recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Baselin rauha** on yhteisnimitys kolmelle vuonna 1795 solmitulle rauhansopimukselle, joilla Preussi, Espanja ja Hessen irtautuivat ensimmäisen liittokunnan sodasta. Kaikkien sopimusten toisena osapuolena oli Ranska.

Tausta
------

Sota oli alkanut vuonna 1792 aluksi vain Ranskan ja Itävallan välisenä, mutta Ranskan vastaiseen liittokuntaan olivat kesään 1793 mennessä liittyneet myös Preussi, Iso-Britannia, Espanja, Alankomaat, Sardinian kuningaskunta ja eräät pikkuvaltiot. Ranska oli kuitenkin vähitellen päässyt sodassa voitolle. Syksyllä 1794 se miehitti Reininmaalla Kölnin ja Bonnin sekä valloitti Alankomaat kokonaan. Samaan aikaan Puolan tapahtumat siirsivät Preussin mielenkiinnon toisaalle ja se siirsi suuren osan joukoistaan Ranskan vastaiselta rintamalta tukahduttamaan Puolan kansannousua. Ensimmäisenä Ranskan vastaisesta liittokunnasta irtautui Toscanan suurherttuakunta, joka solmi rauhan helmikuussa 1795.

Rauhansopimukset
----------------

Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II määräsi keväällä 1795 aloittamaan rauhanneuvottelut. Hän toivoi Preussin saavan vahvemman aseman tulevassa Puolan kolmannessa jaossa, jos Preussi ehtisi sitä ennen irtautumaan sodasta samalla kun Itävalta olisi yhä sidottu sodan jatkamiseen. Rauhanneuvottelut käytiin Baselissa puolueettomassa Sveitsissä. Ranskaa edusti neuvotteluissa François Barthélemy ja Preussia Karl August von Hardenberg. Rauha allekirjoitettiin 5. huhtikuuta 1795. Sen mukaan Preussin armeija vetäytyi demarkaatiolinjan taakse ja ranskalaiset saivat pitää hallussaan Reinin länsirannan. Osa Pohjois-Saksasta, mukaan lukien Hannover, jätettiin puolueettomaksi alueeksi. Salaisessa lisäpöytäkirjassa Preussi lupautui vetämään tukensa pois käskynhaltija Vilhelm V Oranialaisen johtamalta Alankomaiden pakolaishallitukselta. Tämän ansiosta Ranska saattoi pakottaa Alankomaat toukokuussa solmittuun Haagin rauhaan.

Seuraavaksi rauhanneuvotteluihin ryhtyi Espanja, jolle sota oli myös ollut tappiollinen. Syksyn 1794 ja kevään 1795 aikana Ranskan armeija oli työntynyt Espanjan alueelle sekä Kataloniassa että Baskimaalla. Rauhansopimus allekirjoitettiin Baselissa 22. heinäkuuta 1795. Ranska palautti Espanjalle mantereella miehittämänsä alueet, mutta Espanja joutui luovuttamaan Ranskalle puoliskonsa Hispaniolan saaresta Karibialla. Espanjan pääministeri Manuel de Godoy sai kotimaassaan nimityksen "rauhan ruhtinas". Espanjan erillisrauha johti kuitenkin seuraavana vuonna sotaan Espanjan ja Britannian välillä.

Hessen-Kasselin maakreivikunta, joka Ranskan ja Preussin välisen rauhan myötä oli siirtynyt puolueettomalle vyöhykkeelle, allekirjoitti erillisen rauhansopimuksen 28. elokuuta 1795.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Ihmiskunnan kronikka 1739–1860*, s. 652–653. Gummerus 1988.
2. 1 2 3 4 5  French Revolutionary wars: Campaigns of 1794 (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 8.1.2019.
3. ↑  Basel, Treaty of (1795) (englanniksi) Encyclopedia.com. Viitattu 8.1.2019.
4. ↑  Colin Jones: *The Longman Companion to the French Revolution*, s. 132. Longman, Lontoo/New York 1988.
**Kari Olavi Kitunen** (s. 29. kesäkuuta 1948 Puumala) on suomalainen juristi, joka oli korkeimman oikeuden jäsen 19 vuoden ajan vuosina 1997-2016.

Kitunen valmistui 1971 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän sai varatuomarin arvon 1974.

Kitunen on toiminut lähes koko työuransa ajan tuomioistuinlaitoksen ja oikeusministeriön palveluksessa. Hän oli Itä-Suomen hovioikeudessa ja Helsingin hovioikeudessa esittelijänä vuoteen 1979 asti. Vuodesta 1981 Kitunen oli korkeimman oikeuden esittelijä ja esittelijäneuvos. Samaan aikaan hän oli myös sivutoiminen oikeusneuvosmies Helsingin raastuvanoikeudessa.

Kitunen toimi vuodesta 1985 lähtien oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena vastaten rikoslain uudistustyöstä.

Vuosina 1992–1997 Kitunen oli työtuomioistuimen jäsen. Vuonna 1993 hän toimi valtakunnanoikeuden sihteerinä sen käsitellessä Kauko Juhantalon ministerivastuulakiin perustunutta syytettä.

Kitunen nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. tammikuuta 1997. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2016, hänen tilalleen korkeimman oikeuden jäseneksi nimitettiin 1.9.2016 alkaen Hyvinkään käräjäoikeuden laamanni Tatu Leppänen.

Julkaisut
---------

* *Vahingonkorvaus väkivaltarikollisuudessa* (1971), Kriminologisen tutkimuslaitoksen julkaisusarja
* *Tasinko-oikeuden rajoittamisesta muutoin kuin määräosaisesti* (1982), Tidskrift utgiven av Juridiska föreningen i Finland, sivut 364-371

Lähteet
-------

1. ↑  Tasavallan presidentin myöntämät korkeimmat kunniamerkit *hs.fi*.  4.12.2012. Viitattu 27.8.2016.
2. 1 2  Korkein oikeus - Tatu Leppäsestä korkeimman oikeuden uusi jäsen *korkeinoikeus.fi*. Viitattu 27.8.2016.
3. ↑  Kari Kitunen *Korkein Oikeus*.  10.10.2013. Viitattu 27.8.2016.
Aleksanteri ratsastaa Bukefaloksella pompejilaisessa Aleksanteri-mosaiikissa.
**Bukefalos** ("härkäpäinen") oli Aleksanteri Suuren hevonen. Plutarkhoksen tarinan mukaan Bukefalos pelkäsi omaa varjoaan. Aleksanteri huomasi tämän ja onnistui kesyttämään hevosen itselleen. Hevoskauppias oli yrittänyt myydä hevosen Aleksanterin isälle Filippos II:lle 12 talentilla, mutta tämä oli kieltäytynyt.

Aleksanteri ratsasti Bukefaloksella monissa taisteluissa. Bukefalos kuoli pian Hydaspesjoen taistelun jälkeen. Plutarkhos kertoo, ettei se kuollut taisteluissa tai edes niissä saamiinsa vammoihin vaan vanhuuteen. Arrianoksen mukaan kerrottiin, että Aleksanterin ylitettyä joen käytiin kiivas taistelu, jossa Poroksen poika haavoitti Aleksanteria ja Bukefalosta ennen kuin kaatui itse. Arrianos kertoo myös Ptolemaios Lagoksen pojan version tapahtumista, jota pidetään luotettavampana, koska poika oli Aleksanterin henkivartija ja luultavasti itse paikalla. Erään toisen tarinan mukaan Bukefalos kaatui myöhemmin taistelussa Porosta vastaan. Justinuksen versiossa Poros ja Aleksanteri kävivät kaksintaistelun, jossa Bukefalos haavoittui. Aleksanteri putosi maahan ja pelastui vain henkivartijoidensa nopean toiminnan ansiosta. Curtiuksen mukaan Aleksanteri ajoi takaa pakenevaa Porosta, mutta Bukefalos haavoittui vakavasti ja kaatui. Gellius taas kertoo haavoittuneen Bukefaloksen kantaneen Aleksanterin turvaan taistelusta ennen kaatumistaan kuolleena maahan. Kaikki tarinat Bukefaloksen kuolemasta taistelussa saamiinsa haavoihin ovat lähtöisin Kleitarkhoksen Aleksanterin elämäkerrasta.

Aleksanteri perusti hevosensa kunniaksi uuden kaupungin *Bukefalian*. Kaupungin sijaintia ei tiedetä. Erään tarinan mukaan se perustettiin samalle paikalle, josta Aleksanteri oli ylittänyt joen Bukefaloksen selässä. Arrianos sijoittaa kaupungin joen länsirannalle, mistä Aleksanteri oli lähtenyt ylittämään jokea. Toisten versioiden mukaan kaupunki perustettiin paikalle, jossa Aleksanteri taisteli ylitettyään joen ja jossa Bukefalos haavoittui.

Bukefalos on useiden taideteosten aiheena. Yksi Rooman Piazza del Quirinale -aukiolla sijaitsevan patsasjoukon hevosista on nimetty Bukefaloksen mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Plutarkhos: *Kuuluisien miesten elämäkertoja, Aleksanteri Suuri*, s. 398. suomentanut Kalle Suuronen. WSOY. ISBN 951-0-15794-5.
2. 1 2  N. G. L. Hammond: *Sources for Alexander the Great*, s. 110-112. Cambridge University Press, 2007. ISBN 9780521714716. (englanniksi)
3. ↑    *Lasten kuvalehti*, 01.01.1917, nro 1, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.07.2017.
**Kari Martti Jussila** (s. 1. marraskuuta 1943 Laukaa) on suomalainen urkuri.

Jussila opiskeli Sibelius-Akatemiassa, josta sai päästötodistukset kirkkomusiikin osastolta ja yleiseltä osastolta vuonna 1966. Urkuridiplominsa hän suoritti vuonna 1969. Hän suoritti vielä 1970-luvulla jatko-opintoja Guy Bovet'n johdolla Genevessä ja Marie-Claire Alainin johdolla Pariisissa. Hän osallistui myös mestarikursseille Suomessa ja muualla. Jussila aloitti urkujensoiton opettamisen Sibelius-Akatemiassa vuonna 1966 ja pääsi siellä urkumusiikin lehtoriksi vuonna 1983. Hän toimi myöhemmin Sibelius-Akatemiassa myös urkumusiikin vt. professorina (1998–1999) ja professorina (1999–2011). Jussilan johdolla opiskelivat muiden muassa Ville Urponen ja Daniel Zaretski.

Jussila toimi vuosina 1967–1983 Pakilan seurakunnan kanttorina ja vuosina 1977–1980 Organum-seuran puheenjohtajana. Hän on esiintynyt Euroopan maissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa orkesterin kanssa, kamarimuusikkona ja sooloresitalistina. Hän on kantaesittänyt kymmeniä teoksia, levyttänyt ja tehnyt nauhoituksia Ylelle. Hän sai vuonna 1973 ensipalkinnon kansallisissa urkukilpailuissa Helsingissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto*, s. 168. Uudistettu laitos; ensimmäinen laitos ilmestyi 1987. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
2. 1 2  Urkumusiikin hurmaa ja uhmaa[vanhentunut linkki]. Finlandia-talo.
3. 1 2 3  Jussila Kari. Sibelius-Akatemian opettajamatrikkeli.*tarvitaan parempi lähde*
4. ↑  Seura: Historiaa. Organum.



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Buinakskin piiri** (ven. Буйна́кский райо́н, *Buinakski raion*, kumykiksi Буйнакск район, *Buinaksk raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1842 neliökilometriä. Asukkaita on 71 200 (vuonna 2009).

Buinakskin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosassa vuoriston reuna-alueella. Pohjoisessa se rajoittuu Kiziljurtin, koillisessa Kumtorkalan, kaakossa Karabudahkentin, etelässä Levašin, lounaassa Untsukulin, idässä Gumbetin ja luoteessa Kazbekin piireihin.

Piiriin kuuluu 20 maalaiskuntaa: Akaitala, Apši, Arkas, Atlanaul, Buglen, Durangi, Erpeli, Halimbekaul, Iškarty, Kadar, Kafyr-Kumuh, Karamahi, Manasaul, Nižneje Kazaništše, Nižni Džengutai, Tšankurge, Tširkei, Verhneje Kazaništše, Verhni Džengutai ja Verhni Karanai. Hallinnollinen keskus on Buinakskin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan.

Asukkaista 63 % on kumykkeja, 14,9 % avaareja ja 9 % dargeja.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Lisäksi on elintarvike-, kemian, puunjalostus-, rakennustarvike- ja kaivosteollisuutta. Piirin alueella sijaitsee Tširkein vesivoimalaitos.

Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen *Buinakskije izvestija* ("Buinakskin uutiset") ja kumykinkielinen *Halkny sesi* ("Kansan ääni").

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 21.5.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buinakskin piiri**.
* Buinakskin piiri Dagestanin presidentin sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
**August Reinhold Magnus Holmberg** (16. lokakuuta 1835 Viipuri – 18. lokakuuta 1919 Vaasa) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.[1]

Holmbergin vanhemmat olivat kamreeri, kamarineuvos Johan Reinhold Holmberg ja Elisabet Pistolekors ja puoliso vuodesta 1872 Sofia Gerasimova. Holmberg tuli palvelukseen aliupseerina 3. reservin tarkk’ampujapataljoonaan 1854, osallistuen pataljoonan mukana Krimin sotaan 1854–1855. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1855, aliluutnantiksi 1856 ja luutnantiksi 1859. Vuonna 1861 Holmberg komennettiin opettajaksi Aleksanterin kadettikouluun Pietariin, josta hänet siirrettiin opettajaksi Bahtinin kadettikouluun Orjoliin vuonna 1863. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1864 ja määrättiin palvelukseen 87. Savonlinnan jalkaväkirykmenttiin. Kapteeniksi Holmberg ylennettiin 1865, majuriksi 1873 ja everstiluutnantiksi 1878. Hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi 7. reservin tarkk’ampujapataljoonaan everstinä 1882, sijoitettiin Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikunnan pysyvään kaaderiin 1883 ja määrättiin ensin Suomen 7. Ravannin kylän reservikomppanian vt. päälliköksi 1883 ja Suomen 5. Kärsämäen reservikomppanian vt. päälliköksi 1884. Hänestä tuli 2. Turun suomalaisen tarkk’ampujapataljoonan reservipiirin alue-esiupseeri 1886. Holmberg toimi tässä tehtävässä helmikuuhun 1890 saakka, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. Reservissä Holmberg toimi Vaasan ja Oulun läänin viinapolttimoiden ylitarkastajana 1890–1900.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  August Reinhold Magnus Holmberg *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 15.2.2020)
**Infinite** on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Eminemin ensimmäinen albumi. Albumi nauhoitettiin vuonna 1995 ja se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1996 vain vinyyleinä ja kasetteina. Taiteilijanimi "Eminem" otettiin debyytin myötä ensimmäisen kerran käyttöön korvaamaan aikaisemman nimen "M&M". 

Omakustanteinen albuminmyynti ei riittänyt tuotettuihin 1 000 kasettiin ja 100 vinyyliin, vaan myynti kävi ensimmäisen julkaisun myötä erittäin heikosti. Lisäksi Eminemin tyyliä albumilla kritisoitiin vahvasti samankaltaisuudesta artistien Nas ja AZ kanssa ja Eminemiä pidettiinkin lähinnä plagioijana. Pettyneenä Eminem tarttui mikrofoniin seuraavan kerran vasta The Slim Shady EP:n (1997) myötä.

Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2003 nimikkeellä *Infinite - The European Re-Issue*, jolloin se ilmestyi kasettien ja vinyylien sijaan CD-levynä. *The European Re-Issue* sisältää alkuperäisen albumin lisäksi bonusmateriaalia, kuten vanhoja freestyleja.

Infinite
--------

1. "Infinite"
2. "W.E.G.O." (Interlude)
3. "It's OK"
4. "Tonite"
5. "313"
6. "Maxine"
7. "Open Mic"
8. "Never 2 Far"
9. "Searchin"
10. "Backstabber"
11. "Jealousy Woes II"

Infinite - The European Re-Issue
--------------------------------

1. "Infinite"
2. "W.E.G.O." (Interlude)
3. "It's OK"
4. "Tonite"
5. "313"
6. "Maxine"
7. "Open Mic"
8. "Never 2 Far"
9. "Searchin"
10. "Backstabber"
11. "Jealousy Woes II"
12. "Rare Studio Track"
13. "Radio Freestyle"

Eminem

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* *Infinite*
* *The Slim Shady LP*
* *The Marshall Mathers LP*
* *The Eminem Show*
* *Encore*
* *Relapse*
* *Recovery*
* *The Marshall Mathers LP 2*

 |
| Elokuvat | 
* *Da Hip Hop Witch*
* *Up in Smoke Tour*
* *The Slim Shady Show*
* *Mä ja mun pomo*
* *8 Mile*
* *50 Cent: The New Breed*
* *Crank Yankers*
* *Funny People*
* *Have Gun - Will Travel*
* *Southpaw*
* *Shady Talez*

 |
| Muut | 
* Palkinnot
* Shady Records
* Shade 45
* D12
* The Way I Am

 |
Kanagawan sopimuksen englanninkielinen teksti.
**Kanagawan sopimus** (jap. 神奈川条約, *Kanagawa jōyaku*) eli **Japanin–Yhdysvaltain ystävyyssopimus** (jap. 日米和親条約, *Nichibei washin jōyaku*) solmittiin 31. maaliskuuta 1854 Yhdysvaltain edustajien ja Japanin välillä Kanagawassa. Se oli ensimmäinen Japanin ja ulkovaltojen välillä solmituista kansainvälisistä sopimuksista. Sopimus avasi japanilaiset Shimodan ja Hakodaten satamat kaupalle Yhdysvaltojen kanssa, takasi haaksirikkoutuneiden yhdysvaltalaisten merimiesten turvallisuuden Japanissa ja perusti pysyvän konsulaatin. Sopimus lopetti käytännössä Japanin yli 200 vuotta kestäneen eristäytymispolitiikan (*sakoku*).

Sopimus syntyi Yhdysvaltain painostuksesta: kommodori Matthew Perry oli saapunut sotalaivoineen (*kurofune*) Tokionlahdelle edellisen vuoden heinäkuussa vaatimaan japanilaisten satamien avaamista ja palasi takaisin seuraavana vuonna antaakseen japanilaisille miettimisaikaa. Alun perin Perry kieltäytyi puhumasta japanilaisten virkamiesten kanssa ja vaati audienssia Japanin valtionpäämieheltä. Perryn vierailun aikaan Japanin hallitsija oli käytännössä shōgun Tokugawa Iesada – Japanin keisarin ja ulkomaalaisten välinen tapaaminen ei tullut millään tavalla kyseeseen. Lopulta Perry neuvotteli sopimuksen shōgunin edustajien eikä keisarin kanssa. 

Kanagawan sopimusta seurasi Ystävyyden ja kaupan sopimus vuonna 1858. Se salli ulkomaisten luovutusalueiden perustamisen, minimaaliset tuontiverot ulkomaalaisille tavaroille ja sen, etteivät Japanin lait koske ulkomaalaisia. Venäläiset, ranskalaiset ja britit neuvottelivat myöhemmin samankaltaiset sopimukset.

Lähteet
-------

1. 1 2  Treaty of Kanagawa Encyclopædia Britannica. Viitattu 20.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Kanagawan sopimus** on Wikiaineistossa (englanniksi)
**Kanadansara** (*Carex tribuloides*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Kanadansara muistuttaa isokokoista jänönsaraa (*Carex leporina*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukintotähkien ulkonäössä olevien pienten eroavuuksien perusteella.

Kanadansara on kasvutavaltaan mätästävä ja sillä on lyhyt juurakko. Varret ovat jäykkiä sekä terävän kolmisärmäisiä ja voivat kasvaa lähes metrinkorkuisiksi. Lehdet ovat noin 5 mm leveitä ja lehtien tyvitupet ovat harmaanmustia. Kukinnon alin tukilehti on yleensä kukintoa pidempi. Kanadansaran kukintona on 6–15 keskenään samannäköisestä tähkästä koostuva tähkistö. Tähkät sijaitsevat tiiviisti varren kärjessä ja ovat väriltään vihertäviä tai ruskehtavia. Hedekukat sijaitsevat tähkien tyvillä. Tähkäsuomut ovat kellanruskeita ja pullakoita lyhyempiä. Pullakoissa on näkyvissä suonia molemmin puolin ja niissä on myös leveä suuota. Emikukat ovat kaksiluottisia.

Kanadansara kasvaa kosteilla ja avoimilla kasvupaikoilla. Laji on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista, mutta on levinnyt myös Eurooppaan. Ruotsiin laji on levinnyt ulkomailta tuotujen heinänsiementen mukana, ja sitä kasvaa Ruotsissa teiden varsilla sekä erilaisilla joutomailla. Kanadansaraa ei kasva Suomessa.

Kanadansaran tieteellisen nimen lajinimi (*tribuloides*) tulee okarennokkien suvun tieteellisestä nimestä (*Tribulus*) ja tarkoittaa okarennokkienkaltaista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Den virtuella floran: Kanadastarr (*Carex tribuloides*) *Den virtuella floran*.  1998. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 24.3.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10543262
* Wikispecies: Carex tribuloides
* AoFP: 993
* APNI: 51282997
* CoL: RCBW
* EoL: 1123181
* FNA: 242357595
* GBIF: 2727891
* GRIN: 451284
* iNaturalist: 130895
* IPNI: 302698-1
* IRMNG: 10766693
* ISC: 112999
* ITIS: 39438
* MichiganFlora: 1069
* NatureServe: 2.159436
* NCBI: 312775
* Open Tree of Life: 58712
* PFI: 12839
* Plant List: kew-231644
* PLANTS: CATR7
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:298144-2
* Tropicos: 9902806
* VASCAN: 5123
* VicFlora: fb260945-17e6-4859-81f6-48a43621e3e6
* WisFlora: 3018
* WFO: wfo-0000352075

 |

 |
**Komputaatio** on yleinen informaation käsittelyä kuvaava termi. Se sisältää siten laajan alueen inhimillisestä ajattelusta kapea-alaiseen laskentaan. Sanalla komputaatio korostetaan hyvin määritellyn mallin (formaali malli) suorituksen seuraamista ja sitä, kuinka se voidaan ilmaista algoritmilla, protokollalla, verkkorakenteella tms.

Englanninkielestä löytyy selvä yhteys sanojen *computer* ja *computation*, välille. Suomenkielinen käännös laskenta ei kuitenkaan kuvaa hyvin komputaation monipuolista luonnetta, johon liittyy myös loogista toimintaa ja yleensä kaikki mitä tietokoneella voidaan tehdä. Siten on paikallaan käyttää omaa termiä komputaatio.

Komputaation eri muotoja
------------------------

Komputaatiot voidaan luokitella kolmella ortogonaalisella kriteerillä: 

* digitaalinen vs. analoginen
* perättäinen vs. rinnakkainen
* eräajo vs. interaktiivinen

Digitaalista komputaatiota käytetään tyypillisesti simuloimaan luonnon prosesseja ja ilmiöitä, joista osa voi olla analogisia. Monimutkaisimmissa tapauksissa on syytä erottaa toisistaan matemaattinen malli ja sen suorittaminen. Jos esimerkiksi sqrt tarkoittaa neliöjuuren laskentaa, sqrt(2) palauttaisi likiarvon 1.41.. mutta aivan toinen tarkastelutapa on kuinka ohjelmoida tai laskea neliöjuuri kullekin luvulle tietokoneella.

Komputaation matemaattisia malleja
----------------------------------

Komputaatioteoriassa (myös laskennan teoria, laskettavuus) on määritelty erilaisia matemaattisia malleja tietokoneille ja ohjelmistoille. Komputaatio on tällöin kehityskulku (evoluutio), joka saa aikaan diskreettejä tapahtumia kuvatulle mallille. Tyypillisiä tällaisia malleja ovat:

* Turingin kone
* Pinoautomaatti
* Äärellinen automaatti

Tietokoneiden matemaattisia malleja sekä ohjelmointikieliä voidaan luokitella niiden ilmaisukyvyn ja rajoitusten mukaan Chomskyn hierarkialla. Tosin on muitakin luokitteluja.

Kirjallisuutta
--------------

* Hopcroft, John E. and Jeffrey D. Ullman (2006). Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation. 3rd ed Reading, MA: Addison-Wesley. ISBN 978-0321455369 Johdatus automaattien teoriaan, kieliin ja komputaatioon.
**Daniel Brands** (s. 17. heinäkuuta 1987 Deggendorf) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut miesten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 57.

Tennisura
---------

### 2009

Brands pääsi semifinaaliin BMW Openissa, kunnes hävisi Mihail Južnyille 6–3, 3–6, 4–6. Ranskan avoimissa hän hävisi 1. kierroksella Robert Kendrickille luvuin 7–6(7), 5–7, 6–7(11), 6–4, 3–6.

### 2010

Brands hävisi jälleen Ranskan avointen 1. kierroksella, tällä kertaa kahdeksanneksi sijoitetulle Jo-Wilfried Tsongalle luvuin 6–4, 3–6, 2–6, 7–6(2), 5–7.

Brands teki Wimbledon-debyyttinsä vuonna 2010. Avauskierroksella hän voitti Igor Andrejevin 7–6, 7–6, 7–5 ja toisella kierroksella seitsemänneksi sijoitetun Nikolai Davydenkon 1–6, 7–6, 7–6, 6–1. Kolmannella kierroksella Brands voitti Victor Hănescun, joka luovutti ottelun viidennessä erässä, koska hermostui häntä pilkanneille katsojille. Brands johti kolmatta erää 3–0, kun Hanescu käveli kohti yleisöä ja sylkäisi katsojiin päin. Tämän jälkeen Hanescu jätti ottelun kesken. Lopulta Brands hävisi neljännellä kierroksella turnauksen finaaliin päässeelle Tomáš Berdychille 4–6, 7–6(1), 7–5, 6–3. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi avauskierroksella Benjamin Beckerille suoraan kolmessa erässä.

### 2011

Australian avointen avauskierroksella Brands hävisi Serhi Stah’ovskyille ja Ranskan avointen avauskierroksella Mihail Kukuškinille.

Lähteet
-------

1. ↑  Wimbledonissa erikoinen välikohtaus *Yle Urheilu*. Yleisradio Oy. Viitattu 27.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Daniel Brandsin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Daniel Brands ATP:n sivuilla (englanniksi)
**Weta Digital** on digitaalisiin tehosteisiin erikoistunut elokuva-alan yhtiö, jonka perustivat Peter Jackson ja Richard Taylor vuonna 1993. Alun perin Weta Digital perustettiin tekemään digitaalisia erikoisefektejä Jacksonin elokuvaan *Taivaalliset olennot* vuodelta 1994.*lähde?*

Weta Digital tuli tunnetuksi tehtyään erikoistehosteita Jacksonin *Taru sormusten herrasta* -elokuvatrilogiaan.*lähde?* Yhtiön merkittävin keksintö oli Massive-niminen tietokoneohjelma, joka mahdollisti elokuvatrilogian valtaisat taistelut. Weta Digital voitti tuottamiensa erikoistehosteidensa ansiosta yhteensä kolme Oscar-palkintoa, ja nykyisin sitä pidetään George Lucasin erikoistehosteyhtiön Industrial Light & Magicin suurimpana kilpailijana.*lähde?*

Weta Digital on tuottanut *Taru sormusten herrasta* -elokuvien ohella erikoistehosteita myös muiden muassa elokuviin *Ensimmäinen yhteys*, *Van Helsing*, *I, Robot*, *King Kong* ja *Apinoiden planeetan synty*.*lähde?* Weta Digital myös vastasi pääosasta James Cameronin *Avatar*-elokuvan tehosteista.*lähde?*

Weta Digital on tehnyt yhteistyötä Giant Studiosn kanssa. Giant Studios on toteuttanut Motion Capture otoksia monissa Weta Digitalin tuotannoissa. 

Marraskuussa 2021 kerrottiin, että Unity Technologies ostaa yhtiön 1,625 miljardin dollarin hinnalla.

Katso myös
----------

* Weta Workshop

Lähteet
-------

1. ↑  CGW: Animation Evolution
2. ↑  Ed Nightingale: Unity acquires Sir Peter Jackson's Weta in $1.6bn deal *eurogamer.net*.  10.11.2021. Viitattu 10.11.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivusto
* Weta Digital Internet Movie Databasessa (englanniksi)
**Holigost** oli Englannin kuninkaan Henrik V:n sotalaivastoon kuulunut alus. Se upposi satavuotisen sodan aikana Hamblejokeen Southamptonin lähelle. Sen uskotaan löytyneen lokakuussa 2015 julkaistun tiedon mukaan.

Löytynyt alus on pohjassa noin 50 metrin päässä Henrikin lippulaivasta *Grace Dieu* -aluksesta, jonka jäännökset löytyivät 1930-luvulla. Alus on löytynyt vanhasta ilmakuvasta, mutta rahoituksen puutteen vuoksi sitä ruvetaan vasta nyt tutkimaan. Aluksen nimen varmistamiseksi siitä otetaan näytteitä, ja sitä tutkitaan muutenkin.

Alus oli alun perin espanjalainen *Santa Clara*, jonka englantilaiset kaappasivat ja muokkasivat uuteen uskoon. Se laskettiin uudelleen vesille marraskuussa 1415. Se vaurioitui Harfleurin taistelussa jo samana vuonna mutta osallistui taas Chef de Caux’n taisteluun seuraavana vuonna. Sitä korjattiin vuonna 1423, ja korjaus dokumentoitiin. Tiedot ovat säilyneet, ja ne ovat Britannian vanhimmat kirjatut vedenalaiset korjaustyöt. Alus on mainittu viimeisen kerran vuonna 1452.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Annina Wallius: Satavuotisen sodan voittajakuninkaan alus paikallistettiin joen pohjasta *Yle Uutiset*.  13.10.2015. Viitattu 13.10.2015.
2. ↑  Remains of Henry V warship believed to be buried in Hampshire *The Guardian*.  12.10.2015. Viitattu 13.10.2015. (englanniksi)
**Fabian Wrede** -luokka käsittää kolme Suomen merivoimien käytössä olevaa koululaivaa. Alukset ovat Merisotakoulun käytössä merenkulun perustaitojen opetukseen erityisesti saaristo- ja rannikkovesillä. Luokan alukset *Fabian Wrede*, *Wilhelm Carpelan* ja *Axel von Fersen* ovat valmistuneet 2006–2008 Uudenkaupungin Työveneen telakalla, ja ne korvasivat vanhat Heikki-luokan koululaivat.

Rakenne
-------

Fabian Wrede -luokan alukset ovat teräsrunkoisia kansirakenteiden ollessa alumiinia. Aluksissa on yksi 500 kW CAT C 18 -moottori, yksi potkuri sekä keulapotkuri. Apukoneena on 38 kVA:n dieselaggregaatti. Miehistönä voi olla kahdeksan varusmiestä sekä 2+2 kouluttajaa ja miehistönjäsentä. Erityisesti koululaivoiksi suunniteltuina alusten komentosillan varustelu on tehty suurempien sota-alusten mukaisesti, konehuone on tarpeeksi tilava oppilaille ja ruokailutila voidaan muuttaa opetushuoneeksi.

Alukset
-------

Fabian Wrede -luokan alukset on nimetty vanhojen Von Fersen -luokan yhteysalusten mukaan Ruotsin vallan ajan suomalaisaatelisten nimillä. *Fabian Wrede*, kylkinumeroltaan 690, on nimetty Fabian Casimir Wreden mukaan ja luovutettiin merivoimille 15.8.2006. *Wilhelm Carpelan* (691), Wilhelm Carpelanin kaima luovutettiin 14.6.2007. Viimeisimpänä Axel von Fersen vanhemman mukaan nimetty *Axel von Fersen* (692) luovutettiin 30.6.2008.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fabian Wrede -luokan koululaiva**.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  20 M training vessel (PDF) *Uudenkaupungin työvene Oy*. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  Fabian Wrede/jäissäkulkevat alukset *Uudenkaupungin työvene Oy*. Viitattu 30.6.2011.
3. 1 2  Kaivonen, Pertti: Merivoimien koululaivat / historiaa 6 *koti.welho.com*.  Arkistoitu 27.9.2011. Viitattu 30.6.2011.
4. 1 2  Sankkila, Heikki: Merisotakoululle uusi opetukseen suunniteltu alus.  *Turun Sanomat*, 16.8.2006. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.6.2011. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Pieni haveri Suomenlinnassa *Uutiskynnys*.  30.10.2007.  Arkistoitu 26.3.2012. Viitattu 30.6.2011.
KOMPSAT-5
**Kompsat** eli koreaksi Arirang on Etelä-Korean kaukokartoitussatelliittien perhe.

Kompsat-1
---------

Kompsat-1 on Etelä-Korean Korea Aerospace Research Institute-avaruusjärjestön kehittämä kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin Vandenbergin lentotukikohdasta 21. joulukuuta 1999 Taurus-kantoraketilla. Se oli ensimmäinen miltei kokonaan korealaisten rakentama satelliitti. Se kehitettiin Daejeonin tiedekeskuksessa. Satelliitissa on kamera, jonka resoluutio on 6,6 metriä. Nimi Arirang on korealaisesta kansanlaulusta.

Kompsat-2
---------

Arirang-1:n seuraaja oli Arirang-2, joka laukaistiin vuonna 2006. 6.1.2008 KARI ilmoitti, että se oli menettänyt yhteyden Kompsat-2-satelliittiin.

Kompsat-3
---------

Saksan DLR ja Astrium GmbH rakensivat Etelä-Korean tilauksesta sille tarkan optisen kaukokartoitussatelliitin. Se laukaistaan vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Profile of Korean space program by the Korea Times (Arkistoitu – Internet Archive)
**Fabiana Luperini** (s. 14. tammikuuta 1974 Pontedera, Toscana) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1997–2014.

Luperini voitti Giro d'Italia Femminile -kilpailun viisi kertaa: 1995, 1996, 1997, 1998 ja 2008. "Naisten Ranskan ympäriajoksi" kutsutun Grande Boucle -kilpailun hän voitti 1995, 1996 ja 1997. La Flèche Wallonne -kilpailun hän voitti kolme kertaa ja maantieajon Italian-mestaruuden neljästi.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives

1991
Junioreiden MM-kilpailut, maantieajossa pronssia
1993
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia
Vertemate con Minoprio, voitto
1994
Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittiglio, voitto
1995
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailun voitto
Grande Boucle, kokonaiskilpailun voitto
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto
1996
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailun voitto
Grande Boucle, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Italian-mestaruus
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto
1997
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailun voitto
Grande Boucle, kokonaiskilpailun voitto
1998
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailun voitto
La Flèche Wallonne, voitto
Tour de l'Aude Cycliste Féminin, kokonaiskilpailun voitto
Grande Boucle, kokonaiskilpailussa toinen
1999
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto
2000
Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittiglio, voitto
2001
La Flèche Wallonne, voitto
2002
La Flèche Wallonne, voitto
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto
2004
Berner Rundfahrt, voitto
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailussa toinen
Maantieajon Italian-mestaruus
2006
Giro del Lago Maggiore - GP Knorr, voitto
GP Costa Etrusca, voitto
Giro del Friuli Donne, voitto
Emakumeen Bira, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Italian-mestaruus
2007
La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal, voitto
2008
GP Varazze Citta Delle Donne, voitto
Maantieajon Italian-mestaruus
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun voitto
Giro d'Italia Femminile, kokonaiskilpailun voitto
GP de Plouay, voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fabiana Luperini *cyclingarchives.com*. Viitattu 4.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  Fabiana Luperini *procyclingstats.com*. Viitattu 4.7.2015. (englanniksi)
**Wet workshop** on eräs avaruusaseman rakentamisen tapa, jossa käytetty kantoraketin rakettivaiheen ajoainesäiliö muutettaisiin avaruudessa avaruusasemaksi. 

Ideana on nestemäistä ajoainetta käyttävän raketin ajoainetankin käyttäminen laukaisun jälkeen avaruudessa. Ajoainetankki on suuri ilmatiivis rakenne ja oltuaan hapella, alkoholilla tai vedyllä täytetty ennen laukaisua, se on käytön lopussa puhdas. Rakentamalla polttoaine- tai hapetintankkiin tai molempiin tilat avaruuslentäjille saataisiin käyttämättömäksi jäävä kiertoradalle ammuttu rakettivaihe uudelleen käyttöön. Aseman rakennuslennot voitaisiin tehdä pienemmällä kantoraketilla kuin aseman perusrakenteen nosto vaatisi. Tällä tavalla ei ole rakennettu yhtään avaruusasemaa, sillä rakettivaiheen muokkaaminen ihmisasumiseen kelpaavaksi osoittautui jo Apollon kehityksen aikana liian kalliiksi ja vaikeaksi.

Skylab - Dry Workshop
---------------------

Wet Workshopia helpompi tapa luoda ajaoainetankista avaruusasema on dry workshop, jossa ison kantoraketin ylimmän rakettivaiheen ajoainetankki on maassa muutettu avaruusasemaksi, jota käytettiin NASAn Apollo Applications Programissa Skylab-avaruusaseman rakentamiseen. NASA toteutti Skylab-avaruusasemassa "Dry workshop" -rakennustavan. Siinä kantorakettina oli Saturn V:stä muokattu Saturn INT-21-raketti, jonka kolmannesta vaiheesta S-IVB oli tehty avaruusasema. Skylab vietiin kiertoradalle 1973-05-1414. toukokuuta 1973, missä se pysyi 1979-07-1111. heinäkuuta 1979 saakka.
**Ertra, Ertra, Ertra** on Eritrean kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön pian maan itsenäistyttyä vuonna 1993. Laulun on sanoittanut Solomon Tsehaye Beraki ja sen ovat säveltäneet Isaac Abraham Meharezghi ja Aron Tekle Tesfatsion. Laulu on kirjoitettu tigrinjaksi, jota kirjoitetaan yleensä etiopialaisella ge'ezin kirjoituksella.

Alkuteksti
----------

ኤርትራ ኤርትራ ኤርትራ፡
በዓል ደማ እናልቀሰ ተደምሲሱ፡
መስዋእታ ብሓርነት ተደቢሱ።
መዋእል ነኺሳ ኣብ ዕላማ፡
ትእምርቲ ጽንዓት ኰይኑ ስማ፡
ኤርትራ'ዛ ሓበን ውጹዓት፡
ኣመስኪራ ሓቂ ክምትዕወት።
ኤርትራ ኤርትራ፡
ኣብ ዓለም ጨቢጣቶ ግቡእ ክብራ።
ናጽነት ዘምጽኣ ልዑል ኒሕ፡
ንህንጻ ንልምዓት ክሰርሕ፡
ስልጣነ ከነልብሳ ግርማ፡
vሕድሪ'ለና ግምጃ ክንስልማ።
ኤርትራ ኤርትራ፡
ኣብ ዓለም ጨቢጣቶ ግቡእ ክብራ።

Alkutekstin translitteraatio
----------------------------

Ertra, Ertra, Ertra,
Beal dema'nalkese tedem sisu,
Meswaéta bharnet tdebisu.
Mewaél nekhisa'b élame
Témrti tsnat koynu sma,
Ertra za haben wtsuat,
Ameskira haki kem téwet.
KERTOSÄE:
Ertra, Ertra,
Abalem chebitato gbué kbra.

Käännös englanniksi
-------------------

Eritrea, Eritrea, Eritrea,
Her Nemesis destroyed while wailing,
her sacrifices vindicated by freedom.
Forever firm in her principles,
her name became a synonym of tenacity,
Eritrea, the pride of the oppressed,
is a testament that truth prevails.
Eritrea, Eritrea,
has taken her rightful place in the world.
[So that] The supreme dedication that brought us freedom,
will serve to rebuild her and develop her,
We shall honor her with progress,
It is our legacy to crown her.
Eritrea, Eritrea,
has taken her rightful place in the world.

Lähteet
-------

1. ↑  ERITREA : Eritrea National Anthem *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW).  Arkistoitu 14.5.2021. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Eritrea National Anthems.info. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Eritrea *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA).  Arkistoitu 14.12.2018. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laulu mp3-muodossa
Vuoden III perustuslain kansilehti.
**Vuoden III perustuslaki** oli Ranskan ensimmäisen tasavallan perustuslaki vuosina 1795–1799, niin sanottuna direktorion aikana. Lain nimi viittaa Ranskan vallankumouskalenteriin, jossa ajanlasku aloitettiin uudelleen tasavallan perustamisesta.

Syksyllä 1792 perustetulle tasavallalle oli aluksi kesäkuussa 1793 hyväksytty niin sanottu vuoden I perustuslaki, mutta vallankumoussodan jatkumisen vuoksi sen voimaantulo lykkääntyi eikä lopulta toteutunut koskaan. Thermidorin vallankaappauksen jälkeen Pariisin radikaalit sanskulotit vaativat edelleen tämän demokraattisen perustuslain voimaansaattamista, mutta uudet poliittiset johtajat (ns. thermidoriaanit) pelkäsivät sen mahdollistavan jakobiinien valtaanpaluun.[1] Uutta perustuslakia valmistelemaan asetettiin 3. huhtikuuta 1795 komitea, johon kuuluivat muun muassa La Révellière-Lépeaux, Daunou, Louvet de Couvrai, Thibaudeau ja Lanjuinais. Kansalliskonventti hyväksyi perustuslain 22. elokuuta, se hyväksyttiin kansanäänestyksessä 6. syyskuuta ja ilmoitettiin voimaanastuneeksi 23. syyskuuta 1795.[2]

Vuoden III perustuslaki muistutti vuoden 1791 perustuslakia, mutta sisälsi enemmän konservatiivisuutta suosivia varmistuksia, poikkeuksena kuninkaan puuttuminen. Parlamentti muutettiin kaksikamariseksi: alempana kamarina olisi 500-jäseninen viidensadan neuvosto ja ylempänä kamarina 250-jäseninen vanhojen neuvosto, jonka edustajien oli oltava vähintään 40-vuotiaita. Edustajaehdokkaiden oli täytettävä melko korkea varallisuusehto. Toimeenpanovallan ylimpänä elimenä oli viisihenkinen direktorio, jonka jäsenet vanhojen neuvosto valitsi viidensadan neuvoston laatimalta ehdokaslistalta.[1] Parlamentin paikoista täytettiin vuosittaisissa vaaleissa aina kolmasosa kerrallaan.[2]

Vuoden III perustuslaki ehti olla voimassa neljä vuotta. Marraskuussa 1799 brumairekuun 18. päivän kaappauksella valtaan noussut kenraali Napoleon Bonaparte esitteli 13. joulukuuta 1799 uuden perustuslain (vuoden VIII perustuslaki).[3]

Lähteet
-------

1. 1 2  Knut Mykland (suom. Heikki Eskelinen): *Otavan suuri maailmanhistoria 13: Suuret vallankumoukset*, s. 160–161, 175. Otava 1985.
2. 1 2  Colin Jones: *The Longman Companion to the French Revolution*, s. 44, 72–74. Longman, Lontoo/New York 1988.
3. ↑  Jones 1988, s. 57.
**Octavius** on Marcus Minucius Felixin kirjoittama varhainen teos kristinuskon puolustukseksi. Se on muodoltaan dialogi, jossa keskustelevat pakanuutta kannattanut Caecilius Natalis ja kristitty Octavius Januarius, joka on Minucius Felixin ystävä.

Historia
--------

*Octaviuksen* ja sen tekijän ajoitusta ei tunneta tarkkaan; teos on kirjoitettu joskus vuosien 150–250 välisenä aikana. Teos päätyi jossain vaiheessa osaksi Arnobiuksen teosta *Adversus nationes* (*Pakanoita vastaan*) sen kahdeksanneksi kirjaksi. Vasta François Baudouin havaitsi vuonna 1560, että kirja on jonkun toisen kirjoittama.

Sisältö
-------

Keskustelu käydään miellyttävässä ympäristössä Ostiassa sijaitsevalla rannalla erään vapaapäivän iltapäivänä. Keskustelu saa alkunsa siitä, kun Caecilius osoittaa ohi kulkiessaan kunnioitustaan Serapiksen kuvapatsaalle. Seurauksena Octavius ja Caecilius ryhtyvät keskusteluun omien uskontojensa paremmuudesta. Minucius itse toimii erotuomarina. Octavius käsittelee Caeciliuksen argumentteja pakanuuden puolesta (joiden esikuvana ovat ehkä olleet Kelsoksen esittämät argumentit) samassa järjestyksessä kuin ne esitetään. Lopputuloksena Caecilius tulee vakuuttuneeksi kristinuskon paremmuudesta.

Dialogin esikuvana on käytetty Ciceron teoksia *Jumalten luonteesta* (*De natura deorum*) ja *Ennustamisesta* (*De divinatione*). Teos ei ole sisällöltään erityisen kristillinen. Jos jumalan ykseyden, ylösnousemuksen ja tulevaisuudessa odottavan palkinnon ja rangaistuksen ajatukset jätetään huomiotta, teos on lähinnä filosofista ja eettistä polemiikkia antiikin polyteististen uskontojen mielettömyyksiä kohtaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Koskenniemi, Heikki: Johdanto teokseen Minucius Felix 2007, s. 5, 14-15.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Minucius Felix, Marcus: *Octavius: kristinuskon puolustus*. Latinasta suomentanut Heikki Koskenniemi. Helsinki: Arkki, 2007. ISBN 978-951-618-846-4.

### Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

* Minucius Felix, Marcus: *Octavius*. Teoksessa Tertullianus & Minucius Felix, Marcus: *Apology and De Spectaculis. Octavius*. Loeb Classical Library 250. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1931. ISBN 0674992768.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirby, Peter: The Octavius of Minucius Felix Early Christian Writings (englanniksi)
* Minucius Felix, Marcus: Octavius Documenta Catholica Omnia (latinaksi)
* Minucius Felix, Marcus: Octavius (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Octavius (dialogue)
**Hämeenlinnan normaalilyseo** oli Suomen ensimmäinen suomenkielinen normaalikoulu. Sen aloittamista koskeva asetus annettiin 29. toukokuuta 1873 ja toiminta aloitettiin 1. syyskuuta 1873. Koulutilana oli vuonna 1849 valmistunut rakennus, joka sijaitsi tuolloin Kymnaasikadun ja Läntisen Linnankadun kulmassa. Normaalilyseon muistolaatta on silloisessa koulurakennuksessa osoiteessa Sibeliuksenkatu 19, joka on nykykeskustan ensimmäisessä eli Linnanniemen kaupunginosassa.

Koulun aloittaessa sinne haki 70 henkeä, joista 61 riittävän osaavaa otettiin oppilaiksi: 40 ensimmäiselle kurssille ja 21 toiselle luokalle. Toisen vuosikurssin oppilaat olivat suorittaneet ensimmäisen kurssin ruotsinkielisessä, vuonna 1864 Helsingissä aloittaneessa normaalikoulussa. Toisena vuonna oppilaita oli jo 97, joista 40 ensimmäisellä, 40 toisella ja 17 kolmannella luokalla. Uusille pyrkijöille järjestettiin kaksipäiväiset pääsykokeet. Tässä vaiheessa oppilaista noin puolet oli hämeenlinnalaisia ja puoleta muualta. Myöhempinä vuosina, samalla kun vuosiluokkien, oppilaiden ja opettajien lukumäärä kasvoi, muista maakunnista tulleiden oppilaiden osuus kasvoi.

Hämeenlinnan normaalilyseoa kävi esimerkiksi Jean Sibelius.

Normaalilyseo menetti asemansa, kun kasvatusopin professorin valvonnassa ollut opettajaopiskelijoiden harjoittelukoulu siirrettiin Helsinkiin 1887.

Hämeenlinnan klassillinen lyseo jatkoi vuodesta 1887 eteenpäin suomenkielistä yliopistoon pätevöittävää oppikouluopetusta Hämeenlinnassa. Uuden rakennuksen lyseo sai vuonna 1888. Koulun perinteitä jatkaa nykyään Hämeenlinnan lyseon lukio.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hämeenlinnan Normaalilyseon muistolaatta (osoite: Sibeliuksenkatu 19, Hämeenlinna) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
2. ↑  Hämeenlinnan karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja *Postinumeroalueet*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
3. 1 2 3 4  Erik Johan Tammio (1861–1930): Hämeenlinnan Normaalilyseon synty ja vaiheet (pdf) (58 sivua) *Julkaistu kirjassa: Hämeenlinnan normaalilyseo 1873–1887–1913 : 40-vuotinen muisto. - Hämeenlinna : Arvi A. Karisto (Hämeenlinnan uusi kirjapaino)*.  1913. Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
4. ↑  Petra Himberg: Perinteet kunniassa Norssissa  7.10.2013. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 14.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeenlinnan lyseon lukion vuosikertomus 2006
**Marko Mika-Jussi Lammervo** (s. 20. maaliskuuta 1969 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija, luonto- ja lintumaalari. Hän on maalannut erityisesti lintuja ja luontoaiheisia tauluja.

Lammervo on opiskellut vuosikausia taidetta itsenäisesti. Hänen opettajinaan on ollut erityisesti taidemaalarit Jorma Helenius ja Teppo Terä. Ensimmäiset opit taiteeseen hän sai kuitenkin Pekka Piekäiseltä. Piekäisellä oli vaikutusta siihen, että Lammervo löysi tiensä taiteen pariin. Piekäinen opasti nuorta Lammervoa  1970-luvulta  1990-luvulle asti.

Lammervon tauluja on myyty mm. Tampereen Keskus Galleriassa ja Taidekeskus Salmelassa. Tämän lisäksi Kari Tuominen myy Lammervon teoksia.

Lammervo asuu nykyään Perniössä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Perniöläistaidetta Kiskon kivimakasiinissa - Kulttuuri - Salon Seudun Sanomat[vanhentunut linkki]
* Marko Lammervo - Ravintola Käpygrilli[vanhentunut linkki]
* Taide Salmela
* Näillä taiteilijoilla on herkät sivellinkädet; sivu 7, Hyvinkään Viikkouutiset 9.11.2011
* Marko Lammervon töitä Hagelstam & Co:n sivuilla
* Marko Lammervo, "Riekkoja". - Bukowskis
**Lynkeus** (m.kreik. Λυγκεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Aigyptoksen, Egyptin kuninkaan, poika ja siten Beloksen jälkeläinen. 

Aigyptoksen kaksoisveljellä, Danaoksella, oli viisikymmentä tytärtä, joita kutsuttiin danaideiksi. Kun Aigyptos halusi naittaa nämä puolisoiksi omille pojilleen, Danaos heitä pelätessään pakeni tyttärineen kaukaisen sukulaisensa kuningas Pelasgoksen hallitsemaan Argokseen. Kun Aigyptos saapui poikineen hakemaan danaideja, Danaos päätti luovuttaa heidät säästääkseen Argoksen taistelulta, mutta käski tyttäriään tappamaan miehensä hääyönä. Tyttäristä neljäkymmentäyhdeksän seurasi ohjetta, mutta yksi, Hypermnestra, säästi miehensä Lynkeuksen, koska tämä kunnioitti hänen toivettaan pysyä neitsyenä.

Danaos raivostui tottelemattomalle tyttärelleen ja vei hänet tuomittavaksi. Afrodite kuitenkin puuttui tapahtumiin julistaen miehen ja naisen välisen rakkauden pyhäksi ja siten pelastaen Hypermnestran. Joidenkin näytelmien mukaan Lynkeus myöhemmin tappoi Danaoksen ja jopa muut sisaret kostoksi veljiensä kuolemasta.

Lynkeuksesta ja Hypermnestrasta sai alkunsa Argoksen kuningasdynastia, "Danaoksen heimo", jonka ensimmäinen kuningas oli heidän poikansa Abas.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.1.5 (engl. käännös)
2. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.2.1 (engl. käännös)

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Danaos** | **Argoksen kuningas**1300-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Abas** |
**Oda** tai **Odo** (k. 958) oli Canterburyn arkkipiispa Elinaikanaan häntä kutsuttiin "Oda Hyväksi", koska hänet tunnettiin kirkkojen kunnostajana ja papiston moraalin kohottajana. Hänet julistettiin pyhimykseksi ja hänestä kirjoitettiin hagiografia 1000- ja 1100-vuosisatojen vaihteessa.

Tausta
------

Oda syntyi Itä-Angliassa tanskalaisille vanhemmille. Hänen veljenpojastaan Oswald Worcesterläisestä tuli Yorkin arkkipiispa.

Oda nimitettiin Ramsburyn piispaksi noin vuonna 925. Hän toimi myös kuningas Athelstanin neuvonantajana, joka lähetti hänet vuonna 936 Ranskaan neuvottelemaan Englantiin karkotetun Ludvig IV:n, joka oli kuningas Kaarle Yksinkertaisen poika, palauttamisesta valtaistuimelle. Oda oli paikalla Athelstanin voittaessa Brunanburhin taistelun.

Arkkipiispa
-----------

Oda nimettiin Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 941. Hän laajensi huomattavasti Canterburyn tuomiokirkkoa.*lähde?* Hän kuoli 2. kesäkuuta 958. Hänestä kuoleman jälkeen kerrotun legendan mukaan ehtoollisleivästä tippui verta hänen kädessään. Toisen legendan mukaan hän korjasi Athelstanin miekan ihmeenomaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Oda *Oxford Dictionary of National Biography*. Oxford University Press. Viitattu 2.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Farmer, David: *The Oxford dictionary of saints*. Oxford University Press, 2004. ISBN 0198609493. Google books (viitattu 2.1.2012). (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Wulfhelm** | **Canterburyn arkkipiispa**941–958 | Seuraaja:**Ælfsige** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Vuoden hautomoyritys** on vuosittain parhaalle suomalaiselle uudelle teknologiayrityksille annettava palkinto. Palkinnonsaajan valitsee Teknologiakeskusten Liitto TEKELin yrityskehitystiimin jäsenistä koostuva raati. 

Ensi kertaa palkinto jaettiin vuonna 2004. Silloin TEKEL valitsi jyväskyläläisen Firstbeat Technologies Oy:n. Se tuottaa sykemittaukseen pohjautuvaa kuntoinformaation monitorointitekniikkaa. Turkulainen Oy 4Pharma Ltd sai kunniamaininnan.

Vuoden 2005 hautomoyritys julkistettiin 31. lokakuuta 2005. Se oli GPS-navigointiteknologiaa valmistava Navicore Oy.

Vuoden 2006 hautomoyritys julkistettiin 31. lokakuuta 2006. Se oli pelastus- ja ensihoitoalalla toimiva Telespro Finland Oy. Kunniamaininta myönnettiin paperikoneiden konenäköjärjestelmiin erikoistuneelle Viconsys Oy:lle.

Vuoden 2007 hautomoyritys oli BioCis Pharma Oy. 

Vuoden 2008 hautomoyritykset olivat Eagle tuulivoima Oy ja Medeia Therapeutics Oy.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)