recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rakkaani, tule takaisin** (*Lover Come Back*) on vuonna 1961 ilmestynyt romanttinen komedia. Elokuvan pääosissa olivat Rock Hudson ja Doris Day, muissa osissa on muun muassa Tony Randall. Elokuva oli toinen Hudsonin ja Dayn tähdittämästä kolmesta romanttisesta komediasta. Elokuva menestyi myös kolmesta elokuvasta parhaiten lippuluukuilla.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Juoni
-----

Elokuva kertoo kahdesta kilpailevasta mainostoimiston päälliköistä; Jerry Webster (Rock Hudson) ja Carol Templeton (Doris Day). Jerry käyttää asiakkaiden haalimisessa kyseenalaisia keinoja, jotka saavat Carolin raivoihinsa. Kun Jerry vie Carolin asiakkaan, päättää Carol kostaa...

Jerryllä on meneillään VIP-niminen mainoskampanja. Carol päättää tavata tuotteen kehittäneen tiedemiehen ja luulee keksijän luona käymässä olevaa Jerryä tiedemieheksi. Jerry päättää huijata Carolia ja nauttii täysin siemauksin Carolin mainostoimiston vieraanvaraisuudesta. Lopulta Carolille selviää Jerryn henkilöllisyys ja tämä kostoksi jättää hänet uimarannalle ilman vaatteita. 

Kostoksi Carol vie Jerryn tuomioistuimeen koska Carolille on selvinnyt että mitään VIP-tuotetta ei ole ollutkaan. Jerry tuo hätäpäissään sinne tiedemiehen juuri kehittelemiä minttukarkkeja ja kertoo sen olevan VIP. Tiedemiehen kehittelemät karkit muuttuvat kuitenkin elimistössä alkoholiksi ja niin Carol ja Jerry menevät kännissä naimisiin ja viettävät yön yhdessä. Carol mitätöi avioliiton, mutta tulee kuitenkin Jerrylle raskaaksi. Carol suostuu menemään Jerryn kanssa uudelleen naimisiin vasta synnytyslaitoksella.

Lähteet
-------

1. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 5.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* www.dorisday.net (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Rakkaani, tule takaisin* AllMoviessa. (englanniksi)
**Xiaomi Mi Note 10 Lite** on Xiaomin 9. toukokuuta 2020 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Xiaomi Mi Note 10 Lite -älypuhelimessa on 6,5-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,2 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 6 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (makrokamera), kolmas kamera on 2 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 5 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps, 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 960 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Xiaomi Mi Note 10 Lite
**Lucas Etter** (s. 7. heinäkuuta 2001 Kentucky) on yhdysvaltalainen Rubikin kuution nopeusratkoja. Hän on saavuttanut uransa aikana neljä maailmanennätystä, joista tunnetuin on vuonna 2015 saatu ensimmäinen alle 5 sekunnin virallinen 3 × 3 yksitäinen ratkaisu (4,90 s). Lisäksi hän on saanut kolme kertaa 2 × 2 -kuutiolla maailman parhaan keskiarvon (1,69 s), (1,60 s) ja (1,51 s). Etter on saanut kuusi Pohjois-Amerikan ennätystä, joista yksi on 2 × 2 -kuution yksittäisratkaisu (0,96 s) ja viisi 3 × 3 -kuution keskiarvoennätystä (7,52 s), (7,13 s), (7,06 s), (7,05 s) ja (6,89 s).

Muu elämä
---------

Etter on suosittu ja yksi rikkammista Kentuckyssä syntynteistä tubettajista. Hänellä on Youtubessa vajaa 47 tuhatta tilaajaa kesäkuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  admin: Lucas Etter Age, Net Worth, Bio, Height [Updated May 2023 ] *Popular Bio*.  26.5.2020. Viitattu 20.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Lucas Etter - Net Worth 2023, Age, Height, Bio, Birthday, Wiki! *allfamousbirthday.com*.  27.6.2021. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
3. 1 2  lucascube - YouTube *www.youtube.com*. Viitattu 20.6.2023.
4. ↑   "Lucas Etter 4 90 Official Rubik's Cube World Record 2015". fi-FI
5. 1 2  Lucas Etter | World Cube Association *www.worldcubeassociation.org*. Viitattu 20.6.2023.
**Herrestad** on kylä Vadstenan kunnassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Kylästä on linnuntietä matkaa Källstadiin 1,9 kilometriä, Vallaan 2,7 km, Rogslösaan 3,9 km, Nybyhyn 4,3 km, Hagebyhyn 5,4 km, Örbergaan 5,6 km ja Kastaan 5,9 km.

Kylässä on kirkko, joka tutkimusten mukaan on rakennettu noin vuonna 1112. Kirkko on Ruotsin vanhin kirkko, joka on ajoitettu. Kirkon alttarikaappi ja pietà-maalaus ovat peräisin 1400-luvulta.

Herrestad oli vuosina 1863–1951 itsenäinen kunta. Vuonna 1952 se yhdistyi Strån, Nässjan, Örbergan, Källstadin, Rogslösan ja Väversundan kuntien kanssa Östgöta-Dalin kunnaksi. Östgöta-Dal puolestaan liittyi vuonna 1967 Vadstenaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Herrestad (Östergötland, Sweden) nona.net. Viitattu 17.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Nähtävyyksiä Tåkernin ja Ombergin alueella (PDF) Länsstyrelsen Östergötland.  Arkistoitu 16.8.2005. Viitattu 17.3.2009.
3. ↑  Herrestad kommun Riksarkivet.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 17.3.2009. (ruotsiksi)
4. 1 2  Gustavsson, Leif: Vadstena Gustavsson, Leif.  Arkistoitu 8.8.2007. Viitattu 17.3.2009. (ruotsiksi)

Herrestadin kirkko.
**Soorts-Hossegor** on Landesin departementissa ja Uuden-Akvitanian alueella sijaitseva ranskalainen kaupunki, joka on tunnettu erityisesti kesänviettokaupunkina sekä surffailuun sopivista Atlantin valtameren aalloista ja Landesin alueen mäntymetsistä. Kaupungissa on arviolta 3 826 asukasta (vuonna 2013).

Maantiede
---------

Kaupunki sijaitsee Landesin mäntymetsävyöhykkeellä ja Atlantin valtameren rannalla, joka koko pituudeltaan on uintikelpoista hiekkarantaa. Kaupungin alueelle laskevat vetensä Bourret- ja Boudigaujoet. Hossegorin kaupunki on kasvanut pienen meren yhteydessä olevan järven ympärille. Tämä on vanha Adourjoen perintö, ja se on yhteydessä valtamereen, joten se on nousu- ja laskuveden vaikutusten alainen.

Hossegor toimii yhdyssiteenä Seignossen ja Capbretonin kaupunkien välillä, ja niillä kaikilla on yhteinen satama, jota ei kuitenkaan hallinnoida interkommunaalisesti. Hossegoein ranta on surffaajien paratiisi. Joka vuosi syyskuun lopulla kaikki maailman alan huiput tulevat kaupunkiin osallistuakseen alan maailmanmestaruuskisoihin, kun yksi osakisoista järjestetään kaupungissa.

Nimi
----

Kaupungin nimestä on useita tulkintoja, joista useat ovat hyvinkin mielikuvituksellisia. Erään käsityksen mukaan alkuperä on englantilaisten valloituksen ajalta ja se on ranskalaisittain ymmärretty "Horse Guards", toisen käsityksen mukaan sana tulee viikinkien paratiisia merkitsevästä "Asgard", lisäksi eräät paikalliset puolustavat latinankielisen nimityksen "Forssa gurgitem" (syvä rotko) alkuperäisyyttä nimenä ja tämä viittaisi Capbretonin syvänteeseen.

Kaupungissa vaikuttaneita
-------------------------

Useat politiikan, urheilun, viihteen keskeiset henkilöt ovat asuneet tai asuvat edelleenkin Hossegorissa, tosin lähinnä lomailun merkeissä, tunnetuimpia ovat eittämättä François Mitterrand, Michel Jazy ja Alain Juppé.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  France: Landes Citypopulation.de. Viitattu 13.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Soorts-Hossegor** Wikimedia Commonsissa

* Soorts-Hossegor Kansallisen maantiedeinstituutin sivustossa[vanhentunut linkki]
* Soorts-Hossegor Tilastokeskuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Drakólimni** (kreik. Δρακόλιμνη, "Lohikäärmejärvi") on järvi Smólikas-vuorella Epeiroksessa Kreikassa. Se sijaitsee noin 2 150 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna ja muodostuu lumien sulamisvesistä. Järven pinta-ala vaihtelee noin 0,004 ja 0,006 neliökilometrin välillä.

Drakólimni-järveä.
Paikallisen tarun mukaan Smólikaksen Drakólimni-järvellä ja Týmfi-vuoren Drakólimni-järvellä eli aikanaan kaksi lohikäärmettä, jotka pitivät vihaa keskenään ja heittelivät toisiaan kivillä. Siksi Smólikaksen järven ympärillä olevat kivet ovat valkoisia lukuun ottamatta satunnaisia mustia kiviä, kun taas Týmfin järven ympärillä olevat kivet ovat mustia lukuun ottamatta hajanaisia valkoisia kiviä. Järvi on suosittu vaelluskohde.

Lähteet
-------

1. 1 2  Δρακόλιμνη Σμόλικα: Γαλανά νερά και άγριες ορχιδέες στην καρδιά του δεύτερου ψηλότερου βουνού της Ελλάδας *Travel.gr*. Viitattu 4.9.2023.
2. ↑  Δρακόλιμνη της Τύμφης *Visit Greece*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Drakólimni** Wikimedia Commonsissa
**Tosa** (jap. 土佐市, *Tosa-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Tyynenmeren Tosanlahden rannikolla Kōchin kaupungin lounaispuolella. Kaupungin itärajalla laskee mereen Niyodojoki. Vuoristo jakaa kaupungin kahteen alueeseen: pohjoisosan tasangolla sijaitsee Takaokan alue, etelässä Tyynenmeren rannikolla Niin ja Usan kaupunginosat. Tosaan kuuluu myös osa Uranouchinlahdesta ja Yokonamin niemimaan kärki, joka on liitetty kaupunkiin sillalla. Kaupungissa on 27 037 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 91,50 neliökilometriä.

Tosan kaupungin juuret ovat vuoden 1958 kuntaliitoksessa, jossa liitettiin yhteen Takaokan ja Usan maaseutukaupungit sekä Niin kyläkunta. Liitoksessa perustettiin uusi Takaokan maaseutukaupunki, jolle myönnettiin kuitenkin jo seuraavana vuonna kaupunkioikeudet. Samalla se muutti nimensä Tosaksi. Merkittäviä elinkeinoja ovat maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, sitrushedelmiä, röyhyvihvilää ja kasviksia, boniitin kalastus ja siitä tehdyn *katsuobushin* valmistus. Japaninpaperin valmistus on tärkeä perinteisen käsityöteollisuuden ala.

Tosassa sijaitsee kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä, Kiyotaki-ji (temppeli nro. 35) Takaokan alueella ja Shōryū-ji (temppeli nro. 36) Usan alueella Yokonamin niemimaalla.

Kuvia
-----

* Kasvihuoneita Niin alueellaKasvihuoneita Niin alueella
* Kiyotaki-jin temppeliKiyotaki-jin temppeli
* Shōryū-jin temppeliShōryū-jin temppeli
* Tosan ryhävalaspatsasTosan ryhävalaspatsas

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  地勢・概要 Tosa City. Viitattu 10.11.2019.
2. 1 2  土佐市 Tosa City. Viitattu 10.11.2019.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 土佐市 Kotobank. Viitattu 10.11.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 土佐市 Kotobank. Viitattu 10.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tosa** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kōchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aki
* Kami
* Kōchi (pääkaupunki)
* Kōnan
* Muroto
* Nankoku
* Shimanto
* Sukumo
* Susaki
* Tosa
* Tosa-Shimizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Agawan piirikunta** (Ino · Niyodogawa) · **Akin piirikunta** (Geisei · Kitagawa · Nahari · Tano · Tōyō · Umaji · Yasuda) · **Hatan piirikunta** (Kuroshio · Mihara · Ōtsuki) · **Nagaokan piirikunta** (Motoyama · Ōtoyo) · **Takaokan piirikunta** (Hidaka · Naka-Tosa · Ochi · Sakawa · Shimanto · Tsuno · Yusuhara) · **Tosan piirikunta** (Ōkawa · Tosa) |

 |
**Chitrakoot** on Intian Madhya Pradeshin osavaltiossa Uttar Pradeshin rajalla sijaitseva noin 23 000 asukkaan kaupunki. Kaupunki on hindulaisten pyhiinvaelluskohde, koska Ramayanan mukaan Rama oli karkotettuna Chitrakootissa yli vuosikymmenen. Madhya Pradeshin osavaltio on pyrkinyt panostamaan alueen uskonnolliseen turismiin, ja siksi alueen kehittämistä tuetaan. Chitrakootista Amarkantakiin on suunnitteilla nelikaistainen moottoritie, joka yhdistäisi sen osavaltion muihin mytologisesti merkittäviin paikkoihin. Madhya Pradeshin korkein oikeus pyysi vuonna 2015 arkeologeja selvittämään tulisiko mytologian mainitsemia paikkoja suojella.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Chitrakootin väkiluku on 23 316 henkeä. Asukkaista 99 prosenttia on hindulaisia.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chitrakoot**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Chitrakoot Population Census 2011 - 2019 *census2011.co.in*. Viitattu 16.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Sharma, Manoj: Madhya Pradesh Govt Prepares Plan for Ram Van Gaman Path, Chitrakoot Likely to be State's First Spiritual Town *News18*.  15.11.2019. Viitattu 16.11.2019.
3. ↑  "Study sites linked with Lord Ram in Chitrakoot" *The Hindu*.  20.8.2015. Viitattu 16.11.2019.
**Ube** (jap. 宇部市, *Ube-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Suōnmeren rannikolla prefektuurin lounaisosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Kotōjoen suun vasemmalle rannalle. Etelässä kaupunkiin kuuluu alavia täyttömaa-alueita, pohjoisessa kumpuilevaa ylänköä Kotōjoen keskijuoksulle saakka. Ubessa on 164 303 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 286,65 neliökilometriä.

Edo-kaudella Ubea hallitsi Fukubara-klaani osana Chōshūn eli Hagin daimiokuntaa. 1600–1700-luvuilla alueella toteutettiin suuria maantäyttö- ja keinokasteluhankkeita, kuten Tokiwan lampi vuonna 1698. Kivihiilen kaivu alkoi Ubessa jo Edo-kaudella, mutta varsinkin 1900-luvun vaihteen tienoilla, Meiji-kauden puolivälistä lähtien Taishō-kaudelle saakka, Ube kehittyi nopeasti hiilikaivoskaupungiksi. Kaupunkioikeudet Ubelle myönnettiin vuonna 1921. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin kehittyi monipuolista teollisuutta, jonka keskiössä oli Ube kōsan -yrityksen kemianteollisuuden kombinaatti. Kaupunki tuhoutui pahoin toisessa maailmansodassa ja sen hiilikaivokset suljettiin vuonna 1967, mutta se on pysynyt merkittävänä teollisuuskeskuksena. Sen kaupunkisuunnittelussa on painotettu viheralueita ja saasteiden vastaista toimintaa.

Uben nähtävyyksiin kuuluvat laaja Tokiwan puisto lampineen, Tokiwan museo ja huvipuisto, Watanabe Sukesakun muistohalli sekä Sōrin-jin temppeli, jonka puutarhan sanotaan olevan Nanboku-chō-kaudelta. Kaupungissa toimivat Yamaguchin yliopiston insinööritieteiden ja lääketieteen tiedekunnat. Ubea palvelevat JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja, Ube-linja ja Onoda-linja sekä kaupungin etelärannikolla sijaitseva Yamaguchi-Uben lentoasema.

Kuvia
-----

* Uben teollisuuslaitoksiaUben teollisuuslaitoksia
* Kotozaki Hachiman-gūn pyhäkköKotozaki Hachiman-gūn pyhäkkö
* Iiriksiä Tokiwan puistossaIiriksiä Tokiwan puistossa
* Yamaguchi-Uben lentoasema, taustalla Uben kaupunkiaYamaguchi-Uben lentoasema, taustalla Uben kaupunkia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 宇部市 Kotobank. Viitattu 27.12.2019.
2. 1 2  住民基本台帳人口（平成元年から令和元年12月1日現在まで） Ube City.  Arkistoitu 27.12.2019. Viitattu 27.12.2019.
3. 1 2  市章・市花・市木 Ube City.  Arkistoitu 27.12.2019. Viitattu 27.12.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 宇部（市） Kotobank. Viitattu 27.12.2019.
5. 1 2  宇部市のプロフィール Ube City. Viitattu 27.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ube** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamaguchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Hagi
* Hikari
* Hōfu
* Iwakuni
* Kudamatsu
* Mine
* Nagato
* San’yō-Onoda
* Shimonoseki
* Shūnan
* Ube
* Yamaguchi (pääkaupunki)
* Yanai

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Abun piirikunta** (Abu) · **Kugan piirikunta** (Waki) · **Kumagen piirikunta** (Hirao · Kaminoseki · Tabuse) · **Ōshiman piirikunta** (Suō-Ōshima) |

 |
**Maniwa** (jap. 真庭市, *Maniwa-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Chūgokuvuorilla ja Kibin ylängöllä Asahijoen yläjuoksulla. Pohjoisessa se rajautuu Tottorin prefektuuriin. Maniwassa on 44 994 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 828,53 neliökilometriä.

Maniwa on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 yhdistämällä toisiinsa Hokubōn, Katsuyaman, Kusen, Ochiain ja Yubaran maaseutukaupungit sekä Chūkan, Kawakamin, Mikamon ja Yatsukan kyläkunnat. Nimensä kaupunki sai entiseltä Maniwan piirikunnalta. Kaupungin keskustan muodostaa Katsuyaman alue, joka kehittyi Edo-kaudella jokisatamana, Izumoon johtavan reitin postiasemana (*shukuba*) ja Katsuyaman daimiokunnan hallinnollisena keskuksena (*jin’ya*). Myös Kuse ja Mikamo toimivat alun perin postiasemina, Ochiai jokisatamana Asahi- ja Bitchūjokien yhdimäkohdassa. Merkittäviä elinkeinoja ovat metsätalous, maidon tuotanto ja maanviljely, joka tuottaa muun muassa riisiä, koristekukkia ja vihanneksia.

Matkailijoita Maniwaan houkuttelevat useat kuumat lähteet (*onsen*), joista tunnetuin on Yubara-onsenin lähde, ja Hiruzenin ylänköalue lomakohteineen kaupungin pohjoisosassa. Osa siitä kuuluu Daisen-Okin kansallispuistoon. Eräs nähtävyys on Kanban vesiputous lähellä Hoshiyamaa, jonka historia yhdistetään keisari Go-Daigoon. Häneen liitetään myös Ochiaissa sijaitseva suuri kirsikkapuu Daigo-zakura. Katsuyamassa on säilynyt vanhaa Edo-kauden arkkitehtuuria, joka on suojeltu. Osa kaupungista tunnetaan japaninjättisalamanterin esiintymisalueena. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin Kishin-linja.

Kuvia
-----

* Katu KatsuyamassaKatu Katsuyamassa
* Daigo-zakuraDaigo-zakura
* Yubara-onsenin kaupunkikuvaaYubara-onsenin kaupunkikuvaa
* Takaoka-jinjan torii-porttiTakaoka-jinjan torii-portti

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 真庭市 Kotobank. Viitattu 05.01.2020.
2. 1 2  真庭市の人口・世帯数（令和元年１２月１日現在） Maniwa City.  Arkistoitu 28.1.2020. Viitattu 05.01.2020.
3. 1 2 3  真庭市の概要 Maniwa City.  Arkistoitu 16.9.2018. Viitattu 05.01.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 真庭（市） Kotobank. Viitattu 05.01.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maniwa** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Okayaman prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Akaiwa
* Asakuchi
* Bizen
* Ibara
* Kasaoka
* Kurashiki
* Maniwa
* Mimasaka
* Niimi
* Okayama (pääkaupunki)
* Setouchi
* Sōja
* Takahashi
* Tamano
* Tsuyama

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Aidan piirikunta** (Nishi-Awakura) · **Asakuchin piirikunta** (Satoshō) · **Kagan piirikunta** (Kibichūō) · **Katsutan piirikunta** (Nagi · Shōō) · **Kumen piirikunta** (Kumenan · Misaki) · **Maniwan piirikunta** (Shinjō) · **Odan piirikunta** (Yakage) · **Tomatan piirikunta** (Kagamino) · **Tsukubon piirikunta** (Hayashima) · **Waken piirikunta** (Wake) |

 |
**Yasu** (jap. 野洲市, *Yasu-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Yasu- ja Hinojokien välisellä alavalla alluviaalitasangolla. Pohjoisessa kaupungin alue ulottuu Biwajärven rannikolle, etelässä siihen kuuluu vuoristoalueita, kuten "Ōmin Fujinakin" tunnettu Mikamivuori. Yasussa on 51 176 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 80,14 neliökilometriä.

Asutus Yasun alueella on vanhaa, ja siellä sijaitsee lukuisia muinaisia *kofun*-hautakumpuja. Erityisesti kaupunki tunnetaan sieltä löytyneistä *dōtaku*-pronssikelloista. Edo-kaudella Yasu sijaitsi Nakasendō-tiereitin varrella. Perinteisiä elinkeinoja olivat esimerkiksi kalastus ja *sarashi*-kankaan valmistus. Yasu on viljavaa aluetta, jossa tuotetaan etenkin riisiä. Sittemmin sinne on sijoittunut myös korkeateknologista elektroniikkateollisuutta, jolla on kaupungin taloudelle suuri merkitys. Kaupunkioikeudet Yasu sai vuonna 2004, kun Chūzun ja Yasun maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Se on kasvanut yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista.

Yasun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Mikami-jinjan ja Ōsasahara-jinjan šintolaiset pyhäköt, joiden päähallit on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Muita nähtävyyksiä ovat Hyōzu-taishan pyhäkkö puutarhoineen ja Kinshoku-jin temppeli. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Biwajärven puolikansallispuistoon. Järven rannikolle on rakennettu virkistys- ja leirintäalueita. Yasua palvelee JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja.

Kuvia
-----

* Kinshoku-jiKinshoku-ji
* Yasujoen siltaYasujoen silta
* MikamivuoriMikamivuori
* Yasun keskustaa vuonna 2008Yasun keskustaa vuonna 2008

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  市の紹介 Yasu City. Viitattu 04.04.2020.
2. 1 2  令和2年（2020年）4月1日現在の人口・世帯数 Yasu city. Viitattu 04.04.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 野洲市 Kotobank. Viitattu 04.04.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 野洲（市） Kotobank. Viitattu 04.04.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yasu** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shigan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Ōmi
* Hikone
* Kōka
* Konan
* Kusatsu
* Maibara
* Moriyama
* Nagahama
* Ōmi-Hachiman
* Ōtsu (pääkaupunki)
* Rittō
* Takashima
* Yasu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Echin piirikunta** (Aishō) · **Gamōn piirikunta** (Hino · Ryūō) · **Inukamin piirikunta** (Kōra · Taga · Toyosato) |

 |
Ranthamboren linnoitus
**Sawai Madhopur** on Intian Rajasthanissa sijaitseva noin 120 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungin ja alueen historiallinen nimi on Ranthambore, nykyisen nimensä se sai vuonna 1763, jolloin kaupungin haltuunsa ottanut Jaipurin ruhtinas Sawai Madho Singh päätti nimetä sen itsensä mukaan Sawai Madhopuriksi. Häntä edeltävää historiaa kuvastaa Ranthamboren linnoitus, jonka tarkasta rakentamisvuodesta ei ole tietoa. Suositun uskomuksen mukaan linnoitus perustettiin vuonna 944, mutta joidenkin arvioiden mukaan se rakennettiin 700-luvulla. Ranthamboren linnoitus on yhdessä muiden Rajasthanin rajputlinnakkeiden kanssa julistettu Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2013.

Nykyisin Sawai Madhopur tunnetaan Ranthamboren kansallispuistosta ja villieläinten suojelualueesta, jossa elää intiantiikereitä.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asuu 121 106 henkeä. Heistä lähes 75 prosenttia on hindulaisia, 20 % muslimeita ja 4 % jainalaisia. Lukutaitoisten osuus väestöstä on 79 prosenttia.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sawai Madhopur**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sawai Madhopur City Census 2011 data *census2011.co.in*. Viitattu 28.11.2019.
2. 1 2  History *sawaimadhopur.rajasthan.gov.in*. Viitattu 28.11.2019.
3. 1 2  Sawai Madhopur *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 28.11.2019.
4. ↑  Leppänen, Mikko: Bengalintiikerin suojelu kantaa hedelmää Intiassa – salametsästystä kitkettiin, tiikerit ovat lisääntyneet *Yle uutiset*.  10.6.2015. Viitattu 28.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Anna Pursiainen** (s. 12. maaliskuuta 2003 Espoo) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Espoon Tapioita. Hänen valmentajansa on Eeva Kantomäki.

Pursiainen karsiutui 100 metrin alkuerissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja 100 metrin välierissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2021. EM-kisoissa hän oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2022 Pursiainen selviytyi sekä 100 että 200 metrillä välieriin ja oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna hän oli osana Suomen pikaviestijoukkuetta mukana ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Münchenin EM-kilpailuissa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023 Pursiainen jäi alkueriin sekä 100 että 200 metrillä ja oli mukana finaaliin selvinneessä pikaviestijoukkueessa.

Pursiainen saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa kultaa 2023 ja hopeaa 2020. Viestissä hän sai hopeaa 2021 ja pronssia 2022 ja 2023. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut pronssia 100 metrin juoksussa 2023.

Ennätyksikseen Pursiainen on juossut 60 metrillä (hallissa) 7,39 (2023), 100 metrillä 11,46 (2023) ja 200 metrillä 23,77 (2023).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anna Pursiainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Hypermedia** on laajennus termistä hyperteksti. Se sisältää tekstin lisäksi muuta mediaa, kuten kuvia, ääntä, videokuvaa ja animaatiota. Hypermediadokumenteissa tiedostoihin voidaan viitata useasta eri kohdasta. Laajimmin levinnyt esimerkki hypermediasta on World Wide Web.

Hypermediassa tieto on tallennettu solmuihin, jotka yhdistyvät toisiinsa linkein. Yhdessä solmussa voi olla kuva tai tekstinosa. Linkit liittävät nämä eri osat toisiinsa kokonaisuudeksi. Koko hypertiedostoa voidaan selata, lukea ja käsitellä sekä lineaarisesti että assosiatiivisesti. Äänien ja videon tuottamista varten tarvittavat komennot sijoitetaan nekin solmuun. Kun käyttäjä navigoi tällaiseen solmuun, tietokone käynnistää esimerkiksi CD-soittimen, tulostaa muististaan digitoidun äänen tai käynnistää videolevysoittimen. Ääni- ja videoinformaatiota voidaan osoittaa ikonilla. Solmussa voi sijaita myös ohjelma, joka käynnistyy automaattisesti käyttäjän saapuessa solmuun.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuutti, Heikki: *Uusi mediasanasto*, s. 55. Jyväskylä: Atena Kustannus Oy, 2006. ISBN 951-796-431-5.
**Quepem** on Intian Goan osavaltiossa sijaitseva noin 15 000 asukkaan kaupunki. Historiansa aikana se on toiminut Portugalin Intian tärkeänä hallintokeskuksena uusille alueille, jotka Portugali sai haltuunsa vuoden 1773 tienoilla. Quepemin perustajana pidetään portugalilaista pappia Jose Paulo de Almeidaa, joka perusti alueelle useita rakennuksia. Hänen rakennuttamansa Palácio do Deão -palatsi toimii nykyisin museona. Almeida vaikutti myös paikallisten roomalaiskatolisten kirkkojen perustamiseen. Nykyisin useita portugalilaisen siirtomaavallan aikaisia rakennuksia on purettu ja korvattu uudemmilla rakennuksilla. Vuonna 2020 portugalilaisaikaisen vankilan viimeiset jäänteet hävitettiin uuden poliisiaseman tieltä.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Quepemin väkiluku oli 14 795 henkeä. Suurin uskonto paikallisten keskuudessa oli kristinusko (48 %). Toiseksi suurin uskonto oli hindulaisuus (42 %). Muslimit muodostivat kolmanneksi suurimman uskonnollisen ryhmän hieman alle kymmenen prosentin osuudella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Quepem Population Census 2011 - 2021 *census2011.co.in*. Viitattu 18.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Quepem-The palatial headquarter of new conquests *Navhind Times*.  2.6.2018. Viitattu 18.06.2021. (englanniksi)
3. ↑  Piece of Quepem heritage set to be demolished *Times of India*.  24.6.2015. Viitattu 18.6.2021. (englanniksi)
4. ↑  Last vestiges of Portuguese-era jail make way for four-storey police station at Quepem *Times of India*.  28.2.2020. Viitattu 18.6.2021. (englanniksi)

Goa

|  |  |
| --- | --- |
| Pohjois-Goa | 
* Bardez
* Bicholim
* Mapusa
* Panaji
* Pernem
* Ponda
* Sattari
* Tiswadi

 |
| Etelä-Goa | 
* Canacona
* Margao
* Mormugao
* Quepem
* Salcete
* Sanguem

 |
**Källstad** on kylä Vadstenan kunnassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Kylästä on matkaa linnuntietä Vallaan 1,9 kilometriä, Herrestadiin 1,9 km, Rogslösaan 1,9 km, Nybyhyn 2,7 km, Frebergaan 3,5 km, Hagebyhyn 4,2 km, Väversundaan 5,4 km, Örbergaan 5,9 km ja Kastaan 6,8 km.

Kylässä sijaitseva nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1870-luvulla, jolloin torniin rakennettiin porraspääty. Kappeli ja torni valmistuivat keskiajalla.

Källstad oli vuosina 1863–1951 itsenäinen kunta. Vuonna 1952 se yhdistyi Strån, Nässjan, Örbergan, Herrestadin, Rogslösan ja Väversundan kuntien kanssa Östgöta-Dalin kunnaksi. Östgöta-Dal puolestaan liittyi vuonna 1967 Vadstenaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Källstad (Östergötland, Sweden) nona.net. Viitattu 17.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Sevärdheter i Tåkern-Ombergsbygden (PDF) Länsstyrelsen Östergötland.  Arkistoitu 24.4.2009. Viitattu 17.3.2009. (ruotsiksi)
3. ↑  Källstads kommun Riksarkivet. Viitattu 17.3.2009. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Gustavsson, Leif: Vadstena Gustavsson, Leif.  Arkistoitu 8.8.2007. Viitattu 17.3.2009. (ruotsiksi)
Taajuusmikserin piirrosmerkki.
**Taajuussekoitin** (myös taajuusmikseri) on keskinäismodulaatioon perustuva epälineaarinen radiotekniikan komponentti, joka muodostaa kahdesta tai useammasta signaalista uuden signaalin, jonka spektri sisältää alkuperäisten signaalien ja niiden harmonisten summa- ja erotustaajuuksia.

Ideaalinen taajuussekoitin voidaan kuvata kertojapiirillä, jossa kaksi signaalia moduloi toisiaan niin, että piiristä saadaan alkuperäisten signaalien tulo. Kahden sinimuotoisen signaalin tapauksessa saadaan:

{\displaystyle \cos \omega \_{2}t\times \cos \omega \_{1}t={\frac {1}{2}}\cos(\omega \_{2}-\omega \_{1})t+{\frac {1}{2}}\cos(\omega \_{2}+\omega \_{1})t.}

Koska sekoitustuloksena saadaan sekä summa- että erotustaajuudet sekoittimen jälkeen kytketään usein sopiva suodatin, jolla valitaan haluttu taajuuskomponentti.

Taajuussekoitinta käytetään yleisesti siirtämään signaaleja taajuusalueelta toiselle radiolähettimissä ja -vastaanottimissa. Tällöin käytetään hyväksi sopivaa paikallisoskillaattoria, jonka taajuus on sellainen, että sekoitustulos osuu halutulle taajuudelle. Siirtämällä radiotaajuinen signaali sopivalle välitaajuudelle signaalia on helpompi käsitellä ja suodattaa kuin alkuperäisellä taajuudella.

Käytännön taajuussekoittimet
----------------------------

Kaksoistasapainotetun passiivisen diodisekoittimen piirikaavio.
Periaatteessa mitä tahansa epälineaarista komponenttia voidaan käyttää sekoitusasteena. Monesti kuitenkin käytetään tarkoitukseen erityisesti suunniteltuja komponentteja – kuten kaksoistasapainotettua sekoitinpiiriä. Piiri toimii kertojan tapaan: siitä ei tule mitään ulos, jos jompikumpi sisään tulevista signaaleista on nolla.
**Vistonída** (kreik. Βιστωνίδα, kath.kreik. Βιστωνίς, *Vistonís*) on järvi Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa lähellä Traakianmeren rantaa. Se on Kreikan neljänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on vuodenajasta riippuen noin 42–45 neliökilometriä. Vistonída on suurimmillaan noin 12,5 kilometriä pitkä ja noin 7 kilometriä leveä. Järven suurin syvyys on 3 metriä.

Vistonída-järveä.
Vistonída sijaitsee Xánthin ja Rodópin alueyksiköiden alueella noin 25 kilometriä kaakkoon Xánthin kaupungista, 23 kilometriä lounaaseen Komotinísta ja noin 225 kilometriä itään Thessalonikista. Kompsátos- ja Kósynthos-joet laskevat järveen. Vistonída-järvi on laguunimainen, sijaitsee merenpinnan tasolla ja sen vesi on suhteellisen suolaista. Järven erottaa Traakianmerestä vain kapea maakaistale, ja se yhdistyy mereen itäosassa Pórto Lágoksen laguunin kautta ja lännempänä 1950-luvulla kaivetun kanavan kautta. Järven alue on osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa.

Järvi on saanut nimensä alueella aiemmin asuneesta traakialaisesta vistonien heimosta. Ávdiran kunnan osa Vistonídan kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä järvestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vistonida Lake *Visit Greece*.  Arkistoitu 11.8.2016. Viitattu 19.9.2016.
2. ↑  Vistonida Lake, Xanthi *Greek Travel Pages*. Viitattu 19.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vistonída** Wikimedia Commonsissa
Villa Harbo
**Villa Harbo** on huvila Vuosaaressa Helsingissä. Huvilan rakennutti saksalainen arkkitehti Fritz Lüsch omalle perheelleen vuonna 1912.

Kaksikerroksinen kansallisromanttinen huvila on rakennettu tummaksi käsitellyistä hirsistä ja siinä on huomattavan korkea pyramidimainen aumakatto. Tyylillisesti se liittyy 1900-luvun alun romanttisten erämaahuviloiden joukkoon. Rakennuksessa on erikoinen pyörökivisokkeli. Puretussa vanhassa saunassa oli ruohokatto.

Friedrich Lüsch tuli Saksasta Suomeen tunnetun arkkitehdin Selim A. Lindqvistin kutsusta ja työskenteli tämän toimistossa. Lüschit asuivat Helsingissä 1903–15. Ensimmäisen maailmansodan aikana perhe joutui vihollismaan kansalaisina muuttamaan Ruotsiin. Harbo oli kuitenkin suvun kesäkäytössä aina vuoteen 1975 asti, jolloin paikka siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen. Samalla huvila muutettiin ympärivuotiseen käyttöön ja suojeltiin. Huvila toimi Helsingin kaupunginkanslian edustushuvilana vuoteen 2004.

Vuonna 2017 huvila on helsinkiläisen Planmeca Oy:n omistuksessa. Rannassa sijaitseva suuri saunarakennus on vuodelta 2010. Vuonna 2015 Planmeca suunnitteli uuden koulutuskeskuksen rakentamista saunan viereen. Helsingin kaupunginvaltuusto antoi rakentamisluvan, joka kumottiin hallinto-oikeuden päätöksellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Villa Harbo *vuosaari.fi*.  Arkistoitu 13.1.2018. Viitattu 12.1.2018.
2. ↑  Meri-Rastilaan Planmecan uusi koulutuskeskus *vuosaari.fi*.  Arkistoitu 13.1.2018. Viitattu 12.1.2018.
3. ↑  Kiistelty koulutuskeskus merenrantaan ei saanut lupaa Vuosaaressa – hallinto-oikeus kumosi valtuuston päätöksen *helsinginuutiset.fi*. Viitattu 12.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Villa Harbo** Wikimedia Commonsissa
**Voivala** on Kaarinan kaupunginosa, joka rajautuu lännessä Kaarinan keskustaan, etelässä Kuusistoon, idässä Piikkiönlahteen sekä Piikkiön kirkonkylään ja pohjoisessa Littoisiin. Voivalassa on sekä teollisuutta että asuntoja.
Voivalan kedon niittyalue, joka sijaitsee Uudenmaantien ja Nummenniityntien risteyksessä, on lajistoltaan arvokas perinnemaisemakohde.

Historia
--------

Voivalan niittyalueen eteläpuolella on kulkenut historiallinen Kuninkaantie. Itäisessä metsikössä on myös pronssikautinen hautaröykkiö. Itää kohti mentäessä löytyy myös kolme muuta röykkiötä kilometrin säteellä. Röykkiöt sijaitsivat pronssikaudella rantaviivan tuntumassa. Heti moottoritien eteläpuolella sijaitsee myös varhaismetallikautinen asuinpaikka. Voivala on ollut asuttu ilmeisesti jo 1200-luvulla, ja on täten Kaarinan vanhimpia kyliä.

Liikenne
--------

Voivalasta kulkee 110-tietä pitkin Fölin bussilinjat 703, 704, 705 ja 706, jotka kulkevat toiseen suuntaan Piikkiöön ja Paimioon, toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun sekä bussilinja 700, joka kulkee toiseen suuntaan Piikkiöön ja toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun sekä bussilinja 707, joka kulkee toiseen suuntaan Piikkiön Hepojoelle ja toiseen suuntaan Kaarinan keskustaan ja Turkuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Turun karttapalvelu (Aluejaot > Kaupunginosat) *opaskartta.turku.fi*
2. ↑  Visit Kaarina : Voivalan keto ja muinaisjäännökset (Arkistoitu – Internet Archive) *www.visitkaarina.fi*
3. ↑  Fölin reittiopas (Arkistoitu – Internet Archive) *reittiopas.foli.fi*

Kaarinan kaupunginosat

* Auranlaakso
* Harvaluoto
* Heernummi
* Hepojoki
* Keskusta
* Kuusisto
* Littoinen
* Makarla
* Nummenniitty
* Nunna
* Piikkiön kirkonkylä
* Piikkiönlahti
* Piispanristi
* Voivala
**Charles Meldrum "Charlie" Daniels** (24. maaliskuuta 1885 Dayton, Ohio – 9. elokuuta 1973 Carmel Valley Village, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari ja seitsenkertainen olympiamitalisti.

Daniels aloitti uintiuransa New York Athletic Clubilla vuonna 1903. Vuoden 1904 olympialaisissa St. Louisissa Danielsista tuli ensimmäinen amerikkalainen, joka voitti olympiakultaa uinnissa. Hän voitti kultamitalit sekä 220 että 440 jaardin vapaauintikilpailuissa ja lisäksi 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä. Hän sai myös hopeaa 100 ja pronssia 50 jaardin vapaauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin, Lontoon olympialaisissa 1908, Daniels voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Ateenan välikisoissa 1906 hän voitti 100 metrin vapaauinnin.

Danielsin nimissä olivat aikanaan kaikki vapaauinnin maailmanennätykset 25 jaardista mailiin. Hän paransi omissa nimissään olleen 100 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen 56,0 aikaan 55,4 syyskuussa 1907 ja lukemiin 54,8 huhtikuussa 1910. 100 metrin vapaauinnissa hän ui maailmanennätykset 1.05,6 Lontoon olympialaisissa 1908 ja 1.02,8 New Yorkissa huhtikuussa 1910. 200 metrin vapaauinnissa hän teki ME:n 2.25,4 Pittsburghissa maaliskuussa 2011.

Daniels voitti 33 Yhdysvaltojen-mestaruutta. Helms Hall valitsi hänet Pohjois-Amerikan vuoden urheilijaksi 1909.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Väinö Rafael Renvik** (29. huhtikuuta 1896 Pori – 26. marraskuuta 1963 Savonlinna) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän teki uransa työväen näyttämöillä.

Elämä ja ura
------------

Renvikin vanhemmat olivat rakennusmestari Frans Renvik ja Katri Örn. Hän kävi kuusi luokkaa kansankoulua ja debytoi näyttelijänä Porissa 1915. Ennen sisällissotaa Renvik työskenteli karjanhoitajana Noormarkun Lassilan kylässä. Sodan aikana hän kuului Porin punakaartiin ja toimi kaupungin puhelinkeskuksessa, mutta ei ilmeisesti ollut rintamalla. Sodan loppuvaiheessa Renvik pakeni Loimaan kautta Helsinkiin, jossa jäi vangiksi kaupungin valtauksen yhteydessä 13. huhtikuuta ja toimitettiin Suomenlinnan vankileirille. Hän sai seitsemän vuoden tuomion avunannosta valtiopetokseen, mutta armahdettiin myöhemmin.

Sisällissodan jälkeen Renvikin ura jatkui näyttelijänä ja johtajana työväen näyttämöillä eri puolilla Suomea. Renvik näytteli muun muassa Porin Työväen Teatterissa 1920–1923 ja johti Savonlinnan Työväen Teatteria 1923–1925, Pietarsaaren Työväen Teatteria 1927–1928 ja 1930-luvulla Haminan Työväen Näyttämöä. Ennen talvisotaa Renvik muutti Sakkolaan, missä hän toimi harrastajateatterin piirissä. Toisen maailmansodan jälkeen Renvik muutti Savonlinnaan. Hän toimi Säämingin kansanhuollon johtajana 1945–1950 ja sen jälkeen Savonlinnan työnvälitystoimiston johtajana eläkkeellejäämiseensä saakka. Renvik toimi myös pitkään Savonlinnan vapaaopiston näyttämötaiteen opettajana.

Näyttelijämatrikkelissa Renvikiä kuvaillaan luonnenäyttelijäksi. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Turkka ja Tolari (*Tukkijoella*), Harri (*Pohjalaisia*), Kreon (*Kuningas Oidipos*) ja Helmer (*Nukkekoti*).

Renvik antoi myös lausuntailtoja ja opetti lausuntaa.

Renvikin puoliso oli näyttämötaiteilija Ida Pappinen.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 27.11.1963, s. 11. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 27.5.2020.
2. 1 2 3 4 5  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 259
3. ↑  Renvik, Väinö Rafael – Valtiorikosylioikeuden akti 25716 *Valtiorikosylioikeus*.  1.3.1919. Kansallisarkisto. Viitattu 27.5.2020. [vanhentunut linkki]
4. 1 2  HENKILÖHAKEMISTO TEOKSEEN VÄINÖ KAASALAINEN (toim.): SAKKOLAN HISTORIA *tenkanen.net*. Viitattu 27.5.2020.
5. ↑  Vuoden 1932 jälkeen : Jalmari Kalmin nuorempi veli Mikko Kalmi puolestaan kertoo *Rautu.fi*.  Arkistoitu 17.5.2022. Viitattu 27.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Savonlinnan teatteri : Teatterin johtajat vuosien varrella
**Miika Koskela** (s. 12. heinäkuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Eliteserienin Tromsøssa. Koskela on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueet
--------------

Miika Koskelan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2019, kun hän nousi ensin OLS:in edustusjoukkueeseen Kakkosessa ja sen jälkeen vain 16-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Koskela pelasi kausina 2019–2020 yhteensä 21 Ykkösen ottelua. AC Oulu voitti Ykkösen kaudella 2020 ja nousi Veikkausliigaan. Koskela debytoi Veikkausliigassa 3. toukokuuta 2021 ottelussa AC Oulu–Ilves. Veikkausliigassa Koskela pelasi AC Oulun paidassa kausina 2021–2022 yhteensä 33 ottelua, joissa teki kaksi maalia.

Maaliskuussa 2023 Koskela siirtyi nelivuotisella sopimuksella Norjan Eliteserienissä pelaavan Tromsøn riveihin.

Maajoukkue
----------

Miika Koskela debytoi ikäluokkansa (2003) maajoukkueessa 14-vuotiaana 17. huhtikuuta 2018 Modrankassa pelatussa ottelussa Unkari–Suomi.

Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Koskela debytoi 17-vuotiaana 3. kesäkuuta 2021 Falkenbergissa pelatussa ottelussa Ruotsi–Suomi.

Lähteet
-------

1. ↑  Miika Koskelalle kolmen vuoden mittainen pelaajasopimus AC Oulu 11.10.2019.
2. ↑  Miika Koskela AC Oulusta Tromsøøn - neljän vuoden sopimus norjalaisseuran kanssa *www.veikkausliiga.com*. Viitattu 13.8.2023.
3. ↑  Jalkapallokirjat 2019–2021
4. ↑  Kliininen Ruotsi kaatoi Pikkuhuuhkajat Palloliitto 3.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Miika Koskela Palloliiton sivuilla
* Miika Koskela Veikkausliigan sivuilla
* Miika Koskela Soccerwayn sivuilla

AC Oulu – Veikkausliiga
1 Pennanen |
3 Koskela |
4 Bonet |
5 Nurmos |
6 Nurmela |
7 Alanko |
8 Malolo |
10 Salanović |
11 Rafinha |
14 Eremenko |
15 Kallinen |
16 Ölander |
17 Jokelainen |
18 Hurme |
21 Heikkilä |
22 Fillion |
23 Saira |
25 Sale |
30 Opara |
44 Breitenmoser |
Valmentaja: Ahola
Joensuun vaakuna
**Joensuun vaakuna** on Joensuun kaupungin tunnus. Vaakunan selitys kuuluu "kilpi kahdesti lohkoinen, ylempänä vallikoro, alempana aaltokoro; kentät punainen, hopeinen ja musta". Aiheen aaltokoro viittaa kaupungin sijaintiin Pielisjoen varrella ja vallikoro asemaan itärajan tuntumassa, kun taas sen värejä mustaa ja punaista pidetään tyypillisinä väreinä Karjalalle. 

Vaakunan aaltokoro ja värijako ovat peräisin Eric O. W. Ehrströmin suunnittelemasta kaupungin edellisestä vaakunasta vuodelta 1923, jossa on kuvattuna sini-hopealaineinen Pielisjokea kuvaava virta. Virran yläpuolen punaisessa kentässä on Karjalan vaakunan miekkaa pitelevä haarniskoitu käsivarsi, kun taas sen alapuolisessa mustassa kentässä Karjalan luontoa kuvaava kultainen honka.

Vuoden 1923 vaakunan aiheet esiintyivät myös kaupungin varhaisimmasta vaakunasta vuodelta 1850. Siinä kilpi oli jaettu siniseen yläkenttään, johon oli asettu kaupungin perustajaan keisari Nikolai I:een viittaava kruunu, hopeinen virta sekä kaupungin perustamispäivämäärä. Kilven alakentässä taas oli Karjalan maakuntavaakunan käsivarret. Vaakunan ensimmäisissä malleissa toinen käsivarsista piteli aikakaudelle tyypillisesti miekan sijaan nuolta. Myöhemmissä malleissa kummatkin käsivarret kuvattiin miekoilla varustettuina.

Nykyisen vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Joensuun kaupunginvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 10. toukokuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. marraskuuta samana vuonna. Joensuun kaupunki käyttää vaakunan ohella myös siihen perustuvaa lippua, jossa vaakunan hopea on korvattu valkoisella.

* Joensuulle vuonna 1850 vahvistettu vaakuna.Joensuulle vuonna 1850 vahvistettu vaakuna.
* Joensuun vuoden 1850 vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta 1900-luvun alusta.Joensuun vuoden 1850 vaakuna *Finlands städers vapen* -postikorttikokoelmasta 1900-luvun alusta.
* Bernhard von Köhnen luonnos Joensuun vaakunaksi vuodelta 1861.Bernhard von Köhnen luonnos Joensuun vaakunaksi vuodelta 1861.
* Joensuun vaakuna vuosina 1923-1957.Joensuun vaakuna vuosina 1923-1957.
* Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Joensuun vaakunasta vuodelta 1952.Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Joensuun vaakunasta vuodelta 1952.
* Joensuun lippu.Joensuun lippu.

Lähteet
-------

* *Suomen kunnallisvaakunat*, s. 152. Suomen Kunnallisliitto, 1982. ISBN 951-773-085-3.
* Sisäasiainministeriön vahvistamat kaupunkien, kauppaloiden ja kuntien vaakunat I:9 Joensuu Kansallisarkiston digitaaliarkisto.  [vanhentunut linkki]
* Ennen 8.4.1949 annettua kunnanvaakunalakia vahvistetut vaakunat I:7 Joensuu Kansallisarkiston digitaaliarkisto.

### Viitteet

1. ↑  Jussi Iltanen: *Suomen kuntavaakunat*, s. 150. Karttakeskus, 2013.

Aiheesta muualla
----------------

Kirjallisuutta venäjäksi
* Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013.
**Ōno** (jap. 大野市, *Ōno-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Kuzuryūjoen yläjuoksulla. Kaupunki on rakentunut Ōnon altaalle, jota ympäröivät laajat vuoristoalueet Ryōhakuvuorilta, muiden muassa Arashimavuori. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ishikawan prefektuuriin, idässä ja etelässä Gifun prefektuuriin. Ōnossa on 32 529 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 872,43 neliökilometriä.

Ōno kehittyi vuodesta 1576 lähtien Kanamori Nagachikan rakennuttaman Ōnon linnan aluskaupunkina. Kaupunki rakennettiin ruutukaavan mukaan, ja se on pitkälti säilyttänyt vanhan rakenteensa ja tunnelmansa, minkä vuoksi sitä on kutsuttu "Hokurikun pikku-Kiotoksi". Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ōno sai vuonna 1954, kun Ōnon maaseutukaupunkiin liitettiin Shimoshōn maaseutukaupunki ja kuusi kyläkuntaa. Kaupungin alueella on lukuisia lähteitä, kuten Oshōzun lähde, joiden vettä on käytetty juomavedeksi ja teollisuuden tarpeisiin. Tärkeä perinteinen elinkeino on tekstiiliteollisuus, nykyisin etenkin keinokuitujen valmistus. Maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi vihanneksia ja *mizuhiki*-narua, Rokuroshin ylängöllä leikkokukkia. Kaupunki laajeni viimeksi vuonna 2005, kun siihen liitettiin Izumin kyläkunta.

Ōnon nähtävyyksiin kuuluvat ympäröivät luonnonalueet, kuten Kuzuryūn laakso ja Manajoen laakso. Kaupungissa toimii Hatogayu-onsenin kuuma lähde ja useita laskettelukeskuksia. Osittain uudelleen rakennettu Ōnon linna tunnetaan ilmiöstä, jossa linna vaikuttaa syys-talviaikaan jäävän kellumaan Ōnon altaan peittävien pilvien ylle (*tenkū no shiro*). Osa kaupungin alueesta kuuluu Hakuvuoren kansallispuistoon. Ōnoa palvelee JR Nishi-Nihonin Etsumi-hoku-linja.

Kuvia
-----

* ArashimavuoriArashimavuori
* Oshōzun lähdeOshōzun lähde
* Hotokegozenin vesiputousHotokegozenin vesiputous
* Ōnon kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassaŌnon kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassa
* Echizen-Ōnon rautatieasemaEchizen-Ōnon rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  大野市ってこんなところです city ono.  Arkistoitu 8.12.2020. Viitattu 15.07.2020.
2. 1 2  市民のうごき city ono. Viitattu 15.07.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 大野市 Kotobank. Viitattu 15.07.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 大野（市） Kotobank. Viitattu 15.07.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ōno** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Fukuin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Awara
* Echizen
* Fukui (pääkaupunki)
* Katsuyama
* Obama
* Ōno
* Sabae
* Sakai
* Tsuruga

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Imadaten piirikunta** (Ikeda) · **Mikatan piirikunta** (Mihama) · **Mikata-Kaminakan piirikunta** (Wakasa) · **Nanjōn piirikunta** (Minami-Echizen) · **Nyūn piirikunta** (Echizen) · **Ōin piirikunta** (Ōi · Takahama) · **Yoshidan piirikunta** (Eiheiji) |

 |
John Kennard
**John Kennard** (s. 11. helmikuuta 1959) on uusiseelantilainen kartanlukija. Hän on osallistunut 77 rallin MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Jyväskylän suurajot 1985 ja viimeinen Uuden-Seelannin ralli 2022.
Kennard on toiminut pitkään Hayden Paddonin kartanlukijana.
Kennard ja Paddon voittivat Aasian-Tyynenmeren rallisarjan mestaruuden vuonna 2022. Kennard ja Paddon ajoivat myös WRC2-sarjassa. Kaudella 2023 Kennard ja Paddon osallistuvat rallin EM-sarjaan. Vuonna 2017 hän siirtyi sivuun kartanlukijan tehtävästä ja luovutti sen Sebastian Marshallille lonkkavammasta johtuen.

Kennard voitti vuonna 2016 Marlboroughin vuoden urheilijan palkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  Kennard, John *juwra.com*. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  John Kennard *ewrc-results.com*. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Paddon wins cliff-hanger APRC title *fiaaprc.com*.  29.11.2022. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Kiwi Paddon outlines WRC2 programme *wrc.com*.  3.3.2022. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
5. ↑  Paddon latest top-line driver to confirm ERC campaign *fiaerc.com*.  28.2.2023. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
6. ↑  Kennard hands over to Marshall *wrc.com*.  30.5.2017. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
7. ↑  Peter Jones: Kennard picks up top sports award *stuff.co.nz*.  22.11.2016. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)