recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jamario Moon
**Jamario Raman Moon** (s. 13. kesäkuuta 1980 Goodwater) on yhdysvaltalainen koripalloilija.

Ura
---

Moon pelasi ennen ammattilaisuraansa Meridian Community Collegessa, josta hän ilmoittautui vuoden 2001 varaustilaisuuteen. Mikään joukkue ei kuitenkaan varannut häntä, joten Moon siirtyi pelaamaan D-liigaan. Vuonna 2007 Moon siirtyi ensimmäistä kertaa NBA:han kun Toronto Raptors teki sopimuksen hänen kanssaan. Moon pelasi seurassa puolitoista kautta, sillä helmikuussa 2009 hän siirtyi Miami Heatin joukkueeseen. Hän pelasi loppukauden Miamissa, mutta kaudeksi 2009–2010 Moon siirtyi Cleveland Cavaliersiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hareas, John: Raptors GM Bryan Colangelo on Jamario Moon  28.11.2007. National Basketball Association. Viitattu 9.1.2010. (englanniksi)
2. ↑  Raptors Sign Jamario Moon  10.7.2007. National Basketball Association. Viitattu 9.1.2010. (englanniksi)
3. ↑  Aldridge, David: Raptors trade O'Neal, Moon to Heat for Marion, Banks  13.2.2009. National Basketball Association. Viitattu 9.1.2010. (englanniksi)
4. ↑  Cavaliers and Jamario Moon Enter Into Contract  24.7.2009. National Basketball Association. Viitattu 9.1.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Elin Alfhild Isabella Nordlundia. Toinen lähes samanniminen taidemaalari on Elin Johanna Nordlund.*

**Elin Alfhild Isabella Nordlund** (9. huhtikuuta 1861 Närpiö – 24. heinäkuuta 1941) oli suomalainen taidemaalari.

Elämäkerta
----------

Nordlund opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1881–1885 ja Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa 1886–1887. Hän opiskeli sitten ulkomailla Peder Severin Krøyerin ja Julius Paulsenin johdolla Kööpenhaminassa 1887–1888 sekä Paul-Louis Delancen, G. Callon ja A. Deléclusen johdolla Pariisissa 1891–1892, 1898 ja 1909. Nordlund osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1892, 1893, 1895, 1896, 1897, 1901 ja 1902. Nordlund oli mukana ryhmässä, joka kokoontui Ahvenanmaalla Önningebyn taiteilijasiirtokunnan nimellä.

Galleria
--------

* Katunäkymä Pariisista, 1889*Katunäkymä Pariisista*, 1889
* Lumparnin merenselkä, 1890Lumparnin merenselkä, 1890
* Hiittinen, 1907Hiittinen, 1907

Lähteet
-------

* Margareta Willner-Rönnholm, Taidekoulun arkea ja unelmia, Turun Piirustuskoulu 1830–1981, Turun maakuntamuseo – Turun Taidemuseo 1996. ISBN 951-595-025-2

### Viitteet

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Alfhild Nordlund

Aiheesta muualla
----------------

* Alfhild Nordlund Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Vivika ja Otto Heino.
**Otto Heino** (20. huhtikuuta 1915 East Hampton, Connecticut, Yhdysvallat – 16. heinäkuuta 2009 Ojai, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen keramiikkataiteilija.

1930-luvulla Heino perusti menestyneen kuljetusliikkeen. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Saksan rintamalla B17-pommikoneen ampujana. Hän tutustui sodan aikana Lontoossa keraamikko Bernard Leachiin, jonka työskentelyä seuratessaan hän sai innostuksen keramiikan tekemiseen. Hän opiskeli alaa New Hampshiren taide- ja käsityökoulussa, jossa hän tutustui opettajana toimineeseen tulevaan vaimoonsa. He tekivät taide- ja käyttöesineitä, jotka he signeerasivat *Otto + Vivika* riippumatta siitä, kumpi ne oli tehnyt. Lisäksi he kouluttivat keraamikkoja. Otto Heino työskenteli 1950- ja 1960-luvuilla NASAlle ja suunnitteli muun muassa avaruusrakettien kärkiin keraamisia laattoja, jotka kestivät kuumuutta. Heino kehitteli vaimonsa Vivika Heinon kanssa kiinalaistyylistä himmeänkeltaista lasitetta, joka vihdoin onnistui vasta vaimon kuoltua.

Heinot saivat vaikutteita arts and crafts -liikkeestä, saksalaisesta bauhausista ja japanilaisesta keramiikkataiteesta.

Heinot tekivät Michael Curtizin Hollywood-elokuvaan *Sinuhe, egyptiläinen* 751 keraamista esinettä.

Heino avioitui Vivika Heinon (k. 1995) kanssa 1948. Hänen vanhempansa olivat Suomesta muuttaneet August ja Lena Heino.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jaakko Kangosjärvi: Savesta syntyi pitkä ura ja lasitteesta omaisuus.  *Helsingin Sanomat*, 22.7.2009, s. B7. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  The Art of Vivika and Otto Heino *Exhibition background*.  2005. Oakland Museum of California.  Arkistoitu 20.6.2010. Viitattu 22.7.2009. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Manuel Fleitas Solich** (30. joulukuuta 1900 Asunción, Paraguay – 24. maaliskuuta 1984) oli paraguaylainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hänet tunnettiin lempinimellä Brujo (suom. *velho*).

Peliura
-------

Fleitas Solichin pelipaikka oli keskikentällä. Hän pelasi suuren osan urastaan Nacionalissa, jonka kanssa hän voitti kaksi Paraguayn liigamestaruutta vuosina 1924 ja 1926. Hän edusti myös Boca Juniorsia ja toimi joukkueen kapteenina sen voittaessa Argentiinan liigamestaruuteen vuonna 1930. Myöhemmin samana vuonna hän loukkaantui vakavasti eikä enää palannut entiselle tasolleen.

Paraguayn maajoukkueessa Fleitas Solich pelasi 32 ottelua ja teki kolme maalia.

Valmennusura
------------

Fleitas Solichin valmennusura oli menestyksekäs. Hän valmensi Paraguayn maajoukkueen Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuiden toiseksi vuonna 1949 sekä mestariksi vuonna 1953. Hän valmensi joukkuetta myös vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailussa, jossa se jäi kuitenkin alkulohkonsa viimeiseksi. Fleitas Solich valmensi urallaan myös Perun maajoukkuetta.

Fleitas Solich valmensi myös useita seurajoukkueita kuten brasilialaisia Corinthiansia, Fluminensea ja Flamengoa, joista jälkimmäisen hän johti kolmeen peräkkäiseen Rio de Janeiron osavaltiomestaruuteen vuosina 1953–1955. Argentiinassa hän valmensi Newell's Old Boysia ja Quilmesiä sekä Paraguayssa Libertadia ja pelaajana edustamaansa Nacionalia.

Vuosina 1959–1960 Fleitas Solich valmensi yhden kauden ajan espanjalaista Real Madridia. Hän sai potkut ennen sarjakauden viimeistä ottelua mestaruuden livettyä Barcelonalle. Vain muutamia viikkoja myöhemmin Real Madrid voitti uuden valmentajan Miguel Muñozin johdolla viidennen peräkkäisen Euroopan cupinsa.

Paraguayn jalkapalloliitto myöntää vuosittain Fleitas Solichin mukaan nimetyn palkinnon Paraguayn parhaalle valmentajalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Manuel Fleitas Solich Albigol. Viitattu 24.3.2008.
2. ↑  Paraguay – Record International Players RSSSF. Viitattu 24.3.2008.
3. ↑  Southamerican Championship 1949 RSSSF. Viitattu 24.3.2008.
4. ↑  Southamerican Championship 1953 RSSSF. Viitattu 24.3.2008.
5. ↑  Paraguay – World Cup RSSSF. Viitattu 24.3.2008.
6. ↑  Entrenadores LFP. Viitattu 24.3.2008.
7. ↑  The harsh reality of the Real dream 17.5.1998. The Independent. Viitattu 24.3.2008.
8. ↑  Estatuto de la APF 2006 (Arkistoitu – Internet Archive) APF. Viitattu 23.3.2008.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Luis Carniglia** | **Real Madridin päävalmentaja**1959–1960 | Seuraaja:**Miguel Muñoz** |
**Frank Schaefer** (s. 26. lokakuuta 1963) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut vuodesta 2019 lähtien Fortuna Düsseldorfin juniorivalmennuksen johtajana.

Ura
---

Schaeferin pelaajaura päättyi juniorivuosiin 1. FC Kölnin organisaatiossa. Hän opiskeli valmentajaksi ja aloitti vuonna 1982 Kölnin juniorijoukkueiden valmentamisen. Hän työskenteli organisaatiossa 15 vuotta, kunnes siirtyi 1997 Bayer 04 Leverkusenin U19-joukkueen peräsimeen. Kuuden vuoden jälkeen Schaefer palasi takaisin *Kilipukkeihin* valmentaen seuraavat neljä vuotta U19-junioreita.

Vuonna 2007 Schaefer siirtyi juniorivalmennuksesta Kölnin reservijoukkueen päävalmentajaksi. Lokakuussa 2010 hänestä tuli seuran edustusjoukkueen päävalmentaja Zvonimir Soldon potkujen jälkeen. Tavoitteena on nostaa Köln pois Bundesliigan jumbosijalta.  Schaeferin debyyttiottelussa *Kilipukkien* peräsimessä joukkue kaatoi Saksan cupissa TSV 1860 Münchenin 3–0. Ensimmäinen Bundesliigaottelu päättyi myös mainioon 3–2 kotivoittoon Hamburger SV:stä. Hyvien tulosten myötä seurajohto jatkanee Schaeferin valmennussopimusta.  Myöhemmin keväällä 2011 Schaefer ilmoitti jättävänsä Kölnin kauden jälkeen. Lopulta pesti päättyikin jo kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä Schaeferin erottua tehtävistään. Köln oli vajonnut takaisin putoamiskamppailuun hävittyään VfL Wolfsburgille 4–1. 

Huhtikuussa 2012 Schaefer palasi loppukauden ajaksi sarjapaikastaan taistelevan FC Kölnin päävalmentajaksi.  Schaefer ei kuitenkaan onnistunut kääntämään Kölnin kelkkaa, vaan seura putosi lopulta suoraan 2. Bundesliigaan.  Kauden jälkeen hänet korvasi Holger Stanislawski.  Schaefer jatkoi kuitenkin Kölnin organisaatiossa urheilutoimen johdon tehtävissä ja junioritoiminnan koordinaattorina.

Lokakuussa 2016 Schaefer siirtyi Fortuna Düsseldorfiin juniorivalmennuksen tehtäviin ja vuonna 2019 hänestä tuli seuran juniorivalmennuksen johtaja. Joulukuussa 2022 Schaeferin kerrottiin jättävän tehtävänsä helmikuun lopussa 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Schaefer kann sich Hoffnungen auf mehr machen
2. ↑  Schaefer bleibt Trainer
3. ↑  Schaefer tritt zurück, Finke übernimmt
4. ↑  Köln entlässt Solbakken - Schaefer hilft aus
5. ↑  Hertha rettet sich in die Relegation - Köln weint
6. ↑  FC bestätigt: Stanislawski übernimmt
7. ↑  Frank Schäfer
8. ↑  NLZ-Direktor Schaefer verlässt Fortuna


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Zvonimir SoldoStåle Solbakken** | **1. FC Kölnin päävalmentaja**10/2010–4/20114–6/2012 | Seuraaja:**Volker FinkeHolger Stanislawski** |
Guðjón Þórðarson
**Guðjón Þórðarson** (s. 14. syyskuuta 1955) on islantilainen jalkapallovalmentaja.

Pelaajaura
----------

Omalla pelaajaurallaan Guðjón pelasi yli 400 ottelua kotikaupunkinsa joukkueessa ÍA Akranes ja voitti seurassa viidesti sekä liiga- että cup-mestaruuden. Hän edusti seuraa myös 22 eurocup-ottelussa. Islannin maajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun vuonna 1985.

Valmentajaura
-------------

Lopetettuaan pelaajauransa Guðjón aloitti vuonna 1987 kotimaassaan KA Akureyrin valmentajana ja johdatti 1989 seuran sen historian ensimmäiseen ja ainoaan liigamestaruuteen. ÍA:n pudottua pääsarjasta vuonna 1990 Guðjón palkattiin päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran takaisin liigaan ja heti sarjanousun jälkeen liigamestaruuteen. Seura voitti mestaruuksia hänen alaisuudessaan kaikkiaan neljä peräkkäin. Vuonna 1995 Islannin suurin seura KR Reykjavík palkkasi Guðjónin tuomaan seuralle ensimmäisen mestaruuden kahteenkymmeneen vuoteen, mutta mestaruutta ei tullut. Joukkue voitti kuitenkin cup-kannun. 1997 Guðjón nimettiin Islannin maajoukkueen päävalmentajaksi. Kolmen vuoden aikana joukkue pelasi hänen komennossaan 24 ottelua, joista oli tuloksena kymmenen voittoa, neljä tasapeliä ja kahdeksan tappiota. 

Syksyllä 1999 islantilaisomisteinen *Stoke Holding* osti englantilaisen kakkosdivisioonaseura Stoke Cityn joukkueen ja Guðjónista tuli seuran manageri. Heti avauskaudella hän johdatti seuran Football League Trophyn voittoon ja vuonna 2002 nosti Stoken pudotuspelien kautta ykkösdivisioonaan. Hän kuitenkin lähti seurasta heti kauden päätyttyä. Kesän lopulla Guðjón palkattiin norjalaisen Startin valmentajaksi, mutta hän ei kyennyt estämään seuraa putoamiselta. 2003 hän palasi Englantiin Barsnleyn peräsimeen, mutta hänet erotettiin seuraavana vuonna. Sittemmin valmensi kotimaassaan Keflavíkia ja englantilaista Notts Countya, ennen kuin palasi vuonna 2007 juuri ja juuri putoamiselta välttyneeseen kasvattajaseuraansa ÍA:han. Guðjón johdatti nuoren joukkueen liigapronssille, mutta seuraavalla kaudella esitykset olivat heikkoja, ja heinäkuussa 2008 hänet erotettiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely ÍA:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Richard Allan "Rick" Salomon** (s. 24. tammikuuta 1968 Asbury Park, New Jersey) on yhdysvaltalainen yrittäjä, elokuvatuottaja ja pokerinpelaaja, joka parhaiten tunnetaan suhteistaan julkisuuden henkilöiden kuten Shannen Dohertyn, Paris Hiltonin ja Pamela Andersonin kanssa.

Salomon oli naimisissa ääninäyttelijä Elizabeth Dailyn kanssa vuosina 1995–2000. Pariskunnalla on kaksi tytärtä (Hunter, s. 1996 ja Tyson, s. 1998). Julkisuuteen Salomon nousi lyhyen ja kiivaan avioliittonsa näyttelijä Shannen Dohertyn myötä. Liitto kesti tammikuusta 2002 vuoteen 2003.

Vuonna 2003 internetiin vuosi seksivideo, jolla olivat mukana perijätär Paris Hilton ja Salomon. Salomon haastoi oikeuteen sekä nauhoitusta levittäneen yhtiön, että Hiltonin perheen. Muutama kuukausi tämän jälkeen Salomon alkoi itse levittää nauhoitusta aikuisviihdeyhtiö Red Light District Videon kautta. DVD *1 Night in Paris* oli myyntimenestys ja se voitti kolme pornoteollisuuden AVN-palkintoa. 

6. lokakuuta 2007 Salomon avioitui Pamela Andersonin kanssa. Avioliitto särkyi vain 10 viikkoa myöhemmin Andersonin haettua avioeroa. Pian tämän jälkeen julkisuudessa ilmoitettiin Andersonin peruuttaneen erohakemuksen, mutta helmikuussa 2008 Foxnewsin mukaan Anderson kuitenkin haki avioliiton mitätöimistä uskottomuuden takia. Maaliskuussa 2008 myös Salomon liiton peruuttamista samoin perustein. 25. maaliskuuta 2008 liiton purku vahvistettiin oikeudessa.

Pokerinpelaajana
----------------

Rick Salomon on saavuttanut jonkin verran menestystä pokerinpelaajana. Hän sijoittui rahoille WSOP:n pääturnauksessa vuonna 2006 ja voitti Bellagio Cup II 1000 dollarin no limit turnauksen heinäkuussa 2006. Salomon on mukana PokerStarsin The Big Game -tv-pokeriohjelman toisella tuotantokaudella. Salomon tunnetaan myös suurten panosten kotipelien järjestäjänä. Peleihin ovat osallistuneet monet julkisuuden henkilöt kuten Tobey Maguire ja Ben Affleck.

Lähteet
-------

1. ↑   : Rich Salomon WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 26. maaliskuuta 2008.
2. ↑  PokerStars The Big Game kausi 2 jakso 6
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑  Mack Rawden: Tobey Maguire And Other Stars Sued Over Poker Profits *Pop Blend*.  22.6.2011.  Arkistoitu 27.6.2011. Viitattu 25.7.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Rick Salomon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Rick Salomon The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Filipp Bedros Kirkorov** (ven. Фили́пп Бедро́с Кирко́ров; syntyjään Filip Bedrosov Kirkorov (bulg. Филип Бедросов Киркоров) (s. 30. huhtikuuta 1967 Varna, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen venäläinen poplaulaja. Hän on viisi kertaa saavuttanut "Eniten myynyt venäläinen artisti"-tittelin World Music Awards-musiikkipalkintogaalassa.

Euroviisut
----------

Kirkorov on myös ollut aktiivinen osallistuja euroviisuissa. Hän on muun muassa säveltänyt laulaja Koldunin Valko-Venäjän edustuskappaleen "Work Your Magic" vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun, Ukrainan Ani Lorakin edustuskappaleen "Shady Lady" vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun sekä Venäjän Tolmatšovan sisarusten edustuskappaleen "Shine" vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuun. Kirkorov on toiminut myös Bulgarian Idols-kilpailun tuomarina. Kirkorov edusti Venäjää Eurovision laulukilpailussa 1995 Dublinissa kappaleella "Kolybelnaja dlja vulkana" ja sijoittui 17. sijalle 17 pisteellä. Kirkorovin oli alun perin tarkoitus toimia Venäjän kansallisessa euroviisutuomaristossa Moskovan euroviisuissa 2009, mutta hän joutui luopumaan pestistä, koska hän oli kutsunut Norjan edustajan Alexander Rybakin kotiinsa, mikä olisi kyseenalaistanut hänen puolueettomuutensa.

Tammikuussa 1994 Kirkorov ilmoitti kihlauksestaan laulaja Alla Pugatšovan kanssa ja heidät vihittiin 15. toukokuuta 1994 Jerusalemissa. He erosivat vuonna 2005.

Kunnianosoitukset
-----------------

* Frantsysk Skarynan ritarikunta (Valko-Venäjä) (18. toukokuuta 2012)
* Venäjän federaation kansantaiteilija (12. helmikuuta 2008)
* Ukrainan kansantaiteilija (29. toukokuuta 2008)
* Venäjän federaation ansioitunut taiteilija (2001)
* Tšetšenian kansantaiteilija (2006)
* Ingušian kansantaiteilija (2006)
* Jaltan kunniakansalainen (2010)
* Krimin autonomisen tasavallan kunnioitettu taidevaikuttaja (2000)
* Yhdistyneiden kansakuntien hyvän tahdon lähettiläs (2000)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Filipp Kirkorov**.
* Filipp Kirkorovin virallinen kotisivu (venäjäksi)
* Filipp Kirkorov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Pjotr Mihailovitš Nikiforov** (ven. Пётр Миха́йлович Ники́форов, 12. lokakuuta 1882 nykyisen Irkutskin alueen Irkutskin piirin Ojokin kylä – 6. tammikuuta 1974 Moskova) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko.

Pjotr Nikiforov syntyi työläisperheeseen. Vuonna 1901 hän liittyi vallankumousliikkeeseen, toimi Venäjän sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa ja osallistui Kronstadtin kapinaan vuonna 1905. Sen jälkeen hän oli mukana sosiaalidemokraattien maanalaisessa toiminnassa, kunnes vuonna 1910 joutui pidätetyksi ja sai kuolemantuomion, joka muutettiin 20 vuoden pakkotyörangaistukseksi. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän toimi bolševikkien johtotehtävissä Irkutskissa ja Vladivostokissa.

Vuosina 1918–1920 Nikiforov oli Venäjän valkoisten vankina. Vuosina 1920–1922 hän työskenteli VKP(b):n Kaukoidän aluepiirikomitean puheenjohtajana, puolueen Kaukoidän byroon jäsenenä ja Kaukoidän tasavallan ministerineuvoston puheenjohtajana. Vuosina 1925–1927 Nikoforov oli Neuvostoliiton lähettiläänä Mongoliassa ja toimi sen jälkeen Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvoston palveluksessa sekä Venäjän SFNT:n tavarahuollon apulaiskansankomissaarina. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli puoluetehtävissä.

Nikiforov on kirjoittanut Venäjän kansalaissodasta kertovia muistelmateoksia. Hänet on palkittu Leninin ja Lokakuun vallankumouksen kunniamerkeillä sekä Znak Potšota -kunniamerkillä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 17*, s. 615. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1974.

Aiheesta muualla
----------------

* Pjotr Nikiforov Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Isertin nimeämä guineanviolettiturako.
**Paul Erdmann Isert** (1756 Angermünde, Brandenburg – 21. tammikuuta 1789 Ghana) oli saksalaissyntyinen luonnontieteilijä.

Isert opiskeli Tanskassa. Hän sai komennuksen johtavaksi kirurgiksi Christiansborgiin Tanskan hallitsemalle alueelle Kultarannikkoa nykyisessä Ghanassa, jonne hän saapui marraskuussa 1783. Hän poistui maasta 1786 suuttuneena Ašantin kuninkaan Osei Kwamen käytöksestä ja pestautui lääkäriksi orjia kuljettaneeseen laivaan, jolla hän saapui Länsi-Intiaan. Hän kävi useilla Länsi-Intian saarilla ja yritti myöhemmin vaikuttaa Tanskan ja Ruotsin harjoittamaan orjakauppaan. Isert palasi Christiansborgiin marraskuussa 1788, mukanaan nuori vaimonsa. Hän kuoli jo tammikuussa 1789 ja vaimo kuukautta myöhemmin. Heidän vastasyntynyt tyttärensä kuoli kolme viikkoa äitinsä jälkeen.

Isertin maine perustuu hänen teokseensa *Reise nach Guinea und den Caribäischen Inseln in Columbia* (Kööpenhamina 1788). Teos käännettiin ensin tanskaksi, sitten hollanniksi ja ranskaksi.

Isert nimesi kaksi uutta lintulajia, guineanviolettiturakon (*Musophaga violacea*) ja punaperäpiispan (*Euplectes franciscanus*).

Lähteet
-------

* Zoonomen/Isert (englanniksi)

1. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko Šugozerossa.
**Šugozero** (ven. Шуго́зеро, vepsäksi *Šugar’v*) on maaseututaajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Srednejejärven etelärannalla 66 kilometriä Tihvinästä koilliseen. Taajamassa on 2400 ja kunnassa 3100 asukasta (vuonna 2010).

Taajama on saanut nimensä läheisestä Šugozerojärvestä. Lähistöllä on 1000-luvun kurgaanihautoja. Šugozeron pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Nykyinen taajama perustettiin entisen kartanon paikalle Kapšan piirin keskukseksi vuonna 1927. Se koostuu useista osista, joilla on omat nimensä. Piiri lakkautettiin vuonna 1936. 1970–1990-luvuilla rakennettiin kerrostaloalue. Šugozerossa on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, vapaa-ajan keskus, kulttuuritalo, kirjasto, museo ja sairaala. 2000-luvun alussa rakennettiin ortodoksinen kirkko.

Šugozeron kunta sijaitsee Tihvinän piirin itäosassa. Sen pinta-ala on 979 neliökilometriä. Pohjoisessa ja idässä kunta rajoittuu Pašozeron kuntaan, etelässä Boksitogorskin piirin sekä lännessä ja pohjoisessa Gankovon kuntaan. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 35 kylää: Andronnikovo, Anhimovo, Bolšaja Paluja, Burmakino, Dorohnovo, Grigino, Ivanovskoje, Kilmuja, Kljušnikovo, Koškino, Kuzminka, Lepuja, Lizanovo, Makarjino, Maksovo, Malaja Paluja, Mišukovo, Moškovo, Nikulskoje, Njurevo, Oleškovo, Panšino, Pogorelets, Poretšje, Samara, Selištše, Seltso, Šuiga, Timošino, Tšudskoje, Tšuganovo, Uljanitsa, Ušakovo, Verhovje ja Zaretšje.

Lähteet
-------

1. 1 2  Šugozerskoje selskoje poselenije: Istorija *lenobl.ru*. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Šugozerskoje selskoje poselenije *lenobl.ru*.  Arkistoitu 17.11.2011. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Kultura Leningradskoi oblasti: Šugozero *enclo.lenobl.ru*. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Šugozerskoje selskoje poselenije: Geografitšeskoje položenije *lenobl.ru*.  Arkistoitu 3.12.2011. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Šugozeron kunta Leningradin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Šugozero Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**Fritz Zulauf** (19. huhtikuuta 1893 – joulukuu 1941 Zürich) oli sveitsiläinen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai pronssia 30 metrin kaksintaistelussa sekä henkilökohtaisesti että joukkueen jäsenenä. 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailussa hän sijoittui joukkueineen yhdeksänneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Fritz Zulauf Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)

Miesten 50 m pistoolin maailmanmestarit
1900: Karl Röderer • 
1901+1902: Karl Hess • 
1903: Benjamin Segura • 
1904: Paul van Asbroeck • 
1905: Julien van Asbroeck • 
1906: Konrad Stäheli •
1907: Paul van Asbroeck •
1908: Richard Fischer • 
1909+1910: Paul van Asbroeck •
1911: Charles Paumier du Verger •
1912: Paul van Asbroeck •
1913: Vilhelm Carlberg • 
1914: Paul van Asbroeck •
1921+1922: Hans Haenni • 
1923: Irving Calkins • 
1924+1925+1927+1928: Wilhelm Schnyder • 
1929: Fritz Zulauf • 
1930: Lean Revilliod de Bude • 
1931: Marcel Bonin •
1933+1935+1937: Torsten Ullman •
1939: Erich Krempel •
1947: Torsten Ullman •
1949: Beat Rhyner • 
1952: Torsten Ullman •
1954: Huelet Benner • 
1958: Makhmud Umarov •
1962+1966: Vladimir Stolipin •
1970: Harald Vollmar •
1974: Gregori Zapolski •
1978: Moritz Minder •
1982: Ragnar Skanåker •
1986: Sergei Pyžjanov •
1990: Spas Koprinkov •
1994: Wang Yifu •
1998: Franck Dumoulin •
2002+2006: Tan Zongliang •
2010: Tomoyuki Matsuda •
2014: Jin Jong-oh •
2018: Om Prakash Mitharval
Río Abiseon kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
San Martínin aluePeru |
| Pinta-ala | 
2 724,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Parque nacional del Río AbiseoView and modify data on Wikidata  |
| Tyyppi | 
national park of Peru (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1983View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Río Abiseon kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Perussa San Martínin alueella. Luontoarvojen lisäksi siellä on yli 30 arkeologista kohdetta ajalta ennen eurooppalaisten tuloa. 

Puisto sijaitsee Cordillera Centralin itärinteillä kahden Amazonin sivujoen, Marañónin ja Huallagan laaksojen välillä. Puistoon kuuluvat Montecristo-, Tumac- ja Abiseo-jokien laaksot. Puistossa on jokia, järviä ja rotkoja, pilvimetsää ja vuoristoniittyjä. 

Puisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1990.

Lähteet
-------

1. ↑  UNEP (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Unesco

PeruUnescon maailmanperintökohteet Perussa

* Arequipan historiallinen keskusta
* Caralin pyhä kaupunki
* Chan Chanin arkeologinen alue
* Chavinin arkeologinen alue
* Cuscon kaupunki
* Huascaránin kansallispuisto
* Liman historiallinen keskusta
* Machu Picchu
* Manún kansallispuisto
* Nazcan ja Pampas de Jumanan kalliopiirrokset
* Inkavaltakunnan tieverkosto
* Río Abiseon kansallispuisto
**Mikhail Mamleev** (s. 4. syyskuuta 1975, ven. Михаил Мамлеев, *Mihail Mamlejev*) on entinen venäläinen, nykyisin italialainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa italialaista SC Merania. Pohjoismaisissa kilpailuissa hän edusti v.1996 - 1999 Ikaalisten Nouseva-Voimaa, v.2000-2002 ruotsalaisseura Ronneby OK:ta ja v.2003-2014 ruotsalaista OK Orionia. Kaudelle 2015 hän on ilmoittanut palaavansa edustamaan Ikaalisten Nouseva-Voimaa.

Nuorten MM-kilpailuissa Gdyniassa 1994 Mamleev voitti viestikultaa. Horsensin nuorten MM-kilpailuissa 1995 hän voitti hopeaa normaalimatkalta ja pronssia pikamatkalta. Sümegin EM-kilpailuissa 2002 Mamleev voitti kultaa keskimatkalta. Maailmancupin kokonaiskilpailussa 2002 hän sijoittui toiseksi.

Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Mamleev saavutti parhaat henkilökohtaiset MM-sijoituksensa sijoittumalla viidenneksi pitkällä matkalla ja sprintissä. Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 hän voitti hopeaa viestistä joukkuetovereinaan Andrei Hramov ja Valentin Novikov.

Keväällä 2004 Mamleev meni naimisiin Sabine Rottensteinerin kanssa ja muutti Italiaan asumaan. Heinäkuussa 2006 hän sai Italian kansalaisuuden. Viime vuosina Mamleev on panostanut lähes pelkästään MM-kisoihin, eikä kilpaile kauden aikana juurikaan missään muissa kilpailuissa.

Unkarin MM-kisoissa Miskolcissa 2009 voitti kyseenalaisesti pronssia pitkällä matkalla, kun italialainen seurasi pitkään neljä minuuttia hänen jälkeensä lähtenyttä Daniel Hubmannia, joka voitti kyseisessä kilpailussa maailmanmestaruuden. Suomen joukkue teki asiasta protestin, Mats Haldinin ollessa kilpailun neljäs, vedoten sääntöön, joka kieltää kaiken yhteistyön maastossa. Protesti kuitenkin lopulta hylättiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Profile: Mikhail Mamleev World of O Runners. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)
2. ↑  Jukolan Viestin tulokset Kaukametsäläiset ry.. Viitattu 4.12.2014.
3. ↑  Ojanen, Outi: Ikaalisten suunnistuksessa nyt nimen mukaisesti nousevaa voimaa *Kestävyysurheilu.fi*.  3.12.2014. Hevoskuuri Oy.  Arkistoitu 5.12.2014. Viitattu 4.12.2014.
4. ↑  Junior World Orienteering Championships IOF.  Arkistoitu 17.8.2007. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)
5. ↑  European Orienteering Championship senior, statistics 1962-1964, 2000- Norges Orienteringsforbund. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)
6. ↑  World Cup 2002 IOF. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
7. ↑  World Orienteering Championships IOF.  Arkistoitu 18.8.2007. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)
8. ↑  WOC Around the Clock (pdf) WOC 2006.  Arkistoitu 14.12.2007. Viitattu 4.8.2009. (englanniksi)
9. ↑  Kauppi kasasi itsensä pronssille SSL. Viitattu 25.8.2009. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
**Manuel del Moral Fernández** eli **Manu** (s. 25. helmikuuta 1984 Jaén, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Eibaria.

Seurajoukkueura
---------------

Real Jaénista lähtöisin oleva Manu nousi ammattilaistasolle madridilaisseura Atléticossa, jonne hän siirtyi vuonna 2002. Vuodet Atléticossa kuluivat pääasiassa seuran B-joukkueessa sekä lainalla toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneessa Recreativossa. Ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 22. joulukuuta 2005 ottelussa Osasunaa vastaan, ja kaudella 2005–2006 hän pelasi kaikkiaan viidessä liigaottelussa Atléticon edustusjoukkueessa.

Kesällä 2006 Manu siirtyi Getafeen osana kauppaa, jossa Atlético hankki Mariano Pernían. Getafessa hän vakiinnutti asemansa pääsarjatason pelaajana. Hän ylsi seuran kanssa kausilla 2006–2007 ja 2007–2008 kahdesti peräkkäin Espanjan cupin Copa del Reyn loppuotteluun ja jälkimmäisellä kaudella myös UEFA-cupin puolivälieriin. Hän on 37 maalillaan Getafen lyhyen Primera-historian paras maalintekijä.

Kaudeksi 2011–2012 Manu siirtyi Sevillaan.

Maajoukkueura
-------------

Manu on pelannut Espanjan nuorten maajoukkueissa. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti Välimeren kilpailuiden jalkapalloturnauksen Almeríassa vuonna 2005. Hän sai kutsun Espanjan A-maajoukkueeseen toukokuussa 2011.

Lähteet
-------

* Plantillas (Primera ja Segunda Divisiónin tilastot) LFP. Viitattu 25.1.2010. (espanjaksi)

### Viitteet

1. ↑  Historial Jugador Fútbol en la Red. Viitattu 25.1.2010. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Manu del Moral ficha por el Getafe  16.3.2006. Marca. Viitattu 25.1.2010. (espanjaksi)
3. ↑  Manu del Moral es ya el máximo goleador del Getafe en solitario  7.11.2010. Marca. Viitattu 25.5.2011. (espanjaksi)
4. ↑  Manu del Moral: "Llego a un grande como el Sevilla en el mejor momento de mi carrera deportiva"  23.5.2011. Sevilla FC. Viitattu 25.5.2011. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Mediterranean Games 2005 (Spain)  16.7.2009. RSSSF. Viitattu 25.1.2010. (englanniksi)
6. ↑  Manu Del Moral, gran novedad en la lista de Del Bosque  25.5.2011. Marca. Viitattu 25.5.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Manun tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Sydney Wooderson** (30. elokuuta 1914 Lontoo – 21. joulukuuta 2006) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hän on ainoa yleisurheilija, joka voitti Euroopan mestaruuden sekä ennen toista maailmansotaa että sen jälkeen.

Silmälasipäinen, 168-senttinen ja 57-kiloinen Sydney Wooderson juoksi Motspur Parkissa 28. elokuuta 1937 mailin juoksun maailmanennätyksen 4.06,4. Samassa paikassa 20. elokuuta 1938 hän juoksi maailmanennätykset 800 metrillä (1.48,4) ja 880 jaardilla (1.49,2). Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.53,6.

Sotien jälkeen vuonna 1945 Wooderson juoksi mailin aikaan 4.04,2, mutta tuolloin maailmanennätys oli jo muutaman sekunnin parempi. Oslon EM-kilpailuissa 1946 hän juoksi elämänsä ensimmäistä kertaa kilpailussa 5 000 metriä ja voitti kultaa ajalla 14.08,6, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen toiseksi paras tulos.

Sotien vuoksi kahdet 1940-luvun olympialaiset peruttiin. Berliinin 1936 olympialaisiin Wooderson ei päässyt jalan murruttua juuri ennen kisoja ja Lontoon 1948 olympialaisten aikaan hän oli jo juoksijan uransa ehtoossa. Uransa viimeisessä kilpailussa vuonna 1948 hän voitti Britannian maastojuoksumestaruuden 14 kilometrin matkalla.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 440 jaardia: 49,3
* 800 metriä: 1.48,4
* 3/4 mailia: 2.59,5
* 1 500 metriä: 3.48,4
* Maili: 4.04,2
* 2 mailia: 9.05,0
* 5 000 metriä: 14.08,6

Lähteet
-------

* Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*, s. 329–330, 738. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Armas Valste : Englantilainen ihmemaileri, Helsingin Sanomat, 22.05.1938, nro 136, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Elroy Robinson Iso-Britannia** | **Miesten 800 metrin maailmanennätyksen haltija**20. elokuuta 1938-15. kesäkuuta 1939 | Seuraaja:**Rudolf Harbig, Belgia** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Glenn Cunningham Iso-Britannia** | **Miesten mailin maailmanennätyksen haltija**28. elokuuta 1937-1. heinäkuuta 1942 | Seuraaja:**Gunder Hägg, Ruotsi** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Benjamin Creme
**Benjamin Creme** (5. joulukuuta 1922 Glasgow, Skotlanti – 24. lokakuuta 2016 Englanti) oli skotlantilainen taiteilija, esoteerikko ja *Share International* -lehden päätoimittaja, joka herätti huomiota väittämällä buddhalaisuudessa tunnetun viidennen Buddhan eli Maitreya-Buddhan olevan sama henkilö kuin kristittyjen Kristus ja muslimien Imam Mahdi sekä juutalaisten Messias.

Tehtävä mestareilta
-------------------

Creme on kertonut kiinnostuneensa okkultismista luettuaan 14-vuotiaana Alexanda David-Neelin kirjan *With Mystics and Magicians in Tibet*. Hän on kuulunut myös teosofispohjaiseen ufouskontokuntaan Aetherius Society sekä seurannut etenkin Alice Baileyä. Vuonna 1959 hän sai kertomansa mukaan ensimmäisen telepaattisen viestin Mestarilta, joka kehotti nauhoittamaan viestit. Creme alkoi julistaa ilmoitusta vuonna 1975.

Ennustukset Kristuksen toisesta tulemisesta
-------------------------------------------

Keväällä 1982 Creme ennusti, että Kristus/Maitreya puhuu televisiossa kaikilla kanavilla 21.6.1982 ja että tällöin tulee tapahtumaan ihmeparanemisia. Toukokuussa hän täsmensi, että Kristus asuu Lontoossa. Vuonna 1997 Creme ennusti, että Kristus tulee puhumaan televisiossa kaikilla maailman kielillä samanaikaisesti. Vielä vuonna 2010 hän toisti ennustuksensa. Eräät Creven seuraajat päättelivät, että kyseessä täytyi olla ekonomisti ja kirjailija Raj Patel. Creve kuitenkin korjasi väärinkäsityksen. Myös Patel kiisti olevansa messias.

Viljaympyrät ja muita merkkejä
------------------------------

Creven mukaan pelloille eri puolilla maailmaa ilmestyneet viljaympyrät ovat etäisten planeettojen veljien työtä ja että Maitreya tulee paljastamaan tämän salaisuuden, jota hallitukset pimittävät. Maitreya on myös ilmoittanut tulevista pörssirmahduksista, jotka ovat merkki hänen tulemisestaan.

Cremen kirjoja on käännetty useille kielille.

Lähteet
-------

1. ↑  Buck, Liane: Founder of Share International and Author Benjamin Creme Has Passed Away *OMTimes*.  27.10.2016. Viitattu 28.10.2016. (englanniksi)
2. ↑  Scott James: In Internet Era, an Unwilling Lord for New Age Followers *The New York Times*.  4.2.2010. Viitattu 7.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Benjamin Creme: Response: Raj Patel is not Maitreya, but the World Teacher is here – and needed *The Guardian*.  20.4.2010. Viitattu 7.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  Share International magazine July / August 2009 issue *share-international.org*.  9.4.2014.  Arkistoitu 9.4.2014. Viitattu 7.11.2017.
5. ↑  Kustannus Oy Rajatieto: Kolumnit *www.ultra-lehti.com*.  Arkistoitu 17.1.2020. Viitattu 7.11.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Džidan piiri Burjatian kartalla.
**Džidan piiri** (ven. Джиди́нский райо́н, *Džidinski raion*, burjaatiksi Зэдын аймаг, *Zedyn aimag*) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 8 600 neliökilometriä. Asukkaita on 30 900 henkeä (vuonna 2009).

Džidan piiri sijaitsee Burjatian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kabanskin, koillisessa Selengan ja idässä Kjahtan piireihin, etelässä Mongoliaan ja lännessä Zakamenskin piiriin.

Maantieteellisesti piiri käsittää Džidan jokilaakson ja sitä reunustavan Borgoin suola-aron. Pinta-alasta 42 % on metsää.

Piiriin kuuluu Džidan kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 22 maalaiskuntaa: Altsak, Armak, Beloozersk, Borgoi, Botsi, Bulyk, Dyrestui, Gegetui, Inzagatui, Jenhor, Naryn, Nižni Burgaltai, Nižni Itšetui, Nižni Torei, Ojer, Petropavlovka, Tsagan-Usun, Tsagatui, Verhni Burgaltai, Verhni Itšetui, Verhni Torei ja Želtura. Hallinnollinen keskus on Petropavlovkan kylä, josta on 240 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 37.

Asukkaista 52,8 % on venäläisiä, 42,3 % burjaatteja, 1,7 % ukrainalaisia ja 1,6 % tataareja.

Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon, lihan ja villan tuotantoon sekä viljakasvien viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.

Petropavlovkassa on taidegalleria. Kulttuurilaitosten yhteydessä toimii venäläisiä ja burjaattilaisia perinneyhtyeitä.

Paikallislehtenä ilmestyy *Džidinskaja pravda* ("Džidan totuus").

Lähteet
-------

1. ↑  Burjaad Respublika: Zahirgaata gazar daidyn hubaari *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Džidinski raion *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
4. ↑  Džidinski raion: Geografija i klimat *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
5. ↑  Džidinski raion: Selskije poselenija *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
6. 1 2  Džidinski raion: Demografija *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
7. ↑  Džidinski raion: Promyšlennost *egov-buryatia.ru*. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
8. ↑  Ministerstvo kultury Respubliki Burjatija: Džidinski raion *minkultrb.ru*.  Arkistoitu 7.11.2009. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)
9. ↑  Respublika Burjatija: Raionnyje gazety *egov-buryatia.ru*.  Arkistoitu 6.7.2011. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Džidan piiri**.
* Džidan piiri Burjatian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Burjatian piirit ja *kaupunkipiirit*
Barguzin • 
Bauntin Evenkia • 
Bitšura • 
Džida • 
Hori • 
Ivolga • 
Jeravna • 
Kabansk • 
Kižinga • 
Kjahta • 
Kurumkan • 
Muhoršibir • 
Muja • 
Oka • 
Pohjois-Baikal • 
Selenga • 
*Severobaikalsk* • 
Tarbagatai • 
Tunka • 
*Ulan-Ude* • 
Zaigrajevo • 
Zakamensk
**TC Electronic** on tanskalainen äänentoistolaitteita valmistava yritys. Sen perustivat vuonna 1976 veljekset Kim ja John Rishøj. Tuotevalikoimaan kuuluu kitaraefektejä, ekvalisaattoreita, studioprosessoreita ja atk-laitteistoa. TC Electronic työllistää yhteensä 185 henkilöä 15 maassa.

TC Electronic perusti vuonna 2002 TC Groupin, holdingyhtiön, jonka alaisuudessa ovat Tannoy (kaiuttimet ja studiomonitorit), Lab Gruppen (vahvistimet), TC Electronic, TC-Helicon (lauluprosessorit ja harmonizerit) ja TC|Applied Technologies (puolijohdetuotteiden kehittäminen) sekä markkinointiyhtiöt, kuten TC Group|China.

Tuotteita
---------

### Äänen masterointi

* *System 6000*
* *Finalizer*

### Kitaraprosessorit (kategoriat)

* *Vintage*
* *Classic*
* *Nova*
* *G-System*

### Viritysmittarit

* *Polytune*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **TC Electronic**.
* TC Electronic
Đồng Bằng Sông Cửu Long Vietnamin kartalla
**Đồng Bằng Sông Cửu Long** (Mekongin suisto) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu 13 maakunnasta (*tinh*). Huhtikuussa 2009 alueella oli noin 17 miljoonaa asukasta.

Alue käsittää Mekongin suiston. Alueella on seitsemän kansallispuistoa, joista kuusi on perustettu 2000-luvulla. Vanhin Tràm Chimin kansallispuisto on perustettu harvinaisten lintujen, ennen kaikkea saruskurjen suojelemiseksi. 

Mekongin suistoalue on vanhastaan toinen Vietnamin kahdesta vilja-aitasta (Punaisenjoen suiston ohella). Riisin lisäksi siellä kasvatetaan monia trooppisia hedelmiä. Se on ollut perinteistä khmerien asuinaluetta. Nykyisin etniset vietnamilaiset ovat enemmistönä, mutta alueella elää myös kiinalaisia, khmerejä ja chameja. Kanavat ja joet muodostavat tärkeän kulkuväylän, ja kanavien risteyskohdissa pidetään kelluvia kauppatoreja, joilla paikalliset myyvät hedelmiä, vihanneksia ja kalaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Economic Regions & Provinces Cityopopulation.de
2. ↑  Life on the Mekong (Arkistoitu – Internet Archive) Vietscape

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Đồng Bằng Sông Cửu Long** Wikimedia Commonsissa
**Kitšmengski Gorodok** (ven. Ки́чменгский Городо́к, epäviralliset nimet *Kitšgorodok* ja *Gorodok*; Кичгородо́к, Городо́к) on kylä ja Kitšmengski Gorodokin piirin hallinnollinen keskus Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Jugiin laskevan Kitšmengajoen suussa 477 kilometriä Vologdasta koilliseen. Kylässä on 6 800 asukasta (vuonna 2002).

Novgorodilaisten perustama Kitšmengski gorodokin linnoitus mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1468, jolloin tataarit hävittivät sen. Vielä 1600-luvun alussa paikalla oli puusta rakennettu linnoitus ja yksi sen torneista säilyi vuoteen 1830 saakka. Seudun kautta kulki tärkeä Moskovan ja Arkangelin välinen kauppareitti. Vuodesta 1796 lähtien Kitšmengski Gorodok oli Vologdan läänin Nikolskin kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus. Piirikeskus siitä tuli vuonna 1924.

Kitšmengski Gorodokissa toimii elintarvike- ja metsäteollisuutta. Kylässä on keskikoulu, taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kansanperinnekeskus, kirjasto, elokuvakeskus, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaisen linnoituksen jäännökset sekä Aleksanteri Nevalaisen ja Jumalansynnyttäjän kirkot. Paikallislehtenä ilmestyy *Zarja Severa* ("Pohjoisen aamunkoitto").

Lähteet
-------

1. ↑  Levašov, Je.A.: *Slovar prilagatelnyh ot geografitšeski nazvani*, s. 134, 225. Moskva: Russki jazyk, 1986.
2. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)
3. 1 2  Ofitsialnyi sait Pravitelstva Vologodskoi oblasti: Kitš-Gorodetski raion *vologda-oblast.ru*.  Arkistoitu 12.8.2011. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)
4. ↑  Tšaikina, Ju.I.: Geografitšeskije nazvanija Vologodskoi oblasti  1998. Arhangelsk:  Severo-Zapadnoje knižnoje izdatelstvo. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)
5. ↑  Kitšmengsko-Gorodetski raion: Istoritšeskaja spravka *vologda.ru*. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)
6. ↑  Kontseptsija strategii sotsialno-ekonomitšeskogo razvitija Kitšmengsko-Gorodetskogo munitsipalnogo raiona do 2015 goda *kgoradm.narod.ru*. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kitšmengski Gorodokin piirin sivusto (venäjäksi)
**Kožva** (komiksi ja venäjäksi Ко́жва) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Petšoraan laskevan Kožva-joen suussa 9 kilometriä Petšoran kaupungista lounaaseen. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Asukkaita on 3 200 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Gulag-vankien 1930–1940-lukujen vaihteessa rakentamasta Kožvan rautatieasemasta. Vuonna 1941 sen yhteyteen perustettiin ensimmäinen vankileiri ja vuonna 1943 siirtokuormauspaikka, jonka tärkein tehtävä oli toimittaa puutavaraa Vorkutan kaivoksille. Petšoran rannalle syntyi taajama, jonka nimenä oli aluksi *Vorkutstroi* ja myöhemmin *Saratovka*. Vuonna 1952 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen *Kožva*.

Vankileirit lakkautettiin vuonna 1961 ja Kožvassa toiminut Petšoran metsätyökeskus siirtyi Neuvostoliiton metsäteollisuusministeriön alaisuuteen. Uittopuun kuormauksen ohella siellä valmistettiin lautatavaraa ja kaivospölkkyjä. Vuonna 1980 Kožvan taajamassa oli 6 600 asukasta. Metsätyökeskuksen alamäki alkoi 1990-luvun alussa ja vuonna 2002 se lopetti toimintansa.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 791. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. ↑  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
3. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 1.2.2010. (venäjäksi)
4. 1 2  Ofitsialnyi sait MR "Petšora": Posjolok Kožva *pechoraonline.ru*. Viitattu 1.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kožvan taajama Petšoran piirin sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Oisín ja Niamh matkalla Tír na nÓgiin. Stephen Reidin kuvitusta T. W. Rollestonin teokseeen *The High Deeds of Finn*.
**Tír na nÓg** (myös **Tir na Nog** tai **Tir na n-Og**) on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa ikuisen nuoruuden ja onnen maa. Se on toinen ulottuvuus, maanalainen valtakunta, jossa asuu Tuatha Dé Danann, jumalten heimo. Tir na Nogissa ei tunneta sairautta, kipua, vanhuutta, rappiota tai rumuutta. Tarinoissa jotkut kuolevaisetkin pääsevät Tír na nÓgiin. Finn mac Cumhaillin poika Oisín asuu siellä puolisonsa, Tír na nÓgin kuninkaan tyttären Niamhin (Niav) kanssa, ja Bran käy siellä.

Tír na nÓg samaistetaan joskus Mag Melliin, autuaiden saareen tai merenalaiseen kuolleiden valtakuntaan.

Katso myös
----------

* Aes Sidhe

Lähteet
-------

* Miranda J. Green: Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. ISBN 0-500-27975-6

### Viitteet

1. ↑  Green 1997, s. 210
2. ↑  Micha F. Lindemans: Mag Mell *Encyclopedia Mythica Online*. Encyclopedia Mythica. Viitattu 6.11.2010. englanti
**Šar tip** on pohjoismakedonialainen koirarotu.

Ulkomuoto
---------

Šar tip muistuttaa kovasti sarplaninacia, mutta on tätä kookkaampi ja voimakkaampi. Sen silmät ovat mantelinmuotoiset ja tummat ja korvat riippuvat ja pienet. Sapelimainen häntä on keskipitkä. Noin 10 cm pitkä karvapeite voi olla väriltään joko ruskea tai raudanharmaa. Uroksen säkäkorkeus on 68–80 cm ja nartun 65–75 cm. Vähimmäispaino on 50 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on vakavaluonteinen ja karjaa puolustaessaan rohkea. Se on omistajaansa kohtaan uskollinen ja tottelevainen, mutta vieraita kohtaan varautunut.

Alkuperä
--------

Šar tip on sarplaninacin lähisukulainen. Sitä käytetään nykyään rajavartio- ja laviinikoirana eikä se sovi pelkäksi seurakoiraksi.

Katso myös
----------

* Karstinpaimenkoira
* Sarplaninac

Lähteet
-------

* Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas
* Zoo-Reschke[vanhentunut linkki] (saksaksi)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 391. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.