimedia Commonsissa
**Kulttuuriklubi Siperia** on jyväskyläläinen luovan toiminnan tila, jossa 13–29-vuotiaat saavat harrastaa taidetta ja kulttuuria omaehtoisesti. Toiminta sai alkunsa vuonna 2000 Jyväskylän taidemuseon Elämäpeli –nuoriso-ohjelman yhteydessä. Nuorten osaamista esitelleen Lokasuoja –näyttelyn jälkeen perustettiin Kulttuuriyhdistys Väristys ry. Nuorten talkootyöllä ja Jyväskylän kaupungin nuorisotyön avustamana syntyi keskustan laitamalle Sepänkeskukseen Kulttuuriklubi Siperia.

Kulttuuriklubin tiloissa toimii mm. *Nuorten Taidetyöpaja* ja nuorten rock-kuoro *RockAll*.

Kulttuuriklubi Siperian toiminta siirtyi Sepänkeskuksen sisäilmaongelmien vuoksi alkuvuodesta 2010 Tourulaan Yleisradion entisiin toimitiloihin osoitteeseen Matarakatu 6, 40100 Jyväskylä.

RockAll
-------

**RockAll** on nuorten perustama ja toteuttama jyväskyläläinen kuoro. Kuoron pääasiallisina toimijoina ovat Jyväskylän kaupungin nuorisopalvelut ja Kulttuuriklubi Siperia. Kuoron toimintatapa on tehdä tutuista rockkappaleista kuoroversioita. Jäsenet ovat iältään 15–25-vuotiaita. Kuoronjohtajana toimii rumpali ja nuorisonohjaaja Seppo Pohjolainen ja säestyksestä vastaa muusikko Mikko Pellinen.

Kuoro syntyi keväällä 2009 nuorten Jyväskylän kaupungin nuorisopalveluiden sähköiselle aloitekanavalle tekemän aloitteen pohjalta, jonka pohjalta kulttuuriklubi Siperia alkoi viedä asiaa eteenpäin. RockAllin ensimmäinen esiintyminen oli Helsingissä syksyllä 2009 Aseman Lapset ry:n Walkers-toiminnan 15-vuotisjuhlatapahtumassa. Sen jälkeen RockAll on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa esimerkiksi kirkoissa ja rocksaleissa. Nuorten nettilehti Painovirhe on myös tekemässä kuoron kiertueesta dokumenttia.

Kuoron ensimmäinen single "Tinasotilas" ilmestyi maaliskuussa 2010.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Jyväskylän kaupungin tiedotuslehti: RockAll – Rokkivoimalla nuorten ääni kuuluville
5. ↑
6. ↑  Jyväskylän Kaupunkilehti: Jyväskylään perustetaan rock-kuoro
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Siperia.info Kulttuuri Siperian kotisivut
* Nuorten taidetyöpaja (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kulttuuriklubi Siperia Myspacessa (englanniksi)
* Radio Jyväskylä: Rock-kuoro, RokkiBreikki-bädit ja Timo Rautiainen heittävät keikan Lutakossa
**Etelä-Korean naisten maahockeymaajoukkue** edustaa Etelä-Koreaa naisten maahockeyn maaotteluissa. Etelä-Korea on saavuttanut kaksi olympialaisten hopeamitalia vuosilta 1988 ja 1996. Lisäksi se sijoittui neljänneksi 1992. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Etelä-Korea on sijalla 12 (kesäkuu 2020).

Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Korean paras saavutus on pronssimitali vuodelta 1990. Vuosien 1994 ja 1998 kisoissa Etelä-Korea oli viides, vuosina 2002 ja 2010 kuudes.

Etelä-Korea on Aasian kisojen sekä Aasian cupin menestynein naisten maahockeymaajoukkue. Aasian cupissa Etelä-Korea on ollut kahdeksan kertaa mitaleilla, joista kolme on ollut kultaisia. Aasian kisoissa Etelä-Korea on saavuttanut viisi mestaruutta ja kolme hopeaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Todor Krastev: Field Hockey Olympic Games Archive *todor66.com/hockey/field*. Todor Krastev. Viitattu 29.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  World Ranking – International Hockey Federation *fih.ch/en*.  2020. International Hockey Federation. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Todor Krastev: Women Field Hockey World Cup and IFWHA Archive *todor66.com/hockey/field*. Todor Krastev. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
4. ↑  Todor Krastev: Women Field Hockey Asia Cup Archive *todor66.com/hockey/field*. Todor Krastev. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  Todor Krastev: Women Field Hockey Asian Games Archive *todor66.com/hockey/field*. Todor Krastev. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
Vuonna 1954 valmistunut Karjalantalo.
**Kulttuurikeskus Karjalantalo** on Joensuun keskustassa Ilosaaressa toimiva rytmimusiikin keskus. Keskus avattiin 11. helmikuuta 2011. Keskus sisältää Joensuun Popmuusikoiden klubi- ja ravintolatoiminnan ja Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun pop-jazz- ja kansanmusiikin opetuksen.. Lisäksi talossa on ravintola.

Joensuun Popmuusikoiden perustama Joensuun Töminä osakeyhtiö vuokrasi keskusta varten huhtikuussa 2010 Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiöltä (KKES) Karjalantalon. Talon koko toiminta siirtyi vuoden 2011 alussa Joensuun Popmuusikot ry:n hallintaan. Aikaisemmin talossa toimi ravintola Puukello ja KKES, ja talo oli erilaisten kokousten, juhlien ja tapahtumien pitopaikka.

Kerubi
------

Keskuksessa on neljä Ravintola Kerubi -nimellä toimivaa kokonaisuutta: Kerubin Keittiö, Kerubin Sali, Kerubin Kellari ja keväällä 2011 avautuva Kerubin Terassi. Kerubi-nimi on perua Joensuussa aikaisemmin toimineesta rokkibaarista.

Ammattikorkeakoulu
------------------

Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun musiikinkoulutusohjelman toimintaa varten on opetustiloja, kokoustiloja, äänieristettyjä treenikämppiä ja soittoluokkia.

Lähteet
-------

1. ↑  Joensuun Popmuusikot (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kulttuurikeskus Karjalantalo
**Kulttuurihäirintä** (engl. *culture jamming*) on laillisesti ja laittomasti tuotettua häiriötä mainostajien ja mainosten vastaanottajien välille. Se sekoittaa aktivismia ja taidetta, ja siihen liittyy usein tilan valtaaminen. Sen ilmenemismuotoja ovat esimerkiksi graffitit, vastamainokset ja kaupunkitilassa tapahtuvat esitykset.

Termi kulttuurihäirintä on johdettu radiohäirinnästä, joka on sodankäynnin keino vaikuttaa vihollisten keskinäiseen viestintään. Radiohäirinnällä on yritetty esimerkiksi muuttaa viestien sisältöä tai estää niiden vastaanotto. Samankaltaisesti kulttuurihäirinnällä pyritään häiritsemään alkuperäistä viestiä.

Kulttuurihäinnän juuret ovat 1950–1960-luvun Ranskassa, jossa situationistit kokivat kuvien ohjaavan ihmisten toimintaa ja moraalia. Heidän mielestään kuvat tekivät ihmisistä passiivisia kuluttajia ja vahvistivat kapitalistista yhteiskuntaa. Vastahyökkäyksenä situationistit käyttivät kuvia uusissa yhteyksissä ja kuvamuokkauksissa.

Tulkintoja
----------

Kirjailija Jari Tammisen mukaan graffitit voi tulkita poliittisiksi siinä mielessä, että ne valtaavat kaupunkitilaa mainoksilta. Totuttua kaupunkitilaa häiritsevä taide pakottaa katsojan miettimään kaupunkitilaa uudesta näkökulmasta.

Katso myös
----------

* Vastamainos

Lähteet
-------

1. ↑  Häiriköt - Kulttuurihäirinnän aakkoset Into Kustannus. Viitattu 27.11.2015.
2. 1 2  Jääskeläinen, Veera: Kulttuurihäirintä käy kamppailua kaupunkitilasta *Savon Sanomat*.  20.3.2015.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 27.11.2015.
3. 1 2  Kostet, Esa: Teippi suussa taisteluun *Turun ylioppilaslehti*.  21.10.2015.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 27.11.2015.

Kirjallisuutta
--------------

* Tamminen, Jari: *Häiriköt – Kulttuurihäirinnän aakkoset*. Into, 2013. ISBN 9789522641663.

Aiheesta muualla
----------------

* Kulttuurihäirintä kehottaa kritiikkiin, Yle uutiset
**Etelä-Molukkien tasavalta** (indonesiaksi *Republik Maluku Selatan*, *RMS*) oli Indonesiaan kuuluneiden Molukkien saariryhmän eteläisillä saarilla vuodesta 1950 alkaen toiminut separatistinen hallitus ja tunnustamaton valtio, joka vaati saarille itsenäisyyttä. Toiminta keskittyi lähinnä Ambonin saarelle. Indonesian hallitus palautti kaikki saaret takaisin valtaansa 1960-luvun alkuun mennessä, minkä jälkeen Etelä-Molukkien tasavallan hallitus on jatkanut toimintaansa pakolaishallituksena Hollannista käsin.

Separatismin juuret liittyivät siihen, että osa Molukkien kristityistä asukkaista vastusti kuulumista islamilaiseen Indonesiaan. Huomattava osa varsinkin Ambonin asukkaista oli siirtomaa-aikana 1800-luvulla omaksunut siirtomaaisänniltään kristinuskon sekä hollannin kielen ja saavuttanut siten etuoikeutetun aseman muihin indonesialaisiin nähden. Muutamaa vuotta Indonesian itsenäistymisen jälkeen ambonilaiset julistivat perustetuksi Etelä-Molukkien tasavallan. Itsenäisyysjulistus annettiin 25. huhtikuuta 1950. Separatistihallitus sai tukea Ambonin kristityiltä, kun taas saaren muslimit tukivat Indonesian hallitusta. Yhdysvaltojen on epäilty tukeneen salaa separatisteja, koska he vastustivat samalla Indonesian presidentti Sukarnoa, joka taas teki yhteistyötä kommunistien kanssa.

Indonesian joukot valtasivat Ambonin saaren takaisin jo marraskuussa 1950, mutta Etelä-Molukkien tasavallan hallitus siirtyi jatkamaan toimintaansa läheiselle Seramin saarelle. Indonesia kukisti Etelä-Molukkien tasavallan vuonna 1955 ja sen kiinni saadut johtajat tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin. Tärkein separatistijohtaja, Etelä-Molukkien tasavallan presidentti Chris Soumokil vangittiin joulukuussa 1963 ja teloitettiin vuonna 1966. Pakolaishallitus aloitti sen jälkeen toimintansa Hollannissa J. A. Manusaman johdolla. Etelä-Molukkien tasavallan kukistumisen jälkeen kymmeniätuhansia ambonilaisia pakeni Hollantiin. Eräät "molukkilaisista" ryhtyivät 1970-luvulla tekemään Hollannissa terrori-iskuja, jotka herättivät paljon huomiota.

Etelä-Molukkien tasavallan pakolaishallitus toimii edelleen Hollannissa. Se kuuluu Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisöön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marja-Leena Heikkilä-Horn & Jukka O. Miettinen: *Kaakkois-Aasia: historia ja kulttuurit*, s. 399. Otava, Helsinki 2000.
2. 1 2 3  Historie (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi) Etelä-Molukkien tasavallan hallitus. Viitattu 25.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etelä-Molukkien tasavalta**.
* Etelä-Molukkien tasavallan pakolaishallituksen viralliset sivut (englanniksi) ja (hollanniksi)
* Molukit vaativat itsenäisyyttä Ylen Elävä arkisto
**Peruspankki Oy** oli vuonna 1963 perustettu työväen liikepankki. 

Peruspankin perustajia olivat Helsingin Työväen Säästöpankki, SAK ja E-liikkeen osakeyhtiöt. Peruspankki perustettiin huolehtimaan työväen säästöpankkien kassavarantotalletuksista, jotka niiden täytyi säästöpankkilain mukaan tehdä johonkin liikepankkiin. Peruspankki lainasi talletetut varat edelleen ja hoiti maksuliikennettä työväen liikelaitosten ja niiden ulkomaisten kauppakumppanien välillä.

Aluksi Peruspankin kanssa kilpaili toinen työväen rahalaitos, ay-liikkeen skogilaisen siiven perustama Osuuspankki Yhteistuki.

Ammattiyhdistysliike hankki 1970-luvulla Peruspankista yli 61,5 % osuuden. Loppuosa omistuksesta kuului E-liikkeelle, Kansa-yhtiöille ja työväenliikkeen eri liikelaitoksille. Pankin henkilökunnan määrä oli 1980-luvun alussa alle 20, ja sillä oli yksi toimipaikka.

Suomen Työväen Säästöpankki oli luopunut Peruspankin osakkeistaan 1970-luvulla. Vuonna 1980 se palasi takaisin osaomistajaksi. STS:n omistusosuus oli 1980-luvulla noin viidesosa. Yhdeksi vähemmistöomistajaksi tuli myös Osuuspankki Yhteistuki vuonna 1984. Omistusjärjestelyt liittyivät työväen rahalaitosten yhteistyön tiivistämiseen.

Peruspankki liittyi 1984 pankkien väliseen SWIFT-tietokonejärjestelmään. Sen ansiosta Peruspankki siirtyi ulkomaan maksuliikenteessä ajantasajärjestelmään. Peruspankki kasvoi voimakkaasti vuosina 1984–1985. Taseen loppusumma 1984 oli 566 miljoonaa markkaa.

STS osti lisää Peruspankin osakkeita vuonna 1987. Sen omistusosuudeksi tuli nyt 42 %. STS:n ja Peruspankin ulkomaantoiminnot yhdistettiin.

Vuonna 1988 Peruspankin toiminnan perustaksi omaksuttiin sidosryhmien palvelemisen sijaan pk-yritysten rahoittaminen. Uuteen linjaan kuului myös riskinotto. Linja tuottikin hyvää tulosta.

Peruspankki fuusioitiin liikepankiksi muutettuun STS-Pankkiin vuonna 1990. Peruspankin johtajisto halusi pankin pysyvän itsenäisenä. Pääomistaja STS ei kuitenkaan enää tarvinnut toista työväen liikepankkia, koska se pystyi hoitamaan Peruspankin aiemmat tehtävät itse. Fuusio toteutettiin niin, että Peruspankin osakkeet vaihdettiin STS-Pankin A-osakkeiksi. Omistajia oli tuolloin 150.

Lähteet
-------

1. 1 2  Komulainen, Anitra: *Punapääoman linnake. Työväen osuustoiminnan dramaattiset vaiheet*, s. 87. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Siltala, 2021. ISBN 978-952-234-932-3.
2. 1 2  Soukola, Timo: *Sallitun riskinoton rajat. STS-pankki ja sen edeltäjä 1980–1992*, s. 122–123. Vantaa: Kellastupa Oy, 2008. ISBN 978-952-5787-03-0.
3. ↑  Soukola, s. 127–129
4. ↑  Soukola, s. 132
5. ↑  Soukola, s. 132–133
6. ↑  Soukola, s. 368–369
7. ↑  Soukola, s. 368–370

Aiheesta muualla
----------------

* Peruspankin historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)

* Työväenpankit ja ay-liike Osuuspankki Yhteistuen, Peruspankin ja STS-Pankin esittelyvideo 1985
**Augusta Charlotta Lönborg**, s. **Nordberg** (11. toukokuuta 1862 Mariestad, Ruotsi − 1. marraskuuta 1900) oli ruotsalainen opettaja, runoilija sekä laulujen ja virsien kirjoittaja.

Lönborg oli yksinhuoltajaäidin tytär. Hän sai isoisänsä sukunimen Nordberg. Hän valmistui opettajaksi Skaran seminaarista 1886 ja toimi opettajana Strängnäsissä ja Uppsalassa. 1897 hän solmi avioliiton dosentti Sven Lönborgin kanssa, mutta kuoli jo kolmen vuoden kuluttua.

Nimimerkillä "Aster" hän kirjoitti *Barnavännen-*lehteen runoja ja uskonnollisia artikkeja, joista osa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen nimellä *Convolver* vuonna 1901. 

Lönborgin tunnetuin laulu on "Långt bortom rymder vida*".* Se julkaistiin *Barnavännen*-lehdessä 26. syyskuuta 1895. Laulu tuli pian suosituksi etenkin vapaakirkkojen piirissä. Se on Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa oassa virsi 212, sen sävelmä on Julius Dahlöfin sävelmä vuodelta 1906. Julius Dahlöf oli ruotsalainen urkuri ja laulunjohtaja, joka toimi muun muassa Oslossa ja Michiganissa, USA:ssa. Sävelmän Dahlöf on kirjoittanut 1906 USA:ssa.

Lönborgin laulu on suomennettu 1900-luvun alussa, mutta sen suomentajaa ei tunneta. Se on *Hengellisessä laulukirjassa* laulu 508 "Yllä ei ääret taivaan". Ruotsin kirkon virsikirjan teksti on Pekka Kivekkään 1998 tekemä käännös "Kauemmas avaruutta käy rukouksen tie"*.* Se on myös *Seurakunta laulaa* - kirjassa laulu 262.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 410. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 2 Psalmerna 205-429*, s. 31,32. Wessmans musikförlag AB Visby, 2017. ISBN 978-91-877-052-0. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ruotsi

 |

 |
Tribonianuksen kuva Yhdysvaltain edustajainhuoneen seinällä. Brenda Putnamin teos vuodelta 1950.
**Tribonianus** oli itäroomalainen korkea virkamies ja juristi. Hän syntyi Pamfyliassa luultavasti ennen vuotta 500 ja kuoli vuonna 542, todennäköisesti silloin riehuneen ruttoepidemian takia.

Tribonianus kuului keisari Justinianus I:n asettamaan komissioon, jonka tehtävänä oli koota Corpus iuris civilis (roomalaisen oikeuden kokonaisvaltainen koonnos). Lopulta hän nousi tuon komission johtoon. Vuonna 532, Nika-kapinan aikana Justinianus joutui kansan painostuksesta erottamaan Tribonianuksen virastaan, mutta palautti hänen asemansa pian sen jälkeen, kun kapinalliset oli kukistettu.

Prokopios kertoo Tribonianuksen olleen helposti lahjottavissa, mutta vaikka väite pitäisikin paikkansa, se ei himmennä Tribonianuksen historiallista merkitystä yhtenä Corpus iuris civiliksen keskeisimmistä luojista.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Arktinen susi***lähde?* eli **napasusi***lähde?* (*Canis lupus arctos*) on suden alalaji, jota tavataan Kanadan arktisilla alueilla.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Arktinen susi saksalaisessa eläintarhassa.
Arktiset sudet ovat yleensä susiksi keskikokoisia ja joskus hyvinkin suuria, joskin koossa sen voittavat suden kolme suurinta alalajia.*lähde?* Pituudeltaan ne ovat noin 1–1,8 metriä häntä mukaan lukien; urokset ovat isompia kuin naaraat. Säkäkorkeus on noin 60–80 senttiä.*lähde?* Arktiset sudet painavat noin 32-70 kiloa ja ovat painavampia kuin Suomessakin elävät euraasiansudet.*lähde?* Suhteessa arktisen suden korvat ovat pienet ja niillä sinisilmäisyys on joillain seuduilla yleistä.*lähde?* Arktinen susi on yleensä valkoinen, mutta useilla yksilöillä on harmaata ja joskus jopa punaruskeaa kuviointia selässä ja naamassa.

Elintavat
---------

Arktinen susi elää yleensä noin 3–8 yksilön laumoissa. Koska arktisen suden elinalueilla ei ole juuri asutusta, se ei pelkää ihmistä lainkaan.*lähde?* Arktinen susi lähestyy usein ihmistä uteliaana, ja on täten helppo havaita. Näissä tilanteissa ne eivät ole koskaan osoittaneet saalistuskäyttäytymistä tai aggressioita.*lähde?* Vankeudessa arktisten susien iäksi on mitattu jopa 18 vuotta, mutta luonnossa ne elävät tavallisesti 7–10 vuotta.

### Lisääntyminen

Arktisen suden pentu Schönbrunnin eläintarhassa.
Kaikkien susien tapaan vain lauman johtava naaras saa paritella. Poikasten pienellä määrällä varmistetaan, että ravintoa riittää kaikille poikasille.

Arktiset sudet synnyttävät poikasensa maahan tai lumeen kaivettuun pesään, jos se on mahdollista. Se voi myös synnyttää pentunsa luoliin ja kallion koloihin.

Emo synnyttää 2–3 pentua toukokuun lopulla aina kesäkuun alkuun. Pennut ovat väritykseltään harmaita.

### Ravinto

Arktinen susi syömässä saalistaan.
Arktinen susi saalistaa laumoissa itseäänkin suurempia eläimiä, kuten karibuja ja myskihärkiä. Lisäksi ne syövät napajäniksiä, sopuleita, hylkeitä ja hanhia. Eläin voi syödä kerralla jopa 9 kiloa lihaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Arctic Wolf Facts and Adaptations Canis lupus arctos *Cool Antarctica*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Arctic Wolf *Wolfworld*.  21.1.2014. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Are Arctic wolves dangerous to humans? *Quora*. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Arctic Wolf *Animal Corner*. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
5. 1 2  Arctic Wolf (Canis lupus arctos) *Wolf Quest*. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
6. ↑  Arctic Wolf *A-Z Animals*.  4.11.2008. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
7. ↑  Arctic wolf *Toronto Zoo*. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q216441
* Wikispecies: Canis lupus arctos
* CoL: 5G6Z9
* EoL: 1268605
* GBIF: 6164203
* iNaturalist: 234841
* ITIS: 726812
* MSW: 14000743
* NatureServe: 2.741211
* NCBI: 1320375
* uBio: 6158169

 |

 |
**Galaktosialidoosi** on lysosomaalinen kertymäsairaus, jossa synnynnäinen entsyymipuutos aiheuttaa sokeriaineenvaihduntatuotteiden kertymistä solujen lysosomeihin. Sairaus jaotellaan varhaislapsuuden vakavaan, lapsuusiän nopeasti etenevään ja nuoruus- tai aikuisiällä puhkeavaan, hitaasti etenevään muotoon.

Muodot
------

Galaktosialidoosin varhaislapsuudessa ilmenevään muotoon liittyy huomattava sikiöaikainen turvotus. Vastasyntyneellä saatetaan todeta kasvonpiirteiden karkeutta, nivustyrä, hepatosplenomegalia, askites, sydämen poikkeava suurikokoisuus ja luustohäiriöitä. Varhaislapsuuden tautimuotoon liittyy telangiektasioiden ilmaantumista, jota ei kuitenkaan esiinny poikkeuksetta. Varhaislapsuuden galaktosialidoosin oirekuva on vaikea. Usein siihen sairastunut lapsi kuolee jo ensimmäisen elinvuotensa aikana sydän- tai munuaisongelmiin.

Myös lapsuusiän tautimuodossa oireilu alkaa usein jo ensimmäisen elinvuoden aikana. Oirekuvassa on päällekkäisyyttä varhaislapsuuden tautimuodon kanssa, mutta oireet ovat tyypillisesti lievempiä. Lapsuusiän galaktosialidoosin ominaispiirteitä ovat hepatosplenomegalia, lyhytkasvuisuus, luustohäiriö, läppäviat ja kasvonpiirteiden karkeus. Silmänpohjissa saattaa esiintyä kirsikanpunaisia pisteitä. Kuulon menetys on mahdollista. Joskus todetaan myös neurologisia oireita tai kehitysvammaisuutta. Ataksia ja myoklonia ovat harvinaisempia lapsuusiän kuin nuoruus- tai aikuisiässä puhkeavassa galaktosialidoosissa.

Nuoruus- ja aikuisiän galaktosialidoosille luonteenomaisia ovat ataksian ja myoklonian lisäksi selkärangan luiden poikkeavuudet, lievä kasvonpiirteiden karkeus, etenevä kehitysvamma, epilepsia sekä kuulo- ja näköaistien menettäminen. Nuoruus- ja aikuisiän muodossa esiintyy myös angiokeratoomiksi kutsuttuja verisuonimuutoksia. Toisin kuin varhaisemmin puhkeavissa tautimuodoissa, ei nuoruus- tai aikuisiällä sairastuvilla yleensä ole todettavissa hepatosplenomegaliaa. Oireet puhkeavat keskimäärin kuudennentoista elinvuoden paikkeilla, mutta alkamisajankohdassa on huomattava yksilöllinen vaihtelu.

Syy ja hoito
------------

Galaktosialidoosi johtuu kromosomissa 20 sijaitsevan CTSA-geenin mutaatiosta. Sillä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Noin 60 prosenttia todetuista galaktosialidooseista on ollut nuoruus- tai aikuisiällä puhjenneita. Tätä tautimuotoa on todettu tavallista useammin japanilaisilla. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat Tay–Sachsin tauti, tyypin 1 GM1-gangliosidoosi ja muut oirekuvaan mahdollisesti sopivat lysosomaaliset kertymäsairaudet. Galaktosialidoosin hoito on oireenmukaista. Elinajanodotetta pidetään nuoruus- ja aikuisiän tautimuodossa normaalina, mutta varhaislapsuuden tautimuodossa elinajanodote rajoittuu usein ensimmäiseen elinvuoteen tai vielä lyhyempään ajanjaksoon. Lapsuusiän galaktosialidoosiin liittyy huomattavasti yksilöllisesti vaihteleva elinajanodote. M. F. Goldberg kuvasi lapsuudessa puhkeavan galaktosialidoosin vuonna 1971. Yoshiyuki Suzuki kuvasi nuoruus- ja aikuisiän tautimuodon vuonna 1977.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Johanna Rintahaka, Galaktosialidoosi Tukiliitto 18.10.2022, viitattu 16.7.2023
**Kaarian kieli** on muinaisessa Kaariassa puhuttu kuollut kieli. Se kuuluu indoeurooppalaisten kielten heettiläiseen ryhmään. Sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. luuvi ja lyykia. On myös arveltu, että kaaria on kehittynyt luuvista.

Muinainen Kaaria sijaitsi Vähän-Aasian lounaisosassa Lyydian ja Lyykian välissä. Sieltä on löydetty muutamia kymmeniä lyhyitä tekstejä, jotka on ajoitettu suunnilleen 300–200-luvuille eaa. Suurin osa kaariankielisistä teksteistä on kaarialaisten palkkasoturien Egyptissä 600–400-luvuilla tekemiä piirtokirjoituksia. Turkin Kaunosista löydettiin vuonna 1996 laaja kaksikielinen kaarialais-kreikkalainen kirjoitus.

Kaariankieliset tekstit on laadittu noin 40 kirjaimesta koostuvalla kaarialaisella aakkostolla, joka perustuu ilmeisesti johonkin länsiseemiläiseen kirjaimistoon. Sen hyvin hitaasti edennyt selvitystyö on nykyään saatettu lähes loppuun, mutta tekstien tulkinnassa on edelleen huomattavia vaikeuksia. Kaarian kieltä opittiin lukemaan vuonna 1981, kun egyptologi John Ray löysi hautakiven, jossa oli kaiveruuksen egyptiksi ja kaariaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 106. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. 1 2  *Lingvistitšeski entsiklopeditšeski slovar*, s. 214. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1990. ISBN 5-85270-031-2.
3. ↑  Glottolog 4.6 - Carian *glottolog.org*. Viitattu 27.11.2022.
4. ↑  Carian alphabet and language *omniglot.com*. Viitattu 27.11.2022.
5. ↑  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Asia Minor*, s. 64. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68496-5.
6. ↑  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Asia Minor*, s. 64–65. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68496-5.
7. ↑  Carian language *Encyclopædia Britannica*.  2022. Viitattu 27.11.2022. (englanniksi)
Keisari Tituksen kolikko jonka takapuolella on teksti "TR POT VIII COS VII", eli kolikon lyöntihetkellä Tituksella oli ollut *tribunicia potestas* kahdeksan vuoden ajan ja hän oli ollut konsulina seitsemän kertaa.
**Tribunicia potestas** oli Rooman valtakunnassa aluksi nimitys kansantribuuneille kuuluvasta vallasta, mutta myöhemmin siitä tuli yksi tärkein Rooman keisareiden oikeuksista. 

Aluksi *tribunicia potestaan* tarkoitus oli suojella kansantribuuneja, joiden tehtävä oli suojella plebeijejä virkamiesten mielivallalta. *Tribunicia potestaan* kuului *sacrosanctitas*, plebeijien takaama loukkaamattomuus. Kansantribuunien valta kasvoi ajan myötä ja sisälsi lopulta muun muassa oikeuden puhua senaatissa, käyttää veto-oikeutta virkamiesten päätöksiä vastaan ja kutsua senaatti koolle. Senaatti myönsi Augustukselle ikuisen *tribunicia potestaan* vuonna 23 eaa. ilman että tästä tehtiin kansantribuunia. Keisariajalla *tribunicia potestaan* myöntäminen oli selvä merkki keisarin suosiosta. Augustuksen *tribunicia potestas* oli siitä erikoinen että hän sai kansantribuunien valtaoikeudet ilman että häntä olisi nimitetty mihinkään virkaan. Augustus ei olisi patriisina myöskään voinut toimia kansantribuunina. Tasavallan aikana virkamiehiä koski useita sääntöjä, jotka eivät koskeneet Augustuksen *tribunicia potestaa*. Heidän virkakautensa kestivät aina vain vuoden ja virkakauden jälkeen heidät voitiin viedä oikeuteen. Augustus toimi esimerkiksi myös konsulina, mutta hänet valittiin aina äänestyksellä ja hänellä oli aina konsulikumppani.

Augustus antoi Agrippalle *tribunicia potestaan* vuonna 18 eaa. viideksi vuodeksi ja vuonna 13 eaa. vielä viideksi vuodeksi lisää. Agrippa kuoli kuitenkin seuraavana vuonna. Seuraavaksi hän antoi *tribunicia potestaan* viideksi vuodeksi Tiberiukselle vuonna 6 eaa. mutta sitä ei uusittu vuonna 2 eaa. Augustuksen ottopojan Gaius Caesarin kuoleman jälkeen Augustus antoi jälleen *tribunicia potestaan* Tiberiukselle vuonna 4 jaa. kymmeneksi vuodeksi. Vuonna 13 jaa. Tiberiuksen *tribunicia potestaa* jatkettiin kymmenellä vuodella ja seuraavana vuonna, Augustuksen kuollessa, hänestä tuli keisari.

Lähteet
-------

* Matthew Bunson: *Encyclopedia of the Roman empire*. Infobase Publishing, 2002. ISBN 9780816045624.
* Nic Fields: *The Roman Army of the Principate 27 BC-AD 117*. Osprey Publishing, 2009. ISBN 9781846033865.
* Karl Galinsky: *The Cambridge companion to the Age of Augustus*. Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521807968.

### Viitteet

1. 1 2  Antiikin käsikirja, hakusana "tribunica potestas"
2. ↑  Bunson s.554
3. ↑  Galinsky s.40
4. ↑  Fields s.34
5. ↑  Fields s.42
**Danny Faure** (8. toukokuuta 1962 Kilembe, Uganda) on seychelliläinen poliitikko, josta tuli Seychellien presidentti lokakuussa 2016 James Michelin jätettyä virkansa. Sitä ennen Faure ehti toimia useissa eri ministerin tehtävissä ja varapresidenttinä vuodesta 2010.

Elämä
-----

Danny Faure syntyi 1962 Ugandassa Kilembessä seychelliläisille vanhemmille. Peruskoulunsa hän kävi Seychelleillä ja Kuubassa hän sai korkeakoulututkinnon politiikan tutkimuksesta.

Faure toimi vuodesta 1985 Seychellien opetusministeriön opetussuunnitelman apulaisvirkamiehenä. Samaan aikaan hän opetti National Youth Servicessä ja Seychelles Polytechnicissä. Fauren poliittinen ura alkoi 1993, kun hänet valittiin parlamenttiin.

Faure nousi Seychellien opetusministeriksi huhtikuussa 1998, jolloin hän aloitti 18 vuotta kestäneen aikansa ministerinä. Tämän jälkeen hän on toiminut nuoriso-, finanssi- ja kauppaministereinä, julkishallinnon ministerinä sekä informaatio- ja viestintäministerinä. Finanssiministerikaudellaan Seychelleillä aloitettiin Kansainvälisen valuuttarahaston tukemat talousuudistukset, joita Faure valvoi.

Presidentti James Michel valitsi Fauren varapresidentikseen vuonna 2010. Tämän jälkeen Michel voitti presidentinvaalit 2011 ja 2015, joissa Faure oli Michelin varapresidenttiehdokkaana. Faure nousi Michelin seuraajaksi, kun tämä jätti paikkansa lokakuussa 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sharon Uranie: Seychelles' new President: Danny Faure sworn in to office, calls for unity  16.10.2016. Seychelles News Agency. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)
2. ↑  Danny Faure to be sworn in as President tomorrow  15.10.2016. National Information Services Agency. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)
3. ↑  George Thande: Danny Faure sworn in as new president of Seychelles *Business Insider*.  16.10.2016. Business Insider, Inc.  Arkistoitu 16.1.2017. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Danny Faure** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Daniel Leon "Danny" Gabbidon** (s. 8. elokuuta 1979, Cwmbran) on walesiläinen jalkapalloilija, joka pelasi muun muassa Englannin Valioliigassa ja edusti West Bromwich Albionia, Cardiff Cityä, West Hamia, Queens Park Rangersia ja Crystal Palacea. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.

Ura
---

Gabbidon aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 West Bromwich Albionissa. Sieltä Gabbidon siirtyi walesiläisseura Cardiff Cityyn, ensin lainalle ja lopulta vakituisella siirrolla syksyllä 2000. Cardiffissa ollessaan Gabbidon teki myös A-maajoukkuedebyttinsä Tšekkiä vastaan maaliskuussa 2002. Vuotta myöhemmin hän oli yhdessä toisen maajoukkuemiehen Robert Earnshawin kanssa nostamassa Cardiffia sarjatasoa ylemmäs, silloiseen 1. divisioonaan, joka tunnetaan nykyään nimellä Englannin mestaruussarja.

Gabbidon siirtyi kesällä 2005 Valioliigaseura West Ham Unitediin yhdessä toisen puolustajan James Collinsin kanssa, Cardiffin jouduttua taloudellisiin ongelmiin. Saman vuoden lopulla hänet valittiin Walesin vuoden jalkapalloilijaksi. West Hamin aikoina Gabbidon kärsi paljon loukkaantumisista, ja oli yhtäjaksoisesti sivussa joulukuusta 2007 elokuuhun 2009 saakka. 

Gabbidon teki vapaana pelaajana sopimuksen Valioliigaan juuri nousseen Queens Park Rangersin kanssa heinäkuussa 2011, oltua sitä ennen seurassa koeajalla. Hänen ensimmäinen sarjaottelunsa seurassa meni täysin penkin alle, Gabbidonin tehtyä oman maalin 4-0 -tappioon päättyneessä ottelussa Bolton Wanderersia vastaan.

### Maajoukkueura

Maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2002 tehnyt Gabbidon ehti jo lopettaa maajoukkueuransa lokakuussa 2010, mutta maajoukkueen tuolloin uusi päävalmentaja Gary Speed sai vakuuteltua hänet kumoamaan päätöksensä myöhemmin talvella. Kaikkiaan hän pelasi 49 A-maaottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  Passo Alpuin, Luis Fernando: Wales - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Kaarikulmumittari** (*Idaea straminata*) on melko yleinen yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Siipien pohjaväri on kellertävän ruskea ja siipiä peittävät erittäin pienet mustat pisteet, joita on varsinkin lähellä perhosen vartaloa. Sisempi ja ulompi poikkijuova ovat vain hieman pohjaväriä tummempia ja erottuvat yleensä vain heikosti. Ulompi poikkiviiru kaartuu etusiiven etuosassa vain vähän. Siiven tyviosan tyvipoikkiviiru puuttuu useimmiten kokonaan. Siipien ulkosyrjää kiertää ohut tumma viiru ja sekä etu- että takasiivessä on musta diskaalitäplä. Siipiväli 24–28 mm.

Samannäköisiä lajeja ovat muutamat muutkin kulmumittarit, erityisesti mutkakulmumittari (*Idaea aversata*) ja pistekulmumittari (*Idaea deversaria*).

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kaarikulmumittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki aina Itä-Aasiaan saakka. Laji elää Suomessa Keski-Lappiin saakka, joskin se on pohjoisessa selvästi harvinaisempi. Lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun loppupuoliskolle. Lajilla voi olla harvinainen toinen sukupolvi syys-lokakuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Hämärässä lentävä laji, joka tulee helposti valolle. Tyypillinen elinympäristö on kuiva, hiekkapohjainen maasto, jossa on harvaa kasvillisuutta, mutta lajiin voi törmätä myös niityillä, puistoissa ja puutarhoissa. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka on polyfagi ja elää monien eri kasvilajien kuihtuneilla lehdillä. erityisesti kuitenkin voikukilla (*Taraxacum*) ja ratamoilla (*Plantago*).

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Kaarikulmumittari – *Idaea straminata* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7
5. 1 2  Peder Skou: The geometroid moths of North Europe (Lepidoptera, Drepanidae and Geometridae). Brill 1986 ISBN 978-9004078598 s. 59–60
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q143166
* Wikispecies: Idaea straminata
* BioLib: 52518
* BOLD: 141789
* CoL: 3PBYZ
* EoL: 278414
* EUNIS: 307305
* Fauna Europaea: 444238
* Fauna Europaea (new): 3cba74e6-8bba-4107-a9e8-bf294c4cb58e
* GBIF: 5147208
* iNaturalist: 320964
* LoB: 3999
* NBN: NBNSYS0000005788
* NCBI: 104449

 |

 |
**Arktiselta alueelta on vapautunut kasvihuonekaasuja** viime jääkauden loppumisen jälkeen. Metaani on sitoutunut ikiroutaan ja järvien pohjaan, ja sitä on hiljalleen sieltä vuotanut ilmakehään.

Ilmaston lämpiäminen on luultavasti lisäämässä luonnollisia päästöjä, koska esimerkiksi Siperian ikiroudan arvioidaan olevan sulamassa. Arktisilta alueilta vapautuu noin kymmenesosa maailman metaanipäästöistä. Metaania vapautuu Arktiksen lämmetessä sekä pinnanalaisista metaaniklatraateista että bakteeritoiminnan kiihtymisestä johtuvasta metanogeneesistä. Tammikuussa 2010 ilmoitettiin että metaaniklatraateista vapautuu metaanikaasua, muttei osata sanoa, ovatko määrät ilmaston muutoksen kannalta merkittäviä.

Erään vuonna 2014 julkaistun tutkimusten mukaan vapautuvat metaanipäästöt saattaisivat kiihdyttää lämpenemistä jopa 0,29 ± 0,21 astetta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Siperian ikiroudassa kytee aikapommi CO2-raportti 23.11.2010 10:39
2. ↑  Ikiroudan sulaminen arvioitua suurempi uhka CO2-raportti 03.07.2009 12:06
3. ↑  Merenpohjan metaanikasaumat alkaneet purkautua Yle Uutiset Etusivu > Luonto ja ympäristö > Artikkeli, 2010 julkaistu 07.01. klo 00:03, päivitetty 08.01. klo 09:30
4. ↑  Kevin Schaefer, Hugues Lantuit, Vladimir E Romanovsky, Edward A G Schuur, Ronald Witt: The impact of the permafrost carbon feedback on global climate *IOPScience*.  15.8.2014. Viitattu 24.11.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Methane hydrates and global warming RealClimate from December 12, 20
* Methane release from melting permafrost could trigger dangerous global warming 13.10.2015
| "Can’t Believe It"T-Pain feat. Lil Wayne |
| --- |
| Singlen "Can’t Believe It" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Thr33 Ringz* |
|  Julkaistu | 29. heinäkuuta 2008 |
|  Tuottaja(t) | T-Pain |
|  Tyylilaji | R&B |
|  Kesto | 04.33 |
|  Levy-yhtiö | Nappy Boy/Konvict/Jive |
| Muut kannet |
|  Remix -version kansi, jolla vierailee Justin Timberlake |
| T-Painin muut singlet |
| "What It Is (Strike a Pose)"2008 | "Can’t Believe It"2008 | "Go Girl"2008 |

**Can’t Believe It** on R&B -artisti T-Painin ensimmäinen single hänen kolmannelta studioalbumilta Thr33 Ringziltä. Singlellä vierailee Lil Wayne. Single julkaistiin 29. heinäkuuta 2008.

Musiikkivideo
-------------

Singlen musiikkivideo on kuvattu Chroma keytä vasten ja siihen on lisätty erilaisia efektejä. Videon, kuten Thr33 Ringz -albuminkin teemana on sirkus.

Remixit
-------

Singlestä on julkaistu useita remix -versioita. Rap -artisti 50 Cent on tehnyt oman remixin, myös Konvict Muzikin artistit Kardinal Offishall ja Akon ovat tehneet oman remixin. Myös räppärit Young Hot Rod, Bow Wow, Trey Songz ja Trae ovat tehneet omat remixinsä. Singlestä on julkaistu myös virallien remix -versio, jolla vierailee Justin Timberlake.

Kappaleet
---------

### Promo CD single

1. "Can’t Believe It" (Clean)
2. "Can’t Believe It" (Main)
3. "Can’t Believe It" (Instrumental)
4. "Can’t Believe It" (Acapella)

### CD Remix

1. "Can’t Believe It (Official Remix)" (featuring Justin Timberlake) - 5:22

Listasijoitukset
----------------

Ilmestyttyään Can’t Believe It sjoittui Billboard Hot 100 -listan 29. sijalle. Kappale oli T-Painin paras singlesijoitus ilmestymis viikollaan. Viikon kuluttua kyseinen single nousi jo 7. sijalle.

Listat
------

| Lista (2008) | Listasijoitus |
| --- | --- |
| U.S. *Billboard* Hot 100 | 7 |
| U.S. *Billboard* Hot R&B/Hip-Hop Songs | 2 |
| U.S. *Billboard* Pop 100 | 26 |
| UK Singles Chart | 88 |
| Sverigetopplistan | 21 |
| New Zealand Singles Chart | 13 |
| Canadian Hot 100 | 70 |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Can’t Believe It -musiikkivideo YouTubessa
**Del Dettmar** (s. 20. huhtikuuta 1947 Thornton Heath, Surrey) on englantilainen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwind-yhtyeen kosketinsoittajana.

Dettmar toimi alun perin yhtyeen roudarina ja keikkamiksaajana, kunnes Dik Mikin lähdettyä vuonna 1971 Dettmar otettiin yhtyeeseen soittamaan vasta ostettua syntetisaattoria. Dik Mikin palattua samana vuonna takaisin miehet jakoivat kaksistaan vastuun yhtyeen elektronisten soittimien käytöstä. 

Dik Mikiin verrattuna Dettmar oli musiikin vakavasti ottava muusikko eikä hän pitänyt yhtyeen huumeidentäytteisestä elämäntavasta. Vuonna 1974 Euroopan kiertueen jälkeen hän lähti yhtyeestä. Dettmar olisi halunnut vaikuttaa enemmän yhtyeen musiikkiin ja hän oli kyllästynyt rooliinsa "avaruustehosteiden" tuottajana. 

Eronsa jälkeen hän muutti Kanadaan asumaan ja liittyi kanadalaiseen Melodic Energy Commission -yhtyeeseen. Viime aikoina hän on keikkaillut Nik Turnerin SpaceRitual-yhtyeen kanssa. 

Del Dettmarin Hawkwind-aikaisia sävellyksiä ovat muun muassa "One Change", "Electronic No. 1" ja "Goat Willow".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Bridget Fonda vuonna 2001.
**Bridget Jane Fonda** (s. 27. tammikuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan ennen kaikkea roolistaan Yvonne Biasina elokuvassa *Rakkauden arpa* (1994) sekä elokuvasta *Pikku Buddha* (1993). Hän ei ole näytellyt vuoden 2002 jälkeen.

Fonda on voittanut parhaan naisnäyttelijän palkinnon Katalonian filmifestivaaleilla 1995 elokuvasta *Rankkaa magiaa*. Hän oli urallaan myös Emmy-ehdokkaana televisioelokuvasta *Sovinnon hetket* ja Blockbuster Entertainment Award -ehdokkaana elokuvasta *Joka leikkiin ryhtyy* (1997), hän on ollut lisäksi kaksi kertaa Golden Globe -ehdokkaana elokuvista *After Amy* (2001) ja *Skandaali* (1989). Fonda on ollut myös Independent Sprit Award -ehdokkaana vuonna 1989.

Bridget Fonda meni naimisiin elokuvasäveltäjä Danny Elfmanin kanssa 29. marraskuuta 2003. Heillä on tammikuussa 2005 syntynyt poika. Bridget Fonda on näyttelijä Peter Fondan tytär ja näyttelijä Jane Fonda on hänen tätinsä.

Aiheesta muualla
----------------

* Bridget Fonda Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Procyon** oli suomalainen kolmimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1892. Parkki oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1910–1918. Laiva haaksirikkoutui Indonesian saaristossa elokuussa 1918 ajettuaan pimeässä riutalle. Miehistö pelastui.

Parkki *Procyonin* rakensi Ramage & Ferguson Leithissä Skotlannissa vuonna 1892 dundeelaiselle W. S. Croudacelle. Laivan vetoisuus oli 2 122 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 300 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 85,28 metriä, leveys 14,33 metriä ja syväys 7,28 metriä.

Parkki ostettiin Suomeen vuonna 1910 Dundeesta J. Wilson -varustamolta. *Procyonin* päällikkönä oli 1910–1913 merikapteeni Paul Leander Eriksson (1880–1970), joka sai merenkulkuneuvoksen arvon 1950. Seuraavaksi päälliköksi tuli hänen veljensä Harry Aleksander Eriksson (s. 1885). Parkki haaksirikkoutui yöllä Cap Van luona Balin salmessa 10. elokuuta 1918 ollessaan salpietarilastissa matkalla Chilen Caleta Buenasta Jaavan Surabayaan. Laivan miehistö pelastui haaksirikosta. *Procyonin* sisarlaivoja olivat teräsparkit *Castor* ja *Orion*. Nämä kolme laivaa olivat suurimmat koskaan rakennetut kolmimastoiset parkit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia: Procyon (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia: Teräsparkki Procyon (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Wrecksite.eu: SV Procyon (+1918)
**Chiang Rain roomalaiskatolinen hiippakunta** on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Thaimaassa. Sen keskuspaikkana toimii Chiang Rai.

Hiippakunnan perustaminen
-------------------------

25. huhtikuuta 2018 antoi paavi Franciscus päätöksen Chiang Rain hiippakunnan perustamisesta ja sen erottamisesta Chiang Main hiippakunnasta. Hiippakunnan alueeksi määriteltiin neljä Pohjois-Thaimaan provinssia, Chiang Rai, Nan, Phayao ja Phrae sekä Ngaon alue Lampangin provinssista. Uuteen hiippakuntaan tuli 16 seurakuntaa, 47 pappia sekä 18 062 jäsentä, jotka muodostavat 0,7% hiippakunnan alueen väestöstä. Hiippakunnan pinta-alaksi tuli 37 839km².

Piispat
-------

* Joseph Vuthilert Haelom: 2018 -

Lähteet
-------

1. 1 2  Diocese of Chiang Rai *Catholic-Hierarchy*. Viitattu 30.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Resignations and Appointments, 25.04.2018 *Summary of Bulletin - Holy See Press Office*. Viitattu 30.7.2018. (englanniksi)
Chełmin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Chełmin voivodikunta** (puol. *województwo chełmskie*) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Chełm. Chełmin voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Lublinin voivodikuntaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Chełmskie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 23.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra