recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Pickeringin puolustus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Pickeringin puolustus** on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot

1.e4 h5
Mustan siirto 1...h5 on epätavallinen vastaus valkean aloitussiirtoon. Se ei ota keskustaa haltuun eikä auta kehittämään upseereita. Siirto myös heikentää mustan kuningasasemaa ja käytännössä estää lyhyen linnoittamisen. Siirto avaa mustan kuningastornille tien keskelle lautaa, mutta valkea voi estää tämän helposti siirtämällä esimerkiksi 2.d4.

Valkean suosituimmat vastaukset ovat seuraavat: 2.Lc4 kehittää upseerin ja uhkaa mustan heikkoa f7-ruutua. 2.d4 ottaa tukevan otteen keskustasta ja avaa kuningatarlähetille viistolinjan. 2.Le2 uhkaa mustan h-sotilasta. Mustan on käytännössä pakko pelata 2...g6 tai 2...h4, koska 2...Rf6 3.e5 häviää sotilaan.

Avaus sijoittuu ECO-koodistolla koodille B00.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Aiheesta muualla
----------------

* Pickering’s Defense by Bill Wall Avauksen pelejä
Atanasoff-Berry Computer Iowan yliopistossa.
**Atanasoff-Berry Computer** (lyhyesti ABC) oli varhainen elektroninen binäärilaskukone.

Fysiikan ja matematiikan professori J. V. Atanasoff Iowan yliopistossa asetti tavoitteekseen rakentaa koneen, joka auttaisi opiskelijoita ratkaisemaan differentiaaliyhtälöitä. Vuonna 1941 Atanasoff ja Clifford E. Berry saivat valmiiksi koneen, joka pystyi ratkaisemaan 29 yhtälöä 29 muuttujalla. Kone ei ollu ohjelmoitava vaan enemmän elektroninen laskin. Konetta sanotaan varhaiseksi digitaaliseksi tietokoneeksi. Kone käytti noin 300 elektroniputkea. Colossus-koneen tavoin ABC:stä puuttui kaksi tärkeää modernien tietokoneiden ominaisuutta: ohjelmien tallennusta ei ollut vaan operaattorin oli muutettava käsin laitteen fyysisiä kytkentöjä ja se ei ollut yleiskäyttöinen tietokone vaan tiettyyn tehtävään erikoistunut laite.

Koneen prototyypissä vuonna 1939 oli kaksi keskeistä ideaa: kapasitorit tallettamaan binäärimuotoista tietoa ja elektroniset logiikkapiirit yhteen- ja vähennyslaskujen suorittamiseen. Prototyypin jälkeen Atanasoff ja Berry ryhtyivät rakentamaan suurempaa konetta, joka tunnetaan nimellä Atanasoff-Berry Computer eli ABC.

John Mauchly tapasi Atanasoffin nähdäkseen ABC:n.
Myöhemmin ENIACia koskevien patenttien oikeudenkäynnissä osoitettiin eräiden ideoiden periytyvän Atanasoff-Berry Computerista ja Atanasoffin itse kertomista tiedoista, jonka johdosta Sperry Randin patenttivaatimus mitätöitiin vuonna 1973.

Lähteet
-------

1. ↑  3.2 First Generation Electronic Computers (1937-1953) *phy.ornl.gov*.  Arkistoitu. Viitattu 1.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Paul A. Freiberger Michael R. Swaine: Atanasoff-Berry Computer Encyclopaedia Britannica. Viitattu 22.6.2019. (englanniksi)
3. 1 2  B. Jack Copeland: The Modern History of Computing *plato.stanford.edu*.  2006. Viitattu 7.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Atanasoff-Berry Computer Operation/Purpose *jva.cs.iastate.edu*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Atanasoff-Berry Computer: Additional Information *britannica.com*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
6. ↑  Atanasoff-Berry Computer Court Case *jva.cs.iastate.edu*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
7. ↑  Atanasoff-Berry Computer Court Case *jva.cs.iastate.edu*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Atanasoff-Berry Computer (englanniksi)
DE-9-liitin
Liittimen kontaktit.
**Atari-liitin** on Atari 2600:ssa esitelty liitin peliohjaimen liittämiseen, josta tuli *de facto* teollisuusstandardi lähes kahdeksi vuosikymmeneksi eri valmistajien laitteisiin.
Liitin on 9-pinninen D-liitin (DE-9), joka perustuu ITT Cannonin kehittämään tekniikkaan. Atari muokkasi liitintä poistamalla ulkoisen kehyksen ja käärimällä sen paksumpaan muoviin: myös peukaloilla kiristettävät ruuvit jätettiin pois.

Joystickin lisäksi liittimellä voitiin kytkeä tietokoneeseen hiiri ja valokynä.

Myöhemmin Atari julkaisi 15-pinnisen liittimen.

Liitintä käyttivät muun muassa Atari, 3DO, Sega ja Commodore.

Katso myös
----------

* peliportti

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Original "Universal" Port *tedium.co*. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Sam Fronsman: Remembering the simple yet legendary Atari 2600 controller *megavisions.net*.  24.2.2022. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Introduction\_to\_the\_Amiga\_2000 (sivu A-10)  1987. Commodore Business Machines. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  The Atari Enhanced Joystick Ports - Frequently Asked Questions *gamesx.com*.  24.9.1996. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
5. ↑  Scott Mace: Is your game a winner? *books.google.ca*.  20.2.1984. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Atari Joystick Adapter (PDF) (englanniksi)
**The Exploder** on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhai-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2004. Albumi on edeltäjiään kokeellisempi ja samalla hajanaisempi. Sillä on enemmän vaikutteita progressiivisesta metallista, 1970-luvun heavy metalista ja psykedeelisestä rockista. Levyllä soittaa myös aiemmin Amorphiksessa vaikuttanut kosketinsoittaja Kasper Mårtenson.

Muutaman nopeatempoisen ja tiukan kappaleen (kuten aloitusraita "Mr. Out of Sight" ja "Rock to the Top") lisäksi levyllä on niistä tyyliltään paljon poikkeavia kappaleita. Esimerkiksi "TNT Mountain" on hidas, blues-vaikutteinen kappale. Myös taustoja muutamilla raidolla laulava Maria Hänninen tuo levylle sekä blues-tunnelmaa että raskautta.*kenen mukaan?*

Kappaleesta "Rock to the Top" on kuvattu musiikkivideo, jonka on ohjannut Teemu Nikki. Video julkaistiin myös Spinefarm Recordsin *Hard Covers Special Edition* -julkaisun DVD-levyllä. Video on eräänlainen pastissi, joka mukailee Horace McCoyn romaaniin perustuvaa, Sydney Pollackin vuonna 1969 ohjaamaa elokuvaa *Ammutaanhan hevosiakin*.

Kappaleet
---------

1. Mr. Out of Sight – 3.50
2. Lonesome – 4.26
3. Broken Shains – 4.08
4. Rock to the Top – 3.50
5. TNT Mountain – 3.55
6. Two Roads – 4.29
7. Behind the Trees – 4.38
8. Error ’67 – 4.00
9. Heads Against the Stones – 3.55
10. Black Water Swan – 4.45

Kokoonpano
----------

* Junior (Mikko Pietinen) – rummut
* Ile (Ilkka Laaksomaa) – kitara
* Joanitor (Jani Muurinen) – laulu
* Oppu (Olli-Pekka Laine) – bassokitara
* Kasper (Kasper Mårtenson) – kosketinsoittimet

### Vierailijat

* Maria Hänninen – taustalaulu raidoilla 1, 4, 7 ja 8
* Esa Kuloniemi – slide-kitara raidoilla 5 ja 7

Arvostelut
----------

* Desibeli.net: 4/5 tähteä
* Imperiumi.net: 8.5/10 tähteä
* Soundi: 4/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2  iTunes: Mannhai – The Exploder (englanniksi)
2. ↑  Mannhai – The Exploder Spotify. Viitattu 10.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Desibeli.net: Levyarvio
4. ↑  Imperiumi.net: Levyarvio
5. ↑  Soundi: Levyarvio

Aiheesta muualla
----------------

* The Exploder Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *The Exploder* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
**Atalarik** (516 – 2. lokakuuta 534) oli ostrogoottien kuningas vuosina 526–534. Hän oli Eutharicin ja Amalasuntan poika sekä Teoderik Suuren tyttärenpoika.

Isoisänsä kuoltua Atalarik tuli kuninkaaksi kymmenvuotiaana, ja koska hän oli alaikäinen, toimi sijaishallitsijana hänen vaikutusvaltainen äitinsä Amalasunta, Teoderikin tytär. Amalasunta pyrki parantamaan goottien ja Bysantin välisiä suhteita, mikä herätti tyytymättömyyttä areiolaisen uskon omaksuneissa gooteissa. Atalarik kuoli jo vuonna 534, minkä jälkeen Amalasunta julisti kuninkaaksi serkkunsa Theodahadin.

Lähteet
-------

* Risto Kari: Historian ABC - Kaikkien aikojen valtiot. Osa 4. Kustannusosakeyhtiö Tammi 2001. ISBN 951-31-1096-6.

### Viitteet

1. ↑  Kari 2001, s. 123


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Teoderik Suuri** | **Ostrogoottien kuningas**  | Seuraaja:**Theodahad** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Ulvilan rukoushuoneen murhapoltto** oli Ulvilan Vanhakylässä 1. joulukuuta 1934 tapahtunut murhapoltto, jonka yhteydessä surmattiin rukoushuoneella asunut 60-vuotias diakonissa Mimmi Piirilä.

Ulvilan rukoushuone syttyi palamaan lauantaiyönä kello 2.15 aikaan. Tulipaloa sammuttamaan tuli palokuntia Ulvilasta, Nakkilasta ja Porista, mutta rukoushuone ja sen ulkorakennukset paloivat perustuksiaan myöten. Raunioista löytyi talossa asuneen diakonissa Mimmi Piirilän ruumis. Edellisenä perjantai-iltana oli rukoushuoneella vietetty Ulvilan kirkkoherrana toimineen Karl Emil Stenbäckin syntymän 100-vuotisjuhlaa. Hän oli aikoinaan lahjoittanut rukoushuoneen Ulvilan seurakunnalle.

Tutkimuksissa paljastui, että rukoushuoneen lähistöllä asunut työmies K. J. (Kalle) Mattson oli yhdessä äitinsä Alexandra Mattsonin kanssa kuristanut Piirilän kuoliaaksi lauantain vastaisena yönä ja sen jälkeen he olivat anastaneet Piirilän rahat 383 markkaa ja muuta omaisuutta. Rikoksen jälkien peittämiseksi he olivat sen jälkeen sytyttäneet rukoushuoneen palamaan. Nakkilan ja Kullaan pitäjien kihlakunnanoikeus tuomitsi maaliskuussa 1935 K. J. Mattssonin murhasta elinkaudeksi kuritushuoneeseen, murhapoltosta kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen ja kahdesta ensikertaisesta varkaudesta kummastakin 6 kuukaudeksi vankeuteen. Alexandra Mattsson tuomittiin yllytyksestä murhaan elinkaudeksi kuritushuoneeseen, yllytyksestä murhapolttoon kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen ja ensikertaisesta varkaudesta 6 kuukaudeksi vankeuteen. Turun hovioikeus piti toukokuussa 1935 K. J. Mattssonin tuomiot ennallaan, mutta muutti Alexandra Mattsonin tuomioita niin, että hän joutui yhdistettynä kärsimään 15 vuoden kuritushuonetuomion.

Arkkiveisuja tapauksesta
------------------------

* Kyösti Lehmus : *Muistosäkeitä ryöstömurhasta Ulvilan rukoushuoneella jouluk. 1 päivän iltana 1934 ja jossa diakonissa Mimmi Piirilä murhattiin sekä kaamean teon peittämiseksi rakennus poltettiin* ; kirjoitti ja kustansi K. L. Tekijä, Pori 1935
* P. J. Tynkkynen : *Murhelaulu kaameasta ryöstömurhapoltosta Ulvilan Vanhassakylässä*. Tekijä, Pori 1934

Lähteet
-------

1. 1 2  Ulvilan rukoushuone palanut, Käkisalmen Sanomat 04.12.1934, nro 138, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Ulvilan rukoushuoneen poltti rikollinen, Käkisalmen Sanomat 15.12.1934, nro 142, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Ulvilan murhapolttojuttu, Laatokka 30.05.1935, nro 60A, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Elinkautistuomiot Ulvilan murhajutussa, Käkisalmen Sanomat 12.03.1935, nro 30, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Murha Ulvilassa 1.12. Hejac - rikosaiheinen sivusto
Rahakätkön nahkapussi ja tinatuoppi Satakunnan museon kokoelmissa.
**Ulvilan raha-aarre** on satakuntalaisen Ulvilan kirkon vierestä löydetty keskiaikaisista hopearahoista koostuva rahakätkö. Se löydettiin lokakuussa 2004 kirkon pohjoisseinustalta viemäröintitöiden yhteydessä. Kyseessä on kaikkien aikojen suurin Suomesta löydetty keskiaikainen aarre.

Raha-aarre käsittää kaikkiaan 1 474 ulkomaalaista kolikkoa, jotka edustavat 11 keskiaikaista rahatyyppiä. Kolikot olivat nahkaisessa pussissa, joka puolestaan oli laitettu kannella varustettuun kookkaaseen tinatuoppiin. Pussi painoi lähes 1,2 kiloa. Samassa yhteydessä löydettiin myös lapsen hauta, mutta löydöt eivät todennäköisesti liity toisiinsa.*lähde?* Kätkö on ilmeisesti tehty 1390-luvulla, koska löydetyistä rahoista uusin on vuodelta 1390.*lähde?*

Suurin osa pussissa olleista rahoista oli ruotsalaisia. Mukana oli myös Gotlannissa, Tallinnassa, Tartossa, Norjassa ja Hampurissa lyötyjä kolikoita. Kansallismuseon rahakammion johtajan Tuukka Talvion mukaan niiden arvo on ollut noin 28 silloista Ruotsin valtakunnan markkaa. Summa on ollut suuri, esimerkiksi Ulvilan kaupunki maksoi samoihin aikoihin kuninkaalle veroa vain 20 markkaa vuodessa. Rahojen kätkijää ei tunneta. Erään teorian mukaan ne on saatettu piilottaa Itämerellä tuohon aikaan vaikuttaneilta merirosvoilta, Vitaaliveljiltä.

Noin 70 kolikkoa, nahkapussi ja tinakannu olivat esillä Porissa Satakunnan museon perusnäyttelyssä vuosina 2006–2016. Raha-aarre konservoitiin kulttuurikummiprojektissa Suomen Monetan tuella, ja se on esillä Kansallismuseossa 20. helmikuuta 2019 alkaen kesäkuun alkuun.

Löydetyt rahatyypit
-------------------

* Kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen kaksipuolisia Tukholmassa, Kalmarissa ja Söderköpingissä lyötyjä aurtoja 1370–1380-luvuilta.
* Tukholmassa, Kalmarissa, Söderköpingissä ja Västeråsissa lyötyjä brakteaatteja 1300-luvun puolivälistä.
* Ruotsalaisia ja norjalaisia penninkejä 1300-luvulta.
* Gotlantilaisia Visbyssä lyötyjä aurtoja *(gootteja)* 1300-luvun jälkipuoliskolta.
* Liivinmaalaisia artigeja Tallinnasta ja Tartosta 1300-luvun lopulta.
* Hampurilainen witten 1300-luvulta.

Lähteet
-------

* Tuukka Talvio:*Ulvilan aarre -väliaikatietoja*, Numismaatinen Aikakauslehti 1/2005.
* *Ulvilan aarre tutkittu*, Arkeologia NYT! 1/2005 (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Ulvilan kätkö maan suurin keskiaikainen aarre (Vanhentunut linkki) *Helsingin Sanomat*.  27.2.2005.  Arkistoitu 4.9.2012. Viitattu 9.4.2012.
2. 1 2 3 4  Ulvilan raha-aarre saanee jäädä Satakunnan Museoon (Archive.org) *Porin Sanomat*.  12.10.2011.  Arkistoitu 20.11.2011. Viitattu 9.4.2012.
3. 1 2 3  Tapio Pukkila: Ulvilan raha-aarre on konservoitu Kansallismuseoon *Yle.fi, uutiset*.  13.2.2019. Viitattu 13.2.2019.
Ulvinsalon luonnonpuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KuhmoSuomi |
| Pinta-ala | 
25,3 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
LuonnonpuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1956View and modify data on Wikidata  |
| Hallinto | 
MetsähallitusView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ulvinsalon luonnonpuisto** sijaitsee Kuhmossa, Kainuussa noin 50 kilometriä Kuhmon keskustasta itäkaakkoon ja rajoittuu Suomen ja Venäjän rajaan*selvennä*. Suurin osa puistosta on rajavyöhykkeellä. Ulvinsalon luonnonpuisto on perustettu vuonna 1956 ja sen pinta-ala on 25 km². Se on koskematonta metsää ja vähävesistöistä vedenjakaja-aluetta. Puroja on melko runsaasti. Muutamia lampia lukuun ottamatta muita vesistöjä alueella ei ole. Suoaltaat ovat enimmäkseen pieniä ja kapeita juotteja. Suot ovat säilyneet luonnontilaisina. Kangasmailla tuoreet kangasmetsät ovat vallitsevia. Luontotyypeiltään metsät ovat monipuolisia. Alueen lajisto on erittäin edustavaa erämaalajistoa. Luonnonpuiston merkitystä lisää sen sijainti kiinni Venäjän rajassa, josta käsin esimerkiksi suurpetoja ja metsäpeuroja kulkee alueelle. Liikkuminen luonnonpuistossa on luvanvaraista ja sallittu vain merkittyjä polkuja pitkin. Vanhojen metsien suojeluohjelmassa luonnonpuistoa ehdotetaan laajennettavaksi noin 14 neliökilometriä.

Alueen eläimistöä ovat muun muassa liito-orava, ahma, karhu, ilves, metsäpeura, haarahaukka, huuhkaja, kurki, laulujoutsen ja pikkusieppo. Alue on eräs harvoista metsäpeuran lisääntymisalueesta Suomessa. Ulvinsalolla on myös eräs Suomen tiheimmistä metsokannoista. Alueella kasvaa useita harvinaisia kääpälajeja.

Lähteet
-------

* Kainuun Ympäristökeskus: Ulvinsalon alue

1. ↑  (en) Nationally designated areas (CDDA)View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.

Suomen luonnonpuistot

* Häädetkeidas
* Karkali
* Kevo
* Koivusuo
* Malla
* Maltio
* Olvassuo
* Paljakka
* Pelso
* Pisavaara
* Runkaus
* Salamanperä
* Sompio
* Sukerijärvi
* Sinivuori
* Ulvinsalo
* Vaskijärvi
* Vesijako
* Värriö
Emma Carus
**Emma Carus** (18. maaliskuuta 1879 Berliini – 18. marraskuuta 1927 New York) oli yhdysvaltalainen laulaja ja teatterinäyttelijä.

Emma Carus syntyi Saksassa ja muutti perheensä mukana Yhdysvaltoihin vuonna 1883. Hänen isänsä nimi oli Carl Carus ja äiti oli tunnettu primadonna Henrietta Rolland. Emma lauloi ensimmäisen kerran yleisölle kuuden vuoden ikäisenä ja teki teatteridebyyttinsä 15-vuotiaana. Hän näytteli 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä lukuisissa komediamusikaaleissa ja esiintyi *Ziegfeld Follies* -revyysarjan ensimmäisessä tuotannossa vuonna 1907.

Vuonna 1905 Carus meni naimisiin Harry James Everallin kanssa. Hän esiintyi vaudevillessa laulavana komediennena vuodesta 1907 lähtien. Vuonna 1915 hän ryhtyi yksinomaan vaudeville-esiintyjäksi.

Emma Carus kuoli New Yorkissa vuonna 1927.

Näytelmät
---------

* *The Wife Hunters* (1911)
* *Up and Down Broadway* (1910)
* *The Jolly Bachelors* (1910)
* *Ziegfeld Follies of 1907* (1907)
* *When We Were Forty-One* (1905)
* *Woodland* (1904)
* *The Medal and the Maid* (1904)
* *George W. Lederer’s Mid-Summer Night Fancies* (1903)
* *The Dress Parade* (1903)
* *The Defender* (1902)
* *The Hall of Fame* (1902)
* *The King’s Carnival* (1901)
* *The Giddy Throng* (1900)
* *Nell-Go-In* (1900)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Slide, Anthony: *The Encyclopedia of Vaudeville*, s. 89. Univ. Press of Mississippi, 2012. ISBN 978-1-61703-250-9. (englanniksi)
2. 1 2  "Carus, Emma", *Marquis Who Was Who in America 1607–1984*. Marquis Who’s Who LLC, 2008. (englanniksi)
3. ↑  Emma Carus *Internet Broadway Database*. Viitattu 20.4.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Nadežda Luhmanova.
**Nadežda Aleksandrovna Luhmanova** (ven. Наде́жда Алекса́ндровна Лухма́нова, os. *Baikova*; 14. joulukuuta 1844 Pietari – 7. huhtikuuta 1907 Jalta) oli venäläinen kirjailija.

Nadežda Luhmanova syntyi aatelisperheeseen. Hän jäi varhain orvoksi, kävi Pavlovskin tyttökoulun ja valmistui opettajaksi.

Luhmanovan ensimmäiset lastenkertomukset ilmestyivät vuonna 1874. Kolmannen avioliiton jälkeen hän muutti takaisin Pietariin ja omistautui kokonaan kirjalliselle työlle. Vuonna 1893 ilmestyivät koulumuistelmat *Dvadtsat let nazad* ("Kaksikymmentä vuotta sitten") ja vuonna 1899 omaelämäkerrallinen romaani *Institutka* ("Sisäoppilaitoksen tyttö"). Luhmanovan merkittävin teos on Tjumenin vanhauskoisista kertova *Siperian takamailta* (*Otšerki iz žizni v Sibiri*, 1895). Hän kirjoitti myös tyypillistä naisproosaa, sovitti näytelmiä ja esitti konservatiivisia näkemyksiä aikansa "naiskysymyksestä". Luhmanova oli sairaanhoitajana ja kirjeenvaihtajana Venäjän–Japanin sodassa, jossa hän menetti terveytensä.

Suomennettu teos
----------------

* *Siperian takamailta. Kertomuksia erämaiden elämästä* (*Otšerki iz žizni v Sibiri*). Suom. Gustaf Stenvik. Oulu: Gustaf Stenvik, 1901.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Russkije pisateli 1800–1917: Biografitšeski slovar, tom 3*, s. 417–418. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-112-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Nadežda Luhmanovan teoksia Lib.ru -sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Toinen lur on löytynyt kappaleina.
**Ulvkærin lurit** (lue venyttämällä: *lūr*) ovat ne kaksi luria, jotka löydettiin vuonna 1988 Ulvkærin suolta. Suo sijaitsee Hjørringin kunnassa Hirtshalsin eteläpuolella Pohjois-Jyllannissa Tanskassa. Niiden arvellaan joutuneen suohon, kun ne upotettiin pronssikaudella votiiviuhrina veteen ja vesialue myöhemmin mataloitui ja soistui. Lurien katsotaan kuuluvan Skandinavian pronssikauden kulttuuriin ja ne ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli aikavälille 800–700 eaa.

Historiaa
---------

Ulvkærin suolta kaivettiin vuonna 1988 turvetta lisämaaksi hiekkapohjaiselle dyynialueelle, jota oltiin parhaillaan rakentamassa. Orla Pedersen löysi turveaumasta kolme pronssiputkea, jotka hän vei kassissa paikkakuntansa omaan museoon (Vendsyssel Historiske Museum). Kun museosta tultiin tutkimaan työmaata, löydettiin sieltä vielä lisää putkenkappaleita. Edelliset lurit löydettiin Tanskasta vuonna 1894, joten tehty löytö herätti laajaa huomiota.

Kuvailua
--------

Lurit ovat pronssia, ja ne painavat vajaa kolme kiloa ja ovat 1,75 metriä pitkät. Ne koostuvat kumpikin kuudesta osasta, jotka liitetään toisiinsa holkkien avulla. Yksi holkeista on lukko, jolla lur voidaan katkaista kuljetuksen ajaksi. Ulvkærista löydetyt lurit ovat samanlaisia kuin Brudevæltesta löydetyt lurit. Niiden on arveltu olevan saman pronssisepän tekemiä.

Replikoita
----------

Ulvkærin lureista on valmistettu pronssista replikoita, joilla esiintyvät taiteilijat soittavat musiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arkæologiske udgravninger (kohta 161. Ulvkær)  1988. Kulturarvsstyrelsen. Viitattu 1.5.2018. (tanskaksi)
2. ↑  FAQ/Bronselurer *bronselur.no*.  Arkistoitu 2.5.2018. Viitattu 1.5.2018. (norjaksi)
3. ↑  Newton, Claus Sonne: Bronzealderlurer har fået nyt liv (PDF) *Jyllanposten*.  2.11.2014.  Arkistoitu 2.5.2018. Viitattu 1.5.2018. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lur fra Ulvkær, Tanskan kansallismuseo
* Lurs, Conservation Physics, 1996

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: da:Lurerne fra Ulvkær
**Hit** (arab. هيت‎, *‎Hīt*, myös muodossa *Heet*) on historiallinen kaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen oikeanpuolisella eli lounaisella rannalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista linnuntietä 49 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 150 kilometriä itäkaakkoon. Jo muinaisen Mesopotamian aikaan Hit tunnettiin arvostetuista bitumilähteistään.

Silta Hitin kaupungissa.
Hit on Anbarin maakunnan Hitin piirikunnan hallintokeskus. Tammikuussa 2014 julkaistussa YK:n Irakin analyysiyksikön katsauksessa Hitin piirikunnassa arvioitiin asuvan 9 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 130 000 ihmistä.

Lokakuussa 2014 ääri-islamistisen Isisin taistelijat ottivat Hitin piirikunnan hallintaansa. Valtauksessa käytettiin hyväksi itsemurhapommituksia. Väkivaltaisuuksien johdosta 180 000 Hitin kaupungin ja lähiseudun asukasta sekä sinne turvaan hakeutunutta pakolaista pakeni seudulta itään, Ramadin kaupunkia kohti. Marraskuussa 2014 terrorijärjestön kerrottiin vanginneen ja todennäköisesti surmanneen kymmeniä miehiä ja lapsia, jotka kuuluivat paikalliseen Albu Nimr -sunniheimoon. Edellispäivinä Isisin kerrottiin surmanneen julkisin joukkoteloituksin jo satoja saman, terrorijärjestöä kohtaan vastarintaa tehneen heimon jäseniä. Keväällä 2015 uutisoitiin Isisiä vastaan käytävän taistelun voimistumisesta Hitin piirikunnassa. Terroristijärjestön kerrottiin estäneen kaupungin asukkaita, erityisesti naisia ja lapsia, pakenemasta kaupungista sekä käyttäneen heitä ihmiskilpinä. Myös Yhdysvaltain johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt monia ilmaiskuja seudulle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anbar Iraq. Governorate profile (pdf)  1/2014. Joint Analysis Unit, United Nations, iau-iraq.org. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Iraq crisis: 180,000 flee IS advance in Anbar, UN says  13.10.2014. bbc.com. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
3. ↑  Hīt. Ancient city, Iraq britannica.com. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
4. ↑  Deadly suicide bombings in Iraq  5.10.2014. aljazeera.com. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
5. ↑  Odai Sadik, Chelsea J. Carter & Todd Leopold: Public executions and mass graves: ISIS targets Sunni tribe in Iraq  2.11.2014. bbc.com. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
6. ↑  ISIS sends reinforcements from Mosul to Hīt western Anbar  23.4.2015. shafaaq.com. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
7. ↑  ISIS prevents women and children of Hīt from leaving and takes them as human shields  9.4.2015. islamedianalysis.info. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)
8. ↑  bbc.com: Battle for Iraq and Syria in maps (Kartalla esitetään Yhdysvaltain johtaman liittouman raportoimat ilmaiskujen kohteet Irakissa ja Syyriassa 11.10.2015 saakka) *bbc.com*.  21.10.2015. Viitattu 28.10.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hit** Wikimedia Commonsissa

* ISIL captures Anbar province town in Iraq, kills 19 police (13.12.2014) (englanniksi) (aljazeera.com/)
**Hitachi BASIC Master MB-6880** oli Hitachin valmistama mikrotietokone, joka esiteltiin syyskuussa 1978.
Ensimmäistä mallia kutsuttiin myöhemmin nimellä *BASIC Master Level 1* kun MB-6880L2 "Basic Master Level 2" julkaistiin.

Tietokone oli merkittävä japanilaisten henkilökohtaisten tietokoneiden kehityksessä, jolloin termi ei ollut vielä tuttu suurelle yleisölle.
MB-6890 "BASIC Master Level 3" oli ensimmäinen henkilökohtainen tietokone, jossa oli tuki japanilaiselle merkistölle.

Tekniset tiedot
---------------

Tietokone voitiin kytkeä RGB-monitoriin tai tavalliseen kotitelevisioon. Tietokoneessa oli 8-bittinen HD46800-suoritin (Motorola 6800 -yhteensopiva) ja 4 kilotavua RAM-muistia. Ohjelmia voitiin ladata kasettiasemalta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  【Hitachi】 BASIC Master MB-6880 *museum.ipsj.or.jp*. Viitattu 29.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  The BASIC Master MB-6880 *museum.ipsj.or.jp*. Viitattu 29.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2  MB-6880 / Basic Master and Basic Master Level 2 *old-computers.com*. Viitattu 29.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  【Hitachi】 BASIC Master Level 3 MB-6890 *museum.ipsj.or.jp*. Viitattu 29.8.2021. (englanniksi)
**Dworshakin vesivoimalaitos** on United States Army Corps of Engineersin operoima ja omistama vesivoimalaitos Clearwater-joen pohjoishaarassa Idahon osavaltion pohjoisosassa, Yhdysvalloissa. Betonirakenteinen voimalaitospato on Yhdysvaltain kolmanneksi korkein.

Dworshakin vesivoimalaitos on varustettu kahdella 90 megawatin ja yhdellä 220 megawatin yksiköllä, ja laitoksen asennettu kokonaisteho on 400 megawattia. Voimalaitos tuotti vuoden 2015 aikana 1,63 terawattituntia sähköä.

Padon rakenteellinen korkeus on 219 metriä, ja 492 metriä merenpinnasta sijaitsevan harjan pituus noin kilometri. Patojärven tilavuus on noin 4,28 kuutiokilometriä. Noin 87 kilometriä pitkän tekojärven pinta-ala on noin 81 neliökilometriä. Dworshakin padon on arvioitu valmistumisensa jälkeen säästäneen noin 2,8 miljoonaa dollaria pienentyneissä tulvavaurioissa.

Historia
--------

Pato sai rakennusluvan vuoden 1962 Flood Control Actin myötä, ja rakennustyöt käynnistyivät vuonna 1966. Voimalaitos valmistui kesäkuussa 1972, jolloin alkoi myös sen käyttö tulvanhallintaan. Voimalaitos kytkettiin sähköverkkoon yhdeksän kuukautta myöhemmin maaliskuussa 1973. Padon tukinuittojärjestelmät valmistuivat toukokuussa 1979, ja niitä käytettiin 1980-luvun puoliväliin saakka, jolloin tukkien kuljetus siirtyi metsäautoteiden parantumisen seurauksena muille kuljetusmetodeille.

Alun perin patoon asennettiin kolme turbiinia sähköntuotantoa varten. Turbiinien yhteenlaskettu tuotantokapasiteetti on 400 megawattia. 1990-luvulla padon sähköntuotantokapasiteetti oli tarkoitus kaksinkertaistaa ja turbiineja asennettiin kolme lisää. Kaikkien kuuden turbiinin käyttäminen täydellä teholla olisi kuitenkin johtanut niin suureen virtaamaan, että alavirtaan olisi tarvittu toinen pato vesimassojen hallitsemiseksi. Asukkaiden vastustuksesta johtuen toista patoa ei kuitenkaan rakennettu, ja vain kolme padon tuurbiineista on käytössä.

Patoa on kritisoitu sen vaikutuksista joen ekosysteemiin. Pato katkaisi mereen vaeltavien kirjolohien vaellusreitin ja tekojärvi peitti alleen osan vapitien ja valkohäntäpeurojen talvehtimisalueesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dworshak Dam – Hydroelectric Project Information *cbr.washington.edu*. Seattle, Washington:  University of Washington – School of Aquatic & Fishery Sciences. Viitattu 19.3.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Dworshak Dam and Reservoir *nww.usace.army.mil*. U.S. Army Corps of Engineers, Walla Walla District. Viitattu 19.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  Facts: Dworshak Dam 2017 Idaho Public Televison.  Arkistoitu 10.6.2018. Viitattu 13.5.2017. (englanniksi)
4. ↑  Hollister, Hal: A triumph and a dram of gall.  *Lewiston Morning Tribune*, 15.6.1973. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.5.2017.  (englanniksi)
**Eric Werner** (s. 26. tammikuuta 1983 Grosse Pointe Woods, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 EIHL:n Nottingham Panthersiin.

Pelattuaan neljä kautta Michiganin yliopiston joukkueessa Werner siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 2005–2006. Tuolloin hän pelasi suurimmaksi osaksi ECHL:n Reading Royalsissa, mutta pääsi myös kokeilemaan AHL-pelejä 15 ottelun verran Manchester Monarchsissa. Seuraavalla kaudella Werner vakiinnutti paikkansa AHL:ssä: ECHL-otteluita kertyi enää yhdeksän.

Tämän jälkeen Tampereen Ilves kiinnostui AHL:ssä hyvät pisteet 5+24=29 tehneestä Werneristä ja tämä siirtyi SM-liigaan. Suomessa Werner ei kuitenkaan onnistunut. Pisteitä syntyi kohtalaisesti, mutta hän ei täyttänyt Ilveksen hänelle kaavailemaa johtavan kiekollisen puolustajan roolia. Werner siirtyi joulukuussa 2007 Saksaan, Düsseldorfin DEG Metro Starsin joukkueeseen.

Kaudeksi 2008–2009 palasi jälleen Manchesteriin, mutta siirtyi tammikuussa takaisin DEL-liigaan, Augsburger Pantheriin loppukauden kattavalla sopimuksella. Werner aloitti seuraavan kauden ECHL:n Reading Royalsissa, mutta siirtyi loppukaudeksi Norjan pääsarjan Vålerenga Ishockeyyn. Seuraavalla kaudella hän pelasi Itävallan pääsarjan slovenialaisessa HK Jesenicessä.

Wernerin kauden 2011–2012 seura oli Italian kakkossarjan HC Neumarkt-Egna.

Lähteet
-------

* Eric Werner Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Eric Werner The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

1. ↑  Eric Werner ulos Ilveksestä *Jatkoaika.com*.  4.12.2007. Viitattu 26.1.2009.
2. ↑  Augsburg: Letzte Lizenz an Eric Werner *Hockeyweb.de*.  5.1.2009. Viitattu 26.1.2009. (saksaksi)[vanhentunut linkki]
Tremadogin kylä panoraamakuvassa.
**Tremadog** (ennen **Tremadoc**) on kylä Porthmadogin alueella Gwyneddin kreivikunnassa Walesissa, Iso-Britanniassa. Sen perusti William Madocks, joka osti maan vuonna 1798.

Kylän 1810 rakennettu kappeli on valittu kulttuurisesti merkittäväksi. Tremadog tunnetaan muun muassa brittiläisen sotilashenkilön T. E. Lawrencen synnyinpaikkana.

Lähteet
-------

1. ↑  A Brief History of Tremadog *tremadog.org.uk*.  Arkistoitu 18.10.2014. Viitattu 13.10.2014. (englanniksi)
2. ↑  Chapel's 200th birthday facelift *BBC.co.uk*. Viitattu 13.10.2014. (englanniksi)
3. ↑  Korda, Michael: *Hero: The Life and Legend of Lawrence of Arabia*, s. 115-152. Harper, 2010. ISBN 978-0-06-171261-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tremadog** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tremadog
**Rationaalijuurilause** tai **rationaalijuuritesti** kertoo, millaisia rationaalijuuria kokonaislukukertoimisella polynomiyhtälöllä

{\displaystyle f(x)=a\_{n}x^{n}+a\_{n-1}x^{n-1}+\cdots +a\_{1}x+a\_{0}=0}
voi olla.

Lause sanoo, että jos *a*0 ja *a**n* eivät ole nollia, ja yhtälöllä on rationaalijuuriratkaisu {\displaystyle {\tfrac {p}{q}}}, missä syt (p,q)=1, niin *p* jakaa kertoimen *a*0 ja q jakaa kertoimen *a**n*.

Todistus
--------

Olkoon {\displaystyle {\frac {p}{q}}} yhtälön {\displaystyle f(x)=a\_{n}x^{n}+\cdots +a\_{1}x+a\_{0}} juuri ja kertoimet an,an-1,...a0 kokonaislukuja.

Tällöin pätee {\displaystyle f\left({\tfrac {p}{q}}\right)=a\_{n}\left({\tfrac {p}{q}}\right)^{n}+a\_{n-1}\left({\tfrac {p}{q}}\right)^{n-1}+\cdots +a\_{1}\left({\tfrac {p}{q}}\right)+a\_{0}=0.} Siirtämällä vakiotermi *a*0 toiselle puolelle yhtälöä ja kertomalla puolittain termillä *q*n saadaan yhtälö muotoon

{\displaystyle \qquad p(a\_{n}p^{n-1}+a\_{n-1}qp^{n-2}+\cdots +a\_{1}q^{n-1})=-a\_{0}q^{n}.}
Nyt siis p jakaa tulon {\displaystyle -a\_{0}q^{n}}. Koska p:n ja q:n suurin yhteinen tekijä on 1, p ei jaa q:ta eikä myöskään lukua qn. Siis p jakaa luvun a0. 

Siirtämällä korkeimman asteen termi oikealle puolelle voidaan päätyä vastaavasti yhtälöön

{\displaystyle \qquad q(a\_{n-1}p^{n-1}+a\_{n-2}qp^{n-2}+\cdots +a\_{0}q^{n-1})=-a\_{n}p^{n},}
josta puolestaan voidaan päätellä, että luvun q täytyy jakaa luku an.

Esimerkki
---------

Tarkastellaan yhtälöä {\displaystyle P(x)=3x^{3}-7x^{2}+4} ja tutkitaan, onko sillä rationaalijuurta p/q. Rationaalijuurilauseen perusteella p jakaa vakiotermin 4 ja q jakaa korkeimman asteen termin 3. Nyt siis {\displaystyle p\in \{\pm 1,\pm 2,\pm 4\}} ja {\displaystyle q\in \{\pm 1,\pm 3\}}. Yhdistämällä tiedot voidaan päätellä mahdollisen rationaalijuuren kuuluvan joukkoon {\displaystyle \{\pm 1,\pm 2,\pm 4,\pm {\tfrac {1}{3}},\pm {\tfrac {2}{3}},\pm {\tfrac {4}{3}}\}}. Sijoittamalla juuret yhtälöön voidaan kokeilemalla huomata, että {\displaystyle P(2)=P(1)=P(-{\tfrac {2}{3}})=0.} Yhtälön rationaalijuuret ovat siis 1, 2 ja −2/3.

Rationaalijuurilause rajaa tarkasti, mitkä rationaaliluvut voivat olla yhtälön juuria. Yhdenkään näistä ei kuitenkaan tarvitse olla yhtälön juuri, sillä esimerkiksi yhtälöllä {\displaystyle Q(x)=x^{5}+3=0} ei ole rationaalijuuria. Rationaalijuuritestin perusteella sen ainoat rationaalijuuret voisivat olla 1, −1, −3 ja 3, mutta kuitenkin Q(1)= 4, Q(−1)= 2, Q(3)=246 ja Q(−3) = −240.

Algebrallinen yleistys
----------------------

Rationaalijuurilause pätee myös muille algebrallisille rakenteille kuin kokonaisluvuille ja rationaaliluvuille. Ylempänä esitetty todistus pätee jokaiselle tekijöihinjakorenkaan *R* polynomirenkaan *R*[*X*] alkiolle, kun tutkitaan polynomin juuria *R*:n osamääräkunnassa K.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jokke Häsä: Algebra II, s. 92,

Aiheesta muualla
----------------

*
**Lausannen liike** on evankelioimistyötä ja sosiaalisen vastuun ottamista rohkaiseva liike, joka syntyi vuonna Lausanne 1974 -kongressin pohjalta. Lausannen liikettä johtaa Lausannen maailmanevankelioimisen komitea.

Historia
--------

### Lausanne 1974

Billy Graham järjesti yhdessä John Stottin kanssa maailman evankelikaalit yhteen Lausannen konferenssiin vuonna 1974. Kokoontumiseen osallistui noin 2 700 osanottajaa yli 150 maasta. Kokoontumisen perusteella syntyi Lausannen liike sekä kristillistä evankelikaalista käsitystä ja näkyä ilmaiseva Lausannen julistus. Grahamin ajatuksena oli "yhdistää kaikki evankelikaalit yhteiseen tehtävään evankelioida koko maailma". *Time* kuvaili Lausannen konferenssia "kenties laaja-alaisimmaksi kristilliseksi kokoontumiseksi mitä milloinkaan on nähty". Lausannen kokoontumista edelsivät 1960- ja 1970-lukujen konferenssit Berliinissä, Singaporessa, Minneapolisissa, Bogotassa ja Australiassa.

Lähteet
-------

* Harjula Raimo, Käyhty Kaija & Lankinen Päivi: *Lausannen liike*. Helsinki: SKSK-Kustannus Oy, 1989. ISBN 951-9304-45-2. *selvennä*

### Viitteet

1. ↑  Harjula & muut 1989, s. 4
2. ↑  Lausannen liike 40 vuotta *Seurakuntalainen.fi*.  9.7.2014. Viitattu 2.10.2021.
3. ↑  Lausannen julistus *Patmos Lähetyssäätiö*. Viitattu 2.10.2021.
**Lupesoliai La'auli Joseph Dennis Parker** (s. 9. tammikuuta 1992 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän oli WBO-liiton raskaansarjan maailmanmestari joulukuusta 2016 maaliskuuhun 2018 ja on voittanut PABA:n, WBO:n Oriental ja Afrikan, sekä OPBF:n ja WBA:n Oseanian raskaansarjan tittelit.

Nyrkkeilyura
------------

Parker oli amatööriurallaan Uuden-Seelannin amatöörien raskaansarjan mestari vuosina 2010 ja 2011. Hän saavutti myös hopeaa nuorten kesäolympialaisissa 2010. Parker siirtyi sittemmin 2012 ammattilaiseksi.

### Ammattilaisura

Parker otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 5. heinäkuuta 2012 Dean Garmonswayta vastaan, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä. Sittemmin Parker otteli uransa kuudennessa ottelussa Francois Botha vastaan kesäkuussa 2013. The Trusts Stadiumilla käyty ottelu päättyi Parkerin voittoon teknisellä tyrmäyksellä. Voiton myötä hän pääsi ottelemaan seuraavaksi NZNBF:n Uuden-Seelannin raskaansarjan mestaruudesta Afa Tatupua vastaan. Parker voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä. 10. joulukuuta 2016 Parker voitti Andy Ruiz Junioria vastaan käydyn ottelun enemmistöpäätöksellä nousten näin WBO liiton hallitsevaksi maailmanmestariksi.

Parker hävisi uransa ensimmäisen kerran maailmanmestaruusottelussa Anthony Joshualle Cardiffissa Isossa-Britanniassa 31. maaliskuuta 2018 pistein.

Saavutukset
-----------

* PABA raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kuusi kertaa)
	+ PABA raskaansarjan avoin mestaruus (kerran)
* WBO Oriental raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kahdeksan kertaa)
* WBO Afrikan raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kaksi kertaa)
* OPBF raskaansarjan mestaruus (kerran)
	+ OPBF raskaansarjan avoin mestaruus (kerran)
* WBA Oseaanian raskaansarjan avoin mestaruus (kerran)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tyson Fury (luopui)** | **WBO-liiton raskaansarjan maailmanmestari**10.12.2016 – 31.3.2018 | Seuraaja:**Anthony Joshua** |

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph Parker - Boxer *boxrec.com* Viitattu 2.5.2018 (englanniksi)
2. ↑  Anthony Joshua löi Joseph Parkerin 12 erässä *iltalehti.fi*. Viitattu 1.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Trekki Oy**  oli retkeily- ja ulkoilutarvikkeiden erikoisliike. 
Trekki myi retkeily- ja vapaa-ajan vaatteita, jalkineita ja muita ulkoilussa ja retkeilyssä tarpeellisia varusteita sekä toimitti liike- ja yrityslahjoja.

Liikkeen perustivat alun perin Lahden seudun partiolaisten yhdistykset, suurimpana Salpausselän Partiolaiset ry vuonna 1992 nimellä Partioretki. Yrityksen toimiva johto osti yrityksen osakkeet partiopiiriltä vuonna 2009. Kaupan ehtojen mukaisesti yritys luopui Partioretki-nimestä. Yritys muutti nimekseen Trekki Oy vuonna 2010.

Trekki Oy:n päämyymälä oli Lahdessa. ABC-liikenneasemien myymälät toimivat outlet-painotteisesti. Outlet-myymälöiden valikoima painottui tavarantoimittajien poistoeriin.

Yritys valittiin Lahdessa vuoden 1999 kaupunkikeskustan eheyttäjäksi. Vuonna 2011 ja 2002 Lahden kaupungin työllisyystoimikunta valitsi yhtiön vuoden työllistäjäksi. Retki-lehden vuoden 2007 numeron 11 valtakunnallisessa palvelutasotestissä Trekki todettiin Suomen parhaiten palvelevaksi retkeilytarvikeliikkeeksi.

Syskyllä 2012 Trekki hakeutui velkasaneeraukseen, mutta jätti lopulta huhtikuussa 2014 konkurssihakemuksen. Enimmillään yritys työllisti noin 50 henkeä. Loppuvaiheessa yrityksessä oli töissä noin 15 henkilöä ja sillä oli myymälät Lahdessa, Heinolassa ja Riihimäellä.

Trekki Oy:n myymälät
--------------------

* Trekki Lahti
* Trekki Outlet Heinola (ABC-Liikenneasema)
* Trekki Outlet Riihimäki (ABC-Liikenneasema)
* Trekki Outlet Lohja (ABC-Liikenneasema Karnainen, lopetettiin marraskuussa 2012)
* Trekki Outlet Nokia (ABC-liikenneasema, Kolmenkulma, liike suljettiin kesäkuussa 2012)
* Verkkokauppa www.trekki.fi

Lähteet
-------

1. ↑  Trekki etsii suurempia tiloja Lahdesta ja avaa verkkokaupan *Ess.fi*.  4.3.2010. Viitattu 22.4.2014.
2. ↑  Paremman ulkoilun puolesta – Suomen Latu ja Trekki Oy yhteistyöhön *Suomenlatu.fi*.  23.4.2010.  Arkistoitu 18.3.2011. Viitattu 22.4.2014.
3. ↑  Partioretkelle löytyi uusi nimi kilpailulla *Ess.fi*.  8.2.2010. Viitattu 22.4.2014.
4. ↑  Trekki on vuoden työllistäjä Lahdessa *Ess.fi*.  8.4.2011. Viitattu 22.4.2014.
5. ↑  Retki-lehti nro 11/2007
6. 1 2  Lasila, Risto: Trekki Oy yrityssaneeraukseen *Yle Uutiset*.  10.10.2012. Viitattu 22.4.2014.
7. ↑  Lumme, Hanna: Retkeilytarvikeliike Trekki jätti konkurssihakemuksen *Yle Uutiset*.  22.4.2014. Viitattu 22.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Trekin kotisivut
* Trekki Kauppalehden sivuilla
**Epicurea** on Hermann Usenerin kokoama epikurolaisuutta käsittelevien antiikin aikaisten tekstifragmenttien kokoelma. Se julkaistiin alun perin vuonna 1887, ja se on edelleen aihealueen standardikokoelma.

*Epicurea* sisältää Epikuroksen kaikki säilyneet kirjoitukset, sekä kaiken muun antiikin aikaisen todistusaineiston hänen elämäänsä ja ajatteluaan koskien. Usener järjesti aineistonsa aihealueittain. Ensimmäisenä ovat Epikuroksen omat teokset, jotka ovat säilyneet osana Diogenes Laertioksen teosta *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, toisin sanoen Epikuroksen kirjeet sekä tämän *Pääopit*, sekä näitä koskeva todistusaineisto (*testimonia*). Tätä seuraavat eri antiikin teoksissa säilyneet katkelmat Epikuroksen muista, sittemmin kadonneista teoksista. Tämän jälkeen esitetään todistusaineisto koskien Epikuroksen oppeja. Teoksen lopussa ovat Epikuroksen elämäkerrat Diogenes Laertioksen teoksessa sekä *Sudassa*.

Teokseen kootut katkelmat ovat muinaiskreikaksi ja latinaksi. Usenerin teos ei sisällä käännöksiä teksteistä. Teos ei myöskään sisällä Herculaneumin Papyrusten huvilasta löydettyjä tekstejä. Myöhemmän aineiston osalta Usenerin teosta täydentää G. Arrighettin kokoelma *Epicuro: Opere* (1960).

Teoksessa oleviin katkelmiin viitataan niiden numerolla: esimerkiksi "Usener 284" (tai "Us. 284") viittaa Simplikioksen kirjoittaman Aristoteleen *Taivaasta*-teoksen kommentaarin tekstikohtaan, joka käsittelee myös epikurolaista fysiikkaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Long, A. A.: *Hellenistic Philosophy. Stoics, Epicureans, Sceptics*, s. 252. Berkeley & Los Angeles: University of California Press, 1986.
2. ↑  Usener 1887, s. 440-445.
3. ↑  Usener 1887, s. 202.

Kirjallisuutta
--------------

* Arrighetti, Graziano: *Epicuro: Opere. Introduzione, testo critico, traduzione e note*. Biblioteca di cultura filosofica 41. Torino: Einaudi, 1960.  Toinen painos 1973.
* Usener, Hermann: *Epicurea*. Leipzig: Teubner, 1887.  Uusintapainos Stuttgart, 1966.

Aiheesta muualla
----------------

* Anderson, Erik (toim.): *Epicurea* - Selections from the classic compilation of Hermann Usener (Arkistoitu – Internet Archive) *Epicurean Philosophy Online* (englanniksi)
* Usener, Hermann: *Epicurea* (muinaiskreikaksi) (latinaksi)
**Epeios** (m.kreik. Έπειός, lat. *Epeius*) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden mieshahmon nimi:

Epeios, Panopeuksen poika
-------------------------

Agamemnon, Talthybios ja Epeios, reliefi Samothrakelta, noin 560 eaa.
Epeios oli Troijan sodassa kreikkalaisten puolella taistellut sotilas ja Panopeuksen poika. Patrokloksen muistokisoissa hän osallistui nyrkkeilykisaan Euryalosta vastaan ja voitti ottelun. Myöhemmin Akhilleuksen muistokisoissa hän otteli tasapeliin Akamasta, Theseuksen poikaa, vastaan.

Epeios tunnetaan kuitenkin erityisesti Troijan puuhevosen rakentajana. Tässä häntä auttoi Odysseus, joka oli saanut unessa kehotuksen Pallas Athenelta tehdä niin. Hevosen salaluukun mekanismi oli niin erikoinen, että ainoastaan Epeios osasi sen avata. Epeioksen on kerrottu myös olleen itse hevosen sisässä, kun se vietiin sisään Troijaan.

Paluumatkalla sodasta hän päättyi Italiaan, ja versiosta riippuen perusti joko Metapontionin tai Pisan kaupungin.

Argoksen temppelissä oli kaksi vanhaa Epeioksen tekemiksi uskottuja puista veistosta, jotka esittivät Afroditeä ja Hermestä.

Epeios, Eliin kuningas
----------------------

Epeios oli Eliin kuningas Endymionin poika. Hänen isänsä kutsui hänet ja hänen kaksi veljeään, Aitoloksen ja Paionin, juoksukilpailuun määrätäkseen seuraajansa tuloksen perusteella. Epeios voitti kilpailun ja seurasi isäänsä Eliin hallitsijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.4.7 (engl. käännös)
2. ↑  Homeros, *Ilias* 23.664– (engl. käännös)
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.5.14 (engl. käännös)
4. ↑  Quintus Smyrnaeus, *Troijan tuho* xii. (engl. käännös)
5. ↑  Tryfiodoros, *Troijan valloitus* (engl. käännös)
6. ↑  Vergilius, *Aeneis* ii.250–267 (engl. käännös)
7. ↑  Junianus Justinus, *Historiarum Philippicarum t. Pompeii Trogi Libri XLIV in Epitomin Redacti* xx.2 (engl. käännös)
8. ↑  Servius, *Ad. Aen.* x.179 (lat. käännös)
9. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.19.6 (engl. käännös)
10. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 5.1.4 (engl. käännös)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Epeios** Wikimedia Commonsissa
Wladimir Gröndahl noin vuonna 1938.
**Wladimir Gröndahl** (ven. Влади́мир Давы́дович Гренда́ль, ***Vladimir Davydovitš Grendal***, 3. marraskuuta 1884 Helsinki – 16. marraskuuta 1940 Moskova) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen kenraalieversti.

Perhetausta
-----------

Gröndahl syntyi Helsingissä keisarin armeijan 10. reservinpataljoonan kapteenin David Gröndahlin ja Maria Galotschkinin pojaksi ja sai kasteessa nimekseen Woldemar Gröndahl. Hänen isänsä kuoli everstin arvoisena Japanin sodassa. Vladimir Gröndahl siirtyi puna-armeijan palvelukseen Venäjän vallankumouksen jälkeen eikä enää koskaan nähnyt perhettään. Hänen vaimonsa ja lapsensa asuivat tuolloin Tallinnassa Virossa, mistä he muuttivat Suomen sisällissodan jälkeen Helsinkiin. Hänen vaimonsa avioitui myöhemmin Suomessa uudelleen.

Gröndahlin poika Boris Gröndahl varttui aikuiseksi Suomessa ja taisteli talvisodassa Suomen armeijan riveissä isäänsä vastaan. Gröndahlin veli puolestaan yleni myös Neuvostoliitossa kenraaliksi.

Sotilasura
----------

Gröndahl aloitti sotilasuransa isänsä tavoin keisarin armeijassa yleten jo ensimmäisen maailmansodan aikana everstiksi. Hän liittyi Venäjän vallankumouksen jälkeen puna-armeijaan.

Gröndahl oli neuvostotykistön kehittäjä ja sotateoreetikko ja toimi opettajana muun muassa Frunzen sotilasakatemiassa.

Neuvostoliiton aloitettua talvisodan Gröndahl toimi korkeimpana tykistöupseerina Karjalan kannaksella ja sodan alkupäivinä hänet nimitettiin Neuvostoliiton 7. armeijasta erotetun, 7. armeijan oikean ryhmän komentajaksi, joka taisteli Taipaleen suunnalla. Myöhemmin 7. armeijan oikeasta ryhmästä muodostettiin Neuvostoliiton 13. armeija, minkä komentajana Gröndahl jatkoi.

Kymmenen päivää ennen talvisodan loppumista Gröndahl siirrettiin Luoteisen rintaman tykistökomentajaksi. Tämä merkitsi alenemista sotilasuralla, mikä johtui mahdollisesti siitä, että hänellä näihin aikoihin todettiin keuhkosyöpä.

Talvisodan päätyttyä puna-armeijan otettua kenraaliarvot käyttöön hänet ylennettiin kenraalieverstin arvoon 4. kesäkuuta 1940. Gröndahl menehtyi syöpään 16. marraskuuta 1940 ja hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin.

Lähteet
-------

* Raunio, Ari; Kilin, Juri: *Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 2, Jatkosota*. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5.
* Markku Salomaa, W. D. Gröndahl ja V. P. Nenonen - viholliset vastoin tahtoaan, Sotahistoriallinen aikakauskirja 17, Helsinki 1998.

### Viitteet

1. ↑  Kirkonkirjoissa Gröndahlin syntymäkuukausi on 11, lähdekirjoissa 4
2. ↑  / Gröndahl, Wladimir Davidinpoika (1884 - 1940) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |