recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ula Tirso** (sardiksi *Ula*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 570 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,85 neliökilometriä. Se sijaitsee 348 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ula Tirso** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Michael Aaronin Pianokoulu**, viralliselta nimeltään **Pianokoulu**, on alun perin Yhdysvalloissa julkaistu nuottijulkaisu, joka oli 1900-luvun loppupuolen ajan Suomessakin yksi suosituimmista pianonsoiton perusopetusmateriaaleista. Sen laati Michael Aaron, ja neliosaisen sarjan ensimmäisen osan julkaisi suomeksi Musiikki-Fazer vuonna 1954 Matti Raution ilmeisesti saksankielisestä laitoksesta toimittamana. Vuonna 1971 siitä otettiin jo 26. painos. 

Aaronin *Pianokoulua* ja siihen perustuvaa pianon alkeisopetusta kritisoidaan nykyisin luovan musisoinnin unohtamisesta ja pelkkiin nuotteihin tuijottamisesta. Muun muassa vapaa säestystaito on nyttemmin tuotu alkeisopetukseen, vaikka Aaronin *Pianokoulu* ei sitä opeta. Aaronin sijasta suomalaisessa musiikinopetuksessa käytetään nykyisin yleensä modernimpia oppimateriaaleja kuten *Suomalainen pianokoulu* 1–3 (Ritva Lehtelä, Anja Saari, Eeva Sarmanto-Neuvonen, WSOY 1989), *Musikatti* (Lauri Kilpiö, Junio Kimanen ja Antti Kaihola, Ambitone 2002) tai *Pianon avain* 1–2 (Meri Louhos, Hui-Ying Liu-Tawaststjerna ja Carlos Juris).

Michael Aaron
-------------

Michael Aaron (n. 1899–1963) oli brittiläinen pianisti, joka opiskeli Lontoon Royal College of Music -konservatoriossa. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän kehitti ja laati *Pianokoulunsa*. Sen julkaisi vuonna 1945 Belwin-Mills-kustannusyhtiö.

Lähteet
-------

1. ↑  Pianokoulu.[vanhentunut linkki] Fennica-tietokanta. Viitattu 9.10.2016.
2. ↑  Kotilainen, Virpi: Aaronin Pianokoulu on aikansa elänyt: "Musiikillinen keksiminen puuttuu", Jyväskylän yliopiston musiikinlehtori Eija Kososen haastattelu, Yle Keski-Suomi 11.6.2015. Viitattu 9.10.2016.
3. ↑  Pianokouluja joka makuun - tositarkoituksella tai huvin vuoksi (Arkistoitu – Internet Archive), *Synkooppi* 2/2003, op. 71. Viitattu 9.10.2016.
4. ↑  "Michael Aaron, author of a piano course widely used by schools and teachers, died here today at the age of 64 ...", *The New York Times* 30.4.1963. Viitattu 9.10.2016.
5. ↑  Friedrich Schallin esipuhe ja kolofoniteksti teoksessa Aaron, Michael: *Unterrichtswerke für Klavier*, Alfred Music, ei painovuotta. Viitattu 9.10.2016.
**Kansallinen palveluväylä** eli Suomi.fi-palveluväylä on kansalliseen palveluarkkitehtuuriin osana kuuluva tiedonvälityskonsepti, jossa eri toimintaympäristöjen palveluiden tarvitsema tieto on saatavilla avoimien rajapintojen yli kaikille tietoa tarvitseville palveluille. Kukin palveluväylään liitetty järjestelmä hallitsee omia tietojaan sekä vastaa siitä, että muiden tarvitsemat tiedot ovat saatavissa välitysalustan kautta ottaen huomioon tietojen käyttöön liittyvät mahdolliset rajoitukset. Suomi.fi-palveluväylä perustuu Virossa kehitettyyn X-Road ratkaisuun ja hyödyntää X-Roadia teknisenä alustana.

Palveluväylä on konsepti, jossa lisätään siihen liitettyjen tietojärjestelmien yhteentoimivuutta. Tarkoituksena on mahdollistaa nykyistä paremmin asiakaspalveluiden ja palveluprosessien kehittäminen palveluissa tarvittavan tiedonvaihdon ja yleispalvelut mahdollistavan ratkaisukokonaisuuden avulla.

Kansallinen palveluväylä rakennetaan osana valtiovarainministeriön ja Väestörekisterikeskuksen Kansallisen palveluarkkitehtuurin toteuttamisohjelmaa. Ohjelma ajoittuu vuosiin 2014–2017. Valtio on rahoittanut ohjelmaa 100 miljoonalla eurolla.

Kansallisen palveluväylän tuotantoversio avattiin 18. marraskuuta 2015. Samaan aikaan otettiin käyttöön liityntäkatalogi, joka on hakemisto kaikista kansallisen palveluväylän liitynnöistä.

Palveluväylää hyödynnetään muissa kansalliseen palveluarkkitehtuurin kuuluvissa Suomi.fi-palveluissa, kuten Suomi.fi-asiointivaltuuksissa ja Suomi.fi-palvelunäkymissä. Tällöin muita palveluita käytetään palveluväylän kautta. Sen ensimmäinen merkittävä käyttökohde on joulukuussa 2015 avattu palvelunäkymien beta.suomi.fi-versio.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kansallinen palveluväylä ja Viron X-Tee-palveluväylä liitetään yhteen *esuomi.fi*. Viitattu 19.3.2018.
2. ↑  Vm.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Valtio yrittää ratkaista it-järjestelmien pahan ongelman *Tivi*.  Arkistoitu 31.12.2013. Viitattu 23.12.2016.
4. ↑  Palveluarkkitehtuuri *Valtiovarainministeriö*.  Arkistoitu 14.8.2015. Viitattu 23.12.2016.
5. ↑  Palveluväylä tuotantoon. Vm.fi.

Aiheesta muualla
----------------

* Hakemisto kansallisen palveluväylän liitynnöistä
* Kansallinen palveluväylä - Konsepti, tavoitteet ja ratkaisumalli (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kansallinen palveluväylä kokeilukäyttöön
* Tuulta purjeisiin kansallinen palveluväylä - 7 huomionarvoista näkökulmaa toteutukseen
* 120 miljoonaa sokkona palveluväylään (Arkistoitu – Internet Archive)
* Valtio yrittää ratkaista it-järjestelmien pahan ongelman (Arkistoitu – Internet Archive)
* Palveluväylä lupaa tehdä integraatioista lasten leikkiä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Valtion it-hanke 120 miljoonan edestä kuumaa ilmaa
* Kansallinen palveluväylä avattu
**Niono** on kaupunki ja Nionon piirin hallinnollinen keskus Ségoun alueella Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaan suistoalueen luoteisreunalla 115 kilometriä Ségousta pohjoiseen. Asukkaita on 91 600 henkeä (vuonna 2009).

Nionon kaupunkikunnan pinta-ala on 269 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Yeredon Sanionan, lännessä Marikon, Kala Siguidan ja Siribalan, etelässä Pogon ja idässä Macinan piirin Monimpebougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasaista Nigerin entistä tulva-aluetta (*delta mort*). Maanviljelyä varten on rakennettu kaksi kastelukanavaa.

Kuntaan kuuluu 21 asutuskeskusta. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, soninkeja, moseja, miniankoja, fulbeja ja bozoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.

Nionon kautta kulkee Ségoun ja Timbuktun välinen maantie RN33, josta haarautuu RN27 Bamakoon. Seudun pääelinkeinot ovat keinokasteluun perustuva maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, sipuli ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustavat leipomo, meijeri ja sähkölaitos.

Kaupunki on saanut alkunsa Nigerjoen keinokastelujärjestelmää hoitavan Office du Nigerin vuonna 1937 perustamasta työläisasutuksesta. Nähtävyyksiin kuuluu kaunis moskeija.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 2.8.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Urbaine de Niono 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 2.8.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 11.11.2014. (ranskaksi)
4. ↑  Mali: Carte Routière *Reliefweb*.  2014. Viitattu 15.7.2018.
5. ↑  *Le Petit Futé Mali 2012–2013*, s. 81. Paris: Nouvelles Éditions de l’Université, 2008. ISBN 978-2-7469-5161-7.
Etsintälaittein varustettu EC135 P2i/T2i.
EC135 T2+ -lääkärihelikopterin ohjaamo.
**Eurocopter (nykyään Airbus Helicopters) EC135** on Airbus Helicoptersin kaksimoottorinen siviilihelikopteri. Useimmat EC135-helikopterit ovat poliisi- tai pelastuslaitoksien käytössä. Helikopterissa on täydet mittarilento-ominaisuudet.

EC135:n kehittäminen alkoi ennen Eurocopterin perustamista, sitä kehitti saksalainen Messerschmitt-Bölkow-Blohm.

Helikopterin kehittämiseen palattiin 1990-luvun puolivälissä, Fenestron-peräroottorin kehittämisen jälkeen. Tarkoituksena oli kehittää täysin sertifioitu tuotantohelikopterimalli. Helikopteria kehitettiin nimellä EC135 vasta muodostuneen Eurocopterin mukaan. Ensimmäisen kerran helikopteri esiteltiin julkisesti Las Vegasin Heli-Expossa vuonna 1995.

Vuonna 2011 Eurocopter ilmoitti, että 1 000 EC135:a oli toimitettu asiakkaille.

EC135 on suosittu vuokrahelikopterina, pelastushelikopterina, ilma-ambulanssina, poliisikäytössä ja VIP-helikopterina, ja se onkin 17 valtion hallitusten käytössä, etenkin poliisihelikopterina, ja kuuden maan asevoimien käytössä. Suomessa on FinnHEMS operoinut vähintään neljää tämän tyypin pelastuskopteria.

EC135:sta on kehitetty etenkin asevoimien käyttöön EC635 versio, joka voidaan aseistaa raketein ja ohjuksin. EC635-helikopteria käytetään tiedusteluun, evakuointiin, koulutukseen ja kevyenä kuljetushelikopterina.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1 lentäjä. Käyttötavasta riippuen muuta henkilöstöä 0–2, esimerkiksi pelastuskopterissa lääkäri ja lentoavustaja (terveydenhuollon ammattilainen, palomies- tai pelastajatutkinnon suorittanut henkilö)
* **Matkustajat:** 7 (matkustajakäytössä)
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&012.016000012,16 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.06200003,62 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&01465.&&&&001 465 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&02835.&&&&002 835 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Turboméca Arrius 2B -turbiinimoottoria; &&&&&&&&&&&&0435.&&&&00435 kW (&&&&&&&&&&&&0583.&&&&00583 hv) per moottori
* **Roottori:** halkaisija &&&&&&&&&&&&&010.020000010,20 m, pinta-ala &&&&&&&&&&&&&081.070000081,7 m²

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0259.&&&&00259 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&&0595.&&&&00595 km
* **Nousukyky:** &&&&&&&&&&&&0457.&&&&00457 m/min

Lähteet
-------

1. ↑  Ahvenanmaalainen SHT sai tiiviissä tahdissa neljä uutta EC135-kopteria *www.lentoposti.fi*.  25.12.2012. Viitattu 19.6.2021.
2. ↑  EC635 missions *airbushelicopters.com*.  Arkistoitu 5.5.2014.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 19.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eurocopter EC135** Wikimedia Commonsissa

* Valmistajan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Frekvenssitekijä** (tunnus **A**) on Arrheniuksen yhtälössä esiintyvä vakio, joka kuvaa reaktioon johtavien reagenssien törmäyksien yleisyyttä ja lämpötilan vaikutusta reaktionopeuteen. Frekvenssitekijän yksikkö on sama kuin nopeusvakion yksikkö, {\displaystyle (c^{\ominus })^{1-m}s^{-1}}, missä {\displaystyle c^{\ominus }} on standarditilan konsentraatio ja m on reaktion molekyylisyys.

Frekvenssitekijän arvo voidaan määrittää kokeellisesti tai teoreettisesti törmäysteorian avulla. Frekvenssitekijän suuruus riippuu reaktion entropiasta. Suuri frekvenssitekijä kuvastaa reaktion tapahtumisen kannalta suotuisaa entropian muutosta ja pieni arvo vähemmän suotuisaa muutosta. Frekvenssitekijän katsotaan usein olevan lämpötilasta riippumaton. Siirtymätilateorian termodynaamisen lähestymistavan mukaan frekvenssitekijä on ensimmäisen kertaluvun reaktiolle

{\displaystyle A={\frac {k\_{B}T}{hc^{\ominus }}}e^{\Delta S^{\ddagger \ominus }/{R}}},
missä {\displaystyle k\_{B}} on Boltzmannin vakio, T on absoluuttinen lämpötila, h on Planckin vakio, R on yleinen kaasuvakio ja {\displaystyle \Delta S^{\ddagger \ominus }} on reaktion standardinen aktivoitumisentropia.

Lähteet
-------

1. ↑  frekvenssitekijä | TEPA-hakutulos erikoisalojen sanastoista ja sanakirjoista *termipankki.fi*. Viitattu 27.5.2022.
2. ↑  Pre-exponential factor, A *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 30.10.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 91. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. ↑  Thomas Engel & Philip Reid: *Physical Chemistry*, s. 945. Pearson International, 2013. ISBN 9781292022246. (englanniksi)
5. ↑  Eric V. Anslyn, Dennis A. Dougherty: *Modern physical organic chemistry*, s. 369. University Science Books, 2006. ISBN 978-1-891389-31-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.10.2016). (englanniksi)
**Niilo "Nipa" Eerik Niemi** (9. joulukuuta 1927 Helsinki – 31. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen viihdetaiteilija ja koomikko, pääammatiltaan televisiograafikko.

Nipa Niemi työskenteli Yle TV1 -kanavan kuvittamon esimiehenä 1958–1988. Sivutöinään hän esiintyi koomisissa rooleissa tv-ohjelmissa ja elokuvissa, kuten lääkärinä elokuvassa *Uuno Turhapuro* (1973).

Ollessaan työssä Tesvisiossa 1950-luvun lopulla Niemi tutustui Reino Helismaahan, jonka kanssa hän esiintyi sittemmin kiertueilla Esa Pakarisen jäätyä niiltä pois. Helismaa kirjoitti Niemelle sketsejä, joissa tämä oli milloin kulkurin, milloin taiteilijan tai helppoheikin roolissa. Niemi levytti 1960-luvulla neljä kappaletta, joista kaksiosainen *Helppo-Heikki tarinoi* (1963) oli etupäässä puhetta sisältänyt humoreski, Toivo Kärjen ja Reino Helismaan tuotantoa.

Nipa Niemi suunnitteli myös muutamia levynkansia The Renegades -yhtyeelle sekä Saukille ja Pikkuoraville.

Niemi kuoli 66-vuotiaana pitkään sairastettuaan uudenvuodenaattona Helsingissä. Niemi on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Uusitalo, Kari: "Vuonna 1995 kuolleita suomalaisia", *Elävän kuvan vuosikirja 1995*, s. 103. Suomen elokuvasäätiö. ISBN 951-37-1581-7.
2. ↑  Nipa Niemi Elonetissä.
3. ↑  Jukka Pennanen ja Kyösti Mutkala: *Reino Helismaa – jätkäpoika ja runoilija*, s. 234–235. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1994.
4. ↑  Kalervo Kärki: Sydämeni sävel – Toivo Kärki ja hänen musiikkinsa*, s. 532. Tampere: Mediapinta, 2015.*
5. ↑  Nipa Niemi, Discogs-tietokanta. Viitattu 27.1.2016.
6. ↑  Oili Tolvanen: Kuolleita - Viihdetaiteilija, graafikko Niilo "Nipa" Niemi *Helsingin Sanomat*.  15.1.1994. Viitattu 10.6.2023.
7. ↑  Niilo Eerik Niemi 1927-1993 *Hautahaku*.  Arkistoitu 8.3.2023. Viitattu 10.6.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Nioumamakana** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Guinean rajaa 150 kilometriä Katista länteen. Kunnassa on 8 400 ja kylässä 500 asukasta (vuonna 2009).

Nioumamakanan kunnan pinta-ala on 322,92 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Sobran, etelässä Kangaban piirin Balan Bakaman ja luoteessa Kayesin aluein Kitan piirin Sirakoron ja Makanon kuntiin sekä lounaassa Guineaan. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on vuoristometsiä, galleriametsiä sekä puu- ja metsäsavannia. Eläinkunta käsittää muun muassa antilooppeja ja pahkasikoja sekä leijonan ja leopardin kaltaisia katoamassa olevia suurpetoja.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat mandinkoja, fulbeja, bambaroita ja soninkeja.

Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadekaudella. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja perinteisin menetelmin tapahtuvaa kullankaivua. Kultaesiintymiä ovat keskuskylän Dagala sekä Kéniéba Couta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.5.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: commune rurale de Niouma-Makana 2008-2012 *docplayer.fr*.  2008. Viitattu 6.5.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.5.2018.
4. ↑  Mali – Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.5.2018.
**Ángel Lulio Cabrera** (1908–1999) oli Espanjassa syntynyt, mutta paljolti Argentiinassa vaikuttanut kasvitieteilijä.

Vuonna 1925 Cabrera muutti Argentiinaan ja tuli luonnontieteiden opiskelijaksi La Platan museoon (Museo de La Plata). Vuonna 1931 Cabrera väitteli tohtoriksi ja siirtyi La Platan kansalliseen yliopistoon, jossa hän teki pitkän uran. Myöhemmin hän toimi opettajana myös Buenos Airesin yliopiston maataloustieteiden tiedekunnassa.

Cabrera on kirjoittanut useita julkaisuja kasvisystematiikasta, joka on hänen pääasiallinen erityisalansa. Myöhemmin hän siirtyi tutkimaan myös ekologisia ja kasvimaantieteellisiä kysymyksiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ángel Lulio Cabrera *Academia Nacional de Ciencias*.  13.9.2017. Viitattu 10.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* JSTOR Global Plants: Cabrera, Ángel Lulio (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Argentiina
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* Google Scholar

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Páll Ragnar Pálsson** (s. 1977) on islantilainen säveltäjä. Hän sai filosofian tohtorin arvon Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta, jossa opiskeli sävellystä Helena Tulven johdolla. Väitöskirjassaan, jonka tekoa ohjasi Urve Lippus, Páll tutki islantilaista varhaisen luterilaisen musiikin käsikirjoitusta 1600-luvulta. Hänen musiikkiaan leimaavat lineaarisuus, itäeurooppalainen taidemusiikki ja jossain määrin sen ajan vaikutus, jonka nuori Páll vietti indie rock -yhtye Mausin jäsenenä. Usein teoksissa näkyy luonnonvoimista saatu innoitus, ja työssä on monesti ollut henkinen ulottuvuus.

Vuonna 2013 Pállin viulukonsertto *Nostalgia* valittiin "vuoden sävellykseksi" vuoden 2013 Islannin musiikkipalkintojen jakamisen yhteydessä. Hän on säveltänyt myös sellokonserton *Quake*, jonka tilasivat Elbphilharmonie sekä Los Angelesin filharmonikot ja joka omistettiin Sæunn Þorsteinsdóttirille. Sæunn toimi solistina teoksen kantaesityksessä, jonka Jonathan Stockhammer johti Hampurissa. Tämän jälkeen teos esitettiin myös Los Angelesissa Daníel Bjarnasonin johdolla.

Páll on opettanut sävellystä Islannin taideyliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iceland Symphony Orchestra: Páll Ragnar Pálsson: Quake

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Freiburgin hallintopiiri** on yksi saksalaisen Baden-Württembergin osavaltion neljästä hallintopiiristä (saks. *Regierungsbezirke*). Se sijaitsee Baden-Württembergin lounaisessa osassa ja sen keskuskaupunkina toimii Freiburg im Breisgau. Hallintopiirin asukasluku on arviolta 2 224 535 (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 357 neliökilometriä.

Freiburgin hallintopiiri on jaettu yhdeksään piirikuntaan (saks. *Landkreise*) ja yhteen piirittömään kaupunkiin. Hallintopiirin ainoa piiritön eli piirikuntaan kuulumaton kaupunki on sen keskuskaupunki Freiburg im Breisgau. Piirikunnat on puolestaan jaettu 301 kuntaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Germany: Baden-Württemberg Citypopulation.de. Viitattu 30.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Freiburgin hallintopiiri**.
* Hallintopiirin internetsivut

Saksan hallintopiirit

|  |  |
| --- | --- |
| Baden-Württemberg | 
* Freiburg
* Karlsruhe
* Stuttgart
* Tübingen

 |
| Baijeri | 
* Ala-Baijeri
* Mittelfranken
* Oberfranken
* Oberpfalz
* Schwaben
* Unterfranken
* Ylä-Baijeri

 |
| Hessen | 
* Darmstadt
* Gießen
* Kassel

 |
| Nordrhein-Westfalen | 
* Arnsberg
* Köln
* Detmold
* Düsseldorf
* Münster

 |
Englanninkielisen tekstin kirjainten yleisyydet, joita vertailemalla salatekstin kirjainten yleisyyteen salatekstiä voidaan yrittää avata.
**Frekvenssianalyysi** on kirjainten ja kirjainyhdistelmien yleisyyteen perustuva kryptoanalyysin tekniikka, jolla puretaan salakirjoitusta. Frekvenssianalyysi soveltuu yksinkertaiseen korvaussalakirjoitukseen, jossa jokainen selkotekstin kirjain on korvattu salatekstissä aina yhdellä tietyllä kirjaimella.

Yksinkertaisimmassa frekvenssianalyysissä käytetään vain yksittäisten kirjainten yleisyystaulukoita. Sen lisäksi voidaan käyttää myös taulukoita, joissa on kahden ja kolmen kirjaimen yhdistelmien yleisyydet, sekä taulukoita, joissa on kirjainten yleisyydet sanojen alussa ja lopussa. Jälkimmäisen edellytys on se, että salatekstissä käytetään välilyöntejä, jotta sanavälit erottuisivat.

Eri kielissä on erilaiset kirjainten yleisyydet, joten ne tarvitsevat aina omat taulukkonsa. Usein eri teksteissä voi olla erilaiset kirjainten yleisyydet, kuten silloin kun tekstissä toistuu jokin sana, jossa esiintyy jokin harvinainen kirjain. Lyhyitä tekstejä on vaikea avata, sillä frekvenssit ovat silloin liian sattumanvaraisia.

Frekvenssianalyysi aloitetaan taulukoimalla salatekstin kirjainten yleisyydet. Sen jälkeen korvaaminen voidaan aloittaa esimerkiksi korvaamalla salakirjoitustekstin kaikkein yleisin kirjain siinä käytetyn kielen yleisimmällä kirjaimella. Jos tämä ei näytä toimivan, voidaan kokeilla toiseksi yleisintä, ja niin edelleen. Ensimmäisen kirjainparin löydyttyä voidaan jo usein havaita sellaisia lyhyitä sanoja, jotka on helppo täydentää oikeiksi pienen kokeilun pohjalta. Esimerkiksi englannin kielessä on vain kaksi yksikirjaimista sanaa, *I* ja *a*, ja kaksikirjaimisiakin sanoja on vain pieni määrä.

Frekvenssianalyysin kehittäjä oli 800-luvulla elänyt arabitiedemies al-Kindi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Frequency Analysis: Breaking the Code Crypto Corner. Viitattu 14.11.2014.
2. 1 2  Monogram, Bigram and Trigram frequency counts Practical Cryptography. Viitattu 14.11.2014.
3. ↑  Krypton salat ja tilastotiede Tilastokeskus. Viitattu 14.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Finnish Letter Frequencies, Practical Cryptography (englanniksi)

Klassinen salakirjoitus

|  |  |
| --- | --- |
| Menetelmät | ADFGVX • Affiini salaus (Atbash) • Caesar • Bifid • Hill • Kerta-avain • Kirja-salaus • Korvaussalaus • Moniaakkostoinen salaus • Pigpen • Playfair • Polybius • Rail fence • Rot13 • Scytale • Transpositiosalaus • Trifid • VIC • Vigenère |
| Kryptoanalyysi | Frekvenssianalyysi • Kasiski-menetelmä • Yhteensattumaindeksi |
*Tämä artikkeli käsittelee urheilulajia. Castingilla voidaan tarkoittaa myös roolitusta.*
Saksan Jana Maisel castingradalla vuoden 2005 World Gamesissa Duisburgissa.
**Casting** on urheilumuoto, jossa kilpaillaan tarkkuus- ja pituusheitossa urheilukalastusvavoilla ja -keloilla.

Castingissa on kilpailtu jo 1860-luvulla Yhdysvalloissa. Laji levisi Englantiin 1900-luvun alussa ja Pohjoismaihin 1910-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin kansainvälinen lajiliitto *International Casting Federation (ICF)*. Vuodesta 1954 lähtien on järjestetty Pohjoismaiden mestaruuskilpailuja ja vuodesta 1957 maailmanmestaruuskilpailuja.

Suomessa castingtoimintaa organisoi aluksi Suomen Kalamiesten Keskusliitto. Vuonna 1985 perustettiin Suomen Castingliitto. Helsingin Castingseura on lajin ainoa suomalainen erikoisseura. Laji kuuluu kuitenkin useiden urheilukalastusseurojen ohjelmistoon. Suomi osallistui MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1959, jolloin Kullervo Virtanen saavutti pronssia tarkkuusheitossa multikelalla. Maailmanmestaruuden ovat voittaneet Carl-Olof Granfelt vuonna 1965 perhon tarkkuusheitossa, Reino Ihatsu vuonna 1970 yhden käden pituusheitossa multikelalla sekä Marianne Puumalainen (o.s. Kosonen) vuonna 1998 yhden käden pituusheitossa kiintokelalla.

Lähteet
-------

* Suomen Castingliiton sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Casting** Wikimedia Commonsissa
**Castiglion Fiorentino** (ital. *Città di Castiglion Fiorentino*) on pieni, muurien ympäröimä kaupunki itäisessä Toscanassa, Italiassa. Se kuuluu Arezzon maakuntaan ja sijaitsee Arezzon ja Cortonan kaupunkien välissä. Se on tunnettu sen vuotuisista festivaaleista ja arkeologisesta kaivauksesta. Kaupungin alueella on ollut tiettävästi etruskiasutusta, ja kaupunkia ympäröivä muuri on etruskien rakentama, vaikka siitä ei ole paljoa jäljellä.

Maantiede
---------

Castiglion Fiorentino sijaitsee Firenzen, Sienan ja Perugian kaupunkien muodostaman kolmion sisällä. Kaupunki sijaitsee kukkulan laella, 345 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaupungissa asuu hieman yli 13 000 ihmistä. Mancianon kylä, joka tunnetaan myös paikallisesti nimellä Misericordia, sijaitsee kilometrin matkan päässä lännessä.

Tunnettuja ihmisiä kaupungista
------------------------------

* Roberto Benigni, Oscar-palkinnon saanut näyttelijä ja ohjaaja
* Fabrizio Meoni, motoristi.

Kuvagalleria
------------

* KaupungintaloKaupungintalo
* Pyhän Augustinuksen kirkkoPyhän Augustinuksen kirkko
* Casseron torniCasseron torni
* Toisen maailmansodan aikainen saksalaispanssarivaunu Castiglion FiorentinossaToisen maailmansodan aikainen saksalaispanssarivaunu Castiglion Fiorentinossa

Lähteet
-------

1. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 16.10.2017. Viitattu 1.5.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Castiglion Fiorentino** Wikimedia Commonsissa

Arezzon maakunta
Anghiari | Arezzo | Badia Tedalda | Bibbiena | Bucine | Capolona | Caprese Michelangelo | Castel Focognano | Castel San Niccolò | Castelfranco Piandiscò | Castiglion Fibocchi | Castiglion Fiorentino | Cavriglia | Chitignano | Chiusi della Verna | Civitella in Val di Chiana | Cortona | Foiano della Chiana | Laterina | Loro Ciuffenna | Lucignano | Marciano della Chiana | Monte San Savino | Montemignaio | Monterchi | Montevarchi | Ortignano Raggiolo | Pergine Valdarno | Pieve Santo Stefano | Poppi | Pratovecchio Stia | San Giovanni Valdarno | Sansepolcro | Sestino | Subbiano | Talla | Terranuova Bracciolini
**Iman Asente Shumpert** (s. 26. kesäkuuta 1990 Oak Park, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Houston Rocketsia.

Ura
---

### Ennen ammattilaisuutta

Shumpert arvioitiin high school -vuosinaan ikäluokkansa parhaiden lahjakkuuksien joukkoon ja hän edusti NCAA-koripallon I-divisioonassa Georgia Tech -yliopistoa kolme kautta vuosina 2008–2011. Viimeisellä NCAA-kaudellaan Shumpert oli Atlantic Coast Conferencen pallonriistotilaston ykkönen sekä joukkueensa paras piste-, levypallo- ja syöttötilastoissa. Shumpert vakuutti kykyjenetsijät ja osallistui kesällä 2011 NBA-varaustilaisuuteen, jossa New York Knicks varasi hänet ensimmäisellä kierroksen 17. varausvuorolla.

### NBA

Debyyttikaudellaan 2011–2012 Shumpert pelasi runkosarjassa 59 ottelua 66 mahdollisesta ja oli 35 ottelussa aloitusviisikossa. Shumpert valittiin NBA:n tähdistöottelun yhteydessä järjestettyyn donkkauskisaan, mutta hän joutui jättämään sen väliin polvivamman takia. Pudotuspelien ensimmäisen kierroksen ensimmäisessä ottelussa Shumpert teloi jälleen polvensa ja oli lähes kahdeksan kuukautta sivussa. Kauden päätteeksi Shumpert äänestettiin viidenneksi parhaaksi tulokkaaksi ja valittiin NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen. Shumpert oli myös ainoa tulokaspelaaja, joka sai ääniä NBA:n vuoden puolustuspelaajaa valittaessa.

Kauden 2012–2013 Shumpert pääsi aloittamaan tammikuun puolivälissä polvivammastaan toivuttuaan ja vakiinnutti paikkansa New York Knicksin aloitusviisikossa.

Vuonna 2016 Shumpert voitti Cleveland Cavaliersissa NBA:n mestaruuden. Helmikuussa 2018 hänet myytiin Sacramento Kingsiin. Helmikuussa 2019 hän siirtyi Houston Rokcetsiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Karangu, Jessie: Iman Shumpert had the best reaction when President Obama asked the Cavs to take a picture *USA Today*.  10.11.2016. Viitattu 13.11.2018. (englanniksi)
2. ↑  Cleveland Cavaliers acquire Rodney Hood, George Hill in three-team trade  8.2.2018. NBA. Viitattu 13.11.2018. (englanniksi)
3. ↑  Cavs Acquire Brandon Knight, Marquese Chriss Plus Picks in Three-Team Trade  8.2.2019. NBA. Viitattu 19.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iman Shumpert** Wikimedia Commonsissa

* NBA.com (englanniksi)
* Basketball-Reference.com (englanniksi)

  

Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·  

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams  

Päävalmentaja Tyronn Lue   

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Sergei Jesenin oli yksi imaginismin perustajista.
**Imaginismi** oli Venäjällä ja Neuvostoliitossa vuosina 1918–1925 vaikuttanut runokoulukunta, jonka perustivat Anatoli Mariengof, Sergei Jesenin ja muut aikakauden runoilijat. Anatoli Mariengof on kuvannut imaginismia muistelmissaan. Ryhmän teoreettinen anti ei ollut merkittävä.

Ryhmä perustettiin ottamaan etäisyyttä futurismiin. Se julkaisi 1919 manifestin, jossa se julisti futurismin kuolleeksi, sen sijaan ryhmä julistautui itse oikeiksi vallankumouksellisiksi ja vaati uuteen yhteiskuntaan individualistista taidetta. Vaikka toisin voisi luulla, ryhmä oli alkuun etuoikeutettu, sillä kulttuuriasiain kansankomissaari Anatoli Lunatšarski tuki sitä.

Imaginistien kustannustoiminta oli aktiivista erityisesti Aleksandr Kusikovin ansiosta. Ryhmä perustikin neljä kustantamoa ja kirjallisen julkaisun Gostinitsa dlya puteshestvujuših v prekrasnom (Kauneuden matkalaisten majatalo). Imaginismin perillisiksi ovat julistautuneet *nuoret imaginistit* ja *meloimaginistit*. Ryhmän vaikutus Venäjällä on edelleen voimakas. 

Koulukunnan nimi on voinut olla peräisin Ezra Poundin ja kumppaneiden tyylisuunnan "imagismi" nimestä, mutta se oli siitä täysin riippumaton ja kehittyi omaan suuntaansa.

Kirjallisuutta
--------------

* Markov, V. Russian Imaginism 1919-1924. Gießen 1980.
* Nilsson, N. The Russian imaginists. Ann Arbor: Almgvist and Wiksell, 1970.
* Huttunen, T. Imazhinist Mariengof: Dendi. Montazh. Ciniki. Moscow: NLO, 2007.
* Ponomareff, C. "The Image Seekers: Analysis of Imaginists Poetic Theory, 1919-1924." The Slavic and East European Journal 12 (1986).
* Kudryavitsky, A. "Popytka zvuka." Novoe literaturnoe obozrenie 35 (1999).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tomi Huttunen: Runoilijaelämää vallankumouksen jälkeen Anatoli Mariengof kuvaa moskovalaista boheemimaailmaa... *hs.fi*.  28.12.2002. Viitattu 20.9.2009.
2. ↑  *Otavan kirjallisuustieto*, s. 835. (artikkeli: Venäjänkielinen kirjallisuus). Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-x.
*Tämä artikkeli käsittelee sukunimeä. Kinnulassa sijaitsevasta järvestä kertoo artikkeli Kaukanen (Kinnula).*
**Kaukanen** on suomalainen sukunimi. Se perustuu muinaissuomalaisiin henkilönnimiin *Kauka*, *Kauki*, *Kaukia* ja *Kaukoi*, joiden merkitys lienee ollut ’etäällä asuva’, ’etäinen’. Tästä nimiryhmästä ovat lähtöisin myös muun muassa Kaukinen, Kaukiainen, Kaukonen, Kaukola ja Kauko.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan sukunimi Kaukanen on maaliskuuhun 2022 mennessä ollut käytössä 252 suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuneella ulkomaalaisella. Nykyisenä sukunimenä se on 120:llä.

Tunnettuja Kaukasia
-------------------

* Jaakko Kaukanen (s. 1955), kenraaliluutnantti
* Tiina Kaukanen (s. 1961), puvustaja ja pukusuunnittelija

Lähteet
-------

1. ↑  Mikkonen, Pirjo & Paikkala, Sirkka: *Sukunimet*, s. 184. Teoksessa *Joka kodin suuri nimikirja*. Helsinki: Suuri Suomalainen Kirjakerho, 1996. ISBN 951-643-476-2.
2. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 8.3.2022.
**Kaukana mielettömästä maailmasta** (*Far from the Madding Crowd*) on Thomas Hardyn romaaniin perustuva, John Schlesingerin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1967. 1800-luvun puolenvälin Lounais-Englannin maaseudulle sijoittuvassa tarinassa Batsheba Everdene (Julie Christie) on dorsetilaisen maatilan ainoa perijä, jota miehet liehittelevät. Keskeisiä miesrooleja näyttelevät Alan Bates, Peter Finch ja Terence Stamp. Upeista maisemistaan kehuttu elokuva on kuvattu 70 millimetrin filmille.

Vastaanotto
-----------

National Board of Review of Motion Pictures palkitsi elokuvan ja Peter Finchin roolisuorituksen vuoden parhaina omissa sarjoissaan.. Richard Rodney Bennett oli Oscar-ehdokkaana elokuvan musiikista. Bafta-ehdokkuuksia saivat Nicolas Roeg kuvauksesta ja Alan Barrett puvustuksesta.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi näki elokuvassa tuoreeltaan "jylhää voimaa, salaperäistä kohtalokkuutta, selkeytymättömien ja ristiriitaisten tunteitten kuohua, epätavallisia ihmistyyppejä ja -luonteita sekä poikkeuksellista ballaadinomaista kauneutta". Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla vuonna 1980 sen tavoittavan erinomaisesti 1800-luvun englantilaisen maaseutuympäristön sykkeen, mutta kuvaavan henkilöiden taustoja ja Thomas Hardyn alkuperäistarinan teemoja kovin ulkokohtaisesti. "Schlesinger tarjoaa huimaavan kauniita jaksoja, maiseman ja luonnon verevää kuvallista taltiointia, mutta niissä on kyllä joskus itsetarkoituksellisuuden makua."

Uudempi versio
--------------

Tanskalainen Thomas Vinterberg ohjasi tarinasta 2010-luvulla uuden englanninkielisen elokuvaversion, jonka suomenkielinen nimi on *Kaukana maailman menosta* (2015).

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Ilan Schlesinger-filmissä on englantilaisen maiseman lumoa.  *Helsingin Sanomat*, 8.2.1980, s. 41. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  1967 Award Winners *nationalboardofreview.org*. Viitattu 15.7.2022.
3. ↑  Oscars Database. Viitattu 15.7.2022.
4. ↑  Film in 1968, Bafta.org. Viitattu 16.7.2022.
5. ↑  Talaskivi, Paula: Kaunista Batshebaa ja maisemaa.  *Helsingin Sanomat*, 9.4.1968, s. 10. Näköislehti (maksullinen).
Etualalla Battyen jäätikkö ja taustalla Ameryn jäähylly.
**Ameryn jäähylly** tai **jäälautta** on Etelämantereen kolmanneksi suurin jäähylly. Alue, jolla jäähylly sijaitsee, kuuluu Australian aluevaatimuksiin Etelämantereella. Jäähyllyn koko on noin 60 000 neliökilometriä. Lambertin jäätikön ja Ameryn jäähyllyn muodostama valumajärjestelmä on yksi suurimmista valumajärjestelmistä itäisellä Etelämantereella.

Jäävuoren irtoaminen Ameryn jäähyllystä vuonna 2019.
Vuonna 2019 jäähyllystä irtosi 1 636 neliökilometrin suuruinen jäävuori, joka nimettiin D-28:ksi. Tutkijoiden mukaan jäävuoren irtoaminen ei suoraan liittynyt ilmastonmuutokseen. Jäävuoren irtoamisen aikaan kuitenkin epäiltiin, että se saattaisi aiheuttaa häiriöitä laivaliikenteelle. Myös vuonna 1960 jäähyllystä irtosi palanen.

Vuonna 2021 havaittiin, että jäähyllyyn oli vuonna 2019 tullut halkeama, jota kautta jäähyllyssä ollut järvi oli kolmessa päivässä tyhjentynyt alla olevaan valtamereen. Halkeama avautui uudelleen myös vuonna 2020.

On mahdollista, että Ameryn jäähylly sulaa tulevaisuudessa merkittävästi. Sen vaikutus merenpinnan korkeuteen olisi kuitenkin pieni.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jättimäinen jäävuori irtosi Etelämantereesta *Yle Uutiset*.  30.9.2019. Viitattu 15.8.2022.
2. ↑  Amery Ice Shelf *www.britannica.com*. Viitattu 15.8.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Gong, Yongmei: Ice flow modelling of ice shelves and ice caps.  *Helsingin yliopisto*, 13.2.2018. Artikkelin verkkoversio.  (suomeksi)
4. ↑  Etelämantereella katosi 750 000 000 kuutiota vettä kolmessa päivässä *www.iltalehti.fi*. Viitattu 15.8.2022.
Nioron piiri Malin kartalla.
**Nioron piiri** (ransk. *Cercle de Nioro*) on paikallishallintoalue Kayesin alueella Malissa. Sen pinta-ala on 12 440 neliökilometriä. Asukkaita on 230 500 henkeä (vuonna 2009).

Nioron piiri rajoittuu pohjoisessa Mauritaniaan, idässä Koulikoron alueen Naran piiriin sekä etelässä Kayesin alueen Diéman, lounaassa Bafoulabén ja luoteessa Yélimanén piireihin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Piiri käsittää Nioron, Troungoumbén ja Yourin kaupungit sekä 13 maalaiskuntaa: Baniéré Koré, Diabigué, Diarra, Diaye Coura, Gadiaba Kadiel, Gavinané, Gogui, Guétéma, Koréra Koré, Nioro Tougouné Rangabé, Sandaré, Simbi ja Yéréré. Hallinnollinen keskus on Nioro. Kyliä ja kaupunginosia on yhteensä 201. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja, maureja, kagoroja ja bambaroita.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, lehmänpapu, hirssi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja sekä vähäisemmässä määrin hevoset ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Trongoumbéssä pidetään alueen tärkeimmät karjamarkkinat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Synthèse des 129 Plan Communaux de Securité Alimentaire de la Région de Kayes 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 9.8.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Kayes) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 9.8.2012. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Synthèse des Plan de Securité Alimentaire des Communes du Cercle de Nioro 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 9.8.2012. (ranskaksi)
4. ↑  Loi N°99-035 du 10 Aout 1999 Portant Création des Collectivités Territoriales de Cercles et de Régions *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 9.8.2012. (ranskaksi)
**Pánormos** (kreik. Πάνορμος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mylopótamoksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 628 (vuonna 2011).

Pánormoksen Pyhän Georgioksen (*Ágios Geórgios*) kirkko.
Pánormoksen kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Kreetanmeren rannalla noin 22 kilometriä itään Réthymnosta. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Panormoksen kaupungilta, joka sijaitsi samalla paikalla. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa varhaiskristillisen kolmilaivaisen basilikakirkon rauniot 500-luvulta sekä keskiaikaisen linnan jäänteet.

Pánormos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πανόρμου, *Topikí Koinótita Panórmou*), johon kuuluu varsinaisen Pánormoksen kylän lisäksi kylä Lávris. Koko yhdyskunnan väkiluku on 628.

Aiemmin kylä kuului Geropótamoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mylopótamoksen kunnan Geropótamoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Panormos/Aulopotamos? *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Panormos Village *Amazing Crete*. Viitattu 1.9.2020.
4. ↑  Panormos *Completely Crete*.  Arkistoitu 24.9.2020. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pánormos** Wikimedia Commonsissa
**Bulgarian kreikkalaiset** ovat Bulgariassa asuvia kreikkalaisia. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan maassa asui 3 408 kreikkalaista, mutta heidän määränsä on historiallisesti ollut paljon suurempi. Bulgariassa myös asuvat sarakatsanit ja kariotit puhuvat kreikan kieltä, mutta heitä ei lueta osaksi kreikkalaisia erilaisen taustan takia.

Historia
--------

Bulgarian etninen kartta vuodelta 1892, kreikkalaiset kartalla keltaisella.
Kreikkalaisia on asunut Balkanilla antiikin ajoista lähtien. 500- ja 400-luvuilla eaa. kreikkalaiset perustivat useita siirtokuntia Mustanmeren rannikolle nykyisen Bulgarian alueelle. Kreikkalaissiirtokuntia olivat esimerkiksi *Bizone* (Kavarna), *Dionysoupolis* (Baltšik), *Odessos* (Varna), *Naulochos* (Obzor), *Mesambria* (Nesebûr), *Anchialos* (Pomorie) ja *Appolonia* (Sozopol). Muita kreikkalaiskeskittymiä oli esimerkiksi Plovdivin ja Asenovgradin alueilla, sekä Elhovossa, Melnikissä ja Sandanskissa lähellä nykyistä Kreikan vastaista rajaa. Varsinaiset bulgaarit saapuivat Bulgariaan vasta kreikkalaisten jälkeen. Kreikkalaisvaikutus oli voimakas etenkin ensimmäisessä Bulgarian valtakunnassa Bysantin valtakunnan läheisyyden takia.

1700- ja 1800-luvuilla bulgarialainen yläluokka kreikkalaistui kreikkalaisten kauppiaiden ja kirkkomiesten vaikutuksesta. Tuolloin kreikkalaiset tavat ja kreikan kieli olivat pikemminkin yhteiskuntaluokan erottaja, kuin ero etnisten ryhmien välillä. Bulgarialaisten kansallinen nousu 1800-luvun loppupuolella kuitenkin bulgarialaisti yläluokan uudestaan. Bulgarian itsenäistyttyä vuonna 1878 kreikkalaisista tuli vähemmistö. Vuonna 1906 heitä vastaan suunnattiin väkivaltaisuuksia, joiden taustalla olivat samanlaiset tapaukset bulgarialaisia vastaan Kreikan Makedoniassa. Väkivaltaisuuksien aikana esimerkiksi Pomorien kaupunki kärsi pahoja tuhoja. 1920-luvulta lähtien kreikkalaisia kannustettiin muuttamaan maasta, jonka takia heidän määränsä laski noin 1%:ta koko väestöstä vain 0,1%:n. Jäljelle jääneisiinkin kohdistettiin bulgarialaistamistoimia. Kreikan sisällissodan myötä Bulgariaan pakeni joitakin kommunistien puolella taistelleita, mutta suurin osa heistä palasi kreikkaan 1980-luvulla. Nykyisin kreikan kieli Bulgariassa on säilynyt lähinnä vain Asenovgardissa asuvien vanhempien kreikkalaisten keskuudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Raymond Detrez: *Historical Dictionary of Bulgaria*, s. 208-209. The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-4901-3. (englanniksi)
2. ↑  R.J Campton: *A Concise History of Bulgaria*, s. 9. Cambridge University Press, 2005. ISBN 978-0-521-85085-8. (englanniksi)
**Turritopsis dohrnii** on laji pieniä, biologisesti kuolemattomia polyyppieläimiä, jotka elävät trooppisten alueiden vesistöissä. Se on yksi esimerkki harvoista eläimistä, jotka kykenevät palautumaan täysin sukukypsymättömään tilaan. Laji tunnetaan sen harvinaislaatuisista ominaisuuksista, jonka vuoksi lajin meduusavaihetta on kutsuttu ***kuolemattomaksi meduusaksi.***

*Turritopsis*-suvun taksonomia on vielä vakiintumaton, mutta siihen kuuluu mahdollisesti kymmenen lajia. Aiemmin suurin osa näistä luokiteltiin samaan lajiin nimen *Turritopsis nutricula* alle. 2000-luvun tutkimukset ovat kuitenkin paljastaneet, että Koillis-Atlantin, Välimeren, Uuden-Seelannin ja Japanin polyyppieläimet eivät olekaan samaa lajia. Välimeressä elävä biologisesti kuolematon *Turritopsis*-laji tunnetaan siksi nykyään nimellä *Turritopsis dohrnii*.

Elämänkierto ja kuolemattomuus
------------------------------

Yleensä polyyppieläinten elämänkiertoon kuuluvat vuorottelevat polyyppi- ja meduusavaiheet. Meduusan hedelmöittyneistä munista kehittyy planula-toukkia. Näistä taas kehittyy meren pohjassa polyyppeja, joista muodostuu kahdessa päivässä meduusoita. Nuoret meduusat saavuttavat sukukypsyyden muutamassa viikossa (20 °C:ssa kehittyminen kestää 25–30 päivää, 22 °C:ssa 18–22 päivää).

Normaalisti meduusat kuolevat lisäännyttyään. *Turritopsis dohrnii* kykenee kuitenkin kääntämään kehityksensä meduusasta takaisin polyypiksi muuttamalla solutyyppiään transdifferentioinnilla. Näin se on biologisesti kuolematon, mutta voi toki muiden eläinten tavoin kuolla vahingoittumalla.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  World Register of Marine Species (WoRMS): *Turritopsis dohrnii* (luettu 19.2.2021) (englanniksi)
2. ↑  Giorgio Bavestrello, Christian Sommer, Michele Sarà: *Bi-directional conversion in Turritopsis nutricula (Hydrozoa)*, s. 137–140. Painokset 2 ja 3. Scientia Marina, 1992.
3. ↑  *Evidence of reverse development in Leptomedusae (Cnidaria, Hydrozoa): the case of Laodicea undulata (Forbes and Goodsir 1851)*, s. 339-346. Marine Biology, 2006. doi:10.1007/s00227-005-0182-3.
4. ↑  Martell, L. et al.: Life cycle, morphology and medusa ontogenesis of *Turritopsis dohrnii* (Cnidaria: Hydrozoa).  *Italian Journal of Zoology*, 7.7.2016, 83. vsk, nro 3, s. 390–399.  Taylor & Francis. doi:10.1080/11250003.2016.1203034. ISSN 1125-0003. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.2.2021.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3322541
* Wikispecies: Turritopsis dohrnii
* BOLD: 767041
* CoL: 59R4M
* EoL: 46551372
* GBIF: 2266021
* iNaturalist: 448085
* IRMNG: 10481694
* NCBI: 308579
* Open Tree of Life: 566397
* SeaLifeBase: 94095
* WoRMS: 151801

 |

 |
**Suomen pöllöjen sulkasadon iän ja sukupuolen määritysopas** on Heimo Mikkolan ja Jouni Lamminmäen laatima pöllöjen määritysopas. Tekstit ovat suomeksi ja englanniksi.

Teoksessa esitellään kaikki Euroopassa ja Suomessa tavatut pöllölajit, joita on kolmetoista. Kirja on ensisijaisesti laadittu rengastajien ja tutkijoiden käyttöön, mutta siitä on hyötyä tavallisille lintujen harrastajillekin.

Suomessa pöllöharrastus on vilkkaampaa kuin muualla, ja alalta väitelleitä on ennätysmäisen paljon väkilukuun suhteutettuna. Pöllöjen sukupuolen määrittely on ollut vaikeaa, ja iän määrittäminen on mahdollisesti ollut vielä vaikeampaa. Ongelmaa on saatu avatuksi sulkasatotutkimuksella, ja on kyetty luomaan uudet ohjeet vanhentuneiden tilalle. Edellinen alan teos, Hannu Pietiäinen ym. *Pöllöjen iän määrittäminen*, ilmestyi 1988, ja sen jälkeen uutta tietoa on karttunut.

Teos on samalla Suomenselän Lintutieteellisen yhdistyksen 50-vuotisjuhlakirja.

Arviot
------

William Velmala kirjoittaa *Linnut*-lehden arviossaan, että monet tiedot esitetään nyt ensi kerran suomeksi. Hän olisi toivonut erikielisten tekstien eroavan toisistaan pohjaväriltään. Kuvitusta hän kritisoi, sillä juuri Suomesta pitäisi löytyä riittävästi valokuvia kirjan tarpeisiin. Viisi lajia on täysin valokuvattomia, eikä piirroskuvitus kata kaikkea. Hän kuitenkin kiittää sekä sitä että se on kattavin suomenkielinen pöllönmääritysopas ja myös että tekstissä on alan tutkijoille hyviä aiheita.

Lähteet
-------

1. ↑  Takakannen teksti
2. 1 2  Johdanto ja kiitokset, sivu 7
3. ↑  William Velmala, Pöllöjä määrittämään, Linnut 2/2014 sivu 42

Aiheesta muualla
----------------

* Kirja Lintuvarusteen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)