recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Birkat hamazon lausutaan leivän syömisen jälkeen
**Birkat hamazon** (hepr. ‏ברכת המזון‎, *birkat ha-mazon*, ’ravinnon siunaus’), on juutalainen ruokarukous, joka lausutaan leivän syömisen jälkeen. Jiddishiksi birkat hamazonia kutsutaan nimellä bentshen. Juutalaisuudessa birkat hamazon lasketaan yhdeksi Tooran mitsvoista. Halakhan mukaan birkat hamazon tulee lausua, kun on syönyt ohrasta, vehnästä, rukiista, speltistä tai kaurasta tehtyä leipää vähintään *kezajit*in verran. *Kezajit* on halachinen mittayksikkö, joka tarkoittaa kirjaimellisesti "oliivin kokoinen".

Yleensä birkat hamazon luetaan aterian jälkeen hiljaa tai lauletaan yhdessä. Birkat hamazon lausutaan useimmiten alkuperäiskielellä eli hepreaksi. Jos paikalla on vähintään kolme juutalaista miestä tai joissain tapauksissa vähintään kolme naista, lausutaan ennen birkat hamazonin aloittamista virallinen kutsu eli zimun. Zimunin kautta yksi osallistuja "kutsuu" muut lausumaan yhdessä birkat hamazonin.  

Birkat hamazon koostuu neljästä osasta, joita kutsutaan siunauksiksi, ja loppuosasta, joka koostuu lyhyistä rukouksista ja Raamatun lauseista. Ensimmäinen siunauksen aihe on ruoka, toisen Israelin maa, kolmannen Jerusalem ja neljännen Jumalan hyvyys. Niiden jälkeen on lyhyitä pyyntörukouksia, jotka alkavat sanalla *Harachaman* eli Armollinen. Ennen birkat hamazonia on sapattina ja Toorassa mainittuina juhlapäivinä tapana sanoa psalmi 126. Arkipäivinä ennen birkat hamazonia on tapana sanoa psalmi 137. Juhlapäivinä birkat hamazoniin lisätään päivään liittyviä lisäyksiä.

Birkat hamazonin lukemista varten on olemassa erityisiä kirjasia, joita kutsutaan nimellä bentsher. Ne sisältävät birkat hamazonin tekstin lisäksi usein myös muita rukouksia.

Lähteet
-------

1. ↑  34. Birkat Hamazon – Part 1
2. ↑  GRACE AT MEALS
3. ↑  What is Birkat Hamazon, or Benching?
**Thomas "Tommy" Scrubb** (s. 26. syyskuuta 1991 Richmond, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä, jolla on myös valmiuksia takamiehenä pelaamiseen. Hänen veljensä Philip Scrubb on myös koripalloilija.

Scrubb pelasi menestyksekkäästi Carletonin yliopiston joukkueessa Kanadan yliopistosarjassa. Ammattilaisena hän on pelannut Suomen ja Saksan pääsarjoissa. Scrubb on edustanut myös Kanadan maajoukkuetta.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Menestyksekkäiden Carletonin yliopistossa pelattujen yliopistovuosien jälkeen Scrubb kävi näytillä NBA-joukkue Toronto Raptorsin leirillä, mutta häntä ei varattu kesän 2015 varaustilaisuudessa.

Scrubb aloitti ammattilaisuransa Euroopassa, kun hän siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Joensuun Katajaan, jossa hän pelasi lisäksi FIBA Europe Cupia. Korisliigassa Scrubb oli runkosarjassa tehoindeksillä mitattuna sarjan viidenneksi tehokkain pelaaja, ja hän oli myös sarjan tarkin kahden pisteen heittojen heittäjä. Helmikuussa hän onnistui yksittäisessä ottelussa kolmen pisteen heitossa kahdeksan kertaa. Kataja voitti runkosarjan ja putosi pudotuspeleissä.

Kesällä 2016 Scrubb siirtyi Saksaan pääsarjajoukkue Gießen 46ersiin.

### Maajoukkue

Scrubb nimettiin vuonna 2013 Kanadan haastajamaajoukkueeseen, joka kilpaili saman vuoden universiadeissa sijoittuen neljänneksi.

Vuonna 2016 Scrubb nimettiin veljensä kanssa Kanadan miesten maajoukkueeseen olympiakarsintaturnaukseen.

Pelityyli ja ominaisuudet
-------------------------

Katajaa valmentanut Jukka Toijala kuvaili Scrubbia tarkaksi heittäjäksi, hyväksi levypallopelaajaksi ja pallonkäsittelijäksi. Yliopistoaikanaan hänen puolustusosaamisensa palkittiin.

Lähteet
-------

* Thomas Scrubb (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkueprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) Kanadan koripalloliitto (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Thomas Scrubb – Suomen Koripalloliitto
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑
9. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili FIBA Archive (englanniksi)
**Piispa Kiprian** (siviilinimeltään **Aleksei Jakolevitš Šnitnikov**; 1879–1914) oli venäläinen pappismunkki ja vuosina 1913–1914 Sortavalan piispa. Suomenkielisissä esityksissä hänen nimensä on esiintynyt muodoissa Kypriano, Kyprianos, Kiprianus tai Kyprianus.

Aleksei Jakolevitš Šnitnikov syntyi kauppiasperheeseen 16. tammikuuta 1879 Tverin kuvernementin Ostaškovissa. Munkiksi hänet vihittiin jo vuonna 1902 eli harvinaisen*kenen mukaan?* nuorena. Hän kävi pappisseminaarin ja sittemmin Pietarin hengelliseen akatemian, josta hän valmistui teologian kandidaatiksi 1904.

Hän tuli Suomeen vuonna 1905 synodaalisaarnaajaksi arkkipiispa Sergein kutsusta ja opetteli perusteellisesti suomen kielen, mistä häntä ortodoksisessa Karjalassa arvostettiin. Hän oli tullessaan pappismunkki, mutta sai arkkimandriitan arvon jo neljä vuotta myöhemmin.

Vuonna 1907 perustettiin Uhtualla pidetyssä kokouksessa pyhän suurmarttyyri Georgioksen Karjalan oikeauskoinen veljeskunta, jota Kiprian johti alusta lähtien. Veljeskunta perustettiin vastatoimena Karjalassa ja Aunuksessa alkanutta luterilaista lähetystyötä vastaan. Veljeskunta perusti kouluja ja järjesti sisälähetysjuhlia sekä kirkollisia tilaisuuksia. Ilomantsin Liusvaaraan ja Sonkajanrannalle veljeskunta perusti suomenkieliset koulut. Kiprian esitteli yhdessä arkkipiispa Sergein kanssa Karjalan veljeskunnan asiaa myös tsaari Nikolai II:lle.

Kiprian toimi aktiivisesti kirkon pyhimpien aarteiden tuomiseksi tavallisen kansan ulottuville; tärkeimmät tällaiset olivat vuonna 1909 toteutettu ihmeitätekevän Konevitsan Jumalanäidin ikonin ristisaatto Laatokan Karjalassa sekä vuotta myöhemmin Orusjärven kirkon vihkiäisiin Valamosta tuotu palanen Kristuksen ristinpuuta.

Kiprian oli ortodoksisen uskon puolustaja. Karjala oli Kiprianille ortodoksisuuden pyhää maata.

Kiprian vihittiin Sortavalan apulaispiispaksi Iisakin kirkossa Pietarissa 10. maaliskuuta 1913, mutta jo 18. kesäkuuta 1914 hän menehtyi väärin hoidettuun umpilisäkkeen tulehdukseen vain 35 vuoden iässä.

Apulaispiispa Kiprianin hauta Valamon vanhalla hautausmaalla
Hänen hautansa on Laatokan Valamossa.

Lähteet
-------

* Loima, Jyrki: Esipaimen siunaa. Suomen ortodoksiset piispat; Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta, Kuopio 1999.

### Viitteet

1. 1 2 3  Apulaispiispa Kiprian – Sortavalan piispa 1913 - 14, Ortodoksi.net
2. ↑  Loima 1999, luku *Apulaispiispa Kiprian*
3. 1 2  Loima 1999, luku *Apulaispiispa Kiprian*

Aiheesta muualla
----------------

* Kun Kypriano vihittiin Iisakinkirkossa Sortavalan ja Karjalan piispaksi, Helsingin Sanomat, 23.04.1939, nro 108, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Winner Andrew Anacona Gómez** (s. 11. elokuuta 1988) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut myös ratapyöräilyssä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lampre-joukkueessa 2012, ja siirtyi Movistar Teamiin 2015. Kausilla 2020–2022 hän edusti Arkéa-Samsicia ja vuodesta 2023 lähtien Colombia Pacto por el Deporte -joukkuetta.

Anacona saavutti junioreiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2006 ratapyöräilyssä hopeaa joukkuetakaa-ajossa ja pronssia henkilökohtaisessa takaa-ajossa sekä maantiepyöräilyssä hopeaa maantieajossa. Hän voitti samana vuonna junioreiden Kolumbian-mestaruuden maantieajossa sekä ratapyöräilyn takaa-ajossa ja pisteajossa.

Anacona voitti Trofeo Matteotti -kilpailun alle 23-vuotiaiden sarjan 2010. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten Italian ympäriajoksi kutsutun Baby Giron viidennen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Hän sijoittui 19:nneksi Espanjan ympäriajossa 2012. Hän voitti yhdeksännen etapin Espanjan ympäriajossa 2014 ja oli kolmas 18. etapilla Ranskan ympäriajossa 2015. Hän voitti kokonaiskilpailun ja viidennen etapin Vuelta a San Juan -kilpailussa 2019. Hän voitti Trofeo Andratx -kilpailun 2021 ja Route d'Occitanien mäkikirikilpailun 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Winner Andrew Anacona Gomez *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 22.1.2015. Viitattu 22.1.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Winner Andrew Anacona Gomez *cyclingarchives.com*. Viitattu 25.6.2022. (englanniksi)
3. ↑  Winner Anacona *Pro Cycling Stats*. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)
**Brestin unioni** on 1595 solmittu sopimus, jossa Puola-Liettuaan alaisuuteen kuuluneet Länsi-Ukrainan ortodoksit siirtyivät paavin alaisuuteen ja Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko syntyi. Ortodoksinen kirkko oli kielletty alueella 1595-1632.

Venäjän ortodoksisessa kirkossa Brestin unionia on pidetty lähinnä osoituksena katolisen kirkon tunkeutumisesta ortodoksiselle alueelle ja kirkollisena imperialismina. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko lakkautettiin Neuvostoliitossa 1946, ja sen varallisuus siirrettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle. Ukrainan itsenäistyttyä 1991 varallisuus palautettiin, ja nykyään noin 10% miltei 50 miljoonan asukkaan Ukrainan väestöstä kuuluu uniaattikirkkoon. 1990-luvulla Ukrainassa oli kiistoja ortodoksien ja uniaattien kesken kirkollisesta omaisuudesta, ja ryhmien välit ovat edelleen jännittyneet.

Lähteet
-------

1. ↑  Ukrainan historiaa (s. 5) Helsingin yliopisto. Viitattu 23.10.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Sana-lehti: Paavi matkalla ortoksisuuden ydinmaille. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tapani Kärkkäinen: Paavi matkalle ortodoksisuuden ydinmaille - Ukrainassa punnitaan katolisen ja ortodoksisen kirkon suhteet  2001. LogosMedia.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 23.10.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* The Catholic Encyclopedia: Union of Brest
**Julián David Arredondo Moreno** (s. 30. heinäkuuta 1988 Ciudad Bolívar, Antioquia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Nippo -joukkueessa 2012–2013, edusti Trek Factory Racing / Trek-Segafredoa 2014–2016 ja Nippo - Vini Fantinia viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017.

Arredondo voitti Italian ympäriajossa 2014 Rifugio Panarottan nousuun päättyneen 18. etapin sekä mäkikirikilpailun.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats

2006
Maantieajon junioreiden Kolumbian-mestaruus
2010
GP Folignano, voitto
2012
Japanin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 3. etapin voitto
Tour de Kumano, mäkikirikilpailun voitto
2013
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Tour de Kumano, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto
UCI Asia Tour, voitto
2014
Tour de San Luis, 2. ja 6. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 18. etapin voitto, 5. etapilla kolmas

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Julián David Arredondo Moreno *Cycling Archives*. Viitattu 5.2.2018. (englanniksi)
2. ↑  Arredondo kiipesi Giron etappivoittoon, Quintana säilytti kokonaisjohtonsa *Yle*.  29.5.2014. Viitattu 29.5.2014.
3. ↑  Julian Arredondo Moreno *Cyclingbase*.  Arkistoitu 22.1.2015. Viitattu 22.1.2015. (ranskaksi)
4. ↑  Julián David Arredondo Moreno *Pro Cycling Stats*. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)
Pekka Timonen
**Pekka Veikko Juhani Timonen** (s. 19. syyskuuta 1960 Imatra) on suomalainen oikeustieteilijä ja virkamies.

Timonen opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1997 tutkielmalla *Määräysvalta, hinta ja markkinavoima*. Hän työskenteli yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1984–2001 ja on sitten toiminut kauppa- ja teollisuusministeriön virkamiehenä 2001–2007, valtioneuvoston kanslian ylijohtajana 2007–2012, työ- ja elinkeinoministeriön osastopäällikkönä vuodesta 2013 ja oikeusministeriön kansliapäällikkönä vuodesta 2018. Hän on julkaissut oikeustieteellisiä tutkielmia sekä toimittanut KKO:n oikeustapauskokoelmia.

Pekka Timosen puoliso on vuodesta 1995 ollut professori Jaana Norio-Timonen. He eivät ole enää avioliitossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 930. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  *Suomen valtiokalenteri 2020*, s. 121. Helsinki 2020. ISBN 978-952-14-4079-3
Tero Kalliolevon pronssimitalit tietokilpailun PM-kilpailuissa 2018.
**Tietokilpailun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailut** (Nordic Quizzing Championships) on Pohjoismaille ja Baltian maille tarkoitettu, alun perin kahden ja sittemmin kolmen vuoden välein järjestettävä tietokilpailutapahtuma. Tapahtumaan kuuluvat henkilökohtainen kilpailu, parikilpailu ja joukkuekilpailu. Kilpailua ovat isännöineet Tallinna vuosina 2008 ja 2018, Turku vuonna 2010, Kööpenhamina vuonna 2012 sekä Oslo vuonna 2015. Kilpailujen kysymykset laaditaan osallistuvien maiden yhteistyönä.

Suomalainen Tero Kalliolevo voitti kaikki kolme jaossa ollutta mestaruutta sekä vuonna 2008 että vuonna 2010. Vuonna 2012 hän voitti jälleen henkilökohtaisen sekä parien mestaruuden mutta joukkuekilpailun voitto meni Norjaan. Vuonna 2015 Kalliolevo voitti Jussi Suvannon kanssa parikilpailun mestaruuden ja saavutti muissa kilpailumuodoissa pronssia. Norjalainen Thomas Kolåsæter voitti kotimaassaan henkilökohtaisen kilpailun ja kuului myös joukkuekilpailun voittaneeseen Norjan maajoukkueeseen. Vuonna 2018 kaikki mestaruudet jäivät Viroon ja Igor Habal voitti kolme kultamitalia. 

Tietokilpailun PM-kilpailut Tallinnassa 2018, henkilökohtaisen kilpailun finaali. Eturivissä finalistit vasemmalta Igor Habal, Lars Heggland, Thomas Kolåsæter, Tero Kalliolevo, Ove Põder, Ole Martin Halck ja Tore Dahl.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Suomen Tietokilpailuyhdistyksen kilpailuraportit (Arkistoitu – Internet Archive)
Siunausristi, 1743
**Käsiristi** eli **siunausristi** (ven. напрестольный крест) on ortodoksisen kirkon papin liturginen toimitusväline. Risti on tavallisesti noin 20–25 cm:n pituinen puinen tai metallinen, koristeltu risti, jolla pappi siunaa kirkossa ja muissa palveluksissa kirkkokansaa. Käsiristiä käytetään myös vedenpyhityksessä.

Käsiristi, evankeliumikirja sekä kolme palavaa lampukkaa tai tuohusta on vähimmäisvarustus joka tarvitaan kaikkien pyhien toimitusten suorittamiseen.

Käsiristit tehdään yleensä yksilökappaleina. Käsiristi on myös hyvin suosittu lahjoitus kansainvälisillä piispallisilla vierailuilla.*kenen mukaan?*

Myös luostareissa munkiksi tai nunnaksi vihkimisen yhteydessä jokaiselle vihitylle annetaan oma perinteisesti puinen käsiristi. Vihitty pitelee sitä kädessään koko toimituksen ja sitä seuranneen yön aikana, jonka hän viettää yksinään kirkossa. Tämä risti sekä vihittäessä annettu erityinen tuohus asetetaan myös käsiin kun kyseinen luostarin asukas puetaan arkkuun hautausta varten.

Lähteet
-------

1. ↑   Nunna Ksenia: *Hyvän osan valinneet*, s. 23 - 24
Aittamaa. Kuvan on arvioitu olevan vuodelta 1930.
**Maria Erika "Riiga" Olofsdotter Aittamaa** (22. helmikuuta 1866 – 15. joulukuuta 1952) oli Ruotsin länsipohjalaiseen väestöön kuulunut käsityöläinen. Hän tuli tunnetuksi Lovikka-lapasten kehittäjänä.

Elämäkerta
----------

Aittamaa (omaa sukua Kruukka) syntyi Junosuvannossa Norrbottenin maakunnassa. Hän avioitui August Aittamaan kanssa, ja he saivat seitsemän lasta, joista kolme pysyi hengissä aikuisikään asti. Perhe asui Lovikan kylässä ja puhui meänkieltä, jota pidetään joko suomen kielen lähisukulaiskielenä tai suomen kielen murteena.

Aittamaa hankki vähävaraiselle perheelleen lisätuloja neulomalla lapasia. Metsätyöläinen tilasi häneltä paksut ja kestävät villalapaset mutta oli niihin tyytymätön, koska ne muuttuivat kastuessaan jäykiksi. Aittamaa jatkoi lapasten kehittämistä lämpiminä ja pehmeinä pysyviksi, mikä johti Lovikka-lapasten syntymiseen vuonna 1892. Niistä pian tuli suosittuja Lovikassa, ja niitä käyttäneiden Haaparannalle matkustavien työläisten kautta lapasten suosio levisi laajasti muuallakin Tornionjokilaaksossa. Aittamaa lisäsi lapasiin värjätyn kuvioinnin saamelaisten asiakkaiden toiveesta. Hän alkoi opettamaan muille naisille lapasten valmistusta. Suuressa osassa Tornionjokilaakson aluetta naiset työllistivät itseään Lovikka-lapasia valmistamalla.

Lovikka-lapaset
Lovikka-lapasten suosion myötä ruotsalaiset yritykset koko maassa alkoivat valmistaa samanlaisia lapasia. Aittamaa yritti hankkia lapasille patenttia 1930-luvulla, mutta hänellä ei ollut varaa sen lunastamiseen, eikä hän suostunut vastaanottamaan kyläläisten avustuksia. Myöhemmin lovikkalainen yhdistys rekisteröi "Lovikkavanten"-tuotemerkin, minkä jälkeen ruotsalaisyritykset ovat jatkaneet ulkomailla valmistettujen kopioiden myymistä eri nimellä.

Aittamaa jatkoi lapasten valmistamista kuolemaansa saakka. Hän puhui eläessään vain meänkieltä ja oli pettynyt tyttäriensä mennessä naimisiin ruotsinkielisten miesten kanssa. Paljoa muuta Aittamaan henkilökohtaisesta elämästä ei tiedetä.

Vuonna 2000 Lovikan kylään asetettiin näytille noin kolme ja puoli metriä korkea Lovikka-lapanen Erika Aittamaan ja hänen keksintönsä muistoksi. Lapanen oli esillä vuoteen 2020 asti, jolloin se oli alkanut hajoamaan vahingoituttuaan auringonvalosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Erika Kruukka Aittamaa *www.kvinnofronten.nu*. Viitattu 29.5.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Sjöman, Anders: Erika Aittamaa, Lovikka (1892) *Företagskällan*.  10.5.2022. Viitattu 29.5.2022. (ruotsiksi)
3. ↑  Mantila, Harri: Meänkieli, yksi Ruotsin vähemmistökielistä *Kielikello*.  2000. Viitattu 29.5.2022.
4. 1 2 3 4  Erika Aittamaa - Lovikkavanten *Tekniska museet*. Viitattu 29.5.2022. (ruotsiksi)
5. ↑  Lovikkavanten fick tas ned efter 20 år *HBwebben.se: Nättidning för Haparanda, Övertorneå, Pajala, Kalix och Överkalix kommuner*.  14.7.2020. Viitattu 29.5.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |
**Christopher Romberg** (s. 9. huhtikuuta 1981 Inkoo) on suomenruotsalainen laulaja, näyttelijä ja rumpali. Hän oli vuoden 1991 Tenavatähti-voittaja kappaleella "Sköna människor". Hänet tunnetaan myös Leijonakuningas-piirroselokuvan suomenkielisenä nuoren Simban ääninäyttelijänä. Tämän lisäksi hän näytteli Svenska Teaternin Oliver Twististä kertovassa musikaalissa. Christopher meni vuoden 2006 kesällä naimisiin Elna Gullin kanssa Fagervikin kirkossa.

Christopher on alun perin kotoisin Barösundista ja hänellä on viisi sisarusta. Hän soittaa rumpuja karjaalaisessa kristillistä rockmusiikkia soittavassa Unity-yhtyeessä, jossa soittaa syntetisaattoria myös Christopherin pikkuveli Christo. Heidän veljensä Christer Romberg, joka menestyi myös 2007 Suomen Idols -kilpailussa, on solistina Unity-yhtyeessä.

Christopherin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa levy on ruotsinkielinen *Stanna hos mig* vuodelta 1992. Levyn 12 kappaleesta sovitti 11 muusikko Thomas Katter, sekä yhden edesmennyt kapellimestari Jaakko Salo. Levyllä on Christopherin Tenavatähti-voittokappale "Sköna människor" sekä kaksi kappaletta *Oliver*-musikaalista.

Albumit
-------

### Stanna hos mig

1. Sköna människor – 2.21
2. Mitt sommarlov – 2.48
3. Musik ska byggas utav glädje – 2.41
4. Jag skall måla hela världen, lilla mamma – 3.00
5. Någonstans – 2.57
6. Varför klaga – 2.22
7. Stanna hos mig – 2.42
8. Solgnuttan och Trollet – 3.07 (alkup. "Päivänsäde ja menninkäinen")
9. Den glade vandraren – 3.02
10. En spännande dag för Josephine – 3.40
11. Jag gör vad som helst – 2.22
12. Vilken underbar värld – 4.21
13. Kvällsbön – 2.15

Dubbaukset
----------

*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.*

Lähteet
-------

1. 1 2  Sirpa Jäkkö: Tenavatähdestä teatteritähdeksi, Christopher Romberg. Koululainen 3/92.
2. ↑  Mickelsson.net
3. ↑  Ruotuväki (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Gregorius I pukeutuneena suureen omoforiin.
**Omofori** (kreik. ωμοφόριον, *omoforion*, ven. омофор, *omofor*) on vanha piispallinen jumalanpalveluspuvun osa. Omofori on ortodoksisen piispan (pappeuden) tunnus.

Omofori on kadonneen lampaan vertauskuva. Se muistuttaa kaikkia siitä kun Kristus – Hyvä Paimen – otti harteilleen kadonneen lampaan. Samalla kun omofori on Kristuksen läsnäolon tunnus, se symboloi piispan samankaltaisuutta Taivaallisen Ylipapin kanssa.

Omoforia on kahta kokoa: iso ja pieni. Isoa pidetään liturgiapalveluksen alussa aina epistolan lukemiseen asti. Epistolan aikana sitä ei käytetä, ja sen jälkeen iso vaihdetaan pieneen, jota sitten käytetään palveluksen loppuaika; pientä omoforia kannetaan mukana myös suuressa saatossa, kun ehtoollislahjat tuodaan esiin. 

Piispa pukeutuneena pieneen omoforiin ja epirakiiliin
Omofori on vastaavanlainen liturginen jumalanpalvelusasu kuin on epitrakiili papille tai orari diakonille.

Piispat käyttävät pientä omoforia myös silloin, kun he suorittavat yksittäisiä toimituksia, esimerkiksi kodin siunauksia tai kirkkoon liittämisiä; jotkut pitävät sitä silloin yksinään viitan päällä, joillakin on sen alla lisäksi epitrakiili. Samoin silloin, kun piispa ottaa vastaan synnintunnustuksia, hän saattaa käyttää juuri omoforin lievettä synninpäästön antamiseen. 

Metropoliitta Ambrosius toimittaa synninpäästöä pienellä omoforilla.
Kerran vuodessa eli apostoli Jaakobin muistopäivänä 26. lokakuuta toimitettavassa Jaakobin liturgiassa piispa kantaa suurta omoforia koko palveluksen ajan felonin päällä, koska tässä liturgian alkuperäisimpänä pidetyssä muodossa ei käytetä Bysantin tai Venäjän keisarillisista hoveista periytyviä tunnuksia kuten sakkosta, mitraa, kotkamattoa tai siunauskynttilöitä. Sen sijaan piispansauva kuuluu tässäkin palveluksessa asiaan.

Katso myös
----------

* epitrakiili
* orari
* Suomen ortodoksinen kirkko

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Omofori**.
* Omofori / Ortodoksi.net
**Allied Maritime Command** (**MARCOM**) on sotilasliitto Naton keskitetty esikunta kaikille jäsenmaiden laivastoille ja merivoimille. Esikunnan tilat sijaitsevat Northwoodin päämajassa Englannissa. Allied Maritime Commandista käytetään joskus suomenkielistä nimeä **Naton merivoimaesikunta**.

Historia
--------

Vuoden 2010 Nato-huippukokouksessa Lissabonissa päätettiin, että merivoimille tarvitaan uusi ja keskitetty komento. Allied Maritime Command perustettiin 1. joulukuuta 2012. Sitä aiemmin oli ollut useita hajanaisempia organisaatioita.

Toimintansa aikana sen komentoon on kuulunut useita Naton merioperaatioita, muun muassa  Operaatio Ocean Shield ja Operaatio Sea Guardian.

Katso myös
----------

* Allied Air Command
* Allied Land Command

Lähteet
-------

1. ↑  About MARCOM: Mission Nato. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Jäsenyys tekee Naton sotilaallisen rakenteen tutummaksi - Ruotuväki *ruotuvaki.fi*.  5.8.2022. Viitattu 9.1.2024.
3. ↑  About MARCOM: History Nato. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Allied Maritime Command
**Suomi-liitto** tai **Suomi Liitto** oli Saksassa toisen maailmansodan loppuaikoina vuosina 1944–1945 lyhyen aikaa toiminut saksalaismielisten suomalaisten järjestö.

Suomi-liitto perustettiin joulukuussa 1944 Berliinissä, kun Suomi oli katkaissut suhteensa Saksan kanssa. Liiton puheenjohtajana toimi kontra-amiraali Gustav von Schoultz, ja sen muita keskeisiä vaikuttajia olivat vapaaherratar Ruth Munck, maisteri Yrjö von Grönhagen, professori Johannes Öhquist ja SS-Untersturmbannführer Claes Purjo. Munck hoiti liiton toimistoa Berliinissä huhtikuuhun 1945 saakka, jolloin hän lähti Saksasta. Suomi-liiton virallinen tarkoitus oli toimia Saksassa asuvien suomalaisten yhdyssiteenä, hoitaa heidän asioitaan ja valvoa heidän etujaan. On myös väitetty, että sen tarkoituksena olisi ollut tukea suomalaisten taistelua Saksan rinnalla loppuun saakka ja lähettää Suomeen vakoilijoita.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikko Uola: *Unelma kommunistisesta Suomesta 1944–1953*, s. 214–215. Minerva, Helsinki 2013.
2. ↑  Ville Kontinen: *Lemmestä, pelosta ja pakostakin: Suomalaisnaisten motiivit saksalaisjoukkojen mukaan lähtemiselle syksyllä 1944*, s. 170. Teoksessa *Saksalaisten ja neuvostosotilaiden lapset Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Itävallassa, Puolassa ja Itä-Karjalassa: Ulkomaalasten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948, Osa II* (toim. Lars Westerlund), Helsinki 2011. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
**Halo 3: ODST** on Xbox 360:lle vuonna 2009 julkaistu ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli sijoittuu Master Chiefin maasta lähdön ja sinne paluun aikaisiin maan tapahtumiin. Pelissä on enemmän aseita, eri henkilöitä sekä mahdollisuus kantaa enemmän kranaatteja (kolme kranaattia) kerrallaan kuin *Halo 3*:ssa. Tapahtumat sijoittuvat *Halo 2*:n ja *Halo 3*:n tapahtumien väliin *New Mombasan* kaupunkiin. Päähenkilönä ei aiempien *Halo*-pelien tapaan ole biologisesti paranneltu supersotilas Master Chief (spartalainen), vaan tällä kertaa paikan ottaa ODST *(Orbital Drop Shock Trooper)* -erikoisjoukkojen tulokas (engl. *Rookie*). Hänen suojansa ei palaudu hetken levon jälkeen, eikä ODST esimerkiksi hypi yhtä korkealle tai juokse yhtä nopeasti kuin Master Chief, eikä hän voi pitää käsissään kahta asetta. Tulokasta avustaa hänen muu tiiminsä, johon kuuluvat *Buck, Dutch, Romeo, Mickey ja Dare*.

Hieman Master Chiefin tapaan, tulokkaan naamaa ei nähdä pelin aikana. Omaa hahmoa muokatessaan kaikkien muiden paitsi tulokkaan kypärän voi ottaa pois päästä. Kuten edeltäjässään *Halo 3*:ssa, pelaaja voi muokata hahmonsa tunnusta (engl. *emblem*) sekä "palvelutägiä" (engl. *Service tag*), mutta hieman monipuolisemmin.

Aiheesta muualla
----------------

* *Halo 3: ODST* MobyGamesissa (englanniksi)
**Joshua Luke "Josh" Sheehan** (s. 30. maaliskuuta 1995) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. Hän on pelannut Walesin A-maajoukkueessa vuodesta 2020.

Sheehan pelasi Swansea Cityn juniorijoukkueissa mutta pääsi edustusjoukkueessa kentälle vain yhdessä Englannin liigacupin ottelussa elokuussa 2014. Hän pelasi lainalla Yeovil Townissa ykkös- ja kakkosliigaa vuosina 2015–2016 ja Newport Countyssa kakkosliigaa vuosina 2016–2017. Hän siirtyi Newport Countyn omistukseen tammikuussa 2018. Kesällä 2021 hän siirtyi ykkösliigan Bolton Wanderersiin. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut ykkösliigassa 74 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, ja kakkosliigassa 155 ottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia. Vuonna 2023 hän voitti Boltonin joukkueessa EFL Trophyn.

Sheehan pelasi Walesin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Vuonna 2021 hän pelasi kaksi maaottelua, kuten myös vuonna 2023. Missään niistä hän ei pelannut avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Josh Sheehan Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Antiminssi vuodelta 1834, Aunus.
Antiminssi. Transilvania, 1890
Edellisen kuvan yksityiskohta
**Antiminssi** (ven. антиминс, kreik. αντιμήνσιον, lat. *anti mensa*) on ortodoksisessa kirkossa alttaripöydälle kuuluva silkkinen tai pellavainen liina. Piispan antaa sen tavallaan "valtakirjaksi" suorittaa liturgia kyseisessä kirkossa. Ensimmäiset maininnat antiminsseistä ovat 600-luvulta. Niitä painettiin aluksi puupainometelmällä mutta 1600-luvulta lähtien on käytetty syvä- että laakapainoa.

Antiminssiin on kuvattu keskelle Kristuksen hautaaminen ja nurkkiin evankelistat tai heidän symbolinsa. Liinaan on myös merkitty, milloin ja kuka piispa on sen vihkinyt ja mille kirkolle.

Antiminssin keskellä on pieni umpinainen tasku, johon on ennen vihkimistä sijoitettu pieni pala vahaan kastettua reliikkiä. Tämä on muisto Rooman vainojen ajalta, jolloin ehtoollinen asetettiin ja jaettiin marttyyrien haudoilla.*lähde?* Antiminssiä säilytetään kirkon tai tsasounan alttaripöydällä. Se taitetaan yhdeksänosaiseksi taitokseksi joka avataan määrätyllä tavalla eukaristian alussa. Antiminssillä on aina oma kääreensä, ilitoni, joka on sitä hiukan suurempi ja joka taitellaan antiminssin ympärille. Ennen antiminssin yleistymistä ilitonia käytettiin antiminssin lailla ja eukaristia suoritettiin sen päällä. Ilitonin kääre vaihtaa väriään liturgisten värien mukaan. Kokonaisuuden päällä säilytetään väliajat evankeliumikirjaa.*lähde?*

Antiminssejä on olemassa runsaasti, koska vakiintunut tapa on että kun hiippakunnan piispa vaihtuu, uusi piispa siunaa ensimmäisen piispantarkastuksensa yhteydessä uuden antiminssin seurakunnan pääkirkkoon ja seuraavilla muihin kirkkoihin ja tsasouniin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Säppi, Leena: Kirkolle uudet antiminssit, Suomen ortodoksinen kirkko on tilannut uudet antiminssit – historiansa neljännet suomenkieliset *Suomen ortodoksinen kirkko*.  3.1.2018. Viitattu 17.9.2018.
2. 1 2  Kirkollinen sanasto, Ilitoni *Suomen ortodoksinen kirkko*.  19.3.2009.  Arkistoitu 17.9.2018. Viitattu 17.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Pyykkönen, Hannu: Alttaripöytä *Ortodoksi.net*.  29.4.2009. Viitattu 17.9.2018.
* Pyykkönen, Hannu: Antiminssi *Ortodoksi.net*.  19.3.2009. Viitattu 17.9.2018.
*Tämä artikkeli kertoo Tukholmassa sijaitsevasta kadusta. Myös Turun Itäinen Pitkäkatu on ruotsiksi Österlånggatan.*
Kadun vilinää vuonna 2006.
**Österlånggatan** (suom. *Itäinen pitkäkatu*) on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva katu, joka ulottuu kuninkaanlinnalta Järntorgetille. Kadulla on kauppoja, taidegallerioita ja ravintoloita.

Vielä 1200-luvulla katu kulki rantaviivaa pitkin, mutta maankohoamisen sekä maantäytön seurauksena itäpuolelle muodostui uutta maata. Österlånggatan oli keskiajalla toinen kaupungin tärkeimmistä kaduista Västerlånggatanin ohella. Ne kulkivat aivan kaupunginmuurin ulkopuolella. Myöhemmin muuri purettiin ja kadun itäpuolelle täyttömaalle rakennettiin taloja, mikä vähensi Österlånggatanin merkitystä.

Kuvia
-----

* Kadulla sijaitsee kuuluisa ravintola Den Gyldene Freden.Kadulla sijaitsee kuuluisa ravintola Den Gyldene Freden.
* Österlånggatan 37:n portaalissa lukee hollanninkielinen viisaus "Kun menee hyvin, on paljon ystäviä. Missä he ovat onnen kääntyessä?"Österlånggatan 37:n portaalissa lukee hollanninkielinen viisaus "Kun menee hyvin, on paljon ystäviä. Missä he ovat onnen kääntyessä?"

Lähteet
-------

1. 1 2  Sörenson, Ulf: *Vägvisaren till Stockholm*, s. 42–43. Lind & Co, 2009. ISBN 978-91-85801-62-6. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Österlånggatan** Wikimedia Commonsissa
**Samuli Voutila** (s. 5. syyskuuta 1989 Kuopio) on suomalainen perussuomalainen poliitikko ja yrittäjä. Hän on ollut Kuopion kaupunginvaltuutettu 2017–2020 ja Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtaja 2017–2018.

Elämä
-----

Vuoden 2015 syyskokouksessa Voutila haastoi Perussuomalaisten Nuorten istuvan puheenjohtajan Sebastian Tynkkysen pyrkimällä nuorisojärjestön puheenjohtajaksi. Voutila hävisi äänestyksen, mutta hänet valittiin tehtävään seuraavalla yrityksellä marraskuussa 2016, kun Tynkkynen ei enää tavoitellut jatkokautta vuodelle 2017. Ennen Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajuutta Voutila toimi Kuopion seudun Perussuomalaiset ry:n puheenjohtajana.

Vuoden 2017 kuntavaaleissa Voutila valittiin 421 äänellä Kuopion kaupunginvaltuustoon. Vuonna 2020 Voutila erosi kunnallisista ja maakunnallisista luottamustoimistaan, koska hän muutti Kuopiosta Helsinkiin.

Perussuomalaisten Pohjois-Savon piiri nimesi Voutilan ehdokkaaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleihin toukokuussa 2018. Savo-Karjalan vaalipiirissä ehdolla ollut Voutila sai vuoden 2019 vaaleissa 2 842 ääntä eikä tullut valituksi kansanedustajaksi.

Heinäkuussa 2018 Voutila ilmoitti väistyvänsä Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajuudesta, eikä pyrkinyt jatkokaudelle marraskuun 2018 syyskokouksessa.

Yksityiselämä
-------------

Koulutukseltaan Voutila on merkonomi. Hän valmistui Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta. Hänellä on yritys, joka tarjoaa muun muassa varauspalveluita sekä asiakastyytyväisyystutkimuksia yrityksille. Voutila kutsuu itseään aktiiviseksi reserviläiseksi. Hän on ortodoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Perussuomalaiset nuoret jännittyneissä tunnelmissa puheenjohtajavaaliin  1.11.2015. Ilta-Sanomat. Viitattu 24.3.2018.
2. ↑  Naalisvaara, Mikko: Perussuomalaisten nuorten johtoon Samuli Voutila *Yle Uutiset*.  20.11.2016. Yleisradio. Viitattu 8.1.2017.
3. ↑  Niiranen, Janne: Kuopion perussuomalaisille uusi puheenjohtaja *Savon Sanomat*.  7.12.2016. Viitattu 8.1.2017.
4. ↑  Voutila, Samuli: Kiitos Kuopio! Tervetuloa Helsinki. *SavoBlogit*.  10.6.2020. Savon Media oy. Viitattu 10.6.2020.
5. ↑  PS eduskuntavaaliehdokkaita - Perussuomalaisten Pohjois-Savon piiri ry *pohjois-savo.perussuomalaiset.fi*.  Arkistoitu 17.11.2018. Viitattu 17.11.2018.
6. ↑  Ylen Vaalikone 2019 - Yles Valkompass 2019 *vaalikone.yle.fi*. Viitattu 23.5.2019.
7. ↑  Samuli Voutila ei hae jatkokautta - Kenestä seuraava PS-Nuorten puheenjohtaja? - Perussuomalaiset Nuoret *Perussuomalaiset Nuoret*.  Arkistoitu 10.11.2019. Viitattu 17.11.2018.
8. ↑  Typpö, Juho: Tylsempi kuin Tynkkynen: Tällainen on Perussuomalaisten nuorten uusi johtaja Samuli Voutila, josta ei tulla näkemään kohuotsikoita *Helsingin Sanomat*.  23.1.2017. Viitattu 23.1.2017.
9. ↑  Samuli Voutila *Vaalikone – Kuntavaalit 2017*. Yleisradio.  Arkistoitu 24.3.2018. Viitattu 24.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Voutilan verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajat
Vesa-Matti Saarakkala (2003–2010) |
Simon Elo (2011–2014) |
Sebastian Tynkkynen (2015–2016) |
Samuli Voutila (2017–2018) |
Asseri Kinnunen (2019–5/2020)
**Pertti Juhani Pokki** (s. 20. helmikuuta 1950 Sippola) on suomalainen kosketinsoittaja ja laulaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1970 Inkeroisten Yhteiskoulussa. Insinööriksi tien- ja vesirakennuslinjalta hän valmistui Kuopiossa vuonna 1977. Pokki oli mukana Sibelius-akatemian järjestämillä äänialan kursseilla 1994–1995. Kurssien jälkeen hän työskenteli YLE: n Radion Ulkotuotannossa äänitarkkailija- harjoittelijana 1995 sekä Laitevarikolla 1996-98 ja 2000-2002.

Pokki opiskeli 1963–1967 klassista musiikkia pianotunneilla. Pianotuntien ohessa hän soitti pianoa Inkeroisten Musiikkiyhdistyksen Nuoriso- orkesterissa. Hänen yhtyeitään lukioaikana 1968–1970 olivat: Amateur Artists of Nieminen, Bombastics, Sharlett. Yhtyeitä opiskeluaikana 1973–1977: Headache, Sakari Kuosmanen Band, Petri & Pettersson Brass, Finnforest. Yhtyeitä vuosina 1978–1980: Jargon, Anjalankoski Big Band, Anjalankoski Octet, HPH-band.

Pokki toimi ravintolayhtyeissä ammattimuusikkona 1981–2002.
Meiju Suvas & Muukalaiset 1983–1984.
Meiju Suvas & Suvas Regal 1994–1995.
Kaija Pohjola & Paratiisi 1998–1999.

Pertti Pokki on jatkanut musiikin parissa harrastuksena vuodesta 2002 lähtien.
Yhteitä: New Exit, East City Blues Band, Hoe Joe, SES, New Jargon.

Kuoroja: Lahden Gospelkuoro 2019–2021, Kouvolan Laulu 2022–,
PKMO Oopperakuoro 2023-
**Kiovan ja koko Ukrainan metropoliitta** (ukr. Митрополит Київський і всієї України, *Mytropolyt Kyjivskyi i vsijeji Ukrajiny*) on Ukrainan ortodoksisen kirkon päämies.

Ensimmäinen Kiovan metropoliitta oli Fotios, jonka asema virallistettiin vuonna 988 kiovalaisten kristinuskoon kääntymisen yhteydessä. Metropoliitta on katsonut olevansa Konstantinopolin patriarkan alainen.

Metropoliitan virka perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 2018, kun Konstantinopolin patriarkka myönsi Ukrainan ortodoksiselle kirkolle autokefalian. Tätä ennen useampi ukrainalainen ortodoksinen kirkko oli yhdistynyt yhdeksi kirkoksi. Uusi yhdistynyt kirkko valitsi ensimmäiseksi päämiehekseen metropoliitta Epifani I.

Lähteet
-------

1. ↑  Metropolitan of Kyiv: Our history is closely linked to history of Greeks *Orthodox Times*.  25.3.2021. Viitattu 18.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Ukraine church celebrating third anniversary of autocephaly  6.1.2022. Ukrinform. Viitattu 18.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  Unification Council elects head of Ukrainian Orthodox Church *KyivPost*.  15.12.2018. Viitattu 18.2.2022. (englanniksi)
Avenue de Wagram
**Avenue de Wagram** on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 8. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Napoleonin sotien Wagramin taistelun mukaan. Avenue de Wagram on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.

Avenue de Wagram on noin puolitoista kilometriä pitkä, ja se jakautuu kahteen osaan, joista lyhyempi ulottuu Place Charles de Gaullelta Place des Ternesille ja pidempi Place des Ternesiltä Place de Wagramille. Lyhyemmän osan nimi oli aiemmin Boulevard Bezons ja Boulevard de l'Étoile ja pidemmän Route départementale n°6. Kadut nimettiin Ranskan toisen keisarikunnan aikana uudelleen Wagramin taistelussa saavutetun voiton kunniaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Avenue de Wagram, 75008 Paris *Linternaute.com*.  Arkistoitu 16.1.2020. Viitattu 17.1.2020. (ranskaksi)
2. ↑  Place Charles de Gaulle in Paris *EU Tourings*. Viitattu 17.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avenue de Wagram** Wikimedia Commonsissa
Avenue de la Grande-Armée 
**Avenue de la Grande-Armée** on leveä puistokatu Ranskan pääkaupungissa Pariisissa. Se on saanut nimensä Napoleonin Grande Arméen (Suuri armeija) mukaan. Avenue de la Grande-Armée on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta.

Kadun nimi oli aiemmin Avenue de Neuilly, mutta se sai nykyisen nimensä vuonna 1864 Napoleonin sotien suuren armeijan muistoksi.

Avenue de la Grande-Armée alkaa Place Charles de Gaullelta (entinen Place de l’Étoile), suuren Riemukaaren luota, ja johtaa sieltä päinvastaiseen suuntaan kuin Avenue des Champs-Élysées. Se päättyy Pariisin ja Neuilly-sur-Seinen rajalle, Porte Maillot'hon, jossa sijaitsi aikoinaan yksi Thiersin puolustusmuurin porteista. Avenue de la Grande-Armée on osa noin kahdeksan kilometriä pitkästä suorasta akselista, Axe historique, joka johtaa Louvren sisäpihalta La Défenselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Avenue de la Grande-Armée, 75016 Paris *Linternaute.com*.  Arkistoitu 11.1.2020. Viitattu 11.1.2020. (ranskaksi)
2. ↑  Place Charles de Gaulle in Paris *EU Tourings*. Viitattu 15.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avenue de la Grande-Armée** Wikimedia Commonsissa
**Pikkupaha** on tamperelais-eteläpohjalainen rockyhtye. Pikkupaha voitti Rocklyriikka-kilpailun vuonna 2004. Esikoisalbumi "Epävakaa" julkaistiin keväällä 2005. Tätä ennen bändi ehti julkaista yhden omakustannepitkäsoiton, "Polttaa". Viimeisin levy "Leikki" ilmestyi 2010.

Jäsenet
-------

* Anu Hietikko, laulu, kitara, koskettimet
* Markus Välimaa, kitara, taustalaulu

Entiset jäsenet
* Joon Tervakari, basso (Leikki)
* Antti Leminen, rummut (Kaunista oot, Epävakaa, Leikki)
* Anna Czaplicki, basso (Kaunista oot, Epävakaa, Lasit särkyy)
* Ville Siuruainen, rummut (Epävakaa, Lasit särkyy)
* Marika Lassila, basso (Kuka, Polttaa, Kaunista oot)
* Mikko Uola, rummut (Kuka, Polttaa, Kaunista oot)
* Antti Kujanpää, koskettimet (Kuka, Polttaa)
* Marko Kivelä, kitara (Polttaa)

Vierailijoita levyillä
* Maija Laasala, viulu (Leikki)
* Kaisa Ignatius-Aho, sello (Leikki)
* Jyrki Hannila, trumpetti (Epävakaa)
* Aino Holma, viulu (Epävakaa)

Julkaisut
---------

**Albumit**

* Leikki (2010)

*Hetki / Nopeaan / Leikki / Makaan / Sulla on /*
*Lasit särkyy / Väkevää / Kestän / Sähköö / Mustaa*
* Epävakaa (2005)

*Maa / Prinsessa / Kaunista oot / Vihjaa / Onnellinen /*
*Epävakaa / Aaltoillaan / Riivaan / Poispäin*
* Polttaa (2003)

*Polttaa / Ensikosketus / Nousin Hiljaa / Kuka / Vierelläni vieras*
*Naispaholainen / Kosketanko / Hyvä ja ylpeä / Vanha tarina / Leuhka lutka / Aamulla varhain*
**Singlet / EP:t**

* Lasit särkyy (2006)

*Lasit särkyy / Sähköö / Makaan*
* Kaunista oot (2004)

*Kaunista oot / Riivaan / Polttaa*
* Kuka (1999)

*Kuka / Nousin hiljaa / Hyvä ja ylpeä / Hissun kissun*
**Mukana muissa julkaisuissa**

* Kuudes ulottuvuus (2006)
* Promo 2000 (1999)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut
* Pikkupaha Facebookissa
* Pikkupaha Spotifyssa
* Pikkupahasta Desibeli.netissä
Riksbron, taustalla valtiopäivätalo.
**Riksbron** on Tukholman ydinkeskustassa sijaitseva silta, joka ylittää Norrströmin pohjoisen haaran ja yhdistää Helgeandsholmenin saaren Norrmalmiin välittömästi Ruotsin valtiopäivätalon pohjoispuolella. Se toimii jatkeena Norrmalmin puoleiselle Drottninggatanille ja Helgeandsholmenin puoleiselle Riksgatanille sekä Helgeandsholmenilta edelleen Stadsholmenille johtavalle Stallbron-sillalle.

Riksbron rakennettiin vuonna 1931. Betonisen sillan suunnitteli arkkitehti Ragnar Östberg ja rakennutti insinööri K. A. Wickert. Riksbron on samansuuntainen läheisen Norrbron kanssa, mutta siinä missä Norrbro on kolmiaukkoinen holvisilta, Riksbronissa on vain yksi leveä jänne.

Lähteet
-------

1. ↑  Riksbron (ruotsiksi) Stockholmskällan, Tukholman kaupunki. Viitattu 25.10.2014.
2. 1 2  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 305. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Riksbron** Wikimedia Commonsissa
**Narrenbibel** eli **narrin Raamattu** oli Martti Lutherin saksaksi kääntämän Raamatun harvinainen virhepainos, jota painettiin aikanaan vain muutama kappale. Nimitys tuli syntiinlankeemuskertomukseen sisältyneestä painovirheestä, joka muutti tekstin merkityksen. Jumalan 1. Mooseksen kirjan jakeessa 3:16 Eevalle lausumassa julistuksessa "Und dein verlangen soll nach deinem Manne sein, aber er soll dein Herr sein" (suom. *Ja tunnet halua mieheesi, ja hän on oleva herrasi*) viimeiset sanat olivat muuttuneet muotoon "er soll dein Narr sein" (*ja hän on oleva narrisi*). Kertoman mukaan kirjanpainajan vaimo olisi salaa peukaloinut tekstiä vaihtamalla kirjakkeet yöllä.

Virheellistä Raamattua ehdittiin painaa vain muutama kappale ennen virheen paljastumista ja ne kaikki takavarikoitiin. Vain yksi kappale säilyi ja päätyi Wolfenbüttelin herttualliseen kirjastoon, jossa muun muassa Gotthold Ephraim Lessingin kerrotaan esitelleen sitä kävijöille toimiessaan kirjastonhoitajana 1700-luvun lopulla. Tämä ainoakin kappale on sittemmin kadonnut. Jotkut tutkijat ovat väittäneet koko tarinaa *Narrenbibelistä* keksityksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Simo Heininen: Merkityksen muuttavia virheitä Agricolan teksteissä, *Virittäjä* 1/2014 s. 114. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Narrenbibel (saksaksi) *Pierer's Universal-Lexikon* (1860), Zeno.org.
Skeppsholmsbron, taustalla Skeppsholmen.
**Skeppsholmsbron** on Tukholman keskustassa sijaitseva silta, joka johtaa Blasieholmenin niemeltä Skeppsholmenin saarelle.

Ensimmäinen silta tälle paikalle rakennettiin 1640-luvulla, jolloin Skeppsholmen otettiin Ruotsin laivaston käyttöön. Gustaf de Geerin suunnittelema nykyinen silta rakennettiin vuosina 1859–1861. Se oli Ruotsin ensimmäisiä valssatusta takoraudasta tehtyjä siltoja ja se rakennettiin tunnetulla Motalan verstaalla. Sillassa on viisi aukkoa, joista jokaisen jänneväli on runsaat 30 metriä. Sillan kaiteisiin on kuvattu kuningas Kaarle XV:n monogrammi. Vuonna 1999 sillan keskiosa korvattiin uudella rakennelmalla, jossa ajoväylä on metrin alkuperäistä leveämpi. Muu silta restauroitiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Skeppsholmsbron (ruotsiksi) Stockholmskällan, Tukholman kaupunki. Viitattu 25.10.2014.
2. 1 2  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 304. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skeppsholmsbron** Wikimedia Commonsissa
**Anna Jagellonica** (18. lokakuuta 1523 Krakova – 9. syyskuuta 1596 Varsova) oli Puolan kuninkaan Sigismund I Vanhan ja tämän italialaissyntyisen puolison Bona Sforzan tytär, myöhemmin Puola-Liettuan kuningatar.

Anna Jagellonicalla oli neljä sisarusta: Sigismund August, Isabella, Sofia ja Katariina. Kuningasperhe asui Krakovassa Wawelin linnassa. Sigismund Augustista tuli isänsä kuoltua vuonna 1548 Puola-Liettuan kuningas. Isabella kuoli Italiassa, jonne tyttäret olivat lähteneet äidin mukana. Katariina avioitui Ruotsin Juhana-herttuan kanssa. Anna pysyi pitkään naimattomana ja asettui Varsovan linnaan, jonne hän perusti oman hovin.

Sigismund Augustin kuoltua 1572 kuninkaaksi tuli ranskalainen Henri Valois. Hänen aikansa oli lyhyt, muutaman kuukauden mittainen, ja valtakunta jäi vaille hallitsijaa. Päästäkseen kuningattareksi Anna Jagellonica avioitui yli 50-vuotiaana itseään nuoremman transilvanialaisen ruhtinaan Stefan Batoryn kanssa, joka kuoli vuonna 1586. Anna ajoi voimakkaasti Puolan seuraavaksi kuninkaaksi sisarenpoikaansa Sigismund Vaasaa. Elokuussa 1587 hänen toiveensa toteutui, kun Sigismund Vaasa kruunattiin kuninkaaksi.

Anna Jagellonica kuoli vuonna 1596. Hänet on haudattu Wawelin katedraaliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Forström, Riikka: Kosijoiden hylkimä kuningatar. *Kotiliesi* 10/11.5.2017, s. 72–74.

Kirjallisuutta
--------------

* Ijäs, Miia: *Varjoista valtaistuimelle: Anna Jagellonica ja Itämeren valtapiiri 1500-luvulla*. Helsinki: Gaudeamus, 2016. ISBN 978-952-495-400-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anna Jagellonica** Wikimedia Commonsissa

* Laurinolli, Heikki: Mahtinaisen muotokuva (Arkistoitu – Internet Archive). Tampereen yliopisto.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Henryk I Walezy** | **Puolan kuningas**1575–1586 | Seuraaja:**Sigismund III Vaasa** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |