recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**El Alin meteoriitti** on 16 800 kg painava meteoriitti, joka oli Somalian paikallisväestön tiedossa useiden sukupolvien ajan mutta joka tunnistettiin tieteellisesti ensimmäisen kerran vasta vuonna 2020.

Löytäminen ja tunnistaminen
---------------------------

El Alin meteoriitti löydettiin kalkkikivilaaksosta 15 kilometriä El Alista pohjoiseen GPS-sijainnista 4°17.281'N, 44°53.893'E syyskuussa 2020. Paikalliset paimentolaiskansat olivat olleet tietoisia meteoriitista jo 5–7 sukupolven ajan, ja se on ilmentynyt lauluissa, tansseissa ja runoissa. Opaaleja alueelta etsineen Kureym Mining and Rocks Companyn henkilökunta toi meteoriitin kansainvälisen yhteisön tietoon. He tunnistivat kiven ja olivat siirtämässä sitä Mogadishuun, kun Somalian hallitus puuttui asiaan.

Mineraalien tunnistaminen
-------------------------

Vuonna 2022 Albertan yliopiston tutkijat tunnistivat kaksi uutta mineraalia (elaliitti ja elkinstantoniitti) 70 gramman painoisesta meteoriitin palasta. Mineraalit tunnisti yliopiston elektronimikroskooppilaboratorion johtaja Andrew Locock.

Molemmista mineraaleista oli tuotettu synteettisiä versioita aiemmin ranskalaisessa laboratoriossa 1980-luvulla, mutta International Mineralogical Associationin sääntöjen mukaan niitä ei voitu hyväksyä viralliseksi mineraaliksi ennen kuin ne löydettiin luonnollisesta näytteestä.

Kuratointi
----------

Varsinaisen meteoriitin sijainti on epävarma. Se kirjattiin viimeksi lähetettäväksi Kiinaan, oletettavasti myytäväksi. Pieniä näytteitä pidetään Arizonan yliopistossa, Albertan yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Meteoritical Bulletin: Entry for El Ali *lpi.usra.edu*.  päivitetty 25.11.2022. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
2. ↑  Hamdi Issawi: U of A scientists help identify two new minerals found in 'curious' meteorite *Edmonton Journal*.  29.11.2022. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Natasha Booty: Somalia meteorite: Joy as scientists find two new minerals *BBC News*.  29.11.2022. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
4. 1 2  In meteorite, Alberta researchers discover 2 minerals never before seen on Earth tekijä = Emily Mertz *Global News*.  28.11.2022. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
5. ↑  Adrianna MacPherson: New minerals discovered in massive meteorite may reveal clues to asteroid formation *ualberta.ca*. Viitattu 26.12.2022. (englanniksi)
**El Alin lento 402** oli El Alin reittilento Lontoosta Pariisin ja Wienin kautta Tel Aviviin. Lennolla 27. heinäkuuta 1955 käytetty Lockheed L-149 Constellation ammuttiin alas Petritšin pohjoispuolella sen ajauduttua sivuun reitiltä ja eksyttyä Bulgarian ilmatilaan. Koneessa oli 51 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä, jotka kaikki saivat surmansa.

Lento lähti Wienistä kohti Tel Avivia kello 2.53. Se lensi normaalisti Amber 10 -reittiä 18 000 jalan korkeudessa. Jugoslavian yllä miehistö kone kuitenkin kääntyi kohti Jugoslavian ja Bulgarian rajaa. Kone päätyi Bulgarian ilmatilaan, jossa sitä vastaan hyökkäsi kaksi Bulgarian ilmavoimien MiG-15-hävittäjää. Lento 402 alkoi laskeutua alemmas, jolloin hävittäjät hyökkäsivät uudestaan 8 000 jalan korkeudella. Kone syttyi tuleen ja jatkoi laskeutumista. Noin viiden minuutin kuluttua hävittäjät tekivät kolmannen hyökkäyksen. Kone sai osuman oikeaan siipeensä, räjähti ja hajosi kappaleiksi 2 000 jalan korkeudella.

Tutkinnassa selvisi, että kone oli ajautunut sivuun reitiltään, koska alueella ollut ukkosmyrsky oli saanut radiokompassin neulan osoittamaan väärään suuntaan.

* Alas ammutun koneen matkustajien muistomerkki Tel Avivissa.Alas ammutun koneen matkustajien muistomerkki Tel Avivissa.
* Bulgarian ilmavoimien MiG-15.Bulgarian ilmavoimien MiG-15.
* Lennolla kuljetettu kirjekuori, jossa keskellä ylhäällä leima "Tämä kuori pelastettiin El Alin koneesta, joka ammuttiin alas Bulgariassa 27.7.55."Lennolla kuljetettu kirjekuori, jossa keskellä ylhäällä leima "Tämä kuori pelastettiin El Alin koneesta, joka ammuttiin alas Bulgariassa 27.7.55."

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 25.9.2018. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee vapaapainin liikettä. Israelilaisesta Stunner-ohjuksesta on eri artikkeli.*
Animaatio stunnerista
**Stunner** (tai **Cutter**) on amerikkalaisessa vapaapainissa yleinen liike, joka viittaa neljänneksen kasvolukko-leuanmurskaajaan. Se velvoittaa hyökkäävän vastustajan lukitsemaan neljänneksen kasvolukon, ennen kuin pudottautuu alas matolle istuma-asennossa ja pakottaa puolustavan vastustajan leuan putoamaan alas hyökkäävän vastustajan olkapäälle.

Liikettä käyttänyt Stone Cold Steve Austin kutsui liikettä **Stone Cold Stunneriksi**. Ennen liikkeen suorittamista Austin näytti yleensä keskisormeaan vastustajalleen, ennen kuin potkaisi vastustajaa kiveksille ja suoritti liikkeen.

Variaatiot
----------

### RKO (Jumping Cutter)

Kun puolustava painija seisoo poispäin hyökkäävästä painijasta, hyökkääjä hyppää ilmaan ja lukitsee ilmassa puolustajan pään olkapäällensä neljänneksen kasvolukkoon, ennen kuin tiputtautuu lattialle, pakottaen hänen kasvojen iskeytyvän mattoon. Tätä liikettä Randy Orton kutsuu nimellä **RKO** (Randall Keith Orton) ja on täten hänen lopetusliikkeensä. Randy Orton käyttää myös liikettä Super RKO, jossa vastustaja nostetaan kehätolpan päälle ja siitä tehdään kyseinen RKO.

### Twist of Fate

Variaatiossa hyökkäävä lukitsee puolustajaan etukasvolukon, ennen kuin pyörähtää saranaliikkeellä 180 astetta vasemmalle ja tiputtautuu makuuasennossa lattialle (puolustajan pää hänen olkapäällään). Tätä variaatiota käyttäneet Jeff Hardy ja Matt Hardy nimesivät liikkeen **Twist of Fateksi** ja siitä tuli täten Team Xtremen (Matt Hardy, Jeff Hardy ja Lita) lempiliike. Liike on myös ollut Hardyjen normaaliliikkeenä.

### Neckbreaker

Liikkeessä uhri ja iskijä seisovat seläkkäin, jolloin iskijä lukitsee vastustajan pään niska edellä olkapäähän ja tiputtautuu mattoon. Liikettä käyttävät monet henkilöt, kuten Triple H ja Edge jne. ja se on saanut yhteisen nimen **Neckbreaker**.
| "Night Prowler"AC/DC |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Highway to Hell* |
|  Äänitetty  | kevät 1979 |
|  Julkaistu | 1979 |
|  Tuottaja(t) | Mutt Lange |
|  Tyylilaji | blues rock |
|  Kesto | 06.16 |
|  Levy-yhtiö | Atlantic Records |
| *Highway to Hellin* muut kappaleet |
| "Love Hungry Man"9 | "Night Prowler"10 | "{{{seuraava}}}" |

**Night Prowler** on australialaisen hard rock-yhtyeen AC/DCn kappale läpimurtolevyltä *Highway to Hell.* Kappale on enemmänkin hidasta bluesia, poiketen AC/DC:n normaalista linjasta. Kun Highway to Helliä tehtiin, Night Prowler oli luultavasti sessioiden vanhin biisi. Siitä oli tätä ennen levytetty neljä epäonnistunutta versiota, ja vasta Highway to Hellillä kuultiin lopullinen versio.

Kappaleen kitarat on viritetty puoli sävelaskelta alaspäin (EbAbDbGbBbEb).

Kohu
----

*Pääartikkeli: Richard Ramirez*

Kappale sai kyseenalaista julkisuutta vuonna 1985, kun yhdysvaltalainen sarjamurhaaja Richard Ramirez pidätettiin. Ramirez paljasti, että oli usein fiilistellyt kappaleen tahtiin. Asiaan saatiin vakuutta, kun Ramirezin kotoa löydettiin AC/DC:n lippis. Tapauksen vuoksi monet uusvanhoilliset tahot syyttivät yhtyettä saatananpalvonnasta, yrittivät estää AC/DC:n kappaleiden soittamista radioasemilla ja boikotoivat yhtyeen esiintymisiä. "He eivät ymmärrä, että kappaleessa vain hiivitään parin vanhan tyttöystävän luo, tehdään temput ja häivytään", valitteli Malcolm medialle kappaleen sanoituksista.

Kokoonpano kappaleella
----------------------

* Angus Young - soolokitara
* Malcolm Young - komppikitara, taustalaulu
* Bon Scott - laulu
* Cliff Williams - basso, taustalaulu
* Phil Rudd - rummut

Katso myös
----------

* Highway to Hell
* Richard Ramirez
* AC/DC
**Roy A. Rappaport** (25. maaliskuuta 1926 – 9. lokakuuta 1997) oli yhdysvaltalainen antropo­logi, joka tutki erityisesti rituaalia ja kulttuurin toimimista osana ekosysteemiä.

Elämä ja ura
------------

Roy Rappaport valmistui antropologian koulutusohjelmasta Columbian yliopistosta vuonna 1966 ja työskenteli sen jälkeen kuolemaansa saakka Michiganin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa ja samalla yksi merkittävimmistä teoksista ekologisen antropologian kentällä on *Pigs for the Ancestors* (1967), jossa tutkitaan Papua-Uuden-Guinean tsembagaheimon rituaalista käyttäytymistä suhteessa ympäristöön ja ekosysteemin toimintaan. 

Myös Rappaportin muut julkaisut ja artikkelit perustuvat tsembagaheimon parissa tehtyihin kenttätöihin, joiden aikana hän sovelsi osallistuvan havainnoinnin lisäksi myös luonnontieteellisiä tiedonkeruumenetelmiä ja teki tarkkoja tilastoja. Ensimmäiset kenttätyöt hän teki alueella vuosina 1962–1963 ja palasi parikymmentä vuotta myöhemmin heimon pariin tekemään täydentäviä havaintoja ja tutkimaan kulttuurin muutosta. Rappaport kuoli keuhkosyöpään vuonna 1997.

Lähteet
-------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
| "Night Is Young"Nelly Furtado |
| --- |
| Singlen "Night Is Young" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *The Best Of Nelly Furtado* |
|  Julkaistu | 3. lokakuuta 2010 |
|  Formaatti | CD single, digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Salaam Remi |
|  Tyylilaji | Dance |
|  Kesto | 03.54 |
|  Levy-yhtiö | Nelstar |
| Nelly Furtadon muut singlet |
| "Hot 'n' Fun"2010 | "Night Is Young"2010 | "Big Hoops (Bigger The Better)"2012 |

**"Night Is Young"** on laulu kanadalaiselta laulaja-lauluntekijä Nelly Furtadolta, ja ensimmäinen single ensimmäiseltä kokoelma-albumiltansa *The Best Of Nelly Furtado*. Laulun on kirjoittanut Furtado itse, Staybent Krunk-Delic ja Salaam Remi, joka tuotti laulun.

Taustaa
-------

"Night Is Young" oli vuotanut nettiin alkuvuodesta 2010 nimellä "Free". Se luultiin olevan Furtadon uudella albumilla *Lifestyle*, jota myöhemmin lykättiin. Lopulta se liitettiin kokoelma-albumille *The Best of Nelly Furtado* yhtenä kolmesta uudesta kappaleesta. Kappale sai ensi-iltansa virallisesti 3. lokakuuta 2010 BBC Radio 1:llä. Laulu on tyyliltään tanssi-elektroninen ja sanoitukset viittaavat sanontaan Carpe diem, nauttia elämästä, rakkaudesta ja hauskanpidosta.

Julkaisuhistoria
----------------

| Alue | Julkaistu | Formaatti | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- | --- |
| Iso-Britannia | 3.10.2010 | Radio | Geffen Records |
|

Lähteet
-------

1. 1 2
**Työväen Urheiluliiton pesäpallomestaruus 1947** ratkaistiin yhdeksän joukkueen sarjassa. Samalla pelattiin Pesäpallon SM-sarjapaikoista kaudelle 1948. Lappeenrannan Työväen Urheilijat lopetti pesäpalloilun ohjelmastaan ja pelaajat ja sarjapaikka siirtyivät perustetulle Lappeenrannan Palloseuralle. TUL:n mestariksi pelasi Kuusankosken Puhti, joka kuitenkin samaan aikaan putosi SM-sarjasta, eikä voinut saada TUL:n kiintiöpaikkaa.

TUL:n Mestaruussarja
--------------------

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuusankosken Puhti | 8 | 7 | 1 | 0 | 96-20 | 15 |
| **Työväen Mailapojat** | 8 | 5 | 2 | 1 | 68-23 | 12 |
| **Tampereen Pesäpeikot** | 8 | 6 | 0 | 2 | 75-33 | 12 |
| **Haminan Ponteva** | 8 | 4 | 1 | 3 | 64-71 | 9 |
| Riihimäen Pyrkivä | 8 | 4 | 1 | 3 | 36-48 | 9 |
| Turun Toverit | 8 | 3 | 0 | 5 | 44-35 | 6 |
| Forssan Alku | 8 | 2 | 2 | 4 | 59-58 | 6 |
| Lappeenrannan Palloseura | 8 | 1 | 0 | 7 | 15-94 | 2 |
| Lohikosken Lohi | 8 | 0 | 1 | 7 | 25-73 | 1 |

Haminan Ponteva sai TUL:n kiintiöpaikan yhteisessä mestaruussarjassa 1948. Sarjasta putosivat Lappeenranta ja Lohi. Tilalle nousivat Tainionkosken Tähti ja Jyväskylän Veikot.

Lähteet
-------

*
**Risto Ruuth** (s. 1945) on suomalainen ekonomi.

Ruuth oli Savonlinnan oopperajuhlien talousjohtaja vuonna 1987 ja toimitusjohtaja vuosina 1990–1993. Hänet erotettiin oopperajuhlien johtoryhmän erimielisyyksien takia. Oopperajuhlien valtuusto tiedotti työsuhteen päättämisestä elokuussa 1993. Ruuth vei erottamisasiansa oikeuden käsiteltäväksi. Savonlinnan käräjäoikeus katsoi irtisanomisen laittomaksi ja määräsi Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen maksamaan Ruuthille korvauksina ansionmenetyksistä 570 000 markkaa sekä oikeudenkäynnin kuluista 80 000 markkaa. Itä-Suomen hovioikeus lievensi korvauksia neljäsosan verran eikä korkein oikeus myöntänyt ratkaisusta valituslupaa.

Vuonna 2016 ilmestyi Ruuthin kirja *Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies – dokumentti työpaikan ryöstöstä ja juonista Oopperajuhlien kulisseissa*. Siinä hän ruotii erottamista, siihen johtaneita tapahtumia ja asian oikeuskäsittelyä. Ruuth alkoi sanojensa mukaan vuonna 1992 ymmärtää Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen valtuuston puheenjohtaja Eero Rantalan johtavan kampanjaa hänen uskottavuutensa heikentämiseksi. Juhlien pääjohtajana toiminutta Jorma Hynnistä hän puolestaan syyttää liiallisen johtamisinnon motivoimasta erottamisesta. Lisäksi Ruuth kohdistaa Hynniseen, Rantalaan ja Savonlinnan oopperajuhlien kannatusyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimineeseen Anja Valtoseen syytöksiä täydellisestä ymmärtämättömyydestä yhdistystalouden suhteen. Ruuth kuvaa olleensa 23 vuotta "maanpaossa" Baltiassa.

Teokset
-------

* *Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies*. Savonlinna: La-Ri Invest 2016 ISBN 978-952-93-7414-4

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
2. 1 2 3 4 5  Sisko Ojajärvi: Risto Ruuth: Kirja ei ole kosto, vaan kunniani puhdistamisyritys Savonmaa 27.7.2016, viitattu 23.12.2022
3. ↑  Seppo Heikinheimo: Risto Ruuth haastoi oopperajuhlat oikeuteen Helsingin Sanomat 26.2.1994, viitattu 23.12.2022
4. ↑  Kirjailijavieraana Risto Ruuth: Oopperajuhlat ja täysin mahdoton mies Pohjois-Haagan kirjasto, viitattu 23.12.2022
Esimerkki objektien hierarkiasta DOM-mallin mukaisessa HTML-tiedostossa.
**Document Object Model** (suom. *dokumenttioliomalli*, yleisesti **DOM**) on tapa kuvata rakenteisen dokumentin, kuten HTML:n, XML:n tai XHTML:n, rakenne puuna, jonka eri olioita voi hakea, tutkia ja manipuloida esimerkiksi JavaScriptin avulla.
DOMin avulla voi toteuttaa vuorovaikutteisia www-sivuja, jotka eivät vaadi jatkuvaa palvelinyhteyttä. DOM:in tarkoitus on määrittää kuinka dokumentissa olevat elementit välittävät tietoa toisillensa ja kuinka näihin elementteihin voidaan viitata.Document Object Model eli DOM on ohjelmointirajapinta eli *API*, joka mahdollistaa selaimessa esitettävien web-sivuja vastaavien *elementtipuiden* muokkaamisen ohjelmallisesti.

Historia
--------

Legacy DOM oli rajoitettu niissä elementeissä, joita voitiin käyttää. Lomake-, linkki- ja kuvaelementteihin voitiin viitata hierarkisella nimellä, joka alkoi juuridokumenttiobjektilla. Hierarkisessa nimessä voidaan käyttää joko läpikäytyjen elementtien nimiä tai peräkkäisiä indeksejä. Esimerkiksi "form input" elementtiä voitiin käyttää muodossa `document.formName.inputName` tai `document.forms[0].elements[0]`.

Sovellukset
-----------

### Selaimet

Useimmat verkkoselaimet käyttävät DOM:n kaltaista sisäistä mallia hahmontaakseen asiakirjan. kuten HTML-sivun. Jokaisen dokumentin solmut (nodet) on järjestetty puurakenteeseen, jota kutsutaan DOM-puuksi, ja ylin solmu on nimeltään "Dokumenttiobjekti". Kun HTML-sivu renderöidään selaimissa, selain lataa HTML-koodin paikalliseen muistiin ja jäsentää sen automaattisesti näyttääkseen sivun näytöllä. DOM:ia ei välttämättä tarvitse esittää puumuotoisenaja jotkin selaimet ovat käyttäneet muita sisäisiä malleja .

### Javascript

Kun verkkosivu ladataan, selain luo sivusta DOM-mallin, joka on HTML-dokumentin oliomuotoinen esitys, joka toimii rajapintana JavaScriptin ja itse dokumentin välillä. Tämä mahdollistaa dynaamisten verkkosivujen, luomisen, koska sivulla oleva JavaSript voi:

* luoda, muuttaa ja poistaa mitä vain HTML elementtejä ja ominaisuuksia
* muuttaa mitä vain CSS tyyleistä
* reagoida kaikkiin olemassa oleviin "tapahtumiin" (eng. event)
* luoda uusia tapahtumia (eng. event)

Lähteet
-------

1. 1 2  *Blaze*: DOM: Document Object Model veppikoodaajan näkökulmasta (html) *Ohjelmointiputka*.  2008. Viitattu 15.01.2014. (suomeksi)
2. ↑  Dynaaminen HTML ja DOM (html) *2K mediat*. Viitattu 15.01.2014. (suomeksi)
3. ↑  What is the Document Object Model? W3C.  "However, the DOM does not specify that documents must be implemented as a tree or a grove, nor does it specify how the relationships among objects be implemented. The DOM is a logical model that may be implemented in any convenient manner." Viitattu 23.10.2022.
4. ↑  Modernizing the DOM tree in Microsoft Edge  19 April 2017. Microsoft. Viitattu 23.10.2022.
5. ↑  JavaScript HTML DOM *w3schools.com*. Viitattu 23.10.2022.
**Työväen Urheiluliiton pesäpallomestaruudesta pelattiin 13. kerran vuonna 1946.** Työväen Mailapojat jatkoi voittokulkuaan. Sarja toimi myös karsintana PEVA:n järjestämään SM-sarjaan kaudeksi 1947.

TUL:n Mestaruussarja
--------------------

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Työväen Mailapojat** | 8 | 8 | 0 | 0 | 61-11 | 14 |
| **Tampereen Pesäpeikot** | 8 | 6 | 0 | 2 | 71-12 | 12 |
| **Kuusankosken Puhti** | 8 | 6 | 0 | 2 | 41-14 | 12 |
| Turun Toverit | 8 | 5 | 0 | 3 | 40-53 | 10 |
| Forssan Alku | 8 | 5 | 0 | 3 | 51-51 | 10 |
| Lappeenrannan Työväen Urheilijat | 8 | 2 | 0 | 6 | 20-54 | 4 |
| Helsingin Kullervo | 8 | 2 | 0 | 6 | 41-57 | 4 |
| Jyväskylän Veikot | 8 | 1 | 0 | 7 | 27-67 | 2 |
| Idänpään Toive, Hämeenlinna | 8 | 1 | 0 | 7 | 15-68 | 2 |

Helsingin Kullervo, Jyväskylän Veikot ja Idänpään Toive putosivat ja tilalle nousivat Haminan Ponteva, Riihimäen Pyrkivä ja Lohikosken Lohi (J:kylä).

Työväen Mailapojat ja Tampereen Pesäpeikot pelasivat myös Pesäpallon SM-sarjassa, josta Pesäpeikot sijoituksensa perusteella putosi. Kuusankosken Puhti ja Turun Toverit nousivat SM-sarjaan. TuTo:n kieltäydyttyä paikasta, Pesäpeikot sai loppujen lopuksi pitää paikkansa SM-sarjassa.

Lähteet
-------

*
**Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruus 1955** ratkaistiin 3 miinuksen sulkemisjärjestelmää noudattaen.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 35 joukkuetta ja otteluja suoritettiin 62, joista 2 luovutusta. Kun jäljellä oli enää kolme joukkuetta, pelasivat nämä mestaruudesta sarjamuotoisesti.

Karihaaran Tenho ja Turun Kisa-Veikot selvittivät tiensä loppusarjaan miinuksitta, kun taas Tahmelan Vesa pelasi ensimmäisessä ottelussaan Koskenpoikien kanssa 4-4 tasapelin saaden tililleen yhden miinuksen. Voittamalla neljä muuta vastustajaansa joukkue kuitenkin selvisi mitaliotteluihin.

Loppusarja
----------

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | KT | TuKV | Vesa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Karihaaran Tenho | 2 | 1 | 1 | 0 | 4–2 | 3 |  | 3-1 |  |
| Turun Kisa-Veikot | 2 | 1 | 0 | 1 | 3–4 | 2 |  |  | 2-1 |
| Tahmelan Vesa | 2 | 0 | 1 | 1 | 2–3 | 1 | 1-1 |  |  |

Mestarijoukkue: Reino Nousiainen, Ensio Ohtonen, Pentti Miettinen, Veikko Järnberg, Hugo Siekkinen, Kauko Parviainen, Erkki Jauhiainen, Veijo Somppi, Pentti Lukkarila, Jorma Jokinen ja Tenho Somppi.

Lähteet
-------

* TUL:n toimintakertomus 1955 (Arkistoitu – Internet Archive)

TUL:n jalkapallomestaruus

|  |  |
| --- | --- |
| TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut | 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1943 • 1945 • 1945–1946 • 1946–1947 • 1947–1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 |
| TUL Cup | 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2014 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2022 |
**Eldar Ćivić** (s. 28. toukokuuta 1996 Tuzla) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa seuratasolla Unkarin pääsarjassa pelaavaa Ferencvárosia.

Ćivić pelasi Tšekissä Slováckon ja Sparta Prahan joukkueissa sekä lainasopimuksella Slovakiassa Spartak Trnavan joukkueessa. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi Unkariin Ferencvárosin joukkueeseen. Hän on kansallisten pääsarjojen lisäksi pelannut unkarilaisseurassa kaudella 2019–2020 kolme Eurooppa-liigan ottelua ja kaudella 2020–2021 yhden Mestarien liigan ottelun.

Ćivić on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan eri nuorisomaajoukkueissa. Bosnia ja Hertsegovinan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Vuoden 2020 loppuun mennessä hän on pelannut 11 A-maaottelua. Hän teki maalin marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eldar Ćivić Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Risto Olavi Sarvas** (vuoteen 1926 **Sundvall**) (10. helmikuuta 1908 Pori – 8. huhtikuuta 1974 Helsinki) oli Metsäntutkimuslaitoksen professori, joka toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1956–1962.

Sarvaksen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Wilhelm Sundvall ja Selma Eufrosyne Gustafsson. Hän valmistui metsänhoitajaksi 1931 ja työskenteli kolme vuotta avustavana metsänhoitajana Metsähallituksen palveluksessa, kunnes siirtyi tutkijaksi ja assistentiksi Helsingin yliopistoon. Vuosina 1935–1936 hän opiskeli saksalaisissa metsäkorkeakouluissa Eberswaldenissa ja Tharandtissa. Vuonna 1938 hän käynnisti eduskunnan erityisrahoituksella huonokuntoisia metsiä koskevan tutkimuksen, 1944 hän väitteli harsintahakkuiden vaikutuksista ja väitöksen jälkeen tutki muun muassa koivun luontaista uudistamista ja siemenpuuhakkuita männyn uudistamisessa. Vuonna 1945 hänestä tuli Metsäntutkimuslaitoksen assistentti, 1952 professori ja metsänhoidon tutkimusosaston päällikkö ja 1956 oman toimensa ohella tutkimuslaitoksen johtaja kuuden vuoden ajaksi. Tutkijaksi Sarvas palasi omasta tahdostaan. 1960-luvulla hän julkaisi laajoja kansainvälistä huomiota herättäneitä tutkimuksia männyn ja kuusen kukinnasta ja siemensadosta, samoin kuin merkittävän yli 500-sivuisen dendrologian käsikirjan *Havupuut* (1964). Metsäpuiden vuodenaikojen kiertoa koskevasta tutkimuksesta hän ehti julkaista ensimmäisen osan 1972. Sarvas toimi aktiivisesti alansa kansainvälisissä ja pohjoismaisissa asiantuntijaverkostoissa, mukaan lukien metsäntutkimusorganisaatioiden liitto IUFRO.

Sarvaksen puoliso vuodesta 1939 oli Aira Helka Pentikäinen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  Matti Leikola: *Sarvas, Risto (1908–1974). Suomen Kansallisbiografia. Osa 8*, s. 693–694. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-449-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Seppo Ruotsalainen ja Juhani Häggman (toim.) 2009. *Kutsumuksena metsätiede. Risto Sarvaksen 100-vuotisjuhlakirja.* Metsäntutkimuslaitos. ISBN 978-951-40-2179-4

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
S/S Imperator ankkurissa vuonna 1913. Keulan suuri kotkakoriste on HAPAGin tunnusmerkki.
Höyrylaiva **S/S Imperator** oli ensimmäinen kolmesta menestyksekkäästä suuresta linjalaivasta (*Imperator*, *Vaterland* ja *Bismarck*), jotka toimitettiin saksalaiselle Hamburg-Amerika Linie eli HAPAG-yhtiölle Atlantin ylittävää matkustajaliikennettä varten. *Imperatorin* rakentaminen alkoi 1910 Bremer Vulcanin telakalla, ja se suoritti neitsytmatkansa vuonna 1913. 51 680 tonnin Imperator oli RMS Titanicin upottua 15. huhtikuuta 1912, maailman suurin alus aina vuoteen 1914 jolloin sen sisaralus *Vaterland* aloitti liikennöinnin.

Jotta *Imperator* olisi ollut pidempi kuin Cunard Linen *RMS Aquitania*, ennen vesillelaskua 23. toukokuuta 1912 sen keulaan kiinnitettiin pronssinen kotkaveistos. Siihen liittyi myös baneeri, johon oli kirjoitettu motto *Mein Feld ist die Welt* (*maailma on kenttäni*). Kotkan siivet murtuivat myöhemmin myrskyssä Atlantilla, ja veistos poistettiin.

*Imperatorin* painopiste oli poikkeuksellisen ylhäällä ensimmäisen luokan hyteissä ja tiloissa käytettyjen raskaiden sisustusmateriaalien vuoksi. Myös aluksen korkeat savupiiput vaikuttivat heikentävästi sen tasapainoon. Jotta painopiste saatiin alemmas, betonia valettiin lisäpainoiksi aluksen pohjaan, piippuja lyhennettiin kolmella metrillä ja suuri osa raskaista sisustusmateriaaleista korvattiin kevyemmillä. Kulkuominaisuuksiensa vuoksi alus oli kuitenkin jo ehtinyt saada lempinimen *Limperator* (*nilkuttaja*).

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä *Imperator* oli New Yorkin satamassa. Kun Yhdysvallat liittyi sotaan, saksalaisomisteinen *Imperator* takavarikoitiin. Sodan jälkeen lukuisia takavarikoituja saksalaisia valtameriristeilijöitä luovutettiin korvauksena sodassa upotetuista aluksista. *Imperator* luovutettiin Cunard Line -yhtiölle korvauksena *RMS Lusitaniasta*, ja se sai nimekseen *RMS Berengaria*. Alus palveli Cunardin lippulaivana vuoteen 1934, ja se romutettiin lopulta 1938. Imperatorin sisaralus *Bismarck* taas luovutettiin White Star Line -yhtiölle korvauksena *HMHS Britannicista, ja se sai nimekseen* RMS Majestic.

Tekniset tiedot
---------------

* kokoluokka: 51 680 brt
* pituus: 280,11 metriä
* leveys: 29,9 metriä
* koneistus: höyryturbiinit kytkettynä neljään potkuriin, teho potkuriakselilla 60 000 hv (45 MW)
* suunnittelunopeus: 22,5 solmua (42 km/h)
* matkustajakapasiteetti: 4 234

1. luokka: 908 henkeä
2. luokka: 592 henkeä
3. luokka: 962 henkeä
siirtolaisluokka: 1 772 henkeä
* miehistöä: 1 180

Lähteet
-------

1. ↑  Tieteen kuvalehti Historia 18/2013, s.75
2. ↑  SS Imperator *Military Wiki*. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
Sotilaita lähetemässä *SS Galekalta*
**SS Galeka** oli höyrylaiva, joka rakennettiin vuonna 1899 Harland and Wolffin telakalla Union-Castle Mail Steamship Companylle. *SS Galeka* laskettiin vesille 21. lokakuuta 1899, ja se valmistui 23. joulukuuta 1899. Myöhemmin laiva otettiin Britannian sotilasjoukkojen kuljetukseen ja sittemmin sairaalalaivaksi ensimmäiseen maailmansotaan. 28. lokakuuta 1916 *Galeka* osui merimiinaan ja upposi. Miinan oli laskenut saksalainen U-vene UC-26.

Historia
--------

*SS Galeka* isomman *HMHS Britannicin* rinnalla.
Alus oli viimeinen, joka otettiin käyttöön ennen kuin varustamot Union Lines ja Castle Shipping Lines yhdistyivät vuonna 1900. *SS Galeka* toimi Etelä-Afrikan reitillä ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Sodan puhjettua sitä käytettiin Ison-Britannian joukkojen kuljetukseen. *SS Galeka* kuljetti Australian ja Uuden-Seelannin armeijoiden joukkoja Gallipolin taisteluun. *lähde?* Sen jälkeen *Galeka* kunnostettiin sairaalalaivaksi, joka pystyi majoittamaan 366 haavoittunutta sotilasta.

Uppoaminen
----------

Saapuessaan 28. lokakuuta 1916 Le Havreen *SS Galeka* ajoi merimiinaan. Aluksella oli 61 Australian kuninkaallisten lääkintäjoukkojen (RAMC) upseeria ja miehistön jäsentä sekä 56 aluksen miehistön jäsentä. *SS Galeka* ei silloin kuljettanut potilaita. Laivan upotessa hukkui 19 kuninkaallisen armeijan lääkintäjoukkojen jäsentä. *SS Galeka* ajautui La Haguen rantaan.

Uppoava SS Galeka.

Lähteet
-------

1. ↑  Tom McCluskie: *The Rise and Fall of Harland and Wolff*. History Press Limited, 2013. ISBN 9780752488615.
2. 1 2 3  The Intermediate Ships of The Cape Mail Lines Murray McGregor's Missionary and Maritime memories.  (englanniksi)
3. 1 2  Galeka Greatships.net.  (englanniksi) )
4. ↑  Le Havre, France. 1916-10-28 *Australian War Memorial*. Viitattu 3.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SS Galeka** Wikimedia Commonsissa
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Volna** (ven. Волна́, suom. "Aalto") oli Helsingissä vuosina 1917–1918 ilmestynyt venäjänkielinen bolševikkien sanomalehti. Se oli tarkoitettu lähinnä Viaporin merilinnoituksessa palvelleille Itämeren laivaston sotilaille. Elokuusta 1918 lähtien lehden nimenä oli *Priboi* (ven. Прибо́й, "Rantatyrsky").

Lehden perustivat helmikuun vallankumouksen jälkeen Suomeen saapuneet Venäjän sosialidemokraattisen työväenpuolueen Helsingin komitean jäsenet, joihin kuuluivat muun muassa Nikolai Antipov, Aleksander Iljin-Genevski ja Boris Žemtšužin. Kuudesti viikossa ilmestynyttä lehteä toimitettiin ja painettiin bolševikkien Mariankadulla sijainneessa toimistossa. Sen levikki oli noin 7 000 kappaletta.

Venäjän väliaikainen hallitus lakkautti lehden heinäkuussa 1917 Pietarissa tapahtuneen kansannousun jälkeen. Samalla pidätettiin *Volnan* toimituskuntaan kuuluneet Vladimir Antonov-Ovsejenko ja Mihail Rošal, joista jälkimmäinen toimi myös Helsingin komitean sihteerinä. Bolševikit yrittivät jatkaa lehden painamista Suomen senaatin kirjapainossa, mutta väliaikaista hallitusta kannattaneet viranomaiset onnistuivat sulkemaan koko kirjapainon. Lyhyen tauon jälkeen lehti alkoi ilmestyä uudelleen nimellä *Priboi*. Sitä julkaistiin kolmesti viikossa helmikuuhun 1918 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Передовой отряд революции Военная литература. Viitattu 12.3.2016. (venäjäksi)
2. 1 2  *Russkaja perioditšeskaja petšat (1895 – oktjabr 1917: Spravotšnik*, s. 237. Moskva: Gosudarstvennoje izdatelstvo polititšeskkoi literatury, 1957. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.1.2017).
3. ↑  Valmistautumista sadonkorjuuseen Suomi 80. Viitattu 12.3.2016.
4. ↑  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 274. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Volna* digitoituna kansalliskirjastossa
* *Priboi* digitoituna kansalliskirjastossa
Turkkilainen meze-lautanen.
**Meze** on Lähi-idän, itäisen Välimeren ja Balkanin alueilla suosittu alkuruokalajitelma. Sana *meze* tulee persian kielen sanasta مزیدن *mazzidan*, maistaa. Mezet ovat samankaltaisia kuin espanjalaiset tapakset.

Mezet ovat pieniä lautasella tarjottavia alkuruokia, jotka on suunniteltu nautittavaksi alkoholin kera tai muuten vain naposteltaviksi. Iranissa niitä tarjoillaan alkoholin ohella juhlissa tai vieraille. Kreikassa, Libanonissa, Syyriassa ja Turkissa mezejä tarjotaan nautittavaksi anisviinan kanssa kahviloissa ja baareissa. Niitä voidaan suurempina annoksina syödä myös pääruoaksi.

Mezeinä saatetaan Turkissa tarjota esimerkiksi oliiveja, pieniä viinilehtikääryleitä, leipää, valkosipulilla maustettua jogurttia ja tulista tomaatti-persilja-tahnaa.

Suosittuja Mezejä Libanonissa ja Syyriassa
------------------------------------------

Listassa mainittuja ruokalajeja saatetaan tarjoilla muissa meze-maissa jollain toisella nimellä.

* Baba ghanoush (munakoisotahna)
* Hummus (kikherne-tahinitahna)
* Hummusta lihan kanssa (hummus bi'l-lahm)
* Kibbeh (lampaanlihasta tehty paistettu pulla)
* Kibbe Nayye (raakaa jauhettua lampaanlihaa)
* Makkaroita (naqaniq, sujuq)
* Kokonaisena paahdettuja pikkulintuja
* Jogurttia
* Labneh (jogurttijuusto)
* Shanklish (juusto)
* Kishkeh
* Muhammara
* Tabouli (salaatti, jossa vihreää salaattia, runsaasti yrttejä, bulguria)
* Fattoush (salaatti, jossa paahdettua pitaleipää, tomaattia, kurkkua)
* Sinappikaalisalaatti (salatat jarjir)
* Artisokkasalaatti
Hampurin Elbphilharmonie 2016
**Elbphilharmonie** (lempinimi **Elphi**) on vuonna 2016 valmistunut konserttitalo HafenCityn kaupunginosassa Hampurissa Saksassa. Konserttitalon valmistumisen viivästyminen johti rakennuskustannusten moninkertaistumiseen. Alun perin vuodelle 2010 suunnitellut avajaiset olivat tammikuussa 2017. Rakennuskustannusten arvioitiin olevan alun perin 77 miljoonaa euroa. Arvio nousi noin 600 miljoonaan euroon. Elbe-joen rannalla sijaitseva rakennus on 27-kerroksinen. 2 150 -paikkaisen pääsalin lisäksi siinä on 550 henkilön musiikkihalli, satamaan avautuva näköalatasanne, 250 huoneen hotelli sekä 45 asuntoa oheistiloineen.

Konserttitalon on suunnitellut sveitsiläinen arkkitehtitoimisto Herzog & de Meuron ja sen konserttisalien akustiikka on japanilaisen Yasuhisa Toyotan käsialaa. Talo on rakennettu käyttäen hyväksi vanhempaa tiilistä satamamakasiinia, joka muodostaa sokkelin lasielementeistä muodostuville fasadeille.

Lähteet
-------

1. ↑  Stars kommen zu "Elphi"-Konzerten (Welt)
2. ↑  Liegt der Michel-Fluch auf der Elphi? (Bild)
3. ↑  Rönkkö, Pertti: Berliinin lentokenttä ei ainoa murheenkryyni Saksassa: Toimistotalon hinta räjähti 500 miljoonasta 1,5 miljardiin  2.3.2013. Yle Uutiset. Viitattu 3.3.2013.
4. ↑  Jenni Räinä: Shoppailijan unelmakohde.  *Aamulehti*, 11.9.2013, s. B29.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia Elbphilharmonie (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elbphilharmonie**.
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1880 uponnutta siipiratasalusta. STS Alpena on nykyisin Suurilla järvillä liikennöivä alus.*

**SS Alpena** oli höyrykäyttöinen siipiratasalus, joka upposi Pohjois-Amerikan Suuriin järviin kuuluvalla Michiganjärvellä nimellä Big Blow tunnetussa myrskyssä 16. lokakuuta 1880. Onnettomuudessa menehtyi 80 henkeä. Aluksen hylkyä ei ole löydetty.

*Alpena* oli rakennettu vuonna 1866 Marine Cityssä Michiganissa Gallagher & Companyn telakalla, ja sen oli suunnitellut Thomas Arnold. Alus oli 197 jalan (60 metrin) pituinen ja 27 jalan (8,22 metrin) levyinen, ja sen syväys oli 12 jalkaa (3,65 metriä). Aluksen uppouma oli 654 tonnia.

Onnettomuus
-----------

15. lokakuuta 1880 *Alpena* lähti Grand Havenista Michiganista Chicagoon Illinois'hin mukanaan noin 80 matkustajaa sekä suuri omenalasti. Myrskyn raivotessa alus joutui merihätään, ja se havaittiin viimeisen kerran seuraavana päivänä noin kello kahdeksan aamulla voimakkaassa aallokossa. Tämän jälkeen, luultavasti rahdin aiheuttaman siirtymisen vuoksi, alus kääntyi ympäri ja ajelehti luoteeseen. Lokakuun 17. päivänä hylyn kappaleita sekä omenia ajelehti Saugatuckin kylän rannoille. Suurin aluksesta rantaan ajautunut esine oli laivan piano, joka ajautui rantaan Hollandissa Michiganissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Craig R. Rich: *Alpena Goes Missing!* Internet Archiven palvelimella
Volmari Porkka (1880-luvun puoliväli)
**Volmari (Frans Woldemar) Porkka** (5. elokuuta 1854 Vehkalahti – 25. joulukuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen kielentutkija, yksi aikansa johtavia kansanrunouden ja suomalais-ugrilaisten kielten tutkijoita. Hän teki runonkeruumatkoja Länsi-Inkeriin 1881–1883 ja suomen sukulaiskansojen alueelle Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tilauksesta, merkiten muistiin paljon itkuvirsiä, kansanrunoutta ja muuta kansanperinnettä.

Porkan vanhemmat olivat talollinen Erik Porkka ja Helena Kiiski. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1877 ja toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuodesta 1878 vuoteen 1882. 

Sittemmin Porkka opiskeli kielitiedettä ja fonetiikkaa Leipzigissa ja valmistui filosofian tohtoriksi 1885 julkaistuaan ansiokkaana pidetyn saksankielisen väitöskirjan. Seuraavana vuonna 1886 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoriksi. Jo vuosina 1881–1883 hän oli kerännyt pari tuhatta kansanrunoa Länsi-Inkeristä. Viimeistä matkaansa hän kuvasi vuonna 1886 ilmestyneessä Suomi-kirjassa. 

Saatuaan väitöstutkimuksensa valmiiksi Porkka lähti 1885 marien (tšeremissit) pariin Suomalais-ugrilaisen seuran stipendin turvin, mutta joutui palaamaan seuraavana vuonna kotimaahan sairastuttuaan keuhkotautiin. Hän hoidatti terveyttään Saksassa kolme vuotta, mutta menehtyi saamatta aineistoa julkaistuksi. Vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1895 ilmestyi teos *Tscheremissische Texte mit Übersetzung*.

Porkka, joka oli kotoisin Suursaarelta, kannatti suomalaisuusaatetta. Hän oli *Valvoja*-lehden perustajia ja kirjoitti lehteen mm. artikkelit "Kuvaelmia Suursaarelta" (1881), "Inkerin itkuvirsiä" (1883) ja "Suomenkielisiä merisanoja" (1885). Sekä suursaarelaiset että suomalaisuusaatteen kannattajat ihailivat ja kunnioittivat häntä. Porkan hautapaadesta tuli lähes pyhiinvaelluskohde. Porkka kuoli naimattomana Helsingissä vuonna 1889.

Julkaisuja
----------

* *Ûber den ingrischen Dialekt mit Berücksichtigung der übrigen ignermanländischen Dialekte*, 1885
* *Tscheremissische Texte mit Übersetzung*, 1895

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 591.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 6, palsta 1433
2. ↑  Suursaaren suuri poika kävi koulua Loviisassa (Arkistoitu – Internet Archive) Loviisan sanomat

Kirjallisuutta
--------------

* Risto Anttila: *Volmari Porkka – tiedemies ja kielentutkija Suursaaresta*. KR-kirjat, 2004. ISBN 951-9387-61-7.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Meštšoran alanko** (ven. Мещёрская ни́зменность, *Meštšorskaja nizmennost*; Мещёра, *Meštšora*) on jääkauden muodostama alava tasanko, joka sijaitsee Keski-Venäjällä Moskovan, Vladimirin ja Rjazanin alueilla. Se rajoittuu pohjoisessa Kljazmaan, lounaassa Moskvajokeen, etelässä Okaan sekä idässä Sudogdaan ja Kolpiin. Maaperä on lähinnä moreenin, saven tai kalkkikiven päälle kerrostunutta hiekkaa ja hietasavea. Alangon suurimmat joet ovat Buža, Tsna, Polja, Gus ja Pra. Alueella on paljon järviä ja soita. Sekametsät käsittävät yli puolet pinta-alasta. Hiekkakankailla on mäntymetsiä, Kljazman ja Okan jokilaaksoissa niittyjä. Soita on ojitettu ja muutettu maatalousmaaksi. Maatalous on keskittynyt lihan ja maidon sekä siipikarjan tuotantoon. Alueelta nostetaan turvetta ja louhitaan kvartsihiekkaa.

Alangon nimitys juontuu suomalais-ugrilaisesta meštšeran kansasta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 16*, s. 205. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1974.
2. ↑  Pospelov, Je.M.: *Geografitšeskije nazvanija Moskovskoi oblasti*, s. 361–362. Moskva: AST, Astrel, 2008. ISBN 978-5-17-042560-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meštšoran alanko** Wikimedia Commonsissa
Kuvan Boeing 727 on samanlainen kuin onnettomuuteen joutunut kone.
**Mexicana lennolle 940** sattunut onnettomuus tapahtui 31. maaliskuuta 1986 Mexicana de Aviaciónin Boeing 727 koneen ollessa lennolla México – Puerto Vallarta – Mazatlán – Los Angeles. Kaikki konessa olleet 158 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä menehtyivät. Onnettomuus on yksi pahimmista onnetomuuksista, joita on sattunut Boeing 727 -koneille. 

Lento 940 lähti Méxicosta kello 08:40 lennolle Puerto Vallartaan. Kun kone oli saavuttanut 15 000 jalan korkeuden, sen lähdön aikana kuumentunut koneen vasemmanpuoleisen renkaan jarru aiheutti renkaan räjähtämisen. Koneen polttoaine- ja hydrauliletkut katkesivat räjähdyksen seuraksena. Myös sähköjohdot katkesivat, mikä johti matkustamon paineistuksen menetykseen. Vuotanut polttoaine syttyi, mikä aiheutti tulipalon koneessa. Se menetti ohjattavuutensa, minkä seurauksena se törmäsi Sierra Madren vuorelle 9 000 jalan korkeudessa lähellä Maravation kaupunkia noin 130 kilometrin päässä Méxicosta.

Mexicanan huoltomekaanikkoja syytettiin siitä, että koneen rengas oli täytetty paineilmalla typen sijaan. Typpeä käytetään reinkaissa monien etujen takia, mutta yksi niistä on sen passiivisuus kemiallisissa reaktioissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ASN Aircraft accident Boeing 727-264 XA-MEM Las Mesas, Accident description *Aviation safety*.  25.6.2018 (viimeisin päivitys). Viitattu 25.06.2018.
2. ↑  Official report blames Mexicana crash on tire explosion *UPI*.  22.5.1986. Viitattu 25.06.2018.
3. ↑  Renkaiden typpitäyttö *Teollisuuskaasut - AGA*. Viitattu 25.06.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Stockton, William: 166 Feared dead in the fiery crash of a Mexican jet others reach Los Angeles *The New York Times*.  1986. Viitattu 25.6.2018.
* Seiler, Michael: All 166 on Jet Die in Mexican Crash : Mexicana 727, En Route to L.A. Hits Mountain West of Capital and Burns *The Latin Times*.  1.4.1986. Viitattu 25.6.2018.
**Tarmo Nuotio** (6. elokuuta 1916 Loimaa – 9. huhtikuuta 2009 Kirkkonummi) oli suomalainen pappi ja kuoronjohtaja. Hän oli arvoltaan rovasti.

Nuotio vihittiin papiksi vuonna 1941, ja hän aloitti uransa sotilaspappina. 1950-luvulla työskennellessään Keski-Helsingin seurakunnassa hän oli mukana perustamassa Cantores Minores -kuoroa, jonka ensimmäisenä johtajana hän toimi vuosina 1952–1954. Hän jatkoi toimimista kuoron toiminnanjohtajana vielä 1960-luvulle. Nuotiosta tuli vuonna 1965 Etelä-Espoon seurakunnan kirkkoherra. Hän toimi tässä tehtävässä, kunnes seurakunta vuonna 1975 jaettiin kahtia ja syntyivät Espoonlahden ja Olarin seurakunnat. Nuotio toimi seurakunnan jakamisen jälkeen Olarin kirkkoherrana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1979.

Uransa aikana Nuotio myös esimerkiksi johti NMKY:n sekakuoroa ja opetti Sibelius-Akatemiassa sekä Helsingin yliopistossa. Hänellä oli radiosähköttäjän tutkinto 1940-luvulta, ja hän toimikin radistien sijaisena rahtilaivoilla. Hän oli Suomen Radiosähköttäjäliiton puheenjohtajana 1954–1969 ja pääsi myöhemmin sen kunniapuheenjohtajaksi.

Päästyään eläkkeelle Nuotio asettui Saloon. Vaimonsa Elvin kuoltua hän meni vuonna 1994 uusiin naimisiin Hanna Kinnusen kanssa. Pariskunta muutti Kirkkonummelle, jossa Nuotio kuoli 92-vuotiaana pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

* Rovasti Tarmo Nuotio in memoriam[vanhentunut linkki] Espoolaiset.fi
* Tarmo Nuotio. Muistokirjoitus[vanhentunut linkki] Helsingin Sanomat

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Aleksandra Rahmanova** (myös *Alja*, oikea nimi *Galina Nikolajevna Djurjagina*, ven. Алексан́дра Рахма́нова, Аля, Гали́на Никола́евна Дюрягина; 27. kesäkuuta (J: 15. kesäkuuta) 1898 Kasli – 11. helmikuuta 1991 Thurgaun kantonin Ettenhausen) oli venäläinen kirjailija.

Aleksandra Rahmanova syntyi lääkärin perheeseen. Hän opiskeli Irkutskissa ja meni vuonna 1921 naimisiin entisen itävaltalaisen sotavangin kanssa. Vuonna 1925 pariskunta karkotettiin Neuvostoliitosta. Vuonna 1945 he pakenivat neuvostojoukkoja Sveitsiin.

Rahmanovan 1930-luvulla julkaisemat päiväkirjamuotoiset teokset kertovat elämästä vallankumouksen jälkeisellä Venäjällä. Hänen aviomiehensä käänsi kirjat venäjästä saksaksi. Ne olivat aikanaan hyvin suosittuja useissa eri maissa. Myöhemmin Rahmanova kirjoitti venäläisten kirjailijoiden ja historiallisten henkilöiden elämäkertoja.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Ylioppilaita, rakkautta, kuolemaa: venäläisen naisylioppilaan päiväkirja*. Suom. Juho Tervonen. Porvoo: WSOY, 1934.
* *Avioelämää punaisessa myrskyssä: venäläisen aviovaimon päiväkirja*. Suom. Juho Tervonen. Porvoo: WSOY, 1935.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 635–636. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
**Aleksandr Naumovitš Tsfasman** (ven. Александр Наумович Цфасман, 14. joulukuuta 1906 Aleksandrovsk – 20. helmikuuta 1971 Moskova) oli neuvostoliittolainen jazzmuusikko ja säveltäjä.

Aleksandr Tsfasman valmistui vuonna Nižni Novgorodin musiikkiopistosta vuonna 1923 ja Moskovan konservatorion pianoluokalta vuonna 1930. Hän työskenteli pianistina ja soitti lyömäsoittimia sinfoniaorkesterissa. Vuonna 1926 Tsfasman perusti Neuvostoliiton ensimmäisen jazzyhtyeen AMA-džazin, joka teki myös maan ensimmäisen jazzlevyn. Vähitellen orkesterin kokoonpano laajeni ja 1930-luvun lopulla se teki useita swinglevytyksiä. Tsfasmanin säveltämiä menestyskappaleita olivat muun muassa *Zvuki džaza* ("Jazzin sävelet") ja *Neudatšnoje svidanije* ("Epäonnistunut tapaaminen").

Vuosina 1939–1946 Tsfasman johti Neuvostoliiton radion jazzorkesteria. Sen lakkauttamisen jälkeen hän työskenteli pianistina sekä sävelsi musiikkia näytelmiin ja elokuviin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Entsiklopeditšeski spravotšnik "Džaz. XX vek" *slovari.yandex.ru*. Viitattu 22.12.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Aleksandra Gorjatškina** (ven. Алекса́ндра Ю́рьевна Горя́чкина; s. 1998 Orsk, Venäjä) on venäläinen shakin suurmestari, kaksinkertainen naisten Venäjän mestari ja moninkertainen tyttöjen maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hän on otellut maailmanmestaruudesta vuonna 2020 Ju Wenjunia vastaan.

Gorjatškina syntyi 1998 Uralin liepeillä kahden ammattishakinpelaajan lapsena. Hän menestyi jo nuorena, voittaen ensimmäisen maailmanmestaruutensa nuorten sarjoissa jo alle 10-vuotiaana. Gorjatškina voitti kultaa alle 10-vuotiaissa 2008, alle 14-vuotiaissa 2011, alle 18-vuotiaissa 2012 sekä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2013 ja 2014. Nuorten sarjoista hänellä on myös kolme Euroopan mestaruutta. Vuonna 2015 hän voitti Venäjän naisten mestaruuden ja uusi sen 2017. Vuonna 2017 hän sai myös hopeaa naisten EM-kilpailuissa.

Gorjatškina nousi naisten kansainväliseksi mestariksi 2011, naisten suurmestariksi 2012 ja suurmestarin arvon hän sai 2018. MM-turnauksissa hän pelasi 2015, 2017 ja 2018, mutta putosi joka kerralla jo toisella kierroksella.

Kaksikymmenvuotiaana hän voitti vuonna 2019 Kazanissa pelatun naisten ehdokasturnauksen tuloksella 9½/14 ja pääsi haastamaan maailmanmestari Ju Wenjunin. Jatkopeleihin mennyt MM-ottelu vuonna 2020 päättyi Jun voittoon 8½–7½.

Lähteet
-------

* FIDE:n pelaajakortti. Viitattu 15.5.2022.

### Viitteet

1. 1 2  Goryachkina Aleksandra: biography  2020. FIDE. Viitattu 15.5.2022.
2. ↑  Antonio Pereira: Goryachkina is the new World Championship challenger  14.6.2019. ChessBase. Viitattu 15.5.2022.
3. ↑  Macauley Peterson: Ju Wenjun remains World Champion  24.1.2020. ChessBase. Viitattu 7.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksandra Gorjatškina** Wikimedia Commonsissa

* FIDE-kortti: Aleksandra Gorjatškina (englanniksi)
* Aleksandra Gorjatškina ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)