recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tsaarin panssarivaunu
**Tsaarin panssarivaunu**, tunnetaan myös nimillä **Netopyr** (ven. Нетопырь) ja **Lebedenko-panssarivaunu** (ven. Танк Лебеденко), oli hyvin epätavallinen venäläinen panssariajoneuvo, jota kehitettiin vuosina 1914–1915.

Vaunu erosi malliltaan kaikista muista panssarivaunuista siinä, että telaketjujen sijaan se perustui kolmipyörärakenteeseen. Kaksi etupyörää olivat halkaisijaltaan lähes 9 metriä, vaunun takapyörinä oli kolme rinnakkaista 1,5 metristä pyörää. Vaunu oli 17,8 metriä pitkä, sen runko oli 12 metrin levyinen, ja ylempi tykkitorni oli lähes kahdeksan metrin korkeudella, siinä oli myös kaksi rungon sivuilla olevaa konekivääri/tykkiasemaa. Rungon alle suunniteltiin asennettavaksi lisäaseistusta. Vaunussa oli kymmenen hengen miehistö ja sen maksiminopeus oli 17 km/h. 

Jättimäisten pinnapyörien oli tarkoitus ylittää suuretkin esteet ja kaivannot, mutta virheellisten painopistelaskelmien vuoksi liian painava takapyörästö upposi helposti pehmeään maahan tai juuttui maaston epätasaisuuksiin, eikä vaunun kahden 240 hevosvoimaisen Maybach-moottorin teho aina riittänyt kiskomaan 60 tonnia painanutta vaunua irti. Tämä rakennevika aiheutti vaunun ensiesittelyn epäonnistumisen elokuussa 1915. 

Vaunun kehittely lopetettiin kun vaunu huomattiin paitsi alitehoiseksi, myös hyvin haavoittuvaksi tykistötulelle.

Tsaarin panssarivaunun ainoa valmistettu kappale romutettiin 1923.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsaarin panssarivaunu**.
*
**Väinö Yrjö Kajava** (vuoteen 1906 **Helenius**, 3. syyskuuta 1883 Tampere – 8. huhtikuuta 1944 Tampere) oli suomalainen toimitusjohtaja ja työväenliikkeen vaikuttaja, joka työskenteli muun muassa vakuutusyhtiö Turvan toimitusjohtajana vuosina 1911–1916 ja 1929–1944.

Elämä
-----

Tampereella syntyneen Kajavan isä oli Finlaysonin tehtaan työmies. Kajava piti kirjansitomoliikettä Tampereella vuosina 1909–1911, jonka jälkeen hän työskenteli Turvan ensimmäisenä toimitusjohtajana vuoteen 1916. Vuodet 1917–1920 Kajava oli William Wilénin tupakkatehtaan johtajana ja 1921–1929 Ehrlund & Ollgren Oy:n toimitusjohtajana, kunnes palasi Turvan toimitusjohtajaksi.

Kajava oli 1900-luvun alun merkittävimpiä vaikuttajia Tampereen työväenliikkeessä. Hän toimi Tampereen Työväenyhdistyksen sihteerinä vuosina 1911–1916 ja oli muun muassa Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön sekä *Kansan Lehden* hallitusten jäsen. Kajava toimi myös vuonna 1910 perustetun Suomen Maanvuokraajain Liiton varapuheenjohtajana vuoteen 1928 saakka. Sisällissodan aikana hän oli Vallankumouksellisen ylioikeuden kanslian reistraattori. Tampereen kunnalliselämässä Kajava toimi muun muassa Tampereen kaupunginkirjaston hallituksen puheenjohtajana sekä kaupungin taksoituslautakunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 13.4.1944, s. 8. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 23.3.2022.
2. ↑  Väinö Kajava 50-vuotias.  *Kansan Lehti*, 2.9.1933, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2022.
3. ↑  Toimitusjoht. V. Kajava 60-vuotias.  *Helsingin Sanomat*, 3.9.1943, s. 6. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 23.3.2022.
4. ↑  Torpparikokouksen muistolaatta 1960 *Tampereen muistolaatat ja muut muistomerkit*.  2006. Tampereen kaupunki. Viitattu 23.3.2022.
5. ↑  Rinta-Tassi, Osmo: *Kansanvaltuuskunta punaisen Suomen hallituksena*. Punaisen Suomen historia 1918. Helsinki: Valtion painatuskeskus ; Opetusministeriö, 1986. ISBN 951-86007-9-1.
Clifford Curzon
**Clifford Curzon** (18. toukokuuta 1907 Lontoo – 1. syyskuuta 1982 Lontoo) oli brittiläinen pianisti. Hän aloitti pianonsoiton vakavan opiskelun 6-vuotiaana kokeiltuaan jo sitä ennen viulua. 12-vuotiaana hän pääsi Royal Academy of Musiciin, ja ensimmäisen julkisen esiintymisensä hän teki 16-vuotiaana. Pian tämän jälkeen hän aloitti opettamisen Royal Academyssa, jonka professori hän oli jo 19-vuotiaana.

Curzon opiskeli myös Artur Schnabelin johdolla Berliinissä ja sai lisäksi opetusta Wanda Landowskalta ja Nadia Boulangerilta. Heinäkuussa 1931 Curzon meni Pariisissa naimisiin cembalisti Lucille Wallacen kanssa. Hänellä oli kaksi adoptoitua poikaa, jotka jäivät orvoiksi, kun heidän äitinsä, sopraano Maria Cebotari kuoli vuonna 1949.

Yhdysvaltain-debyyttinsä Curzon teki vuonna 1939, ja hän esiintyi siellä säännöllisesti myöhemminkin sekä resitaaleissa että sellaisten kapellimestarien kuin Bruno Walterin, George Szellin, Eugene Ormandyn ja Alexander Smallensin johdolla orkesterin kanssa. Hänen levytyksistään tuli myyntimenestyksiä. Hänellä oli laaja ohjelmisto, johon kuului muun muassa yli 50 konserttoa ja joka kattoi eri aikakaudet varhaisista klassikoista nykyteoksiin. Virgil Thomson piti Curzonia romanttisen ohjelmiston tyydyttävimpänä tulkitsijana. Curzon oli myös huomattava Mozartin tulkitsija.

Curzon lyötiin ritariksi vuonna 1977. Hän kuoli vuonna 1982 pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The New York Times: SIR CLIFFORD CURZON IS DEAD AT 75; ONE OF THE WORLD'S LEADING PIANISTS
2. ↑  AllMusic: Clifford Curzon

Aiheesta muualla
----------------

* Naxos: Clifford Curzon (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nainen, jolla on rasvapakarat.
**Rasvapakaraisuutta** eli *steatopygiaa* esiintyy lähinnä saneilla (bushmanneilla) ja khoikhoilla sekä andamaaneilla. Perinteinen keräilytalous ei yleensä lihottanut näiden heimojen edustajia, ja he olivat hoikkia. Näiden ihmisten lihoessa esimerkiksi elämäntapojen muutoksen myötä epätavallisen suuri osa rasvasta kertyy kuitenkin lantion seudulle ja varsinkin pakaroihin, vaikka muu ruumis säilyy hoikkana.

Rasvakudoksen sijainti takapuolessa voi vaikeuttaa elämistä enemmän kuin tasainen rasvakudos kaikkialla ihon alla. Rasvapakaraisuudesta on kuitenkin ollut evolutiivista hyötyä; se on sopeutuma kuumaan ilmastoon. Hoikka vartalo pysyy paremmin viileänä kuumassa ilmastossa, ja pakaroihin kertynyt rasva takaa riittävän rasvakudoksen määrän hormonitoiminnan ylläpitämiseksi.

Monilla muillakin eteläisillä luonnonkansoilla esiintyy ongelmia kaloripitoisen ravinnon kanssa heidän ikiaikaisen elämäntapansa muuttuessa. Useilla kansoilla esimerkiksi sydäninfarktien määrä kasvaa huomattavasti, tai lihomista estävien perinnöllisten prosessien tai kulttuurillisten tottumusten puuttuminen aiheuttaa liikalihavuutta.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Anitei, Stefan: What is Steatopygia? *Softpedia*.  4.4.2007. Viitattu 29.7.2018.
2. ↑  Liikanen, Anu Susanna: *Sanit ja khoikhoit varhaisten tutkimusmatkailijoiden kuvauksissa*, s. 18. Yleisen historian Pro gradu-tutkielma. Joensuu: Joensuun yliopisto, 2008. Teoksen verkkoversio (pdf).
3. ↑  Raiskio, Teuvo: *Oudosta kulkijasta ihmiseksi - Suomalainen bushmannilähetystyö ja sen välittämä kuva bushmanneista vuosina 1950–1985*. Oulu: Oulun yliopisto - Historian laitos, 1997. ISBN 951-42-4691-8. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rasvapakaraisuus**.
* Dokumenttiprojekti -Ohjelmat - The Hottentot Venus *Yle - Vintti*.  12.5.1999. Viitattu 29.7.2018.
* Parkinson, Justin: The significance of Sarah Baartman *BBC News Magazine*.  7.1.2016. Viitattu 29.7.2018.
**Rata-arvot** eli *rataelementit* määrittävät yksikäsitteisesti taivaankappaleen sijainnin tiettynä ajankohtana ellipsiradalla tai vastaavalla. On vakiintunut käytäntö ilmoittaa tietyt rataelementit, joista voidaan laskea kappaleen paikka tiettynä ajankohtana eli eepokkina. "Puhtaat" taivaankappaleiden radat ovat ympyröitä, ellipsejä, paraabeleja, hyperbelejä tai suoria viivoja. Käytännössä kappaleiden radat ovat ajan mukana muuttuvia, jolloin rataelementit on laskettava monimutkaisilla yhtälöillä, jotka antavat rataelementit jonkin ajanhetken ympäristössä. Näitä kutsutaan radan oskuloiviksi elementeiksi.

Periaatteessa rataelementit ovat siis vakioita, mutta muiden planeettojen, tähtien, kuiden tms. aiheuttamat häiriöt muuttavat niitä. Vain tietyt ellipsiradat ovat aurinkokunnassa pitkillä, miljardien vuosien ajanjaksoilla, suhteellisen vakaita.

Ratatilavektorit
----------------

Kappaleen rata voidaan ilmaista ilmoittamalla sen paikka- ja nopeusvektorit jollakin mielivaltaisella ajanhetkellä. Rataliikkeen energian lisäksi myös rataan liittyvä kulmamomentti on säilyvä suure.

* t = eepokki (aika)
* **r** = paikkavektori (*x*,*y*,*z*)
* **v** = nopeusvektori (*vx*,*vy*,*vz*)
* **h** = **r**x**v** eli erityinen suhteellinen kulmamomentti

Keplerin rataelementit eli elliptiset rataelementit
---------------------------------------------------

Tavallisimmin taivaankappaleen rataa kuvataan ns. elliptisillä rataelementeillä. Periaatteessa muitakin vastaavia kuuden vakion yhdistelmiä on olemassa (mm. Delaunayn rataelementit), mutta elliptisten elementtien geometrinen havainnollisuus tekee niistä verrattoman käytännöillisiä. Elliptiset elementit ovat

* Isoakselin puolikas (*a*): radan koko
* Eksentrisyys (*e*): radan soikeus
* Inklinaatio (*i*): radan kaltevuus johonkin valittuun perustasoon nähden
* Nousevan solmun pituus (*Ω*): suunta, jossa kappale siirtyy perustason yläpuolelle
* Perihelin argumentti (*ω*): suunta, jossa kappale on lähimpänä keskuskappaletta
* Keskianomalia (*M*): kappaleen sijainti radalla

Näistä kaksi ensimmäistä (*a* ja *e*) määräävät radan muodon, kolme seuraavaa (*i*, *Ω* ja *ω*) kiinnittävät sen suunnan avaruudessa ja viimeinen (*M*) asettaa kappaleen oikeaan kohtaan ratakäyrälle. Perihelin argumentin sijasta käytetään joskus perihelin pituutta ja keskianomalian sijasta kappaleen sijainti radalla voidaan ilmaista myös periheliajan tai keskilongitudin avulla.

Muita rataan liittyviä suureita
-------------------------------

* Luonnollinen anomalia (v)
* Semi-latus rectum eli kartioleikkauksen parametri (p)
* Pikkuakselin puolikas (b)
* Lineaarinen eksentrisyys (ε)
* Periapsiksen etäisyys (dp)
* Apoapsiksen etäisyys (dp)
* Eksentrinen anomalia (*E*)
* Keskilongitudi (*L*)
* Todellinen longitudi (*l*)

Katso myös
----------

* Taivaanmekaniikka
* Ellipsirata
Abdoulaye Soumaré vuonna 1964.
**Abdoulaye Soumaré** (12. tammikuuta 1905 Saint-Louis – 2. lokakuuta 1964 Pariisi) oli Malin asevoimien komentaja vuosina 1960–1964.

Soumaré syntyi Senegalin Saint-Louisissa nykyisen Malin Kayesin alueelta kotoisin olleeseen perheeseen. Hän liittyi 20-vuotiaana Ranskan armeijan afrikkalaisjoukkoihin ja yleni Ranskan Sudanin armeijan everstiksi vuonna 1959. Malin liittovaltiota perustettaessa Soumaré nimitettiin sen asevoimien komentajaksi. Liittovaltion hajottua elokuussa 1960 senegalilaiset pidättivät Soumarén ja karkottivat hänet Ranskaan.

Joulukuussa 1960 Soumaré nimitettiin prikaatikenraalina Malin tasavallan asevoimien komentajaksi. Hän osallistui aktiivisesti maan armeijan rakentamiseen. Vuonna 2011 Malin presidentti Amadou Toumani Touré paljasti Bamakossa kenraali Soumarén patsaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Le premier chef d'Etat-major, le Général Abdoulaye Soumaré, immortalisé *Maliweb*. Viitattu 22.8.2019.
2. 1 2  Général Abdoulaye Soumaré *Dépêches du Mali*. Viitattu 22.8.2019.
**Turun vastaanottokeskus** on Varsinais-Suomessa toimiva, Suomen Punaisen Ristin ylläpitämä turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus, johon kuuluu kolme yksikköä: Turun Pansion, Punkalaitumen ja Halikon toimipisteet. Vuoteen 2017 asti toimi vastaanottokeskus myös Laitilassa.

Pansion toimipiste on pysyvissä tiloissa toimiva yksikkö, jossa on paikkoja 225 henkilölle.

Turun vastaanottokeskuksessa on annettu tehostettua tukea erityisen haastaville turvapaikanhakijoille, joilla on mielenterveys- tai päihdeongelmia, tai jotka käyttäytyvät aggressiivisesti tai erityisen häiritsevästi muita vastaanottokeskuksen asukkaita tai työntekijöitä kohtaan.

Vuoden 2017 Turun veitsi-iskun tekijä asui Pansion vastaanottokeskuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vastaanottokeskus SPR. Viitattu 5.11.2018.
2. 1 2  Turun vastaanottokeskus tukee ongelmaisia turvapaikanhakijoita, Laitilan keskus kiinni *ts.fi*. Viitattu 19.8.2017.
3. ↑  rkauppil: Kysymyksiä ja vastauksia turvapaikanhakijoista ja hätämajoitustiloista Turussa *Turku.fi*.  28.1.2016. Viitattu 19.8.2017.
4. ↑  Mäkinen, Rami: IS seurasi Turun puukotuskäräjiä: Bouanane kertoi viimeisessä kuulustelussa katuvansa tekojaan *Ilta-Sanomat*.  18.4.2018. Viitattu 4.11.2018.
Abdoul Karim Camaran muistomerkki samannimisellä aukiolla Bamakossa.
**Abdoul Karim Camara** (kutsumanimeltään *Cabral*, 2. heinäkuuta 1955 – 17. maaliskuuta 1980 Bamako) oli malilainen opiskelijapoliitikko.

Malin presidentin Moussa Traorén hallinto yritti vuonna 1979 rajoittaa valtion byrokratian ja liikeyhtiöiden työllistämien opiskelijoiden määrää. Rajoitukset sekä valtion kyvyttömyys maksaa opintotukea ja palkkoja johtivat opiskelijoiden ja opettajien väkivaltaisiin mielenilmauksiin, jotka jatkuivat vuoden 1980 loppuun saakka.

Opiskelijalakkojen ja -mielenosoitusten johdossa oli kansallinen opiskelijaliitto Union nationale des étudiants et élèves du Mali (UNEEM), joka kannatti tieteellistä sosialismia ja oli käytännössä riippumaton Malin kansan demokraattisen liiton yksipuoluejärjestelmästä. Valtio vastasi protesteihin väkivallalla ja pidätyksillä ja kielsi UNEEM:in toiminnan tammikuussa 1980.

Helmikuussa pidätettiin UNEEM:in pääsihteeri Tiébilé Dramé. Maan alle siirtynyt järjestö valitsi uudeksi johtajakseen Bamakon opettajakorkeakoulussa opiskelleen Abdoul Karim Camaran, joka tunnettiin nimellä Cabral. Maaliskuussa 1980 opiskelijat ja opettajat päättivät häiritä Bamakossa järjestettyä Saharan maiden huippukokousta. Seurauksena oli väkivaltainen yhteenotto, jossa poliisi surmasi 13 opiskelijaa. Cabral pidätettiin lähellä Guinean rajaa ja tuotiin Bamakoon maaliskuun 14. päivänä. Poliisi pahoinpiteli Cabralin ja Malin radio nauhoitti lausunnon, jossa hän kehotti lopettamaan opiskelijalakon. Cabral siirrettiin Camp Paran varuskuntaan Djikoronin kaupunginosaan, jossa hän kuoli kidutuksen seurauksena.

Cabralista muodostui protestoivien opiskelijoiden keskuudessa legendaarinen hahmo. Hänen kuolemastaan on syytetty laskuvarjojoukkojen komentajaa Amadou Toumani Touréa, joka valittiin myöhemmin Malin presidentiksi. Cabralin muistopäivää vietetään joka vuosi, ja hänen kunniakseen on pystytetty muistomerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2  Abdoul Karim Camara: Qui était au juste Cabral? *Afribone*. Viitattu 29.12.2019.
2. 1 2 3  Assassinat de Cabral (17 mars 1980): Le film du crime *Maliweb*. Viitattu 29.12.2019.
3. 1 2 3 4  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 281–284. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
4. ↑  17 mars 1980 – 17 mars 2018: Abdoul Karim Camara «Cabral» immortalisé *Le Combat*. Viitattu 29.12.2019.
5. ↑  Mali: 39è anniversaire de la mort d’Abdoul Karim Camara dit Cabral: Un cri du coeur pour l’école malienne *Afriquematin.net*.  Arkistoitu 29.12.2019. Viitattu 29.12.2019.
Nykyään Turun vanhan postitalon paikalla on KOP-kolmio.
**Turun vanha postitalo** oli Turussa Aura- ja Eerikinkatujen kulmassa Turun kauppatorin laidalla sijainnut rakennus. 1800-luvun lopussa Turun keskusta siirtyi Tuomiokirkon luota Aleksanterin torille eli nykyiselle Kauppatorille, jolloin Akatemiatalossa ollut postitoimistokin päätettiin siirtää keskemmälle kaupunkia.

Arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1899, ja se otettiin käyttöön vuoden 1900 alussa. Tyyliltään talo edusti uusrenessanssia, tyylisuuntausta, joka oli talon valmistumisen aikaan väistymässä jugend-tyylin tieltä. Talvisin viereisellä torilla asioineet ihmiset kävivät talossa lämmittelemässä.

Vuonna 1932 Turun pääposti siirtyi Eerikin- ja Humalistonkatujen kulmaan nousseeseen uuteen suurempaan postitaloon. Tämän jälkeen vanha postitalo toimi koulurakennuksena vuoteen 1957 asti. Ensin talossa toimi Turun toinen suomalainen lyseo (nykyään Puolalanmäen lukio), ja vuonna 1945 taloon muutti Käkisalmen yhteislyseon perillinen Turun yhteislyseo (nykyään Turun normaalikoulu). Vuonna 1957 Yhteislyseo muutti uuteen rakennukseen Kuninkaankartanonkadulle ja postitalo jäi tyhjäksi.

Tyhjillään ollut rakennus purettiin 1960-luvun alussa, ja tontille valmistui KOP-kolmio vuonna 1964.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuva: *KOP corner Turku*, Anssi Koskinen, 13.9.2008.
2. 1 2 3 4 5  Lahtinen, Rauno: *Turun puretut talot*, s. 114-116. Kulttuurihistoria, Turun yliopisto, 2009. ISBN 978-951-29-4100-1.
3. ↑  Vuosisadan alun klassiset rakennukset postimuseo.  Arkistoitu 2.4.2017. Viitattu 4.1.2017.
**Ballista**, **Balista** tai **Callistus** (k. noin 261?) oli roomalainen kenraali ja pretoriaanikaartin prefekti.

Ballista toimi mahdollisesti pretoriaaniprefektinä keisari Valerianuksen aikana ja oli hänen mukanaan Persian sotaretkellä vuonna 260. Joissakin lähteissä Ballistaa on kutsuttu "Callistukseksi", mikä saattaa joidenkin historioitsijoiden mielestä olla hänen oikea nimensä, kun taas "Ballista" saattoi olla pelkkä lempinimi. Toisen teorian mukaan "Callistus" oli vain myöhempien historioitsijoiden virhe. On myös esitetty että hän piti molempia nimiä.

Persialaiset kuningas Sapor I:n johdolla löivät roomalaisten armeijan Carrhaen lähistöllä kesällä 260 vangiten keisari Valerianuksen, jonka jälkeen Persian armeija hyökkäsi Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. Ballista ja toinen Valerianuksen kenraali Fulvius Macrianus kokosivat henkiinjääneet roomalaisten joukot Kilikiassa ja hyökkäsivät persialaisia vastaan. Ballista onnistui jopa kaappaamaan Saporin haaremin ja ryöstösaaliin, jolloin persialaiset päättivät perääntyä takaisin itään. Macrianuksen ja Ballistan toimet saivat sotilaiden kunnioituksen ja nämä päättivätkin julistaa Macrianuksen keisariksi vaikka Valerianuksen poika ja laillinen keisari Gallienus olikin yhä elossa ja hallitsi valtakunnan läntisiä provinsseja. Macrianus kieltäytyi kuitenkin kunniasta ja nimitti keisareiksi sen sijaan poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen. Ballista taas toimi keisarien pretoriaaniprefektinä.

Keväällä 261 Macrianus vanhempi ja nuorempi kokosivat armeijansa ja lähtivät länteen kohtaamaan Gallienuksen joukkoja. Ballista ja Quietus jätettiin valvomaan idän provinsseja. Gallienuksen kenraalit kuitenkin löivät Macrianusten armeijan Illyriassa syksyllä 261, jonka jälkeen Palmyran hallitsija Septimius Odaenathus päätti siirtyä Gallienuksen puolelle. Hän hyökkäsi Quietuksen ja Ballistan joukkoja vastaan ja kukisti ne Emesassa. Kaupunkilaiset murhasivat Quietuksen, mutta Ballistan sen jälkeiset vaiheet ovat epäselviä. *Historia Augustan* mukaan hän julistautui keisariksi, mutta se ei ole todennäköistä. Luultavasti Odaenathus teloitutti hänet.

Lähteet
-------

* Alaric Watson: *Aurelian and the third century*. Routledge, 1999. ISBN 0-415-07248-4. (englanniksi)
* Christian Körner: Usurpers under Gallienus  6.12.1999. De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 21.3.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Körner: *Usurpers in the east: The Macriani and Ballista*
2. ↑  Körner
3. ↑  Watson s. 29–31
4. ↑  Watson s. 31
**Abdoulaye Singaré** (20. maaliskuuta 1918 Koulikoro – 19. lokakuuta 2004 Bamako) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko.

Singaré opiskeli Bamakon Terrasson de Fougères -koulussa vuosina 1932–1936 ja työskenteli sen jälkeen hallintovirkailijana. Hän osallistui ammattiyhdistystoimintaan ja oli perustamassa Sudanin liittoa vuonna 1946. Singaré toimi puolueen politbyroon jäsenenä vuosina 1947–1955 ja sen äänenkannattajan *L’Essorin* ensimmäisenä päätoimittajana vuonna 1949. Hänet valittiin Ranskan Sudanin alueneuvostoon vuonna 1952 ja lainsäädäntökokoukseen vuonna 1956.

Singaré toimi julkisen palvelun ministerinä Ranskan Sudanin ensimmäisessä hallituksessa vuosina 1957–1959. Abdoulaye Diallon palattua Guineaan vuonna 1958 hän hoiti myös työministerin tehtäviä. Singaré oli Malin opetusministerinä vuosina 1959–1966. Häntä pidetään vuoden 1962 koulu-uudistuksen pääsuunnittelijana.

Singare vetäytyi politiikasta vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen, mutta joutui silti kahdesti pidätetyksi poliittisesta toiminnasta epäiltynä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  De la loi-cadre à l’indépendance du Mali: 24 mai 1957 – 24 Mai 2018: Il y a 61 ans, était formé le tout 1er Gouvernement du Soudan-Français *Kayes Kunafoni*. Viitattu 1.12.2019.
Warren Weaver vuonna 1940.
**Warren Weaver** (17. heinäkuuta 1894 Reedsburg, Wisconsin, Yhdysvallat – 24. marraskuuta 1978 New Milford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja konekääntämisen uranuurtaja.

Weaver opiskeli Wisconsinin yliopistossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain ilmajoukoissa. Sodan jälkeen hän suoritti Wisconsinissa tohtorintutkinnon vuonna 1921 ja opetti siellä matematiikkaa vuosina 1920–1932. Tutkimustyönsä ohella Weaver hoiti useita luottamustehtäviä mm. Rockefeller-säätiössä, Sloan–Kettering-instituutissa ja Amerikan tieteenedistämisseurassa.

Weaverin keskeisiin tutkimusaloihin kuuluivat todennäköisyys, informaatioteoria ja tilastotiede. Yhdessä Claude Shannonin kanssa hän kehitti viestinnän matemaattista teoriaa. He julkaisivat klassisen teoksensa *The Mathematical Theory of Communication* vuonna 1949. Weaver kehitteli myös konekääntämisen teoriaa: digitaalisilla tietokoneilla voitaisiin kääntää tekstiä luonnollisesta kielestä toiseen.

Weaver oli myös käännöstutkimuksen edelläkävijä. Hän keräili *Liisan seikkailut ihmemaassa* -romaanin käännöksiä ja tarkasteli tutkielmassaan *Alice in many tongues: The translations of Alice in Wonderland* (1964) käännösten historiaa sekä pyrki vertailemaan eri käännösmenetelmiä tieteellisesti.

Teoksia
-------

* Weaver, Warren – Mason, Max: *The Electromagnetic Field*. Chicago: The University of the Chicago Press, 1929.
* Shannon, Claude E. – Weaver, Warren: *The Mathematical Theory of Communication*. Urbana (Ill.): The University of Illinois Press, 1949.
* Weaver, Warren: *Alice in many tongues: The translations of Alice in Wonderland*. Madison: The University of Wisconsin Press, 1964.

Lähteet
-------

1. ↑  Warren Weaver

Kirjallisuutta
--------------

* Hutchins, W. J.: *Early years in machine translation: Memoirs and biographies of pioneers*. Amsterdam: John Benjamins, 2000.

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Warren Weaver***. (englanniksi)

* Weaver, Warren: Recent Contributions to the Mathematical Theory of Communication (1949)
* O’Sullivan, Emer: Warren Weaver’s *Alice in Many Tongues*: A Critical Appraisal (2015)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Sapp vuonna 2003.
**Warren Carlos Sapp** (s. 19. joulukuuta 1972 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen, uransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Hän edusti 13 kautta kestäneellä ammattilaisurallaan Tampa Bay Buccaneersia ja Oakland Raidersia.

Sapp oli voittamassa Super Bowlia kaudella 2002 (Super Bowl XXXVII). Hänet valittiin seitsemän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin ja kaudella 1999 hänet palkittiin vuoden puolustavana pelaajana (AP NFL Defensive Player of the Year Award). Hän lopetti pelaajauransa kauteen 2007 ja vuonna 2013 hänet valittiin Pro Football Hall of Fameen. Hänet on valittu myös NFL:n 1990-luvun ja 2000-vuosikymmenen tähdistökentällisiin ja Buccaneers on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa, numeron 99.

Muuta
-----

Sapp on toiminut vuodesta 2008 lähtien asiantuntijana NFL:n omalla televisiokanavalla, NFL Networkilla. Samana vuonna hän oli kilpailijana ABC:n *Dancing with the Starsin* seitsemännellä tuotantokaudella ja sijoittui parinsa Kym Johnsonin kanssa toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hall of Famers: Warren Sapp *ProFootballHOF.com*. Pro Football Hall of Fame. Viitattu 29.7.2014. (englanniksi)
2. ↑  Bucs to retire Warren Sapp's No. 99 *ESPN.com*.  2.5.2013. ESPN Internet Ventures. Viitattu 29.7.2014. (englanniksi)
3. ↑  Deitsch, Richard: Warren Sapp delves into reporting; draws ire of NFL Network *SI.com*.  23.3.2012. Time Inc.. Viitattu 29.7.2014. (englanniksi)
4. ↑  Brooke Burke gets Dancing With the Stars trophy, but Warren Sapp may be a winner, too *TampaBay.com*.  25.11.2008. Tampa Bay Times.  Arkistoitu 29.7.2014. Viitattu 29.7.2014. (englanniksi)
**Aztlán** ("valkoinen maa") on asteekkien myyttinen alkukoti, josta he muinaisina aikoina vaelsivat Meksikon laaksoon. Aztlán sijaitsi myyttien mukaan pohjoisessa, mahdollisesti Pohjois-Meksikon tasangolla tai Pohjois-Amerikan lounaisosissa. Vaikka Aztlán on luultavasti legenda, on viitteitä siitä, että nahuatlkieliä puhuneet metsästäjä-keräilijäheimot muuttivat 1100-luvulla etelämmäs aiemmilta asuinsijoiltaan Pohjois-Meksikon ylätasangolla ja vaikuttivat osaltaan tolteekkien sivilisaation tuhoon.

Aztlán Chicano-liikkeen piirissä
--------------------------------

Tummanpunaisella korostetut Yhdysvaltain osavaltiot lasketaan yleensä osaksi hypoteettisen Aztlánin valtion aluetta.
Meksikolais-yhdysvaltalainen runoilija Alurista otti Aztlánin vuonna 1969 nimitykseksi Yhdysvaltain lounaisosissa asuvien meksikolais-yhdysvaltalaisten eli chicanoiden yhteisölle. Jotkut chicano-activistit, kuten Rodolfo Gonzales, ovat omaksuneet Aztlánin nimeksi hypoteettiselle chicanojen omalle valtiolle lounais-Yhdysvalloissa. Osa chicanoista puolestaan on sitä mieltä, että Yhdysvallat pitää aluetta laittomasti hallussaan, ja että se tulisi palauttaa Meksikolle, jolle se kuului ennen vuonna 1848 solmittua Guadalupe Hidalgon rauhaa.

Katso myös
----------

* Chicomoztoc

Lähteet
-------

1. ↑  Aztec *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 11.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Stacy, Lee (toim.): *Mexico and the United States*, s. 46. Marshall Cavendish, 2003. (englanniksi)
3. ↑  Navarro, Armando: *Mexicano and Latino Politics and the Quest for Self-Determination: What Needs to Be Done*, s. 480–482. Lexington Books, 2015. (englanniksi)
4. ↑  Rodriguez, Marc Simon: *Rethinking the Chicano Movement*, s. 124. Routledge, 2015. (englanniksi)
5. ↑  Keller, Tom: Achiote to Zoot Suit.  *Los Angeles Magazine*, joulukuu 1996, s. 98.  (englanniksi)
**Kadmiumsulfaatti** (CdSO4) on kadmium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kadmiumia sisältävien pigmenttien valmistukseen, eräissä sähkökemiallisissa kennoissa ja metallien päällystämiseen kadmiumilla.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa kadmiumsulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Kadmiumsulfaatti liukenee erittäin hyvin veteen. Liukoisuus on suurimmillaan noin 20 °C:n lämpötilassa ja pienenee kuumennettaessa. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellisiä muotoja kuten oktahydraatti (3 CdSO4·8H2O), heptahydraatti (CdSO4·7H2O) ja monohydraatti (CdSO4·H2O). Yhdiste ei liukene etanoliin. Kadmiumsulfaatti ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä sekä luokitellaan syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Kadmiumsulfaattia valmistetaan liuottamalla metallista kadmiumia, kadmiumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia laimeaan rikkihappoon. Liuoksesta se voidaan kiteyttää lisäämällä liuokseen etanolia tai kuumentamalla noin 40 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä voidaan valmistaa myös hapettamalla kadmiumsulfidia kuumentamalla kadmiumia ammonium- tai natriumpersulfaatin kanssa tai kadmiumsuolojen ja dimetyylisulfaatin välisellä reaktiolla.

Cd + H2SO4 → CdSO4 + H2
CdO + H2SO4 → CdSO4 + H2O
Cd(OH)2 + H2SO4 → CdSO4 + 2 H2O
CdCO3 + H2SO4 → CdSO4 + H2O + CO2
Kadmiumsulfaattia voidaan käyttää kadmiumväriaineiden esimerkiksi kadmiumsulfidin eli kadmiumkeltaisen valmistamiseen. Siitä voidaan valmistaa myös muita veteen niukkaliukoisia kadmiumyhdisteitä. Muita käyttökohteita ovat fluoresoivien värien valmistus, elektrolyyttinä pinnoitettaessa metalleja elektrolyyttisesti kadmiumilla ja niin kutsutuissa Weston-kennoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 312–313. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3 4  Karl-Heinz Schulte-Schrepping & Magnus Piscator: *Cadmium and Cadmium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.5.2016
3. 1 2 3  Norman Herron: *Cadmium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 25.5.2016
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 159. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Kadmiumsulfaatin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 25.5.2016
Ranavalona II
**Ranavalona II** (syntyjään Ramoma, 1829 – 13. heinäkuuta 1883) oli Madagaskarin kuningatar vuosina 1868–1883.

Ramoma oli kuningatar Rasoherinan serkku ja tämän aviomiehen Radama II:n toinen vaimo. Hän kääntyi protestantiksi ja oli maan ensimmäinen kristitty hallitsija nimellä Ranavalona II. Todellinen valta oli hänen aviomiehellään, pääministeri Rainilaiarivonylla.

Ranavalona II:n aikana Madagaskar eurooppalaistui nopeasti. Talous kehittyi, kouluja perustettiin ja maa sai ensimmäiset kirjoitetut lait. Anglikaanisuus julistettiin maan viralliseksi uskonnoksi. Kuningattaren hallituskauden loppua varjosti Ranskan vuonna 1883 aloittama valloitussota. Hänen seuraajansa oli Madagaskarin viimeinen kuningatar Ranavalona III.

Lähteet
-------

* Rasoanalimanga, Berthe Raminosoa: Ranavalona II *Dictionary of African Christian Biography*.  2008. Viitattu 26.11.2022.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aznauri** (georg. აზნაური; monikko *aznaurni*, აზნაურნი, tai *aznaurebi*, აზნაურები) oli Georgian aatelin luokka. Termiä käytettiin alun perin kaikista aatelisista, mutta myöhäiskeskiajalla se alkoi tarkoittaa vain alhaisaatelia.

Termi on sukua pahlavin sanalle *āzāt-ān*, "vapaa" tai "aatelinen". Persian kuningas Sapor I:n (241–272?) aikaisessa kivikaiverruksessa luokkaa pidetään vapaan aateliston alhaisimpana, ja se vertatutuu Armenian *azat*-aatelistoon. Varhaisin maininta aznaurista on Georgian hagiografista kirjallisuutta edustavassa 400-luvun teoksessa "Pyhän kuningatar Šušanikin marttyyrius". Myöhemmässä Leonti Mrovelin laatimassa kronikassa "aznauri"-sanan väitetään tulleen puolilegendaariselta Azon-hallitsijalta (georgian kielessä –*uri* on yleinen adjektiivisuffiksi). Kronikan mukaan Azonin tuhannen sotilaan armeija hylkäsi hänet, minkä jälkeen hänen voitokas kilpailijansa Parnavaz I nimesi sotilaat aznauriksi. Etymologia on kuitenkin selkeästi virheellinen.

Georgian geneerisesti nimellä "aznauri" tunnettu feodaaliaristokratia alkoi jakautua eri luokkiin jo 800–900-luvuilla. Korkeampi luokka alettiin erottaa muista käyttämällä "didebuli"-arvonimeä. Se viittasi aznaurin jäseniin, joilla oli "dideba"-virka, erityisen korkea hovivirka. Myöhemmin keskiajalla aznaurin jäsenen (nyt ei-itsenäisen aatelisen) ja tavadin tai mtavarin (dynastisen ruhtinaan) välille alettiin tehdä selkeämpi ero; 1400-luvulta alkaen aznaurin jäsentä pidettiin maallisen tai kirkollisen herransa "orjana" (*qma*). Riippuvaisuussuhteelle tehtiin myöhemmin viralliset säännöt kuningas Vakhtang VI:n lakikokoelmassa, joka kirjattiin ylös vuosien 1705–1708 välillä ja jonka avulla säänneltiin väljästi georgialaisen feodalismin muotoa (*batonqmoba*) vielä senkin jälkeen, kun Venäjän keisarikunta oli liittänyt Georgian itseensä 1800-luvun alussa. 1820-luvulla aznauria alettiin pitää Venäjän (tittelitöntä) dvorjanstvo-aatelia vastaavana.

Lähteet
-------

1. ↑  Rapp, Stephen H.: *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, s. 266, 276, 316. Peeters Bvba, 2003. ISBN 90-429-1318-5.
2. ↑  Suny, Ronald Grigor: *The Making of the Georgian Nation*, s. 22, 337. Indiana University Press, 1994. ISBN 0253209153.
3. ↑  Lordkipanidze, Mariam: Georgia in the XI-XII centuries (Translated and edited by George B. Hewitt)  1987. Ganatleba.
Ramón Ruiz Amado
**Ramón Ruiz Amado** (Castellón Ampurias, 1861 – Barcelona, 1934) oli ensimmäinen espanjalainen sosiaalipedagogi. Hän oli myös katalonialainen jesuiitta. Omiin kristillisiin sosiaalipedagogisiin näkemyksiinsä hän on saanut vaikutteita erityisesti Herbartin*selvennä* ajatuksista. Ruiz Amado osasi useita kieliä ja saattoi siten hakea ajatuksiinsa vaikutteita saksalaisten lisäksi esimerkiksi amerikkalaiselta John Deweyltä.

Hän kirjoitti vuonna 1929 ensimmäisen espanjalaisen sosiaalipedagogiikan oppikirjan nimeltä "Educación social". Amado kirjoitti myös muun muassa kasvatuksen historiasta, naisten kasvatuksesta, uskonnollisesta kasvatuksesta, moraali-, kansalais- ja poliittisesta kasvatuksesta sekä pedagogiikan ja sen aputieteiden tietosanakirjan.

Sosiaalinen kasvatus on Amadon mielestä luonnostaan demokraattista ja sopii siten vain demokraattisiin yhteiskuntiin, jolloin se auttaa yhteiskuntaa täydellistymään toisaalta kaikkia ihmisiä, ja toisaalta jokaista yksilöä varten.

Lähteet
-------

* Hämäläinen, J & Kurki, L: *Sosiaalipedagogiikka*. Porvoo: WSOY, 1997.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Portugali
* Vatikaani

 |

 |
**Josef Wenzl** (s. 20. joulukuuta 1984 Zwiesel) on saksalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa sprinttihiihdossa.

Wenzl hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa joulukuussa 2004 ja sijoittui vuoden 2007 MM-kilpailuissa Sapporossa perinteisellä tyylillä neljänneksitoista. Kaudella 2005–2006 hän voitti hopeaa maansa mestaruuskilpailuissa vapaalla tyylillä.

Wenzl saavutti yllättäen ensimmäisen maailmancupin voittonsa kauden 2007–2008 avausosakilpailussa Düsseldorfissa 27. lokakuuta vapaalla tyylillä. Samana talvena hän ylsi myös viidenneksi Canmoressa 26. tammikuuta niin ikään vapaalla tyylillä hiihdetyssä kilpailussa. Sprintticupissa hän oli lopulta kuudestoista. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui viidenneksi Düsseldorfissa ja kolmanneksi Vancouverissa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Milanon vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprinteissä toiseksi Szklarska Porębassa ja kolmanneksi Toblachissa. Sprintticupissa hän oli kolmas.

Lähteet
-------

1. 1 2  Josef Wenzl *sports-reference.com*.  Arkistoitu 15.12.2012. Viitattu 28.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Josef Wenzl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Azorientähkiötoppo** (*Rostraria azorica*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, tähkiötoppojen (*Rostraria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Azorientähkiötoppo muistuttaa harjatähkiötoppoa (*Rostraria cristata*).

Azorientähkiötoppo on yksivuotinen, mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa 2,5–18 cm korkeaksi. Lehtilavat ovat 2–11 cm pitkiä ja 1,5–3 mm leveitä sekä tasapintaisia. Kieleke on kalvomainen ja 0,5–1,5 mm pitkä. Kukintona oleva röyhy on kapeanpuikea, 1,5–8 cm pitkä ja halkaisijaltaan 0,3–0,9 cm. Tähkylät ovat 5,5–9 mm pitkiä, 2–5 mm leveitä ja niissä on kolmesta kahdeksaan kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat keskenään erinäköiset. Ulkokale on kapeansoikea, 3–6,5 mm pitkä ja kaksi- tai kolmisuoninen. Sisäkale on soikea, 4–7 mm pitkä ja yleensä viisisuoninen, joskus nelisuoninen. Ulkohelve on soikea, 5–6 mm pitkä ja viisisuoninen. Ulkohelpeessä on 2,25–4 mm pitkä vihne. Sisähelve on kaksisuoninen ja pituudeltaan kolme neljäsosaa ulkohelpeen pituudesta tai lähes yhtä pitkä kuin ulkohelve. Heteitä on kolme ja ponnet ovat 0,9–1,6 mm pitkiä.

Azorientähkiötoppo kasvaa merenrannan kallioilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla, valleilla sekä teiden varsilla merenpinnan tasosta aina noin 180 metrin korkeuteen asti. Laji kasvaa yleensä lähellä merta sekä usein yhdessä azorienhaprakauran (*Gaudinia coarctata*) kanssa. Azorientähkiötoppo tunnetaan ainoastaan Azoreihin kuuluvalta Santa Marian saarelta, jossa se on paikallisesti yleinen.

Lähteet
-------

* Henderson, S. & Schäfer, H. 2002: Synopsis of the genus *Rostraria* (Poaceae) in the Azores — *Botanical Journal of the Linnean Society*, 141, 125–131 (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10364663
* CoL: 4TFNG
* EPPO: RTRAZ
* GBIF: 5678093
* GrassBase: imp08918
* iNaturalist: 976069
* IPNI: 20010482-1
* NCBI: 795689
* Open Tree of Life: 174720
* Plant List: kew-439514
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:20010482-1
* Tropicos: 50227637
* WFO: wfo-0000896180

 |

 |
Johannes 
**Johannes** (lat. *Ioannes*) oli roomalainen virkamies, joka julistautui Länsi-Rooman keisariksi Honoriuksen kuoltua vuonna 423. Ennen tätä Johannes oli toiminut notaarina ja hänen henkilöstään ei tiedetä paljon mitään. Johanneksen tukijoihin kuuluivat *magister militum* Castinus ja Aëtius, joka oli erään toisen *magister militumin*, Gaudentiuksen poika. Johannes yritti neuvotella Itä-Rooman keisarin Theodosius II:n kanssa, mutta tämä lähetti kenraali Ardaburin asettamaan Honoriuksen siskonpojan Valentinianus III:n Länsi-Rooman valtaistuimelle. Johanneksen onnistui vangita Ardabur, mutta tämä sai Johanneksen kannattajia ylipuhuttua omalle puolelleen. Lopulta Johannes vangittiin, pahoinpideltiin ja teloitettiin. Aetius ja hänen johtamansa joukko hunneja saapui paikalle kolme päivää Johanneksen kuoleman jälkeen. Tilanne rauhoittui, kun hunnit lahjottiin ja Aetiuksesta tehtiin *comes*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Honorius** | **Rooman keisari** | Seuraaja:**Valentinianus III** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
***Ditt och datt, dramatisk muntration*** oli kreivi Carl Robert Mannerheimin ylioppilasteatterille kirjoittama ruotsinkielinen kabareetyylinen satiirinäytelmä (*spex*), jota esitettiin Helsingissä muutaman kerran toukokuun 1858 alussa. Näytelmään sisältynyt pilkka vallanpitäjiä kohtaan aiheutti varsinkin Helsingin yliopistoa koskettaneen poliittisen skandaalin.

Näytelmällä oli tarkoitus kerätä rahaa ylioppilastalon rakentamista varten. Sitä esitettiin Hôtel de Russiessa eli niin sanotussa Oelzen salongissa Helsingin Aleksanterinkadulla. Mannerheim ja muut näytelmän järjestäjät kuuluivat ruotsinkielisiin liberaaleihin, joita J. V. Snellman oli aiemmin samana keväänä julkaisemassaan kohuartikkelissa haukkunut "verettömiksi". Esityksessä pilkattiinkin muun muassa Snellmania, sensuuria ja venäläistä hallintoa. Ylioppilas Leo Mechelinin esittämässä aariassa irvailtiin verhoillusti myös Suomen kenraalikuvernöörinä toiminneelle Fredrik Vilhelm von Bergille. Berg sai näytelmän poliittisuudesta aiheen kirjoittaa Pietariin itselleen keisarille ja yritti käyttää sitä verukkeena koko yliopiston itsehallinnon kumoamiseksi. Niin pitkälle ei menty, mutta ylioppilas Mannerheim erotettiin yliopistosta puoleksi vuodeksi ja näytelmän esittämiseen luvan antanut yliopiston rehtori Gabriel Rein pakotettiin eroamaan virastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Matti Klinge (toim.): *Helsingin yliopisto 1640–1990: Keisarillinen Aleksanterin yliopisto 1808–1917*, s. 523–525. Otava, Helsinki 1989.
**Ramūnas Navardauskas** (s. 30. tammikuuta 1988 Silale) on liettualainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Garmin-Cervélo-tallissa 2011 ja edusti joukkuetta, nimeltään sittemmin Cannondale Pro Team, vuoteen 2016. Kausilla 2017−2018 hän ajoi Bahrain-Merida-tallissa ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2019–2020 Delko Marseille Provence -joukkueessa.

Navardauskas sai Italian ympäriajossa 2012 kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paidan Garmin-Barracudan voitettua neljäntenä etappina ajetun joukkueaika-ajon. Italian ympäriajossa 2013 hän voitti Vajontiin päättyneen 11. etapin yli minuutin erolla Daniel Ossiin. Ranskan ympäriajossa 2014 hän voitti Bergeraciin päättyneen 19. etapin seitsemän sekuntia ennen John Degenkolbia. Richmondin MM-kilpailuissa 2015 hän sai maantieajossa pronssia.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2005
Aika-ajon junioreiden Liettuan-mestaruus
Cup of Grudziadz Town President (juniorikilpailu), 4. etapin voitto
2006
Tour du Pays de Vaud (juniorikilpailu), prologin voitto
2007
Maantieajon aikuisten ja alle 23-vuotiaiden Liettuan-mestaruus
2010
Liège–Bastogne–Liège, alle 23-v. kilpailun voitto
Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v.), 2. etapin voitto
Boucles de la Mayenne, 2. etapin voitto
2011
Maantieajon Liettuan-mestaruus
Ranskan ympäriajo, 2. etapin (joukkueaika-ajo) voitto
2012
Qatarin ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, 4. etapin (joukkueaika-ajo) voitto
Aika-ajon Liettuan-mestaruus
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
2013
Tour de Romandie, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 11. etapin voitto, 17. etapilla toinen
2014
Circuit de la Sarthe, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
Aika-ajon Liettuan-mestaruus
Ranskan ympäriajo, 19. etapin voitto, 1. ja 21. etapilla kolmas
Tour of Alberta, pistekilpailun voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 15:s
2015
Circuit de la Sarthe, kokonaiskilpailun voitto
Aika-ajon Liettuan-mestaruus
GP Ouest-France, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa pronssia
2016
Maantieajon Liettuan-mestaruus
2017
Vuelta a San Juan, 3. etapin (aika-ajo) voitto
2018
Tour of Cappadocia, pistekilpailun voitto
Tour of Black Sea, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 1. etapin voitto
Maantieajon Liettuan-mestaruus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ramunas Navardauskas *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 23.1.2015. Viitattu 23.1.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Ramunas Navardauskas *cyclingarchives.com*. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Garmin-Barracuda storms to victory in Verona team time trial *cyclingnews.com*.  9.5.2012. Viitattu 10.5.2012. (englanniksi)
4. ↑  Giro d'Italia 2013 11º stage *cyclingarchives.com*. Viitattu 17.5.2013. (englanniksi)
5. ↑  Navardauskas päivän ykkönen - Nibali yhä karkuteillä  25.7.2014. Yle. Viitattu 24.7.2014.
6. ↑  Sagan storms to solo victory at the World Championships *cyclingnews.com*.  27.9.2015.  Arkistoitu 28.9.2015. Viitattu 27.9.2015. (englanniksi)
7. ↑  Ramunas Navardauskas *procyclingstats.com*. Viitattu 1.7.2019. (englanniksi)
**Glenn Douglas Barnard Cornick** (23. huhtikuuta 1947 Barrow-in-Furness, Cumbria, Iso-Britannia – 29. elokuuta 2014) oli brittiläinen muusikko, joka toimi Jethro Tullin alkuperäisbasistina. Hänen bassokuvioitaan on arvostettu korkealle yhtyeen historiassa, esimerkiksi kappaleessa *Bouree*.

Muutettuaan Blackpooliin hän liittyi vuonna 1966 Jethro Tullin esiasteeseen, seitsenhenkiseen soul-yhtyeeseen John Evan's Smash. Yhtye matkusti Lutoniin Lontoon lähistölle paremman suosion toivossa, mutta kun suosiota ei alkanut tulla, suurin osa yhtyeestä palasi pohjoiseen. Cornick ja laulaja-huilisti Ian Anderson kuitenkin jäivät ja perustivat Jethro Tullin paikallisten muusikoiden, kitaristi Mick Abrahamsin ja rumpali Clive Bunkerin, kanssa. 

Cornick oli mukana vuoden joulukuuhun 1970 ja soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla. Toisin kuin yhtyeen muut jäsenet hän tapasi juhlia kiertueilla ja jammailla muiden bändien kanssa. Lopulta Cornick lähti yhtyeestä manageri Terry Ellisin pyynnöstä ja levy-yhtiö Chrysalisin kannustamana.

Jethro Tullin jälkeen hän perusti Wild Turkeyn, joka nautti levyillään ja kiertueilla pienimuotoista suosiota. Yhtyeen hajottua 1970-luvun puolivälissä hän muutti Yhdysvaltoihin ja lyhytaikaisen Paris-yhtyeen jälkeen hän lopetti musisoinnin yli kymmeneksi vuodeksi, jona aikana hän toimi ruokafirman myyntipäällikkönä.

2000-luvulla Cornick palasi musiikkimaailmaan kokoamalla uudelleen Wild Turkeyn, joka julkaisi muun muassa albumin *Live in Edinburgh* (2001). Cornick osallistui usein erilaisiin Jethro Tullin fanikokoontumisiin ympäri maailmaa.

Diskografia
-----------

### Jethro Tull

* *This Was* (1968)
* *Stand Up* (1969)
* *Benefit* (1970)
* *Living in the Past* (kokoelma 1972)

### Wild Turkey

* *Battle Hymn* (1971)
* *Turkey* (1972)
* *Stealer Of Years* (1996)
* *Final Performance* (2000)
* *Live In Edinburgh* (2001)
* *You & Me in the Jungle* (2006)

### Karthago

* *Rock 'N' Roll Testament* (1975)

### Paris

* *Paris* (1975)
* *Big Towne, 2061* (1976)

Lähteet
-------

* Benefit-albumin remasteroidun painoksen kansilehti

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Anderson, Ian: Glenn Cornick: musician. April 23rd 1947 – August 29th 2014 *jethrotull.com*.  29.8 2014. Viitattu 30.8.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Glenn Cornick, Past membes Jethrotull.com viitattu 4.2.2018 (Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Ahlgrens Bilar -makeisia.
**Ahlgrens Bilar** on ruotsalaisen Fredrik Ahlgrenin kehittämä makeinen. Ahlgrens Bilar kuuluu Cloetta-konsernin tuotteisiin. Ahlgrens Bilarit ovat auton muotoisia vaahtokarkkeja, ja niitä myydään neljää erilaista vaihtoehtoa: Original, Saltlakrits, Sursockrade ja Choco.

Ahlgrens Bilar sai alkunsa vuonna 1953, jolloin tulivat markkinoille Ahlgrens Bilar Original -pusseissa. Ne sisältävät kolmea erilaista makuvaihtoehtoa. Bilar-karkit tulivat myyntiin Suomessa kesällä 2011.

MTV3 palkitsi kesä–heinäkuussa kanavalla esitetyistä mainoksista Bilar-mainoksen "Kuukauden parhaat sekunnit" -palkinnolla. Bilar-makeisten Suomen-lanseeraus nimettiin AdProfit-kilpailussa vuoden 2011 kampanjaksi. Vuoden huiput -kilpailussa 2012 Bilar-makeisten mainonta sai kaksi hopeahuippua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Läkerol - Uutiset 27.6.2011: Kolme Ahlgrens Bilar -mallistoa karkkihyllyille *lakerol.fi*.  Arkistoitu 31.12.2013. Viitattu 29.12.2013.
2. 1 2  Ahlgrens Bilar.fi: Etusivu *ahlgrensbilar.fi*.  Arkistoitu 17.12.2011. Viitattu 12.5.2012.
3. ↑  Kuukauden parhaat sekunnit: Ahlgrens Bilar *mtv.fi*.  Arkistoitu 30.12.2013. Viitattu 29.12.2013.
4. ↑  Bilar – anarkistisesti nollasta sataan, AdProfit 2011. Viitattu 29.12.2013