recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Francesco Gavazzi** (s. 1. elokuuta 1984 Morbegno, Sondrion maakunta, Italia) on italialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa EOLO-Kometa -joukkuetta. Ammattilaisuransa alkuvuodet, 2007–2011, hän edusti Lampre-ISD-tallia, 2012–2014 Astana Teamia, 2015 Southeast Pro Cycling Teamia ja vuosina 2016–2020 Androni Giocattoli / Androni–Sidermecia. Ensimmäisen ProTour-tason voittonsa hän saavutti Baskimaan ympäriajon kolmannella etapilla 2010. Espanjan ympäriajossa 2011 hän voitti Nojaan päättyneen 18. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Kristof Vandewallen.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2006
Baby Giro (nuorten Italian ympäriajo), etapin 4 voitto
Maantieajon alle 23-vuotiaiden Italian mestaruus
Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut, maantieajossa pronssia
2007
Japan Cup, kolmas
2008
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
2009
Italian ympäriajo, kolmas etapeilla 3 ja 14
Rund um die Nürnberger Altstadt, voitto
Gran Premio Industria e Commercio di Prato, toinen
Pariisi–Tours, kuudes
Giro del Piemonte, kolmas
2010
Trofeo Laigueglia, toinen
Giro di Sardegna, etapin 1 voitto
Baskimaan ympäriajo, etapin 3 voitto
Coppa Agostoni, voitto
2011
Baskimaan ympäriajo, etapin 5 voitto
Portugalin ympäriajo, etappien 6 ja 10 voitto
Espanjan ympäriajo, 18. etapin voitto
2012
Tour of Beijing, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 voitto
2015
Trofeo Laigueglia, toinen
GP Lugano, toinen
2016
GP Costa degli Etruschi, toinen
Giro dell'Appennino, toinen
Portugalin ympäriajo, etapin 2 voitto
Memorial Marco Pantani, voitto
Tre Valli Varesine, kolmas
2018
GP Kanton Aargau, toinen
Vuelta a Burgos, 1. etapin voitto
2019
Tour du Limousin, 4. etapin voitto
2021
Italian ympäriajo, 8. etapilla toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Francesco Gavazzi *cyclingarchives.com*. Viitattu 17.4.2016. (englanniksi)
2. ↑  Francesco Gavazzi *procyclingstats.com*. Viitattu 16.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  Gavazzi takes the sprint in Amurrio *cyclingnews.com*.  7.4.2010. Viitattu 8.4.2010. (englanniksi)
4. ↑  Gavazzi wins big in Noja *cyclingnews.com*.  8.9.2011. Viitattu 8.9.2011. (englanniksi)
5. ↑  Francesco Gavazzi *procyclingstats.com*. Viitattu 16.5.2021. (englanniksi)
**Teuvo Juhani Suojärvi** (14. maaliskuuta 1932 Hämeenlinna – 28. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen jazzpianisti ja harmonikansoittaja, pääasialliselta ammatiltaan pianonvirittäjä.

Koulutus
--------

Suojärvi oli muusikkona itseoppinut.

Muusikko
--------

Teuvo Suojärvi perusti ensimmäisen yhtyeensä bassoa soittaneen Tauno-veljensä kanssa 1940-luvun jälkipuoliskolla Hämeenlinnassa. Vuonna 1949 hän muutti Helsinkiin, jossa hän soitti muun muassa Onni Gideonin ja Herbert Katzin orkestereissa aina 1960-luvun puoliväliin saakka.

Hän on myös soittanut Gusse Rössin kanssa sekä toiminut freelancemuusikkona. 1950- ja 1960-luvuilla Teuvo Suojärveä käytettiin runsaasti Suomessa vierailleiden ulkomaisten jazzmuusikkojen säestäjänä.

Suojärvi on myös esiintynyt muusikkona elokuvissa *Iskelmäketju* (1959), *Jazz in old house* (1960) ja *Kesän maku* (1975)

Levytyksiä
----------

Suojärvi on levyttänyt kaksi soolo-jazz-EP-levyä, minkä lisäksi hänen soolojaan kuullaan useammilla kokoelmalevyillä.

* Suomalaista jazzia (Scandia, EP, 1954)
* Jazz in Finland. Teuvo Suojärvi plays for you. (Decca, EP, 1959)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suuri Musiikkitietosanakirja 6 Seg-Ö*, s. 90. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1992. ISBN 951-35-4730-2.
2. ↑  Teuvo Suojärvi *Elonet*. Viitattu 3. maaliskuuta 2008.
3. ↑  Suojärvi, Teuvo *Suomen Äänitearkisto*. Viitattu 3. maaliskuuta 2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Teuvo Suojärven muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*
* Teuvo Suojärven esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Rauno Vesivalo Suomi-areena-tapahtumassa 2014.
**Rauno Vesivalo** (s. 2. kesäkuuta 1955 Joutseno) on suomalainen erikoissairaanhoitaja ja sairaanhoidon opettaja. Hän toimi sosiaali- ja terveydenhuoltoalan ammattijärjestön Tehyn puheenjohtajana vuosina 2013–2017.

Vesivalo kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta vuonna 1974 ja valmistui sairaanhoitajaksi Savonlinnan sairaanhoito-oppilaitoksesta 1978. Hän on työskennellyt muun muassa Turun ja Oulun yliopistollisissa keskussairaaloissa, Meilahden sairaalassa sekä vuodesta 1986 lähtien Satakunnan keskussairaalassa.

Puoluetaustaltaan Vesivalo on sosiaalidemokraatti. Hän on ollut Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1997. Hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi vuoden 2013 alusta lähtien, mutta Vesivalo jätti puheenjohtajuuden tultuaan valituksi Tehyn johtoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Rauno Vesivalo Tehy.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 30.9.2015.
2. ↑  Rauno Vesivalo nousi Tehyn johtoon suurella äänimäärällä *Ilta-Sanomat*.  5.6.2013. Viitattu 5.6.2013.
3. ↑  Tehyn uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Millariikka Rytkönen *Tehy*.  14.11.2017. Viitattu 11.12.2018.
4. ↑  Rauno Vesivalon kotisivut Viitattu 5.6.2013. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Termonen, Tapio: Rauno Vesivalosta Porin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja *Yle Uutiset*.  28.12.2012. Viitattu 5.6.2013.
6. ↑  Termonen, Tapio & Laihonen, Karri: Rauno Vesivalo jättää Porin valtuuston puheenjohtajuuden - kuka tilalle? *Yle Uutiset*.  5.6.2013. Viitattu 30.9.2015.
Belmont Aurajoen laiturissa 2010.
**S/y Belmont** on vuonna 1985 valmistunut Nautorin valmistama Swan 51 -purjevene runkonumeroltaan 35. Vene on tunnettu sen osallistumisesta BOC Round The World -yksinpurjehduskilpailuun Harry Harkimon kipparoimana 1986–1987 nimellä *Belmont of Finland*. Kilpailu käsitti neljä legiä ja kulki reittiä Newport–Kapkaupunki–Sydney–Rio de Janeiro–Newport. Harkimo oli ensimmäinen suomalainen, joka on purjehtinut yksin kilpaa maapallon ympäri. Aikaa kilpailuun kului 168 päivää, 9 tuntia, 21 minuuttia ja 13 sekuntia. Hän sijoittui kilpailussa alle 50-jalkaisten luokassa kolmanneksi.

BOC Round The Worldia (nykyisin Velux five oceans -kilpailu) pidetään yhtenä maailman kovimmista purjehduskisoista. Matkaan lähti kaikkiaan 25 venettä, joista yhdeksän joutui keskeyttämään.

Veneet joutuivat kohtaamaan erityisen kovia keliolosuhteita etelämerellä lähellä Antarktista. Kirjassaan Harkimo mainitsee pudonneensa näissä olosuhteissa veneen kyydistä, mutta onnistuneensa kiskomaan itsensä takaisin veneeseen elämänlangan avulla. Kaikilla osallistujilla ei ollut näin hyvää tuuria, vaan kilpailu vaati kyseisellä osuudella myös kuolonuhrin.

Belmont on rungoltaan ja perustekniikaltaan standardi Swan 51, joka perustuu pitkälti s/y Lizard runkomuotoihin. Swan 51:n runko on sen aikaiseksi veneeksi poikkeuksellisen matala, mistä johtuu märkyys kovemmassa valtameriaallokossa. Kertoman mukaan veneen suunnittelija German Frersiltä oli kysytty selitystä sille, miksi hän oli piirtänyt niin märän veneen. "Voin suunnitella joko hitaan ja kuivan tai märän ja nopean, en molempia", kuului vastaus.

Kilpailussa veneessä ei ollut lainkaan normaalia puusisustaa eikä mukavuusvarusteita, ja vene painoikin noin 5 000 kiloa vähemmän kuin standardi Swan 51. Lisäksi kilpailua varten venettä lyhennettiin perälipasta jalan verran, jotta se täytti alle 50-jalkaisten luokkasäännöt. Perä on muutettu normaaliksi kilpailun jälkeen.

Harkimon kilpapurjehduksen jälkeen Belmont on sisustettu uudelleen ja siihen on asennettu muun muassa tiikkikansi ja muita mukavuusvarusteita. Veneen perustekniikka, kuten erikoisvalmisteinen 3-saalinkinen, barduunoilla varustettu kilpariki on kuitenkin ennallaan. Harkimon kilpapurjehduksen jälkeen veneellä on tehty tilauspurjehduksia.

Vene näytettiin 16. marraskuuta 2009 MTV3:n *Diili*-sarjan jaksossa, jossa kilpailijat Jethro ja Heidi pääsivät purjehtimaan veneellä.

Lähteet
-------

1. ↑  BOC Challenge 1986–1987 Results *www.solocircumnavigation.com*.  1998. Viitattu 31.3.2009.
2. ↑  Velux5Oceans - The History of the Original Solo Ocean Race *www.velux5oceans.com*. Viitattu 31.3.2009.
3. ↑  Arve, Antti: *Hjallis*. Helsinki: Kirjayhtymä, 1987. ISBN 951-26-2889-9.

Aiheesta muualla
----------------

* www.sy-belmont.com
* www.nautorswan.com (englanniksi)
**The Impossible Game** (suom. *Mahdoton peli*) on Grip Gamesin kehittämä ja FlukeDuden julkaisema tasohyppelypeli. Se julkaistiin ensimmäisenä Xbox 360 -konsolille vuonna 2009. Myöhemmin siitä on julkaistu versiot iOS-, Android-, Microsoft Windows- ja macOS-laitteille vuosien 2011 ja 2014 aikana.

Peliä pidetään vuonna 2013 julkaistun *Geometry Dash* -pelin edeltäjänä.*lähde?*

Pelaaminen
----------

Pelissä pelaaja hyppii hyppii mustien laatikoiden päällä ja hyppii piikkien yli. Pelin tarkoitus on selvitä kaikki kolme tasoa häviämättä kertaakaan. Jos pelaaja häviää taso alkaa alusta. Peliin on myös saatavilla lisää tasoja lisäosien avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Ronnie Tucker: Ubuntu games - The Impossible Game.  *Full Circle Magazine*, 30.5.2014, nro 85, s. 50-51.  Full Circle Magazine. verkkoversio. Viitattu 28.6.2020.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Impossible Game
**SBS Rupusakki** eli **SBS Rupu** on Huittisissa toimiva salibandyseura. Sillä on 11 joukkuetta, joissa pelaa lähes 250 pelaajaa. SBS Rupun suurin saavutus on naisten Salibandyliigan 4. sija kaudelta 2006–2007, jolloin naisten päävalmentaja Matti Kaipio nousi myöhemmin Suomen naisten salibandymaajoukkueen päävalmentajaksi. Myös SBS Rupun C-juniorit pelasivat kaudella 2012-2013 SM-sarjaa valmentajanaan Jussi Tommila. SBS Rupun miehet nousivat kaudelle 2020-2021 takaisin 2. divisioonaan.

Historia
--------

SBS Rupun toiminta alkoi 1990-luvun alkupuolella Huittisten Laitisen asuinalueelta, missä joukko omistautuneita pallonpotkijoita kokoontui pelailemaan jalkapalloa. Kaukalojalkapallon ohella osallistuttiin myöhemmin myöskin salibandy- puulaakiturnauksiin. Joukkueelle piti keksiä nimi, jolloin Laitisen Rupusakki sai nimensä. 

1990-luvun puolivälissä Rupusakki panosti yhä enemmän salibandyyn ja vuoden 1995 alkusyksyllä päätettiin lähteä miesten valtakunnalliseen sarjaan nimellä Puulaakiseura Rupusakki. Toisella kaudellaan, kaudella 1996-1997, toimintaan mukaan saatiin myös nais- ja juniorijoukkueita. Kauden 1998-1999 alussa seuran nimeä lähdettiin muuttamaan ja näin nykyinen SBS Rupusakki, eli SBS Rupu sai nimensä. 

Vuonna 2019 Huittisiin valmistui Tahto Areena, jossa SBS Rupu pelaa kotiottelunsa.

Tunnettuja Rupulaisia
---------------------

* Lauri Stenfors
* Mikael Lax
* Nina Rantanen
* Katri Luomaniemi

Lähteet
-------

* SBS Rupun nettisivu
* SBS Rupun ryhmä facebookissa

### Viitteet

1. ↑  Seura | SBS Rupu *www.sbsrupu.net*. Viitattu 2.1.2023.
2. 1 2 3  Sanni Niemisen matka Huittisten Rupusakista liigan parrasvaloihin ja TEHO Sport Suomen Cupin huipennukseen *Suomen Salibandyliitto*.  3.1.2022. Viitattu 2.1.2023.
3. ↑  Lauri Stenfors voitti salibandyn maailmanmestaruuden | SBS Rupu *sbsrupu.net*. Viitattu 8.1.2024.
4. ↑  Player card *floorball.org*. Viitattu 8.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* www.sbsrupu.net

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naisten Divari |
| --- |
|  |
| Joukkueet(2023–24) | 
* Blue Fox
* FBC Remix
* HaHe
* Helsinki United
* Jokerit
* Northern Stars
* Nystars
* Pirkat
* SB Nivala
* SBS Wirmo

 |

 |
**Parkinsonin triviaalisuuden laki** on C. Northcote Parkinsonin laki, joka esittää, että ihmiset antavat suhteettomasti painoarvoa pienille asioille, joita he olettavat ymmärtävänsä. Englanninkielinen termi *bikeshedding* juontuu esimerkistä, jossa ydinvoimalan suunnitelmia hyväksyvä komitea käyttää suhteettomasti aikaa triviaaleihin asioihin, kuten pyörävajan materiaalien valintaan. Lain mukaan asioihin käytetty aika on käänteisesti verrannollinen sen hintaan tai tärkeyteen.

Termin käyttö on yleistynyt tietotekniikassa tanskalaisen Poul-Henning Kampin mainittua sen sähköpostissa vuonna 1999. Lakiin liittyy läheisesti myös Philip Wadlerin mukaan nimetty *Wadlerin laki* ohjelmointikielen suunnittelussa.

Katso myös
----------

* Ylivertaisuusvinouma

Lähteet
-------

1. ↑  Lloyd Humphreys: Parkinson’s Law of Triviality in Design  8.8.2014. Medium. Viitattu 12.5.2018. (englanniksi)
2. ↑  Parkinson's law of triviality (bikeshedding) WhatIs.com. Viitattu 12.5.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Oliver Burkeman: This column will change your life  15.5.2010. The Guardian. Viitattu 12.5.2018. (englanniksi)
4. ↑  Poul-Henning Kamp: The Bikeshed email *phk.freebsd.dk*.  2.10.1999.  Arkistoitu 17.7.2014. Viitattu 11.5.2018. (englanniksi)
5. ↑  Poul-Henning Kamp: Why Should I Care What Color the Bikeshed Is? *Frequently Asked Questions for FreeBSD 7.X, 8.X, and 9.X*.  2.10.1999. FreeBSD.  (englanniksi)
6. ↑  Wadler's Law HaskellWiki.  (englanniksi)
**Pahan ajojahti** (engl. *Those Who Kill*) on yhdysvaltalainen rikos- ja draamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin A&E-kaapelitelevisiokanavalla 3. maaliskuuta 2014. Sarja perustuu Tanskassa vuonna 2011 esitettyyn televisiosarjaan *Kylmäveriset tappajat* (tansk. *Den som dræber*). Sarjan tapahtumat sijoittuvat Pittsburghiin Pennsylvaniaan.

Sarjan pääosassa on sarjamurhaajia jäljittävä murhatutkija, joka yrittää selvittää myös kadonneen veljensä tapausta. Sarja hyllytettiin toukokuussa 2014, joten se jäi vain kymmenen jakson mittaiseksi. Sarja päättyi jännittävään cliffhangeriin, mutta sarjan luoja Glen Morgan kommentoi myöhemmin päähenkilön kohtaloa. Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:lla 31. elokuuta 2014.

Juoni
-----

Catherine Jensen on juuri ylennetty murhatutkijaksi. Rikostutkintapsykologi Thomas Schaefferin avulla hän jäljittää sarjamurhaajia ja yrittää selvittää totuutta kadonneesta veljestään ja isäpuolestaan, joka saattaa olla sekaantunut tapaukseen.

Näyttelijöitä
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Chloë Sevigny  | … |  Catherine Jensen
  |
|  James D'Arcy  | … |  Thomas Schaeffer
  |
|  James Morrison  | … |  Frank Bisgaard
  |
|  Bruce Davison  | … |  tuomari Howard Burgess
  |
|  Omid Abtahi  | … |  Jerry Molbeck
  |
|  Kerry O'Malley  | … |  Mia Vogel
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Those Who Kill Officially Cancelled, Season 2 Outcome Revealed *seriable.com*.  21.5.214. Viitattu 12.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Pahan ajojahti* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* MTV3:n kotisivut sarjalle
Kaurialan kuppikivi alkuperäisellä paikallaan autokaupan pihassa vuonna 2010.
Kaurialan kuppikivi uudessa sijainnissaan vuonna 2010.
**Uhrikivenkadun kuppikivi** on Hämeenlinnan Kaurialassa kiven mukaan nimetyn Uhrikivenkadun varrella sijaitseva suuri kivi, jonka pintaan on rautakaudella kaiverrettu kuppeja. Kiven laella on laskettu olevan 136–139 kuppia. Samalla alueella on sijainnut toinen 1940-luvun rakennustöissä hävitetty pienempi kuppikivi.

Uhrikivenkadun kuppikiveä usein sanotaan Suomen suurimmaksi uhrikiveksi, mutta esimerkiksi Hämeenlinnan kaupungin nykyisellä alueella Hauhon Hovikartanon mailla oleva kivi on huomattavasti suurempi. Kanta-Hämeen uhrikivistä Uhrikivenkadun kuppien lukumäärä on ehkä suurin. Kaikkiaan Hämeenlinnan kaupungin nykyiseltä alueelta tunnetaan nykyisin 33 kuppikiveä sekä kaksi miekanhiontakiveä.

Kuppikiven päällä oleviin kuoppiin eli kuppeihin on arveltu laitetun uhriksi esimerkiksi viljaa sadon parantamisen toivossa.

Uhrikiven siirto vuonna 2010
----------------------------

Alkuperäisessä sijainnissaan, Uhrikivenkatu 11:ssä sijaitsevan autoliikkeen pihalla, kuppikivi oli pitkään puristuksissa ja piilossa rehevän pensaikon keskellä, minkä johdosta se Museoviraston päätöksellä siirrettiin 27.9.2010 vajaan sadan metrin päähän Uhrikivenkadun ja Matintien kulmaukseen näkyvämmälle paikalle. Kiven siirto herätti paljon vastustusta, mutta siirtämisen myötä kiven suojelu, hoito ja nähtävyyskäyttö ovat parantuneet muinaismuistolain edellyttämällä tavalla.

Katso myös
----------

* Kullin pyhä kivi, Varblan kunta, Viro
* Pyhä kivi
* Seita

Lähteet
-------

1. ↑  Museovirasto: kohde muinaisjäännösrekisterissä, viitattu 30.1.2014
2. ↑  Yle: Kohuttu uhrikivi muutti autoliikkeiden ahdingosta uuteen paikkaan, viitattu 30.1.2014
3. ↑  Museoviraston Hämeenlinnan toimipaikan vastaus keskusteluun *qaiku.com*.  23.6.2010. Viitattu 10.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Turun maakuntamuseon ystävät ry: Kaivaukset (Arkistoitu – Internet Archive)
* Uhrikivi muinaisjäännösrekisterissä
**Matti Tapio "Rekku" Kuortti** (12. toukokuuta 1948 Loimaa – 21. maaliskuuta 2010 Marseille, Ranska) oli suomalainen elokuvaäänittäjä, -leikkaaja ja -ohjaaja ja näyttelijä. 

Kuortti oli mukana suomalaisen elokuvan teossa 1960-luvun lopulta lähtien. Samoihin aikoihin Kuortti työllistyi elokuvaosakeyhtiö Filminoriin ja hänestä tuli Risto Jarvan elokuvien vakioäänittäjä ja -leikkaaja. Hän äänitti myös monia muita yhtiön tuottamia elokuvia, kuten Timo Linnasalon *Vartioitu kylä 1944* (1978) ja Antti Peipon *Ihmemies* (1979). Tämän lisäksi hän on toiminut äänittäjänä Rauni Mollbergin *Tuntemattomassa sotilaassa* (1985) ja Pekka Parikan *Talvisodassa* (1989). 

Kuortti ohjasi kaksi elokuvaa, kummatkin Jalmari Finnen suosittujen *Kiljusen herrasväki* -kirjojen pohjalta: *Kiljusen herrasväki* (1981) ja *Kiljusen herrasväen uudet seikkailut* (1990). Kummassakin elokuvassa pääosaa näytteli Jukka Sipilä.

Kuortti toimi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen osastolla äänisuunnittelun professorina. Pitkän uransa ja ammattitaitonsa vuoksi Kuortti oli käytetty opettaja myös muissa alan kouluissa Suomessa.

Muiden töiden ohella Kuortti näytteli myös lukuisia pieniä osia eri elokuvissa, kuten pelikoneen pelaajaa (*Mustaa valkoisella*, 1968), Jumalaa (*Kreivi*, 1971), miestä puistonpenkillä ja saunassa (*Mies, joka ei osannut sanoa ei*, 1975) ja pajatsonkantajaa (*Ihmemies*, 1979). Kuortin tunnisti hänen tuuheasta mustasta parrastaan ja muhkean matalasta äänestään. Elokuvatutkija Peter von Bagh luonnehti *Suomalaisen elokuvan kultainen kirja* -teoksessaan Kuorttia "suomalaisen elokuvan hyväksi hengeksi". Kuortti kuoli 61-vuotiaana yllättävään sairauskohtaukseen työmatkallaan elokuvafestivaaleilla Ranskassa. Kuortti on haudattu Maunulan uurnalehtoon.

Kirjallisuutta
--------------

* Bagh, Peter von: *Suomalaisen elokuvan kultainen kirja*. Otava, 2005.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Kuortti Elonetissä.
2. ↑  Lahdenmäki, Ari: Elokuvaäänityksen professori Matti Kuortti on kuollut *MTV3.fi*.  22.3.2010. MTV Oy. Viitattu 24.3.2010.
3. ↑
4. ↑  Helsingin seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 8.1.2024.
5. ↑  Matti Kuortti *BillionGraves*. Viitattu 8.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Kuortin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Matti Kuortti |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 
* Kiljusen herrasväki (1981)
* Kiljusen herrasväen uudet seikkailut (1990)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Muistomerkki kylän paikalla.
Ruitsan mosaiikkilasista valmistettu Pietari I:n muotokuva Eremitaašissa.
**Ruitsa** (ven. Усть-Рудицы, *Ust-Ruditsy* ja Нижние Рудицы, *Nižnije Ruditsy*) on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsi Ruitsanjoen ja Mustajoen yhtymäkohdassa, josta Hevaanjoki saa alkunsa.

Kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Henkilönimistön perusteella seudun asutus oli itämerensuomalaista. Joennimeen pohjautuva kylän nimitys perustuu venäjän sanaan *ruda* ’veri, punainen väri, (rauta)malmi’.

Vuonna 1753 keisarinna Elisabet lahjoitti Ruitsan kartanon lähikylineen Mihail Lomonosoville, joka perusti sinne lasitehtaan. Vuoteen 1768 saakka toimineella tehtaalla valmistettiin lähinnä värillistä mosaiikkilasia ja koriste-esineitä. Ruitsan mosaiikkilasista on tehty mm. Pultavan taistelua kuvaava taulu Venäjän tiedeakatemian rakennuksessa Pietarissa.

Vuonna 1765 kartano siirtyi Lomonosovin vaimolle ja tämän jälkeen heidän tyttärelleen. Myöhemmin se kuului Konstantinovin, Rajevskin ja Orlovin aatelissuvuille. Kenraali Nikolai Rajevskin pojan Nikolain luona Ruitsassa vieraili runoilija Aleksandr Puškin.

Vuonna 1848 kahdessa Ruitsan kylässä asui 205 inkerikkoa, jotka kuuluivat Metussin ortodoksiseen seurakuntaan. Joen muodostamassa saaressa sijaitsi Kosman ja Demianin tsasouna.

Ruitsan kartano hävitettiin Venäjän kansalaissodassa vuonna 1919. Leningradin piirityksen aikana Ruitsa sijaitsi Oranienbaumin sillanpääaseman etulinjassa ja muiden lähikylien tavoin se tuhoutui täydellisesti.

Vuosina 1950-luvulla alueella suoritettiin arkeologisia kaivauksia, joissa selvitettiin Lomonosovin perustaman tehtaan sijainti. Vuonna 1959 paikalle pystytettiin muistomerkki. Nykyään seutu on täysin asumatonta.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 17.10.2015.
2. 1 2  Kultura Leningradskoi oblasti: Ust-Ruditsa *enclo.lenobl.ru*. Viitattu 20.9.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Jevgeni Golubev: V Ust-Ruditsu, v gosti k Lomonosovu *Žurnal "Sankt-Peterburgski universitet"*.  10/2008.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 20.9.2009. (venäjäksi)
4. ↑  von Köppen, Peter: *Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements*, s. 39. St.-Petersburg: , 1867.
5. ↑  Kertomus Metussin seurakunnasta *countrysite.spb.ru*.  Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 20.9.2009. (venäjäksi)
**2,4-Dikloorifenoksietikkahappo** eli **2,4-D** on kloorattuihin aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hyvin yleisesti rikkaruohomyrkkynä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa 2,4-dikloorifenoksietikkahappo on värittömiä kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. 2,4-Dikloorifenoksietikkahappo on heikko happo ja sen pKa-arvo on 2,87. 2,4-Dikloorifenoksietikkahapon herbisidiset vaikutukset perustuvat siihen, että se matkii kasvien omaa kasvuhormonia auksiinia. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Sille altistumisesta oireita voivat olla pää- ja vatsakivut, huonovointisuus ja hengityksen vaikeutuminen.

Valmistus ja käyttö
-------------------

2,4-Dikloorifenoksietikkahapon valmistuksessa 2,4-dikloorifenoli reagoi metallisen natriumin kanssa muodostaen natrium-2,4-dikloorifenolaattia. Tämä suola reagoi kloorietikkahapon kanssa 2,4-dikloorifenoksietikkahapoksi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös klooraamalla fenoksietikkahappoa.

2,4-Dikloorifenoksietikkahappoa käytetään selektiivisenä rikkaruohomyrkkynä muun muassa maataloudessa, puutarhoissa, puistoissa ja vesikasvien hävitykseen. Se tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1942 ja on edelleen Yhdysvaltojen käytetyin herbisidi. Ainetta käytetään myös hedelmänviljelyksillä sadon parantamiseksi, koska yhdiste toimii kasvuhormonina. Aine oli yksi osa niin kutsuttua Agent Orange-herbisidiä. 2,4-Dikloorifenoksietikkahapon käyttö on sallittua Euroopan unionin alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  2,4-Dichlorophenoxyacetic acid – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 28.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Franz Müller & Arnold P. Applebyki: *Weed Control, 2. Individual Herbicides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 28.4.2018
3. 1 2 3  2,4-Dikloorifenoksietikkahapon kansainvälinen kemikaalikortti ILO. Viitattu 28.4.2018.
4. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 475. 12th ed.. Merck & Co. 1996. ISBN 0-911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2  Horace G. Cutler & Stephen J. Cutler: *Growth Regulators, Plant, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 28.4.2018
6. ↑  Richard P. Pohanish: *Sittig's Handbook of Pesticides and Agricultural Chemicals*, s. 196. William Andrew, 2014. ISBN 978-1455731480. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.4.2018). (englanniksi)
7. ↑  2,4-D *EU Pesticides Database*. Euroopan komissio. Viitattu 28.4.2018. (englanniksi)
Trialpyöräilyä
**Trialpyöräily** on taitoajoa polkupyörällä. Laji tunnetaan myös nimillä polkupyörätrial ja biketrial. Laji on kehittynyt moottoripyörällä ajettavasta trialista. Laji syntyi Espanjassa, ja sen keksijänä pidetään moottoripyörätrialin maailmanmestaruuden voittaneen Ot Pin isää, joka halusi poikansa harjoittelevan trialia polkupyörällä, koska piti moottoripyörää liian raskaana ja hankalana käsitellä.*lähde?*

Trialin perusperiaate on selvitä mahdollisimman vaikeista paikoista ilman, että koskettaa jalalla, keholla tai pyörän rungolla maahan. Kilpailuissa tunnusomaista on, että kilpailijat tutustuvat ajettavaan jaksoon jalkaisin suunnitellen näin omia ajolinjojaan. Jaksoja ei saa harjoitella ennen kisaa.

Suomessa trialia ajetaan kilpaa seitsemässä eri sarjassa: C-Vapaa, C-Yleinen, C-Super, B, A ja Elite ja Tytöt, jotka tavallisesti ajavat C-Vapaan ja B-luokan tasoisia jaksoja. Suomen cupissa kilpaillaan vuosittain viidessä osakilpailussa Jyväskylässä, Kirkkonummella (x2), Paraisilla ja Tampereella. Suomen mestaruudesta kilpaillaan Suomen Pyöräilyn alaisessa yksittäisessä kilpailussa.

Trialpyöräilyn harrastajajoukko Suomessa on pienehkö , mutta lajin harrastajia löytyy ympäri maailmaa, etenkin Keski- ja Etelä-Euroopasta.

Lähteet
-------

1. ↑  yle.fi: Suomeen avattu ensimmäinen trialpyöräilypuisto *yle.fi*. Viitattu 14.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Polkupyörätrial**.
* Suomen trialpyöräilijät (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fintrial.com
**Ranskan vallankumoussodat** olivat sarja vuosina 1792–1802 käytyjä sotia, joissa pääosapuolina olivat yhtäältä Ranskan ensimmäinen tasavalta ja toisaalta ensimmäisen ja toisen liittokunnan jäsenet. Ensimmäisen liittokunnan sota käytiin vuosina 1792–1797 ja toisen liittokunnan sota 1799–1801.

Ranskan suuri vallankumous alkoi vuonna 1789. Vallankumoukselliset pelkäsivät ulkovaltojen suunnittelevan Ranskan-vastaista sotaa vanhan järjestelmän (*l’ancien régime*) palauttamiseksi. Tähän pelkoon vaikutti niin sanottu Pillnitzin julistus (1791). Etenkin girondistit vaativat sotaa Ranskan lakiasäätävässä kansalliskokouksessa.

Ranska julisti sodan Itävallalle vuonna 1792. Preussi yhtyi sotaan Itävallan puolelle ja itävaltalais-preussilaiset joukot hyökkäsivät Ranskaan. Ranskalaiset voittivat Valmyn taistelun, jonka jälkeen he hyökkäsivät Itävallan Alankomaihin, voittivat Jemappesin taistelun ja valtasivat Itävallan Alankomaat. Marraskuussa 1792 Ranska valtasi Nizzan ja Savoijin.

Ensimmäinen liittokunta
-----------------------

*Pääartikkeli: Ensimmäisen liittokunnan sota*
Britannia, Hollanti, Espanja, Itävalta, Preussi ja Venäjä muodostivat ensimmäisen Ranskan vastaisen liittokunnan, koska Ranska levitti vallankumousta omien rajojensa ulkopuolelle. Seuranneessa ensimmäisen liittokunnan sodassa liittoutuneet menestyivät aluksi kaikilla rintamilla, mutta takaiskujen jälkeen ranskalaisten asevelvollisarmeijat alkoivat menestyä ja työnsivät liittoutuneiden joukot pois Ranskasta. Ranskalaiset valloittivat uusia alueita ja loivat niistä tasavaltoja, jotka olivat puskurivaltioita. Liittokunnan jäsenet lopettivat sotimisen yksi toisensa jälkeen vuodesta 1794 lähtien. Ensimmäinen liittokunnan sota päättyi lopullisesti Itävallan irtauduttua sodasta kenraali Napoléon Bonaparten Italian-sotaretken jälkeen Campo Formion rauhassa vuonna 1797.

Toinen liittokunta
------------------

*Pääartikkeli: Toisen liittokunnan sota*
Toinen Ranskan vastainen liittokunta perustettiin Venäjän johdolla ja siihen kuuluivat Britannia, Itävalta, Portugali, Napoli ja Osmanien valtakunta. Liittokunnan sotatoimet sujuivat aluksi hyvin, mutta se kärsi tuhoisan tappion Sveitsissä, minkä jälkeen Venäjä vetäytyi sodasta. Ranska ja osmanit saavuttivat sovun vuonna 1800. Ranska voitti Marengon ja Hohenlindenin taistelut pakottaen Itävallan irtautumaan sodasta helmikuussa 1801. Britannia jatkoi sotaa merillä vuoteen 1802, jolloin se solmi Ranskan kanssa Amiensin rauhan.

Vuonna 1803 syttyneitä uusia sotia kutsutaan Napoleonin sodiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  George Childs Kohn: *Dictionary of Wars*, s. 121–122, 181–182. Facts on File, 1999. ISBN 0-8160-4157-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ranskan vallankumoussodat** Wikimedia Commonsissa
Bror Bäckström (vasemmalla) vuonna 1972.
**Bror Henrik Anders Bäckström** (10. joulukuuta 1939 Kaskinen – 10. maaliskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen parturimestari ja käsityöneuvos. Hän tuli 1960-luvulta lähtien tunnetuksi julkisuuden henkilöiden, poliitikkojen ja taiteilijoiden parturina.

Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström julkaisi Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan *Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa* (Minerva 2011). Bäckström piti Salon Bror Bäckström -nimistä parturinliikettä Helsingin Uudenmaankadulla vuoteen 2021, jolloin hän myi sen.

Bäckström toimi myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014.

Bäckström liittyi katoliseen kirkkoon 1988, toimi pitkään Pyhän Marian seurakunnan seurakuntaneuvostossa ja oli Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikunnan ritari vuodesta 2004. Hän toimi aktiivisesti myös rotareissa.

Bäckström on haudattu Malmin hautausmaalle.

Teoksia
-------

* *Mistä tyyli? Bror Bäckström ja miehen elämää*. Toimittanut Jorma K. Meller. WSOY 2004
* *Parturin tuolista: Tarinoita lööppijulkisuuden takaa*. Toimittanut Jorma K. Meller. Minerva, Helsinki 2011
* *Miehen tyylikirja*. Kirjoittaneet Bror Bäckström ja Jorma K. Meller. Tammi 2013

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 16.4.2023, s. B 31.
2. 1 2  Parturimestarin kirjassa vilahtaa tuttuja nimiä. *Helsingin Uutiset* 3.2.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Julkkisparturi Bror Bäckström: Myös miehet juoruavat parturissa. Studio55.fi 30.8.2009.
4. ↑  Kivinen, Lasse: Parturilegenda Bror Bäckström on kuollut *Helsingin Sanomat*.  13.3.2023. Viitattu 13.3.2023.
5. ↑  Bror Bäckström. Minerva kustannus / kirjailijat.
6. ↑  Parturimestari ja käsityöneuvos Bror Bäckström on vuoden 2014 käsityöläinen. Suomen käsityön museo. (Internet Archive, arkistoitu 31.12.2016, viitattu 19.3.2022.)
7. ↑  Lindholm, Pekka: In memoriam Bror Bäckström *Fides*.  9.6.2023. Viitattu 19.6.2023.
8. ↑  Helsingin seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 1.1.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kadafi Zaman** (s. 8. heinäkuuta 1973 Drammen) on norjalainen toimittaja ja televisiojuontaja. Hän on työskennellyt TV 2:n uutistoimituksessa vuodesta 2006.

Ura
---

Zamanin isä muutti Punjabista Norjaan vuonna 1970. Zaman oli 1990-luvulla mukana työväenpuolueen nuorisojärjestössä ja hänet valittiin vuonna 1995 Lierin kunnanvaltuustoon työväenpuolueen listalta. Hän julkaisi vuonna 1999 kirjan *Norge i svart, hvitt og brunt: En multikulturell mosaikk*, ja opiskeli sen jälkeen toimittajaksi Stavangerissa. Zaman on erikoistunut Aasiaan ja Lähi-itään, ja on usein raportoinut kriisialueilta. Vuonna 2015 hän tekeytyi pakolaiseksi selvittääkseen miten ihmissalakuljettajat toimivat. Vuonna 2018 Zaman pidätettiin ja pahoinpideltiin Pakistanissa, missä hän oli seuraamassa vaaleja.

Zaman on vuodesta 2019 tehnyt *Norge bak fasaden* -dokumenttisarjaa yhdessä Janne Amblen kanssa, ja he voittivat vuonna 2021 parhaan juontajan Gullruten-palkinnon.

Yksityiselämä
-------------

Zaman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Holen, Øyvind: Kadafi Zaman *Store norske leksikon*.  21.4.2023. Viitattu 10.1.2024. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kadafi Zaman** Wikimedia Commonsissa
Saraseenin mestaus ristiretkiajalla.
**Saraseenit** (<  lat. saraceni, <  kreikk. *sarakenoi*) on nimitys, jota Euroopassa keskiajalla käytettiin islaminuskoisista kansoista ja Lähi-idän  nomadikansoista yleensä. Käsitteen ottivat käyttöön 100-luvulla roomalaiset, jotka sillä saattoivat tarkoittaa jotakin Syyrian aavikoilla asuvaa heimoa, tai sitten sana luotiin arabiankielen sanasta شرقيين, *sharqiyyin*, joka tarkoitti "idän asukkaita". Tällöin se olisi viitannut niihin nomadeihin, jotka liikkuivat idästä länteen ja takaisin Rooman Arabian provinssissa. 100-luvun jälkeen sanan käyttö laajeni kattamaan Lähi-idän nomadit yleensä samoin kuin kaikki muslimit, joita pidettiin pakanoina. Muslimien tai arabien asemasta Euroopassa puhuttiin "saraseeneista" 1700-luvulle asti. Käsitteellä alettiin tarkoittaa myös pakanoita yleensä, jopa antiikin ajan pakanoita.

Eurooppalaiset joutuivat Lähi-idän nomadikansojen kanssa tekemisiin 700-luvulta alkaen, jolloin nämä valloittivat Espanjan, Etelä-Italian ja Sisilian ja etenivät nykyiseen Ranskaan asti ryöstöretkillään. Lähi-idän kalifaatteja kutsuttiin "saraseenien valtakunnaksi". Ristiretkien aikana 1000-luvulta alkaen saraseenien kanssa jouduttiin entistä enemmän tekemisiin, mutta tämäkään ei johtanut tiedon lisääntymiseen islamista tai arabeista.

"Saraseeni" ei ollut sellaisiksi nimettyjen kansojen itse käyttämä nimi, ja sanan yli tuhat vuotta kestänyt käyttö todisti Lähi-idän olojen heikosta tuntemuksesta. Vasta valistusaikana käsite vaihdettiin "arabiksi". Keskiajalla "saraseeni" tarkoitti joko arabeja tai muslimeja tai molempia. Osmanien valtakunnan laajentuessa muslimeihin alettiin saraseenien asemesta viitata vähitellen sanalla "turkkilainen". Espanjassa sana "saraseeni" alkoi korvautua nimityksellä "mauri". Lähi-itään suuntautuneen matkailun myötä alettiin vähitellen puhua myös "arabeista". Sana seurasi aluksi Lähi-idässä yleistä pejoratiivista käyttöä, missä arabilla tarkoitettiin beduiinipaimentolaista tai maantierosvoa.

Katso myös
----------

* Al-Andalus
* Arabit
* Islam

Lähteet
-------

* H. F. Ullman, Geoffrey Wawro: Historiallinen Atlas, s. 122.

### Viitteet

1. 1 2 3  Webb, Peter: *Imagining the Arabs. Arab Identity and the Rise of Islam.*, s. 44–48. Edinburgh University Press, 2016. ISBN 978 1 4744 2643 5. (englanniksi)
2. ↑  John V. Tolan: *Saracens*, s. 127. Columbia University Press, 2002.
3. ↑  Collins, R.: *The Arab Conquest of Spain 710–797*. Blackwell, 1989/1998.
4. ↑  Bosworth, C.E.: *Saracens. Teoksessa: The Encyclopaedia of Islam. Vol. IX*, s. 28. Brill, 1997. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saraseenit** Wikimedia Commonsissa
**Siniscola** (sardiksi *Thiniscòle*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 11 517 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 196,38 neliökilometriä. Se sijaitsee 39 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siniscola** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Sorgono** (sardiksi *Sòrgono*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 671 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 56,05 neliökilometriä. Se sijaitsee 700 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sorgono** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Eduard Stepanovitš Kotšergin** (s. 22. syyskuuta 1937 Leningrad) on sukutaustaltaan puolalais-venäläinen lavastaja ja kirjailija. Hän on toiminut Tovstonogovin suuren draamateatterin päälavastajana vuodesta 1972 lähtien.

Kotšergin on Venäjän taideakatemian täysjäsen. Työstään teatteritaiteilijana hänet on palkittu kaksi kertaa Neuvostoliiton valtionpalkinnolla (vuosina 1978 ja 1984) sekä Venäjän valtionpalkinnolla (2001). Hänelle on myönnetty Venäjän kansantaiteilijan arvonimi vuonna 2001. 

Kotšergin on kirjoittanut muistelmateoksia sekä lavastamista ja teatteritaidetta käsittelevää esseistiikkaa. Kotšerginin teoksista on suomennettu omaelämäkerrallinen romaani *Risteillä ristityt* (Idiootti 2017), joka kuvaa kirjailijan lapsuutta. *Risteillä ristittyjen* alkuteos *Крещённые крестами* sai Venäjällä vuonna 2010 Natsionalnyi bestseller- ja Sergei Dovlatov -palkinnot.

Elämä
-----

Eduard Kotšerginin isä Stepan Kotšergin teloitettiin Stalinin vainoissa ennen pojan syntymää. Hänen puolalainen äitinsä Bronisława Odyniec pidätettiin 1940 ja tuomittiin vankileirille syytettynä vakoilusta.

Kotšergin sijoitettiin kansanvihollisten lapsille tarkoitettuun leningradilaiseen orpokotiin. Leningradin piirityksen alkuvaiheessa hänet evakuoitiin Omskin alueelle NKVD:n hallinnoimaan lasten vastaanottokotiin. 

Elokuussa 1945 Kotšergin pakeni lastenkodista kohti Leningradia. Vuoteen 1952 asti hän matkusti kesäaikaisin jäniksenä Neuvostoliiton rautateillä ja vietti talvet eri lastenkodeissa sekä myöhemmin nuorisovankilassa, josta MVD palautti hänet vankileiriltä vapautuneen äidin luo.

Vuonna 1960 Kotšergin valmistui A. N. Ostrovskille nimetystä Leningradin teatteri-instituutista lavastajaksi, minkä jälkeen hän työskenteli Mihailovski-teatterissa. Vuosina 1963–1966 hän työskenteli Liteinyn teatterin ja vuodesta 1966 vuoteen 1972 Vera Komissarževskajan akateemisen draamateatterin päälavastajana. Vuodesta 1972 lähtien Kotšergin on toiminut Tovstonogovin suuren draamateatterin päälavastajana.

Teokset
-------

*Risteillä ristityt* (*Крещённые крестами*, 2009). Suom. Tuukka Sandström. Idiootti 2017 ISBN 978-952-5860-16-0

Lähteet
-------

1. ↑  Кочергин Эдуард Степанович. Главный художник БДТ имени Г.А. Товстоногова (Eduard Kotšerginin elämäkerta) *Tovstonogovin suuren draamateatterin verkkosivusto*. Tovstonogovin suuri draamateatteri. Viitattu 5.4.2017. (venäjäksi)
2. ↑  Эдуард Кочергин: «Господь Бог и желание рисовать меня спасли» (Eduard Kotšerginin elokuussa 2011 julkaistu haastattelu. Haastattelijana Mihail Fatejev.) *catherine.spb.ru*. Viitattu 5.4.2017. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pentti Stranius: Orpokotilapsen odysseia Siperiasta Leningradiin. Arvostelu teoksesta Risteillä ristityt. Idiootti 2017. (Agricolan kirja-arvostelut 31.5.2017)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ulassai** (sardiksi *Ulàssa*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 457 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 775 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulassai** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Meana Sardo** (sardiksi *Meàna*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 813 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 73,8 neliökilometriä. Se sijaitsee 588 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 11.3.2019. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meana Sardo** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Rasmus Christoffer Elm** (s. 17. maaliskuuta 1988 Kalmar) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hänen veljensä David ja Viktor ovat myös jalkapalloilijoita.

Ura
---

Elm aloitti uransa Johansfors IF:n ja Emmaboda IS:n juniorijoukkueissa, kunnes liittyi vuonna 2005 Kalmar FF:n vahvuuteen. Hän edusti seuraa kaikkiaan neljä ja puoli vuotta ollen mukana voittamassa Ruotsin mestaruutta kaudella 2008. Mestaruuskausi ja hyvät esitykset Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa poikivat Elmille sopimuksen Eredivisien mestariseura AZ Alkmaarin kanssa elokuussa 2009.

Heinäkuussa 2012 Elm siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan TsSKA Moskovaan yhdessä Alkmaarin toisen ruotsalaisen keskikenttäpelaajan Pontus Wernbloomin kanssa. 

Elm on kärsinyt vuonna 2014 kroonisesta vatsasairaudesta, jonka vuoksi hänen uransa jatkuminen on ollut kysymysmerkki. Aiemmin urallaan Elm on joutunut olemaan kahteen kertaan sivussa pelikentiltä pohkeeseen tulleen veritulpan vuoksi.

### Maajoukkueura

Elm on edustanut Ruotsin maajoukkuetta 39 kertaa ja tehnyt neljä maalia. Hän oli joukkueen kokoonpanossa vuoden 2012 EM-kilpailuissa.

Saavutukset
-----------

* Ruotsin mestaruus: mestaruus 2008.
* Ruotsin cup: mestaruus 2007.
* Venäjän jalkapalloliiga: 2012, 2013

Lähteet
-------

* Rasmus Elm Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Rasmus Elm National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Alkmaar holt Elm
2. ↑  Seurapomo taustoitti lisää ruotsalaispelaajan ikävää sairautta (Arkistoitu – Internet Archive) *Iltalehti.* Viitattu 20.12.2014.
3. ↑  Sweden - Record International Players  12.7.2018. RSSSF. Viitattu 6.8.2018. (englanniksi)

  

Ruotsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Isaksson |
2 Lustig |
3 Mellberg |
4 Granqvist |
5 M. Olsson |
6 Elm |
7 Larsson |
8 Svensson |
9 Källström |
10 Ibrahimović |
11 Elmander |
12 Wiland |
13 J. Olsson |
14 Hysén |
15 Antonsson |
16 Wernbloom |
17 Safari |
18 Holmén |
19 Bajrami |
20 Toivonen |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Hansson |
Valmentaja Hamrén



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |