recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heptapyrgion** (m.kreik. Ἑπταπύργιον, kreik. Επταπύργιο, *Eptapýrgio*; turk. *Yedi Koule*, kreik. Γεντί Κουλέ, *Gentí Koulé*) on bysanttilais- ja osmaniaikainen linna Thessalonikin kaupungissa Kreikassa. Sen sekä kreikan- että turkinkielinen nimi tarkoittavat "Seitsemää tornia".

Historia
--------

Heptapyrgionin vanhimmat osat ovat peräisin Theodosius I:n ajalta vuosilta 379–395. Näihin kuuluvat linnan pohjoissivun viisi tornia ja niiden väliset kurtiinimuurit, jotka rakennettiin samaan aikaan kuin Thessalonikin kaupunginmuurit, joiden osaa ne ovat. Linnan eteläsivun viisi tornia ajoitetaan 1100-luvulle. Linnaa on kunnostettu ja rakennettu osittain uudelleen 1300-luvulla.

Linnaa ulkoa.
Heptapyrgion, samoin kuin muu Thessaloniki, tulivat osmanien haltuun vuonna 1430. Tämän jälkeen linna toimi kaupungin osmanijoukkojen päätukikohtana. Linnaan tehtiin muutoksia myös osmanivallan ajalla. Kauden lopulla 1890-luvulla linna muutettiin vankilaksi. Tässä yhteydessä linnan sisällä olleet rakennukset purettiin ja siihen tehtiin vankilakäytön vaatimia muutoksia ja lisärakennuksia. Linna jatkoi vankilana senkin jälkeen, kun Thessalonikista tuli osa Kreikkaa. Se toimi vankilana edelleen 1930-luvun oikeistodiktatuurin aikana sekä Kreikan sotilasjuntan kaudella 1967–1974, jolloin siellä myös kidutettiin ja teloitettiin ihmisiä. Tämän vuoksi sen nimellä on kaupungissa jossain määrin huono kaiku.

Vankila suljettiin vuonna 1989. Tämän jälkeen linnaa on kunnostettu ja paikalla on suoritettu arkeologisia tutkimuksia.

Rakennus
--------

Linnaa sisältä.
Linnan pohjapiirros, ydinlinna tummanpunaisella ja vankilarakennukset sinisellä.
Linnoitus sijaitsee Áno Pólissa eli Thessalonikin vanhassakaupungissa kaupungin korkeimmalla kohdalla, antiikin ja keskiaikaisen akropoliin eli linnavuoren koillisosassa ja kaupunginmuureilla ympäröidyn alueen koilliskulmassa. Rakennuskokonaisuus koostuu kahdesta osasta, varsinaisesta keskiaikaisesta linnasta sekä sen ympärillä ja sisäpuolella olevista myöhemmistä rakennuksista, jotka ovat peräisin ajalta jolloin rakennus toimi vankilana.

Linnan seitsemään torniin viittaavasta nimestä huolimatta siinä on kymmenen tornia, viisi pohjoissivulla ja viisi eteläsivulla. Eteläsivun suuri porttitorni rakennettiin osmanivallan aikana. Vankilavaiheessa miesvankila toimi ydinlinnan sisäpuolelle lisätyissä rakennuksissa. Vankilaa varten linnanpiha on jaettu muureilla viiteen osaan, ja keskellä on vartiotorni. Linnanpihalla on myös muun muassa kirkko, joka toimi vankilan kirkkona. Ydinlinnan ulkopuolelle linnan eteläsivulle lisätyissä rakennuksissa toimivat muun muassa vankilan hallinto, sotilasvankila sekä naisvankila.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Eptapyrgio *Καστρολόγος*. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2 3  Heptapyrgion Fortress *Atlas Obscura*. Viitattu 1.9.2020.
3. 1 2  Επταπύργιο (Γεντί Κουλέ) *CityPortal*.  Arkistoitu 29.10.2020. Viitattu 1.9.2020.
4. ↑  Heptapyrgion – Yedi Kule. *In Thessaloniki* (inthessaloniki.com/item/heptapyrgion-yedi-kule). Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heptapyrgion** Wikimedia Commonsissa
**Uva** (ven.  ja udmurtiksi Ува́) on kaupunkimainen taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Uvajoen varrella 96 kilometriä Iževskistä länteen. Taajama on Uvan piirin keskus. Asukkaita on 20 000 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1924 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1935 siitä tuli piirikeskus ja vuonna 1938 kaupunkimainen taajama. Asukkaista kaksi kolmasosaa on venäläisiä ja kolmannes udmurtteja.

Uvan kautta kulkee Iževskin ja Kilmezin välinen rautatie sekä Iževskista Nylgan kautta johtava maantie, joka haarautuu taajamassa Vavožiin, Seltyyn ja Sjumsiin. Siellä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, turpeentuotantoyritys, sikala ja suurkanala, meijeri, lihanjalostuslaitos ja muuta elintarviketeollisuutta. Taajamassa on opettajaopisto, ammattikoulu, kulttuuritalo, elokuvateatteri, tasavallan kansallismuseon ja taidemuseon osastot, piirisairaala ja parantola.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 692. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Uvan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Yodogawa-ku** (jap. 淀川区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Yodogawa- ja Kanzakigawa-jokien välissä. Etelässä se rajautuu Yodogawaan ja sen takana Kitan suuralueeseen, idässä Higashiyodogawan suuralueeseen, pohjoisessa Kanzakigawaan ja sen takana Hyōgon prefektuurin Amagasakin kaupunkiin sekä Osakan prefektuurin Suitan ja Toyonakan kaupunkeihin ja lännessä Nishiyodogawan suuralueeseen. Yodogawa-kun pinta-ala on 12,64 neliökilometriä ja siellä on 173 146 asukasta (vuonna 2013).

Suuralue on muodostettu vuonna 1925 ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1974. Se on kehittynyt ja kasvanut etenkin sen jälkeen, kun Shin-Ōsakan rautatieasema valmistui sen alueelle Tokioon vievän Tōkaidō Shinkansen -suurnopeuslinjan pääteasemaksi. Linjan jatke San’yō Shinkansen kulkeekin suuralueen läpi itä-länsisuunnassa. Alueella toimii erityisesti kaupallisia yrityksiä kuten tukku- ja vähittäisliikkeitä, mutta myös metalli- ja konepajateollisuutta.

Yodogawan suuraluetta palvelevat Shinkansen-linjojen lisäksi Osakan metron Midōsuji-linja, JR Westin Tōkaidō-päälinja ja Tōzai-linja sekä Hankyū-rautateiden Kioto-linja, Takarazuka-linja ja Kōbe-linja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Overview of Yodogawa Ward Yodogawa-ku. Viitattu 20.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yodogawa-ku** Wikimedia Commonsissa

* Yodogawan suuralueen internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (koreaksi) (kiinaksi)

  

Osakan suuralueet

* Abeno-ku
* Asahi-ku
* Chūō-ku
* Fukushima-ku
* Higashinari-ku
* Higashisumiyoshi-ku
* Higashiyodogawa-ku
* Hirano-ku
* Ikuno-ku
* Jōtō-ku
* Kita-ku
* Konohana-ku
* Minato-ku
* Miyakojima-ku
* Naniwa-ku
* Nishi-ku
* Nishinari-ku
* Nishiyodogawa-ku
* Suminoe-ku
* Sumiyoshi-ku
* Taishō-ku
* Tennōji-ku
* Tsurumi-ku
* Yodogawa-ku
**Hepworth** oli vuosina 1899–1924 toiminut brittiläinen elokuvien tuotantoyhtiö.

Cecil Hepworth ja hänen serkkunsa Monty Wicks perustivat vuonna 1899 Hepworth and Company -nimisen yhtiön, jonka liikemerkki oli Hepwix. Lontoon lähellä Walton-on-Thamesissa toiminut yhtiö tuotti aluksi maisema- ja uutiselokuvia sekä koomisia trikkifilmejä. Vuonna 1903 se sai nimen The Hepworth Manufacturing Company.

Hepworthin kultakausi alkoi, kun Lewin Fitzhamonista tuli sen pääohjaaja. Yhtiön takaa-ajokomedioista suosituin oli *Rescued by Rover* vuodelta 1905. Hepworthin näyttelijöitä olivat Jack Hulcup, Gladys Sylvani, Hay Plumb, Harry Royston, Alec Worcester ja May Clark sekä varsinkin *Tilly the Tomboy* -sarjan Alma Taylor ja Chrissie White. Hepworth oli yksi varhaisen mykkäelokuvan tärkeimmistä tuotantoyhtiöistä. Se siirtyi 1910-luvulla pitkän näytelmäelokuvan aikakaudelle muun muassa Thomas Bentleyn ja Johnston Forbes-Robertsonin ohjaamilla Charles Dickens ja Shakespeare-sovituksilla.

Hepworthin elokuvissa tavoiteltiin brittiläistä henkeä ja niiden taustana oli usein englantilainen maalaismaisema. Ensimmäisen maailmansodan aikana niiden tähtiä olivat Henry Edwards, Violet Hopson ja Stewart Rome. Erityisen suosittu oli *Comin’ Thro’ the Rye* vuodelta 1916. Sodan jälkeen elokuvien tyyli alkoi näyttää vanhentuneelta, ja vuonna 1919 perustettu Hepworth Picture Plays teki konkurssin vuonna 1924.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 425–426. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.
2. 1 2  Burton, Alan & Chibnall, Steve: *Historical Dictionary of British Cinema*, s. 210–211. Lanham: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-6794-9.
Uvaroviittikiteitä
Uvaroviittiriipus.
**Uvaroviitti**, Ca3Cr2(SiO4)3, on kalsiumkromisilikaatti ja kuuluu granaattiryhmään. Kiderakenteeltaan uvaroviitti on kuutiollinen. Se on yleinen kidemuotoisena, mutta esiintyy myös kasaumina. Väriltään uvaroviitti on smaragdinvihreä, mikä johtuu sen sisältämästä kromista. Viiru on valkoinen ja kiilto on lasikiilto, hartsikiilto tai rasvakiilto. Uvaroviitti voi olla läpinäkyvä tai läpinäkymätön, ja läpinäkyviä uvaroviittejä pidetään jalokivinä. Uvaroviitin kovuus on 6,5–7,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino 3,5–4,5 g/cm³.

Uvaroviitti esiintyy kromiitin, peridotiitin ja serpentiinin yhteydessä. Uvaroviitti on melko harvinainen, ja sitä tavataan muun muassa Venäjän Uralvuorilla, Suomessa (muun muassa Outokummussa), Etelä-Afrikassa, Italiassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa.

Uvaroviittiä käytetään jalokivinä, korukivinä ja hionta-aineena.

Lähteet
-------

* Uvaroviitti (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Parkkonen, Mika: Vihreä timantti houkuttaa kerääjiä.  *Helsingin Sanomat*, 23.7.1996, s. 10. Näköislehden aukeama (tilaajille).

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uvaroviitti**.
**José Luíz Zequinha Barbosa** (s. 27. toukokuuta 1961 Três Lagoas, Mato Grosso do Sul) on brasilialainen keskimatkojen juoksija, joka kilpaili arvokilpailuissa pääasiassa 800 metrin juoksussa.

Barbosa saavutti ulkoratojen MM-kilpailujen 800 metrillä hopeaa Tokiossa 1991 ajalla 1.44,24 ja pronssia Roomassa 1987 ajalla 1.43,76. Hän karsiutui samalla matkalla välierissä Helsingissä 1983 ja Stuttgartissa 1993, toisissa alkuerissä Ateenassa 1997 sekä alkuerissä Göteborgissa 1995.

Olympialaisissa Barbosa sijoittui 800 metrillä neljänneksi Barcelonassa 1992 ja kuudenneksi Soulissa 1988 sekä karsiutui välierissä Los Angelesissa 1984 ja Atlantassa 1996. 1 500 metrin juoksussa hän karsiutui alkuerissä Soulissa 1988.

Barbosa voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 800 metrillä Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,49. Hän sai samalla matkalla MM-hopeaa Budapestissa 1989 ajalla 1.45,55, ja keskeytti loppukilpailun Torontossa 1993.

Barbosa saavutti Pan-Amerikan kisoissa 800 metrillä kultaa Mar del Platassa 1995 ajalla 1.46,02 sekä hopeaa Caracasissa 1983 ajalla 1.46,65 ja Indianapolisissa 1987 ajalla 1.47,37.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metriä | 1.43,08 | Rieti | 6. syyskuuta 1991 |
| 1 500 metriä | 3.40,91 | Zürich | 16. elokuuta 1995 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metriä | 1.45,43 | Pireus | 8. maaliskuuta 1989 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  José Luíz Barbosa *sports-reference.com*.  Arkistoitu 10.8.2011. Viitattu 29.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  José Luíz Barbosa Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Athletics - José Luiz BARBOSA *the-sports.org*. Viitattu 29.8.2015. (englanniksi)
4. ↑  PAN AMERICAN GAMES *gbrathletics.com*. Viitattu 29.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Unkarin taiteeseen** on monissa vaiheissa vaikuttanut sen asema poliittisten tapahtumien keskipisteessä.

Unkarin kuvataiteen historia alkaa romaanisen ajan seinämaalauksista. Gotiikan ja renessanssin aikana luotiin miniatyyrejä, alttaritauluja ja kaiverruksia. Keskiajan ja varhaisrenessanssin freskoja tunnetaan yli 550 rakennuksesta, mutta turkkilaisvalloittajat tuhosivat monia kristillisaiheisia maalauksia.

Unkarilainen alttaritaulu vuodelta 1642.
1600-luvun alttarimaalaukset ja epitafit kuvaavat usein Neitsyt Mariaa, jota pyhä Tapani oli pyytänyt Unkarin suojelijaksi. Kuvanveistäjät tekivät hautamuistomerkkejä.

1700-luvun vaihteessa alkoi maallinen kuvataide yleistyä. Varakkaampi väki kokosi itselleen gallerian esi-isiensä muotokuvista. Myös asetelmista tuli suosittuja. 1700-luvun puolella painopiste siirtyi jälleen kirkkotaiteeseen, ja etenkin jesuiitat vaikuttivat kulttuurin muovautumiseen ja toivat maahan länsimaisia vaikutteita.

Pál Szinyei Merse, *Keinu*, 1869.
Kansalliset pyrkimykset nousivat taiteessa esiin 1800-luvun puolivälissä. Kansallisromantiikkaa edusti kuvanveistäjä Miklós Izsó. Kriittisemmän realismin edustajia oli Mihály Munkácsy, ja ensimmäisiä impressionisteja oli Pál Szinyei Merse. Paljon vaikutusta oli naturalismia edustaneen Simon Hollósyn perustamalla Nagybányan taiteilijaryhmällä. 

Avantgardistiset kokeilut alkoivat saada sijaa akateemiselta taiteelta 1900-luvun alussa. Uusi taide sai Unkarissa osin radikaalimpia muotoja kuin muualla, ja monet taiteilijat joutuivat muuttamaan ulkomaille 1919 jälkeen vallankumouksen epäonnistuttua. Emigranttien ansiosta kuitenkin unkarilainen moderni taide tuli näkyville laajemmin. Kansainvälisesti tunnetuimpia modernisteja ovat László Moholy-Nagy ja Victor Vasarely, sekä arkkitehti Marcel Breuer.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bengt von Bonsdorff: Näyttelyohjelma vuonna 1981 / Unkarin avantgarde 03.07.1981 - 26.07.1981 (Unkarin avantgardismi: Ryhmä Kahdeksan ja aktivistit)  1981. Pori:  Porin taidemuseo.  Arkistoitu 19.4.2016. Viitattu 12.12.2012.
2. ↑  Introduction (Supported by Ministry of Informatics and Communication, Hungary) *Fine arts in Hungary*.  1997-2004. Viitattu 1.12.2012. (englanniksi)
3. ↑  Painting and Sculpture in Medieval Hungary *Fine arts in Hungary*.  1997-2004. Viitattu 1.12.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Painting and Sculpture in the 17th Century *Fine arts in Hungary*.  1997-2004. Viitattu 30.12.2012. (englanniksi)
5. ↑  Painting and Sculpture in the First Half of 18th Century *Fine arts in Hungary*.  1997-2004. Viitattu 30.12.2012. (englanniksi)
6. 1 2  "Unkarin taide", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Unkarin taide** Wikimedia Commonsissa
**Kateryna Bondarenko** (s. 8. elokuuta 1986 Kryvyi Rih, Neuvostoliitto) on ukrainalainen tennispelaaja. Myös hänen siskonsa Alona Bondarenko on tennisammattilainen. Katerynaa valmentaa hänen äitinsä Natalja Bondarenko.

Tennis-ura
----------

Australian avoin tennisturnaus 2008 päättyi naisten nelinpelin osalta Alonan ja hänen siskonsa Kateryna Bondarenkon voittoon. He voittivat finaalissa Shahar Pe'erin ja Viktoryja Azarenkan 2–6, 6–2, 6–4. Heistä tuli toinen sisaruspari, joka on voittanut Grand Slamin. Ensimmäinen oli Williamsin sisarukset.

Pariisin Gaz de France -turnauksessa Bondarenko pääsi puolivälierään asti, voittaen Nadja Petrovan ja Juliana Fedakin ennen häviämistään Jelena Dementjevalle. Nelinpelissä hän voitti siskonsa kanssa turnauksen.

Pekingin olympialaisissa 2008 Bondarenko hävisi Dementjevalle 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän tuli siskonsa kanssa neljänneksi. Australian avoimissa 2009 Bondarenko pudotti 9:nneksi sijoitetun Agnieszka Radwańskan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle. Ranskan avoimissa 2009 hän pääsi kolmannelle kierrokselle ja Wimbledonissa toiselle kierrokselle.

Yhdysvaltain avoimissa 2009 Bondarenko voitti ensimmäisellä kierroksella Ana Ivanovicin 2–6, 6–3, 7–6(7). Seuraavilla kierroksilla hän voitti Shenay Perryn ja Anastasija Rodionovan. Neljännellä kierroksella tuli voitto Gisela Dulkosta murskaavasti 6–0, 6–0. Puolivälierässä tuli tappio Yanina Wickmayerille 5–7, 4–6. Bondarenkosta tuli ensimmäinen ukrainalainen naistennispelaaja, joka on päässyt puolivälieriin asti Grand Slam -turnauksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  WTA:n kotisivutView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Kateryna Bondarenko WTA Player Bio *wtatennis.com*. Viitattu 8.4.2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kateryna Bondarenko**.
* Kateryna Bondarenkon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bondarenkojen yhteiset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kateryna Bondarenko WTA:n sivuilla (englanniksi)
Ihmisen korvan osat ulkoapäin lueteltuna:  
1. Korvalehti  
2. Korvakäytävä  
3. Tärykalvo  
4. Vasara  
5. Alasin  
6. Jalustin  
7. Simpukka  
8. Kaarikäytavät  
9. Kuulohermo  
 Korvatorvi näkyy kuvassa alhaalla oikealla
**Korvatorvi** (lat. *tuba auditiva*) yhdistää korvan nieluun. Korvatorven sisäpuolella on sileä ja kostea limakalvo.

Toiminta
--------

Korvatorven kautta välikorvassa oleva lima pääsee poistumaan. Korvatorvi toimii myös paineen tasaimena: Nielaistessa tai haukotellessa korvatorven alaosassa oleva aukko avautuu ja välikorvaan pääsee ilmaa, joka tasaa paineen yhtä korkeaksi tärykalvon molemmin puolin. Kitapurjeen jännittäjälihas (lat. *musculus tensor veli palatini*) avaa korvatorven. Paineen muuttuessa äkisti tärykalvo saattaa painua sisään tai pullistua ulos aiheuttaen kipua. Tämä tila voi helpottua voimakkaalla nielemisellä tai käyttämällä ns. Valsalvan puhallusta, jossa puhalletaan ulospäin kaikki hengitystiet suljettuina.

Korvatorven sairaudet
---------------------

Nuhakuume saattaa tukkia korvatorvea, jolloin paineentasaus ei onnistu. Jos tässä tilassa joutuu alttiiksi suurille paineenmuutoksille, saattaa kehittyä ilmanpainevamma.

Korvatorven tukkeutuminen saattaa johtaa välikorvatulehdukseen, joka heikentää kuuloa. Tämä sairaus on lapsilla aikuisia yleisempää johtuen lasten suuremmista kitarisoista. Lapsen korvatorvi on myös aikuisen korvatorvea lyhyempi ja suorempi joten bakteerit pääsevät sinne helpommin.

On olemassa avoimen korvatorven oireyhtymä. Tällöin korvatorvi ei sulkeudu ollenkaan jolloin oma puhe kaikuu korvissa ja tämä vaikeuttaa kuulemista ja häiritsee omaa puhumista. Syitä tälle oireyhtymälle ovat muun muassa äkillinen laihdutus, reumaperäiset sairaudet (nämä kaksi syytä aiheuttavat noin 2/3 osaa kaikista tapauksista) ja limakalvojen ohentuminen esimerkiksi hormonaalisista syistä.

On normaalia tuntea korvatorven "lukkiutuvan" esimerkiksi lentokoneen nousuissa ja laskuissa. Jos tukkoisen korvatorven oireilu on jatkuvaa ja pitkäaikaista korvan lukkoisuutta tai paineen tunnetta korvassa, on kyseessä korvan paineentasausongelma, jota voidaan hoitaa korvatorven pallolaajennuksella. Korvatorven pallolaajennus tehdään yleensä lyhyessä nukutuksessa tähystysmenetelmällä pallokatetrilla, jolla laajennetaan korvatorven ahtaumia.

Lähteet
-------

* Olli Simonen: *Kodin uusi Lääkärikirja*. Valitut Palat, 2006. ISBN 951-584-667-6.

### Viitteet

1. ↑  Probst, Rudolf; Grevers, Gerhard ja Iro, Heinrich: *Basic Otorhinolaryngology*, s. 231. Stuttgart/New York: Georg Thieme Verlag, 2006. (englanniksi)
2. ↑  Otoplug, Potilasohje: Lukkoiset korvat?

Aiheesta muualla
----------------

* Solunetti: Korvatorvi eli tuba auditiva
**Yngve Veli Päiviö Bäck** (21. marraskuuta 1904 Vaasa – 30. heinäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Bäck opiskeli 1920-luvulla Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella, jossa häntä opetti Eero Järnefelt. Bäck teki monia opintomatkoja ulkomaille, muun muassa Ranskaan, Espanjaan ja Italiaan. Erityisen innostunut Bäck oli ranskalaisten modernistien ja ekspressionistien töistä. Bäck on tunnettu ennen kaikkea koloristina, jonka työt olivat aluksi naturalistisia. 1950-luvulla hänen maalaustyylinsä muuttui kuitenkin pelkistetymmäksi ja suuntautui lähes täysin abstraktiin muotokieleen. Bäckin parhaina pidetyt työt edustavat taidehistorioitsija Erik Kruskopfin mukaan Suomen maalaustaiteessa poikkeuksellisen vahvaa kolorismin loistoa. 

Bäck opetti Vapaassa taidekoulussa vuosina 1941–1944. Hän kuului vuonna 1956 muodostuneen Prisma-taiteilijaryhmän perustajiin ja toimi aktiivisesti Taidemaalariliitossa.

Bäckille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1960, ja hän sai professorin arvonimen vuonna 1973.

Lähteet
-------

* Uppslagsverket Finland[vanhentunut linkki]
* Kuvataiteilijamatrikkeli (Internet Archive)
* Målaren Yngve Bäck och hans musa (och hustru) Märta [vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Kateřina Neumannová** (ˈkatɛr̝ɪna ˈnojmanovaː Cs-Katerina_Neumannova.ogg ääntämys**(ohje)**) (s. 15. helmikuuta 1973 Písek, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen maastohiihtäjä. Hän voitti keväällä 2007 päättyneellä urallaan yhteensä yksitoista arvokisamitalia.

Neumannová oli ensi kertaa urallaan MM-mitaleilla jo 1997 Trondheimin MM-hiihdoissa, ja saavutti vuosien varrella useita arvokisojen hopea- ja pronssisijoja. Vasta 2005 Oberstdorfin MM-hiihdoissa hän saavutti kirkkaimman arvokisamitalin voittamalla 10 kilometrin vapaan hiihtotavan maailmanmestaruuden. 2006 Torinon olympialaisten kilpailuissa, jotka maastohiihdon osalta käytiin Pragelatossa, Neumannová saavutti yhdistelmäkilpailusta hopeaa ja päätösmatkalla 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa voitti olympiakultaa.

Neumannová hyödynsi kesäharjoittelussaan maastopyöräilyä ja kun laji alkoi kasvattaa suosiotaan 1990-luvun lopulla, hän päätti myös kilpailla pyöräilyssä. Vuoden 1995 maastopyöräilyn EM-kilpailuissa hän voitti pronssia ja hänet valittiin Tšekin joukkueeseen Atlantan kesäolympialaisiin vuonna 1996. Vaikka maastohiihto pysyi Neumannoválle selkeänä ykköslajina, hän valmistautui Atlantan olympialaisiin tosissaan, mutta itse kilpailu oli hänelle pettymys. Hän kaatui kilpailun alkuvaiheessa ja lopulta kilpailun kova kuumuus uuvutti hänet täysin. Jälkeenpäin hän kuvasi kilpailua yhdeksi elämänsä pahimmista kokemuksista.*lähde?*

Lähteet
-------

* \* Kateřina Neumannová Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
|  |
| --- |
| **Sanakht hieroglyfein** |
| **Horus-nimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Sanakht*Voittoisa suojelija |
| **nimi kuningasluetteloissa** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Nebka*Kan herra |

**Sanakht** (tai **Nebka**) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan vuosina 2686–2667 eaa. hallinnut faarao.

Torinon papyruksessa Nebkan mainittiin hallinneen ennen Djoseria 3. dynastian ensimmäisenä faaraona. Westcarin papyruksessa taas Nebka sijoitetaan Djoserin ja Hunin väliin 3. dynastian toiseksi faaraoksi. Eri luetteloiden ristiriitaiset tiedot vaikeuttavat huomattavasti Nebkan hallituskauden sijoittamista. Sanakhtia (Horus-nimi) ei ole myöskään voitu kiistattomasti yhdistää yhteenkään kuningasluetteloissa mainittuun kuninkaaseen, vaikka yleensä Sanakhtin katsotaan olleen Nebka.

Sanakhtin hallituskaudesta ei tiedetä juurikaan mitään. Mitään kirjallista dokumentaatiota tai monumentteja ei tuolta ajalta ole ilmeisesti säilynyt.

Sanakhtin hautaa ei ole löydetty, mutta Abydoksen läheltä löytynyt hauta saattaa olla hänen (Manetho kuvaukseen perustuen). Pienen Elefantinessa (silloinen Egyptin eteläinen raja) sijainneen pyramidin raunioista on löytynyt kuva, jossa Sanakht tuhoaa faaraon vihollisen.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Khasekhemwy** | **Egyptin faarao**3. dynastia | Seuraaja:**Djoser** |
**Katherine Soucie** (s. 18. marraskuuta 1953 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, jonka äänirooleja ovat Vili ja Lilli animaatiosarjassa *Ipanat*.

Ura
---

Soucie opiskeli näyttelemistä kaksi vuotta American Academy of Dramatic Artsissa New Yorkissa, jossa hän myös aloitti uransa näyttelijänä teatterinäytelmissä ennen siirtymistään ääninäyttelijäksi.

### Ääninäyttelijänä

Opiskelunsa aikana Soucie tapasi näyttelijän, joka työskenteli useimmiten ääninäyttelijänä. Hän oli mukana erityisesti mainoksissa ja kutsui Soucien tekemään ääniä kampanjaansa. Myöhemmin Soucie muutti Los Angelesiin agenttinsa kutsusta, joka oli myös muuttanut aikaisemmin New Yorkista. Soucie työskenteli hivenen televisiossa, jonka jälkeen hän sattui vahingossa päätymään animaatioiden pariin. Lopulta valinta osoittautui Soucien kannalta täydelliseksi, koska hän halusi jo alkuvaiheessa tulla näyttelijäksi ja naurattaa ihmisiä.

Soucien ensimmäinen äänirooli oli animaatiosarjassa *Rambo ja vapauden voimat* vuonna 1986, jolloin hän oli kolmen naishahmon ääninä. minkä jälkeen hän on esiintynyt yli 200 animaatiossa. Listaan mahtuu sarjoja ja elokuvia kuten *Smurffit*, *Haamujengi*, *Pilipalipilotit*, *Kaunotar ja hirviö*, *Tiny Toons*, *Varjoankka*, *Aladdin*, *Gargoyles*, *Jimi Matala*, *Prätkähiiret*, *The Mask* ja *Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh*. Tämän myötä Soucie on yksi tunnetuimpia ääninäyttelijöitä ja on myös ääninäytellyt 1990-luvulta lähtien myös videopeleissä, kuten *Final Fantasy X-2*, *Full Throttle* ja *Tomb Raider: Legend*.

Soucien esikuva ääninäyttelijänä on Frank Welker.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Animation World Magazine *Animation World Magazine*.  23.4.2008. Nancy Cartwright.  Arkistoitu 22.1.2009.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Société des Avions Marcel Bloch** oli vuonna 1928 perustettu ranskalainen lentokonetehdas, jonka perusti Marcel Bloch. Bloch käytti toisen maailmansodan jälkeen nimeä Marcel Dassault (d'assault=hyökkäys).

Yhtiö fuusioitiin valtionyhtiö SNCASO-yhtiöön vuonna 1937. Bloch perusti uuden yhtiön: *Société Anonyme des Avions Marcel Bloch* (SAAMB), joka lakkasi toimimasta vuonna 1941.

10. marraskuuta 1945 SAAMB:n osakkeenomistajat päättivät muodostaa yhtiön uudestaan nimellä *Société des Avions Marcel Bloch*.

Vuonna 1947 syntyi Avions Marcel Dassault -yhtiö.

Lentokoneet
-----------

* MB.60/61, 1930 siviililentokone
* MB.80-81, 1932
* MB.90/92, 1932 siviililentokone
* MB.120, 1932 siviililentokone
* MB.200, 1933
* MB.210, 1934
* MB.130, 1935
* MB.211, 1935
* MB.300, 1935, siviililentokone
* MB.131, 1936
* MB.220, 1936, siviililentokone
* MB.150-157, 1937
* MB.133, 1937
* MB.170, 1938
* MB.500, 1938
* MB.174, 1939
* MB.135, 1939
* MB.480, 1939
* MB.134, 1939
* MB.161, siviililentokone
* MB.175, 1939
* MB.700, 1940
* MB.162, 1940
* MB 800, 1941

Lähteet
-------

1. ↑  1916-1945 Dassault Aviation. Viitattu 15.7.2018.
2. ↑  1945-1965 Dassault Aviation. Viitattu 15.7.2018.
Mielenosoittaja parlamentin edustalla vuonna 1990.
**Volkskammer** ("Kansankamari") oli Saksan demokraattisen tasavallan *de jure* -lainsäädäntöelin. Sen perustamisesta vuonna 1949 lähtien vuoden 1990 vapaisiin vaaleihin saakka kaikki parlamentin jäsenet valittiin Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen hallitsemalta yhteislistalta nimeltään *Kansallinen rintama*.

Vaikka Itä-Saksan poliittinen järjestelmä näytti monipuoluejärjestelmältä, kaikki oppositiopuolueet olivat tosiasiallisesti SED:n ohjauksessa. Muita puolueita kuin SED:tä kutsuttiin nimellä blokkipuolueet. Parlamentissa oli paikkoja myös erilaisilla SED:n kanssa yhteistyötä tehneillä kansalaisjärjestöillä, kuten nuorisoliitto Freie Deutsche Jugendilla.

Paperilla Volkskammerilla oli valtaa, koska se nimitti maan hallituksen. Käytännössä parlamentti toimi kuitenkin pelkästään SED-puolueen päätösten laillistajana. Ainoa kerta, kun parlamentti ennen vuoden 1989 tapahtumia osoitti vastustusta SED:n päätöksille, oli 9. maaliskuuta 1972, kun 14 CDU:n 52 kansanedustajasta vastusti aborttilain uudistamista. Kansankamarin hyväksymässä uudessa aborttilaissa raskaudenkeskeytys sallittiin 12. raskausviikkoon asti ilman erityistä syytä. Lakia vastaan äänestäneen kristillisdemokraatit torjuivat sen kristilliseen uskoonsa vedoten. Ei-äänillä (ja muutamalla tyhjällä äänellä) ei ollut merkitystä lain läpimenon kannalta, mutta äänestys antoi maailmalle (virheellisen) kuvan aidosti moniäänisestä ja keskustelevasta parlamentista. 

Parlamentin koostumus vuosina 1981–1986 oli seuraavanlainen:

| Puolue/ryhmittymä | Lyhenne | Jäsenet |
| --- | --- | --- |
| Sosialistinen yhtenäisyyspuolue | SED | 127 |
| Saksan vapaa ammattiyhdistysliitto | FDGB | 68 |
| Kristillisdemokraattinen puolue | CDU | 52 |
| Saksan liberaalidemokraattinen puolue | LPDP | 52 |
| Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue | DBD | 52 |
| Saksan kansallisdemokraattinen puolue | NDPD | 52 |
| Saksan vapaa nuoriso | FDJ | 50 |
| Saksan demokraattinen naisliitto | DFD | 35 |
| DDR:n kulttuuriliitto | KB | 22 |

Vuonna 1976 Volkskammer muutti sitä varten rakennettuihin tiloihin Marx-Engels-Platzilla (nykyään alkuperäisellä nimellään Schloßplatz), Tasavallan palatsiin.

Volkskammerin puhemiehet
------------------------

Ensimmäinen Volskammerin puhemies Johannes Dieckmann.
Volkskammerin puhemies oli myös maan valtionpäämies.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Johannes Dieckmann | LDPD | 1949–1969 |
| Gerald Götting | CDU | 1969–1976 |
| Horst Sindermann | SED | 1976–1989 |
| Günther Maleuda | DBD | 1989–1990 |
| Sabine Bergmann-Pohl | CDU | 1990 |
Roberto Bartini
**Robert Ljudvigovitš Bartini** (ven. Ро́берт Лю́двигович Барти́ни; ital. *Roberto Oros di Bartini*; 14. toukokuuta 1897 Fiume, Itävalta-Unkari – 6. joulukuuta 1974 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.

Bartini syntyi Fiumen varakuvernöörin, paroni Ludovico Oros di Bartinin ja 17-vuotiaan köyhän äidin poikana. Avioliitossa tahollaan ollut aatelinen varakuvernööri ei kuitenkaan suostunut tunnustamaan isyyttään, jonka jälkeen Roberton äiti teki itsemurhan hukuttautumalla. Varakuvernööri vaimoineen lopulta adoptoi Roberton antaen tälle aatelisnimensä.

Bartini valmistui vuonna 1916 upseeriksi ja palveli Itävalta-Unkarin joukoissa ensimmäisessä maailmansodassa itärintamalla joutuen sotavangiksi Siperiaan ja siellä kosketuksiin vallankumousta valmistelevien bolševikkien kanssa. Sodan jälkeen hän opetteli lentämään vuonna 1921, jolloin liittyi Italian kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella Milanon polyteknisessä koulussa. 

Kun fasistit nousivat valtaan vuonna 1923, hän muutti Neuvostoliittoon. Syyskuussa hän oli jo toimessa salaisessa kehitysyhtiössä, joka tunnettiin nimellä *Postilokero 5*. Vuodesta 1928 alkaen hän suunnitteli amfibiokoneita. Vuonna 1930 hänestä tuli oman suunnittelutoimiston pääsuunnittelija. 

Bartini pidätettiin ilman syytettä Stalinin vainoissa vuonna 1938 ja joutui lopulta lentokonesuunnittelijoiden työleirille muun muassa Andrei Tupolevin kanssa. Vapauduttuaan vuonna 1946 hän pääsi jatkamaan uraansa OKB-86:ssa, jota johti Georgi Berijev. Hän suunnitteli nk. ekranoalusta, joka lentää meren pinnan "maavaikutuksessa". 

Johtavana aerodynamiikan asiantuntijana Bartini teki elämänsä aikana lukuisia kirjallisia tutkimuksia aiheeseen liittyen, mutta pyysi testamentissaan ettei niitä julkaistaisi postuumisti.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Roberto Dabbene** (1864 Torino – 1938 La Plata) oli italialais-argentiinalainen lintutieteilijä.

Dabbenen nimeämä sinikurkkuara
Dabbene väitteli tohtoriksi Genovan yliopistossa 1884. Hän muutti Argentiinaan vuonna 1887 ja opetti kemiaa Córdoban kansallisessa yliopistossa. Vuonna 1890 hän muutti Buenos Airesiin työskentelemään kaupungin eläintarhaan.

Dabbene tutki Argentiinan linnustoa yli 40 vuotta ja kirjoitti aiheesta useita merkittäviä kirjoja. Hän osallistui pääkaupunkiseudun lintutieteellisen yhdistyksen (Asociación Ornitológica del Plata (AOP)) perustamiseen vuonna 1916. Dabbene nimesi muun muassa punankaivajan (*Geositta punensis*) ja sinikurkkuara (*Ara glaucogularis*).[1]

Teoksia
-------

* *Contribución a la ornitología del Paraguay*, Anales del Museo Nacional de Buenos Aires 23: 283-390 (1912)
* *Notas sobre una colección de Avesde la Isla Martín García*, El Hornero 1 (1917). (1): 29-34; (2): 89-96; (3): 160-168; (4): 236-248.
* *Los pingüinos de las costas e islas de los mares argentinos*, El Hornero 2 (1): 1-9 (1920)
* *Tres aves nuevas para la avifauna uruguaya*, El Hornero 3 (4): 422 (1926)
* *The ornithological collection of the Museo Nacional, Buenos Aires its origin, development and present condition*, The Auk Vol. 43 N. 1: 37-46 (1926)
* *Las palomas y tórtolas de la Argentina*, Revista Diosa Cazadora, Suplemento (125) (1938)
* *Fauna Magallánica. Mamíferos y aves de la Tierra del Fuego e islas adyacentes*.

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
**Kroatian vesipallomaajoukkue** edustaa Kroatiaa vesipallon miesten maajoukkuekilpailuissa.

Olympialaiset
-------------

Kroatia voitti olympiakultaa Lontoossa 2012. Se kukisti välieräottelussa Montenegron maalein 7–5 ja loppuottelussa Italian 8–6. Olympiahopeaa joukkue sai Atlantassa 1996. Voitettuaan välierässä Italian 7–6 se hävisi finaalissa Espanjalle 5–7. Rio de Janeirossa 2016 Kroatia saavutti niin ikään hopeaa. Kukistettuaan välierässä Montenegron maalein 12–8 se hävisi loppuottelussa Serbialle 7–11. Kroatia on sijoittunut lisäksi viidenneksi Tokiossa 2020, kuudenneksi Pekingissä 2008, seitsemänneksi Sydneyssä 2000 ja kymmenenneksi Ateenassa 2004.

MM-kilpailut
------------

Kroatia voitti maailmanmestaruuden Melbournessa 2007. Kukistettuaan välierässä Serbian maalein 10–7 se voitti loppuottelussa Unkarin jatkoajalla 9–8. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 Kroatia voitti välierässä Serbian 12–11 ja loppuottelussa Unkarin 8–6. MM-hopeaa joukkue sai Kazanissa 2015. Se voitti välierässä Kreikan jatkoajalla 15–13, mutta hävisi finaalissa Serbialle 4–11. MM-pronssia Kroatia on saavuttanut 2009, 2011, 2013 ja 2019. Lisäksi se on ollut neljäs 1994, 2005 ja 2022, kahdeksas 2001 sekä yhdeksäs 1998 ja 2003.

Muut kilpailut
--------------

Kroatia voitti Euroopan-mestaruuden 2010 kukistettuaan loppuottelussa Italian maalein 7–3. EM-hopeaa joukkue saavutti 1999 ja 2003 sekä EM-pronssia 2018. Maailmanliigan Kroatia voitti 2012, sijoittui toiseksi 2009, 2015 ja 2019 sekä kolmanneksi 2010, 2011 ja 2017. Maailmancupissa se oli toinen 2010 ja kolmas 2014. Välimeren kisoissa Kroatia saavutti kultaa 2013 sekä hopeaa 1993 ja 1997. Euroopam cupin se voitti 2018 ja oli toinen 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2  Water Polo - Croatia *the-sports.org*. Viitattu 22.8.2016. (englanniksi)
2. ↑  Water Polo - Men's Olympic Games : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Water Polo - Men's World Championships : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
4. ↑  Water Polo - Men's European Championships : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 9.5.2020. (englanniksi)
5. ↑  Water Polo - Men's World League : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 9.5.2020. (englanniksi)
6. ↑  Water Polo - Water Polo - Men's World Cup : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
7. ↑  Water Polo - Mens' Mediterranean Games : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
8. ↑  Water Polo - Men's Europa Cup - Prize list *the-sports.org*. Viitattu 9.5.2020. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo alueesta Meksikossa. Soconusco on myös piirikunta Meksikon Veracruz-osavaltiossa*

Soconuscon alue Meksikon Chiapasin osavaltiossa.
**Soconusco** (myös asteekkien kielellä **Xoconochco**) on Meksikon etelärajalla sijaitseva Tyynenmeren ja Sierra Madre de Chiapasin vuoriston välinen kapea kaistale. Soconusco on Ciapasin osavaltion eteläosassa Ulapa- ja Suchiatejokien välissä. Soconuscon alue on tunnettu siitä, että sieltä on tehty varhaisia Mesoamerikan kulttuurin syntyä valaisevia löytöjä ajalta noin 1950 eaa. – 500 eaa. Soconuscon varhaisia intiaanikulttuureja kutsutaan yhteisnimellä Mokaya. Asteekkien aikana Soconusco tuotti ketsaalin sulkia ja kaakaota. Meksiko ja Guatemala kisitelivät alueesta 1800-luvulla, ennen kuin maat sopivat rajasta vuonna 1882.

Taajamia
--------

Acacoyagua, Acapetahua, Cacahoatán, Escuintla, Frontera Hidalgo, Huehuetán, Huixtla, Mazatán, Metapa, Pueblo Nuevo Comaltitlán, Ciudad Hidalgo, Tapachula, Tuxtla Chico, Unión Juárez ja Tuzantán
**Lanester** (bretoniksi *Lannarstêr*) on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Lorientin kaupungin itäpuolella, Scorff- ja Blavetjokien välissä.

Historia
--------

Lanesterin kaupungin historia liittyy läheisesti laivanrakennukseen. Ensimmäiset telakat rakennettiin 1700-luvun puolessa välissä väljemmälle maalle Scorffjoen vastarannalle, Lorientin kaupungin ulkopuolelle. Tuolloin alue kuului Caudanin kuntaan, ja vuosina 1827–1829 telakka-alueen kehittyessä, aluetta alettiin kutsua Caudanin telakaksi. Ympäröivältä maaseudulta muutti työntekijöitä telakan läheisyyteen, ja 26. helmikuuta 1909 perustettiin Lanesterin kaupunki. Nykyään telakka kuluu Naval Groupin omistukseen, ja siellä rakennetaan uutta FREMM-luokan fregattia.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 15.8.2021. (ranskaksi)
2. ↑  On the road, Stage 3 Tour de France 2021. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Histoire et patrimoine Mairie de Lanester. Viitattu 15.8.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lanester** Wikimedia Commonsissa
**Verohinta** eli **markonki** (ruots. *markekång*, nyk. *markegång*) oli aiemmin laskennallinen hinta, jonka avulla luonnosta saatavilla tuotteilla suoritettava vero muunnettiin rahalliseksi arvoksi. Aikoinaan kannettiin vuotuista veroa maanviljelystä, karjanhoidosta, kalastuksesta tai muusta maaelinkeinosta saatuina tuotteina. Tällaisia veroparseleita eli veroesineitä voitiin korvata rahalla. Eri tuotteiden verohinnat vahvistettiin vuosittain ja niistä laadittiin verohintaluettelo eli verohintataksa. Tätä varten suoritettiin jokaisessa läänissä verohinnanpano.

Koska usein oli edullista sekä veronmaksajalle että veronsaajalle saada lunastaa veroparselit rahana, alettiin jo 1600-luvulla määrätä verohintoja. Osalle veroparseleista määrättiin kiinteä hinta, mutta tavallisesti käytettiin käypää hintaa eli vuosiverohintaa. Vuonna 1840 annetulla julistuksella siirryttiin käyttämään yhdeksän edellisen vuoden keskiverohintaa, jotta kruunun saaman maaveron määrä ei vaihtelisi vuosittain liiaksi. Maaverot lakkautettiin vuoden 1925 alusta lähtien, jonka jälkeen verohinnoilla ei enää ollut merkitystä valtionverotuksessa. Valtion virkatalojen vuokrien ja eräiden maksujen määräämisessä verohintaluetteloa tarvittiin vuoden 1930 loppuun saakka. Vuonna 1930 annettiin laki, joka sääti vuokriin sisältyvien viljaerien hinnat laskettavaksi maatalousministeriön vuosittain vahvistamien hintojen mukaan. Maksujen osalta laissa määrättiin viljalle pysyvät hinnat.

Lähteet
-------

1. ↑  Aikio, Annukka (toim.) & Vornanen, Rauni (uusinut): *Uusi sivistyssanakirja*, s. 398. 7. painos. Helsinki: Otava, 1989. ISBN 951-1-06288-3.
2. ↑  Karlsson, Göran (päätoim.): *Iso ruotsalais-suomalainen sanakirja*, s. 346. Osa 2. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1984. ISBN 951-717-214-1.
3. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusanat verohinta ja veroparseli.
4. ↑  *Iso tietosanakirja,* hakusana verohinta.
5. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana verohinta.
**Verollepano** on historiallinen valtiontaloudellinen toimitus, jossa määrätään verovelvollisten suoritettaviksi tulevat verot. Toimituksessa tutkittiin henkilön tulonlähteet sekä irtaimisto ja kiinteä omaisuus ja lisäksi määritettiin niiden arvo. Arvon perusteella määrättiin vero tai sovellettava veroyksikkö, jonka perusteella verot ja yleiset rasitukset suoritettiin.

*Uuden testamentin* mukaan ensimmäinen verollepano tapahtui Kyreniuksen ollessa Syyrian maaherrana. Suomea koskeva ensimmäinen täydellinen tapa verollepanon suorittamiseksi säädettiin 1690. Säännöllisen maaverotuksen myötä oli jokaiselle tilalle määrättävä veroluku, joka perustui tiluksiin ja etuisuuksiin. Veroluvuksi vakiintui manttaali. Sen perusteella määräytyi maaverojen määrä suhteessa muihin tiloihin. Säännöksiä manttaalin määräämisestä täydennettiin useasti ja verollepanotavat olivat eri osissa maata erilaiset. Verollepanossa määrätyn manttaalin suuruus oli merkittävä myös maan jakoperusteena isossajaossa ja muissakin jakotoimituksissa, kuten kylien yhteisten vesialueiden, vesijättöjen ja yhteisten alueiden jaoissa.

Maaverot lakkautettiin Suomessa vuoden 1925 alussa, jolloin myös verollepanon merkitys maaverojen määräämisessä loppui. Isojakokin saatiin valmiiksi koko Suomessa. Vuodesta 1916 sen nimenä oli uusjako. Viimeisenä verollepano koski Pohjois-Suomessa olevia alueita ja tiloja, jotka muodostettiin valtion maasta tai mihinkään entiseen tilaan kuulumattomasta alueesta. Tällöinkään ei noudatettu varsinaista verollepanomenettelyä, vaan manttaali laskettiin vuoden 1952 jakoasetuksen (407/1952) 42 pykälän mukaan tilan muodostamistoimituksessa. Vuoden 1951 jakolain (604/1951) 83 pykälän mukaan verollepano toimitettiin vuoden 1848 maanmittausohjesäännön määräämällä tavalla.

Katso myös
----------

* Väestönlaskenta

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja,* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4, hakusana verollepano.
2. 1 2 3 4  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana verollepano.
3. ↑  *Nykysuomen sanakirja,* WSOY 1951–1961, hakusana verollepano.
4. ↑  *Iso tietosanakirja,* WSOY 1995–1997, ISBN 951-0-20153-7, hakusana isojako.
5. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana verollepano.
Lang Jeffries (vasemmalla) Rhonda Flemingin seurassa vuonna 1960.
**Lang Jeffries** (7. kesäkuuta 1930 Ontario, Kanada – 12. helmikuuta 1987 Huntington Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.

Kanadasta Yhdysvaltoihin muuttanut Jeffries ansioitui Korean sodassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vaimonsa Rhonda Flemingin rinnalla italialais-espanjalaisessa *Orjien kapinassa* vuonna 1960. Avioliitto päättyi pian eroon, ja Jeffries jäi Eurooppaan, jossa hän teki vielä kolme peplum-elokuvaa sekä joukon agenttiseikkailuja ja muita viihde-elokuvia. Elokuvauransa jälkeen Jeffries piti taidegalleriaa Kaliforniassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lancia, Enrico; Melelli, Fabio: *Dizionario del cinema italiano: Attori stanieri del nostro cinema*, s. 102–104. Roma: Gremese, 2006. ISBN 88-8440-425-8.
2. ↑  Della Casa, Steve; Giusti, Marco: *Il grande libro di Ercole*, s. 343. Roma: Centro Sperimentale di Cinematografia, Edizioni Sabinae, 2013. ISBN 978-88-98623-051.

Aiheesta muualla
----------------

* Lang Jeffries Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Erkki Vihtori Nummi** (18. joulukuuta 1911 Kotka – 6. helmikuuta 2003 Perniö) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Erkki Nummen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Knut Viktor Nummi ja Elviira Serafiina Fant ja puoliso vuodesta 1940 Irja Aleksandra Niittylä. Erkki Nummen isä oli perustanut jo 1923 Nummi-nimisen peltiseppäalan yhtiön. Erkki Nummi osallistui nuoresta pitäen yrityksen toimintaan, ensin oppilaana ja sitten työntekijänä ja työnjohtajana. Varusmiespalveluksessa asesepän koulutuksen saanut Nummi osallistui talvisotaan ja jatkosotaan teknisen ryhmän johtajana, asealiupseerina ja autontarkastajana autovarikolla. Perheyrityksen johtoon hän tuli käytännössä 1944, vaikka virallisesti Nummesta tuli yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1956. Yhtiön päätuote oli pitkään Nummi-kippi, jolla oli 1940-luvun lopussa kotimaassa lähes 90-prosentin markkinaosuus. 1960-luvun lopussa yritys oli yhä Suomen johtava kippilaitteita ja kuorma-autojen puominostureita valmistava ja ulkomaille vievä yritys. Yhtiön tarjoamiin tuotteisin kuuluivat silti myös muun muassa traktorien perävaunut, betonin kuljetussäiliöt ja erilaiset teollisuuden tarvitsemat hydrauliosat. Erkki Nummella oli useita luottamustehtäviä toimialallaan ja Perniön alueella, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Erkki Nummi Viitattu 26.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
Jamaikan vaakuna
**Jamaikan vaakuna** on lipun ohella Jamaikan tunnus. Siinä on Pyhän Yrjön risti, jonka päällä on viisi ananasta, maan tärkeintä maataloustuotetta. Vaakunaa tukee kaksi arawak-intiaania, saarten alkuperäistä asukasta. Vaakunan yllä on krokotiili ja alla purppuranvärisessä nauhassa on maan motto, *Out of many, one people*, suomeksi *Monesta kansasta yksi*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Pohjois-Amerikan vaakunat

|  |  |
| --- | --- |
| Vaakunat | 
* Antigua ja Barbuda
* Bahama
* Barbados
* Belize
* Costa Rica
* Dominica
* Dominikaaninen tasavalta
* El Salvador
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamaika
* Kanada
* Kuuba
* Meksiko
* Nicaragua
* Panama
* Saint Kitts ja Nevis
* Saint Lucia
* Saint Vincent ja Grenadiinit
* Trinidad ja Tobago
* Yhdysvallat

 |
| Epäitsenäiset alueet | 
* Anguilla
* Aruba
* Bermuda
* Brittiläiset Neitsytsaaret
* Caymansaaret
* Curaçao
* Grönlanti
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Sint Maarten
* Turks- ja Caicossaaret
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

 |
**Verojyvät** oli se osa maaveroa, joka veronosoituksen mukaan suoritettiin rukiina ja ohrina. Verojen suorittaminen viljana loppui, kun maaverot lakkautettiin Suomessa vuoden 1925 alusta alkaen. Ruotsissa annettiin 24. joulukuuta 1627 kuninkaallinen päätös ja selitys, jonka mukaan maaveron viljana suoritettavan osan tuli olla puoliksi ruista ja puoliksi ohraa. Säännöstä kuitenkin poikettiin joissakin osissa valtakuntaa. Jos kruunu vaati, oli verojyvät suoritettava luonnossa eli kuivattuna viljana. Samoin oli veronosoitukseen otettujen kaurojenkin laita. Jos kruunulla ei ollut viljan tarvetta, verojyvät maksettiin rahana verohinnan mukaan. Veronmaksajalla oli kuitenkin aina oikeus suorittaa verojyvät viljana. 22. heinäkuuta 1803 annettu kuninkaallinen asetus vahvisti menettelyn jatkumisen entisenlaisena. Keisarillinen julistus 12. marraskuuta 1847 sääti, että kruunun niin vaatiessa oli kaksi kolmasosaa verojyvistä suoritettava viljana ja yksi kolmasosa rahana keskiverohinnan mukaan. Jos verojyvien viljana suorittamista ei vaadittu, oli veronmaksajalla oikeus suorittaa koko vero rahana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusanat verojyvät ja maavero.
2. ↑  *Tietosanakirja,* Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909–1919, hakusana verojyvät.