recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pronssiveistos Adi Dasslerista.
**Adolf "Adi" Dassler** (3. marraskuuta 1900, Herzogenaurach, Saksa – 6. syyskuuta 1978, Herzogenaurach, Saksa) oli saksalainen keksijä, suutari, natsipuolueen jäsen sekä yrittäjä joka valmisti ensimmäiset urheilujalkineensa vuonna 1920. Adi Dasslerin tunnetuin yritys on Adidas, jonka hän perusti riitaannuttuaan veljensä Rudolf Dasslerin kanssa.

Kuollessaan Adidaksella oli 17 tehdasta ja vuosimyynti oli miljardi Saksan markkaa.

Ura
---

Adi Dassler aloitti suutarinuran 1920-luvulla. Hän halusi valmistaa jokaiselle urheilulajille oman jalkineensa, ottaen huomioon kunkin lajin erityisvaatimukset.

Hän oli innokas urheilumies, joka vietti mahdollisimman paljon aikaa urheilukentillä ja -kisoissa, urheilijoiden toiveita ja näkemyksiä kuunnellen. Vuonna 1925 hän asensikin valmistamiinsa juoksukenkiin ruuvattavat piikit ja vuodesta 1928 lähtien Adi Dasslerin valmistamat jalkineet ovat olleet merkittävässä asemassa olympiaurheilijoiden varustuksessa.

1930-luvun puoleen väliin mennessä Adi Dassler valmisti yli 30 kenkämallia 11 urheilulajille ja hänen kenkätehtaassaan oli noin 100 työntekijää. Alle kahdessa vuosikymmenessä yritys nousi maailman johtavaksi urheilujalkineiden valmistajaksi.

### Adidaksen synty

Vuonna 1948 Adi Dassler loi yritykselleen nimen: Adidas, etu- ja sukunimiään lainaten. Vuotta myöhemmin hän rekisteröi kengistään tutut kolme raitaa, luoden yritykselleen yhden maailman tunnetuimmista logoista.

Adi Dasslerin suuri kansainvälinen läpimurto tapahtui vuoden 1954 jalkapallon MM-kisoissa, jossa Saksan joukkue pelasi finaalissa Unkaria vastaan. Saksan joukkue käytti ensimmäistä kertaa jalkapalloilun historiassa kenkiä, joissa oli vaihdettavat nappulat.

Lähteet
-------

1. ↑  The 60-year-old feud that got the boot: Adidas and Puma finally bury the hatchet Daily Mail. Viitattu 11.8.2014.
2. ↑  Adidas History Fashion Gear. Viitattu 11.8.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Olavi Kaakinen** (17. lokakuuta 1916 Oulu – 21. tammikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti Suomen rajavartiolaitoksessa. Hän osallistui jatkosodassa muun muassa Ihantalan taisteluun ja toimi myöhemmin lukuisissa rajavartioston eri tehtävissä ja lopulta rajavartiolaitoksen päällikkönä. 

Kaakinen suoritti Kadettikoulun 1939 kurssilla 23, joka keskeytettiin talvisodan sytyttyä. Kadetit ylennettiin vänrikeiksi ja komennettiin koulutusupseerien tehtäviin. Jatkosodan alkaessa hän toimi rykmentin viestiupseerina JR 12:ssa, myöhemmin adjutanttina, tykkikomppanian päällikkönä ja rykmentin panssarintorjuntaupseerina. Ihantalan taisteluissa hän johti painopistesuunnan rykmentin panssarintorjuntaa. Lapin sodassa E/JR 12:n rykmentin panssarintorjuntaupseeri, E/Ryhmä Puroman operatiivisen osaston päällikkö ja esikuntapäällikkö.

Sodan jälkeen Olavi Kaakinen toimi 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1945–1947 ja sen jälkeen Oulussa Jalkaväkirykmentti 1:n panssarintorjuntakomppanian päällikkönä 1948–1951. Hän suoritti Sotakorkeakoulun 1953 ja siirtyi sen jälkeen rajavartiostojen esikuntaan, jossa toimi toimistoesiupseerina ja toimistopäällikkönä 1953-1958. Seuraavaksi vuorossa oli jakso Lapin rajavartioston komentajan apulaisena 1958–1961, mistä hän jatkoi Pohjois-Karjalan rajavartioston komentajaksi 1961–1966. Hän palasi esikuntatehtäviin rajavartiostojen esikunnan maaosaston päälliköksi. Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkönä Kaakinen toimi 1970–1975 ja päällikkönä 1975–1976. 

Ylennykset: Vänrikki 1939, luutnantti 1941, kapteeni 1942, majuri 1953, everstiluutnantti 1958, eversti 1966, kenraalimajuri 1970, kenraaliluutnantti 1975.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kadettiupseerit 1920-1985*, s. 259. Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
2. ↑  Kenraaliluutnantti Olavi Kaakinen *Helsingin Sanomat*.  12.2.1999. Viitattu 27.2.2017.
3. ↑  Kantakortti. Viitattu 22.6.2023.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Pohjanprikaatinkilta
5. ↑
6. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Perunalajikkeet** 

keitettävyyden mukaan 

* Kiinteämaltoiset perunat
* Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat
* Yleisperunat
* Jauhoiset yleisperunat
* Jauhoiset perunat

tuleentumisen mukaan 

* Varhaisperunat
	+ Kevätperunat
* Melko varhaiset perunat
	+ Kesäperunat
* Melko myöhäiset perunat
	+ Syysperunat
* Myöhäiset perunat
	+ Talviperunat

käyttötarkoituksen mukaan 

* Ruokaperunat
	+ Varhaisperunat
	+ Muut ruokaperunat
* Ruokateollisuusperunat
* Tärkkelysperunat

valmistuksen mukaan 

* Salaattiperunat
* Keittoperunat
* Paistosperunat
* Soseperunat

viljelytavan mukaan 

* Tavanomaisesti viljellyt perunat
* luomuperunat

 

malline: näytä • keskustele • muokkaa

**Jauhoiset pornot**

sisältävät runsaasti tärkkelystä eivätkä siksi pysy hyvin koossa keitettäessä. Tämän vuoksi niitä ei käytetä salaattiperunoina kiinteämaltoisten perunoiden tapaan eikä keittoperunoina yleisperunoiden tapaan. Jauhoiset perunat soveltuvat hyvin soseperunoiksi ja lusikalla syötäviksi uuniperunoiksi, koska ovat pehmeitä kypsyttyään uunissa. Jauhoisia perunoita tärkkelyspitoisempia ovat tärkkelysperunat, joita viljellään teollisiin tarkoituksiin.

Suomessa jauhoisia perunoita ovat Pito (Boreal Kasvinjalostus/Siemenperunakeskus), Puikula (Siemenperunakeskus), Rosamunda (Kesko), Suvi (Boreal Kasvinjalostus) ja Blue Congo (Siemenperunakeskus). Jauhoisten perunoiden pakkauksissa olevan täplän väri vähittäiskaupassa on punainen. Jauhoisia perunoita käytetään perunasoseena ja uuniperunoina.

Suomen jauhoiset perunalajikkeet

* Blue Congo
* Hertha
* Kulta
* Lady Claire
* Pito
* Puikula
* Rosamunda
* Sabina
* Suvi
**An San** (kor. 안산; s. 27. helmikuuta 2001) on eteläkorealainen jousiampuja ja kolminkertainen olympiavoittaja.

An kilpaili ensimmäisen kerran Jousiammunnan maailmancupissa vuonna 2019. Berliinin osakilpailuissa hän voitti sekä naisten yksilökilpailun että sekajoukkueiden kilpailun. Maailmancupin yhteispisteissä hän oli kuudes. Saman vuoden aikana An osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui yksilökilpailussa kuudenneksi.

An ampui huhtikuussa 2021 itselleen olympiaedustuspaikan Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Tokion olympialaisten naisten rankingkierroksella An ampui uuden olympiaennätyksen, 680 pistettä. Ennätys ylitti seitsemällä pisteellä ukrainalaisen Lina Herasymenkon tekemän tuloksen, jonka hän oli tehnyt Atlantassa 1996. Sekajoukkueiden kilpailuun An osallistui Kim Je-deokin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Anin toinen kulta tuli joukkuekilpailusta, jossa Etelä-Korea voitti loppuottelussa Venäjän olympiakomitean joukkueen 6–0. Anin kanssa Etelä-Korean joukkueessa ampuivat Jang Min-hee ja Kang Chae-young. An voitti kolmannen kultansa yksilökilpailusta, kun hän voitti loppuottelussa venäläisen Jelena Osipovan 6–5. An oli ensimmäinen eteläkorealainen, joka sai kolme olympiakultaa yksistä kesäkisoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  An San The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 30.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  An San: Results World Archery Federation. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Chris Wells: An San breaks 25-year-old Olympic record during qualifying in Tokyo World Archery Federation. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
4. ↑  Republic of Korea wins gold in the first ever mixed team archery event in the Olympics  24.7.2021. The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 24.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
5. ↑  Republic of Korea wins archery women’s team gold for ninth straight Games  27.7.2021. The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 27.7.2021. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
6. ↑  Republic of Korea's AN San secures historic third Olympic gold after women's individual victory  30.7.2021. The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 31.7.2021. Viitattu 31.7.2021. (englanniksi)
**Henrik IV Kyvytön** (esp. *Enrique IV el Impotente*) oli Kastilian kuningas vuosina 1454–1474 isänsä Juhana II:n jälkeen.

Nuorena prinssinä Henrikillä oli suuri vaikutusvalta isäänsä Juhana II:een, joka hallitsi Kastiliaa. Niinpä vuonna 1441 hän äitinsä kanssa suostutteli isänsä erottamaan prinssiä kontrolloimaan pyrkineen Trujillon herttua Álvaro de Lunan ja siirtämään tämän kuudeksi vuodeksi maaseudulle. Henrik itse oli uskottunsa Escalonan herttua Juan Pachecon vaikutusvallassa. Pachecosta tuli Villenan markiisi, ja yhdessä prinssi Henrikin kanssa heillä oli kuninkaaseen suuri vaikutusvalta.

Kuninkaana Henrik IV ajautui sotaan Navarran kanssa vuonna 1460, ja pian konfliktiin liittyi myös Ranska. Henrik tuki Katalonian kapinallisia, mutta Ludvig XI esiintyi kummankin puolen ystävänä ja suostutteli Henrikin luopumaan vaateistaan Navarraan.

Henrik oli naimisissa kahdesti, ensin Navarran Blankan kanssa (1440 - 1453) ja sitten Portugalin Johannan kanssa (1455 - 1468). Molemmat avioliitot päättyivät avioeroon: ensimmäinen koska Henrik väitti noituuden tehneen hänet kyvyttömäksi Blankan kanssa, jälkimmäinen Johannan väitetyn uskottomuuden takia.

Ylhäisö pakotti Henrikin nimeämään seuraajakseen veljensä ja luovuttamaan tämän Villenan markiisin kasvatettavaksi sekä naittamaan sisarpuolensa Isabellan markiisin veljen Pedro Girónin kanssa. Pedro kuoli vuonna 1466, ja avioitumisaie purkaantui. Kuninkaan veljen Alfonson kuoltua vuonna 1468 ylimykset valitsivat kruununperijäksi Isabellan, joka vastoin veljensä aikeita ilmoitti avioituvansa serkkunsa, Aragonian kruununprinssi Ferdinandin kanssa.

Henrik IV ei hyväksynyt sisarensa avioliittoa, ja vuonna 1470 hän nimesikin aiemmin aviottomana lapsena pidetyn tyttärensä Juanan seuraajakseen ja naitti tämän Ranskan kuninkaan nuoremmalle veljelle. Ranskan prinssin kuolema ja kastilialaisten raivoisa vastustus tekivät vallanperimyksestä kuitenkin mahdottoman. Villena ja Henrik IV kuolivat vuonna 1474, ja vallan peri Isabella.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J. F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 681.
2. ↑  O´Callaghan, s. 563.
3. ↑  O´Callaghan, s. 564.
4. ↑  O´Callaghan, s. 570.
5. ↑  O´Callaghan, s. 571.
6. ↑  O´Callaghan, s. 572.
7. ↑  O´Callaghan, s. 573.
8. ↑  O´Callaghan, s. 574.
9. ↑  O´Callaghan, s. 575.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Juhana II** | **Kastilian kuningas**1454–1474 | Seuraaja:**Isabella Katolilainen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Paavo Vilho Komi** (2. joulukuuta 1939 Kauhajoki – 10. lokakuuta 2018 Uurainen) oli suomalainen fysiologi. Hän oli vuosina 1980–1990 Jyväskylän yliopiston liikuntafysiologian professori ja vuosina 1990–2005 biomekaniikan professori. Hänen tutkimusalaansa olivat liikuntafysiologia, -biologia ja biomekaniikka. Komilla oli keskeinen asema Jyväskylän yliopiston liikuntabiologisen tutkimuksen kehittämisessä kansainväliseksi huippuyksiköksi. Siihen liittyi esimerkiksi tietokoneen ja voimalevyanturin hankkiminen. Komi osallistui myös huippu-urheilun kehittämiseen muun muassa tutkimalla mäkihypyn biomekaniikkaa.

Komi johti ICSSPE-liikuntatutkimusjärjestöä vuosina 1991–1996. Hän oli Kansainvälisen olympiakomitean lääketieteellisen komission jäsen vuosina 1983–2003 sekä KOK:n Sport for all -komission jäsen vuodesta 2000. Hän julkaisi noin 450 tieteellistä kirjoitusta fysiologian, liikuntafysiologian, biomekaniikan ja urheilulääketieteen alalta. Komi promovoitiin yhteensä seitsemän yliopiston kunniatohtoriksi.

Komin urasta on julkaistu Arto Terosen ja Jouko Vuolteen kirjoittama elämäkerta *Suoralta ei voi oikaista* vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Keskisuomalainen 11.11.2018, s. 48
2. ↑  Mer­kit­tä­vä lii­kun­ta­tie­tei­den vai­kut­ta­ja on pois­sa. Jyväskylän yliopisto / Liikuntatieteellinen tiedekunta. Viitattu 11.10.2018. [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 312. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
4. ↑  Siukonen, Markku – Rantala, Risto: *Kaikki urheilusta*, s. 464. Otava, 2006. ISBN 978-951-1-20841-9.
5. ↑  *Facta 2001*, osa 8, p. 698. WSOY 1981.
6. 1 2 3  Teronen, Arto – Vuolle, Jouko: *Suoralta ei voi oikaista: Paavo Komin kuusi vuosikymmentä liikuntatutkimusta ja tiedepolitiikkaa*. Kirjapaja, 2014.
7. ↑  Mäkihypyn tutkimuksen tietotaito löytyy Jyväskylästä *yle.fi*. Viitattu 11.10.2018.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Katinka (Katerina) Faragó**, e. *Lundberg* (s. 16. joulukuuta 1936 Wien, Itävalta) on ruotsalainen elokuvatuottaja, aiemmin kuvaussihteeri. Hän on saanut kunnia-Guldbagge-palkinnon ruotsalaisen elokuvan hyväksi tekemästään työstä vuonna 2017. Hän oli yksi niistä, joiden ansiosta *Fanny ja Alexander* toteutui.

Faragó on työskennellyt ruotsalaisen elokuvan hyväksi vuodesta 1953 vuoteen 2002. Hän työskenteli 30 vuotta Ingmar Bergmanin kanssa, ja häntä sanotaankin Bergmanin oikeaksi kädeksi. Yhteistyö ei aina ollut auvoista vaan hän sai osakseen ikävääkin kohtelua.

Wienissä syntyneen Faragón vanhemmat olivat vasemmistolaisia juutalaisia intellektuelleja. Vanhemmat pakenivat Unkarista Wienin kautta Suomeen. Hän oli neljävuotias kun hän muutti vanhempien kanssa Ruotsiin Sundbybergiin. Isä Alexander Faragó oli toimittaja ja kirjailija ja teki elokuvakäsikirjoituksia. Tytär sai olla mukana kun isä lähti kuvauksiin.

Faragólla on kaksi lasta. Hän erosi pian heidän syntymänsä jälkeen ja on myöhemmin mennyt uudestaan naimisiin. Hänen puolisonsa on elokuva- ja televisiotuottaja Måns Reuterswärd, ja he asuvat Vaxholmissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Svensk Filmdatabas, viitattu 26.12.2017
2. 1 2 3 4  Kristina Svedell: Katinka Faragó var Ingmar Bergmans högra hand i 30 år: "Jag fick ta en del skit men han hade respekt för mig." Svensk Damtidning nr 30/2017 s. 50–51

Aiheesta muualla
----------------

* Katinka Faragó i Vem är hon 1988
* Intervju med Katinka Faragó i Sydsvenskan 10 maj 2008
* Katinka Faragó på Bergman.se[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Ferdinánd Barna
**Ferdinánd Barna** (1825−1895) oli unkarilainen kielentutkija ja etnografi ja Unkarin kansallismuseon virkamies vuodesta 1860. Hän käsitteli useissa tutkielmissa suomalais-ugrilaisten kansojen kieliä, lähinnä unkaria sekä esihistoriaa, pakanallista uskontoa ja runoutta koskevia kysymyksiä.

Erityistä huomiota Barna ansaitsee sen vuoksi, että hän käänsi ensimmäisenä *Kalevalan* kokonaisuudessaan unkariksi. Käännös *Kalevala: a finnek nemzeti eposza* ilmestyi 1871 Pestissä. Barnan muita julkaisuja ovat (ei suomennettu): Suomalainen kansanrunous muinais-unkarilaiseen runouteen verrattuna (1873), Unkarin kielen korosta (1875), Eräs unkarilaisen ja suomalaisen kirjallisuuden välinen yhtymäkohta (1878), Muinaisuskontomme pääjumalat (1881), Muinaisuskontomme pienemmät jumaluusolennot sekä uhrimenot (1881).

Barna myös osallistui aikansa polttaviin kielikysymyksiin, kielenuudistusriitaan ja unkarilaisten alkuperää koskevaan väittelyyn. Hän asettui edellisessä periaatteellisesti varsin järkevälle ja maltilliselle kannalle, jälkimäisessä hän taas pääasiassa vastusti Ármin Vámbéryn turkkilaisteoriaa. Barna tutustutti unkarilaisia useissa selonteoissaan Suomessa ja Venäjällä ilmestyneisiin mordvalaisia ja votjakkeja koskeviin kansatieteellisiin ja historiallisiin teoksiin.

Useimmat Barnan tutkielmista ja selostuksista ilmestyivät Unkarin tiedeakatemian julkaisusarjassa *Értekezések*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Barna Ferdinánd, Tietosanakirja osa 1, palsta 864−865, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferdinánd Barna** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |

 |
**Rockville** on väestönlaskennallinen paikkakunta Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rockville sijaitsee Tollandin piirikunnassa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa asukkaita oli 7 920.

Vuonna 2022 arvion mukaan paikkakunnan asukkaista 86,0 % puhui kotikielenään englantia ja 9,2 % espanjaa. Noin neljännes eli kansallisen köyhyysrajan alapuolella työllisyysasteen ollessa vain 55,9 %.

Valtaosa Rockvillestä kuuluu National Register of Historic Placesin suojelukohteeseen, joka on muodostettu vuonna 1984. Historiallinen alue on kasvanut vesivoimaisen tekstiiliteollisuuden ympärille Hockanumjoen varrelle 1820-luvulta 1900-luvun alkuvuosikymmenille. Rakennukset edustavat lukuisia aikakauden yhdysvaltalaisen arkkitehtuurin suuntauksia, kuten uuskreikkalaisuutta, italialaistyyliä, huvilatyyliä, uusgotiikkaa, Napoleon III -tyyliä, stick-tyyliä sekä uusromaanista tyyliä, uusklassismia, uuskoloniaalityyliä ja bungalow-tyyliä.

Lähteet
-------

1. ↑  2020 Gazetteer (Connecticut) Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto. Viitattu 25.2.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Rockville CDP, Connecticut *Census Bureau Profile*. Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto. Viitattu 25.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  National Register of Historic Places Inventory (PDF) (s. 2)  16.8.1984. National Park Service. Viitattu 25.2.2024. (englanniksi)
Egertorgetia hallitsee Freia-suklaatehtaan valomainos vuodelta 1909.
**Egertorget** on Oslon keskustassa Karl Johans gaten ja Øvre Slottsgaten risteyksessä sijaitseva aukio. Se muodostui 1840-luvulla ja on nykyisin osa vilkkainta kävelykeskustaa. Torilta on käynti Oslon metron Stortingetin asemalle. Egertorget on saanut nimensä Egerin veljeksiltä Hermanilta (1816–1883) ja Thorvaldilta (1827–1901), jotka asuivat tällä paikalla. He omistivat Egerin panimon St. Hanshaugenin kaupunginosassa.

Kuvia
-----

* Egertorget vuonna 1902.Egertorget vuonna 1902.
* Horngården, funktionalistinen 8-kerroksinen rakennus vuodelta 1929. Alun perin siitä oli tarkoitus tulla 13-kerroksinen.Horngården, funktionalistinen 8-kerroksinen rakennus vuodelta 1929. Alun perin siitä oli tarkoitus tulla 13-kerroksinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Egertorget *Oslo byleksikon*. Viitattu 30.5.2023. (norjaksi)
2. ↑  Horngården *Oslo byleksikon*. Viitattu 30.5.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Egertorget** Wikimedia Commonsissa
**Paavo (Paavali) Nyrönen (Savonen)** (24. tammikuuta 1828 Saarijärvi – 4. huhtikuuta 1898 Saarijärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.

Nyrösen vanhemmat olivat talollinen Israel Iisakinpoika ja Anna Kaarlentytär ja puoliso vuodesta 1851 Kaisa Heikintytär (k. 1896). Nyrönen oli talonpoikaissäädyssä Laukaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1872, 1877–1878 ja 1885. Hän teki vuoden 1872 valtiopäivillä aloitteen Keski-Suomen läänin perustamiseksi, samoin kuin esitti valtiopäivillä Jyväskylän seudun liikenneyhteyksien parantamista sekä kannatti suomen kielen aseman parantamista ja alkoholin valmistuksen rajoittamista tai kieltämistä kokonaan. Vuoden 1877 valtiopäivillä hän kannatti asevelvollisuuslain hyväksymistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 554. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 202–204. Helsinki: Otava, 1926.

Aiheesta muualla
----------------

* Nyrösen esityksestä Keski-suomen läänin perustamisesta (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 27.4.2014)
**Charles Bell** (marraskuu 1774 Edinburgh, Skotlanti – 28. huhtikuuta 1842 Hallow, Worcestershire, Englanti) oli skotlantilainen kirurgi ja anatomi. Bellin halvaus on nimetty hänen mukaansa.

Elämä ja ura
------------

Edinburghin yliopistosta valmistunut Bell lähti vuonna 1804 Lontooseen, jossa hän toimi kirurgina ja opettajana. Vuonna 1815 hän lähti Brysseliin hoitamaan Waterloon taistelussa haavoittuneita. Vuonna 1829 hän sai Royal Societyn mitalin ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1831. Hän palasi Edinburghiin vuonna 1836 ja otti vastaan yliopiston kirurgian professuurin.

Hänen ensimmäinen teoksensa *A System of Dissections*, jossa selitetään ihmiskehon anatomiaa, julkaistiin Edinburghissa vuonna 1798 hänen ollessaan vielä opiskelija. Vuonna 1802 hän julkaisi sarjan taiteellisesti ja viimeistelynsä puolesta merkittäviä piirroksia aivojen ja hermoston anatomiasta. Vuonna 1811 Bell julkaisi teoksensa *New Idea of the Anatomy of the Brain*. Bellin myöhemmän aivojen anatomiaa koskevan tutkimuksen tuloksena syntyi laajennettu versio hänen vuonna 1811 ilmestyneestä teoksestaan (*The Nervous System of the Human Body*, 1830), joka on kokoelma hänen Royal Societyn edessä pitämiään esitelmiä. Näissä kirjoissa Bell kuvasi ja osoitti selkäytimen liike- ja tuntoratojen olemassaolon, jonka ranskalainen François Magendie vahvisti kokeellisesti ja tarkensi 11 vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Charles Bell *Nordisk familjebok*.  1904. Viitattu 16.10.2022.
2. 1 2 3  Charles Bell *Encyclopedia Britannica*.  1911. Viitattu 16.10.2022.
3. ↑  Sir Charles Bell (1774-1842): contributions to neuro-ophthalmology *Acta Ophthalmol Scand.*.  2007. Viitattu 16.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Bell** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ekebergan kalmisto** on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva roomalaisaikainen kalmisto. Kalmisto sijaitsee kalliolla lähellä Siuntion kirkonkylää noin 370 meteriä koilliseen Suitian kartanosta. Hautarakennelma käsittää hautaröykkiön ja tarhalatomuksen, jotka sijaitsevat kallion eteläreunalla.

Ekebergan kalmisto on Museoviraston lailla suojaama kiinteä muinaisjäännös. Se kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin arkeologisiin kohteisiin kulttuurihistoriallisesti hyvin merkittävänä kohteena.

Historia
--------

Ekebergan kalmisto on tehty tasaiselle alustalle, jonka viereltä maasto laskee jyrkästi kaikkialle paitsi pohjoiseen. Kallio on aluksi ennen rakentamista poltettu "puhtaaksi". Tämän osoittaa alimpana olevan noen ja hiilen sekalainen kerros. Hiili- ja nokikerroksen päällä on puhdas sorakerros, jonka päälle varsinaiset rakennekerrokset on tehty. Röykkiössä on kaksi sisäkkäistä kehää ja niiden keskellä noin kolme metriä pitkä arkku, jonka sisältä on löytynyt metalliesineitä ja metalliesineiden katkelmia. Pääosa löydöistä ajoittuu vanhempaan ja nuorempaan roomalaisaikaan, mutta osa löydöistä on vielä nuorempia.

Rakenteiden ja löytöjen perusteella Ekebergan kalmisto kuuluu roomalaisaikana Suomen alueelle muodostuneeseen niin sanottujen siirtolaishautojen traditioon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kulttuuriympäristön palveluikkuna - Ekeberga *www.kyppi.fi*. Viitattu 19.5.2022.
2. ↑  Ekeberga *www.kyppi.fi*. Museovirasto. Viitattu 25.2.2024.
**Lasihäkki** (*Mery per sempre*) on Marco Risin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1989. Se kertoo liberaalista pohjoisitalialaisesta miesopettajasta (Michele Placido), joka lukiovirkaa odotellessaan ottaa tilapäisen pestin palermolaisen nuorisovankilan sadistisen ankarassa vankikoulussa Sisiliassa.

Risi jatkoi aiheen parissa seuraavan vuoden elokuvallaan *Ragazzi fuori* (engl. *Boys on the Outside*, 1990).

Vastaanotto
-----------

*Lasihäkki* esitettiin Suomessa Finnkinon teatterilevityksessä sekä Yle TV1 -kanavalla helmikuussa 1992 ja Yle TV2 -kanavalla syyskuussa 2002. *Helsingin Sanomien* Mikael Fränti piti sitä television ohjelmakauden 1991–1992 tärkeimpiin kuuluvana elokuvaesityksenä ja ymmärrettävänä, että elokuvallisesti jäsennetty ja kollektiivista vastuuta vaativa elokuva tulee juuri Italiasta. Hän kirjoitti ohjaaja Risin löytäneen jonkinlaisen maagisen kosketuspinnan, jonka ansiosta elokuvan ankara realismi on toisaalta herkästi kupruilevaa ja taipuvaa. Fräntistä *Lasihäkki* on järkyttävyydestään huolimatta optimistinen elokuva, joka tarjoaa myös Sisilian mafian hallitseman lähihistorian oppitunnin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Lasihäkki* Elonet.
2. ↑  Fränti, Mikael: Marco Risin karhea Lasihäkki on talven tärkeimpiä uutuuselokuvia.  *Helsingin Sanomat*, 26.2.1992, s. 55. Näköislehti (maksullinen).
**Elli Jenny Margareta Jansson** (19. syyskuuta 1927 Tampere – 21. maaliskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Tampereen yliopiston mikrobiologian ja immunologian professori 1974–1992. Hänen tutkimusalansa oli kliininen mikrobiologia, muun muassa ornitoosit.

Janssonin vanhemmat olivat teollisuusneuvos Uno August Jansson ja käsityönopettaja Jenny Kristina Tolonen. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen tyttölyseosta 1947 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1951 ja lisensiaatiksi 1955 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1960 Helsingin yliopistossa. Jansson työskenteli Auroran sairaalan aikuisten ja lasten kulku- ja sisätautien osastoryhmän vt. apulaislääkärinä 1956–1958, sairaalan bakteriologian laboratorion apulaislääkärinä 1959–1965 ja laboratoriolääkärinä 1965–1974, Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian ja immunologian vt. professorina 1971, 1972–1973, Tampereen yliopiston biolääketieteen vt. professorina 1973–1974 ja professorina 1974–1992. Hänen ansiostaan otettiin jo varhain käyttöön laboratoriokoe CRP (C-reaktiivinen proteiini), joka nykyisin korvaa laskon ("senkka"). Hänet tunnetaan myös tutkimuksista reumaa aiheuttavista mikrobeista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 201–202. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Kati Hakkarainen, Ari Miettinen, Heikki Vapaatalo: in memoriam: Elli Jansson 19.9.1927–21.3.2020 *Lääkärilehti.fi*.  12.6.2020. Viitattu 12.6.2020.
3. ↑  Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 80
4. ↑  Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
5. ↑  Uppslagsverket Finland (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Elli Janssonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Francesco Negri
**Francesco Negri** (26. maaliskuuta 1623 Ravenna Italia – 1698) oli katolinen pappi ja ensimmäinen italialainen tutkimusmatkailija, joka matkusti Nordkappiin.

Negri valmistui papiksi, mutta omistautui työssään luonnontieteille. Olaus Magnuksen 1500-luvun pohjoisten kansojen historiateos *Historia de gentibus septentrionalibus* ja *Carta marina* vaikuttivat Negriin niin, että hän lähti kesäkuussa 1663 eli 40-vuoden ikäisenä Danzigista Tukholman kautta Tornioon ja edelleen Inarinjärvelle. Palattuaan Tukholman kautta Kööpenhaminaan hän lähti lokakuussa Bergeniin ja Trondheimiin ja saapui ensimmäisenä italialaisena laivalla Nordkappiin. Ravennaan Negri palasi 1666 ja aloitti ahkeran kirjeenvaihdon matkakokemuksistaan, muun muassa Johannes Schefferuksen ja Toscanan suurherttuakunnan Cosimo III de’ Medicin kanssa.

Negrin kirja *Matka Pohjolaan* eli *Viaggio settentrionale* ilmestyi postuumisti 1700 ja siitä otettiin toinen luvaton lisäpainos seuraavana vuonna. Kirjassa on kahdeksan kirjettä, joista puolet käsittelee Norjaa. Teoksesta ei kuitenkaan tullut samanlaista suosikkia kuin Giuseppe Acerbin noin sata vuotta myöhemmin ilmestyneestä pohjoisen matkakirjasta, mahdollisesti koska se painottuu luontoon eikä niinkään pohjoisessa asuvien ihmisten elämään. Acerbi ei myöskään omassa teoksessaan mainitse edeltäjäänsä.

* Negrin matkakirjan kansilehtiNegrin matkakirjan kansilehti

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Luigi G. de Anna, suomentanut Johanna Litzen: *Negri, Francesco (1623-1698). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.  Sivu 7.

Aiheesta muualla
----------------

* *Viaggio settentrionale* (Viitattu 29.12.2014)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sani Haruna Kaita** (s. 2. toukokuuta 1986 Kano, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Kaita siirtyi kaudeksi 2005–2006 alankomaalaiseen Sparta Rotterdamiin. Syyskuussa 2008 hän teki sopimuksen ranskalaisseura Monacon kanssa, mutta siirtyi lainasopimuksella 13. tammikuuta 2009 venäläiseen Kuban Krasnodariin. 25. elokuuta 2009 hän teki uuden lainasopimuksen Lokomotiv Moskovan kanssa ja pelasi siellä joulukuun 2009 loppuun asti. 25. helmikuuta 2010 hän siirtyi jälleen lainalle tällä kertaa Alania Vladikavkaziin.

Maajoukkueura
-------------

Kaita valittiin Nigerian maajoukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Hänestä tuli ensimmäinen nigerialaispelaaja, joka on ajettu punaisella kortilla ulos kentältä MM-kilpailuissa,*lähde?* kun hän yritti potkaista vastustajan pelaaja Vassilis Torosidisia turnauksen toisella ottelukierroksella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. ↑
3. ↑  Sani Kaita loaned to FC Kuban from Monaco (Arkistoitu – Internet Archive) The Offside. Viitattu 17.6.2010.
4. ↑  Alaniya Add Khomich, Kaita, and Two Strong Bulgarians Russian Football Now. Viitattu 17.6.2010.
5. ↑  Greece 2-1 Nigeria BBC. Viitattu 17.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot Voetbal International -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)

RoPS – Veikkausliiga
1 Kompalla |
2 Majander |
3 Kemppainen |
5 Katz |
6 Sihvonen |
7 Rahimi |
8 Malolo |
9 Gyasi |
11 Kokko |
12 Rantala |
14 Muinonen |
15 Niska |
17 Ala |
18 Pyyny |
19 Kaukua |
20 Hyvärinen |
21 Tamminen |
22 Degerman |
23 Banza |
24 Jäntti |
25 Carr |
26 Kantola |
27 Olabisi |
28 Luiro |
32 Niemelä |
77 Tsiskaridze |
Valmentaja Tauriainen

Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Odiah |
6 Enakarhire |
7 Utaka |
8 Mikel |
9 Martins |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Obinna |
15 Obiefule |
16 Oruma |
17 Aghahowa |
18 Obodo |
19 Makinwa |
20 Odemwingie |
21 Nwaneri |
22 Kaita |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Eguavoen

Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Obasi |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Olofinjana |
15 Kaita |
16 Uche |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Mohamed |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Amodu

Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Afolabi |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Ideye |
11 Odemwingie |
12 Uche |
13 Yussuf |
14 Kaita |
15 Haruna |
16 Ejide |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Obasi |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Adeleye |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Lagerbäck
Tienhoitoon liittyviä opasteita Ossauskosken voimalaitoksen kohdalla Tervolassa.
**Tienhoito** tarkoittaa toimenpiteitä, joilla tiet ja kadut pysyvät rakenteellisesti kunnossa ja niillä on hyvä liikkua.

Kaupungit ja kunnat vastaavat kunnallisesta katuverkosta, maanteiden kunnosta huolehtivat ELY-keskukset. Joitakin asioita on myös yksityisten vastuulla, kuten kiinteistöjen jalkakäytävien kunnossa- ja puhtaanapito. Yleisten alueiden ja päällysteiden kunnosta huolehtiminen on kuitenkin yleensä ELY-keskusten ja kuntien vastuulla. Kaupungit ja kunnat voivat siirtää omia osuuksiaan hoidettaviksi yksityisille yrityksille ostopalveluna. 

Tiet ja kadut on yleensä jaettu hoitoluokkiin niiden koon ja liikennemäärien mukaan. Hoitoluokitus määrää muun muassa, milloin lähdetään poistamaan lunta, jäätä ja roskia, samoin sen, pitääkö päällysteen olla hyvässä vai vain kohtuullisessa kunnossa.

Kunnossapidon taso riippuu siis esimerkiksi seuraavista asioista:

* liikenteen määrä ja laatu
* tien liikenteellinen merkitys (iso vai pieni tie)
* säätila ja ne muutokset, jotka pystytään ennakoimaan
* vuorokaudenaika
* eri liikennemuotojen tarpeet
* alueiden esteettömyys

Rikkoontunut tien päällyste korjataan tai tarvittaessa uusitaan kokonaan. Sorapäällysteiset tiet pidetään tasaisina ja yritetään estää niitä pölyämästä. Myös siisteys kuuluu hoitoon. Kasvien lehdet, rikkaruohot, irtonaiset esineet, lika ja roskat poistetaan ajoradoilta ja jalkakäytäviltä.

Talvella auraus on paljon käytetty menetelmä tien puhdistamiseksi lumesta. Tiesuolaa käytetään tietä peittävän jääkerroksen sulattamiseksi. Myös hiekoitusta käytetään parantamaan pitoa.

Yksityisteiden ylläpitoon perustetaan usein tienhoitokunta.

Katso myös
----------

* Destia (Tieliikelaitos)
* Kunnossapito
* Tietyö
* Kelirikko

Lähteet
-------

* Helsingin kaupungin rakennusvirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Laki kadun ja eräiden yleisten alueiden kunnossa- ja puhtaanapidosta
* Maantielaki (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Teiden talvikunnossapito (Arkistoitu – Internet Archive)
**Paavo Antero Moilanen** (s. 30. maaliskuuta 1951 Suomussalmi) on suomalainen eläköitynyt kaupan alan yritys- ja järjestöjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Paavo Moilanen syntyi Heimo Eemeli Moilasen ja Lempi Mirjam Tolosen perheeseen. Hän avioitui 1974 hammaslääkäri Maija Lempi Taipaluksen kanssa. Moilanen tuli ylioppilaaksi Suomussalmen yhteiskoulusta 1971 ja valmistui ylioppilasmerkonomiksi Kajaanin kauppaoppilaitoksesta 1974. Hän oli Keskon Kajaanin konttorin talousosaston konttoriesimies 1974–1977, elintarvikeosaston myyntipäällikkö 1977–1981, rautaosaston päällikkö 1981–1985 ja Kajaanin aluekeskon johtaja 1986–1989.

Jyväskylän aluekeskon johtaja Moilanen oli 1989–1991, Vaasan läänin aluekeskon johtaja Seinäjoella 1991–1995, Lähikauppakeskon ketjujohtaja pääkonttorissa Helsingissä 1995–1996, erikoistavararyhmän johtaja 1996–1997 ja rauta-maatalousryhmän johtaja Vantaalla 1998–2000. K-kauppiasliiton toimitusjohtaja Helsingissä Moilanen oli 2000–2005 ja Keskon viestintäjohtaja ja konsernijohtoryhmän jäsen 2005–2011. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Moilanen sai 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hoffman, Kai: Kauppaneuvos Paavo Moilanen (1951–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 28.2.2024.
2. ↑  60-vuotias. Ketjuuntunut kauppa kasvattanut ruokavalikoimia.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 30.3.2011, nro 37, s. 12. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.2.2024.  (ei-vapaa)
**Frans Bruno Walfrid Hahl** (12. syyskuuta 1874 Rautu – 7. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.

Hahlin vanhemmat olivat Raudun ja Antrean kirkkoherra, lääninrovasti Anders Gustaf Hahl (1818–1882) ja Emma Sofia Wahlman. Hän kävi neljä luokkaa Viipurin klassillista lyseota, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1893–1899 ja hän suoritti 1897 piirustuksenopettajan tutkinnon Helsingin yliopistossa. Hahl teki opintomatkoja Saksaan, Ranskaan, Italiaan ja Itävaltaan 1899–1901 ja hän opiskeli Pariisin taideakatemiassa 1904–1905. 

Hahl toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana 1898–1899 ja Heinolan alkeiskoulun ja jatkoluokkien opettajana 1903–1909. Hän toimi sen jälkeen vapaana taiteilijana ja antoi yksityisopetusta piirustuksessa ja taidemaalauksessa sekä kielissä. Hahl toimi myös kääntäjänä.

Bruno Hahlin veljiä olivat oopperalaulaja Johannes Hahl (1854–1886), kirjailija ja teatterinjohtaja Jalmari Hahl ja kuoronjohtaja, laulunopettaja ja tenorilaulaja Taavi Hahl.

Maalauksia
----------

* Presidentti P. E. Svinhufvudin muotokuva 1932
* Hanna Granfelt Salomen osassa 1925
* Professorinrouva Renée Lemaire, muotokuva Pariisi 1904

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aikalaiskirja 1934

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Bruno Hahl
* Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun maalausateljee vuonna 1899, Jakob Ljungqvistin valokuva. Eturivissä vasemmalta Väinö Hämäläinen, Thyra Malmström, Maria Boehm, Agnes Leidenius. Keskellä vasemmalta Hanna Hirn, Ester Hougberg, Lydia Bäckström, Karin Nordensvahn. Takarivissä vasemmalta Edit Petander, Bruno Hahl, opettaja Albert Gebhard, alastonmalli ja Sigrid Lehrbäck, Suomen Kansallisgallerian arkiston ja kirjaston Lähteillä-sivusto
**Feliks Šaršenbajevitš Kulov** (Феликс Шаршенбаевич Кулов, s. 29. lokakuuta 1948) oli Kirgisian pääministeri 1. syyskuuta 2005 – 19. joulukuuta 2006 ns. tulppaanivallankumouksen jälkeen, jossa maata sen itsenäistymisestä 15 vuoden ajan hallinnut presidentti Askar Akajev ajettiin maasta. Kulov johtaa Ar-Namys-puoluetta ja sen vaaliliittoumaa Kirgisian kansankongressia.

Kulov syntyi Frunzessa (nyk. Biškek) ja opiskeli poliisiksi. Hän oli 1970-luvulta Kirgisian hallituksessa eri tehtävissä mm. sisäministerinä, kansallisen turvallisuuden ministerinä ja Tšyin kuvernöörinä. Vuosina 1992–1993 hän oli Akajevin varapresidentti ja oli mm. ottamassa käyttöön maan omaa valuuttaa, mutta joutui eroamaan korruptioskandaalin vuoksi. Hän oli 1998–1999 Biškekin pormestari ja oli perustamassa Ar-Namysia 1999. Hän ilmoitti helmikuussa 2000 aikeestaan pyrkiä parlamenttiin eli *Žoghorku Keňgešiin*, mutta hänet pidätettiin kuukautta myöhemmin korruptiosta epäiltynä ja tuomittiin kymmeniksi vuosiksi vankeuteen eri syytösten perusteella.

Helmi–maaliskuun 2005 parlamenttivaalien ja tulppaanivallankumouksen jälkeen Kulov vapautettiin vankilasta ja presidentiksi noussut Kurmanbek Bakijev nimitti hänet turvallisuusvastaavaksi. Huhtikuussa kaikki syytteet Kulovia vastaan kumottiin. Kulov ilmoitti asettuvansa ehdolla presidentinvaaleissa, mutta vetäytyi ehdokkuudesta, mahdollisesti venäjänkielisyytensä vuoksi, ja tuki Bakijevia, joka voitti vaalin. Bakijev nimitti hänet pääministeriksi. Kulov ilmoitti hallituksensa erosta 19. joulukuuta 2006, ilmoituksen mukaan valmistellakseen perustuslain muutosta. Presidentti Bakijev nimitti hänet kahdesti uudelleen pääministeriksi, mutta parlamentti ei hyväksynyt enää hänen nimitystään. Tämän jälkeen pääministeriksi tuli entinen maatalousministeri Azim Isabekov.

Helmikuussa 2007 Kulov liittyi oppositioryhmään, joka vaati presidentin eroa ja ennenaikaisia vaaleja. Hän on myös tukenut ideaa valtioliitosta Venäjän kanssa. Kulovia syytettiin myös huhtikuun 2007 presidentinvastaisten mellakoiden yhteydessä julkisen epäjärjestyksen tuottamisesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kyrgyz Government Resigns RFE/RL. Viitattu 27.12.2007.
2. ↑  Kyrgyz Ex-PM Charged with Creating Public Disorder RFE/RL. Viitattu 27.12.2007.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Liiketoimintakielto** on turvaamistoimi, jonka avulla pyritään estämään epätervettä liiketoimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön toiminta yrityselämässä. Henkilö voidaan määrätä liiketoimintakieltoon, jos hän on liiketoiminnassa olennaisesti laiminlyönyt siihen liittyviä lakisääteisiä velvollisuuksia, tai jos hän on liiketoiminnassa syyllistynyt rikolliseen menettelyyn, jota ei voida pitää vähäisenä, ja hänen toimintaansa on kokonaisuutena arvioiden pidettävä velkojien, sopimuskumppaneiden, julkisen talouden taikka terveen ja toimivan taloudellisen kilpailun kannalta vahingollisena.

Liiketoimintakielto määrätään käytännössä miltei yksinomaan rikoksen tai rikokseksi luokiteltavan
teon perusteella. Liiketoimintakielto määrätään talousrikoksissa rikoksesta saadun tuomion lisäksi. Yleisimmät liiketoimintakiellon perusteena olevat talousrikokset ovat velallisen rikokset (RL 39 luku), verorikokset (RL 29 luku) ja kirjanpitorikokset (RL 39 luku). Liiketoimintakiellon määräämisen perusteena on pääsääntöisesti useampi kuin yksi rikos.

Liiketoimintakieltoon voidaan määrätä vähintään kolmeksi ja enintään seitsemäksi vuodeksi. Tuomioistuimet määräävät Suomessa vuosittain noin 200 kieltoa. Kielto voi estää aiemmin harjoitetun ammatin jatkamisen ja aiheuttaa siten työttömyyttä.

Suomessa määrätty liiketoimintakielto on voimassa vain Suomessa. Suomessa määrätty liiketoimintakielto ei koske muita EU-maita. Esimerkiksi Suomessa liiketoimintakieltoon määrätty voi perustaa yrityksen Viroon. Kauppalehden vuoden 2014 uutisen mukaan 50 henkilöllä, jolla on yhteys virolaisyritykseen, on Suomessa voimassa oleva liiketoimintakielto. 1.1.2007 lukien Suomessa liiketoimintakieltoon määrätty ei saa ulkomaille perustettua yhteisöä välikätenä käyttäen tai tällaisen yhteisön toimintaa tosiasiallisesti johtaen harjoittaa liiketoimintaa Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  UEF Electronic Publications - UEF ePub *libapps.uef.fi*. Viitattu 1.5.2022.
2. ↑  FINLEX ® - Ajantasainen lainsäädäntö: Laki liiketoimintakiellosta 1059/1985 *finlex.fi*. Viitattu 1.5.2022.
3. 1 2  Aaltonen, Pirjo: Liiketoimintakielto – Erityisesti Helsingin hovioikeuden ratkaisukäytännössä vuosina 2004–2005 (pdf) oikeus.fi. Viitattu 2.5.2022.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Verohallinto: Liiketoimintakieltoon määrätyt (Arkistoitu – Internet Archive) (ladattava PDF)
*
**Niilo Nikolai Sario** (30. huhtikuuta 1895 Naantali – 30. joulukuuta 1963) oli suomalainen sotilas, kenraalimajuri vuodesta 1953.

Sario osallistui vapaussotaan 1918, valmistui kadettikoulusta 1920, merisotateknilliseltä kurssilta 1926 ja Sotakorkeakoulusta 1929 (ye-upseeri 1931). Hän toimi vuosina 1918-1924 nuorempana upseerina, patterin päällikkönä ja toimistopäällikkönä 1918-1924. Rannikkotykistön väliaikaisena esikuntapäällikkönä hän työskenteli 1924-1926. Patterin päällikkönä ja patteriston komentajana hän palveli 1926-1930. Merivoimien esikunnassa ja yleisesikunnassa hän työskenteli toimistopäällikkönä 1930-1939.

Talvisodan alettua hän jatkoi päämajassa toimistopäällikkönä 1939-1941. Jatkosodassa hän toimi Uudenmaan rannikkoprikaatin komentajana 1942-1944 ja Suomenlinnan rannikko-linnakkeiston komentajana ja Suomenlinnan linnoituspiirin päällikkönä vuodesta 1944 alkaen. Rannikkotykistörykmentti 1:n komentajana hän oli 1952-1953 ja vuosina 1953–1955 hän komensi Uudenmaan sotilaslääniä. Hän oli Sotahistoriallisen Seuran puheenjohtaja vuodesta 1955.

Ylennykset: vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1928, everstiluutnantti 1938, eversti 1942, kenraalimajuri 1953.

Julkaisuja
----------

Nimellä *N. Sario*:

* *Rannikkotykistön asemasta ja tehtävistä maanpuolustuksessa*. Tiede ja ase 1/1933
* *Suomen puolueettomuuden mahdollisuus ja puolueettomuuden turvaamistoimenpiteet vieraitten valtojen sotiessa Itämeren alueella*. Tiede ja ase 3/1935

Lähteet
-------

1. 1 2  In memorian - kenraalimajuri Niilo N Sario.  *Rannikon Puolustaja*, huhtikuu 1964, 7. vsk, nro 1, s. 2. Helsinki:  Rannikkotykistön upseeriyhdistys. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.3.2013.
2. 1 2 3 4 5  Kuka kukin on 1954
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1079
4. ↑  Viite julkaisuun
5. ↑  Viite julkaisuun
**Family Man – perhe on paras** (*The Family Man*) on Brett Ratnerin ohjaama elokuva vuodelta 2000. Pääosissa nähdään Nicolas Cage ja Téa Leoni. Elokuva on romanttinen fantasiadraamakomedia.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
On vuosi 1987 ja Jack Campbell (Nicolas Cage) ja Kate Reynolds (Téa Leoni) ovat lentokentällä. Jack on lähdössä Lontooseen opiskelemaan. Kate haluaisi Jackin jäävän, mutta Jack vakuuttaa palaavansa vuoden päästä takaisin. Kolmentoista vuoden päästä Jack on rikas pörssimeklari Manhattanilla. Katea hän ei ole tavannut sitten vuoden 1987. Jackilla riittää naisia ja rahaa. Hän asuu ison kerrostalon kattohuoneistossa. Eräänä päivänä Jack herää omakotitalossa nuoruudenrakkaus Kate vierellään. Kaikki on muuttunut. Hieno Ferrari on vaihtunut tavalliseen tila-autoon. Vaatekaapista löytyy tyylikkäiden pukujen sijasta villapaitoja. Työkseen Jack myy autonrenkaita. Jack on hämillään kaikesta. Jackin on vaikea sietää alhaisempaa elintasoa. Lopulta hän sopeutuu uuteen ympäristöönsä ja haluaisi jäädä sinne. Kyseessä on kuitenkin välähdys, joka päättyy aikanaan. Herättyään välähdyksestä, Jack on muuttunut: Ennen kaikki kaikessa ollut raha ei ole enää niin tärkeää, hän rakastaa Katea ja etsii tämän käsiinsä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Nicolas Cage  | … |  Jack Campbell
  |
|  Téa Leoni  | … |  Kate Reynolds / Kate Campbell
  |
|  Don Cheadle  | … |  Cash
  |
|  Makenzie Vega  | … |  Annie Campbell
  |
|  Jake ja Ryan Milkovich  | … |  Josh Campbell
  |
|  Jeremy Piven  | … |  Arnie
  |
|  Lisa Thornhill  | … |  Evelyn Thompson
  |
|  Saul Rubinek  | … |  Alan Mintz
  |
|  Josef Sommer  | … |  Peter Lassiter
  |
|  Harve Presnell  | … |  Ed Reynolds
  |
|  Mary Beth Hurt  | … |  Adelle
  |
|  Francine York  | … |  Lorraine Reynolds
  |
|  Amber Valletta  | … |  Paula
  |
|  Ken Leung  | … |  Sam Wong
  |
|  Kate Walsh  | … |  Jeannie
  |

Aiheesta muualla
----------------

* *Family Man – perhe on paras* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)