recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kyōtango** (jap. 京丹後市, *Kyōtango-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannalla prefektuurin pohjoisosassa Kioton luoteispuolella. Kyōtangossa on 56 276 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 501,43 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Kyōtango on Kioton prefektuurin pohjoisin kaupunki sen luoteiskulmassa. Kaupunkiin kuuluu Tangonniemen luoteisrannikko, ja se ulottuu suurimpaan osaan niemeä. Niemi on vuoristoinen. Sen rannikot ovat osaksi jyrkkiä kalliorinteitä, ja siellä täällä on ranta-alankoja, missä on pikku taajamia ja kalastussatamia. 

Kyōtangon kaupunki muodostettiin 2004, kun kuusi kuntaa, Mineyama, Ōmiya, Amino, Kumihama, Tango ja Yasaka liittyivät yhteen. Vaikka kaupungilla ei ole selkeää keskustaajamaa, Mineyamasta on muodostumassa sellainen, koska se valittiin hallintokeskukseksi ja siellä on merkittävin rautatieasema.

Talous
------

Tangonniemen alue tunnetaan perinteisestä hienosta silkinvalmistuksestaan, joka on jatkunut aina Nara-kaudelta asti. Nykyään perinteistä silkinvalmistusta vaalitaan kulttuuriperintönä, mutta alueen silkki on myös arvokasta hienoimpien kimonoiden valmistuksessa.

Rannikkokaupungin tärkeä elinkeino on kalastus. Merestä saadaan kalojen lisäksi simpukoita, äyriäisiä ja merilevää.

Matkailu
--------

Syrjäinen sijainti tarjoaa kiireettömän ilmapiirin rauhoittavassa maaseutuympäristössä. Alueella on useita onsen-kylpylöitä. Vuonna 2005 valmistunut moottoritie Osakan suunnasta, joka ulottuu naapurikaupunki Miyazuun saakka, on helpottanut liikenteellisesti myös Kyōtangon saavutettavuutta ja alueen matkailua. 

Maisemakohteista on kuuluisin Kyōgamisakin rantajyrkänne. Se on Japaninmerestä nouseva vuori, joka muodostaa pienen niemen. Niemen kainalossa on suojainen uimaranta.

Lähteet
-------

1. 1 2  平成28年全国都道府県市区町村別面積調 京 都 府 Geospatial Information Authority of Japan.  Arkistoitu 7.12.2017. Viitattu 11.5.2017.
2. 1 2  京丹後市の人口・世帯数 京丹後市役所.  Arkistoitu 27.2.2017. Viitattu 11.5.2017.
3. 1 2  市の花・木・歌 京丹後市役所.  Arkistoitu 8.8.2017. Viitattu 11.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kyōtango** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kioton prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kioton suuralueet | 
* Fushimi-ku
* Higashiyama-ku
* Kamigyō-ku
* Kita-ku
* Minami-ku
* Nakagyō-ku
* Nishikyō-ku
* Sakyō-ku
* Shimogyō-ku
* Ukyō-ku
* Yamashina-ku

 |  |
|  |
| Muut kaupungit | 
* Ayabe
* Fukuchiyama
* Jōyō
* Kameoka
* Kizugawa
* Kyōtanabe
* Kyōtango
* Maizuru
* Miyazu
* Mukō
* Nagaokakyō
* Nantan
* Uji
* Yawata

 |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Funain piirikunta** (Kyōtanba) · **Kusen piirikunta** (Kumiyama) · **Otokunin piirikunta** (Ōyamazaki) · **Sōrakun piirikunta** (Kasagi · Minami-Yamashiro · Seika · Wazuka) · **Tsuzukin piirikunta** (Ide · Ujitawara) · **Yosan piirikunta** (Ine · Yosano) |

 |
**Timo von Creutlein** (s. 1947) on suomalainen musiikkipedagogi.

Koulutus
--------

Von Creutlein on filosofian lisensiaatti ja musiikin tohtori (Liszt-Akatemia, Budapest, Unkari). Hän on myös suorittanut diplomin musiikinteoriassa sekä yleisen osaston päästötodistuksen huilunsoitossa Sibelius-Akatemiassa.

Ura
---

Von Creutlein on toiminut lehtorina Sibelius-Akatemiassa, Helsingin yliopistossa, Jyväskylän yliopistossa, sekä yliopettajana Helsingin konservatoriossa. Hän toimii Helsingin Metropolia Ammattikorkeakoulussa yliopettajana, pääaineinaan säveltapailu ja musiikinteoria.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Von Creutlein on julkaissut noin 20 musiikkipedagogista teosta
, muun muassa:

* *Säveltapailun ja musiikin teorian peruskurssit 1-3*. Useita painoksia. Otava, 2005. ISBN 951-1-07816-X.
* *Forza*. Helsinki: Helsingin ammattikorkeakoulu, 2004. ISBN 952-5158-27-6.

Hän on myös julkaissut pedagogista musiikkia, esimerkiksi *Vihannekset*-sarjan jousiorkesterille (kust. Modus musiikki).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaarlo Hilden: Timo von Creutlein *www.stadia.fi*.  7. tammikuuta 2005. Helsinki:  Stadia.  Arkistoitu 21.9.2005. Viitattu 12. maaliskuuta 2008.
2. ↑  Tuomas Pirilä: Teoksia jousiorkesterille  2006. Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus. Viitattu 12. maaliskuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Timo von Creutlein Stadian sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Antonín Hájek 2010.
**Antonín Hájek** (12. helmikuuta 1987 Frýdlant, Tšekkoslovakia – syyskuu 2022 Malesia) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla Dukla Libereciä.

Hájek sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa neljänneksi Rovaniemellä 2005. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oberstdorfin MM-kisoissa samana vuonna. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2008 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 20:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäessä seitsemänneksi. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa hän sijoittui kahdeksanneksi.

Hájek kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä tammikuussa 2004. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lahdessa maaliskuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Kulmin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä, molemmat tammikuussa 2010.

Hájekin henkilökohtainen pituusennätys ja samalla Tšekin ennätys on 236 m, jonka hän hyppäsi Planicassa 2010.

Hájek ilmoitti syyskuussa 2015 lopettavansa uransa kärsittyään sitä ennen terveysongelmista ja pudottuaan maajoukkueesta. Hän toimi Tšekin naisten maajoukkueen valmentajana Pekingin olympialaisissa 2022.

Hájekin kerrottiin marraskuussa 2022 kadonneen kuukautta aiemmin, oletettavasti Malesiassa. Maaliskuussa 2023 Tšekin hiihtoliitto vahvisti hänen kuolleen. Hänet oli löydetty merestä Langkawin saarten lähistöltä, ja hän on ollut kuolleena jo syksystä 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tragický konec. Český lyžařský rekordman Hájek byl nalezen mrtvý *sport.cz*.  10.3.2023. Viitattu 10.3.2023. (tšekiksi)
2. 1 2  Juha Kanerva: Antonin Hajek, 36, löytyi kuolleena Malesiasta – nyt paljastui uusia kammottavia yksityiskohtia *Ilta-Sanomat*.  11.3.2023. Viitattu 11.3.2023.
3. ↑  Záhadná smrt skokana Hájka (†35): Zmizel beze stopy a... Tělo vyplavilo moře *blesk.cz*.  11.3.2023. Viitattu 27.3.2023. (tšekiksi)
4. 1 2 3  Antonín Hájek Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
5. ↑  Český rekordman v letech na lyžích Hájek ukončil kariéru  13.9.2015. ČT sport. Viitattu 13.9.2015. (tšekiksi)
6. 1 2  Salmensaari, Antti: Poliisi etsii Malesiassa kadonnutta entistä mäkihyppääjää – kauheat huhut lähtivät liikkeelle  5.11.2022. Ilta-Sanomat. Viitattu 5.11.2022.
ČSA:n pääkonttori
ČSA:n Airbus A320-200
**České aerolinie ČSA** (IATA: **OK**, ICAO: **CSA**) on tšekkiläinen lentoyhtiö. Prague City Air s.r.o. omistaa 70% ja Smartwings 30%prosenttia ja sen palveluksessa on 5 440 työntekijää. Matkustajia yhtiöllä on noin 5,5 miljoonaa. ČSA:lla on yhteensä 104 kohdetta 44 maassa, joihin se lentää pääosin Prahan Ruzyněn lentoasemalta. Yhtiö kuuluu SkyTeam -allianssiin, johon se liittyi vuonna 2001. Vuonna 2013 Korean Air osti 44 % osuuden yhtiöstä.  Lokakuussa 2017 tšekkiläinen Travel Service Airlines osti 98 % kyseisen yhtiön osakkeista. Tulevaisuudessa ČSA-brändi tulee poistumaan.

Historia
--------

ČSA perustettiin virallisesti 6. lokakuuta 1923. Ensimmäinen lento lennettiin Aero A-14 -konetyypillä Prahasta Bratislavaan 29. lokakuuta 1923. Lyhenne ČSA on peruja Tšekkoslovakian ajalta, tullen sanoista ***Č**esko**s**lovenské **a**erolinie*. Vaikka valtio jakautui vuoden 1993 alussa, Slovakian oma yhtiö Slovak Airlines perustettiin vasta kaksi vuotta myöhemmin. ČSA jatkoi toimintaansa Tšekin tasavallan kansallisena lentoyhtiönä.

Vuonna 1957 ČSA aloitti säännölliset lennot Prahasta Moskovaan neuvostovalmisteisella Tupolev Tu-104A -koneella. Tämä konetyyppi oli yhtiön ensimmäinen suihkukone. ČSA:lla oli käytössään vuoteen 1998 asti lähes yksinomaan Tupolev-, Jakovlev- ja Iljušin-tyyppisiä koneita. Kaikki neuvostovalmisteiset koneet päätettiin korvata 1990-luku alussa länsimaisilla koneilla. Ensimmäinen länsimainen konetyyppi oli Airbus A310, jolla ČSA aloitti lennot Prahasta Istanbuliin ja Tel Aviviin.

Laivasto
--------

Czech Airlinesin Airbus A319-100.
Czech Airlinesin Airbus A320-200 laskeutumassa Václav Havelin kansainväliselle lentoasemalle.
Czech Airlinesin entinen Airbus A330-300 lähdössä Václav Havelin kansainväliseltä lentoasemalta.Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 15,5 vuotta.

Czech Airlinesin laivasto| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 1 | — |  |
| Airbus A320-200 | 1 | — |  |
| Yhteensä | 2 | 0 |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Korean Air osti 44 prosentin osuuden CSA:sta | lentoposti.fi *www.lentoposti.fi*.  12.4.2013. Viitattu 14.1.2018.
2. ↑  Czech Airlines has new owner as Travel Service ups stake *ch-aviation*. Viitattu 22.1.2018. (englanniksi)
3. ↑  Czech Airlines (CSA) Fleet Details and History *www.planespotters.net*. Viitattu 12.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* ČSA

SkyTeamiin kuuluvat lentoyhtiöt

|  |  |
| --- | --- |
| Jäsenet | 
* Aeroflot
* Aerolíneas Argentinas
* Aeroméxico
* Air Europa
* Air France
* China Airlines
* China Eastern Airlines
* China Southern Airlines
* Czech Airlines
* Delta Air Lines
* Garuda Indonesia
* Kenya Airways
* KLM
* Korean Air
* Middle East Airlines
* Saudia
* TAROM
* Vietnam Airlines
* Xiamen Airlines

 |
| Entiset jäsenet | 
* Alitalia
* Northwest Airlines
* Continental Airlines

 |
Pekka Hannula: *Katselkaa akkunaamme*, kollaasi, 2018
**Pekka Hannula** (s. 31. elokuuta 1961 Helsinki) on espoolainen taidegraafikko ja kuvataiteilija. 

Pekka Hannula sai opetusta isältään Simo Hannulalta taidegrafiikan tekoon. Pekka Hannula on Suomen taidegraafikkojen jäsen ja filosofian maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka (taidefilosofia).

Taiteilijauransa alussa 1990-luvulla Hannula teki kuvitustöitä. Sen jälkeen hän on luonut surrealistissävytteistä etsausviivaan perustuvaa grafiikkaa. Viime vuosina Hannula on työskentellyt myös konstruktivististen paperikollaasien parissa, joita hän valmistaa kierrätys- ja ylijäämäpapereista.

Hannula on kiinnostunut vuorovaikutuksesta taiteen tilaajan ja tekijän välillä. Hän on soveltanut yhteiskehittelyn (co-creation) ajatusta tilaustöihin ja kutsuu tätä yhteistyötä partnerismiksi. Hannula on kiinnostunut myös kuvataiteen tekemiseen liittyvästä meditatiivisuudesta, millä hän tarkoittaa työskentelyn etemistä askel kerrallaan ilman etukäteissuunnitelmaa.

Hannula on aktiivinen mielipidekirjoittaja. Hannula on kiinnostunut kuvataiteilijan toimeentulon parantamiseen liittyvistä kysymyksistä. Hän on myös taiteilijayrittäjyyden puolestapuhuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Viherluoto, Päivi: 2 x Hannula. Simo ja Pekka Hannula, grafiikkaa, piirustuksia maalauksia, esinekoosteita ja kollaaseja. *Hämeenlinnan taidemuseon julkaisuja* 2004, nro 2, s. 20-23.
2. ↑
3. ↑  Laitinen, Sari: Taidegraafikko Pekka Hannula, mies kuvien takana. Haastattelu. *Lakimiesuutiset* 1996, nro 6, s. 44-45.
4. ↑  Autio, Hanna: Taide ei synny ilman jätettä, Pekka Hannulan eettiset ohjeet kehottavat paikallisuuteen, puhtauteen ja taloudellisuuteen. *Keskisuomalainen* 24.8.2008.
5. ↑  Herala, Kirsi: Rahat ja henki -seminaari. Taku, 2011, nro 2, s. 6-7.
6. ↑  Lindroos, Leena: Tilattu työ ei ole huonoa taidetta. *Taito* 2004, nro 4, s. 50-51.
7. ↑  Popelka, Marjut: Kolmen taiteen tien kulkija, Etsauksia, kollaaseja ja meditatiivisia piirustuksia - Taidegraafikko Pekka Hannulan ateljeessa aukeaa monipuolinen taiteen maailma. *Antiikki ja taide* 2015, nro 4.
8. ↑  Joensuu, Liisa: Numerot taiteen takana (Pekka Hannulan ajankäyttöpäiväkirjasta vuodelta 2005). *Arsis* (Taiteen keskustoimikunta), 2006, nro 1, s. 10-12.
9. ↑  Savaspuro, Miia: Taidetta niukkuudesta. *Kauppalehti, Presso* 26.8.2006, s.18-19.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Hannulan kotisivu
* Pekka Hannulan blogi
* Pekka Hannula kuvataiteilijamatrikkelissa

Pekka Hannula, *Merimatka*, etsaus, 1992-2004
**Clinton Hill** (s. 19. huhtikuuta 1980 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on australialainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Hillin perhe muutti 1998 Etelä-Afrikasta Australiaan ja hän sai maan kansalaisuuden vuonna 2000. Seuraavana vuonna hän oli toinen Universiadien 400 metrillä ajalla 45,63. Vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoissa hän oli kahdeksas 400 metrillä. Lisäksi hän oli mukana Australian 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka sijoittui kisoissa viidenneksi. Kauden lopussa hän oli yleisurheilun maailmancupissa 400 metrillä viides. Pariisin MM-kisoissa 2003 Hill karsiutui välierissä ajalla 45,35. Seuraavana vuonna Ateenan olympialaisissa hän karsiutui henkilökohtaisen matkan alkuerissä, mutta oli mukana voittamassa olympiahopeaa maansa viestijoukkueessa. Hill loukkasi akillesjänteensä tammikuussa 2005, mikä piti hänet sivussa kilpakentiltä lähes koko loppuvuoden. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta oli mukana Australian joukkueessa, joka voitti kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Kauden lopussa hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa 400 metrillä kahdeksanneksi.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 21,76 (2001)
* 300 metrin juoksu: 34,20 (2006)
* 400 metrin juoksu: 45,06 (2006)
* 800 metrin juoksu: 1.52,20 (1998)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5  Clinton Hill Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
T. Subba Row. **Tallabragada Subba Row** (6. heinäkuuta 1856 – 24. kesäkuuta 1890) oli intialainen vedantisti, teosofi, okkultisti ja asianajaja. 

Vuonna 1882 Subba Row kutsui Helena Blavatskyn ja Henry Steel Olcottin Madrasiin (Chennai). Teosofien keskuspaikka perustettiin Adyariin hänen aloitteestaan. Olcottin kertoman mukaan Subba Row ei ollut aiemmin ollut tunnetusti uskonnollinen mutta teosofien kohtaaminen nosti esiin hänen aiempien elämien aikana hankitut tiedot hindumytologiasta.

Subba Row kirjoitti artikkeleita The Theosophist -lehteen ja luennoi Adyarissa. Hän auttoi Blavatskyä sovittamaan eurooppalaista okkultismia intialaiseen ajatteluun.

Blavatskyn tarkoitus oli, että Subba Row osallistuisi Salaisen Opin toimittamiseen. Olcott kirjoitti, että Subba Rown saatua käsikirjoituksen joulukuussa 1886 hän kieltäytyi vedoten siihen, että kirjassa on niin paljon virheitä, että hänen pitäisi kirjoittaa se uudestaan.

Subba Row erosi teosofisesta liikkeestä vuonna 1888.

Vuonna 1890 Subba Row sairastui ja Olcottin mukaan pyysi tätä yrittämään parantaa häntä mesmerismillä. Hoito ei auttanut ja Subba Row kuoli.

Vuodesta 1895 lähtien on jaettu Subba Row -mitaleja teosofiseen kirjallisuuteen liittyvistä ansioista. Viimeksi mitali jaettiin 2014, jolloin sen sai John Algeo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Spierenburg, Henk: The Life of T. Subba Row *davidpratt.info*.  2001. Viitattu 9.12.2017.
2. 1 2  Nash, John F.: Great Esotericists of the Past. Tallapragada Subba Row *The Esoteric Quarterly*.  2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**John Steffensen** (s. 30. elokuuta 1982 Perth) on australialainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Steffensen aloitti yleisurheilun seitsenvuotiaana. Hän harrasti aluksi pituushyppyä, mutta vaihtoi päälajiaan vuonna 2002 pikajuoksuun. Hän juoksi Ateenan olympialaisissa 2004 Australian 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti matkan olympiahopeaa. Seuraavana vuonna hän sijoittui Helsingin MM-kisoissa 400 metrillä kahdeksanneksi ajalla 45,46. Kansainyhteisön kisoissa 2006 Steffensen voitti henkilökohtaisen 400 metrin kilpailun ajalla 44,73 ja oli mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestissä kultaa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän eteni 400 metrillä välieriin ja oli samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa viides.

Steffensen juoksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009 avausosuuden Australian saadessa pronssia 4 × 400 metrin viestissä. 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa hän karsiutui välierissä.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 20,79 (2007)
* 400 metrin juoksu: 44,73 (2006)

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  John Steffensen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  4x400 Metres Relay - M Final  23.8.2009. IAAF.  Arkistoitu 12.9.2009. Viitattu 15.9.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Rich C. Arons** (s. 1958) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja, animaattori ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi ohjaamastaan animaatiosarjasta Bittipää vuonna 1995. Samasta sarjasta Arons voitti kaksi Daytime Emmy palkintoa. Sitä ennen hän sai kaksi Emmy-ehdokkuutta Tiny Toonsien Halloween erikoisjaksosta.

Ura
---

Arons opiskeli ensimmäisen kerran piirtämistä New Yorkissa High School of Art & Designissa vuosina 1973–1976. Sittemmin hän siirtyi opiskelemaan Kalifornian Institute of the Artsiin vuosiksi 1977–1981. Opiskelun aikana Arons pääsi työskentelemään animaatioiden pariin vuonna 1978 ja oli erityisesti 1980-luvulla mukana eri Filmationin tuottamissa animaatioissa. 1990-luvulla hän pääsi menestyksen makuun työskennellessään Steven Spielbergin tuottamissa animaatioissa, kuten *Tiny Toons*, *Animaaniset*, *Bittipää* ja *Toonsylvania*. Arons palkittiin kahdesti Daytime Emmylla Bittipään ohjaamisesta.

Sittemmin 2000-luvulla hän on työskennellyt Tom Tataranowiczin perustamassa Gang of Seven Animationissa. Arons oli muun muassa yhtiön myötä ohjaamassa jaksoja *Prätkähiiriin* vuonna 2006.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* *BraveStarr: The Legend* (1988)
* *Tiny Toons: Kesäloman raisut riemut* (1992)
* *Casper's Haunted Christmas* (2000)
* *Poika ja maski* (2005)
* *The Life and Adventures of Santa Claus* (2010)

### Televisiosarjat

* *He-Man* (1983)
* *She-Ra: Mahdin prinsessa* (1985)
* *BraveStarr* (1987–1988)
* *Beany and Cecil* (1988)
* *Tiny Toons (1990)*
* *The Plucky Duck Show* (1992)
* *Animaaniset* (1993)
* *I'm Mad* (1994)
* *Balto* (1995)
* *Bittipää* (1995–1997)
* *Lohikäärmeen merkki* (2006)
* *Mikki Hiiren kerhotalo* (2006)
* *Prätkähiiret* (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  IMDb *imdb.com*. Viitattu 24.2.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Haukkalan sairaala** oli Jyväskylän Haukkalassa toiminut lastenpsykiatrinen sairaala. Sairaala sijaitsi Tuomiojärven rantamaisemissa viiden kilometrin päässä keskustasta. Sairaala-alueen vanhin potilasrakennus (rakennus 2) valmistui vuonna 1962 ja sen oli suunnitellut kaupunginarkkitehti Erkki Kantonen. Muut rakennukset valmistuivat aluelle vuosina 1962, 1965 ja 1972–1973. Alueella sijaitsi poliklinikka, hoito-osastoja ja asuntola. Ne olivat matalia yksikerroksisia tiilirakennuksia, ja erityiskoulu toimi tiilitalossa.

Keski-Suomen sairaanhoitopiiri teki 5. joulukuuta 2008 päätöksen rakentaa uudet tilat sisäilmaongelmista kärsineelle Haukkalan sairaalalle ja sairaalakoululle Keski-Suomen keskussairaalan alueelle. Samalla päätettiin purkaa Haukkalan sairaala ja koulu sekä myydä tontti Jyväskylän kaupungille. Uudet tilat Keski-Suomen keskussairaalaan valmistuivat elokuussa 2011. Keski-Suomen museon tekemän arvion perusteella sairaala-alueen rakennuksia ei tarvinnut suojella asemakaavassa. Jyväskylän kaupunki laati alueelle uuden asemakaavan, ja se hyväksyttiin kaupunginvaltuustossa 16. toukokuuta 2011. Asemakaava mahdollisti Haukkalan sairaalan purkamisen ja uuden asuntorakentamisen alueelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Haukkalan säätiö *2019*. Viitattu 11.4.2021.
2. 1 2  Sairaalakoulu sai purkutuomion *Ilta-Sanomat*.  5.12.2008. Viitattu 11.4.2021.
3. 1 2  Jyväskylän kaupunki, asemakaavoitus: Asemakaavan selostus Pikku-Haukkala *22.12.2010*. Viitattu 11.4.2021.
4. ↑  Haukkalan sairaala uusiin tiloihin *Yle Uutiset*.  5.12.2008. Viitattu 11.4.2021.
5. ↑  Tarja Ruuska: ksshp sanomat Keski-Suomen sairaanhoitopiirin henkilöstölehti *marraskuu 6/2011*. Keski-Suomen sairaanhoitopiiri. Viitattu 11.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Haukkalan säätiö
May Sutton
**May Godfrey Sutton Bundy** (25. syyskuuta 1886 Plymouth, Englanti – 4. lokakuuta 1975) oli tennispelaaja ja ensimmäinen yhdysvaltalainen Wimbledonin kaksinpelimestari.

Suttonin ollessa kuuden vuoden ikäinen hänen perheensä muutti maatilalle lähelle Pasadenaa, jossa hän pelasi sisarustensa kanssa tennistä isänsä rakentamalla kentällä. Nuoruudessaan hän hallitsi yhdessä sisartensa Violetin, Florencen ja Ethelin kanssa Kalifornian tenniskisoja, ja alueella muodostui sanonta "Suttonin voittamiseen tarvitaan Sutton". Vuonna 1904 May Sutton voitti Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen kaksinpelin 18-vuotiaana. Hän voitti myös nelinpelin yhdessä Miriam Hallin kanssa ja oli loppuottelussa sekanelinpelissä.

Vuonna 1905 hän voitti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena naispelaajana Wimbledonin tennisturnauksen kukistamalla loppuottelussa brittiläisen tähtipelaajan ja hallitsevan mestarin Dorothea Douglassin. He kohtasivat finaalissa myös kahtena seuraavana vuonna. Douglass valtasi mestaruuden takaisin 1906, minkä jälkeen Sutton vei sen jälleen 1907. Tämän jälkeen Sutton ei enää kilpaillut Englannissa vaan keskittyi kotimaansa kisoihin. 

Sutton meni naimisiin Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen kolminkertaisen nelinpelimestarin Tom Bundyn kanssa 1912 ja jätti kilpauransa taka-alalle keskittyäkseen perheen kasvattamiseen. Hän kuitenkin palasi kilpakentille vuonna 1921. Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 1925 hän eteni nelinpelissä loppuotteluun, ja melkein 40-vuotiaana hänet valittiin vielä edustamaan maataan Wightman Cupissa.

Grand Slam -finaalit kaksinpelissä
----------------------------------

### Voitot (3)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Turnaus** | **Vastustaja loppuottelussa** | **Loppuottelun tulos** |
| 1904 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Elisabeth Moore | 6–1, 6–2  |
| 1905 | Wimbledonin tennisturnaus |  Dorothea Douglass | 6–3, 6–4  |
| 1907 | Wimbledonin tennisturnaus (2)  |  Dorothea Douglass Chambers | 6–1, 6–4  |

#### Loppuotteluhäviöt (1)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Turnaus** | **Vastustaja loppuottelussa** | **Loppuottelun tulos** |
| 1906 | Wimbledonin tennisturnaus | Dorothea Douglass | 3–6, 7–9  |

Lähteet
-------

1. 1 2  May Godfray Sutton Bundy  2006. International Tennis Hall of Fame. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
2. 1 2  History & Records: Champions (Women’s Singles) The US Open 2006 – Grand Slam Tennis – Official Site.  Arkistoitu 13.7.2007. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
3. ↑  History & Records: Champions (Women’s Doubles) The US Open 2006 Grand Slam Tennis – Official Site.  Arkistoitu 26.2.2008. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi); sekä History & Records: Champions (Mixed Doubles) The US Open 2006 – Grand Slam Tennis – Official Site.  Arkistoitu 13.2.2008. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
4. ↑  Wimbledon Singles Champions Sports Illustrated.  Arkistoitu 15.3.2005. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
5. 1 2 3  Ladies’ Singles Finals The Championships, Wimbledon – Official Site. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
**Viktor Platan** (16. lokakuuta 1919 Lappeenranta - 12. tammikuuta 2013 Lahti) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän oli kuten useimmat ennen vuotta 1948 aloittaneista viisiottelijoista ammatiltaan upseeri.

Lontoon olympiakisoissa vuonna 1948 Platan sijoittui nykyaikaisessa viisiottelussa kymmenenneksi. St. Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän osallistui ainoana suomalaisena kisoissa näytöslajina olleeseen talviviisiotteluun. Hän joutui keskeyttämään kilpailun kaaduttuaan syöksylaskussa niin, että menetti tajuntansa. Kilpailun 14 osanottajan joukossa hänen sijoituksekseen merkittiin kuitenkin 13:s.

Saavutuksia
-----------

* Olympialaisissa Lontoossa 1948 kymmenes (joukkuekilpailua ei kilpailtu, seuraavissa kisoissa käytetyllä pistelaskumenetelmällä Suomi olisi voittanut kultaa)
* MM-hopeaa Tukholmassa 1949, kuudes 1951 ja kolmastoista 1950; joukkuekilpailussa kolme hopeaa vuosina 1949-1951
* SM-kultaa 1949, hopeaa 1951 ja pronssia 1950, kuudes vuonna 1952
* Puolustusvoimain mestaruuskilpailuissa kultaa 1947 ja hopeaa 1946

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 356. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.
3. ↑  Mannerla, Einari: *Mitä Missä Milloin 1951*, s. 334. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950.
**Trecia Smith** (s. 5. marraskuuta 1975) on jamaikalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä

Smith osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa 1997, jolloin hän karsiutui Ateenan MM-kisojen kolmiloikan loppukilpailusta. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän oli kahdeksas. Vuonna 2002 hän voitti pronssia Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 14,32 ja sijoittui neljänneksi yleisurheilun maailmancupissa Madridissa. 2003 Smith osallistui Birminghamin sisäratojen MM-kisoihin, mutta karsiutui. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän oli neljäs tuloksella 14,71. Samana vuonna Ateenan olympialaisissa Smith loikki 15,02, mutta jäi neljänneksi. Hän oli kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemäs.

Smith voitti maailmanmestaruuden Helsingin MM-kisoissa 2005 tuloksella 15,11. Samana vuonna hän oli neljäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuoden 2006 kilpailukauden Smith avasi loikkimalla neljänneksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 14,39 ja oli maailmancupissa neljäs. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän oli Pekingin olympialaisissa yhdestoista. Vuonna 2009 hän loikki Berliinin MM-kilpailuissa viidenneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. New Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän voitti kultaa tuloksella 14,19 ja sai lisäksi kilpailujen "huomattavimmalle urheilijalle" myönnettävän David Dixon -palkinnon. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli kolmiloikassa seitsemäs.

Smith on maansa mestari kolmiloikassa vuosilta 2001, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2009. NCAA:n mestaruuden hän voitti pituushypyssä sisäradoilla 1997, 1998 ja 1999 sekä ulkoradoilla 1997 ja 1999 sekä kolmiloikassa sisä- ja ulkoradoilla 1998.

Ennätykset
----------

* Pituushyppy: 674 (2001)
* Kolmiloikka: 15,16 (2004)
* Seitsenottelu: 5692 (1999)

Lähteet
-------

* Trecia Smith Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Trecia Smith of Jamaica gets David Dixon award (Lead) *prokerala.com*.  14.10.2010. Viitattu 16.10.2010. (englanniksi)
2. ↑  Trecia Smith *tilastopaja.org*. Viitattu 25.8.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Naisten kolmiloikan maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1993: Anna Birjukova |
1995: Inesa Kravets |
1997: Šárka Kašpárková |
1999: Paraskeví Tsiamíta |
2001: Tatjana Lebedeva |
2003: Tatjana Lebedeva |
2005: Trecia Smith |
2007: Yargelis Savigne |
2009: Yargelis Savigne |
2011: Olha Saladuh’a |
2013: Caterine Ibargüen |
2015: Caterine Ibargüen |
2017: Yulimar Rojas |
2019: Yulimar Rojas |
2022: Yulimar Rojas |
2023: Yulimar Rojas | |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Juha Ruokola** on suomalainen nyrkkeilyn EM-mitalisti. 

Ruokola sai vuoden 2000 Tampereen EM-kilpailujen 75 kg:n sarjan avausottelussaan luovutusvoiton Turkin Firat Karagollusta ja kukisti puolivälierässä azerbaidžanilaisen Adaliat Agayevin pistein 7–2. Välieräottelussa hän hävisi Kroatian Stjepan Bozicille 5–10 saaden pronssia.

Ruokola edusti seuratasolla Tampereen Voimailuseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden 71 kg:n sarjassa 1999, 75-kiloisissa 2000, 81 kg:n painoluokassa 2002 ja 2003 sekä 91-kiloisissa 2004. SM-hopeaa hän saavutti 57 kg:n sarjassa 1994, 71-kiloisissa 1998 ja 75 kg:n sarjassa 2001 sekä SM-pronssia 51 kg:n painoluokassa 1993 ja 67-kiloisissa 1996 ja 1997.

Juha Ruokola on kilpailu-uransa jälkeen toiminut valmentajana ja on ammatiltaan poliisi.

Lähteet
-------

1. ↑  33.European Championships - Tampere, Finland - May 13-21 2000 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 26.8.2010. (englanniksi)
2. ↑  SM-mitalistit *nyrkkeilyliitto.com*.  Arkistoitu 27.8.2010. Viitattu 26.8.2010. (englanniksi)
Dweezil Zappa vuoden 2007 Zappa Plays Zappa -konsertissa Tanskassa.
**Dweezil Zappa**, syntymänimeltään **Ian Donald Calvin Euclid Zappa** (5. syyskuuta 1969, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kitaristi. Dweezil on Gail Sloatmanin ja Frank Zappan poika ja toiseksi vanhin neljästä sisaruksesta. Dweezilin vanhempi sisar on Moon Unit Zappa, ja kaksi nuorempaa sisarusta ovat Ahmet Zappa ja Diva Zappa.

Dweezilin rekisteröity syntymänimi oli Ian Donald Calvin Euclid Zappa, koska sairaala ei suostunut ristimään häntä nimelle Dweezil. Lasta kutsuttiin siitä huolimatta Dweeziliksi, ja hän oli viisivuotias, kun hänen viralliseksi nimekseen muutettiin Dweezil.

1990-luvun puolivälissä Dweezil oli Duckman-piirrossarjassa Ajax Duckmanin äänenä. Dweezil on tehnyt useita pieniä rooleja TV-sarjoissa ja elokuvissa. Vuonna 2006 Dweezil järjesti *Zappa Plays Zappa* -kiertueen ja toimi sen kitaristina. Sen jälkeen kiertue on järjestetty vuosittain. Vuoden 2009 kiertueella Zappa piti 6. kesäkuuta 2009 konsertin Helsingin Kulttuuritalossa. Paikka on sama, jossa Frank Zappa konsertoi 1974 ja jossa äänitettiin konserttialbumi *You Can't Do That On Stage Anymore, vol. 2 The Helsinki Concert*.

Zappa esiintymässä Aarhusissa, Tanskassa marraskuussa 2015.

Diskografia
-----------

* *Havin’ a Bad Day*  (1986)
* *My Guitar Wants to Kill Your Mama*  (1988)
* *Confessions*  (1991)
* *Shampoo Horn*  (1993)
* *Music for Pets*  (1996)
* *Automatic*  (2000)
* *Go with What You Know*  (2006)
* *Via Zammata’*  (2015)

Lähteet
-------

1. 1 2  Zappa *science.uva.nl*.  Arkistoitu 25.3.2010. Viitattu 6.6.2009. (englanniksi)
2. ↑  Kiertueohjelma *zappaplayszappa.com*.  Arkistoitu 2.9.2013. Viitattu 6.6.2009. (englanniksi)
3. ↑  Harri Uusitorppa: Zappa soittaa taas Zappaa: Frank Zappa soitti tangoa 1974.  *Helsingin Sanomat*, 6.6.2009, s. C4. C4:

Aiheesta muualla
----------------

* Dweezil Zappa
* Dweezil Zappa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Kaija Liisa Kaikkonen** (s. 11. heinäkuuta 1966 Pielavesi) on suomalainen näyttelijä. Teatterityön lisäksi hän on näytellyt muun muassa suositussa *Maalaiskomedia*-sarjassa.

Ura
---

Kaija Kaikkonen syntyi Pielavedellä. Hän suoritti opintoja Lahden kansanopiston näyttämötyön linjalla vuosina 1985 ja 1986 sekä Lapin opiston televisiotyön linjalla vuosina 1993 ja 1994. Lisäksi hänellä on takanaan näyttelijä- ja kameratyöskentelyn kursseja. Taiteellisen uransa Kaikkonen aloitti Kokkolan kaupunginteatterissa näyttelijäharjoittelijana vuonna 1986 ja jatkoi Rauman kaupunginteatterissa 1987–1990. Ammattilaisuransa hän aloitti niin ikään Raumalla vuonna 1990 ja siirtyi siirtyi edelleen Ahaa Teatteriin vuosiksi 1991–1993. Vuonna 1993 Kaikkonen ryhtyi freelance-näyttelijäksi. Hän on näytellyt YksKaks-teatteriryhmässä vuodesta 2000 sekä Keski-Uudenmaan teatterissa vuodesta 2002.

Rauman kaupunginteatterissa Kaikkosen tulkintoihin lukeutuivat muun muassa Glorian osa näytelmässä *Maratontanssit*, Julian osa William Shakespearen klassikkonäytelmässä *Romeo ja Julia* sekä Ednan osa näytelmässä *Rakkaudella sisaresi*. Ahaa Teatterissa hän tulkitsi muun muassa Mia Törnqvistin monologin *Medeia*. Keski-Uudenmaan teatterissa hänen suorituksiinsa kuuluu esimerkiksi Maija Räsäsen osa näytelmässä *Viisi naista kappelissa*.

Kaikkonen on näytellyt useissa televisiosarjoissa. Hänet nähtiin toimeen tarttuvana Paulana eli Paukkuna Yle TV2:n *Maalaiskomedia*-sarjan tuotantokausissa *Peräkamaripojat*, *Mooseksen perintö* sekä *Turvetta ja timantteja*. MTV3:n *Käenpesässä* hänellä oli rooli Ritva Partasena. Sarjassa *Rakastuin mä luuseriin* hän näytteli päähenkilön Iinan äitiä. Hänellä oli niin ikään sivuosa Jaakko Pyhälän ohjaamassa elokuvassa *Armon aika* vuonna 1999. Kaikkosen harrastuksia ovat muun muassa harmonikan soitto ja biljardin pelaaminen.

Vuonna 2008 hän ohjasi Pielaveden kesäteatterin näytelmän Pitkä pitkä, lyhyt, lyhyt, joka on tamperelaisen Anne Saastamoisen käsikirjoittama moderni näytelmä. Sen ensiesitys oli Kuopion kaupunginteatterissa vuonna 2001.

Televisiotuotannot
------------------

* Hiljaiset laulut (1994)
* Kotikatu (1995)
* Ota ja omista (1997)
* Hyvät neuvot kalliit (2000)
* Seitsemän (2001)
* Peräkamaripojat (2001)
* Mooseksen perintö (2001–2002)
* Kotikatu (2002)
* Käenpesä (2004–2005)
* Rakastuin mä luuseriin (2005)
* Turvetta ja timantteja (2006)
* Kotikatu (2010)
* Korpelan kujanjuoksu (2017-2018)

Lähteet
-------

* Teatterit ja teatterintekijät 2005, ISBN 952-471-629-1, kirjastoluokka 77.1
* Kkfiles.net (Arkistoitu – Internet Archive)
* Elonet *Kaija Kaikkonen*
* IMDB *Kaija Kaikkonen*

### Viitteet

1. ↑  *Teatterit ja teatterintekijät 2005*, s. 263. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-629-1.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kaija Kaikkonen Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Hannu Olavi Kähönen** (s. 18. marraskuuta 1948 Karjalohja) on suomalainen teollinen muotoilija. Hän on Creadesign-yhtiöineen luonut käytännöllisiä ja ympäristöystävällisiä tuotteita*lähde?*. Suunnittelutöitä ovat toteuttaneet suomalaisyritykset kuten Abloy, Suunto, Martela ja Tulikivi

Kähönen on valmistunut 1975 Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on sittemmin toiminut siellä myös opettajana. Hän perusti muotoilutoimisto Creadesignin 1981.

Kähösen muotoilun lähtökohtiin kuuluu Design For All*selvennä* ja erilaisten ihmisten, teknologian ja ympäristön välisen vuorovaikutuksen optimointi. Kähönen korostaa ympäristövaikutuksia, jotka ovat seurausta materiaalivalintojen lisäksi esimerkiksi tuotteiden elinkaaren pituudesta.

Helsingin ensimmäinen matalalattiaraitiovaunu on Kähösen muotoilema.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Vuoden teollinen muotoilija 1992
* Pro Finlandia -mitali 2001.
* Taiteilijaprofessuuri 2006
* Valtion taideteollisuuspalkinto kaksi kertaa
* Baden-Württembergin designpalkinto 2005
* IF-designpalkinto 2007
* Kaj Franck muotoilupalkinto 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 2007, Otava 2006
2. ↑  Uudet taiteilijaprofessorit Ornamo. Viitattu 18.11.2008. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Jaana Laitinen: Muotoilijan kädenjälki näkyy kaikkialla.  *Helsingin Sanomat*, 18.11.2008, s. C9.
4. ↑  Kuluttajatutkimuskeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Suomen raitiotieseura (Arkistoitu – Internet Archive) (teoskuvia)

Aiheesta muualla
----------------

* Creadesingin sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Krasnokamskin piiri Permin aluepiirin kartalla.
**Krasnokamskin piiri** (ven. Краснока́мский райо́н, *Krasnokamski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 958 neliökilometriä. Asukkaita on 70 500 henkeä (vuonna 2009).

Krasnokamskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Etelässä se rajoittuu Permin, lännessä Nytvan, pohjoisessa Iljinskin ja koillisessa Dobrjankan piireihin sekä kaakossa Permin kaupunkiin. Pinta-alasta 60 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, turve, tiilisavi, hiekka, sora ja kivennäisvedet.

Piiriin kuuluu Krasnokamskin kaupunki, Overjatan kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä Maiskin ja Strjapunjatan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Krasnokamsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 77.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 89,5 % venäläisiä, 3,3 % tataareja ja 1,5 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestön osuus on 81,1 %.

Piirin kautta kulkee Kirovin ja Permin välinen rautatie sekä Kazanin ja Permin välinen maantie. Talous perustuu sellu- ja paperiteollisuuteen. Lisäksi on rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Maatalous on erikoistunut lihan ja maidon tuotantoon sekä vihannesten ja perunan viljelyyn.

Piirissä toimii ammattikoulu, sellu- ja paperiteknikumi, lääketieteellinen opisto, kolme lasten musiikkikoulua ja taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo, taidegalleria ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy *Krasnokamskaja zvezda* ("Krasnokamskin tähti").

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Entsiklopedija Permi: Krasnokamski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Permski regionalnyi server: Krasnokamski munitsipalnyi raion *perm.ru*.  Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krasnokamskin piiri**.
* Krasnokamskin piirin sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
John William Waterhouse: *The Lady of Shalott* (1888)
**Astolatin Elaine** (*Elaine of Astolat*) on hahmo, joka esiintyy kuningas Arthuriin ja pyöreän pöydän ritareihin liittyvissä tarinoissa. Hän esiintyy joskus myös nimillä Elayne, Elaine of Ascolat tai The Lady of Shalott. Hahmoa ei tule sekoittaa Corbinin Elaineen.

Astolatin Elaine on viaton neito, joka rakastuu syvästi Sir Lancelotiin. Elaine ei kuitenkaan saa vastarakkautta, ja kuolee sen vuoksi suruunsa. Hänen ruumiinsa lipuu veneessä jokea pitkin Camelotiin.

Elainen surullinen hahmo esiintyy jo italialaisessa 1200-luvun kertomuskokoelmassa, tarinassa *La Damigella di Scalot*. Sittemmin Elainen traaginen tarina on kerrottu muun muassa Alfred Tennysonin runoelmassa The Lady of Shalott, ja hän on ollut suosittu aihe myös kuvataiteessa. Elainen nuoruus sekä hänen puhdas rakkautensa ja traaginen kuolemansa herättivät varsinkin viktoriaanisen ajan yleisössä laajaa ihailua ja sääliä. Myöhemmissä tarinan tulkinnoissa Elainesta on pyritty uhrin sijaan tekemään aktiivisempi hahmo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kristi Janelle Castleberry: Elaine of Astolat/The Lady of Shalott Robbins Library Digital Projects. Viitattu 28.9.2023. (englanniksi)
**Muna Lee** (s. 30. lokakuuta 1981 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Lee voitti sisäratojen NCAA-mestaruuden 2002 60 metrin juoksussa, vuonna 2003 60 ja 200 metrin juoksussa sekä 2004 jälleen 60 metrillä. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain 200 metrin juoksun olympiakarsinnoissa ja selviytyi Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi ajalla 22,87. Lee oli 2005 Helsingin MM-kilpailuissa 100 metrin juoksussa seitsemäs ajalla 11,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden 4 x 100 metrin viestijuoksussa.

Vuonna 2008 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 100 metrin juoksun ennätyksellään 10,85. Pekingin olympialaisissa hän oli viides 100 metrillä ajalla 11,07 ja neljäs 200 metrillä ajalla 22,01. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui välierissä 100 metrillä ja sijoittui neljänneksi 200 metrillä ajalla 22,48.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,85 (2008)
* 200 metrin juoksu: 22,01 (2008)

Lähteet
-------

* Muna Lee Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Lee Yhdysvaltain olympiajoukkueen sivuilla

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Boštjan Nachbar** (s. 3. heinäkuuta 1980 Slovenj Gradec) on slovenialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin FC Barcelonaa.

Ura
---

Nachbar aloitti koripallon KK Mariborin juniorijoukkueissa, joista hän nousi kaudeksi 1997–1998 KK Union Olimpijaan. Seuraavaksi kaudeksi Nachbar myytiin takaisin Mariboriin, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen Pivovarna Laskoon. Vuonna 2000 Nachbar siirtyi Benetton Trevisoon, jota hän edusti kahden kauden ajan. Kaudella 2001–2002 Nachbar nousi Trevison aloitusviisikkoon ja johdatti joukkueensa Euroliigan neljän parhaan joukkoon.

Hän osallistui vuoden 2002 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Houston Rocketsin viidestoista varaus. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan Nachbar teki 2,1 pistettä ottelua kohden. Kauden 2004–2005 Nachbar aloitti Houstonissa, mutta siirtyi joulukuussa New Orleans Hornetsiin. Helmikuussa 2006 hän siirtyi New Jersey Netsiin, jossa hän pelasi kesään 2008 asti. Viimeinen NBA-kausi oli häneltä tilastollisesti paras, sillä hän teki 9,8 pistettä ottelua kohden.

Heinäkuussa 2008 Nachbar palasi Eurooppaan ja solmi Dynamo Moskovan kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Yhden kauden jälkeen Nachbar siirtyi Efes Pilseniin vuoden sopimuksella, vaikka oli saanut tarjouksia myös NBA-seuroilta. Hän pelasi seurassa vuoteen 2011 asti. Nachbar ei pelannut kauden 2011–2012 missään seurassa, mutta allekirjoitti tammikuussa 2012 loppukaudeksi sopimuksen UNIKS Kazanin kanssa. Kaudeksi 2012–2013 Nachbar siirtyi saksalaiseen Brose Basketsiin. Kesällä 2013 hän teki monivuotisen sopimuksen FC Barcelonan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  NACHBAR, BOSTJAN Euroliiga. Viitattu 1.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Bostjan Nachbar bio NBA. Viitattu 1.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  Bostjan Nachbar Basketball-Reference.  Arkistoitu 10.9.2010. Viitattu 1.9.2010. (englanniksi)
4. ↑  Sanjski prestop Nachbarja v Moskvo  21.8.2008. Siol. Viitattu 1.9.2010. (sloveeniksi)
5. ↑  Nachbar joins Efes Pilsen  14.7.2009. Talk Basket.  Arkistoitu 17.7.2009. Viitattu 1.9.2010. (englanniksi)
6. ↑  UNICS lands veteran forward Nachbar  16.1.2012. Euroliiga. Viitattu 11.9.2012. (englanniksi)
7. ↑  Brose Baskets lands Nachbar  31.7.2012. Euroliiga. Viitattu 11.9.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Legabasketin pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)

Slovenian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2010
4 Slokar |
5 Lakovič |
6 Udrih |
7 Bečirovič |
8 Klobučar |
9 Rizvić |
10 Nachbar |
11 Dragić |
12 Jagodnik |
13 Zupan |
14 Vidmar |
15 Brezec |
Valmentaja Bečirovič
Jerry Weiss, *Daniel Edwards*, noin 2000
**Daniel Edwards** on yhdysvaltalainen pop-taiteilija, jonka kuvaukset julkkiksista ja populaarikulttuurista ovat usein herättäneet ristiriitoja.

Edwardsin ehkä kuuluisin ja eniten kohua herättänyt teos on "Monument to Pro-Life: The Birth of Sean Preston", joka kuvaa Britney Spearsia synnyttämässä ensimmäistä lastaan polvillaan karhuntaljan päällä. Edwardsin mukaan se symboloi Spearsin rohkeaa päätöstä asettaa lasten hankinta uransa edelle. Todellisuudessa Sean Preston syntyi keisarinleikkauksella.

Elokuussa 2006 Edwards paljasti veistoksensa "Suri Cruise's Baby Poop Bronzed for Charity", joka kuvaa Tom Cruisen ja Katie Holmesin tyttären ensimmäistä ulostetta pronssiin jäljennettynä. Joidenkin väitteiden mukaan veistos sisältäisi todellisuudessa Surin ulostetta, toisen pitivät tätä vain julkisuustemppuna.

Edwards on myös tehnyt rintakuvat Hillary Rodham Clintonista ja Fidel Castrosta. Teos "Presidential Bust of Hillary Rodham Clinton: First Woman President of the United States of America" oli esillä mm. seksimuseossa. Saviveistos, joka juhlisti Castron humanitarismia ja pitkän vallan loppua esitti häntä kuolinvuoteellaan. "Fidel Castro's Deathbed Portrait" ilmoitettiin paljastettavaksi New Yorkin keskuspuistossa, mutta lupien puutteessa se paljastettiin castronvastaisista pakolaisista tunnetussa Miamissa ja jouduttiin purkamaan ennenaikaisesti.

Lisähuomiota herätti veistos Paris Hiltonin ruumiinavauksesta nimellä "Paris Hilton Autopsy". Se arvosteli Hiltonin rattijuoppoutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Sex museum displays Hillary Rodham Clinton bust USA Today. Viitattu 20.07.2007.
2. ↑  Fidel Castro's 'Deathbed Portrait' Slated for Deconstruction in Miami Send2Press. Viitattu 20.07.2007.
3. ↑  Castro's 'Last Visit' to Central Park: 'Deathbed Portrait' of Fidel as Humanitarian Goes on Display in N.Y. News Plaze.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 20.07.2007.
4. ↑  Daniel Edwards – Paris Hilton Autopsy Capla Kesting Fine Art.  Arkistoitu 8.6.2007. Viitattu 20.07.2007.
Percy Nilsson (2016).
**Percy Nilsson** (s. 22. toukokuuta 1943 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja. Hän on koulutukseltaan puuseppä.

Liikemiehenä
------------

Percy Nilsson aloitti uransa rakennusmiehenä Malmössa. Pian hän perusti rakennusalanyrityksen *Percy Nilsson Bygg AB* (PNB), josta kasvoi 1980-luvun loppuun mennessä 150 työntekijän liikeyritys. Nilsson myi yrityksensä vuonna 1990 ja muutti verotussyistä Belgiaan. Vuonna 1994 Nilsson palasi Ruotsiin ja osti takaisin 50 % PNB:stä. Percy Nilssonista tuli suuromistaja Entreprenadissa ja vuonna 1997 perustettiin *PNB Entreprenad AB*. PNB-konserni myytiin vuonna 2003 Lars Olof Anderssonille, joka sittemmin tahtoikin purkaa kaupan. Kaupan purkuun ei suostuttu, mikä johti konsernin konkurssiin ja Percy Nilsson joutui maksamaan 112 miljoonaa kruunua, koska velat lankesivat hänen maksettaviksi jälkitakauksen nojalla. Nilsson haki Anderssonia henkilökohtaiseen konkurssiin, mutta konkurssivaatimus vedettiin pois, kun osapuolet pääsivät sopimukseen.

Jääkiekkovaikuttajana
---------------------

Nilsson valittiin vuonna 1984 jääkiekkojoukkue Malmö IF:n puheenjohtajaksi. Seuran talous oli huono, mutta se saatiin saneerattua muutamassa vuodessa. Nilsson panosti voimakkaasti seuraan rahallisesti vuonna 1988. Seuraan ostettiin pelaajia 7 miljoonalla kahden vuoden aikana. Satsaus kannatti. Malmö IF nousi Elitserieniin vuonna 1990 ja voitti Ruotsin mestaruuden kaudella 1991–92. Vuonna 1994 voitetun toisen mestaruuden jälkeen alkoi alamäki ja nimeä vaihtanut Malmö Redhawks putosi kauden 2004–05 jälkeen Allsvenskaniin.

Huhtikuussa 2005 Percy Nilsson tuomittiin vuoden vankeuteen pelaajille maksettujen palkkojen veroepäselvyyksistä. Tuomiosta valitettiin hovioikeuteen, joka vapautti Nilssonin. Percy Nilsson sai silti potkut Malmö Redhawksin puheenjohtajan paikalta.

Nilsson on perustanut *Parkfast Hyllie AB* -nimisen yrityksen, jonka tarkoitus on rakentaa jäähalli Malmön eteläiseen kaupunginosaan Hyllievångiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Percy Nilsson  12.04.2005. Reltid.se.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 02.12.2013.