recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Anthony Ritchie vuonna 2017.
**Anthony Ritchie** (s. 6. joulukuuta 1960) uusiseelantilainen säveltäjä. Hän on toiminut vapaana taiteilijana, ottanut vastaan useita residenssejä ja opettanut sävellystä Otagon yliopistossa. Hän on säveltäjä John Ritchien poika.

Ritchie opiskeli Canterburyn yliopistossa ja Attila Bozayn johdolla Franz Liszt -musiikkiakatemiassa. Vuonna 1987 hän sai filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla Béla Bartókin musiikista. Ritchie sävelsi neljästä sinfoniastaan ensimmäisen ollessaan Dunedinin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä vuosina 1993–1994. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös Alexa Stillille sävelletty laajalti esitetty huilukonsertto, Matthew Marshallin vuonna 1998 kantaesittämä kitarakonsertto, muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja, pianosävellyksiä, kuoroteoksia, oopperoita ja elokuvamusiikkia. Esittäjien joukossa ovat olleet Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri, Christchurchin sinfoniaorkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri, Ruotsin kamariorkesteri ja Takács-kvartetti.

Ritchie on myös johtanut Dunedinin nuoriso-orkesteria ja tehnyt töitä sovittajana. Rugbyn vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuja varten hän teki sovitukset kahdestakymmenestä kansallislaulusta. Hän on itsekin urheillut ja edustanut maailmanmestaruustasolla Uutta-Seelantia kroketissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Edition Peters: Anthony Ritchie (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Centre for New Zealand Music: Anthony Ritchie
3. ↑  Te Ara – The Encyclopedia of New Zealand: John Ritchie
4. ↑  Otago Daily Times: Croquet: Ritchie named for world champs

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Douglas Boyd** (s. 1959) on brittiläinen kapellimestari ja oboisti. Hänestä tuli vuonna 2009 Orchester Musikkollegium Winterthurin pääkapellimestari.

Boyd syntyi Glasgow'ssa ja opiskeli oboensoittoa Janet Craxtonin johdolla Royal Academy of Musicissa Lontoossa sekä Maurice Borguen johdolla Pariisissa. Boyd on sittemmin itse työskennellyt Royal Academy of Musicissa. Hän oli mukana perustamassa Euroopan kamariorkesteria ja on toiminut sen oboesolistina ja johtanut sitä usein. Hän on työskennellyt myös Manchester Cameratan pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Muita orkestereita, joiden kanssa hän on tehnyt töitä, ovat olleet City of London Sinfonia, Gardner Chamber Orchestra, Saint Paul Chamber Orchestra, BBC:n sinfoniaorkesteri, BBC Scottish Symphony Orchestra ja Bournemouthin sinfoniaorkesteri.

Lähteet
-------

1. ↑  Musikkollegium: History (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Musikkollegium: Principal Conductor[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Aly Khan vuonna 1952.
Ali Khanin mausoleumi Salamiyyassa.
Prinssi **Ali Salman Aga Khan** (13. kesäkuuta 1911 – 12. toukokuuta 1960) oli Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen varapuheenjohtaja ja Pakistanin YK:n suurlähettiläs vuosina 1958–1960. Hänet tunnettiin myös playboyna.

Elämä
-----

Khan syntyi Torinossa, Italiassa vuonna 1911. Hänen äitinsä oli italialainen tanssija Cleope Teresa "Ginetta" Magliano ja isä šiialaisten ismailiittien johtaja Aga Khan III. Khanilla oli yksi veli ja yksi velipuoli, Giuseppe Mahdi Khan (s. 1911) ja UNHCR:n pääsihteeri Sadruddin Aga Khan (s. 1933).

Aly Khan sai koulutuksensa Intiassa sekä Ranskassa ja opiskeli lakia Englannissa. Hän nai vuonna 1936 Pariisissa Joan Guinnessin (o.s. Yarde-Buller, 1908–1997), joka kääntyi häiden aikana islamiin. Heidän ensimmäinen lapsensa Aga Khan IV (s. 1936) on nykyinen Aga Khan, eli ismailiittišiiojen nizari-lahkon imaami eli hengellinen johtaja. Myöhemmin pari sai myös toisen lapsen, Amyn Muhammadin. He erosivat vuonna 1949.

Vuonna 1939 Aly Khan liittyi Ranskan muukalaislegioonaan ja palveli Egyptissä sekä muualla Lähi-idässä. Vuonna 1940 hän liittyi Kuninkaalliseen Wiltshiren yeitsmaneihin ja hänestä tuli everstiluutnantti vuonna 1944. Hän sai vuonna 1950 Kunnialegioonan ansiomerkin.

27. toukokuuta 1949 Khan nai Cannesissa yhdysvaltalaisen Hollywood-filmitähden Rita Hayworthin. Suurissa häissä oli 500 vierasta, ja niissä tarjoiltiin gourmet-ruokaa sekä muun muassa 600 pulloa samppanjaa. 28. toukokuuta pidettiin Intiassa islamilaiset häät. Pari sai yhden lapsen, Jasmin Aga Khanin. Aly Khan ja Hayworth erosivat vuonna 1951.

Ura YK:ssa
----------

Marraskuussa 1957 Aly Khan tapasi Pakistanin silloisen presidentin Iskander Mirzan, joka tarjosi hänelle paikan maan YK:n edustajana. Khan otti viran vastaan 6. helmikuuta 1958 ja piti ensimmäisen puheensa YK:ssa 19. elokuuta 1958. 17. syyskuuta 1958 hänestä tuli YK:n yleiskokouksen varapuheenjohtaja.

Kuolema
-------

Aly Khan joutui vakavaan auto-onnettomuuteen vuonna 1960 Suresnesissa Pariisin esikaupunkialueella oltuaan tyttöystävänsä Simone Micheline Bodinin eli Bettinan kanssa palaamassa juhlista kotiinsa. Bettina, takapenkillä istunut autonkuljettaja sekä toisen auton kuljettaja selvisivät, mutta Aly Khan kuoli Fochin sairaalassa. Raskaana ollut Bettina sai keskenmenon.

Aly Khan haudattiin kotinsa Château de l’Horizonin tilalle Etelä-Ranskaan, kunnes hänelle valmistui mausoleumi Salamiyyaan, Syyriaan 11. heinäkuuta 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Edwards: The Goddess and the Playboy *Vanity Fair*.  1993 / 2015. Viitattu 24.10.2016. (englanniksi)
2. ↑  Bettina Graziani, model – obituary *The Telegraph*.  10.3.2015. Viitattu 24.10.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Leyla-Tepen kultuurin ruukku.
**Leyla-Tepen kulttuuri** oli kuparikautinen perinne, joka vallitsi
Keski-Kaukasuksen etelärinteillä noin 4350 – 4000 eaa. Kulttuuri vallitsi pääosin Ağdamin alueella. Hautaukset tehtiin pääosin saviruukkuihin. Kulttuuriin kuului myös tapa tehdä kurgaaneja, suuria hautakumpuja, kuten Soyuqbulaqissa 4. vuosituhannen alussa eaa. Leyla-Tepen kulttuuri on yhdistynyt pohjoisen Mesopotamian kulttuuriin, varsinkin itäisen Anatolian kulttuuriin. Niinpä metallurgian oletetaan saapuneen tänne Mesopotamiasta, ehkä Urukista joskus 4500 eaa.

Löytöpaikkoja
-------------

Leyla-Tepen lisäksi kulttuurin jäänteitä on löydetty muun muassa Soyuqbulaqista, Berikldeebista, Kavtiskhevista, Chinar-Tepestä, Shomulu-Tepestä, Abdal-Aziz-Tepestä, Boyuk Kesikistä, Poylusta ja Agstafasta.

Katso myös
----------

* Kuro-Araxesin kulttuuri
* Maikopin kulttuuri
* Kurgaani
* Ubaidin kulttuuri

Lähteet
-------

1. ↑  Tufan Isaakoglu Akhundov, AT THE BEGINNING OF CAUCASIAN METALLURGY. Problems of Early Metal Age Archaeology of Caucasus and Anatolia. Proceedings of International Conference. Tbilisi, 2014
**Anna Tamminen** (s. 30. lokakuuta 1994) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kaudella 2021 Ruotsin pääsarjassa pelaavaa Hammarby IF:ää. Hänet valittiin Suomessa Naisten Liigan parhaaksi maalivahdiksi kausina 2018 ja 2019. Hän voitti Åland Unitedin joukkueessa liigamestaruuden ja Suomen Cupin kaudella 2020. Ennen Åland Unitedia Tamminen edusti Turun Pyrkivää, Turun Weikkoja, porilaista NiceFutista, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2015, ja ruotsalaista toisen sarjatason Hovås Billdalia kaudella 2017.

Suomen maajoukkueessa Tamminen on pelannut vuoden 2020 loppuun mennessä kuusi maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anna Tamminen Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 18.8.2020. Viitattu 18.2.2021.
2. 1 2 3  Hirvonen, Hinni: Åland United menettää maajoukkuevahti Anna Tammisen Ruotsiin  2.12.2020. Yle. Viitattu 18.2.2021.
3. ↑  Anna Tamminen: "Tuntui yhtä yllättävältä kuin viime vuonna"  16.12.2019. Jalkapallon Pelaajayhdistys. Viitattu 18.2.2021.

Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Talaslahti |
2 Pikkujämsä |
3 Hyyrynen |
4 Öling |
5 Koivisto |
6 Auvinen |
7 Engman |
8 Ahtinen |
9 Kemppi |
10 Alanen |
11 Heroum |
12 Tamminen |
13 Danielsson |
14 Kollanen |
15 Kuikka |
16 Westerlund |
17 Franssi |
18 Sällström |
19 Sainio |
20 Summanen |
21 Rantanen |
22 Rantala |
23 Korpela |
Valmentaja Signeul



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Katherine Broderick** on brittiläinen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Broderick opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa, National Opera Studiossa, Leipzigin konservatoriossa ja Royal Northern College of Musicissa. Häntä opetti Guildhall School of Music and Dramassa Susan McCulloch, ja hän sai sieltä kultamitalin. Sittemmin hän on saanut opetusta Anthony Rodenilta. Broderick sai vuonna 2005 Susan Chilcott -palkinnon, vuonna 2006 Maggie Teyte -palkinnon ja vuonna 2007 Kathleen Ferrier -palkinnon. Broderick on esiintynyt konserttilaulajana johtavien orkesterien kanssa Isossa-Britanniassa ja ulkomailla. Hän on luonut menestyksekkään resitaaliuran, jolla hänen säännöllisiä yhteistyökumppaneitaan ovat olleet pianistit Simon Lepper, Malcolm Martineau, Eugene Asti, James Bailleau, Joseph Middleton ja Sholto Kynoch.

Broderick teki ensimmäisen esiintymisensä Proms-festivaalissa Woglindena Richard Wagnerin *Nibelungin sormuksessa* Donald Runniclesin johtaman BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 2007. Seuraavana vuonna hän palasi Proms-festivaalille Giacomo Puccinin *Il tabarron* esitykseen BBC:n filharmonikkojen kanssa. Broderick tuli valituksi English National Operan Harewood Artists -ohjelmaan. Hän on tehnyt levytyksiä monille levymerkeille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katherine Broderick Oxford Lieder, viitattu 22.4.2023
2. 1 2 3  Katherine Broderick Maxine Robertson Management, viitattu 22.4.2023
3. 1 2 3 4  Katherine Broderick Leeds Lieder, viitattu 22.4.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
**Maija Närhinen** (s. 1967) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Närhinen on valmistunut Kuvataideakatemiasta vuonna 1998 ja Taidekoulu Maasta vuonna 1989.

Närhisen teoksissa on sekä maalauksen että veistoksen piirteitä. Muun muassa maalatuista pahvilaatikoista tehdyt veistokset ja installaatiot ovat toimineet puoliksi maalauksina. Yllättävät materiaalit ovat tuoneet kriittisiä muistumia esimerkiksi kulutuksesta tai evoluutioteorian mallinnuksista. Aiemmin hänen maalauksissaan oli illusorisuutta joka oli lähellä trompe l’œilia.

Närhisellä on ollut yksityisnäyttelyitä muun muassa Galleria Sculptorissa, Hippolytessä ja Forum Boxissa. Hänen teoksiaan on Helsingin taidemuseon, Kiasman, EMMAn ja Rovaniemen taidemuseon kokoelmissa. Maija Närhinen voitti 2015 Aboa Vetus Ars Nova -museossa Turku Biennaalin yleisöäänestyksen teoksella "Joki". Närhinen on Kuvanveistäjäliiton jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuvataiteilijamatrikkeli 9.3.2022
2. ↑  Valokuvagalleria Hippolyte: Maija Närhinen
3. ↑  Sivellin maalaa siveltimen kuvan Maija Närhisen maalauksia ja 22.8. saakka Galleria Artinassa HS 21.8.2004
4. ↑  Turku Biennaalin lehdistötiedote 13.8.2015. (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Maija Närhisen verkkosivut
* Maija Närhinen taiteilijamatrikkelissa
* Maija Närhinen Kansallisgallerian kokoelmissa
* Maija Närhinen ArtFacts.Net-taidetietokannassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Piirin (ulusin) sijainti Sahan tasavallan kartalla
**Srednekolymskin ulus** tai **Srednekolymskin piiri** (ven. Среднеколымский улус (район), *Srednekolymski ulus (raion)*, jak. Орто Халыма улууһа, *Orto Ĥalyma uluuha*) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan koillisosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Kolymajoen varrella. Se rajoittuu pohjoisessa Nižnekolymskin piiriin, idässä Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan ja Magadanin alueeseen, etelässä Verhnekolymskin ulusiin sekä lännessä Allaihan ja Abyin uluseihin eli piireihin. Srednekolymskin ulusin pinta-ala on 125 200 km². Sen hallinnollinen keskus on Srednekolymskin kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu yhdeksän naslegia eli maalaiskuntaa. Piirissä on yhteensä 15 asutuskeskusta. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito ja kalastus. Piirin asukasluku on vajaat 8000 henkeä (2010).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yakutiatravel.com – Srednekolymski uluss (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Srednekolymski ulus (raion) Sahan tasavallan portaali (venäjäksi)
* Lisätietoa ulusista Sahan tasavallan portaali (venäjäksi)
* Kolyman alueen historiaa Sahan tasavallan portaali (venäjäksi)
* Srednekolymskin ulusin kartta

Sahan lippuSahan piirijako
**Kaupunkipiirikunnat:** Jakutsk | Žatai  

**Piirit ja ulusit:** Abyi | Aldan | Allaiha | Amga | Anabarin kansallinen | Bulun | Bytantain evenien kansallinen | Gornyi | Hangalass | Kobjai | Megino-Kangalass | Lensk | Mirnyi | Moma | Nam | Nerjungri | Nižnekolymsk | Njurba | Oimjakon | Olenjokin kansallinen | Oljokminsk | Srednekolymsk | Suntar | Tatta | Tompo | Tšuraptša | Ust-Aldan | Ust-Jansk | Ust-Maja | Verhnekolymsk | Verhneviljuisk | Verhojansk | Viljuisk | Žiganskin kansallinen
**Daníel Bjarnason** (s. 26. helmikuuta 1979) on islantilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänellä on ollut Muziekgebouw Frits Philips Eindhovenin ja Islannin sinfoniaorkesterin residenssit. Häneltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Los Angelesin filharmonikot, Cincinnatin sinfoniaorkesteri, Rambert Dance Company, Britten Sinfonia, Jennifer Koh, So Percussion, Calefax ja Calder Quartet. Daníel sävelsi ensimmäisen oopperansa (*Brothers*) Den Jyske Operalle (Aarhus); teos kantaesitettiin elokuussa 2017 Aarhusin ollessa Euroopan kulttuuripääkaupunkina. Teos perustuu Susanne Bierin elokuvaan *Veljekset*, ja sen kantaesityksen johti Kasper Holten. Lavasuunnittelijana toimi Steffen Aarfing ja libretistinä Kerstin Perski. Muiden teosten joukossa on viulukonsertto, joka myös kantaesitettiin vuonna 2017 Pekka Kuusiston toimiessa viulusolistina ja Gustavo Dudamelin johtaessa Islannin sinfoniaorkesteria.

Daníelin teosten esityksiä ovat johtaneet sellaiset kapellimestarit kuin Esa-Pekka Salonen, Gustavo Dudamel, John Adams, James Conlon, André de Ridder, Louis Langree ja Ilan Volkov. Säveltäjä on tehnyt yhteistyötä myös taidemusiikin ulkopuolella sellaisten muusikoiden kuin Sigur Rósin, Brian Enon ja Ben Frostin kanssa. Kapellimestarina Daníel on toiminut kapellimestarina muiden muassa Los Angelesin filharmonikkojen, BBC:n filharmonikkojen, Islannin sinfoniaorkesterin, Tokion sinfoniaorkesterin, Toronton sinfoniaorkesterin, Ulsterin orkesterin, Sinfonietta Cracovia ja Islannin oopperan kanssa.

Daníel on saanut useita Islannin musiikkipalkintoja. Vuonna 2013 hän jakoi Edda-palkinnon Ben Frostin kanssa musiikista Baltasar Kormákurin ohjaamaan elokuvaan *Syvyys* (*Djúpið*). *Undir trénu* -elokuvan musiikki toi Daníelille Harpa-palkinnon.

Daníel opiskeli pianonsoittoa, säveltämistä ja orkesterinjohtoa Reykjavíkissa. Hän aloitti pianonsoiton lapsena ja oman musiikin tekemisen 17-vuotiaana. Tärkeitä säveltäjiä hänelle olivat opiskeluaikoina Modest Mussorgski ja Dmitri Šostakovitš. Hän jatkoi orkesterinjohdon opintojaan Freiburgin musiikkikorkeakoulussa. Hän on Bedroom Community -nimisen levy-yhtiön ja kollektiivin jäsen. Hänen kustantajanaan on toiminut Edition Peters.

Lähteet
-------

1. ↑  Toronto Symphony Orchestra: Bow to String
2. 1 2 3 4 5  Daníel Bjarnason: About (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Iceland Symphony Orchestra: New violin concerto by Daníel Bjarnason
4. 1 2  The Reykjavík Grapevine: Like A Raging Storm: Daníel Bjarnason On Creating And Composing
5. ↑  The Reykjavík Grapevine: Odysseus Reborn: Daníel Bjarnason Brings His Wartime Opera Home

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Harrison Parrott: Daníel Bjarnason (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Camp Al-Adalan pääportti
**Camp Al-Adala**, **Camp Justice** tai **Camp Banzai** on Yhdysvaltojen johtaman liittouman käyttämä sotilastukikohta Tigris-joen rannalla Khadimiyassa, Bagdadin koillisosassa Irakissa. Tukikohta luovutettiin myöhemmin irakilaisille, ja se on Irakin armeijan ja poliisivoimien yhteishallinnassa. [1]

Yhdysvaltojen armeijan sotilaat nimesivät tukikohdan alun perin *Camp Banzaiksi*, mutta syyskuussa 2004 nimi muutettiin muotoon *Camp Justice* (Oikeuden leiri), koska haluttiin välttää irakilaisia provosoivia termejä osana maan rauhoittamispyrkimyksiä. Tukikohdassa on vankila, jossa arvioidaan olevan toistasataa vastarintaliikkeen tukemisesta epäiltyä vankia. Laitoksessa tapahtui useita ihmisuhreja vaatinut pakoyritys joulukuussa 2005. [2]

Irakin entinen presidentti Saddam Hussein, hänen velipuolensa Barzan Ibrahim al-Tikriti ja vallankumousistuimen puheenjohtaja Awad Hamed al-Bandar teloitettiin hirttämällä Camp al-Adalassa joulukuussa 2006 ja tammikuussa 2007.

Lähteet
-------

1. ↑   BBC News 28.12.2005  Adalan tukikohta on Irakin poliisin ja armeijan yhteinen alue lähellä Tigris-jokea. Sodan jälkeen se oli Yhdysvaltojen armeijan käytössä ja sitä kutsuttiin nimellä Camp Justice.
2. ↑   BBC News 28.12.2005  Ainakin yhdeksän ihmistä kuoli yrityksessä paeta irakilaisesta vankilasta Bagdadissa sijaitsevassa tukikohdassa, viranomaiset sanoivat. Yhdysvaltojen armeijan edustaja sanoi neljän vartijan ja neljän vangin, sekä yhden tulkin kuolleen Adalan tukikohdassa Khadimiyassa, mutta eri lähteistä on kerrottu jopa 20 saaneen surmansa.
**Yläluokka** on käsite, jota käytetään luokkayhteiskunnassa ylimmästä tai ylimmistä yhteiskuntaluokista. Nyky-yhteiskunnassa sana yläluokka merkitsee yleensä joko varakkaita tai korkeassa asemassa olevia. Joskus yläluokkaan luetaan kuuluviksi myös esimerkiksi yritysjohtajat. Tietyssä mielessä yläluokka käsittää sivistyneistön eli korkeasti koulutetut henkilöt. 1800-luvulle saakka ylin yhteiskuntaluokka oli aatelisto. Aatelismiehet toimivat korkeissa viroissa ja maaseudulla suuri osa maa-alueesta oli heidän omistuksessaan. Ylimpiin yhteiskuntaluokkiin kuului myös papisto ja armeijassa korkeassa asemassa olevat, esimerkiksi upseerit. Kaupungeissa yläluokkaisten asumuksia olivat virkatalot ja maaseudulla kartanot.

Lähteet
-------

1. ↑  Laura Kolbe: Yläluokka *Annelin kirjoissa*.  5.3.2015. Viitattu 29.8.2023.
2. ↑  Antti Hautamäki: Yläluokka - Laura Kolbe eliittiä kuvaamassa *sustainableinnovation.fi*.  1.3.2015. Viitattu 29..2023.
3. ↑  Hallinto ja sääty-yhteiskunta Suomessa Peda.net, Kuoreveden koulu. Viitattu 29.8.2023. [vanhentunut linkki]
**Caroline Pipping** (s. 1958 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli vuosina 1979–1981 Kankaanpään taidekoulussa ja sen jälkeen vuoteen 1987 saakka Suomen taideakatemiassa Helsingissä. Pipping on osallistunut yhteisnäyttelyihin eri maissa vuodesta 1984 lähtien. Niiden ohella hän on järjestänyt omia näyttelyitään muun muassa Helsingissä ja Maarianhaminassa.

Pippingin teoksia on otettu muun muassa Amos Rexiin, Espoon, Helsingin ja Maarianhaminan kaupunkien kokoelmiin, Tampereen Pyynikinlinnaan, Kiasmaan ja Ahvenanmaan museoon.

Suomenruotsalainen Pipping on asunut Ahvenanmaalla ja Tukholmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Taiteilijaseura: Kuvataiteilijamatrikkeli: Caroline Pipping
2. ↑  Helsingin Sanomat: Kulttuuri: Suomenruotsalainen Caroline Pipping saapui Tukholmasta pitämään retrospektiiviä Maalausta monilla kielillä


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |

 |
**Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1945** järjestettiin heinäkuun 5. ja 19. päivän välillä vuonna 1945. Vaaleissa 24 073 025 äänestäjää valitsivat Ison-Britannian parlamentin alahuoneen 670 jäsentä äänestysaktiivisuuden ollessa 72,8 prosenttia. Kyseessä olivat Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäiset parlamenttivaalit sitten vuoden 1935, koska toinen maailmansota oli estänyt vaalien järjestämisen aiemmin.

Tulokset
--------

Clement Attleen johtama Työväenpuolue sai parlamenttivaaleissa suurvoiton. Yhteensä 393 työväenpuolueen ehdokasta valittiin alahuoneeseen puolueen kannatuksen ollessa 48,0 prosenttia, ja se sai siten parlamenttiin laajan enemmistön. Pääministeri Winston Churchillin johtama konservatiivipuolue sai alahuoneeseen vain 197 paikkaa ja 36,2 prosenttia annetuista äänistä. Liberaalipuolueen ehdokkaita valittiin parlamenttiin 12, ja se sai 9,0 prosentin kannatuksen. Vaalituloksen seurauksena työväenpuolueen johtaja Attlee nimitettiin Yhdistyneen kuningaskunnan uudeksi pääministeriksi.

Parlamenttivaalien tulos oli yllätys, koska Churchill oli toisen maailmansodan aikana ollut niin suosittu, että hänen puolueensa voittoa oli pidetty lähes varmana. Paul Addisonin mukaan syitä konservatiivien tappioon olivat muun muassa kansan halu sosiaalisiin uudistuksiin ja se, ettei Churchillillä ollut selviä suunnitelmia sodanjälkeisen politiikan suhteen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1945** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2  General Election Results 1885-1979 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Why Churchill Lost in 1945 BBC 17.2.2011
Marta García vuonna 2019.
**Marta García López** (s. 9. elokuuta 2000 Denia, Espanja) on espanjalainen autourheilija.

Ura
---

García kilpailemassa W Seriesissä vuonna 2021.
García aloitti uransa Karting-luokista ja voitti vuonna 2015 CIK-FIA Karting Academy Trophyn ja Trofeo Industrie KFJ -luokkien mestaruudet.

Vuonna 2016 García siirtyi formulaluokkiin ja ajoi Espanjan Formula 4 -sarjaa. Vuonna 2017 García jatkoi Espanjan F4 -sarjassa ja sijoittui sarjassa yhdeksänneksi. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua SMP Formula 4 -sarjassa ja keräsi kahdeksan pistettä. 

Vuosina 2019 ja 2021–2022 García kilpaili naispuolisille kuljettajille suunnattussa W Series -sarjassa. Parhaimmillaan sarjan tulokasvuodella Garcia sijoittui neljänneksi voittaen yhden kilpailun. Kaudella 2021 hän oli sarjan 12. ja kaudella 2022 kuudes.

Kaudella 2023 Garcia kilpailee uudessa F1 Academy -sarjassa Prema Racing -tallin kuljettajana. Hän otti ensimmäiset voittonsa sarjassa kauden avausviikonloppuna voitettuaan kaksi kolmesta kilpailusta. Hän voitti kuljettajien mestaruuden kaudella 2023.

W Series -tulokset
------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Hitech GP | HOC3 | ZOL4 | MIS6 | **NOR**1 | ASS9 | BRH8 |  |  | **66** | **4.** |
| 2021 | Puma W Series Team | RBRKesk. | RBR12 | SIL12 | HUN7 | SPA3 | ZAN18 | COA15 | COADNS | **21** | **12.** |
| 2022 | CortDAO W Series Team | MIA11 | MIA9 | CAT6 | SIL18 | LEC6 | HUN4 | **SIN**3 |  | **45** | **6.** |

Lähteet
-------

* Marta García Driver Databasessa

### Viitteet

1. 1 2  Marta Garcia Motorsport Stats. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Marta Garcia W Series.  Arkistoitu 26.3.2022. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Prydderch, Hannah: 2023 F1 Academy grid: Introducing the drivers and teams for the all-female series’ inaugural season  7.4.2023. FIA. Viitattu 29.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Marta García shines and wins two races in the new F1 Academy 2023  29.4.2023. ES Euro. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Garcia crowned first F1 Academy champion after holding off Pulling for Race 1 victory *f1academy.com*.  21.10.2023. Viitattu 10.12.2023. (englanniksi)
**Valkealan Kajo** on valkealalainen, nykyisin Kouvolassa Valkealan suuralueella toimiva urheilun yleisseura. Sen nimi oli alkuaan Valkealan Roima. Seuran perustivat kyläseurat Kuivalan Yritys, Selänpään Jäykät, Tuohikotin Rannan Pojat ja Voikosken Veljeys.

Seurassa voi harrastaa jalkapalloa, lentopalloa, voimistelua, yleisurheilua, hiihtoa ja suunnistusta. Näiden lisäksi tammikuussa 2020 Kajossa aloittaa uusi cheerleading-joukkue. Kajo tulee olemaan Kouvolan seudun toinen seura, jossa voi harrastaa cheerleadingia.

Seuran jaostot
--------------

* lentopallo
* jalkapallo
* yleisurheilu
* voimistelu
* hiihto ja suunnistus

Lentopallo
----------

Kajo pelasi naisten SM-sarjassa parikymmentä vuotta, kunnes kesällä 2004 joutui luopumaan sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Keväällä 1998 valkealalaiset voittivat Suomen-mestaruuden, ja tässä joukkueessa oli mukana useita seuran omia kasvatteja. Tällä hetkellä*milloin?* naiset pelaavat 2-sarjaa joukkueella, jossa pelaa useiden yli kolmekymppisten lisäksi B- ja C-junioreita. Kaudella 2013-2014 Kajolla oli tyttöjoukkueita D-, C- ja B-ikäluokissa. B-tytöt pelasivat Kouvola Volleyn nimellä, sillä osa pelaajista on lähtöisin muista suur-Kouvolan seuroista.

Kajo järjestää yhdessä KoLe-57:n kanssa Beach Volleytä Käyrälammella, Tykkimäen huvipuiston vieressä.

Jalkapallo
----------

Kaudella 2005 Kajo pelasi Kakkosessa, mutta pari kautta myöhemmin se joutui luopumaan paikasta Kolmosessa taustajoukkojen puuttumisen vuoksi ja aloittamaan pohjalta, Kutosesta. Kaksi kautta Vitosessa pelattuaan Kajo nousi kaudeksi Neloseen ja perusti samalla kakkosjoukkueen Kutoseen.

Juniorijoukkueita seuralla on jalkapallossa 02-syntyneistä 08-syntyneisiin, vanhemmat pelaavat pääsääntöisesti kouvolalaisseurojen yhteisjoukkueissa KJP:ssa.

Yleisurheilu
------------

Toiminta painottuu pitkälti junioreihin. Pikajuoksija Visa Hongisto on edustanut koko uransa Valkealan Kajoa.

Voimistelu
----------

Jaosto järjestää lukuisia erityyppisiä tunteja niin lapsille kuin aikuisillekin. Lapsille on muun muassa telinevoimistelua, tansseja, katutansseja sekä leikkejä/pelejä. Aikuisilla painopiste on peruskunnon parantamisessa ja ylläpidossa, lajeina muun muassa jooga, kahvakuula, zumba ja vesijumppa.

Hiihto ja suunnistus
--------------------

Seuran perustamisesta lähtien toiminut jaosto tarjoaa mahdollisuuksia luonnossa liikkumiseen niin suksilla kuin juostenkin, ja myös ampumahiihtoa. Viime vuosina toiminta on kuitenkin hiipunut.

Tunnettuja kajolaisia yleisurheilijoita
---------------------------------------

* Visa Hongisto
* Kai Kepsu
* Erkki Kujala
* Eeva Hongisto
* Jari Kujala (jalkapallo)
* Eino Rastas

Lähteet
-------

1. ↑  Mestari vaihtui urheilutietäjäkisassa — tässä finaalin kysymykset ja vastaukset[vanhentunut linkki]. Kymensanomat 9.12.2012
2. ↑  Valkealan kajo - Facebook
3. ↑  Seuran yleisurheilulegendoja. Valkealan Kajo.

Aiheesta muualla
----------------

* Valkealan Kajo
*Tämä artikkeli käsittelee toimintansa tällä nimellä lopettanutta urheiluseuraa. Seuran lentopallotoiminta on jatkanut toimintaansa nimellä Hämeenlinnan Lentopallokerho.*

**HPK Naiset** oli hämeenlinnalainen naisten jääkiekko- ja lentopalloseura, joka pelasi lentopallon Mestaruusliigassa ja jääkiekossa Naisten Liigassa.. Seuran lentopallotoiminta on vuodesta 2018 toiminut nimellä Hämeenlinnan Lentopallokerho ja jääkiekkotoiminta on siirtynyt kaudesta 2021-2022 HPK Liiga Oy:n alaisuuteen.

HPK:n naisten lentopallon juuret ovat Hämeenlinnan Tarmon ja sittemmin Vanajan Racing Club nimellä pelanneessa liigajoukkueessa. Kaudesta 2009–2010 Vanajan Racing Club alkoi pelata HPK-nimellä naisten lentopalloliigassa. Aiemmin se oli ehtinyt voittaa kahdeksan Suomen mestaruutta 2000-luvulla. Ainoastaan vuonna 2004 Pieksämäki Volley katkaisi hämeenlinnalaisten kultaputken. 

Hämeenlinnalainen naislentopalloilu palasi takaisin lentopalloliigan kultamitalistiksi kauden 2015–2016 päätteeksi, kun HPK pysäytti LP Viestin kaudella 2008–2009 alkaneen mestaruusputken. Mitali oli järjestyksessään 17. hämeenlinnalaiselle naislentopalloilulle.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  HPK Naiset *Hämeenlinnan Pallokerho*. Viitattu 14.1.2023.
3. 1 2  HPK syöksi LP Viestin vallasta huimassa finaalisarjassa *Mestaruusliiga*. Viitattu 15.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu
* Hytönen, Annika & Laiho, Harri: Eveliina Rautiainen, 28, julkaisi sosiaalisessa mediassa järkyttävän kuvan käsistään – hän kertoo miksi: "Elämäni on kamppailua tunnista toiseen". *Helsingin Sanomat* 28.2.2023.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naisten jääkiekon Suomen-mestarit |
| --- |
|  |
| Voittajat | 
* 1983: HJK
* 1984: HJK
* 1985: Ilves
* 1986: Ilves
* 1987: Ilves
* 1988: Ilves
* 1989: EVU
* 1990: Ilves
* 1991: Ilves
* 1992: Ilves
* 1993: Ilves
* 1994: Shakers
* 1995: Shakers
* 1996: Shakers
* 1997: JyP HT
* 1998: JYP
* 1999: Blues
* 2000: Blues
* 2001: Blues
* 2002: Blues
* 2003: Blues
* 2004: Blues
* 2005: Blues
* 2006: Ilves
* 2007: Blues
* 2008: Blues
* 2009: Blues
* 2010: Ilves
* 2011: HPK
* 2012: Kärpät
* 2013: Blues
* 2014: Blues
* 2015: Blues
* 2016: JYP
* 2017: Kärpät
* 2018: Kärpät
* 2019: Blues
* 2020: *Ei jaettu*
* 2021: K-Espoo
* 2022: K-Espoo
* 2023: HIFK

 |

 |

Naisten Mestaruusliigan joukkueet
Hämeenlinnan Lentopallokerho • Kuortane nuoret • LiigaPloki • LP Kangasala • LP-Vampula • LP Viesti Salo • Mesto Tampere • Oriveden Ponnistus • Pieksämäki Volley • Pölkky Kuusamo

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naisten Liiga |
| --- |
|  |
| Joukkueet (2023–24) | 
* HIFK
* HPK
* Ilves
* K-Espoo
* KalPa
* Kuortane
* Kärpät
* RoKi
* TPS

 |

 |
Kaavio, jossa äänet "virtaavat" vasemmalta oikealle. Sinisen katkoviivan oikealla puolella ovat varsinaiset äänestäjät, joiden käyttämä äänimäärä on heille omat äänensä delegoineiden äänestäjien lukumäärä, mukaan lukien äänestäjä itse.
**Virtaava demokratia** (tai esimerkiksi **delegatiivinen demokratia** tai **nestemäinen demokratia**) on demokratian muoto, jossa äänestäjä voi joko äänestää itse tai delegoida äänensä jollekulle toiselle äänestäjälle. Tämä äänestäjä voi halutessaan edelleen delegoida oman äänensä ja kaikki saamansa äänet eteenpäin jollekulle toiselle. Äänestysvaihtoehdon kultakin varsinaiselta äänestäjältä saama äänimäärä on tällaisen ketjun päässä olevan varsinaisen äänestäjän saama mandaatti eli hänen takanaan olevien äänten summa, mukaan lukien hänen oma äänensä.

Virtaavan demokratian voi määritellä suoran demokratian ja edustuksellisen demokratian kompromissiksi. Sen etuna suoraan demokratiaan on nähty se, että siinä jokaisen äänestäjän ei tarvitse perehtyä tarkasti jokaiseen asiaan, josta äänestetään, vaan hän voi antaa päätäntävallan henkilölle, joka tuntee käsiteltävän asian. Tämän on väitetty parantavan voittaneiden päätösten laatua ja vähentävän liiallisen yksinkertaistavia vaalikampanjoita.

Virtaavaa demokratiaa ovat käyttäneet omissa äänestyksissään esimerkiksi Saksan piraattipuolue ja ruotsalainen Demoex.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikko Sarela: Mitä edustuksellisen demokratian digitalisaatio tarkoittaa? *sarela.fi*.  17.11.2016.  Arkistoitu 26.2.2019. Viitattu 26.2.2019.
2. 1 2 3  Kang, Anson & Mackenzie, Simon & Procaccia, Ariel D.: Liquid Democracy: An Algorithmic Perspective (pdf) (Introduction) *procaccia.info*.  Arkistoitu 13.7.2018. Viitattu 26.2.2019.
**Notoro** (jap. 能登呂) oli keisarillisen Japanin laivaston Shiretoko-luokan tankkeri ja kellukekoneiden emälaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Shiretoko-luokka*
Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta. Se laskettiin vesille 3. toukokuuta 1920 ja valmistui 10. elokuuta Shiretoko-luokan laivastotankkerina, joka muutettiin 1924 kellukekoneiden emälaivaksi.

Palvelus
--------

Alus palautettiin 1942 laivastotankkeriksi. Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo vahingoitti 20. syyskuuta 1943 Palaun itäpuolella pahoin alusta, joka vahingoittui uudelleen pahoin ilmahyökkäyksessä 5. marraskuuta 1944 ollessaan korjattavana Singaporessa. Hylky muutettiin kelluvaksi öljysäiliöksi. Se poistettiin palveluksesta ja romutettiin Singaporessa 3. toukokuuta 1947.

Lähteet
-------

* Jentschura, Hansgeorg; Jung, Dieter & Mickel, Peter: *Warships of the Imperial Japanese Navy, 1869–1945*. Lontoo: Arms & Armour Press, 1977. ISBN 0-85368-151-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Jentschura et al 1977 s. 63
2. ↑  Jentschura et al 1977 s. 250
**Tiina Pyykkinen** (s. 1983) on vuoden nuori taiteilija 2017. Saarijärvellä syntynyt Pyykkinen valmistui kuvataiteen maisteriksi Helsingin Kuvataideakatemiasta vuonna 2014. Hän on opiskellut myös Kokkolan Pohjoismaisessa taidekoulussa, Kankaanpään taidekoulussa sekä Hochschule für Grafik und Buchkunst -taidekorkeakoulussa Saksassa.*lähde?*

Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Pyykkinen piti Helsingissä vuonna 2011, minkä jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa, Saksassa ja Isossa-Britanniassa. Hänen teoksiaan löytyy muun muassa Saastamoisen ja Paulon säätiöiden kokoelmissa, Salon taidemuseossa ja Valtion taideteostoimikunnan kokoelmissa.

Pyykkinen tutkii taiteessaan valoa ja sen heijastuksia. Pyykkistä kiinnostavat erityisesti valon taittuminen ja millaisia illuusioita matan ja kiiltävän maalin yhdistelmillä voi luoda. Valo, arkkitehtuuri ja tilaan sijoitellut esineet vaikuttavat näkymään. Kun katsoja vaihtaa kuvakulmaa, kokonaiskuva maalauksista muuttuu. Valoon, tilaan ja tilanteeseen nojaavan tyylinsä Pyykkinen löysi opiskellessaan Kuvataideakatemiassa.

Pyykkiselle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuoden nuori taiteilija on mustaa valoa maalaava Tiina Pyykkinen *Helsingin Sanomat*.  14.10.2016. Viitattu 8.3.2017.
2. ↑  Heli Mansikka: Vuoden nuoreksi taiteilijaksi valittiin Tiina Pyykkinen *Yle Uutiset*. Viitattu 8.3.2017.
3. ↑  Vuoden nuori taiteilija on Tiina Pyykkinen *Aamulehti*.  14.10.2016.  Arkistoitu 8.3.2017. Viitattu 8.3.2017.
4. ↑  Valtion taiteilija-apuraha 311 taiteilijalle  16.7.2021. Helsinki:  Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 16.7.2021. Viitattu 17.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Wäinö Herman Arajärvi**, sukunimi aik. *Alin* (12. heinäkuuta 1879 Honkola, Urjala – 8. kesäkuuta 1961 Tampere) oli suomalainen toimitusjohtaja, isännöitsijä ja talousneuvos. Arajärvi oli Tampereella ilmestyvää *Aamulehteä* kustantaneen Tampereen Kirjapaino Oy:n johtajana 1915–1954.

Wäinö Arajärven vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Kristian Alin ja Regina Eerola. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1902. Arajärvi teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan 1908, Saksaan 1922, Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan 1933.

Arajärvi toimi kansakoulunopettajana 1902–1906. Hän oli Kotkassa ilmestyneen *Etelä-Suomi*-lehden v. t. päätoimittajana 1906, Porvoossa ilmestyneen *Uusimaa*-lehden päätoimittajana 1906–1909, Hämeenlinnassa ilmestyneen *Hämeen Sanomat* -lehden päätoimittajana 1909–1911 ja *Uudenkaupungin Sanomat* -lehden päätoimittajana 1911–1915. Hän toimi sitten *Aamulehteä* kustantaneen Tampereen Kirjapaino Oy:n isännöitsijänä vuodesta 1915 alkaen hoitaen *Aamulehden* talouspuolta.

Arajärvi oli Sanomalehti Osakeyhtiö Uusimaan. Sanomalehtien Ilmoitustoimisto Oy:n, K. J. Gummerus Oy:n ja Suomen Sanomalehdenkustantajain Liiton johtokuntien jäsenenä. Arajärvi oli Suomen Graafillisen Teollisuuden Harjoittajain Liiton hallituksen jäsen ja hän osallistui liiton edustajana työehtosopimusneuvotteluihin. Hän oli mukana raittiusliikkeessä ja toimi Tampereen Raittiuskerhon johdossa. Arajärven aikana *Aamulehti* ei julkaissut alkoholijuomailmoituksia. Politiikan puolella Arajärvi osallistui suomalaisen puolueen ja myöhemmin kokoomuspuolueen toimintaan. Arajärvi kirjoitti *Aamulehteen* artikkeleita ja pakinoita nimimerkillä.

Wäinö Arajärvi oli naimisissa Eriikka Lehmuksen (1881–1953) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Marja Annikki Arajärvi (1910–2008), lehtori ja historioitsija Kirsti Päivätär Arajärvi (1911–1991), varatuomari Heikki Johannes Arajärvi (1917–2003) ja oikeustieteen tohtori, varatuomari Tauno Ilkka Yrjänä Arajärvi (1920–2003). Professori Pentti Arajärvi on Wäinö Arajärven pojanpoika.

Toimitustöitä
-------------

* *Aamulehti: Tampereen kirjapaino-oy 60 v. 1881-1941*. Tampere 1941

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Geni.com : Wäinö Herman Arajärvi
2. 1 2 3 4  Wäinö Arajärvi 60-vuotias, Aamulehti, 12.07.1939, nro 183, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Wäinö Arajärvi 50-vuotias, Aamulehti, 12.07.1929, nro 187, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3 4  Henkilötietoja - Personalia, Suomen lehdistö : lehdistön ammattilehti, 01.07.1939, nro 6-7, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Isännöitsijä ja talousneuvos Wäinö Herman Arajärven 70-vuotisjuhlat, perhekuva 13.7.1949, Museokeskus Vapriikki (Finna)
* Talousneuvos Wäinö Herman Arajärven juhlat rotarien klubilla 12.10.1949, Museokeskus Vapriikki (Finna)
Grand Hotel Europe on ylellinen viiden tähden hotelli Pietarin keskustassa Nevski prospektin varrella.
**Grand Hotel Europe** (ven. Гранд Отель Европа) (alkuperäinen nimi *Hôtel d'Europe*, ven. Европейская, *Jevropeiskaja*). on Pietarin arvostetuimpia hotelleja Nevsky Palacen ja Astorian ohella. Se sijaitsee kaupungin pääkadun Nevski prospektin ja Mihailovskaja-kadun kulmassa lähellä Kazanin katedraalia, Gostinyi Dvor -tavarataloa ja Venäläistä museota.

Hotelli rakennettiin vuosina 1873–1875 arkkitehti L. F. Fontanin suunnitelman mukaan ja avattiin 28. tammikuuta 1875. 1910-luvulla Fredrik Lidval lisäsi julkisivuun jugendtyylisiä aiheita. 

Rakennus peruskorjattiin vuosina 1989–1991, jolloin nimeksi tuli *Grand Hotel Europe.*

Lähteet
-------

1. ↑   Санкт-Петербург Энциклопедия, haettu 2.9.2007

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Grand Hotel Europe**.
* Grand Hotel Europen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Seyed Ali Mousavi Noor (pers. ‏سید علی موسوی نور‎, syntynyt 7. maaliskuuta 2006) on iranilainen karateka Urheilija, joka voitti kultamitalin vuoden 2021 Aasian karaten mestaruuskilpailuissa. Mousavi kuuluu Iranin miesten karatemaajoukkueeseen eri sarjoissa. Hän voitti ensimmäisen virallisen mitalinsa vuonna 2021 Zanjanin maakunnan maajoukkuemestaruudesta. Mousavi on kotoisin Ramhormozin kaupungista.

Hän aloitti karaten 12-vuotiaana, ja voitettuaan useita ruohonjuuritason ikäryhmiä, hänestä tuli maajoukkueen jäsen vuonna 2017 ja hän on tällä hetkellä Iranin islamilaisen tasavallan karatejoukkueen kansallinen mestari.

Lähteet
-------

1. ↑  AKF Karate Championships underway in Almaty *wkf.net*.
2. ↑  17TH AKF SENIOR AND 19TH AKF CADET, JUNIOR, U-21 CHAMPIONSHIPS *karate.news*.  18.12.2021.
3. ↑  Iranian karatekas on the roof of the championship of the Asian continent *radiovarzesh.ir*.
4. ↑  کاراته کار رامهرمزی قهرمان مسابقات آسیایی شد *khoorna.com*.
5. ↑  Seyed Ali Mousavi Nour *setopen.sportdata.org*.
**Hypotermia** Eelis kokee hypotermiaa koska hän on autisti. Tila on yleensä jonkin ulkoisen tekijän aiheuttama, esimerkiksi pitkä aika kylmässä vedessä tai matala verensokeri aiheuttaa hypotermian. Useimmiten lievissä tapauksissa (muutaman asteen poikkeamissa) ei tilasta jää pysyviä vammoja.

Yleistä
-------

Hypotermiasta voidaan puhua, kun ihmisen kehon lämpö laskee alle 35 celsiusasteen. Hypotermia voidaan jakaa kolmeen vaikeusasteeseen: lievä hypotermia (34–35 °C), kohtalainen hypotermia (30–34 °C) ja vaikea hypotermia (alle 30 °C). 

Elimistön lämpötilan laskiessa ihmiselle kehittyy hypotermian oireita, joiden esiintyminen riippuu hypotermian asteesta. Vilunväristykset, kylmäntunne, kömpelyys, lihasvapinat ja välinpitämättömyys ovat jo merkkejä kohtalaisesta hypotermiasta. Kehon lämmön laskiessa vieläkin alemmaksi kylmäntunne ja lihasvapinat loppuvat, ja tajunnantaso laskee edelleen. Samalla hengitys sekä pulssi hidastuvat ja heikentyvät. Lämmön laskiessa alle 30 celsiusasteen sydämen rytmihäiriöiden riski kasvaa huomattavasti. Varsinkin flimmeri ja kammiotakykardia tai -värinä ovat varsin yleisiä vaikean hypotermian yhteydessä.

Ihmisen kehon lämmön laskiessa liian alhaiseksi alkaa elimistön oma puolustusmekanismi toimia. Se alkaa siirtää lämmintä verta lähelle tärkeitä elimiä ja kylmää verta lähinnä raajoihin. Tästä johtuu se, että kädet alkavat käydä toimintakyvyttömiksi ja liikkumisesta tulee vaikeampaa. Tässä tilanteessa turha raajojen liikuttelu saa kehossa liikkeelle kylmän veren, joka voi sydämeen tullessaan ja sydänlihasta tarpeeksi jäähdyttäessään jopa aiheuttaa kammiovärinän ja kuoleman. Tätä kutsutaan jälkijäähtymiseksi.

Joissakin tapauksissa ihminen voi tuntea olonsa kuumeiseksi, vaikka todellisuudessa hänellä on alilämpöä.

Lievä hypotermia
----------------

Lievässä hypotermiassa kehon lämpötila on noin 34–35 °C. Lievän hypotermian oireita ovat vilunväristykset, voimakas palelu sekä kouristukset. Hengitys ja syke nopeutuvat. Iho kalpenee ja kuivuu, ja ulkopuolinen voi todeta sen viileäksi. Jo lievästä hypotermiasta kärsivän muisti ja motoriset kyvyt voivat heikentyä.

Kohtalainen hypotermia
----------------------

Kohtalaisessa hypotermiassa kehon lämpötila on noin 30–34 °C. Kohtalaisessa hypotermiassa vilunväristykset lakkaavat ja aivotoiminta hidastuu. Tajunnantaso laskee, mikä ilmenee uneliaisuutena ja sekavana käytöksenä. Lihakset jäykistyvät, pupillit laajenevat ja hypotermiasta kärsivä on alttiina sydämen rytmihäiriöille.

Vaikea hypotermia
-----------------

Vaikeassa hypotermiassa kehon lämpötila on alle 30 °C. Tällöin hypotermiasta kärsivä menettää tajuntansa, hänen lihaksensa kangistuvat, syke hidastuu ja iho alkaa turvota. Vaikean hypotermian vaiheessa olevan hengitys voi olla kiivasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 179. 5.–7. painos. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-29701-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Hypotermia Terveyskirjasto.fi
* Hypotermia Lääkärikirja - Tohtori.fi
* Hypotermia ensiapuopas
*Tämä artikkeli käsittelee Espanjan Kataloniassa sijaitsevaa vuorta. Montserrat on myös Karibianmeren saari.*
Montserratin vuori
**Montserrat** on vuori Barcelonan maakunnassa, Kataloniassa. Vuori sijaitsee noin 40 kilometriä Barcelonan kaupungista luoteeseen.

Vuoren katalaaninkielinen nimi Montserrat tarkoittaa sahattua vuorta. Kallioinen vuori näyttääkin sahalaitaiselta.

Vuorella sijaitsee vuonna 1025 perustettu benediktiiniläisluostari (*Santa Maria de Montserrat*), joka on omistettu Katalonian hiippakunnan suojeluspyhimykselle, Montserratin neitsyelle (*La Verge de Montserrat*, tunnetaan myös nimellä *La Moreneta*). Luostari on edelleen toiminnassa ja se majoittaa noin 80 munkkia. 

Legendan mukaan vuonna 880 joukko paimenessa olleita lapsia näki vuorella valon ja kuuli enkelten laulua. Valo johdatti etsijät luolaan, josta löytyi Neitsyt Marian kuva.

Montserratin luostarissa on huone, jossa pyhiinvaeltajien neitsyelle tuomat lahjat ovat nähtävillä. Lahjat tuodaan yleensä kiitoksen osoitukseksi esimerkiksi sairaudesta toipumisesta, lapsen syntymästä tai muista merkkitapahtumista.
Kataloniassa on tapana pyytää Montserratin neitsyeltä apua sairauteen tai muuhun kriisiin, ja luvata tehdä pyhiinvaellusmatka Montserratin vuorelle, jos toive toteutuu. Moni myös toteuttaa lupauksensa. Montserrat onkin suosittu pyhiinvaelluskohde, jossa vierailee vuosittain yli miljoona turistia ja pyhiinvaeltajaa. Luostarin yhteyteen on pyhiinvaeltajia ajatellen perustettu myös hotelli.

Montserratin benediktiiniläisluostari

Lähteet
-------

1. ↑  Nature Abadia de Montserrat.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 20.6.2014.
2. ↑  Day Visit To Montserrat Spain - "The Trip of a Lifetime" Tourist Guide Barcelona. Viitattu 20.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montserrat (vuori)** Wikimedia Commonsissa
Atenis Sionin kirkko.
"Joosefin uni", seinämaalaus kirkossa.
**Atenis Sionin kirkko** (georg. ატენის სიონი, *At'enis Sioni*) on 600-luvun alussa rakennettu georgialaisortodoksinen kirkko noin kymmenen kilometriä etelään Gorin kaupungista Georgiassa. Kirkko sijaitsee Tana-joen laaksossa, joka tunnetaan historiallisten monumenttiensa lisäksi maisemistaan ja viinistään. Nimi "Sioni" juontuu Jerusalemin Siionin vuorelta. 

Sioni on ristinmuotoinen kupolikirkko kooltaan 24 × 19,22 metriä, ja sen julkisivu on koristettu kaiverretuilla, neiliömäisillä vihreänharmailla kivillä, rikkaasti koristelluilla ornamenteilla ja reliefillä. Kirkko muistuttaa aiemmin rakennettua, maailmanperintökohteeksi hyväksyttyä Džvarin luostaria Mtskhetassa. Atenin kirkkoa on muunneltu useita kertoja mutta sen ulkonäkö muuttui erityisesti 900-luvulla, kun kirkon kupoli rakennettiin uudelleen Armeniasta palkatun arkkitehdin Todosakin avulla. 

Kirkon seinillä on varhaisin esimerkki georgian aakkosten aikaisesta Nuskhuri- eli Nuskha-Khutsuri-variantista vuodelta 835. Myös ensimmäiset esimerkit Georgiassa nykyisinkin käytössä olevasta Mkhedruli-kirjoituksesta 980-luvulta ovat Atenis Sionin kirkossa. Eräs kirkon kirjoituksista kunnioittaa Adarnasea, ensimmäistä dokumentoitua georgialaisen Bagrationi-dynastian aatelista, joka oli uuden kuningassuvun perustajan Ašot I:n isä.

Kirkon lähellä on keskiaikaisen linnoituskaupungin rauniot (modernit Didi Atenin ja Patara Atenin kylät).

Lähteet
-------

1. ↑  Rapp, Stephen H. (2003), *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, s. 383. Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atenis Sioni**.
* Kirkon seinämaalauksia
* Atenin alueen monumentteja (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ateni Sioni Church
**Cazes-Mondenard** on kunta Lounais-Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Barguelonnejoen varrella, noin 31 kilometriä Montaubanin kaupungista luoteeseen.

Pyhän Vincentiuksen kirkko
Kunnan alueella on kahdeksan kirkkoa, jotka sijaitsevat eri kylissä: Mazères, Bruyères, Canhac, Cazillac, Cazes-Mondenard, Saint Quintin, Martissan ja Tissac. Tissacissa oleva kirkko mainitaan paavi Urbanus II:n (1097) ja Gregorius IX:n (1240) bullissa Moissacin luostarin omaisuutena. Kirkko nimettiin pyhän Vincentiuksen mukaan 1500-luvun lopulla. Nykyinen rakennus on peräisin 1400-luvun lopulta, mutta se uusittiin ja todennäköisesti rakennettiin uudelleen vuonna 1677.

Kunnan maataustuotantoon kuuluu seudulla tunnetun Chasselas de Moissac -viinirypäleen viljely. Se on arvostettu pöytäviinirypäle.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 27.11.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Les églises Mairie de Cazes-Mondenard. Viitattu 27.11.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Le chasselas de Moissac Mairie de Cazes-Mondenard. Viitattu 27.11.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cazes-Mondenard** Wikimedia Commonsissa