recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pyhän Markuksen luostari Jerusalemissa, jonka uskotaan sijaitsevan samalla paikalla kuin Marian talo
**Maria** on Raamatun ja kristillisen perimätiedon mukaan evankelista Markuksen äiti ja häntä pidetään myös evankelista Barnabaan tätinä. Marian suku saattoi olla mahdollisesti kotoisin Kyprokselta ja ortodoksisen perinteen mukaan hän oli varakas leski. Jerusalemin varhaiskristillinen seurakunta käytti hänen kotiaan kokouspaikkana. Marian poika, Markus, oli mahdollisesti läheisessä yhteydessä apostoli Pietariin, sillä Pietarin on uskottu viitanneen kirjeessä häneen termillä "poikani Markus". Vapauduttuaan Herodeksen vankilasta Pietari tuli suoraan Marian kotiin, "jossa oli useita koolla ja rukoilemassa". Myöhemmin Maria mainitaan myös evankelista Markuksen elämää käsittelevässä apokryfikirjassa *Apostoli ja evankelista Markuksen elämä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Apt. 12:12
2. ↑  Kol. 4:10
3. ↑  Pyhä Maria Jerusalemilainen, apostoli Markuksen äiti *Suomen ortodoksinen kirkko*. Viitattu 3.7.2020.
4. ↑  1.Piet. 5:13
5. ↑  Levänen, Tuomas (suom.): Apostoli ja evankelista Markuksen elämä *Apokryfisiä kirjoituksia ja muuta suomennettuina*. Viitattu 3.7.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee miespuolista lasta tai nuorta. Poika (täsmennyssivu) käsittelee sanan muita merkityksiä.*
Etiopialainen poika.
**Poika** on nuori mies, usein lapsi tai teini.

Etymologia
----------

Suomen kielen sana "poika" on yksi varhaiskantasuomen vanhimmista sanoista. Ruotsin kielen sana "pojke" on tullut kieleen suomen kielestä.

Poikien asema yhteiskunnassa
----------------------------

Historiallisesti poikalapsia on haluttu enemmän kuin tyttölapsia, varsinkin monarkioiden aikoina. Joissakin kulttuureissa asia on edelleen näin. Tyttölapsia esimerkiksi abortoidaan näissä kulttuureissa poikalapsia useammin.

Vuonna 2017 tehdyn tutkimuksen mukaan maailman 152 miljoonasta lapsityöläisestä 88 miljoonaa oli poikia ja 64 miljoonaa tyttöjä.

Sukupuolirooleja haastavat pojat kokevat vanhemmiltaan enemmän kaltoinkohtelua kuin sukupuolirooleja haastavat tytöt. Heillä on myös suurempi riski sairastua masennukseen ja tehdä itsemurha aikuistuessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kulonen, Ulla-Maija: Miesten mysteeri Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 11.1.2022.
2. ↑  Heikura, Pasi: Aristoteleen kantapää: Mistä sanat tulevat, mihin sanat menevät? *Yle*.  23.9.2014. Viitattu 11.1.2022.
3. ↑  Niemi, Mikko: Tyttö tai poika tilaustyönä *Aikakauskirja Duodecim*. Duodecim. Viitattu 11.1.2022.
4. ↑  40 million in modern slavery and 152 million in child labour around the world *ilo.org*.  19.9.2017. Kansainvälinen työjärjestö. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)
5. ↑  Bridges, Dori: Parents more uncomfortable with gender-nonconforming behaviors in boys, study finds *PsyPost*.  25.4.2019. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Poika** Wikimedia Commonsissa
**Poieessa** (m.kreik. Ποιήεσσα, *Poiēessa*, lat. *Poeëessa*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Keoksen eli nykyisen Kéan saarella Kykladeilla Kreikassa. Se sijaitsi saaren länsirannikolla lähellä nykyistä Píssesin kylää.

Historia
--------

Poieessa perustettiin arkaaisella kaudella 600- tai 500-luvulla eaa. Se oli varhaisella klassisella kaudella osa Keoksen tetrapolista eli neljän kaupungin liittoa, johon kuuluivat sen lisäksi myös Iulis, Karthaia ja Koressia. Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla Karthaia oli liittänyt Poieessan itseensä, samoin kuin Iulis Koressian, joten kaupunkeja oli vain kaksi.

Kaupungin, samoin kuin koko saaren, asukkaat olivat joonialaisia. Persialaissodissa kaupungin asukkaat taistelivat kreikkalaisten puolella ja osallistuivat muun muassa Artemisionin ja Salamiin taisteluihin. Kaupungin nimi on periytynyt nykyiselle Píssesin (myös Poíses) kylälle. Sen alueella ei ole suoritettu juurikaan arkeologisia kaivauksia.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kaupungin akropoliina toimi kukkula nykyisen kylän lähellä. Siellä sijaitsi Apollonille omistettu temppeli. Nykyisin kukkulalla on Neitsyt Marialle (*Panagiá*) omistettu kirkko, jonka rakentamisessa on käytetty myös antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Akropoliilla on myös joitakin muurien jäänteitä. Kaupungin alueelta on löydetty myös muiden rakennusten ja muun muassa portin jäänteet sekä hautausmaan paikka.

Kaupungin lähellä sen ja Koressian välisellä alueella sijaitsivat Apollon Smintheukselle ja Athene Nedusialle (Nedousialle) omistetut temppelit. Kreikkalaisen mytologian mukaan Athenen temppelin perusti Nestor kotimatkallaan Troijan sodasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "494 Poiessa", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Keos, Cyclades, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3  Smith, William: "Ceos", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Cohen, Getzel M.: *The Hellenistic Settlements in Europe, the Islands, and Asia Minor*, s. 138. Hellenistic Culture and Society 17. University of California Press, 1996. ISBN 0520914082. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Poiessa *Pleiades*. Viitattu 4.9.2017.
6. 1 2 3  Pisses (Poises) & Ancient Poiessa archaeological site in Kea *All 4 Yachting*. Viitattu 4.9.2017.
**Poika ja kilpikonna** (*Håkan Bråkan & Josef*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Erik Leijonborgin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva, joka perustuu Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin lastenkirjoihin. Elokuvan poikahahmo Håkan on Anderssonin perheestä kertovien kirjojen päähenkilön Lassen pikkuveli. Television joulukalenterina alun perin käytettyjä, poikiin ja miehiin painottuvia Håkan Bråkan -tarinoita on Ruotsissa syytetty seksismistä. Myös animoitu kilpikonna on koiraspuolinen, nimeltään Josef.

Juoni
-----

8-vuotias Håkan saa pikkuveljen sijasta pikkusiskon. Kun Håkan tapaa kiukkuisen kilpikonnan nimeltä Josef, eläin alkaa toimia sisarkateudesta kärsivän pojan salaisten ajatusten äänitorvena.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Axel Skogberg  | … |  Håkan
  |
|  Per Svensson II  | … |  Rudolf, isä
  |
|  Tintin Anderzon  | … |  Karin, äiti
  |
|  Jonas Karlsson  | … |  Josef (ääni)
  |
|  Johan Rheborg  | … |  Ragnar
  |
|  Leo Holm  | … |  Sune
  |

Tuotanto
--------

*Poika ja kilpikonna* oli Erik Leijonborgin esikoisohjaus. Josef-kilpikonna oli Ruotsin ensimmäinen näytelmäelokuvaan animoitu tietokonehahmo.

Vastaanotto
-----------

Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Salla Vehkasalon mielestä *Poika ja kilpikonna* on reipas koko perheen elokuva, joka tuo mukavaa vaihtelua nykyiseen Hollywood-animaation tulvaan. Lapsiperheen elämää ei ole siloteltu kiiltokuvaksi, ja elokuvan ongelmat nousevat yksinkertaisista arjen asioista. Mitään kovin uutta se ei kuitenkaan lastenelokuvaan tuo. Sekä aikuis- että lapsinäyttelijät tekevät Vehkasalon mielestä roolinsa yhtä hyvin.

Lähteet
-------

1. ↑  Varjola, Markku: *Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000–2007*, s. 50. Helsinki: Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry, 2008. Arkistoitu 16.10.2013. (pdf) (viitattu 18.11.2012).
2. 1 2 3 4  Vehkasalo, Salla: Poika ja kilpikonna *Film-O-Holic.com*.  27.05.2005. Viitattu 23.4.2019.
**Vuorikissa** (*Leopardus geoffroyi*, syn. *Oncifelis geoffroyi*) on Etelä-Amerikan luonnonvaraisista kissoista runsaslukuisin.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Vuorikissan vartalon pituus on 42–66 cm, hännän pituus on 24–36 cm. Kissa painaa 2–6 kg

Levinneisyys
------------

Vuorikissa elää Etelä-Amerikan keski- ja eteläosissa. Levinneisyysalue ulottuu Boliviasta ja Etelä-Brasiliasta etelään halki Uruguayn, Paraguayn ja Argentiinan.

Lisääntyminen
-------------

Kiima-ajan koittaessa vuorikissat hakeutuvat toistensa seuraan paritellakseen oksiston kätkössä. Uros parittelee kaikkien naaraiden kanssa, joiden elinpiiri ulottuu sen alueelle. Tehtävänsä toimitettuaan se hakeutuu omiin oloihinsa eikä osallistu jälkeläistensä hoitoon. Pennut syntyvät noin 11 viikon kuluttua parittelusta ja painavat 65–123 g. Ne varttuvat nopeasti ja pyrkivät jo neljän päivän ikäisinä nousemaan jaloilleen ja liikuskelemaan ympäriinsä. Emo vieroittaa pennut 8–10 viikon ikäisinä. Silloin ne kiipeävät jo taitavasti. Poikaset jättävät emonsa noin kahdeksan kuukauden ikäisinä.

Ravinto
-------

Vuorikissa saalistaa tavallisimmin maankamaralla. Joskus sen näkee kuitenkin saalistavan myös oksistossa puissa asuvia eläimiä. Vuorikissa pyydystää lintuja, matelijoita, pieniä nisäkkäitä ja sammakkoeläimiä. Se piiloutuu kasvillisuuteen, odottaa ohikulkevaa saaliseläintä, hyökkää ja painaa uhrin maahan teräväkyntisillä tassuillaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Pereira, J. Lucherini, M. & Trigo, T.: *Leopardus geoffroyi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2015.4*.  2015. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.6.2016. (englanniksi)
2. ↑  ITIS Standard Report: Leopardus geoffroyi *itis.gov*. Viitattu 24.9.2007. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q42682
* Wikispecies: Leopardus geoffroyi
* ADW: Leopardus\_geoffroyi
* ARKive: leopardus-geoffroyi
* BOLD: 279134
* CoL: 3T787
* EoL: 925988
* Fossilworks: 224071
* GBIF: 2434942
* iNaturalist: 74481
* ITIS: 726252
* IUCN: 15310
* MSW: 14000087
* NCBI: 46844
* Species+: 3167

 |

 |
Kolme yleistä symbolia lataamiselle
**Tiedoston lataaminen** (engl. *download*) tietotekniikassa tarkoittaa tiedoston siirtämistä tietokoneverkon avulla tietokoneelta toiselle. Tyypillisesti tiedosto ladataan palvelimelta. Tyypillisesti tiedoston lataaminen näkyy käyttäjälle tiedoston vastaanottamisena.

Tiedostojen lataaminen on olennainen osa digitaalista jakelua ja sähköistä julkaisemista.

Toisin kuin suoratoistossa latauksella pyritään säilyttämään tiedosto pitkäaikaisesti myöhempää käyttöä varten, ei vain sen välittömän käytön aikana.

Tekijänoikeuskysymykset
-----------------------

Tiedostojen lataaminen vertaisverkoissa on johtanut erilaisiin käyttöoikeuksien hallinnan menetelmiin. Lataamalla tiedosto omalle tietokoneelle se säilyy kuluttajan käytössä vaikka palveluntarjoaja lopettaisi toimintansa, mutta käyttöoikeuksien hallintamenetelmät voivat rajoittaa tätä mahdollisuutta. Lisäksi tekijänoikeutta saattaa loukata jos lataamiseen ei ole oikeutta.

Euroopan unionin tuomoistuimen päätöksen mukaan väliaikainen kopio (välimuisti) on sallittua käyttöä.

*Katso myös: Tekijänoikeuden loukkaus*

Lähteet
-------

1. ↑  download *merriam-webster.com*. Viitattu 13.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  downloading *searchnetworking.techtarget.com*.  Arkistoitu. Viitattu 13.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  CJEU Judgment: No Copyright Infringement in Mere Web Viewing *scl.org*. Viitattu 13.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Good news everyone: after 5 years, we now know that what we do every day is legal…No, seriously *copyright4creativity.eu*.  13.6.2014.  Arkistoitu. Viitattu 13.5.2022. (englanniksi)
**Ágios Panteleímonas** (kreik. Άγιος Παντελεήμονας, kath.kreik. Άγιος Παντελεήμων, *Ágios Panteleímon*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 591 (vuonna 2011).

Ágios Panteleímonaksen Pyhän Panteleimonin (*Ágios Panteleímonas*) kirkko.
Ágios Panteleímonaksen kylä sijaitsee Marathónaksen tasangolla linnuntietä noin 27 kilometriä koilliseen Ateenasta, lähellä Attikan itärannikkoa. Se on osa Marathónaksen kaupunkiyhdyskuntaa. Kylä on saanut nimensä sen Pyhälle Panteleimonille omistetusta kirkosta. Kylässä sijaitsee vuoden 490 eaa. Marathonin taistelusta muistuttava Ateenalaisten hautakumpu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ágios Panteleímonas** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista kuvanveistäjää. Suomalaisesta ennustuksia laatineesta kirkkoherra Gustaf Nyholmista (1820–1879) on erillinen artikkeli.*
**Gustaf Georg Nyholm** (14. huhtikuuta 1898 Helsinki – 11. huhtikuuta 1946) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Gustaf Nyholm opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1912–1914 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1914–1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914, 1915, 1917, 1918, 1921, 1922, 1923, 1926, 1930, 1931, 1932 ja 1943. Hänen töitään oli esillä myös ulkomailla Tukholmassa 1929. Nyholm toimi 1920-luvun lopulla pienoisveistosten suunnittelijana Arabian tehtailla.

Teoksia
-------

* *Istuva tyttö* : marmoriveistos. 1917
* *Makaava nainen, malli K 20* : Arabian sarjatuotantona valmistama posliiniveistos.
* *Kukkateline "Afrodite", malli K 22* : Arabian sarjatuotantona valmistama posliiniveistos.
* *Jääkarhuveistos, malli K 39* : Arabian sarjatuotantona valmistama posliiniveistos. 1927-1929

Palkinnot
---------

* III palkinto dukaattikilpailussa 1915
* II palkinto dukaattikilpailussa 1916
* I palkinto dukaattikilpailussa 1922
* IV palkinto valtion taidekilpailussa 1935

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Gustaf Nyholm
2. ↑  Designmuseo : Kysy museolta : Gustaf Nyholmin jääkarhut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Gustaf Nyholm
**Gionna Jene Daddio** (s. 8. kesäkuuta 1994)  on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä **Liv Morgan**. Hän on kiinntettynäSmackdown brändissä. Hän on tällä hetkellä toista kertaa naisten WWE Women’s Tag Team Championship-mestari yhdessä Raquel Rodriguez kanssa.

World Wrestling Entertainment
-----------------------------

Daddio teki debyyttinsä WWE:n NXT brändissä helmikuussa 2015 nimellä "Marley", mutta saman vuoden lopussa käytti jo nykyistä "Liv Morgan" nimeään. Kolmen vuoden NXT vuoden jälkeen hän siirtyi Smackdown brändiin vuoden 2017 lopussa. Yhdessä Ruby Riottin ja Sarah Loganin he muodostivat **The Riott Squadin** , jotka olivat pahiksia. Ryhmä ei saavuttanut suurempaa menestystä, vaikka he ottelivatkin naisten joukkuemestaruudesta. 

Vuonna Morgan aloitti painimaan yksilönä ja hänen persoonaansa aloitettiin kääntämään hyvikseksi.  Seuraavina vuosina Morgan otteli entistä ryhmäläistään vastaan, mutta muodosti myös myöhemmin jälleen joukkueen Ruby Riottin kanssa. The Riott Squad hajosi lopullisesti 2021, kun Riottin WWE-sopimus päättyi. 

Vuoden 2021 lopussa Morgan siirrettiin Raw brändiin ja tämän jälkeen hän pääsikin osallistumaan isompiin otteluihin mestaruuksista.. Vuosi 2022 on ollut Morganin uran paras vuosi, sillä hän voitti ensin Money in the Bank tikapuuottelun ja mahdollisuuden haastaa naisten mestari milloin vain. Morgan rahastikin salkun samana iltana Ronda Rouseyta vastaan ja voitti itselleen WWE Smackdown Women’s Championship - mestaruuden.. Morgan on puolustanut mestaruuttaan Rouseyta vastaan SummerSlamissa ja Shayna Baszleria vastaan Clash at the Castlessa voitokkaasti. Morgan hävisi mestaruuden Ronda Rouseylle vuoden 2022 Extreme Rules-tapahtumassa.

Morgan osallistui 2023 Royal Rumbleen ja asteli kehään sijalla 2 ja hän selviytyi kehässä yli tunnin ja putosi viimeisenä kehästä. Huhtikuussa 2023 Morgan onnistui yhdessä Raquel Rodriguezin kanssa voittamaan WWE Women’s Tag Team Championship-mestaruus Becky Lynchiltä ja Litalta. Tämä mestaruus on Morganille ensimmäinen kerta henkilökohtaisesti. Morgan ja Rodriguez joutuivat 19.toukokuuta luopumaan mestaruudesta Morganin loukkaantumisen vuoksi..

Morgan palasi Smackdown-ohjelmassa takaisin viikkoa ennen Money in the Bank-tapahtumaa ja haastoi yhdessä Rodriguezin kanssa hallitsevat WWE Women's Tag Team Championship-mestarit otteluun MinB-tapahtumassa. Morgan ja Rodriguez onnistuivat voittamaan mestaruuden uudestaan Shayna Baszlerin avustuksella, koska hän kääntyi pariansa Ronda Rouseyta vastaan.

Mestaruudet ja saavutukset
--------------------------

* **WWE**
	+ WWE Smackdown Women’s Championship (1 kerta)
	+ WWE Women’s Tag Team Championship (2 kertaa) Raquel Rodriguezin kanssa
	+ Money in the Bank voitto ((2022))

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Morgan Wrestlingdatassa
2. 1 2 3 4 5  WWE virallinen sivusto
3. 1 2  2023 Money in the Bank-tapahtuman tulokset
4. ↑  2019 Elimination Chamber tulokset
5. ↑  Charlotte Flair voitti Liv Morganin
6. ↑  Riott Squadin päätös
7. ↑  Morgan mestaruusottelussa
8. ↑  2022 Money in the Bank tulokset
9. ↑  WWE Smackdown 19.5.2023 tulokset
**Lehdon Liikenne** on vuodesta 1947 toiminut linja-autoyritys, jonka toimipiste on Janakkalassa. Yrityksen toimeenkuvaan kuuluu tilaus- ja linjaliikenne, joka keskittyy Hämeenlinna-Janakkala -sektorille.

Linja-autoliikennöintitoiminnan aloitti Paavo Lehto puolisonsa Hannelen kanssa vuonna 1947. Aiemmin kuorma-autoilijana työskennellyt Paavo Lehto rakensi itse ensimmäisen linja-autonsa vuoden 1937 mallisesta Ford-kuorma-autosta. Ensimmäinen linja oli 4. lokakuuta 1947 aloitettu Hämeenlinna–Turenki–Tarinmaa, jota ajettiin kolmella vuorolla päivässä. Tilausajotoiminta aloitettiin pienimuotoisena jo heti alkuvaiheessa, mutta laajemmin siihen alettiin panostaa 1950-luvun puolivälissä. Yhtiön toimitilat rakennettiin Turengin keskustaan vuonna 1957 ja niitä on sen jälkeen laajennettu ja modernisoitu useaan otteeseen, viimeksi vuonna 2012. Yritys on toiminut kommandiittiyhtiönä vuodesta 1979 lähtien ja osakeyhtiönä vuodesta 1993. Oman matkatoimiston Lehdon Liikenne perusti vuonna 1986. Yrityksellä on työntekijöitä noin 15 ja liikevaihtoa noin 1,5 milj. € (2010). Yrityksen toimitusjohtajana on vuodesta 2007 lähtien toiminut Paavo Lehdon pojanpoika Esa Lehto.

Heinäkuun alussa 2014 Lehdon Liikenne osti Hämeenlinnassa toimineen Hämeen Linja Oy:n liiketoiminnan ja sen neljä linja-autoa. Vuonna 2015 Lehdon Liikenteen liikevaihto oli 2,5 miljoonaa euroa ja siinä työskenteli 30 henkilöä, joista kuljettajia oli 26. Yhtiöllä oli 24 linja-autoa, joista puolet oli lähi- ja kaupunkiliikennebusseja, toinen puoli tilausajokalustoa. Yritys hoitaa tilausliikenteen ohella linjaliikennettä Janakkala–Hämeenlinna-akselilla, neljää kaupunkilinjaa Hämeenlinnassa sekä koululais- ja palveluliikennettä Janakkalan alueella.

Vuosina 1957–1999 Lehdon Liikenne omisti myös Turengissa toimineen Shell-huoltoaseman, joka oli yksi pisimpään samalla omistajalla olleista Shell-asemista Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historiikki, Lehdon Liikenne Oy
2. 1 2 3 4 5   Vesa Riihinen: *Lehdon Liikenne porskuttaa rohkeasti muutosten keskellä.* Bussiammattilainen 5/2015, s. 14–18. Helsinki: Linja-autoliitto.
3. ↑  YTJ (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Lehdon Liikenne Oy, Fonecta Finder

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivut
Sepänmaa Lappeenrannan eliittikisassa 2010.
**Mari Johanna Bergius** (o.s. **Sepänmaa**, s. 17. syyskuuta 1985 Alavus) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Alavuden Urheilijoita ja häntä valmentaa Hannu Peltola. Sepänmaa on 176 cm pitkä.

Sepänmaa edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ensimmäisen kerran vuonna 2007 ja parhaimmillaan hän on sijoittunut maaotteluissa toiseksi Helsingissä 2008. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut kultaa Turussa 2011 tuloksella 180 cm, hopeaa Tampereella 2008 tuloksella 178 cm sekä pronssia Lappeenrannassa 2007 silloisella ennätyksellään 181 cm ja Espoossa 2009 niin ikään tuloksella 181 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa Joensuussa 2008 tuloksella 177 cm, Mustasaaressa 2009 180 cm ja Turussa 2010 halliennätyksellään 183 cm. Rovaniemellä 2007 hän sai pronssia tuloksella 176 cm. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 185 cm vuonna 2014.

Sepänmaa avioitui seiväshyppääjä Jere Bergiuksen kanssa syyskuussa 2015.

Mari Bergius toimii Tampereen Pyrinnössä nuorisovalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mari Sepänmaa Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Vihityt.  *Aamulehti*, 9.12.2015, s. B11.
3. ↑  T/P 2003 *Tampereen Pyrintö – Yleisurheilujaosto*. Viitattu 11.1.2016.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**HMS Plym** (viirinumero K271) oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan fregatti. Alus upotettiin operaatio Hurrikaanissa, joka oli Britannian ensimmäinen ydinkoe.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: River-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1942 Smiths Dock Companyltä South Bank-on-Teesistä, missä köli laskettiin 1. elokuuta. Se laskettiin vesille 4. helmikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 16. toukokuuta.

Palvelus
--------

Alus liittyi 29. syyskuuta 1943 Takoradissa *HMS Bannin*, *HMS Teviotin* ja *HMS Trentin* kanssa Britteinsaarilta Etelä-Afrikkaan matkanneeseen saattueeseen WS-33. Saattue saapui 9. lokakuuta Capetowniin. Saattue jatkoi edelleen Durbaniin, jonne se saapui 14. lokakuuta.

Alus osallistui 22. helmikuuta - maaliskuu 1945 operaatio Staceyyn suojaten saattuetukialuksia, joiden lentokoneet tekivät kuvauslentoja Penangissa ja Kran niemimaalla.

Aluksella räjäytettiin 3. lokakuuta 1952 Länsi-Australiassa Monte Bello-saarten Tremouille-saarella ydinräjähde.

Päälliköt
---------

Aluksen päälliköinä olivat:

* Alan Foxall 15. maaliskuuta 1943 - elokuu 1945
* Robert Stevenson Miller elokuu 1945 - maaliskuu 1946

Lähteet
-------

* Munro, Archie: *The Winston Special - Troopships via the Cape 1940-1943*. Cornwall: Maritime Books, 2006. ISBN 1-904459-20-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  uboat.net
2. ↑  Munro 2006 s. 428
3. ↑   Viitattu 23.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* The Damned: Chapter 1 - Operation Hurricane
* Nuclear Testing - Montebello Islands Fishing
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Ramillies-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Prince of Wales** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1765 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Ramillies-luokka*
Alus tilattiin 16. joulukuuta 1761 Henry Bird & Roger Fisheriltä Milford Havenista, missä köli laskettiin maaliskuussa 1762. Se nimettiin 18. huhtikuuta 1763 *HMS Hiberniaksi* ja uudelleen 20. lokakuuta 1763 *HMS Prince of Walesiksi*. Alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta 1765 ja lähti merelle 30. kesäkuuta saapuen 8. heinäkuuta Plymouthiin, missä alus valmistui 22. joulukuuta 1770. Sopimuksen mukaiset valmistuskustannukset olivat 25 261 puntaa ja kuusi shillinkiä. Siirrosta Plymouthiin maksettiin valmistajalle 1 924 puntaa kuusi shillinkiä ja neljä pennyä. Lisäksi varustaminen 1770 maksoi 3 689 puntaa 11 shillinkiä ja kolme pennyä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1770 Falklandin matkaa varten päällikkönään John Holwall. Se poistettiin palveluksesta toukokuussa 1771. Alus oli huollettavana Plymouthissa tammikuusta 1774 helmikuuhun 1775, mistä se palautettiin palvelukseen lokakuussa 1776 päällikkönään Samuel Barrington. Alus oli 1777 kotivesillä. Tammikuussa 1778 aluksen päälliköksi tuli Benjamin Hill ja se oli kontra-amiraaliksi ylennetyn Barringtonin lippulaivana. Alus lähti 19. toukokuuta Leewardsaarille. Alus osallistui 14. joulukuuta St. Lucian valtaukseen, d'Estaingin purjehduksen estämiseen 15. joulukuuta 1778 ja Grenadan taisteluun 6. toukokuuta 1779.

Aluksen romutus saatiin päätökseen Plymouthissa 8. elokuuta 1783, mikä maksoi 499 puntaa 13 shillinkiä ja yhden pennyn.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif s. 69

*Ramillies*-luokan linjalaivat

|  |  |
| --- | --- |
| 1. ryhmä | *HMS Ramillies* - *HMS Monarch* - *HMS Magnificent* - *HMS Marlborough* |
| 2. ryhmä | *HMS Terrible* - *HMS Russell* - *HMS Invincible* - *HMS Robust* - *HMS Prince of Wales* |

|  |
| --- |
| Edeltäjät: Canada-luokka – Seuraaja: Suffolk-luokka |
Perun ilmavoimien PC-6 Porter, vuonna 2014.

**Pilatus PC-6 Porter** (*Porter*, suom. *Kantaja*) on sveitsiläinen kevyt kuljetuskone, matkustajakone ja pienkone. Sen valmistaja on Pilatus Aircraft. PC-6 Porterin ensilento koitti vuonna 1959. Konetyyppiä käytetään sekä sotilaskäytössä että siviilikoneena, sitä käytetään tämän ohella ambulanssikoneena sairaankuljetuksiin. Koneen etuna on sen STOL-ominaisuus, siksi tämä etu on tehnyt PC-6:sta suositun koneen esimerkiksi laskuvarjohyppyjä tekeville ryhmille. Fairchild Aircraft on valmistanut PC-6:tta lisenssillä Yhdysvalloissa.

"Lentävä Linkkuveitsi" -lempinimen saaneena, konetyyppi on esimerkiksi metsäpalojen lentovalvonnassa arvostusta saanut. PC-6 Porter kykenee kantamaan 1 000 kg:n hyötykuorman. Konetyypin miniminopeus on 96 km/h, enin matkalentonopeus 213 km/h ja enin lentonopeus 232 km/h, ei koskaan ylitettävä nopeus on 280 km/h. Suurin lentokorkeus on 8 000 metriä. Se tekee koneen toimintakykyiseksi Alppien korkeuksissa, muttei riitä Himalajan vuoristossa.

Pilatus PC-6 Porter omaa muotoilultaan täysin suorasiipisen, ylätasoisen siipiprofiilin. Myös peräsinten järjestely on suorasiipista ja perinteistä järjestelyä noudattavaa. Laskuteline on kiinteä ja kannuspyörällinen. Myös parannettu versio, *TurboPorter* 
niin sanotusti jatkojalostettiin, tässä tyypissä on turboahdettu polttomoottori. Konetyypistä kehitettiin edelleen PC-8D TwinPorter.

Kuvan kone yhdysvaltalaisin tunnuksin, tieteellisissä tutkimustehtävissä.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 3.8.2019.
**Pilbara Rail** on Länsi-Australian osavaltiossa toimiva rautatieyhtiö, joka hoitaa rautamalmiliikennettä 1 106 kilometrin mittaisella rataverkolla, jonka omistavat Robe River Iron Associates ja Hamersley Iron. Rataverkko yhdistää sisämaassa sijaitsevat Nammuldin, Brockmanin, Marandoon, Yandicooginan, Mount Tom Pricen ja Paraburdoon rautakaivokset Intian valtameren rannikolla sijaitsevaan Dampierin satamakaupunkiin. Pilbara Rail muodostettiin vuonna 2002, kun kaivosyhtiöiden aiemmin toisistaan riippumattomat rinnakkaiset rautatielinjat otettiin yhtiöiden yhteiseen käyttöön. Yhtiö on rataverkon pituuden ja liikenteen määrällä mitattuna Australian suurin yksityinen rautatieliikenneoperaattori.

Liikenne
--------

Nykyisen Pilbara Railin liikennöimän rataverkon vanhin osuus Dampierin ja Tom Pricen välille valmistui vuonna 1966. Rataverkko ei risteä lainkaan muiden Australian rautatieyhtiöiden ratojen kanssa. Rataverkkoa parannetaan ja laajennetaan kaivostoiminnan edetessä ja uusien kaivosten auetessa. Vuonna 1998 avatulle Yandicooginan kaivokselle rakennettiin kokonaan uusi 147 kilometrin pituinen rautatieosuus. Vuonna 2004 Tom Pricen ja Dampierin välisen päärataosan kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi aloitettiin kaksoisraiteen rakentaminen. Tunkawannan ja Rosellan välisen 95 kilometrin mittaisen rataosuuden kaksiraiteistaminen valmistui 2006.

Rautatiellä liikennöidään lähes yksinomaan rautamalmikuljetuksiin tarkoitetuilla junilla. Rautamalmia kuljettavat junat ovat 2,2 kilometrin mittaisia, ja ne muodostuvat kolmesta dieselveturista ja 226 rautamalmivaunusta. Kukin vaunu voi kuljettaa 105 tonnin rautamalmikuorman. Yhdessä junassa kuljetetaan noin 23 500 tonnia rautamalmia, junapainon ollessa noin 27 100 tonnia.

Kalusto
-------

Pilbara Railin rataverkolla liikennöidään kaivosyhtiöiden omistamalla junakalustolla. Rautamalmijunien voimanlähteenä käytetään General Motorsin valmistamia Dash 9 -tyyppisiä kuusiakselisia dieselsähköisiä 4 400 hevosvoiman vetureita. Alempitehoisia Dash 7 ja Dash 8 -tyyppisiä dieselvetureita käytetään pääasiassa vaihtotöissä.

Yhtiöiden omistama vaunukalusto käsittää 2 400 malminkuljetukseen tarkoitettua vaunua. Vaunustosta on muodostettu kymmenen 226-vaunuista junaa, muiden vaunujen ollessa varalla.

Liikenteenohjaus
----------------

Rataosalla on ollut aiemmin käytössä tavanomainen kauko-ohjausjärjestelmä, jolla liikennettä ohjattiin rautatien varren opastimin. Opastimet poistettiin uuden liikenteenohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä. Uudessa liikenteenohjausjärjestelmässä tieto junalle turvatusta kulkutiestä välitetään suoraan veturiin kuljettajanäytölle, josta kuljettaja näkee kuinka pitkälle junalla on lupa edetä.

Aiheesta muualla
----------------

* Railway Technology: Hamersley Freight Line, Australia (Arkistoitu – Internet Archive)
*Clutia ericoides*
**Peraceae** on pieni trooppinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Malpighiales-lahkoon.

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, jotka ovat maitiaisnesteellisiä tai sisältävät ruskeaa nestettä, ja joiden lehtiasento on kierteinen. Lehdet ovat ehytlaitaisia, korvakkeet tavallisesti pieniä tai puuttuvat. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat tavallisesti kaksikotisesti, joskus yksikotisesti. Joskus kukinnoissa on värikkäät ylälehdet. Hede- ja emikukat ovat suvussa *Pera* kehättömiä. Hedekukissa on tavallisesti liuskainen mesiäinen, heteitä on 2–8 ja hedekukassa on tavallisesti myös emiön jäänne. Emikukka on joutoheteetön ja luotti on tavallisesti kaksiliuskainen. Hedelmän väliseinät ovat kalvomaisia. Siemenessä on runsas endospermi. Siementen levittäjinä toimivat ainakin useissa tapauksissa muurahaiset.

Levinneisyys
------------

Peraceae-kasvit ovat levinneet kaikkialle tropiikkiin.

Luokittelu
----------

Heimossa on viisi sukua, joissa on yhteensä 135 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat tippakukat (*Clutia*) (75 lajia) ja *Pera* (40 lajia). Aikaisemmin heimon suvut on liitetty tyräkkikasveihin (Euphorbiaceae).

Peraceae-heimolla on yhteinen kantamuoto rafflesiakasvien (Rafflesiaceae), tyräkkikasvien (Euphorbiaceae), solmuoksakasvien (Picrodendraceae) ja heimojen Phyllanthaceae, Ixonanthaceae sekä pellavakasvien (Linaceae) kanssa ehkä noin 107 miljoonan vuoden takana liitukaudella. Kyseistä kehityshaaraa voisi nimittää euforbioideiksi, ja sen yksi ominaisuus on hedelmätyyppi: kota, joka on osaksi liite- ja osaksi selkäluomainen, tai lohkohedelmä. Peraceae-heimon ikä lienee 63,5 miljoonaa vuotta.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Stevens 2001 –, Viittaus 11.2.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q136819
* Wikispecies: Peraceae
* APNI: 217001
* CoL: 6265T
* EoL: 6862682
* GBIF: 4896765
* GRIN: 845
* iNaturalist: 71594
* IPNI: 77126819-1
* IRMNG: 118956
* ITIS: 896783
* NCBI: 629717
* Open Tree of Life: 873016
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126819-1
* Tropicos: 50308055
* uBio: 1817109
* Watson & Dallwitz: peraceae
* WFO: wfo-7000000452

 |

 |
Nagasakin ydinräjähdyksen aiheuttama sienipilvi 9. elokuuta 1945
**Sienipilvi** eli **pyroklastinen pilvi** *lähde?* syntyy räjähdyksen yhteydessä. Yleensä sienipilvi yhdistetään ydinaseen räjähdykseen, mutta sellainen voi syntyä mistä tahansa räjähdyksestä. Nimensä se on saanut pilven muodosta, joka muistuttaa suurta sientä. 

Muoto syntyy siitä että pilven aiheuttaa hyvin pienialainen lämmönlähde joka kuumentaa ilmaa nopeasti, jolloin kaikki nousuliike keskittyy sienen "jalkaan". "Lakki" syntyy nousuliikkeen pysäyttävän inversiokerroksen, yleensä tropopaussin alle. 
Vastakohtana kukkakaalin muotoinen iso kumpupilvi, ja samantapaisen lakin tai alasimen tropopausin alle muodostava kuuropilvi. Kuuropilven alasin syntyy hitaasti ja siksi se on yleensä epäsymmetrinen leviten eniten tuulen suuntaan - sienipilven lakki syntyy niin nopeasti ja suurella voimalla että se leviää joka suuntaan tuulensuunnasta riippumatta.

Sienipilven koko erisuuruisilla ydinräjähteillä
-----------------------------------------------

Maan pinnalla tapahtuvissa räjähdyksissä pilvi ei nouse aivan yhtä korkealle, koska virtauksen mukana nousee suuri määrä maata pölynä. Kun pilvi nousee troposfäärin ylärajalle, stratosfääriin, se pyrkii usein leviämään sivulle, mutta jos energiaa on tarpeeksi, pilvi nousee stratosfääriin. Tämä vaatii megatonniluokan räjähdyksen.
Myös ilmasto-olot vaikuttavat pilven nousukorkeuteen, johon vaikuttaa eniten räjähdyksen tuottama lämpömäärä.

| Räjähteen koko | pilven yläreuna (km) | pilven säde (km) |
| --- | --- | --- |
| 1 kt | 3 | 1 |
| 10 kt | 9 | 3 |
| 100 kt | 16 | 6 |
| 1 Mt | 23 | 15 |
| 10 Mt | 30 | 40 |

  


|  |
| --- |
| **Pilven kehitystä kuvaavia lukuja megatonnin räjähdykselle.** |
| Korkeus | aika räjähdyksestä /min | pilven nousunopeus m/s |
| 3 | 0,3 | 125 |
| 6 | 0,75 | 85 |
| 9 | 1,4 | 55 |
| 15 | 3,8 | 40 |
| 20 | 6,3 | 15 |

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sienipilvi** Wikimedia Commonsissa
**Siemiatyczen piirikunta** (puol. *powiat siemiatycki*) on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 44 193. Siihen kuuluvat kahdeksan kuntaa ovat Drohiczyn, Dziadkowice, Grodzisk, Mielnik, Milejczyce, Nurzec-Stacja, Perlejewo ja Siemiatycze.

Siemiatyczen piirikunnan pinta-alasta noin 32 prosenttia on metsän peitossa. Kunnista metsän osuus on suurin Mielnikissä, noin 60 prosenttia pinta-alasta.

Siemiatyczen väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51 prosenttia oli naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 14,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 24,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 345 lasta. Siemiatyczen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 29 762 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat siemiatycki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 30.8.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Siemiatycki *Wrota Podlasia*. Viitattu 30.8.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Podlasian piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Białystok (hallintokeskus)
* Łomża
* Suwałki

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Augustów
* Białystok
* Bielsk
* Grajewo
* Hajnówka
* Kolno
* Łomża
* Mońki
* Sejny
* Siemiatycze
* Sokółka
* Suwałki
* Wysokie Mazowieckie
* Zambrów

 |

 |
**Velaro** on saksalaisen Siemensin Deutsche Bahnin käyttämästä ICE 3:sta kehittämä suurnopeusjunamalli. Toisin kuin ICE 3, Velaro on täysin Siemensin omaa tuotantoa.

Velaro-junia on vuoteen 2009 mennessä liikenteessä Espanjan Renfellä, Kiinan China Railwaysillä sekä Venäjän RŽD:llä yhteensä 94 kappaletta. Näiden lisäksi Deutsche Bahn on tilannut 15 junaa.

Velaro E
--------

Renfe tilasi vuonna 2001 16 Velaroa, mutta siihen lisättiin myöhemmin vielä 10 junaa. Junat liikennöivät pääosin Madridin ja Barcelonan välillä, jolla matka-aika 621 kilometrin matkalla on nopeimmillaan noin kaksi ja puoli tuntia. Velaro E pitää hallussaan sarjavalmisteisten junien nopeusennätystä, 403,7 km/h.

Ensimmäiset junat toimitettiin heinäkuussa 2005 ja liikenteeseen ne tulivat seuraavana vuonna.

Velaro CN
---------

Kiina tilasi marraskuussa 2005 60 yksikköä Pekingin ja Tianjinin välisen suurnopeusradan liikenteeseen. Velaro CN -junat ovat samankaltaisia kuin Espanjassa, joskin 30 cm leveämpiä paikkamäärän kasvattamiseksi. Kiinan junat Siemens valmisti yhdessä CNR Tangshanin kanssa. Ensimmäinen yksikkö esiteltiin 11. huhtikuuta 2008 Tangshanin tehtaalla.

Velaro RUS
----------

Siemens ilmoitti 19. maaliskuuta 2006 Venäjän rautateiden tilanneen siltä 8 Velaroa. Sopimukseen kuului myös huollot 30 vuoden ajanjaksolle. Velaro RUS poikkeaa aiemmista versioista siinä, että junassa on kahdeksan vaunun sijasta kymmenen vaunua.

Velaro RUS -junat kulkevat markkinointinimellä *Sapsan* (suom. *muuttohaukka*) Moskovan ja Pietarin välillä. Myöhemmin niiden on tarkoitus kulkea myös Moskovan ja Nižni Novgorodin välillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Siemens receives order over 15 high-speed trains from Deutsche Bahn Siemens.  Arkistoitu 23.1.2009. Viitattu 11.6.2009. (englanniksi)
2. ↑  High Speed Trainset Velaro E, Spain Siemens.  Arkistoitu 23.1.2009. Viitattu 11.6.2009. (englanniksi)
3. ↑  Weltrekordzug von Siemens startet Passagier-Betrieb in Spanien (pdf)  22.6.2007. Siemens.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 11.6.2009. (saksaksi)
4. ↑  High Speed Trainset Velaro RUS, Russia Siemens.  Arkistoitu 23.1.2009. Viitattu 11.6.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siemens Velaro** Wikimedia Commonsissa
**Tinalanka** on pehmeää tinasta valmistettua metallilankaa. Se on edullisempaa kuin hopealanka, jota se muistuttaa, ja ruostumatonta toisin kuin rautalanka. Tinalangan ongelmana on se, että se ei tahdo kestää alle +13 asteen lämpötiloja ja muuttuu kiteiseksi muodoksi. Prosessia kutsutaan nimellä tinaruoste.

Tinalankaa voi parantaa päällystämällä sitä esimerkiksi hopealla tai tekemällä siitä lejeerinkiä muiden hopealankojen kanssa. Muutama prosentti hopeaa tekee langasta kylmänkestävää ja sitä sanotaan *luulajanlangaksi* valmistuspaikkakunnan Luulajan mukaan.

Varhaisimmat skandinaaviset tinalankakoristelöydöt ovat viikinkiajalta Ruotsin Smålandista. Tinalankaa on käytetty erityisesti eteläsaamelaisten keskuudessa koristelankana. He ovat tehneet ainakin 1600-luvulta alkaen poronnahkakoruja, jotka on päällystetty tinalangalla. On tehty esimerkiksi punottuja rannekkeita ja hiussolkia sekä nahkalaukkujen kirjailukoristeita. Taito on Saamenmaalta hiipunut 1800-luvulla, mutta elvytetty uudelleen. On epäilty, että seudun uskonnot ovat vaikuttaneet korutaiteen katoamiseen.

Tinalankaa on myrkyttömänä käytetty myös perhonsidonnassa lyijyn asemesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Mona Callenberg: *Tinalankapunonta*. Ruotsinkielisestä alkuteoksesta Tenntrådsbroderiet 1997. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23464-8. suomi
3. ↑
*Tämä artikkeli käsittelee automerkkiä. Henkilöstä katso artikkeli Garnet Wolseley.*
Wolseley Six vuodelta 1972
**Wolseley** on vuosina 1901–1975 valmistettu englantilainen automerkki.

Wolseley 16/20 HP -mallia valmistettiin vuosina 1911–1915. 16/20 HP -malli oli luokassaan Englannin myydyin auto. Siinä oli 3 080 cm³ moottori, teholtaan 15 kW (20 hv). Vaihteita oli neljä. 16/20 HP:n huippunopeus oli yli 60 km/h.

Wolseley oli yksi British Motor Corporationin monista automerkeistä. Viimeinen Wolseley oli vuosina 1972–1975 valmistettu Wolseley Six (BMC ADO17).

Suomessa Wolseley-autoja myytiin 1950- ja 1960-luvuilla muutamia kymmeniä. Maahantuojana toimi Oy Voimavaunu Ab, jolla oli myös muiden muassa MG- ja Morris-autojen edustus. Wolseleyn mallit olivat muita British Motor Corporationin autoja huomattavasti kalliimpia. Esimerkiksi vuonna 1965 Wolseley Hornet, joka pohjautui Austin/Morris Miniin, maksoi 8 300 markkaa, kun Morris Minin hinta oli 5 960 markkaa. Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa vain neljä Wolseley-autoa vuosilta 1960–1970.

Lähteet
-------

1. ↑  Ruiz, Marco: *Suuri autokirja*, s. 24. Suomentanut Jussi Juurikkala. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1985.
2. ↑   Olli J. Ojanen: *Autot ja autoilu Suomessa 60-luvulla*, s. 151. Helsinki: Alfamer Kustannus Oy, 2002.
3. ↑   Onni Pohjanen ja Arvo I. Walli: *Uusi autokirja* (20. painos), s. 516–529. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1965.
4. ↑   Kari Pynnä: *Näillä ajamme: autokantatilasto 31.12.1999* (2. osa). Tekniikan Maailma 12/2000, s. 152. Helsinki: Yhtyneet Kuvalehdet.
**Ovat syntini anteeksi suuret** on hengellinen laulu, jonka on kirjoittanut Toini Hyvärinen (o.s. Teittinen). Hyvärinen oli lestadiolaistunut noin vuotta ennen laulun syntymistä. Hän oli joulun alla 1933 vierailemassa ystävättärensä luona, ja uskon asioista keskustellessa Lempi-ystävä sai kuulla synninpäästön omalle kohdalleen. 

Seuraavana yönä Toini ei saanut unta, vaan hänen mieleensä nousivat laulun sanat, aivan kuin Pyhä Henki olisi ne hänelle sanellut. Hyvärinen kirjoitti laulun sanat nopeasti muistiin ja näytti niitä seuraavana päivänä ystävälleen. 

Laulu tuli aluksi käyttöön Viipurissa Hyvärisen ystäväpiirissä. Jo seuraavana kesänä Oulun suurissa seuroissa Hyvärinen kuuli hämmästyksekseen omaa lauluaan laulettavan. Laulu oli levinnyt laajalle lyhyessä ajassa Hyvärisen ystävien välityksellä. 

Laulu tuli Siionin laulut-kokoelmaan jo vuonna 1936 ja se on julkaistu myös muiden lestadiolaisryhmien laulukirjoissa.

Laulun sävelmä on ruotsalainen kansansävelmä, jota on laulettu mm. sanoilla *On laiva valmiina lähtöön* tai *Itämaille rientää mä tahdon* (Till Österland vill jag fara). 

Laulun on kääntänyt ruotsiksi Elis Sjövall, ja sen otsikko alkaa 'Mina synder nu Gud har förlåtit' (Sions Sånger nro 136). Ruotsin vanhoillislestadiolaiset käyttävät O.H. Jussilan käännöstä 'Mina synder de äro förlåtna' (Sions Sånger och Psalmer nro 44).

Englanniksi laulu on käännetty vuonna 1963, Songs and Hymns of Zion-kokoelmassa (nro 348) laulu alkaa sanoilla *Now my burden of sin is forgiven*. Samoilla sanoilla laulu löytyy myös ALC:n laulukirjasta Hymns and Songs of Zion (nro 477).
**Ovanmalmträsket** on vähähumuksinen järvi Tenholassa Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on 13 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Ovanmalmträsketin pituus etelästä pohjoiseen on noin kaksi kilometriä. Järven keskiosan leveys on 300 metriä, eteläosan leveys on enimmillään 700 metriä, pohjoisosan leveys on noin kilometrin. Ovanmalmträsketin itärannan lähellä sijaitsee noin kolmen hehtaarin laajuinen saari Pellarholmen, joka kohoaa noin 20 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järven koillisosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Lillholmen. Ovanmalmträsket on varsin tasasyvyinen, suuri osa järvestä on 6–10 metriä syvä, syvimmät kohdat sijaitsevat altaan keskiosassa, eteläosassa on 10,8 metrin syvänne. Ovanmalmträsketin vesitilavuudesta noin kolmannes on merenpinnan alapuolella.

Ovanmalmträsketiä reunustaa sekä kulttuurimaisema että metsämaa. Maasto kohoaa paikoin varsin jyrkästi vähintään 25 metriä järven pinnan yläpuolelle. Puolitoista kilometriä koilliseen sijaitsee Kullaanjärvi, jonka korkeustaso 26 metriä Ovanmalmträskiä ylempi. Etelässä on laajoja peltomaita, jotka ulottuvat Suomenlahden sokkeloisten sisälahtien ja Gennarbyvikenin tekojärven rannoille saakka. Ovanmalmträsketin etelärannalta lähtee laskuoja runsaat puolitoista kilometriä kaakkoon sijaitsevaan Bonäsbåsetiin, jonka korkeustaso on vain 0,7 metriä mpy.

Ovanmalmträsketin ekologinen tila on hyvä, PICM-indeksin mukaan tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 8 699 000 kuutiometriä.

Ovanmalmträsket (82.010.1.002) kuuluu Bonäsånin valuma-alueeseen (82.01), joka on osa Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöä (82).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ovanmalmträsket, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 22.5.2021.
3. 1 2 3  Ovanmalmträsket *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 22.5.2021.
4. ↑  Ovanmalmträsket. Järviwiki. Viitattu 22.5.2021.
5. ↑  2.2.10 Ovanmalmträsket *Pohjaeläimistön seuranta Uudenmaan järvillä ja joilla 2016–2018*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 22.5.2021.
6. ↑  Bonäsånin valuma-alue (82.01)[vanhentunut linkki]. Järviwiki. Viitattu 22.5.2021.
**Tallinnan Pyhän Kanutin killan rakennus** oli nimensä mukaisesti Tallinnan Pyhän Kanutin killan (Knuut Pyhä) kiltarakennus Pikk-kadun varrella Virossa. Nykyisin kaupunki on vuokrannut rakennuksen Viron taideakatemialle.

Historia
--------

Rakennuksen julkisivun Pyhän Knuutin ja Martin Lutherin patsaat.
Tallinnan Pyhän Kanutin eli Knuutin kilta oli kaupungin suuresta killasta eronneiden käsityöläisten muodostama niin sanottu pieni kilta. Kanutin killat olivat levinneet Tanskan valtapiirin alueella 1100- ja 1200-luvuilla. Tallinnassa kilta lienee perustettu 1200-luvulla, mutta historiallisissa lähteissä se mainitaan ensi kertaa vuonna 1326. Killan kiltarakennus sijaitsee Tallinnan pääväylä Pikk-kadun varrella. Killalla oli alun perin yksi rakennus, jonka vierestä ostettiin naapuritalo vuonna 1406. Vuonna 1800 ostettiin vielä kolmas talo, jolloin syntyi nykyinen kolmepäätyinen kiltarakennus. Rakennusta uudistettiin vuosien 1863 ja 1864 välillä, jolloin se sai nykyisen englantilaistyylisen eli tudortyylin myöhäisgoottilaisen ilmeensä. Uudistuksen suunnitteli arkkitehti F. Kordes. Vuonna 1933 arkkitehti E. Kuusiku suunnitteli puolestaan rakennuksen tulipalon jälkeiset korjaustyöt. Samana vuonna rakennusta alkoi käyttää Tallinnan teknillinen koulu. Neuvostoliiton miehitettyä Viron rakennukseen majoitettiin sotilaita. Vuonna 2002 rakennukseen tehtiin suuria ennallistustöitä ja rakennus vuokrattiin Viron taideakatemialle vuonna 2004.

Rakennus
--------

Pyhän Kanutin killan rakennus on Pikk-kadun puolella kolmikerroksinen ja Pühavaimu-kadun puolella nelikerroksinen. Rakennuksen julkisivu sai nykyisen ilmeensä vuoden 1864 uudistustöiden yhteydessä. Uudistustyöstä ovat peräisin myös julkisivun seinää koristavat Martin Lutherin ja Pyhän Kanutin patsaat. Rakennuksen sisällä on kahden kerroksen läpi ulottuva suuri sali, jonka alkuperäinen sisustus on hävinnyt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zetterberg, Seppo: *Viron Historia*, s. 109-110. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203.
2. 1 2 3  Tallinna Kanuti gildi hoone, 1863. a. *Kultuurimälestiste register*. Muinsuskaitseamet. Viitattu 22.7.2019. (viroksi)
**Vuoden 1996 kesäolympialaisisten sulkapallo** järjestettiin 24. heinäkuuta – 1. elokuuta 1996 Atlantassa. Tapahtumia oli viisi: miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit sekä sekanelinpeli. Sulkapalloon osallistui 192 urheilijaa (96 miestä ja naista) 37 eri maasta. Nuorin osanottaja oli Mia Audina (16 vuotta ja 338 päivää) Puolasta ja vanhin Diana Koleva-Tsvetanova (36 vuotta ja 276 päivää) Bulgariasta.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Kilpailu | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Miesten kaksinpeli | Tanska Poul-Erik Høyer Larsen | Kiina Dong Jiong | Malesia Rashid Sidek |
| Naisten kaksinpeli | Etelä-Korea Bang Soo-hyun | Indonesia Mia Audina | Indonesia Susi Susanti |
| Miestennelinpeli | Indonesia Rexy Mainaky ja Ricky Subagja | Malesia Cheah Soon Kit ja Yap Kim Hock | Indonesia Antonius Ariantho ja Denny Kantono |
| Naisten nelinpeli | Kiina Ge Fei ja Gu Jun | Etelä-Korea Gil Young-Ah ja Jang Hye-ock | Kiina Qin Yiyuan ja Tang Yongshu |
| Sekanelinpeli | Etelä-Korea Kim Dong-moon ja Gil Young-Ah | Etelä-Korea Park Joo-bong ja Ra Kyung-min | Kiina Li Jianjun ja Sun Man |
|

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Etelä-Korea | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 2 |  Kiina | 1 | 1 | 2 | 4 |
|  Indonesia | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 4 |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Malesia | 0 | 1 | 1 | 2 |

Lähteet
-------

* Sport-refence: Badminton at the 1996 Atlanta Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

SulkapalloSulkapallo olympialaisissa
1972 (*Näytöslaji*) |
1976–1984 |
1988 (*Ystävyysottelu*) |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1996 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu