recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vasili Kuzmitš Radajev** (ven. Васи́лий Кузьми́ч Рада́ев, 13. maaliskuuta 1907 nykyisen Samaran alueen Pohvistnevon piirin Bolšoi Tolkain kylä – 6. joulukuuta 1991 Mordvan Ljambirin piirin Bersenevkan kylä) oli ersämordvalainen kirjailija.

Vasili Radajev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli työläistiedekunnassa ja kommunistisessa korkeakoulussa ja valmistui Leningradin valtionyliopistosta vuonna 1934. Radajev työskenteli komsomolkomitean sihteerinä, kyläneuvoston ja kolhoosin puheenjohtajana, toimittajana ja Mordvan kulttuuri-instituutin tutkijana sekä osallistui toiseen maailmansotaan.

Radajev julkaisi ensimmäisen runonsa vuonna 1926. Hän kirjoitti kuvauksia, kertomuksia ja runoja, jotka kuvaavat maaseudun elämässä tapahtuneita muutoksia, Venäjän sisällissotaa ja toisen maailmansodan kotirintamaa. Radajevin proosateoksista tunnetuin on kolhoosinuorisosta kertova pienoisromaani *Sad* ("Puutarha", 1940). 1960-luvulla häneltä ilmestyi useita kertomuskokoelmia. Radajev toimi myös lastenkirjailijana ja kirjallisuuskriitikkona.

Radajev käytti paljon aikaa mordvalaisen kansanrunouden keräämiseen. Hänen pääteoksensa on kansanperinteeseen perustuva eeppinen runoelma *Sijažar* (1960), joka kuvaa mordvalaisten muinaista elämää. Unkarilainen kirjallisuudentutkija Péter Domokos on verrannut sitä *Kalevalaan* ja virolaiseen *Kalevipoegiin*. Radajev on laatinut myös muita kansanrunouteen perustuvia teoksia.

Radajev hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1966. Hän on saanut Mordvan ASNT:n valtionpalkinnon (1979) ja Mordvan kansankirjailijan arvonimen (1980).

Lähteet
-------

* *Mordovija: Entsiklopedija v dvuh tomah, tom 2*. Saransk: NIIGN pri pravitelstve RM, 2004. ISBN 5-900029-08-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Mordovija, s. 222.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Radajev Vasili Kuzmitš *Biblioteka mordovskoi literatury*. Viitattu 3.4.2021.
3. ↑  Mordovija, s. 330.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
1977 Reims F182Q
Reims F152
**Reims Aviation** on ranskalainen lentokonetehdas, joka toimii Reimsin kaupungissa ja valmistaa nykyisin Reims F406 -lentokonetta.

Tausta
------

Yhtiön perustaja Max Holste suunnitteli lentokoneita vuodesta 1931 lähtien. Hänen ensimmäinen koneensa oli SHB1. Vuonna 1946 hän perusti oman Avions Max Holste -tehtaan Reimsiin. Hän suunnitteli 1950-luvulla Broussard MH1521 -lentokoneen ja vuonna 1959 siitä kehitettiin Super Broussard MH260. 

Vuonna 1960 Avions Max Holste -yhtiön täytyi talousvaikeuksissa solmia yhteistyösopimus Cessnan, jolle siirtyi 49 prosenttia yhtiön osakkeista, kanssa Cessnan koneiden Euroopan-markkinointia varten. Yhtiö nimeltä Reims Aviation syntyi tähän tarpeeseen vuonna 1962. Se valmisti ja myi F172 Reims Rocket -lentokonetta, joka oli tehokkaampi versio Cessna 172 -lentokoneesta. Vuonna 1989 Reims Aviation osti Cessnan omistusosuuden yhtiössä. Yksimoottoristen koneiden valmistus lopettiin tuolloin. Vain Reims F406 jäi tuotantoon.

Yhtiö toimii myös lentokoneiden ja helikoptereiden huolto-organisaationa.

Lentokoneet
-----------

Alla olevista lentokoneista vain F406 on edelleen tuotannossa. Kaikki alla mainitut konetyypit on tehty yhteistyössä yhdysvaltalaisen Cessnan kanssa. 

* Reims F150 tuotanto päättynyt
* Reims F152 tuotanto päättynyt
* Reims F172 tuotanto päättynyt
* Reims F177 tuotanto päättynyt
* Reims F182 tuotanto päättynyt
* Reims F337 tuotanto päättynyt
* Reims F406 tuotannossa 2000-luvulla

Aiheesta muualla
----------------

* Reims Aviationin sivusto
* Reims Aerospace (Arkistoitu – Internet Archive)
* Site web Geci International GECI ilmeisesti omistaa nykyään "Reims"in.
* Historique de la société des avions Max Holste (Arkistoitu – Internet Archive) (Ranskan kieli)
* Interview de Pierre Clostermann, président de Reims Aviation (Arkistoitu – Internet Archive) (Ranskan kieli) *Aviation Magazine (1973)*.
Vishantin Kirja, Marvel-universumin mahtava loitsukirja.
**Vishantin Kirja** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen loitsukirja. Esine esiintyi ensimmäisen kerran *Strange Tales*-lehden numerossa 116 (tammikuu 1964) ja sen loivat Stan Lee ja Steve Ditko. Se on Marvel-universumin mahtavin valkoisen magian tietolähde ja itsessään tuhoutumaton. Kirjaan on sidottu monia mahtavia suojelevia loitsuja. Vishantin Kirjan vastakappale on kirja nimeltä Darkhold ja se sisältää pelkästään pahaa taikuutta. 

Vaikka Vishantin Kirja onkin hyväntahtoisen magian lähde, sen sisältämiä loitsuja voidaan käyttää myös pahaan, mikäli niiden langettaja on esimerkiksi kokematon magiansa käytössä. Tämä todistettiin nuoren mutta kokemattoman Tohtori Oudon yrittäessä herättää Kirjan avulla kuollutta veljeään Victor Strangea henkiin, mutta loitsu herättikin Victorin vuosia myöhemmin eloon Paroni Bloodina. 

Loitsujen ja mystisen tietouden lisäksi Vishantin Kirja sisältää tietoutta myös nykyisistä tapahtumista. Ei ole tiedossa, miten tuhansia vuosia vanha kirja kykenee antamaan informaatiota myös Marvel-universumin tämänhetkisistä asioista.

Historia
--------

Vishantin Kirjan ovat sarjakuvien mukaan kirjoittaneet tuntemattomat tekijät (kenties itse Vishanti) tuhansia vuosia sitten. Kirjan ensimmäinen tunnettu omistaja oli atlantislainen velho Varnae noin 18500 eaa.. Varnaen kuoleman jälkeen hänestä syntyi ensimmäinen vampyyri Marvel-universumiin Darkholdin Kirjasta luetun loitsun vuoksi. 

Vishantin Kirjan seuraava omistaja oli babylonialainen jumala Marduk. Marduk asetti aarnikotkan vartioimaan Vishantin Kirjaa. Myöhemmin velho nimeltään Muinainen matkusti ajassa taaksepäin ja voitti loitsuillaan aarnikotkan. Ottaen Kirjan haltuunsa Muinainen palasi nykyaikaan. 

Muinainen säilyi Vishantin Kirjan omistajana, kunnes ymmärsi oppilaansa Tohtori Oudon olevan sovelias Kirjan säilytykseen. Tohtori Outo säilyttää kirjaa asunnossaan New Yorkissa Greenwich Villagessa. Hän menetti Kirjan tuhotessaan avaruudesta kotoisin olevan velhon, mutta tällä kertaa itse Agamotto pelasti kirjan siirtämällä sen omaan ulottuvuuteensa.

Lähteet
-------

1. ↑  Unofficial Chronology of the Marvel Universe-sivusto
2. ↑  Mardukin osuus Appendix to the Marvel Universe-sivustolla
3. ↑  Unofficial Chronology of the Marvel Universe

Aiheesta muualla
----------------

* Vishantin Kirjasta DrStrange.nl-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kristine Bruvik Vikse** (s. 1973) on norjalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan lasten- ja naistenvaatemallistoistaan. Vikse voitti vuoden 2012 Oslo Fashion Week -messujen "Who’s Next" -palkinnon. Vuonna 2013 hänet valittiin 12 suunnittelijan joukkoon Mercedes-Benzin SL-sarjan lokakuussa järjestettyjen 60-vuotisjuhlallisuuksien suunnitteluun Lontoossa.

Vikse aloitti toimintansa *MeMini*-lastenvaatemallistollaan vuonna 2006, jolloin hän myi vaatteita suoraan varastostaan  Haugesundissa. Vuonna 2012 hänen mallistoaan myytiin Norjassa yli 95 liikkeessä. Viksen mallistoja myydään Norjan lisäksi myös Ruotsissa, Suomessa, Britanniassa, Kanadassa ja Japanissa.

Viksen muita vaatemerkkejä ovat *Birgit by Kristine Vikse* ja *Fragments of Norway*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martine Frøyseland: Designer går opp i størrelse.  *Finansavisen*, 27.12.2012.  Hegnar Media. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2013.  (norjaksi)
2. ↑  Designer fra Haugesund vant pris *Stavanger Aftenblad*.  13.8.2012. Stavanger.  Arkistoitu 15.8.2012. Viitattu 10.1.2013. (norjaksi)
3. ↑  Om oss (Arkistoitu – Internet Archive), Kristine Vikse. Viitattu 17.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kristine Viksen sivusto (englanniksi)
**Maastricht** on noin 122 000 asukkaan kaupunki Alankomaissa. Se on Limburgin maakunnan pääkaupunki ja sijaitsee Maasjoen varrella maan eteläosassa, Belgian ja Saksan väliin jäävällä kapealla alueella. Matkaa Belgian rajalle on vain pari kilometriä.

Esittely
--------

Kartta Maastrichtin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (*Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen*).
Kaupunki on perustettu roomalaisten leiripaikalle. Se oli piispanistuin vuosina 382–721. Brabantin herttua, espanjalaiset ja ranskalaiset ovat vallanneet sen useita kertoja historian varrella. Toisessa maailmansodassa saksalaiset hyökkäsivät sinne Alankomaiden valtauksen ensimmäisenä päivänä, ja se oli myös ensimmäinen kaupunki joka vapautettiin saksalaisista 1944. Vuonna 1992 kaupungissa allekirjoitettiin Maastrichtin sopimus.

Kaupungin eteläpuolella on hiekkakivilouhoksia, joiden käytävissä on piiloteltu pakolaisia ja karjaa sotien aikana.

Maastrichtin yliopistossa on lähes 16 tuhatta opiskelijaa. Sen opetusmenetelmä on "problem based learning", ja se sanoo olevansa Alankomaiden yliopistoista kansainvälisin.

Maastrich pyrki vuoden 2018 Euroopan kulttuuripääkaupunkien joukkoon. Times Higher Education-listalla Maastricht nousi sadan parhaan joukkoon lukuvuodelle 2013–2014.

Urheilu
-------

Jalkapalloseura MVV Maastricht on kotoisin Maastrichtista. Seura pelaa Eerste Divisiessa. Kaupungista on kotoisin myös amerikkalaisen jalkapallon seura Maastricht Wildcats, joka pelaa Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla.

Ystävyyskaupungit
-----------------

Maastrichtin ystävyyskaupungit ovat Liège Belgiassa, Koblenz Saksassa ja Rama Nicaraguassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Maastricht (Municipality, Limburg) citypopulation. Viitattu 27.10.2013.
2. 1 2 3  Maastricht Encyclopedia Britannica. Viitattu 27.10.2013.
3. ↑  About UM - Leading in Learning Maastricht University. Viitattu 27.10.2013.
4. ↑  Maastricht Capital of Culture 2018 Foundation Maastricht Capital of Culture 2018 Foundation.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 27.10.2013.
5. ↑  Rankings & accreditations Maastrich University. Viitattu 27.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maastricht** Wikimedia Commonsissa

* Maastrichtin kotisivu

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Limburgin provinssin kunnat |
| --- |
|  |
| 
* Beek
* Beesel
* Bergen
* Brunssum
* Echt-Susteren
* Eijsden-Margraten
* Gennep
* Gulpen-Wittem
* Heerlen
* Horst aan de Maas
* Kerkrade
* Landgraaf
* Leudal
* Maasgouw
* Maastricht
* Meerssen
* Mook en Middelaar
* Nederweert
* Nuth
* Onderbanken
* Peel en Maas
* Roerdalen
* Roermond
* Schinnen
* Simpelveld
* Sittard-Geleen
* Stein
* Vaals
* Valkenburg aan de Geul
* Venlo
* Venray
* Voerendaal
* Weert

 |  |

 |
Kirvesmiehiä
**Kirvesmiehellä** tarkoitetaan yleensä rakennustyöntekijää, joka tekee puurakenteisiin ja niiden asentamiseen liittyviä töitä. Tällaisia töitä ovat esimerkiksi puurunkojen rakentaminen, laudoittaminen, betonimuottien valmistaminen, levyttäminen, lämpöeristeiden laittaminen, ovien ja ikkunoiden asentaminen, puuaitojen ja terassien valmistaminen.

Rakennuskirvesmies
------------------

Entisaikoina, kun talot tehtiin hirrestä, kirvesmiehen tärkein työkalu oli kirves ja talontekijää alettiin kutsua kirvesmieheksi. Nykyään talonrakentaminen on koneellistunut ja kirvesmiehellä on käytössään monenlaisia muita työkaluja, usein nykyään sähköisiä. Rakennusmateriaalit ovat muuttuneet siten, että raja puutöiden ja muiden töiden välillä on hämärtynyt. Rakennusten osia valmistetaan talotehtaissa ja talon pystytyspaikalle jäävän työn osuus pienenee.

Kirvesmiehet olivat entisaikoina erikoistuneet johonkin tiettyyn osa-alueeseen, oli kuuluisia kirkonrakentajia, sillanrakentajia ja koulujen rakentajia, pientalojen ja ulkorakennusten rakentajia. Tosin maataloissa usein rakennuksetkin tehtiin itse usein myös talkootyönä kyläläisten kesken.

Laivojen kirvesmies
-------------------

Laivoissa kirvesmies (*timperi*, *timppa*) ammattinimikkeenä tarkoitti itsenäisesti päivävuorossa työskentelevää korjausmiestä, jolle kuuluivat kaikki puurakenteiden huolto- ja korjaustyöt. Purjelaivoissa, joissa ei ollut metallirakenteita, kirvesmies paitsi rakensi varapuusta tarvittavat rakenteet särkyneiden tilalle myös huolsi muun muassa pumput ja ruorilaitteet sekä kerran viikossa kiipesi takilaan rasvaamaan eniten kuluvat kohteet. Myös suuremmissa vauriotapauksissa, kun laivaa jouduttiin esimerkiksi hinaamaan vuodon johdosta, vuotojen tukkimisen päävastuu kuului kirvesmiehelle. 

Jäänmurtajilla kirvesmies työskenteli aikaisemmin myös sukeltajan tehtävissä, näillä aluksilla kirvesmiehet yleisestä käytännöstä poiketen osallistuivat vahteihin.

Katso myös
----------

* Puuseppä

Lähteet
-------

1. ↑   Rosén - Ohrelius: **LAIVOJEN KIRJA**, luku *Purjelaiva ja merimies*
2. ↑   Seppo Laurell: Höyrymurtajien aika : historiikki höyrykäyttöisten valtionjäänmurtajien aikakaudesta; Helsinki, Merenkulkuhallitus, 1992
**Final Exit** on journalisti Derek Humphryn kirjoittama kirja, joka kuvailee tapoja joilla kuolemansairas ihminen voisi päättää elämänsä, toisin sanoen suorittaa itsemurhan. Kirjan nimi kuuluu kokonaisuudessaan: *Final Exit : the practicalities of self-deliverance and assisted suicide for the dying.* Suomeksi kirjan nimen voisi vapaasti kääntää muotoon: *Lopullinen ratkaisu : käytännön opas kuolevalle omatoimiseen ja avustettuun itsemurhaan.*

Kirjaa on pidetty kiistanalaisena, ja sitä on kutsuttu myös "Itsemurhakäsikirjaksi". Kirja on käännetty 12 kielelle ja on kielletty lailla Ranskassa. Vuonna 1991 *Final Exit* oli 18 viikkoa New York Timesin Bestseller -listalla. Huhtikuussa 2007 sanomalehti USA Todayn toimittajat ja kirja-arvostelijat valitsivat Final Exitin yhdeksi muistettavimmista kirjoista viime neljännesvuosisadalta.

Eetikko Peter Singer otti Final Exitin mukaan Top Ten -kirjalistalleen sanomalehti The Guardianissa.

Derek Humphry on myös Hemlock Societyn perustaja.

Lähteet
-------

1. ↑  25 Books that leave a legacy.  *USA Today*, 4.8.2007. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.8.2016.  (englanniksi)
2. ↑  Singer, Peter: Peter Singer's top 10 books.  *The Guardian*, 6.4.2001. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.8.2016.  (englanniksi)
Oliiviseljankaa
**Seljanka** (ven. селя́нка), myös **soljanka** (ven. соля́нка), on venäläinen keitto. Keitto mielletään Suomessa usein kalakeitoksi marsalkka Mannerheimin mieliruokiin kuuluneen kalaseljankan mukaan, mutta sen voi tehdä myös lihasta, sienistä, kuten tateista ja herkkusienistä, tai makkarasta. Keitto maustetaan tomaattimurskalla. Siihen lisätään happamuutta ja suolaa maustekurkun tai sienien säilöntäliemellä, hapankaalilla, kapriksella, oliiveilla tai sitruunalla. Valmiiseen keittoon voidaan lisätä myös smetanaa.

*Soljanka* on keiton nimen vanhempi muoto, joka on luultavasti muodostettu suolaa merkitsevästä sanasta *sol*. 1700-luvulla Pietarin hienosto alkoi kutsua keittoa *seljankaksi* sanan *selski*, 'maalainen' mukaan. "Moskovan soljanka" on toinen ruoka: se tarkoittaa kalapannua, joka on kypsytetty haudutetun kaalin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lehmusoksa, Risto & Lehmusoksa, Ritva: *Venäjän keittiö*, s. 35. Jyväskylä: Gummerus, 1995. ISBN 951-20-4705-5.
2. ↑   Lehmusoksa, Risto & Lehmusoksa, Ritva: *Venäjän keittiö*, s. 68. Jyväskylä: Gummerus, 1995. ISBN 951-20-4705-5.
**CentraleSupélec** on yliopisto Gif-sur-Yvettessa, Île-de-Francessa.

Koulu syntyi vuonna 2015, kun *Supélec* (virallisesti *École supérieure d’électricité*) ja *École Centrale Paris* (virallisesti *École centrale des arts et manufactures*) yhdistyivät. Se on teollisuusministerin ja korkeakoulutus-, tutkimus- ja innovaatioministerin yhteisessä valvonnassa. Nykyään se on yksi Ranskan suosituimmista teknisistä kouluista.

Lokakuusta 2023 lähtien koulu on ollut IPSA:n kumppani ilmailualan kaksoistutkintoina.

Kuuluisia valmistuneita
-----------------------

* Louis Blériot, ranskalainen ilmailun uranuurtaja
* Gustave Eiffel, ranskalainen sillanrakennusinsinööri, joka tunnetaan Eiffel-tornin rakentajana
* Joseph Liouville, ranskalainen matemaatikko
* Émile Picard, ranskalainen matemaatikko ja tieteen historioitsija

Viitteet
--------

1. ↑  (ranskaksi)Décret n° 2014-1679 du 30 décembre 2014 portant création de CentraleSupélec
2. ↑  (ranskaksi)les places aux concours CPGE des écoles d'ingénieurs post prépa
3. ↑  Double diplôme : partir à la conquête du spatial avec l’IPSA, l’Université Paris-Saclay et CentraleSupélec !

Lähteet
-------

* CentraleSupélec kotisivut

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CentraleSupélec**.
Fanny Waterman
**Fanny Waterman** (22. maaliskuuta 1920 Leeds – 20. joulukuuta 2020 Ilkley, Yorkshire) oli brittiläinen pianisti ja pianopedagogi.

Waterman pääsi vuonna 1941 stipendillä opiskelemaan Lontoon Royal College of Musiciin. Hänen opettajiaan olivat Tobias Matthay ja Cyril Smith. Waterman loi aluksi uran konserttipianistina ja esiintyi esimerkiksi Promsissa Henry Woodin kanssa vuonna 1942. Sittemmin hän päätti keskittyä opetustyöhön ja piti mestarikursseja eri maanosissa. Hän oli mukana tekemässä nuottivihkosarjoja, joiden osia on myyty miljoonittain. Watermanin oppilaisiin kuuluivat Allan Schiller, Wendy Waterman (Fannyn sisaruksen tytär), Kathleen Jones ja Michael Roll.

Waterman perusti vuonna 1961 Leedsin kansainvälisen pianokilpailun miehensä Geoffrey de Keyserin ja Marion Thorpen kanssa. Hän toimi sen taiteellisena johtajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2015. Waterman oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuodesta 1971, komentaja vuodesta 1999 ja ritarikomentaja vuodesta 2005. Hänestä tuli vuonna 2010 Royal Philharmonic Societyn kunniajäsen. Watermanin maaliskuussa 2020 viettämän satavuotispäivän kunniaksi suunniteltiin erikoistapahtumien päivää, mutta juhlallisuudet pidettiin koronaviruspandemian johdosta yksityisinä. Waterman kuoli hoivakodissa saman vuoden joulukuussa. Hänellä oli kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Dame Fanny Waterman, 22 March 1920 – 20 December 2020 Leeds International Piano Competition
2. 1 2 3  Dame Fanny Waterman: Piano legend 'hurt' over being asked to retire BBC


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista rockyhtyettä. Uusiseelantilaisen Lorden kappaleesta katso Royals (kappale).*

**Royals** oli vuosina 1975–1978 toiminut suomalainen rockyhtye. Se perustettiin kesällä 1975 Albert Järvisen erottua Hurriganesista. Yhtyeen muut jäsenet olivat Pave Maijanen ja Ismo "Ippe" Kätkä. Lisäksi kesällä 1977 yhtyeeseen liittyi kosketinsoittaja Mikko Rintanen.

Nuortenlehdissä Royalsin ja Hurriganesin välille yritettiin luoda keinotekoista kilpailuasetelmaa, vaikka yhtyeiden tyylisuuntaus oli toisistaan aivan poikkeava. Royalsin musiikki sisälsi myös progressiivisia elementtejä, Jim Pembroken sanoittamat kappaleet "More Is What You Give/Get" ja "Just My Situation" ovat esimerkkejä tästä.

Yhtye tuli tiensä päähän toukokuussa 1978, jolloin Albert Järvinen liittyi Dave Lindholmin Pen Lee -yhtyeeseen ja Pave Maijanen jatkoi musiikin tekemistä Mistakes-yhtyeessä.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Spring 76*  (1976)
* *Out*  (1977)
* *Live*  (live 1978)

### Singlet

* "High" / "Everything’s Alright" (1976)
* "Kings of Power" / "Out" (1977)
* "Rolling Bones" / "More Is What You’ll Give/Get" (1977)

Kokoonpano
----------

* Albert Järvinen – kitara
* Pave Maijanen – laulu ja basso
* Ippe Kätkä – rummut
* Mikko Rintanen – kosketinsoittimet (1977–78)

Lähteet
-------

1. ↑  Ulla Ylönen: "Asialliset hommat hoidettiin, muuten oltiin kuin Ellun kanat" *Yle Uutiset*.  5.4.2015. Viitattu 5.7.2021.
2. ↑  Tommi Saarela: Mikko Rintanen – rakkaudesta rockiin! | Riffi *riffi.fi*.  1/2020. Viitattu 5.7.2021.
Suurlähetystön julkisivu Unter den Lindenillä.
**Venäjän Berliinin-suurlähetystö** sijaitsee Mitten kaupunginosassa, osoitteessa Unter den Linden 55–65.

Nykyinen suurlähetystörakennus rakennettiin vuosina 1949–1951 Neuvostoliiton lähetystöksi Itä-Saksaan. Rakennuksen suunnitteli Anatoli Striževskin johtama saksalais-neuvostoliittolainen arkkitehtiryhmä, jonka muut jäsenet olivat Lebedinski, Sichert ja Skujiņš. Rakennus vihittiin käyttöön 7. marraskuuta 1952. Se edustaa tyyliltään stalinistista arkkitehtuuria, ja itäsaksalaiset arkkitehdit käyttivät sitä myöhemmin esikuvanaan. Leveän rakennuksen keskiosa on vedetty sisään katulinjasta.

Venäjän lähetystö on toiminut samalla paikalla vuodesta 1837. Vanha lähetystötalo oli valmistunut alkuaan yksityistaloksi 1730-luvulla. Se otettiin toisen maailmansodan aikana valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön käyttöön ja tuhoutui lopulta sodan pommituksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ehem. Sowjetische Botschaft (saksaksi) Denkmale in Berlin (Internet Archive). 9.4.2016.
2. 1 2  Geschichte der Botschaft (saksaksi) Botschaft der Russischen föderation in Deutschland (Internet Archive). Viitattu 5.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venäjän Berliinin-suurlähetystö** Wikimedia Commonsissa

* Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Russische Botschaft (saksaksi) Berlin.de
Laukaisu Delta II kantoraketilla 20.4.2004
**Gravity Probe B** (**GP–B**) on vuonna 2004 laukaistu satelliitti, joka tutki 17-kuukautisena toiminta-aikanaan aika-avaruuden kaareutumista. Lennon ja tiedon analysoinnin toteuttivat yhteistyössä NASA ja Stanfordin yliopisto.

Projektin päämääränä on testata Albert Einsteinin yleisessä suhteellisuusteoriassaan ennustamaa aika-avaruuden kaareutumista. Suurimassainen kohde kaareuttaa aika-avaruutta enemmän kuin pienempi. Alustavan analyysin pohjalta Einsteinin teoria ennustaa kaareutumisen ainakin sadasosan tarkkuudella oikein. Tietojen analysointi on toistaiseksi kesken ja analysointia hankaloittavat satelliitin asennosta aiheutuneet virheet. Satelliitti tutki myös gravitomagnetismia. 4. toukokuuta 2011 tutkijaryhmä ilmoitti satelliitin tietojen analysoinnin vahvistaneen kaksi yleisen suhteellisuusteorian ennustamaa ilmiötä.

Gravity Probe B:ssä oli neljä gyroskooppia eli niobium-metallilla päällystettyä kvartsipalloa. Mittalaitteiston gyroskoopit ovat maailman pyöreimmät ihmisen tekemät pallot ja jos pallot suurennettaisiin maapallon kokoisiksi olisi pinnan korkeusvaihtelu noin 2,5 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  "Tieteen kuvalehti 1/2008"

Aiheesta muualla
----------------

* Nasan ylläpitämä sivu projektista (Arkistoitu – Internet Archive)
	+ NASAn julkaisema "factsheet"
* Post-flight analysis (englanniksi)
* Stanfordin yliopiston ylläpitämä sivusto projektista
**Srilankanjättiläisorava***lähde?* (*Ratufa macroura*), toisinaan myös **harmaajättiläisorava***lähde?*, on kookas jättiläisoravien sukuun kuuluva jyrsijä, jota tavataan Etelä-Intiassa ja Sri Lankassa. Suomen Lajitietokeskus suosittelee lajista käytettäväksi nimeä **srilankanjättiorava**. Lajista on kuvattu lukuisia alalajeja ja väritysvariaatioita. Kuten suvun muutkin lajit, on tämä päiväeläin. Etelä-Intian populaation on arvioitu olevan noin 300 yksilöä. Ihmisen toiminta on saanut lajin vaaraan. Latvuston harventuminen on tehnyt oravista helpon saaliin kotkille.

Laji on sukunsa vanhin kuvattu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Srilankanjättiläisorava on pienikokoisin jättiläisoravista. Sen vartalon pituus on 25-45 senttimetriä, ja sen häntä on yleensä vartalon pituinen tai sitäkin pitempi. Käpäliensä rakenteen vuoksi ne ovat taitavia kiipeilijöitä. Nimen harmaajättiorava ne ovat saaneet häntänsä harmaan värityksen vuoksi. Hännässä on lisäksi valkoisia juovia. Muun vartalon väritys vaihtelee punaisen, ruskean, mustan ja harmaan välillä. Vatsan karvoitus on kuitenkin aina kirkkaampi.

Elintavat
---------

Yksilöt elävät pääasiassa puissa, kuten sen lähisukulaislajitkin käyden maanpinnalla vain paetakseen saalistajiaan tai pariutumisaikansa vuoksi. R. macroura on taidokas kiipeilijä ja puissaliikkuja ja voi loikata jopa kuuden metrin matkan puusta puuhun.

Srilankanjättiläisoravan kantoaika on ilmeisesti 28 päivää. Pariutumisaikana yksilöt rakentavat suuren pesän, joka muistuttaa kotkan pesää. Poikaset kehittyvät siellä kahdesta kolmeen kuukautta.

Aktiivisimmillaan orava on aikaisin aamulla ja alkuillasta. Keskipäivällä ne lepäävät useimmiten puiden oksien päällä. Ne pitävät usein itsensä piilossa kasvillisuuden seassa. 

Vaaran uhatessa orava päästää voimakkaan hälytysäänen, johon voi sisältyä sireeniä muistuttavia ääntelyitä tai haukkumista. Häirittyinä ne joko jäätyvät tai pakenevat. Niiden on havaittu litistävänsä itsensä oksaa vasten pysyen täysin liikkumatta.

Ruokavalio
----------

Srilankanjättiläisorava on kaikkiruokainen. Sen ruokavalio koostuu pääasiassa hedelmistä, hyönteisistä, linnunmunista, joidenkin puiden kävyistä ja pähkinöistä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Ratufa macroura* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ethan Kane: Ratufa macroura (Sri Lankan giant squirrel) *Animal Diversity Web*. Viitattu 13.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  srilankanjättiorava – Ratufa macroura *laji.fi*. Viitattu 20.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Srilankanjättiläisorava** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Ratufa macroura | 
* Wikidata: Q1055842
* Wikispecies: Ratufa macroura
* ADW: Ratufa\_macroura
* ARKive: ratufa-macroura
* CoL: 4RM87
* EoL: 1038620
* GBIF: 2437563
* iNaturalist: 46031
* IRMNG: 11276794
* ITIS: 632413
* IUCN: 19381
* MSW: 12400030
* NCBI: 1479094
* Species+: 3741

 |
|  |
| Sciurus macrourus | 
* Wikidata: Q109647475
* GBIF: 5786624

 |

 |
**Star One** on brasilialainen tietoliikennesatelliittiyritys. Se on Embratelin tytäryhtiö.

Satelliitit
-----------

Star Onella on pieni satelliittilaivasto, jonka viimeisimmät satelliitit on nimetty yrityksen mukaan.

### Star One C1

Star Onen ensimmäinen satelliitti STAR One C1 laukaistiin Ariane 5-ECA -kantoraketilla 2007-11-14 22:0614. marraskuuta 2007 kello 22.06 (UTC). Satelliitin rakensi Thales Alenia Space Spacebus 3000 B3 -alustaan perustuen. Siinä on 28 C-taajuusalueen transponderia, 14 Ku-taajuusalueen transponderia ja yksi X-taajuusalueen transponderi. Sen laukaisumassa on noin 4100 kg at.

### Star One C2

Toinen Star One -satelliitti STAR One C2 laukaistiin avaruuteen 2008-04-18 22:1718. huhtikuuta 2008 kello 22.17 (UTC) Guyanan avaruuskeskuksesta Ariane 5-kantoraketilla yhdessä Vinasat-1-satelliitin kanssa.

Katso myös
----------

* Brasilsat B1

Lähteet
-------

1. ↑  Arianespace boosts Skynet 5B and Star One C1 into orbit: Sets new record  2007-11-14. Arianespace.  Arkistoitu 17.6.2008. Viitattu 18.4.2008.
*Tämä artikkeli käsittelee luonnonsatamaa. Hauen suoli on myös lohduton paikka suomalaisessa mytologiassa.*

Piispa Olaus Magnus kuvaili vuonna 1555 Hauensuolta teoksessaan *Pohjoisten kansojen historia*.
Ehrensvärdin kirjoitus.
Hauensuolen kalliomerkintöjä vuodelta 1589.
**Hauensuoli** (ruots. *Gäddtarmen*) on historiallinen satamapaikka ja nähtävyys Hangossa. Hauensuoli on kapea, kalliorantainen ja mutkitteleva salmi, jonka muoto on tuonut mieleen kalan suolen. Se sijaitsee Tulliniemen edustalla kahden pienen luodon, Tullisaaren ja Kobbenin, välissä ja kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Keskiajalta lähtien kallioihin on hakattu merkintöjä, kuten nimikirjoituksia, vaakunoita, "puumerkkejä" ja jopa tarinoita. Kaiverruksia ovat tehneet varsinkin pitkästyneet merenkulkijat odotellessaan sopivaa purjehdussäätä. Vanhimmat kaiverrukset ovat 1400-luvulta; yhteensä merkintöjä on yli 600. Eniten piirroksia on 1500- ja 1600-luvuilta. Kaiverruksista kuuluisin lienee Augustin Ehrensvärdin tutkimus- ja mittausseurueen kirjoitus vuodelta 1754:

> »Jahti Flickan tuli tänne mukanaan iloinen seurue 21. elokuuta 1754. Hahn ja Gethe mittasivat saaret, Gerdes ja Frese metsästivät, Liedner kalasti, Skytte laittoi hyvää kahvia, Ribbing lepäsi, v. Spången hakkasi kirjoituksen kallioon ja A. Ehrensvärd katsoi veden korkeutta ---. Fabian Casimir Wrede saapui tänne 21. elokuuta 1754. Cederström, Creutz, Liliehök kuuluivat hänen matkaseurueeseensa Agneta-jahdilla.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Lisätietoja Hauensuolen historiasta  11.4.2011. Metsähallitus. Viitattu 23.7.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Hauensuoli (pdf) Hangon kaupunki.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 23.7.2012.
3. ↑  Hauensuolen kalliopiirrosalue *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 23.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hauensuoli** Wikimedia Commonsissa

* Historiallisia piirtoja Suomenlahden kallioissa, Kansan kuvalehti, 09.09.1932, nro 37, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kuningas ja merirosvo hakkasivat nimensä kallioon, Seura, 30.09.1936, nro 40, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Jimmy Graham** (s. 24. marraskuuta 1986 Goldsboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa New Orleans Saintsia. Graham on valittu urallaan viidestä NFL-liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin ja kerran liigan tähdistökentälliseen.

Graham tunnetaan osittain koripallotaustansa ansiosta sisemmäksi laitahyökkääjäksi erittäin atleettisena pelaajana, jonka vahvuuksia ovat nopeus sekä erinomainen ponnistusvoima. Hänestä tuli kauden 2013 jälkeen solmitulla sopimuksella oman pelipaikkansa kaikkien aikojen parhaiten palkattu pelaaja.

Koripallo
---------

Ennen ammattilaisuraansa Graham pelasi yliopistokoripalloa neljän vuoden ajan Miamin yliopiston joukkueessa. Valmistuttuaan hän pelasi yhden kauden jalkapalloa yliopiston joukkueessa, jonka jälkeen ilmoittautui NFL:n varaustilaisuuteen. New Orleans Saints varasi Grahamin vuoden 2010 tilaisuudessa kolmannella kierroksella, 95. pelaajana.

Grahamin koripallotausta näkyy myös hänen vakiotuuletuksessaan, jossa hänellä on tapana donkata pallo maalitolppien yli. Kyseinen tuuletus kiellettiin osittain Grahamin takia ennen kautta 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jimmy Graham ESPN. Viitattu 21.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  Jimmy Graham Stats *pro-football-reference.com*. Viitattu 30.11.2023. (englanniksi)
**Willi Apel** (10. lokakuuta 1893 Konitz – 14. maaliskuuta 1988) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut musiikkitieteilijä.

Apel opiskeli Bonnin ja Münchenin yliopistoissa. Vuonna 1936 hän väitteli tohtoriksi Berliinin yliopistossa. Apel muutti Yhdysvaltoihin, liittyi Indianan yliopiston (Bloomington) Jacobs School of Musicin henkilökuntaan ja sai vuonna 1950 nimityksen musiikin professoriksi. Apelista tuli emeritusprofessori 70 vuoden iän saavuttamisen myötä vuonna 1963, mutta hän jatkoi opetuksen antamista vielä vuoteen 1970. Vuonna 1972 hän sai Indianan yliopiston musiikin kunniatohtorin arvon. Lisäksi hänelle myönsi kunniatohtorin arvon Padovan yliopisto vuonna 1982.

Apel toimitti *Harvard Dictionary of Musicin* ensimmäiset painokset. Hän toimitti myös teoksen *Historical Anthology of Music*. Hänen kirjoittamiensa teosten joukkoon kuuluu muun muassa *French Secular Music of the Late Fourteenth Century*. Apel valittiin American Musicological Societyn kunniajäseneksi vuonna 1971. Indianan yliiopisto myöntää valituille opiskelijoille vanhan musiikin Willi Apel -stipendejä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Willi Apel Early Music Endowment Fund Indiana University Bloomington, viitattu 15.11.2023
2. ↑  Willi Apel Schott Music, viitattu 15.11.2023
3. ↑  AMS Administration American Musicological Society, viitattu 15.11.2023
**Vern Leroy Bullough** (24. heinäkuuta 1928 – 21. kesäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen historiantutkija ja seksologi. Hän oli Buffalossa sijaitsevan New Yorkin osavaltionyliopiston (SUNY) emeritusprofessori, Kalifornian osavaltionyliopiston merkittävä professori, Society for the Scientific Study of Sex -järjestön entinen puheenjohtaja, SUNY:n entinen luonnon- ja yhteiskuntatieteiden dekaani sekä American Association for the History of Nursing -järjestön perustajajäsen. Bullough oli myös kirjailija, sekulaarihumanistijohtaja, Rationalist Internationalin kunniajäsen ja entinen IHEU:n puheenjohtaja.

Bullough syntyi Salt Lake Cityssä Utahin osavaltiossa vuonna 1928 ja suoritti kandidaatintutkinnon Utahin yliopistossa vuonna 1951. Hän suoritti maisterintutkinnon Chicagon yliopistossa vuonna 1951 ja tohtorintutkinnon vuonna 1954. 

Bullough oli osallisena lähes 50 kirjan kirjoittamisessa ja julkaisi yli sata vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia sekä runsaasti kansantajuisia artikkeleita. Bullough’n asiantuntija-alueisiin kuuluivat seksologia, historia, kansanterveys, sosiaalipolitiikka, syntyvyyden säännöstely ja väestöpolitiikka. Hän luennoi useimmissa Yhdysvaltain osavaltioissa sekä noin 20 eri maassa, muiden muassa Kiinassa, Venäjällä, Kreikassa, Egyptissä ja Ghanassa. Bullough sai muun muassa Alfred Kinsey -palkinnon ansioistaan seksitutkimuksessa. 

Vuonna 1992 Bullough sai Kansainvälisen humanistiliiton (IHEU) Distinguished Humanist Service Awardin. Hän toimi yhtenä IHEU:n puheenjohtajista vuosina 1995−1996.

Bullough'n perheeseen kuului vaimo Gwen Brewer (Kalifornian yliopiston emeritusprofessori) ja neljä lasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Julkaisuja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Woo, Elaine. Vern Bullough, 77; Prolific Author Was Scholar of Sex History. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Pearce, Jeremy. Vern Leroy Bullough, 77, Noted Medical Historian, Dies. *New York Times* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Panoraamakamera** on erittäin laajakulmaisten valokuvien, panoraamavalokuvien ottamista varten valmistettu kamera. Yleisesti ottaen laajasta kulmasta otettavia kuvia pyritään ottamaan ensisijaisesti laajakulmaisilla objektiiveilla. 

Mikäli kuva-ala on objektiivin kulmaa laajempi, voidaan digitaalikameralla ottaa kaksi tai useampia kuvia, minkä jälkeen kuvatiedostot yhdistetään kuvankäsittelyohjelmalla yhdeksi kuvakokonaisuudeksi, jolloin katselijalle muodostuu vaikutelma siitä, että kyseessä on yksi valokuva.

Panoraamakamerassa objektiivirumpu toimii jousen tai sähkömoottorin voimalla. Objektiivirumpu toimii myös sulkimena. Suljinaikaa voidaan muuttaa objektiivirummun takapuolisen raon leveyttä tai rummun kulmanopeutta muuttamalla. Lyhyellä ajatuksella panoraamakameralla voi kuvata käsivaralla. Panoraamakameran kanssa ei voi käyttää salamavaloa. Panoraamakameroita on käytetty mm. sotilassovelluksissa, ryhmä- ja maisemakuvissa ja valokuvataiteessa. 

Panoraamaisten filmikameroiden merkkejä ovat mm. Fuji, Horizon. Linhof, Noblex ja Widelux. Yksi ensimmäisiä tunnetuimpia panoraamakameroita itävaltalaisen Joseph Puchbergerin v. 1843 patentoima 150:n asteen kuvakulman kattava kone.

Lähteet
-------

1. 1 2  SVHY-verkkosivusto *svhy.org*.  Arkistoitu 14.12.2014. Viitattu 13.11.2014.
2. ↑
Powell vuonna 2022.
**Jerome Hayden Powell** (s. 4. helmikuuta 1953 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen juristi. Barack Obama nimitti hänet Yhdysvaltojen keskuspankin johtokunnan jäseneksi vuonna 2012, ja 2. marraskuuta 2017 Donald Trump nimitti hänet keskuspankin pääjohtajaksi. Aikaisemmin Powell on toiminut juristina sekä työskennellyt Dillon, Read & Co. -nimisessä investointipankissa.

Powell on puoluekannaltaan republikaani. Hänellä on useiden miljoonien dollarien omaisuus. Hän on ollut sijoitusyhtiö Carlyle Groupin osakas.

Lähteet
-------

1. ↑  Petri Sajari: Jerome Powell nousee yhdeksi maailman vaikutus­valtaisimmista rahapoliittista päättäjistä – Trump nimitti republikaanin keskuspankin pääjohtajaksi *Helsingin Sanomat*. Viitattu 2.11.2017.
2. ↑  Donald Trump nominates Jerome Powell as Fed chair *BBC*. Viitattu 2.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jerome Powell** Wikimedia Commonsissa

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Janet Yellen** | **Yhdysvaltojen keskuspankin pääjohtaja**2018–

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Brikindera** (m.kreik. Βρικίνδηρα, *Brikindēra*) oli antiikin aikainen kaupunki ja oletettavasti myös kaupunkivaltio (*polis*) Rhodoksen saarella Kreikassa. Se sijoitetaan saaren itäosaan lähelle nykyistä Archángeloksen kaupunkia.

Brikinderan historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Sitä on arveltu myös Ialysoksen alaiseksi polikseksi tai muuksi kaupungiksi. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Brikindera kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se mainitaan liiton verotusluetteloissa vuosina 429/428 eaa. 421/420 eaa. ja 415/414 eaa. Kaupungin arvellaan lakanneen olemasta poliksena viimeistään klassisen kauden alkupuoliskolla ennen vuotta 400 eaa. Brikindera mainitaan yhdessä Herodaan miimijambissa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Brikindarios* (Βρικινδάριος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "993 Brikindera", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Herodas: *Miimijambit* 2.57.
ESP-WROOM-32 varustettuna flash-muistilla ja USB-liittimellä
**ESP32** on Shanghaissa toimivan kiinalaisen Espressif Systemsin järjestelmäpiiri/mikrokontrolleri, joka sisältää ominaisuudet langattomien Wifi- ja Bluetooth-yhteyksien toteuttamiseen.
ESP32:sta on malleja, jotka tukevat myös muita langattomia radioverkkoja, kuten ZigBee, Thread, IEEE 802.15.4/LR-WPAN tai LoRa.
ESP32-laite toteutetaan tyypillisesti moduulina, jossa mikrokontrolleri liitetään piirilevylle, johon on painettu antenni ja liitetty esim. 4 megatavua Flash-muistia ja erilaisia liittimiä ja mahdollisesti näyttö.

ESP32-perheeseen kuuluu monia mikrokontrollereita, joissa suorittimena käytetään Tensilican (nykyisin osa Cadence Design Systemsia) 32-bittistä Xtensa LX6 -suoritinta kahdella suoritinytimellä ja korkeintaan 240 MHz kellotaajuudella.
ESP32:n myöhemmissä malleissa ESP32-C3, ESP32-C6 (Wi-Fi 6, Bluetooth 5, Thread/ZigBee),
ESP32-H2 (IEEE 802.15.4 LR-WPAN, Bluetooth 5)
on siirrytty käyttämään RISC-V-prosessoria.

Espressifin mikrokontrollit nousivat suosioon ESP32:n edeltäjän ESP8266:n aikoihin elokuussa 2014, kun rakentelijoille laitteita tekevä Ai-Thinker julkaisi siihen perustuvan ESP-01-moduulin. Laite mahdollisti kytkemisen langattomaan verkkoon helppoja AT-komentoja käyttäen. 
ESP8266 on hyvin samanlainen kuin ESP32 ja sisältää Tensilican prosessorin, mikrokontrollereille tyyppisiä liitinpinnejä, antennin, balunin, vastaanotto- ja lähetinsignaalivahvistimen, signaalisuodattimet ja virranhallinnan yhdellä piirilevyllä.
Tosin ESP8266 käyttää yksiytimistä suoritinta tyypillisesti 80 MHz kellotaajuudella ja tukee vanhempaa Wifi-standardia eikä Bluetoothia ja sisältää vähemmän liittimiä ja sensoreita.

Xtensa LX6 -suoritinta käyttävissä ESP32:n malleissa on 32-bittinen prosessori 4 gigatavun muistiavaruudella ja 520 kB SRAM-muistia ja 448 kB ROM-muistia ja kaksi 8 kB muistilohkoa RTC-kellon käyttöön. Lisäksi piirilevylle voi lisätä ulkoista muistia, joka voidaan mapata prosessorin muistiavaruuteen. Suorittimen ytimet on jaettu PRO\_CPU ja APP\_CPU-ytimiksi, joista toinen on käyttäjän ohjelmien käyttöön tarkoitettu. Suoritin sisältää tuen mm. SPI, I2C, UART, Ledin ja moottorin ohjaus-PWM, TWAI (Twowire Automotive Interface) -väylille, sisäisen ohjauspiirin korkeintaan kahdelle Secure Digital, MultiMediaCard ja CE-ATA-muistikortille, Ethernet-tuen MAC-tasolle asti ilman fyysistä kontrolleria, AES, RSA ja SHA-salauksien kiihdytyksen, satunnaislukugeneraattorin, muistinsuojauksen, moniajon ja prosessien hallinnan. Laitteessa on erikseen ULP (ultra-low-power) -apuprosessori, jolloin pääsuorittimet voi sammuttaa virran säästämiseksi.

Ohjelmistotuki
--------------

ESP32:lle on olemassa virallinen Espressifin IoT Development Framework (ESP-IDF).

Arduino IDEen voi asentaa lisäosan, joka kääntää ESP32:lle.

Lisäksi on olemassa ohjelmistoja kuten MicroPython ja NodeMCU (aiemmin NodeLua), jotka piirille asentamalla voi ohjelmoida Python ja Lua-kielillä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  ESP32 Technical Reference Manual
6. ↑
**Pedieis** (m.kreik. Πεδιεῖς) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Rhodoksen saarella (nyk. Ródos) Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Pedieis oli ilmeisesti Lindoksen alainen tai siitä eronnut lyhytikäinen polis, ja vaikuttaa sijainneen sen alueella, toisin sanoen Rhodoksen kaakkoisosassa. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään, ja sen olemassaolo tunnetaan lähinnä siksi, että sen tiedetään kuuluneen klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Kaupunki esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 448/447–415/414 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Pedieus* (Πεδιεύς). Kaupungin nimimuoto ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on päätelty etnonyymistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "999 (Pedieis)", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
**Jaakko Juhani Nuutinen** (s. 23. marraskuuta 1924 Nurmes) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Nuutisen vanhemmat olivat konttorinjohtaja Juho Nuutinen ja Hilja Kärki. Hän avioitui 1947 Katri Marjatta Naaralaisen kanssa. Nuutinen tuli ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1945 ja harjoitti opintoja Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä ja lainopillisessa tiedekunnissa 1945–1947. Ylioppilasmerkonomiksi hän valmistui Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1949 ja suoritti HTM-tutkinnon 1959. Nuutinen oli Jukolan Osuuskaupan kesäapulainen 1936–1943 ja Pohjoismaiden Yhdyspankin pankkivirkailija 1946–1948. SOK:lla hän oli varastotehtävissä 1949, tarkastusosastolla 1949–1951, Rovaniemen konttorin luottotarkastaja 1951–1958 ja Tampereen konttorin luottotarkastaja 1958–1964. Osuusliike Maakunnan toimitusjohtaja Kajaanissa Nuutinen oli 1964–1967 ja sitten Etelä-Hämeen Osuuskaupan toimitusjohtaja Hämeenlinnassa. Nuutisella oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1982.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kotilainen, Sofia: Kauppaneuvos Jaakko Nuutinen (1924–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.10.2023.
2. ↑  Arvonimet.  *Uusi Suomi*, 31.3.1982, nro 88, s. 29. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.10.2023.  (ei-vapaa)
Mogulihallitsija Akbar, Din-i Ilahin perustaja ja keskushahmo.
**Din-i Ilahi** (Persia**: دین الهی,** suom. "Jumalan uskonto") oli 1500-luvun lopulla Suurmogulien valtakunnassa kehittynyt eklektinen uskonnollinen liike. Uskonnon kehitti mogulihallitsija Akbar. Uskonto oli vain valtaeliitin sisäinen liike, jonka tehtävä oli myös toimia Akbarin omana henkilökulttina. Koska vain Akbarin lähimmät tukijat kutsuttiin uskontoon, oli sen seuraajamäärä vain 19 henkeä.

Uskomukset ja käytännöt
-----------------------

Luonteeltaan Din-i Ilahi oli ennen kaikkea ankara eettinen oppijärjestelmä, joka yhdisteli opinkappaleita useista eri maailmanuskonnoista. Uskonto tuomitsi synteinä esimerkiksi himokkuuden ja nautinnonhalun, panettelun ja ylpeyden. Hyveinä pidettiin harkitsevaisuutta, nautinnoista pidättäytymistä ja ystävällisyyttä.

Din-i Ilahi omaksui käytäntöihinsä useita vaikutteita eri maailmanuskonnoista. Islamin suufilaisuutta mukaillen uskonto näki tavoiteltavana halun suuntaamista Jumalaan, minkä oletettiin lopulta myös puhdistavan sielun. Aikakautensa kristinuskoa mukaillen uskonto taas kannusti sille vihkiytyneitä selibaattiin. Kielto eläinten tappamiseen ja syömiseen puolestaan lienee omaksuttu jainalaisuudesta.

Uskonnolla ei ollut papistoa. Sen rituaalit oli omaksuttu pitkälti zarathustralaisuudesta, jolle ominainen auringon palvonta oli keskeisessä osassa uskonnon harjoittamista. Hindulaisuudesta taas omaksuttiin ja mukailtiin uskontoon tapa resitoida auringon 1 000 sanksriitin kielistä nimeä osana palvontamenoja.

Uskonnon keskushahmona oli hallitsija Akbar. Uskonnon jäseniksi otettiin vain Akbarin itsensä valitsemia mogulivaltakunnan korkeimpaan eliittiin kuuluvia henkilöitä. Akbar itse näki uskontonsa islamin oikeaoppisena uudelleenmuotoiluna. Hän myös väitti syntyneensä alun perin 1 000 vuotta ennen profeetta Muhammedia. Akbar esiintyikin uskonnossaan joko profeettana tai jopa jumalallisena hahmona.

Akbarin aikana uskonto nähtiin islamista kehittyneenä innovaationa tai harhaoppina. Oppijärjestelmä oli niin vahvasti sidottu Akbarin henkilöön, että se käytännössä lakkasi olemasta Akbarin valtakauden päätyttyä. Uskonnon merkittävin vaikutus lienee ollut se, että se osaltaan aiheutti Intian alueen muslimien piirissä uskonnon oikeaoppisuutta korostaneen vastareaktion.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Dīn-i Ilāhī | Mughal Empire, Akbar, Monotheism | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 11.11.2023. (englanniksi)
**Sung Ji-hyun** (kor. 성지현, s. 29. heinäkuuta 1991 Soul on eteläkorealainen sulkapalloilija ja Aasian-mestari.

Sung on kilpaillut vuodesta 2007 lähtien. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2011, kun hän voitti Taipein avoimen turnauksen sekä Etelä-Koren Grand Prix'n. Vuonna 2012 hän voitti Korean Grand Prix'n kaksinpelin. Vuonna 2013 Sung voitti Etelä-Korean ja Taiwanin avoimen turnauksen. Vuonna 2014 Sung saavutti uransa ensimmäisen arvokisamitalin, kun hän voitti Aasian-mestaruuden kaksinpelissä. Lisäksi hän voitti jälleen Taiwanin avoimen turnauksen. Vuonna 2015 hän voitti Thaimaan, Korean ja Saksan avoimen turnauksen. Lisäksi hän saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun oli kolmas Jakartan MM-kilpailujen kaksinpelissä. Vuonna 2016 Sung oli kolmas AM-kilpailujen kaksinpelissä. Lisäksi hän voitti Syed Modin kansainvälisen turnauksen, Uuden-Seelannin avoimen turnauksen sekä Etelä-Korean mestaruuden. Vuonna 2018 hän saavutti AM-pronssia kaksinpelistä. Vuonna 2019 Sung voitti Taiwanin avoimen turnauksen kaksinpelin.

Huhtikuussa 2021 Sung oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 16. Hänen uransa paras rankingsijoitus on toinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sung Ji-hyun BWF. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Ranking of Sung Ji-hyun BWF. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  BWF World Rankings  20. huhtikuuta 2021. BWF. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  BWF World Rankings  16. maaliskuuta 2017. BWF. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)