recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Keijo Aatos Suksi** (3. elokuuta 1931 Kuopio – 1. helmikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja 1970–1972.

Keijo Suksen vanhemmat olivat alueohjaaja Edvin Leander Suksi ja Laura Selma Luomala. Hän suoritti opintoja Työväen Akatemiassa 1953 ja työskenteli sen jälkeen *Savon Kansan* toimittajana 1953–1957, Kuopion sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä 1957–1970 ja Suomen Työväen Säästöpankin Kuopion konttorin johtajana 1972–1973.

Keijo Suksi valittiin Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1970. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuoden 1968 vaalissa. Hän toimi myös Kuopion kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana, Kuopion kaupunginhallituksen jäsenenä sekä useissa alueellisissa luottamustehtävissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Keijo Suksi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 11.10.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Banaanikerttuli** (*Coereba flaveola*) on Latinalaisessa Amerikassa elävä varpuslintulaji. Banaanikerttuli luettiin aiemmin omaan banaanikerttulien heimoonsa, mutta luokitellaan nykyisin kuuluvaksi tangaroihin.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Banaanikerttulin vatsapuoli on kirkkaankeltainen, muu ruumis ja siivet ovat lähinnä tummanharmaat. Linnun nokka on pitkä, hoikka ja kaareva. Sen erittäin terävällä kärjellä lintu pystyy tekemään reiän kukan sivulle. Linnun pituus on 10,5–11,5 cm.

Levinneisyys
------------

Banaanikerttulin levinneisyysalue ulottuu Keski-Amerikasta ja Etelä-Amerikkaan, ja sitä tavataan Meksikosta Pohjois-Argentiinaan. Banaanikerttulin tapaa myös Karibianmeren saarilla sekä silloin tällöin Floridassa.

Elinympäristö
-------------

Banaanikerttulin tapaa todennäköisimmin alangoilta, vaikkakin sitä on nähty myös 1 200 metrin korkeudelta. Elinympäristö on vaihteleva, sitä näkee savanneilla, kosteissa sademetsissä ja jopa joillain aavikoilla.

Lisääntyminen
-------------

*Coereba flaveola*
Naaras munii 2–3 vaaleaa munaa, joita se sitten hautoo noin kaksi viikkoa. Koiras rakentaa naaraan kanssa pesän, mutta munimisen jälkeen koiraasta tulee passiivisempi.

Ravinto
-------

Banaanikerttuli pitää makeasta ja se tulee välillä jopa ihmisten koteihin syömään sokeria. Se käyttääkin runsaasti aikaa ja energiaa meden ym. sokeripitoisen ravinnon etsimiseen. Se hallitsee monia tapoja, joilla pääsee siemailemaan kasvien mettä. Toisin kuin kolibrit, banaanikerttuli ei kykene leijumaan ilmassa. Sen sijaan se roikkuu yleensä oksista pää alaspäin. Nimensä banaanikerttuli on saanut mieltymyksestään kypsiin banaaneihin, tosin banaanikerttuli pitää myös muista hedelmistä. Kaikki banaanikerttulin ravinto ei kuitenkaan ole makeaa, sillä lintu syö myös hyönteisiä, joita se noukkii lehdiltä nokallaan.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Coereba flaveola* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 21.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Coereba flaveola Animal Diversity Web. Viitattu 21. tammikuuta 2008.
3. ↑  Sucrier à ventre jaune Oiseaux.net. Viitattu 21. tammikuuta 2008.
4. ↑  BANAQUIT Coereba flaveola Antiguamuseums. Viitattu 21. tammikuuta 2008.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q228125
* Wikispecies: Coereba flaveola
* ABA: banana
* ADW: Coereba
* ARKive: coereba-flaveola
* Avibase: B78F2D6F0E30160C
* BirdLife: 22722080
* BOLD: 16869
* CoL: WVPN
* BOW: banana
* eBird: banana
* Euring: 17830
* Fossilworks: 372354
* GBIF: 2493744
* GNAB: bananaquit
* IBC: bananaquit-coereba-flaveola
* iNaturalist: 10199
* IRMNG: 10199249
* ITIS: 179900
* IUCN: 22722080
* NCBI: 87177
* Neotropical: banana
* Xeno-canto: Coereba-flaveola

 |

 |
**Citroën C5** on Citroënin vuodesta 2001 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Citroën Xantian ja myös suuremman XM:n. Auton myynti Euroopassa päättyi vuonna 2017, mutta Kiinassa valmistus jatkui tämän jälkeenkin.

Citroën C5 I (2001–2008)
------------------------

Ensimmäisen sukupolven C5 tuli markkinoille keväällä 2001 viisiovisena hatchbackina. Farmarimalli Break esiteltiin saman vuoden kesällä.*lähde?*

Citroën C5 Break
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä C5 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Syksyllä 2004 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa sen keulan ja peräosan ilmettä muokattiin vastaamaan samoihin aikoihin esiteltyä Citroën C4 -mallia. 

Uudistettu C5 ansaitsi Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 2004 täydet viisi tähteä.

Citroën C5 II (2008–)
---------------------

Toisen sukupolven C5 esiteltiin avokattoisena C5 Airscape -konseptiautona Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Tuotantomalli tuli markkinoille seuraavana keväänä neliovisena sedanina ja hieman myöhemmin farmarina*lähde?*.

Citroën C5 Tourer
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä C5 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Citroën C5 CrossTourerGeneven autonäyttelyssä keväällä 2014 esiteltiin hieman maasturimaisempi C5 CrossTourer, jonka maavara on perusasennossa 1,5 senttimetriä tavallista Tourer-farmarimallia korkeampi. Lisäksi siinä on lokasuojien levikkeet sekä suojalevyt etu- ja takapuskurien alla. Sisarmallistaan Peugeot 508 RXH:sta ja kilpailijoistaan poiketen C5 CrossTourer on aina etuvetoinen.

Toisen sukupolven facelift-malli (2017).
Vuodesta 2017 lähtien C5-mallia on myyty ainoastaan Kiinan markkinoilla. Auto koki kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä sen ulkoasua muokattiin vastaamaan Kiinassa myytävää suurempaa C6-mallia*lähde?*.

Lähteet
-------

1. ↑  Citroën C5 2001 Euro NCAP. Viitattu 28.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Citroën C5 2004 Euro NCAP. Viitattu 28.7.2018. (englanniksi)
3. ↑  Frankfurt show: C5 Airscape *Autocar*.  11.9.2007. Viitattu 1.8.2018. (englanniksi)
4. ↑  Citroën C5 2009 Euro NCAP. Viitattu 1.8.2018. (englanniksi)
5. ↑  Citroen goes off-road in Geneva with C5 CrossTourer  5.3.2014. Motor1.com. Viitattu 3.8.2018. (englanniksi)
6. ↑  Koeajo: Citroën C5 Crosstourer HDi 163 *Moottori*.  23.7.2014. Viitattu 22.9.2020.
7. ↑  Bijgewerkte Citroën C5 voor China  24.4.2017. AutoWeek.nl. Viitattu 3.8.2018. (hollanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Citroën C5** Wikimedia Commonsissa
**Eugen Sänger** (22. syyskuuta 1905 Prisecnice – 10. helmikuuta 1964 Berliini) oli itävaltalaista sukua oleva lentokoneinsinööri, joka on tunnetuin panoksestaan sukkulatekniikan ja patopainemoottorin kehittämisessä.

Elämäkerta
----------

Eugen Sänger syntyi Itävalta-Unkariin kuuluneessa Prisecnicen kaupungissa, joka on nykyisen Tšekin tasavallan alueella. Hän alkoi opiskella Grazin ja Wienin teknillisissä yliopistoissa rakennusinsinööriksi, mutta luettuaan Hermann Oberthin kirjan *Die Rakete zu den Planetenräumen* (*Raketilla planeettojen väliseen avaruuteen*) siirtyi opiskelemaan lentotekniikkaa. Hän liittyi Saksan amatöörirakettiharrastajiin (Verein für Raumschiffahrt eli VfR). 

Sängerin diplomityöaiheeksi raketti ei kelvannut. Hän valmistui tehden diplomityönsä siiven tukipalkeista. Sänger julkaisi hylätyn diplomityönsä vuonna 1933 nimellä *Raketenflugtechnik*. 1935–1936 hän kirjoitti artikkeleita raketeista itävaltalaiseen Flug-lehteen, joka sai Saksan ilmailuministeriön (RML) kiinnostumaan hänestä, koska rakettilentokoneella voisi olla sotilaallista käyttöä.

Mallin käsite Sänger II - Technik Museum Speyer
Sänger alkoi johtaa rakettien kehitysryhmää Lüneburger Heide-alueella vuonna 1936, natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen tutkimuskeskuksessa. Saksan armeijalla oli oma rakettitutkimuslaitoksensa Peenemündessä. Sänger suunnitteli tuolloin avaruussukkulan tai avaruuslentokoneen kaltaisen Silbervogel-aluksen. Sen aerodynaaminen nostovoima syntyisi osittain aluksen rungon eikä pelkästään siipien avulla. Sängeriä avusti matemaatikko Irene Bredt, josta tuli hänen vaimonsa. Sänger suunnitteli myös rakettimoottoreita, joiden työntövoima oli yli 1 MN. 

Vuonna 1942 RLM siirsi Sängerin *Deutschen Versuchsanstalt für Segelflug* -organisaatioon tutkimaan patopainemoottoria. Silbervogel-suunnitelma julkaistiin pienenä salaisena painoksena, jota jaettiin korkeille upseereille ja virkamiehille. Toteutusvaiheeseen projektia ei saatu. 

Sodan jälkeen Sänger kutsuttiin työskentelemään Ranskaan, jossa hän perusti vuonna 1949 Fédération Astronautique-järjestön. Neuvostoliitto pyrki tänä aikana rekrytoimaan hänet.

Vuonna 1954 Sänger palasi Saksaan ja johti Stuttgartissa rakettitutkimusinstituuttia. 1961–1963 hän toimi Junkersin lentokonetehtaalla konsulttina suunnitellen patopainemoottorilla toimivaa avaruuslentokonetta. Sänger tutki myös fotonityöntöjärjestelmiä, muun muassa aurinkopurjetta keinona matkustaa hyvin pitkiä matkoja avaruudessa.

Hänen Silbervogel-suunnitelmallaan oli ainakin esikuvan vaikutus X-15, Boeing X-20 Dyna-Soar ja STS-ohjelmiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eugen Sänger** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Ban Zhaota esittävä piirros 1600-luvulta.
**Ban Zhao** (45 – n. 115) oli kiinalainen oppinut ja historioitsija. Hän viimeisteli isänsä Ban Biaon ja veljensä aloittaman kirjan Han-dynastian historiasta, josta tuli malli myöhemmille dynastioiden historiankirjoille. Ban Zhao kutsuttiin keisarinnan hovinaiseksi. Hän kirjoitti myös runoja ja esseitä.

Ban Zhaon tunnetuimpiin esseisiin kuuluu *Nüjie*, "käytösohjeita naisille".

Lähteet
-------

1. ↑  Kenneth Pletcher (toim.): Ban Zhao *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 27.4.2019.
2. ↑  Lin Lee-lee: Inventing Familial Agency from Powerlessness: Ban Zhao's Lessons for Women *Western Journal of Communication*.  2009. Viitattu 27.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Josei** (jap. 女性, "naiset", "naisten"), sarjakuvien suhteen myös **ladies' comics** (jap. レディースコミック), on muun muassa mangan ja animen kohderyhmä, johon kuuluvat nuoret naiset. Joseihin kuuluvat teokset ovat tytöille suunnattua shōjoa kypsempää: fantasiaa on vähemmän, tarinat keskittyvät tiiviimmin henkilöhahmojen välisiin suhteisiin ja seksi ja romantiikka esitetään realistisemmassa valossa. Sarjojen tarinakaaret ja teemat ovat monimutkaisempia. Josei käsittelee usein samankaltaisia aiheita kuin shōjo, kuten romantiikkaa, tieteisfiktiota tai historiallista draamaa, mutta myös enemmän aikuisia naisia kiinnostavia teemoja: työssäkäyntiä, avioliittoa ja perhe-elämää.

Miehille suunnatun seinenin tavoin josei-sarjoissa seksi on usein esitetty kursailemattomasti, ja monet josei-mangakat tunnetaan tummempisävyisen ja normaalista poikkeavamman seksuaalisuuden tutkimisesta. Suurin osa *dōjinshi*- ja *yaoi*-mangasta onkin joko naisille suunnattua mangaa tai eroottista mangaa. Ensimmäisiä aikuisille naisille suunnattuja sarjoja kutsuttiin nimellä *ladies' comics*, mutta nimi alettiin pian liittää saippuaoopperamaiseen kerrontaan. Vakavastiotettava, älyllisempään kerrontatapaan perustuva naisten manga alkoi saada Japanissa jalansijaa vasta 1990-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Josei Genre *jappleng.com*. Viitattu 26.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Aoki, Deb: Josei Manga - Ladies Comics About.com.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 3.2.2012.
3. 1 2  Brenner, Robin E.: *Understanding Manga and Anime*, s. 36. Libraries Unlimited, 2007. ISBN 9781591583325. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Thorn, Matt: What Shôjo Manga Are and Are Not matt-thorn.com.  Arkistoitu 7.8.2011. Viitattu 3.2.2012.

Anime ja manga

|  |  |
| --- | --- |
| Lajityyppejä | 
* Mecha
* Taikatyttögenre
* Haaremi
* Yaoi
* Yuri
* Hentai

 |
| Kohderyhmiä | 
* Lasten anime ja manga
* Shōnen (pojat)
* Seinen (miehet)
* Shōjo (tytöt)
* Josei (naiset)

 |
| Käsitteitä | 
* Cosplay
* Etchi
* Otaku
* Dōjinshi
* Fanipalvelu
* Visual novel
* Tsundere
* Yandere
* Moe

 |
**Maria Josefina Bengts** (1. lokakuuta 1875 Pernaja – 26. lokakuuta 1925 Pernaja) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kansankirjailija.

Josefina Bengts oli Pernajan Hardomin kylästä kotoisin ollut maatalon tytär. Hän sairastui jo nuorena reumaan ja tämä sairaus esti säännöllisen koulunkäynnin ja raskaampien töiden tekemisen. Bengts oli kuitenkin ahkera kirjojen lukija ja hän hankki lisätietoja myös muun muassa Folkvännen- ja Östra Nyland-lehdistä. Hän aloitti kirjailijan uransa lähettämällä artikkeleita Loviisassa ilmestyneeseen Östra Nylandiin. Bengts teki myös käsitöitä, kehräsi ja värjäsi lankoja sekä keräsi tietoja paikallisesta kansanperinteestä. Hän asui koko ikänsä synnyinkodissaan Pernajan Hardomissa.

Bengts käsitteli kirjoissaan 1800-luvun suomenruotsalaista kansanelämää ja talonpoikaiskulttuuria. Hän käytti kirjakieltä mutta kertomusten henkilöiden repliikit olivat Pernajan murretta. Hän sai useat aiheensa vanhempiensa kertomuksista ja nuoruuden muistelmista. Romaania *Fäderna* pidetään suomenruotsalaisen talonpoikaisromaanin merkittävimpänä teoksena. Häneltä jäi kesken teos joka olisi käsitellyt Suomen sisällissodan tapahtumia Pernajassa. Käsikirjoituksen perusteella hänen yhteiskunnallisia näkemyksiään pidetään ahtaina.

Bengts kuoli pian 50-vuotispäiviensä jälkeen keuhkokuumeen aikaansaamaan tuberkuloosimyrkytykseen.

Teoksia
-------

* *I nyländska stugor: ur hvardagslifvet*. 1902
* *I nyländska stugor: andra samlingen*. 1906
	+ ilmestyivät yhteisniteenä 1924
* *Från vargtider och vallpojksår, en samling minnen från forna dagars östra Nyland*. 1915
* *De va´sjutton*, lustspel i en akt. 1917
* *Fäderna*, romaani. 1921
* *När Stampens Maja va ti huvustan*. 1917 (nimimerkillä *Fina Bengts*)

Palkinnot
---------

* Valtion kirjallisuuspalkinto 1921

Lähteet
-------

* Josefina Bengts SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Itä-Uudenmaan maakuntakirjailijat : Josefina Bengts (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Uppslagsverket Finland (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aarne Kaarlo Waldemar Runolinna** (15. lokakuuta 1898 Joensuu – 21. tammikuuta 1953 Ruotsi) oli suomalainen toimitusjohtaja ja äärioikeistolainen aktivisti.

Runolinnan vanhemmat olivat Kaarlo Waldemar Runolinna (aik. Rosenborg, 1877–1927) ja Olga Maria Isaksson 1877–1954. Hänen veljensä oli tekniikan tohtori ja professori Urmas Runolinna (1919–1991). Aarne Runolinna oli naimisissa saksalaisen Anna Maria Winklen kanssa.

Aarne Runolinna kuului 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen johtohenkilöihin. Hänen veljensä Olavi Runolinna (1906–1971) ampui Minna Craucherin tämän Mechelininkadun asunnossa 1932. 

Aarne Runolinna kuului 1944–1945 Suomessa toimineen saksalaismielisen vastarintaliikkeen Sonderkommando Nordin johtoon. Liike kaavaili hänestä ministeriä perustamatta jääneeseen Suomen kansallissosialistiseen pakolaishallitukseen. Runolinna toimi myös Saksasta käsin toimineen Vapaan Suomen radion kuuluttajana. Sodan jälkeen Runolinna päätyi vaimonsa ja tyttärensä kanssa YK:n perustaman pakolaisjärjestön UNRRA:n leirille Hampuriin, jossa he olivat vuoteen 1947.

Sodan jälkeen Aarne Runolinna ei halunnut palata Suomeen, vaan siirtyi perheineen Ruotsiin, jossa hän kuoli vuonna 1953.

Teoksia
-------

* *Vapaussodan kenttäharmaat r.y:n 5-vuotisjulkaisu : 1931–1936* ; kirj. K. Reunanen, Aarne Runolinna. Vapaussodan kenttäharmaat, 1936

Suomennoksia
------------

* Birger Damstén : *Kauppahuone Stockmann : viidenkahdeksatta vuoden vaiheet ; 1862–1937* ; suom. Aaene Runolinna. Kauppahuone Stockmann, Helsinki 1937

Lähteet
-------

* Arne Kaarlo Waldemar Runolinna (runolinnat.net) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Paavo Salo : ’’Sonderkommando Nord’’ - tapahtumat Kristiinassa ja Närpiössä
* Uola, Mikko: *Unelma kommunistisesta Suomesta 1944–1953*, s. 244. Helsinki: Minerva Kustannus Oy, 2013. ISBN 978-952-492-768-0.
* Aarne Runolinnan Kansaneläkelaitoksen-henkilökortti Astia-tietokanta. Viitattu 21.2.2018.
**Gamelia** (m.kreik. Γαμηλία, *Gamēlia*) eli **Theogamia** (Θεογάμια, "Jumalten avioliitto") eli **Hieros gamos** (Ἱερός γάμος, "Pyhä avioliitto") oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka juhlisti Zeuksen ja Heran pyhää avioliittoa. Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Gamelion-kuun 27. päivä eli nykyisen tammi-helmikuun aikoihin.

Juhla oli omistettu Zeukselle Zeus Teleioksena eli perheenpäänä ja Heralle Hera Teleiana. Yhdessä nämä toimivat avioliittojen suojelijoina. Juhlasta tiedetään vain vähän, mutta siihen kuului juhlapidot. Koko Gamelion-kuukautta pidettiin sen ansiosta otollisena hääjuhlille. On kuitenkin mahdollista, että kuukausi oli alun perinkin yleinen hääkuukausi, koska kevät saapui pian sen jälkeen, ja juhla kehittyi tämän perusteella myöhemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Murray, Oswyn: *The Greek City: From Homer to Alexander*, s. 314. Clarendon paperbacks. Clarendon Press, 1991. ISBN 0198147910. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Lupu, Eran: *Greek Sacred Law: A Collection of New Documents (NGSL)*, s. 138. Religions in the Graeco-Roman World. Brill, 2004. ISBN 9047405803. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Theogamia *Hellenion*. Viitattu 5.11.2018.
**Aarne Tirkkonen** (3. marraskuuta 1904 Helsinki – 25. maaliskuuta 1932 Turku) oli suomalainen viulutaiteilija ja konserttimestari.

Tirkkonen antoi konsertteja hyvällä menestyksellä Helsingissä ja muualla Suomessa. Vuonna 1928 hänet kiinnitettiin Turun kaupunginorkesteriin konserttimestariksi. 

Tirkkonen teki itsemurhan hyppäämällä Turussa alas viidennen kerroksen ikkunasta maaliskuun lopulla 1932. Hän oli ollut sairaalassa hoidettavana hermotaudin vuoksi ja pääsi sitten kotiinsa, jossa sairaanhoitaja hoiti häntä. Tirkkonen juoksi kylpyhuoneesta huoneistonsa pihanpuoleisen ikkunan luokse särkien sen ja yritti hypätä alas ikkunasta. Sairaanhoitaja ehti estää aikeen, mutta kun hän sitoi Tirkkosen käteen tulleita verta vuotavia haavoja, Tirkkonen pääsi riistäytymään irti ja hyppäsi ikkunasta alas. Hän kuoli sairaalaan vietäessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Viulutaiteilija Aarne Tirkkonen, Helsingin Sanomat, 27.03.1932, nro 84, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Aarne Tirkkosen hautakivi Malmin hautausmaalla, Hautakivitietokanta - Suomen Sukututkimusseura
Gunnar Idenstam
**Gunnar Idenstam** (s. 1961) on ruotsalainen urkuri.

Idenstam opiskeli Rune Engsön, Anders Bondemanin ja Torvald Torénin johdolla Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa sekä Marie-Claire Alainin johdolla Pariisissa. Improvisaatiossa hän sai ohjausta Jacques Taddeilta. Vuonna 1984 hän sai Grand Prix de Chartres -improvisointipalkinnon. Idenstam on konserttiurallaan esiintynyt muun muassa Monacon katedraalissa, Mariinski-konserttisalissa ja monilla festivaaleilla eri maissa. Idenstam on omaksunut vaikutteita klassisen musiikin ohella kansanmusiikista ja sinfonisesta rockista. Hänen kanssaan ovat tehneet yhteistyötä muiden muassa Johan Hedin, Christian Lindberg, Anders Paulsson, Lisa Rydberg, Benny Andersson ja Virpi Pahkinen.

Vuonna 2012 Idenstam sai Vuoden esiintyjän tunnustuksen Ruotsin kuninkaalliselta musiikkiakatemialta. Hänestä tuli vuonna 2013 akatemian jäsen, ja samana vuonna hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali.

Lähteet
-------

1. ↑  Gunnar Idenstam (s. 1961) on ranskalaisittain... Helsingin Sanomat
2. ↑  Gunnar Idenstam Naxos
3. 1 2  Full biography Gunnar Idenstam

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi), (ruotsiksi)
* AllMusic: Gunnar Idenstam (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Bury FC:n kotikenttä Gigg Lane.
**Bury Football Club** on jalkapalloseura Buryn kaupungista, Suur-Manchesterin alueelta, Englannista. Bury pelasi viimeksi Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykkösliigassa.

Vuonna 1885 perustetun Bury FC:n kotikenttä on ollut alusta lähtien Gigg Lane. Seura kuului Lancashire Leaguen perustajajäseniin 1889. Se voitti sarjan mestaruuden kaksi kertaa ennen kuin valittiin Englannin liigan 2. divisioonaan 1894. Se voitti heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden ja nousi voittoisan "testiottelun" jälkeen 1 divisioonaan 1895.

Bury voitti FA Cupin mestaruuden ensimmäisen kerran vuonna 1900 kukistettuaan Crystal Palacen stadionilla pelatussa loppuottelussa Southamptonin 4–0. Vuonna 1903 Bury voitti FA Cupin toistamiseen. Se kukisti loppuottelussa Derby Countyn 6–0, mikä on edelleen suurin voitto FA Cupin finaaleissa. Bury ei päästänyt kauden aikana cupissa yhtään maalia.

Bury sijoittui 1. divisioonassa viidenneksi kaudella 1900–1901. Se sijoittui 1. divisioonan toiseksi viimeiseksi 24 pisteellä kaudella 1904–1905, mutta ei pudonnut 2. divisioonaan, sillä 1. divisioonaa laajennettiin seuraavaksi kaudeksi kahdeksastatoista joukkueesta kahteenkymmeneen. Se putosi 2. divisioonaan 1912, mutta palasi takaisin pääsarjaan 1924. Se sijoittui viidenneksi 1925, neljänneksi 1926 ja jälleen viidenneksi 1928. Seuraavalla kaudella seura kuitenkin putosi 2. divisioonaan, eikä ole sen jälkeen pelannut maan pääsarjassa.

Bury pelasi 2. divisioonassa vuosina 1929–1957, kunnes putosi 3. divisioonan pohjoislohkoon. Se palasi maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1961 ja selviytyi liigacupin välieriin 1963. Pelattuaan 2. divisioonassa kuusi kautta seura putosi kolmosdivisioonaan 1967, palasi vuoden kuluttua takaisin 2. divisioonaan, mutta putosi jälleen 1969. Se pelasi kolmannella ja neljännellä sarjatasolla vuoteen 1997 saakka, jolloin voitti uuden 2. divisioonan mestaruuden. Pelattuaan kaudet 1997–1999 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla – tuolloisessa 1. divisioonassa – Bury putosi 2. divisioonaan, eikä ole sen jälkeen pelannut kahdella ylimmällä sarjatasolla.

Elokuussa 2019 talousvaikeuksissa ollut Bury suljettiin Ykkösliigasta, jonne se oli juuri noussut, ja erotettiin Football Leaguesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bury Football Club - Potted History *www.buryfc.co.uk*.  1.6.2007.  Arkistoitu 15.4.2012. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 172. Otava, 1970.
3. ↑  Felton, Paul & Spencer, Barry: England 1904/05 *RSSSF*.  11.11.1999. Viitattu 5.11.2016.
4. ↑  Felton, Paul & Spencer, Barry: England 1905/06 *RSSSF*.  11.11.1999. Viitattu 5.11.2016.
5. 1 2  Bury *www.fchd.info*. Viitattu 10.7.2009. (englanniksi)
6. ↑  Bury expelled by English Football League after takeover collapses *BBC Sport*.  28.8.2019. Viitattu 28.8.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Kalijärv** (myös *Lasva Kalijärv*, *Võru Kalijärv* ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Voki-Tamme kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on 920 metriä pitkä ja 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,0 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla peltoaukealla, osin metsäisessä painaumassa noin 2,5 kilometriä Lasvasta lounaaseen päin. Järven pohjoispuolella sijaitsee Voki-Tammen kylän haja-asutus. Lukuun ottamatta pohjoispään taloa on järvi muutoin autio. Järvi on 18,5 metriä syvä ja sen keskisyvyys on 6,4 metriä. Syvin kohta on järven pohjoisosassa. Järven tilavuudeksi on saatu 0,0672 miljoonaa kuutiometriä ja sen rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä. Järveltä on kaunis näkymä ympäristöön sen pohjoispään mäeltä ja järven koillispäässä sijaitsee uimaranta.

Luontoarvoja ja luokittelu
--------------------------

Järvi luokitellaan limnologisesti kovavetiseksi ja eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Järven rannat ovat kovaa maata. Rannat alkavat syvenemään heti rantaviivasta. Ympäröivät peltomaat ovat sinisavea ja savea esiintyy myös järven rannoilla mutakerroksen alla. Kuitenkin koillisrannassa esiintyy hiekkaa ja juuri sinne on tehty uimaranta. Vedenväri on sinapinkeltainen ja näkösyvyys 0,6–1,9 metriä. Vesi on selvästi lämpötilakerrostunutta. Vuonna 1972 kartoitettiin järven vesikasvillisuus ja siitä löydettiin 16 eri lajia. Kaloja järvessä elää ainakin ahven, särki, hauki, lahna, suutari, salakka, kiiski, sorva, made ja allikkosalakka.

Vesistösuhteita
---------------

Kalijärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, sillä järvestä alkava oja laskee jokeen. Järveen laskee neljä ojaa, joista yksi on pitkä. Se seuraa samaa laaksoa missä järvikin sijaitsee, ja oja laskee järven eteläpäähän. Ojan varrella sijaitsee pieni Nõnova järv. Ojan virtaama on pieni ja vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 0,4 kertaa vuodessa eli noin 2,5 vuoden välein. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Katso myös
----------

* Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Keskkonnaregister: Kalijärv (VEE2129100) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 28.8.2020. (viroksi)
2. 1 2 3  Kalijärv (Lasva Kalijärv, Võru Kalijärv), kalapeedia.ee, viitattu 28.8.2020
3. 1 2  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 28.8.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Venícius Ribeiro Mariane Fambre** (taiteilijanimeltään **Buru**; s. 14. huhtikuuta 1976 Vitória) on uransa päättänyt brasilialainen beachfutispelaaja. Hän on kuusinkertainen maailmanmestari vuosilta 2000, 2004 ja 2006-2009. Lisäksi Burulla on yksi hopea vuodelta 2011 ja yksi pronssi vuodelta 2005. Etelä-Amerikan mestaruuden 176 senttimetriä pitkä puolustajana pelaava Buru on voittanut viidesti. Seuratasolla Buru edusti italialaista AS Romaa, venäläisiä Lokomotiv Moskovaa ja Stroginoa sekä kotimaansa Corinthiansia. Vuoden 2007 MM-kisoissa Buru valittiin sekä parhaaksi pelaajaksi että palkittiin parhaan maalintekijän Golden Shoe -palkinnolla. 2009 MM-kisoissa hänet palkittiin kolmanneksi parhaan maalintekijän Bronze Shoella. Buru lopetti uransa vuonna 2012. Hän osallistui kuusiin MM-kisoihin, joista jokaisissa tuli mitali.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Kaliiperin 40 tyypin 89 12,7 cm ilmatorjuntatykki** (jap. 四十口径八九式十二糎七高角砲, *yonjūkōkei hachi-kyū-shiki jūnisenchi shichi -kōkakuhō*) oli keisarillisen Japanin laivaston keskiraskas laivatykki, joka oli palveluskäytössä toisessa maailmansodassa.

Keisarillisen Japanin laivasto otti tyypin 89 tykin käyttöön 6. helmikuuta 1932, ja siitä tuli merkittävin ilmatorjunta-ase uusilla lentotukialuksilla, taistelulaivoilla ja risteilijöillä. Tykki asennettiin pääasiassa kaksiputkisena asennuksena. Laivaston aluksia 1930- ja 1940-luvuilla modernisoitaessa niiden vanhatilmatorjunta-aseistus, 80-milliset tyypin 3 ja 120-milliset tyypin 10 tykit, korvattiin tyypin 89 aseilla.

Käyttö
------

Tykkejä asennettiin seuraavien luokkien aluksille:

* Chitose-luokka
* Hiyō-luokka
* Ibuki-luokka
* Ise-luokka
* Izumo-luokka
* Kongō-luokka
* Kuma-luokka
* Matsu-luokka
* Mogami-luokka
* Nagara-luokka
* Nagato-luokka
* Shōkaku-luokka
* Taiyō-luokka
* Takao-luokka
* Unryū-luokka
* Yamato-luokka
* Zuihō-luokka

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:12.7 cm/40 Type 89 naval gun
KiedditšohkkaKiedditšohkka Ritnitsohkkan alarinteeltä kuvattuna

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
tunturi |
| Sijainti | 
Käsivarren erämaa-alue, Enontekiö,  Suomi |
| Vuoristo | 
Skandit |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 285 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
69° 16′ 51″ P, 21° 13′ 45″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kiedditšohkka** tai **Gieddečohkka** on Suomen kolmanneksi korkein tunturi Enontekiön Yliperällä. Sen korkeus on 1 285 metriä ja se sijaitsee aivan Suomen ja Norjan rajan tuntumassa, noin kaksi kilometriä Haltista lounaaseen.

Yleistä
-------

Kiedditšohkka sijaitsee Käsivarren erämaa-alueella aivan Käsivarren ylimmän kulmauksen tuntumassa. Suomen ja Norjan välinen raja kulkee tunturin kautta niin, että pääosa tunturista ja sen korkein huippu jäävät Suomen puolelle. Rajapyykki 303A on lähellä tunturin korkeinta huippua.*lähde?* Haltiin nähden tunturi on lounaassa noin kahden kilometrin päässä.

Kiedditšohkka kuvattuna Rihtujohkan varresta tunturien eteläpuolelta, vasemmalla Kiedditšohkka ja oikealla sivuhuippu Etu-Halti

Ristiriitaista tietoa tunturin korkeudesta
------------------------------------------

Tunturilla on kaksi selvästi erottuvaa huippua. Nykyään näistä pohjoisemmasta ja korkeammasta käytetään tunturin nimeä Kiedditšohkka. Joissain kartoissa sen korkeudeksi on merkitty 1 271,6 metriä. Kartoissa olevien korkeuskäyrien perusteella tuo korkeus on kuitenkin virheellinen ja Kiedditšohkkan korkeudeksi tulee käyristä laskemalla 1 285 metriä.

Kiedditšohkkan eteläisemmälle huipulle on annettu nimi Etu-Halti tai Pikku-Halti. Vielä 1990-luvulla koko tunturi tunnettiin vain nimellä Kiedditšohkka. Etu-Halti on tasan 1 200 metriä korkea ja kahden huipun välinen satula laskee alimmillaan noin 1 145 metriin. Etu-Haltin huipulta on hieno näkymä etelään yli Pitsusjärven ja sieltä saa ehkä parhaan kokonaiskuvan Haltin ja Ridnitsohkkan vierekkäisistä tunturimassiiveista. 

* näkymä Kiedditsohkalta (Etu-Haltilta) etelään yli Pitsusjärvennäkymä Kiedditsohkalta (Etu-Haltilta) etelään yli Pitsusjärven
* Kiedditsohkka kuvattuna läheltä Etu-Haltin huippuaKiedditsohkka kuvattuna läheltä Etu-Haltin huippua

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen korkeimmista kohdista
* Luettelo Suomen suurimmista prominensseista

Lähteet
-------

1. 1 2   | Viitattu 15.12.2012
2. ↑   matalampi korkeus, katso esimerkiksi *Halti – Kilpisjärvi Ulkoilukartta* 1:50 000, Karttakeskus 2008, ISBN 978-951-593-245-7, samassa kartassa olevien korkeuskäyrien perusteella korkeus on kuitenkin tuo 1 285 m, lisäksi esimerkiksi  | Viitattu 16.12.2012
3. ↑  *Halti-Kilpisjärvi ulkoilukartta* 1:50 000, Maanmittaushallituksen karttapaino, Helsinki 1983, sekä *Käsivarsi ulkoilukartta* 1:100 000, Karttakeskus, Vantaa 1998

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kiedditsohkka** Wikimedia Commonsissa
Korinttilainen mustakuviotyylillä koristeltu olpe, n. 575–550 eaa. Louvre.
**Olpe** (m.kreik. ὄλπη, *olpē*) on antiikin aikainen keraaminen öljykannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Olpe on muodoltaan joko matalajalkainen tai jalaton yksikorvainen hoikkavartaloinen kannu. Siinä on leveä suuosa, mutta ei kuitenkaan kaatonokkaa. Olpen vartalo- ja kaulaosa ovat sulautuneet yhteen, ja sen kädensija nousee suun yläpuolelle. Olpe muistuttaa monin tavoin oinokhoea eli viinikannua.

Olpeja käytettiin muun muassa painisaleilla, joissa painijat voideltiin öljyllä.

* Olpen muoto ulkoa ja sisältä.Olpen muoto ulkoa ja sisältä.
* Korinttilainen olpe, n. 630 eaa.Korinttilainen olpe, n. 630 eaa.
* Attikalainen olpe, n. 570–510 eaa.Attikalainen olpe, n. 570–510 eaa.
* Olpe, n. 540 eaa.Olpe, n. 540 eaa.
* Olpe, n. 515–510 eaa.Olpe, n. 515–510 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ὄλπη, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Olpe", *Antiikin käsikirja*, s. 378. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Oinochoe, olpe and chous Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 13.2.2020. Viitattu 20.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **olpet** Wikimedia Commonsissa
**Rudy Gunnar Kauste** (vuoteen 1933 Gauffin; 4. syyskuuta 1907 Helsinki – 30. huhtikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1961.

Kausteen vanhemmat olivat arkkitehti Arthur Rudolf Gauffin ja Ellen Sofia Falck. Kauste valmistui agronomiksi vuonna 1933. Hän työskenteli aluksi Keskusosuusliike Hankkijan kasvinjalostuslaitoksella ja Maatalouskoelaitoksen kasvinjalostusosaston ensimmäisenä assistenttina ja tilanhoitajana Iso-Hiiden kartanolla Janakkalassa ja Tarvaalan koulutilalle Saarijärvelle. Vuonna 1936 Kauste siirtyi G. A. Serlachius Oy:n maatalousosaston päälliköksi Mänttään. Hänen vastuulleen kuului yhtiön eri puolilla Suomea sijainneiden tilojen hoito sekä kauppapuutarhan, myllyjen, Mäntän Liha- ja Leikkeleliikkeen, teurastamon ja makkaratehtaan sekä kalavesien ja -hautomon johto. Kauste toi Suomeen ensimmäiset friisiläislehmät, ja hän oli kehittämässä Pohjois-Hämeen meijeritaloutta.

Kauste vaikutti monissa alansa yhteisöissä ja järjestöissä, muun muassa Pohjois-Hämeen Osuusmeijerissä, Myllyliitossa ja Teollisuusagronomiyhdistyksesä. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan Viestirykmentti 4:ssä, ja oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gunnar Kauste *Biografiasampo*. Viitattu 13.8.2022.
2. 1 2 3  Helsingin Sanomat. 17.05.1991. Kuolleita.
**Bertel Viking Alarik Bjugg** (14. maaliskuuta 1924 Pernaja – 8. elokuuta 2012 Helsinki) oli hotelli- ja ravintola-alalla pitkään toiminut henkilö, joka sai ensimmäisenä Suomessa matkailuneuvoksen arvonimen, vuonna 1983.

Bjugg kävi kansakoulun ja toimi viinurina Hotelli Kämpissä 1940–1948, joskin osallistui myös sotaan. Suoritettuaan yksityisesti keskikoulun Bjugg jatkoi opintojaan ja valmistui merkonomiksi 1951. Hän opiskeli myös Liikkeenjohdon instituutissa 1974–1975. Bjugg työskenteli Helsingin Osuuskaupassa ensin hovimestarina ja sitten ravintolatarkastajana. Matkaravinto-yhtiön tarkastajan tehtävästä Bjugg siirtyi vuonna 1959 Helsingin Osuuskaupan ravintolalinjan osastopäälliköksi, toimien vuodesta 1963 johtajana ja johtokunnan jäsenenä ja vuosina 1982–1986 hotelli- ja ravintolalinjan johtajana. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä alan yhteistyöorganisaatioissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eeva Salonen: Bertel Bjugg. HS Muistot, 11.9.2012 (Tilaajille, Viitattu 9.7.2020)
2. ↑  Aho, Seppo: *Valtionhoitajan ja tasavallan presidenttien 1918–2005 myöntämät arvonimet*, s. 141. Alavus: Aholis Oy, 2006. ISBN 952-91-9535-4.
**Ercole l’invincibile** ("Voittamaton Herkules") on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alvaro Mancori alias Al World. Sen päähenkilöä Herkulesta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Dan Vadis.

Juoni
-----

Herkules pelastaa prinsessa Teikan leijonan kynsistä ja vapauttaa hänen isänsä kuningaskunnan lohikäärmeen ikeestä. Sillä aikaa tulivuoren sisällä sijaitsevan Demioksen kuningatar ja tämän apuri Kabaol ovat orjuuttaneet Teikan ja hänen kansansa, joita Herkules lähtee pelastamaan. Kabaolin tytär Melissa tappaa kuningattaren ja aikoo uhrata Teikan, mutta Herkules vapauttaa orjat, pelastaa rakastettunsa, ja tulivuorenpurkaus tuhoaa kaupungin.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Dan Vadis  | … |  Herkules
  |
|  Spela Rozin  | … |  Teika
  |
|  Carla Calò  | … |  kuningatar
  |
|  Maria Fiore  | … |  Melissa
  |
|  Ken Clark  | … |  Kabaol
  |
|  Jeannette Barton  | … |  Etel
  |
|  Ugo Sasso  | … |  kuningas Tideo
  |
|  Olga Solbelli  | … |  oraakkeli
  |
|  Renato Rossini  | … |  kaartin upseeri
  |
|  Mario De Simone  | … |  Panaco
  |

Tuotanto
--------

Techniscope-tekniikalla Technicolor-väreissä kuvattu *Ercole l’invincibile* on tavanomainen peplumseikkailu, joka on täynnä reipasta toimintaa. Elokuvan kliseisiin kuuluvat sankarin kamppailut leijonaa, lohikäärmettä, karhua ja norsuja vastaan, pelastajaansa odottava kahlittu neito, paha kuningatar, orjuutettu kansa ja kaiken tuhoava tulivuorenpurkaus. Dan Vadis on energinen toimintasankari, mutta hänen vaalea partansa on yksi peplumhistorian surkeimmista esityksistä. Alkuteksteissä koko näyttelijäkunnalle on keksitty englanninkieliset taiteilijanimet.

Yhdysvalloissa elokuva muokattiin uudelleen osaksi television *Sons of Hercules* ("Herkuleen pojat") -sarjaa nimellä *Son of Hercules in the Land of Darkness* ("Herkuleen poika pimeyden maassa"). Samalla siihen vaihdettiin toinen lohikäärme Steve Reevesin *Voittamattomasta Herkuleesta*, josta myös musiikki on lainattu.

Julkaisut
---------

Harvoin nähdystä elokuvasta ei ole laadultaan tyydyttävää DVD-julkaisua. Sen amerikkalainen TV-versio on saatavilla useilta public domain -sivustoilta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hughes, Howard: *Cinema Italiano: The Complete Guide from Classics to Cult*, s. 12. London, New York: I. B. Tauris, 2011. ISBN 978-1-84885-608-0.
2. 1 2 3  Wild Realm Reviews: Sword & Sandal *weirdwildrealm.com*. Viitattu 28.7.2013. (englanniksi)
3. ↑  Anica: Archivio del Cinema Italiano *archiviodelcinemaitaliano.it*. Viitattu 28.7.2013. (italiaksi)
4. ↑  DBCult Movie Database *dbcult.com*.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 28.7.2013. (englanniksi)
5. ↑  Peplum Blog: When bad beards happen to good films *peplums.blogspot.fi*. Viitattu 28.7.2013. (englanniksi)
6. ↑  Giordano, Michele: *Giganti buoni: da Ercole a Piedone (e oltro) il mito dell'uomo forte nel cinema italiano*, s. 178. Roma: Gremese Editore, 1998. ISBN 88-7742-183-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Ercole l'invincibile* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Ilkka Eero Olavi Joenpalo** (s. 14. lokakuuta 1945 Jokioinen) on suomalainen poliitikko. Hän oli SDP:n kansanedustaja Hämeen eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1987–1991 ja uudelleen vuodesta 1995. Hänen kansanedustajuutensa päättyi 1997, kun hän siirtyi Teknisten Liiton johtoon. Vuosina 2001–2005 Joenpalo toimi neljän ammattiliiton fuusion tuloksena syntyneen Toimihenkilöunionin ensimmäisenä puheenjohtajana. 

Joenpalo oli presidentin valitsijamies 1988. Hän on ollut Forssan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1977 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana hän oli 1989–2000. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli 1979–1988 ja puheenjohtaja 1981–1988.

Joenpalo käynyt keskikoulun ja on ammatiltaan koneteknikko.

Joenpalo on toimittanut julkaisun *Forssan työväenyhdistys 100 vuotta: 1889-1989*, joka ilmestyi 1989.

Lähteet
-------

1. ↑  Joenpalo, Ilkka. Forssan työväenyhdistys 100 vuotta: 1889–1989. Julkaisija FTY ry. 8 s.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Ilkka Joenpalo *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Aro, Juhani: Joenpalo karisti Helsingin pölyt lopullisesti.  *Uutispäivä Demari*, 13.10.2005. Artikkelin verkkoversio.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Ludwig Aschoff
**Ludwig Aschoff** (1866–1942) oli saksalainen patologi ja anatomi. Aschoff toimi professorina Freiburgissa vuodesta 1906. Hän tutki ihmisen patologista anatomiaa ainakin virtsaelinten, umpilisäkkeen ja synnytyselinten osalta ja julkaisi teokset *Kursus der patologische Historie* (1900), *Die heutige Lehre von den pathol-anat. Grundlagen der Herzschwäche* (1906), *Die Wurmfortsatzentzündung* (1908) ja *Vorträge über Pathologie* (1925).

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, osa 1 vuodelta 1960, s. 707
2. ↑  Iso tietosanakirja, osa 1 vuodelta 1931, s. 810


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Valtionhoitaja Mannerheim ja vasemmalta oikealle hänen adjutanttinsa Kasimir Lilius, Heikki Kekoni, Akseli Gallen-Kallela ja Bertel Rosenbröijer
**Edvin Bertel Rosenbröijer** (14. joulukuuta 1887 Baku, Venäjän keisarikunta – 26. syyskuuta 1943 Tilkan sotilassairaala, Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja sotilasasiamies.

Rosenbröijerin vanhemmat olivat merikapteeni Hugo Boris Rosenbröijer ja Josefina Katarina Fredrika Lindstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1907 ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeustedettä.

Rosenbröijer oli rautatiehallituksessa kirjurina ja kirjanpitäjänä 1909–1918. Hän oli mukana ensimmäisten suojeluskuntien järjestäytymisessä jo 1905 ja osallistui Hakaniemen mellakka]an 1906. Rosenbröijer osallistui uudelleen suojeluskuntien perustamiseen 1917–1918 ja Suomen sisällissodan aikana hän oli mukana huhtikuussa 1918 Helsingin valtauksessa. Hän siirtyi 1918 armeijan palvelukseen ja kävi kadettikoulun 1920. Rosenbröijer oli vuonna 1919 valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheimin toisena adjutanttina ja sen jälkeen presidentti Kaarlo Juho Ståhlbergin nuorempana adjutanttina. Hän opiskeli Ranskassa 1920–1921 ja palveli sinä aikana 54. jalkaväkirykmentissä Compiègnessa ja 26. jääkäripataljoonassa Metzissä. Rosenbröijer palveli yleisesikunnassa toimistoupseerina ja vt. toimistopäällikkönä 1921–1927, oli sotilasasiamiehenä Tukholmassa 1927 ja Suomen valkoisen kaartin komppanianpäällikkönä 1927–1928. Hän oli vanhempana toimistoupseerina yleisesikunnan ulkomaantoimistossa 1928–1929 ja sotilasasiamiehenä Tukholmassa, Oslossa ja Kööpenhaminassa 1929–1933. Vuodesta 1933 lähtien Rosenbröijer oli yleisesikunnan ulkomaanosaston toimistopäällikkönä. Rosenbröijer ylennettiin luutnantiksi 1920, kapteeniksi 1923, majuriksi 1928 ja everstiluutnantiksi 1938. Vuonna 1936 Rosenbröijer oli vielä Mannerheimin adjutanttina, kun tämä oli Suomen virallisena edustajana Lontoossa Englannin kuninkaan Yrjö V:n hautajaisissa.

Rosenbröijer palveli jatkosodan aikana päämajan sotilasasiamiestoimiston päällikkönä. Hän kuoli pitkäaikaiseen vakavaan sairauteen 53. sotasairaalassa syyskuussa 1943.

Bertel Rosenbröijer oli naimisissa vuodesta 1916 toimittaja, kääntäjä ja kirjailija Gurli Sofie Ingeborg Sevónin kanssa. Bertel Rosenbröijer oli jääkärieverstiluutnantti John Rosenbröijerin serkku.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31564
2. 1 2 3 4  Adelsvapen-Wiki Adliga ätten Rosenbröijer nr 404, tabell 17
3. 1 2 3 4  Överste Bertel Rosenbröijer död, Hufvudstadsbladet, 28.09.1943, nro 261 (2. painos), s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jerrel "Jimmy Floyd" Hasselbaink** (s. 27. maaliskuuta 1972 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Hasselbainkin ensimmäinen ammattilaisseura oli alankomaalainen Stormvogels Telstar, jossa hän pelasi vuoteen 1990 ennen siirtymistään AZ Alkmaariin. Seuraavaksi hän siirtyi Portugaliin Campomaiorenseen. 24 vuoden ikäisenä Hasselbaink siirtyi mahtiseura Boavistaan, jossa teki lopullisen läpimurtonsa. Hän teki 29 ottelussa 20 maalia. Heinäkuussa 1997 Hasselbaink myytiin kahdella miljoonalla punnalla kaudeksi 1997–1998 englantilaiseen Valioliiga-seura Leeds Unitediin, jossa hän jatkoi vakuuttavaa maalien takomistaan tehden 36 ottelussa 18 maalia, mikä oikeutti sarjan jaettuun maalikuninkuuteen. Hasselbainkin seuraava seura oli Espanjan Primera Divisiónin Atlético Madrid. 34:ssä Espanjan liigan ottelussa hän teki 24 maalia. 

Kaudeksi 2000–2001 seurasi paluu Valioliigaan, tällä kertaa Chelseaan seuran silloisella ennätyssummalla, 15 miljoonalla punnalla. Ensimmäisellä Chelsea-kaudellaan hän teki 35 ottelussa 23 maalia ja voitti jälleen Valioliigan maalikuninkuuden. Kaudella 2001–2002 Hasselbaink teki jälleen 23 maalia. Kahden viimeisen Chelsea-kautensa aikana hänen maalintekovireensä alkoi hiipua, eikä kaudella 2002–2003 merkitty Hasselbainkin sarakkeeseen kuin 11 osumaa 36 pelissä, ja 2003–2004 maaleja tuli 30 pelatussa ottelussa yhteensä 13. 32-vuotiaana hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi vapaalla siirrolla Middlesbrough'n, jossa teki kahden kauden aikana 58 ottelussa 23 maalia. Charltoniin Hasselbaink siirtyi vapaalla siirrolla 11. heinäkuuta 2006. 25 ottelun jälkeen hollantilainen siirtyi Cardiff Cityyn, missä lopetti uransa vuonna 2008.

Alankomaiden maajoukkueessa Hasselbaink pelasi 23 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Hasselbaink, Jimmy Floyd national-football-teams.com. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jimmy Floyd Hasselbaink Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 van der Sar |
2 Reiziger |
3 Stam |
4 F. de Boer |
5 Numan |
6 Jonk |
7 R. de Boer |
8 Bergkamp  |
9 Kluivert |
10 Seedorf  |
11 Cocu |
12 Zenden |
13 Ooijer |
14 Overmars |
15 Bogarde |
16 Davids  |
17 van Hooijdonk |
18 de Goeij |
19 van Bronckhorst  |
20 Winter  |
21 Hasselbaink |
22 Hesp |
Valmentaja Hiddink



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |