recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hannu Hautamäki** (s. 2. syyskuuta 1974) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka päätti uransa Suomen mestaruuteen kaudella 2011-12 Vammalan Lentopallon riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hautamäki voitti urallaan SM-pronssia vuonna 2008, SM-hopeaa vuonna 2011 sekä SM-kultaa 2012. Nykyisin Hautamäki toimii VaLePan toiminnanjohtajana; hän on ollut toiminnanjohtaja vuodesta 2010 lähtien seurassa.

Ura
---

Hautamäen ura lähti käyntiin hänen kotikaupungistaan Ilmajoelta, Nopan Kylä Kisa-Veikkojen riveissä. Hiljalleen Hautamäestä kehittyi huippupelaaja, ja hän nousi SM-liigaan. Hänen ensimmäinen seuransa Lentopallon SM-liigassa oli Jyväskylän Metso-Lentis kaudella 1996. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 3. syyskuuta 1996. Jyväskylän Metso-Lentiksessä hän pelasi lopulta vain kaksi kautta, kun seura luopui liigapaikastaan kauden 1998 päätteeksi. Tämän jälkeen Hautamäki alkoi pelaamaan Jyväskylän naapurikunnan joukkueessa eli Muuramen Lentopallossa, jota hän oli nostamassa SM-liigaan.

Muuramessa Hautamäki pelasi lopulta neljä kautta kunnes vaihtoi Vammalan Lentopalloon pelaamaan. Vammalan kaupunkiin kauden 2004 päätteeksi. VaLePassa Hautamäki kulutti ensimmäisen kautensa vaihtopenkkiä pitkälti, sillä VaLePan ulkomaalaisvahvistus oli joukkueen toinen yleispelaaja yhdessä Timo Haaviston kanssa. Kaudeksi 2005-2006 Hautamäki vaihtoi yleispelaajan roolista liberon vastaanotto puoleiseen rooliin, joka oli onnistunut vaihto. Hautamäki nousi liigan liberoiden elittiin heti pelipaikallaan. Hän oli kausilla 2006 sekä 2007 kymmenen parhaimman vastaanottajan joukossa koko SM-liigassa. Kaudella 2008 Hautamäki oli totutusti liigan parhaimpia vastaanottajia myös. Hän voitti samalla uransa ensimmäisen SM-mitalin, kun VaLePa juhli SM-pronssia kauden päätteeksi. Kauden aikana Ilta-Sanomien kapteenikyselyssä selvisi myös että Hautamäki on yksi liigan aliarvostetuimmista pelaajista. Kaudella 2011 Hautamäki saavutti uransa toisen mitalin, hopean ja kaudella 2012 kolmannen mitalin, kultaa.

Muuta
-----

Hautamäki kertoo vapaa-ajallaan harrastavansa innokkaasti golfia. Etenkin kesäisin laji tulee tutuksi. Pituudeltaan Hautamäki on 194cm eli hän on liberoksi pitkä pelaaja.

Saavutukset
-----------

* SM-pronssia 2008
* SM-hopea 2011
* SM-kulta 2012

Joukkueet
---------

* 1996-1998 Metso Lentis
* 1998-2004 Muuramen Lentopallo
* 2004-2012 Vammalan Lentopallo
**Irina Zaritskaja** (2. toukokuuta 1939 Kiova – 30. heinäkuuta 2001 Lontoo) oli ukrainalaissyntyinen pianisti. Hän muutti vuonna 1972 Israeliin ja vuonna 1985 Englantiin.

Zaritskaja aloitti pianonsoiton opintonsa Kiovassa ja jatkoi niitä Moskovan keskuserikoismusiikkikoulussa Tatjana Kestnerin johdolla. Valmistuttuaan näistä opinnoista vuonna 1958 hän pääsi Moskovan konservatorioon Yakov Zakin luokalle. Hän sai diplominsa vuonna 1963. Vuonna 1960 Zaritskaja sai toisen palkinnon ja kaksi erikoispalkintoa kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa.

Vuosien ajan Zaritskaja esiintyi vain Neuvostoliitossa, jossa hän soitti orkesterien solistina muiden muassa Kirill Kondrašinin, Rudolf Baršain ja Natan Rahlinin johdolla. Vuonna 1961 hän teki uuden esiintymisen Varsovassa tulkitsemalla Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin ja Dmitri Kabalevskin teoksia. Zaritskaja sitoi vuoden 1972 jälkeisen uransa Israelissa sekä esiintyjänä että opettajana Rubin-akatemiaan. Englannissa hän asettui Lontooseen. Hän esiintyi yhä ajoittain Lontoon sinfoniaorkesterin, Royal Philharmonic Orchestra sekä Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin kanssa ja säesti viulisti Boris Belkiniä. Zaritskaja omistautui kuitenkin pääasiassa opetustyöhönsä eri oppilaitoksissa. Viimeisen konserttiesiintymisensä Puolassa hän piti 9. elokuuta 1995 tulkitsemalla Aleksandr Skrjabinin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Kabalevskin ja Frédéric Chopinin teoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Irina Zaritskaya (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Scutellosaurus lawlerin* luuranko.
**Scutellosaurus** (nimen merkitys: "pieni kilpilisko") oli suhteellisen pieni, linnunlantioisiin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sen fossiileja on löydetty Arizonasta, Yhdysvalloista. *Scutellosaurus* eli noin 200–196 miljoonaa vuotta sitten varhaisjurakaudella. Se on yksi varhaisimmista tunnetuista panssaridinosauruksista.

Koko ja ulkonäkö
----------------

*Scutellosauruksen* pituus oli noin 1,2 metriä, korkeus lonkan kohdalta noin 0,5 metriä ja paino noin 10 kilogrammaa. Sen kaulaa ja selkää peittivät sadat luulevyt, joista jotkut olivat litteitä, kun taas toiset olivat kuoppaisia. Luulevyt tarjosivat joustavan, mutta kovan panssarin, joka suojasi saalistajien hampailta ja kynsiltä. Panssarin ja linnunlantioisen lonkan perusteella *Scutellosaurus* tunnistetaan yhtenä ensimmäisistä panssaridinosauruksista. Ajan kuluessa alkukantaisista panssaridinosauruksista, kuten *Scutellosauruksesta* kehittyi jättiläismäisiä panssaridinosauruksia, kuten *Stegosaurus* ja *Ankylosaurus*.

*Scutellosaurus* saattoi liikkua ensisijaisesti kahdella jalalla, vaikka sillä oli tarpeeksi kehittyneet eturaajat, jotta se olisi pystynyt olemaan neljällä jalalla esimerkiksi syömistä varten. Kahdella jalalla liikkuminen oli epätyypillistä panssaridinosauruksille. *Scutellosauruksella* oli pitkä häntä.

Fossiililöydöt
--------------

*Scutellosauruksesta* on löydetty ainakin kahden yksilön jäänteitä. Näitä jäänteitä on löydetty Arizonan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. *Scutellosaurus* löydettiin Kayentan muodostelmasta, josta on löydetty myös kaksi erityisen huomioitua dinosaurussukua: *Megapnosaurus* ja *Dilophosaurus*. Molemmat olivat mahdollisia *Scutellosauruksen* saalistajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Scutellosaurus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 26.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Scutellosaurus *Dinosaur Jungle*. Viitattu 26.7.2017. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131646
* Wikispecies: Scutellosaurus
* Fossilworks: 38802
* GBIF: 4823154
* IRMNG: 1023176

 |

 |
**Murroojärvi** on läpivirtausjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 91 kilometriä pohjoiskoilliseen. Murroojärvi sijaitsee Ruunaan retkeilyalueen lounaisosassa.

Maantiede
---------

Murroojärvi on etelä–pohjoissuuntainen. Vastuuniemi jakaa järven pohjoisosan luoteiseen Murroolahteen ja koilliseen järvenosaan, johon Lieksanjoki laskee pohjoisesta Kattilajärvestä (131,6 metriä mpy). Lieksanjoki jatkuu Murroojärven kaakkoiskolkasta Murrookoskea etelään Siikajärveen (123,0 metriä mpy). Suurin osa Murroojärvestä on vähintään 1,5 metriä ja korkeintaan 6 metriä syvä. Syvin kohta, 17 metriä, sijaitsee järven koillisosassa.

Murroojärven matalassa luoteisosassa sijaitsee yksi pieni saari. Järven länsipuolella levittäytyy Vilakansuo ja itäpuolella Kuikkasuo. Murroovaara, joka on ylänkömaata, sijaitsee kolmisen kilometriä Murroojärveltä kaakkoon.

Murroojärven vesitilavuus on 3 792 000 kuutiometriä.

Murroojärvi (04.491.1.001) kuuluu Neitijärven alueeseen (04.491), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Neitijärven alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Neitijärvi on laajin. Kattilajärvi on toiseksi laajin ja Murroojärvi kolmanneksi laajin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Murroojärvi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 22.2.2022.
3. ↑  Murroojärvi. Järviwiki. Viitattu 22.2.2022.
4. ↑  Neitijärven alue (04.491). Järviwiki. Viitattu 22.2.2022.
**Iriney Santos da Silva**, yleensä vain **Iriney** (s. 23. huhtikuuta 1981 Humaitá, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa ja yhdellä kaudella Englannissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Iriney aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 Associação Desportiva São Caetanosta. Vuonna 2002 Iriney siirtyi espanjalaiseen Rayo Vallecanoon, jota hän edusti seuraavat kolme kautta.

Kesällä 2005 hän teki sopimuksen Celta Vigon kanssa. Joukkue pelasi kaudet 2005–2007 maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Kaudeksi 2007–2008 galicialaisseura tippui Segunda Divisióniin, jonka jälkeen Iriney päätti jättää seuran ja siirtyi tammikuussa 2008 Almeríaan.

Kesäkuussa 2009 Iriney siirtyi sevillalaiseen Real Betisiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2012–2013 hän pelasi Granadassa.

Iriney pelasi heinäkuusta 2013 tammikuuhun 2014 Englannin mestaruussarjan Watfordissa 15 ottelua. Kauden 2013–2014 lopun hän pelasi Mallorcan joukkueessa, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.

Iriney pelasi La Ligassa yhteensä 151 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. La Liga 2:ssa hän pelasi 80 ottelua ja teki niissä kolme maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iriney Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Irineyn esittely Betisin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Irineyn tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Se ensemble** on suomalainen nuorten muusikkojen perustama orkesteri.

Ensimmäinen Se ensemblen konsertti järjestettiin kesäkuussa 2009, Lahden Ristinkirkossa. Ohjelmistossa oli muun muassa Maurice Ravelin La Valse. Sinfoniakonserttien ohella orkesterin jäsenet esiintyvät myös kamarimusiikkikokoonpanoina.

Ensemblen ideana on toimia omana, vapaana ryhmänä Suomen musiikkikentällä. Konserteissa kuultavat teokset ovat niitä, mitä nuoret itse haluavat soittaa. Erityisen tärkeää Sen konserteissa on innostunut ohjelmistosuunnittelu, ja harvinaisten teosten esittely.

Lukuisten omien konserttiensa lisäksi Se ensemble on muun muassa kesällä 2010 toiminut Kokkolan Oopperan orkesterina, on tilannut ja kantaesittänyt uutta suomalaista musiikkia, sekä yhteistyössä kapellimestari Jorma Panulan kanssa järjestänyt kansainvälisen kapellimestarikurssin Kaapelitehtaalla keväällä 2010.

Helmikuussa 2011 Suomen Kulttuurirahasto myönsi Se ensemblelle 25 000 euron apurahan. Apurahan turvin Se ensemble järjesti kesäkuussa 2011 oman konserttisarjan, Se festivaalin Helsingin konservatoriolla. Tämän jälkeen Se ensemble on muun muassa esiintynyt Turun Musiikkijuhlilla sekä Musiikkitalossa. Joulukuussa 2011 Se ensemble esiintyi televisioidussa Espoon kaupungin itsenäisyyspäivän juhlakonsertissa.

Alusta asti Se ensembleä on johtanut kaksi kapellimestaria, Santtu-Matias Rouvali ja Erkki Lasonpalo. Ensemblen taiteellinen neuvonantaja on kapellimestari Hannu Lintu.

Aiheesta muualla
----------------

Ensemblen nettisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Se festivaalin konsertin arvostelu (HS)
**Murros** on kuukausittain ilmestyvä sosialistinen aikakauslehti, jota julkaisee Sosialistiliitto. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran talvella 1995. Alkuvuosina Murros ilmestyi neljä kertaa vuodessa, mutta vuodesta 1999 lähtien lehti on ilmestynyt kerran kuukaudessa. Lehti on ilmestynyt tabloid-koossa tammikuusta 2000 lähtien. 

Talvesta 1999 lähtien Murros on uutisoinut näkyvästi globaalin kapitalismin vastaisista protesteista ja lehteä avattiin liikkeen teoreettiselle keskustelulle.*lähde?*11. syyskuuta 2001 New Yorkin terroristi-iskujen sekä Afganistanin ja Irakin sotien myötä ovat imperialismi ja sodanvastainen liike olleet lehdessä keskeisessä asemassa.

Murroksen toimittajat ovat kertoneet lehden roolin olevan vetää yhteen erilaiset protestit ja luoda tätä kautta eri kamppailuiden aktivistiverkon, jotka eivät välttämättä muuten kohtaisi: 

"Murros eroaa perinteisistä lehdistä siinä, että se vetää yhteen eri kokemuksia, kertoo muiden kokemuksesta, tekee johtopäätöksiä, ja antaa argumentteja kamppailuun. Sosialistinen lehti tuo esille yhteydet: palkkapussin pienuuden ja lomautukset se asettaa suurempaan kuvaan. Kun työkaveri luulee pakolaisten syövän hänen ansioitaan, sosialistinen lehti voi kertoa, että näin hallitsijat haluavatkin työkaverisi ajattelevan. Heidän kannaltaan olisi ikävää, jos pakolaiset ja kaikkien työkaverit vetäisivät muunlaisia johtopäätöksiä."

Päätoimittajat
--------------

* Juhani Lohikoski 1996–2008
* Kaj Henriksson 2008–

Lähteet
-------

1. ↑  Ote "Mihin Murrosta tarvitaan" artikkelista. Julkaistu Murroksen numerossa 41, marraskuussa vuonna 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Murroksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Murros (Arkistoitu – Internet Archive) Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry
**Crazy Heart** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Scott Cooperin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Thomas Cobbin samannimiseen romaaniin vuodelta 1987. Jeff Bridges näyttelee Bad Blakea, parhaat päivänsä nähnyttä country-musiikin artistia, joka pyrkii elämänmuutokseen aloittaessaan suhteen nuoren Jean-nimisen toimittajan (Maggie Gyllenhaal) kanssa. Muissa rooleissa ovat muun muassa Colin Farrell, Robert Duvall ja Beth Grant. Bridges, Farrell ja Duvall myös laulavat elokuvassa.

Elokuva kuvattiin Los Angelesissa sekä Uuden Meksikon eri paikkakunnilla vuonna 2008. "Crazy Heartin" budjetti oli seitsemän miljoonaa dollaria. Elokuvaa suunniteltiin alun perin suoraan videolevitykseen, mutta Fox Searchlight osti sen oikeudet teatterilevitykseen. 

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 16. joulukuuta 2009 ja Suomessa 14. toukokuuta 2010.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Bridges  | … |  Otis "Bad" Blake
  |
|  Maggie Gyllenhaal  | … |  Jean Craddock
  |
|  Colin Farrell  | … |  Tommy Sweet
  |
|  Robert Duvall  | … |  Wayne Kramer
  |
|  Beth Grant  | … |  JoAnne
  |
|  Annie Corley  | … |  Donna
  |
|  Tom Bower  | … |  Bill Wilson
  |
|  Jack Nation  | … |  Buddy
  |
|  James Keane  | … |  manageri
  |

Soundtrack
----------

Albumi "Crazy Heart: Original Motion Picture Soundtrack" julkaistiin vuonna 2009. Levyllä on 16 kappaletta, jotka ovat pääosin T-Bone Burnettin, Stephen Brutonin ja Ryan Binghamin kirjoittamia. Esiintyjinä kuullaan mm. Jeff Bridgesiä, Colin Farrellia, Buck Owensia, Lightnin' Hopkinsia ja Waylon Jenningsiä.

Vastaanotto
-----------

### Palkinnot

Jeff Bridges voitti miespääosasta sekä Oscarin että Golden Globen. Ryan Bingham ja T-Bone Burnett saivat Oscarin ja Golden Globen elokuvan tunnussävelmästä "The Weary Kind". Maggie Gyllenhaal oli ehdolla Oscar-palkintoon naissivuosan kategoriassa.

### Arvioita

Episodi-lehdessä kuusi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,17.

Lähteet
-------

1. 1 2  Crazy Heart *boxofficemojo.com*. Viitattu 12.8.2011. (englanniksi)
2. ↑  Toimituksen suosikit.  *Episodi*, 2010, nro 8, s. 33.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomenkielinen elokuva-arvio - Blues-Finland.com
* Virallinen Crazy Heart -kotisivu - Fox Searchlight Pictures
* Crazy Heart -käsikirjoitus (Arkistoitu – Internet Archive) - Fox Searchlight Pictures
**Yrjö Ilmari Roos** (5. kesäkuuta 1891 Ikaalinen – 11. elokuuta 1926) oli komentaja, joka toimi Venäjän, Saksan ja Suomen laivastoissa, yleten Suomen laivaston komentajaksi talvella 1926.[1]

Roosin puoliso oli Mary Leidenius. Kuopion lyseosta ylioppilaaksi tullut Roos purjehti koululaiva *Fawellilla* 1907–1908, tuli merikadetiksi Venäjän keisarikunnan laivastoon 1911, suoritti merisotaopiston kurssin Pietarissa ja valmistui upseeriksi 1914. Luutnantiksi hän yleni Venäjän laivastossa 1916 ja kapteeniluutnantiksi 1917. Suomen sisällissodan puhjettua Roos siirtyi valkoisten sotavoimien palvelukseen, osallistuen muun muassa ns. *Tarmon* retkikuntaan helmikuussa 1918. Hänet komennettiin tämän jälkeen Saksan laivastoon, joka toimi Suomenlahden saaristossa sekä Helsingissä ja Hangossa. Laatokan puolustuksessa Roos toimi rannikkotykistörykmentti III:n päällikkönä. Suomen laivaston kapteeniluutnantti Roosista tuli syyskuussa 1918, komentajakapteeni joulukuussa 1919 ja komentaja toukokuussa 1923. Tykkivene  *Matti Kurjen* päälliköksi Roos tuli 1919, laivaston esikunnan lippukapteeni hän oli 1923–1925, rannikkolaivueen päällikkö toukokuusta 1925 ja laivaston komentaja helmikuun alusta 1926. Roos menehtyi häkämyrkytykseen vartiomoottoriveneessä, tarkastusmatkalla Helsingin itäiseen saaristoon. Laivaston va. komentajana häntä seurasi Arvo Wirta.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Laivaston päällikkö, komentaja Roos, kuollut. *Helsingin Sanomat*, 12.8.1926, s. 3.
Hermes ja Maia, yksityiskohta attikalaisesta punakuvioamforasta, noin 500 eaa.
**Maia** (m.kreik. Μαῖα) oli kreikkalaisessa mytologiassa vanhin plejadeista, Atlaan ja Pleionen tyttäristä. Hän asui sisariensa kanssa Kyllenen vuorella Arkadiassa, ja heitä kutsutaankin joskus vuorinymfeiksi, oreadeiksi. Maian kerrottiin olleen vanhin, kaunein ja ujoin sisaruksista.

Zeus saattoi Maian raskaaksi, ja tämä synnytti hänelle salaa luolassaan pojan, Hermeen. Maian kapaloitua tämän ja nukahdettua Hermes ryömi tiehensä Thessaliaan, jossa hän yön laskeuduttua ensimmäiseksi varasti Apollonin karjaa ja sen jälkeen keksi lyyran. Näkijänlahjojensa avulla Apollon löysi lopulta varkaan, mutta Maia ei voinut uskoa syytöstä, että hänen poikansa olisi varas. Apollon kutsui Zeuksen paikalle, joka kehotti palauttamaan karjan, mutta lopulta Apollon ihastui lyyraan niin, että vaihtoi varastetun karjansa siihen.

Myöhemmin Maia huolehti myös Arkaan kasvattamisesta suojellakseen lasta Heralta. Zeus oli aiemmin muuttanut lapsen äidin Kalliston karhuksi, mutta Hera oli pyytänyt Artemista kaatamaan karhun. Kalliston kuoltua Zeus vei lapsen Maian hoidettavaksi.

Sen jälkeen kun Atlas oli joutunut kannattelemaan taivasta hartioillaan, Orion alkoi jahdata tämän tyttäriä, myös Maiaa. Zeus muutti heidät ensin kyyhkysiksi ja sittemmin tähdiksi tyynnytelläkseen heidän isäänsä. Orionin tähdistön sanotaan edelleen jahtaavan heitä läpi öisen taivaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Hesiodos: *Theogonia* ('Jumalten synty') 938–939 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.2 (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.2 (engl. käännös).
4. ↑  Hyginus: *Astronomica* ii.21 (engl. käännös).
**Doina Rotaru** (s. 14. syyskuuta 1951 Bukarest) on romanialainen säveltäjä. Hän opiskeli Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa sävellystä Tiberiu Olahin johdolla vuosina 1970–75. Myöhemmin hän sai sävellysopetusta Theo Loevendieltä Amsterdamissa (1991).

Rotaru on saanut lukuisia Romanian säveltäjä- ja musikologiliiton palkintoja ja lisäksi muun muassa ensipalkinnon Mannheimin GEDOK-kilpailusta (1994) toisella sinfoniallaan. Rotarun teoksia on esitetty Romanian lisäksi Australiassa, Itävallassa, Brasiliassa, Bulgariassa, Kanadassa, Kiinassa, Ranskassa, Saksassa, Kreikassa, Unkarissa, Islannissa, Israelissa, Italiassa, Japanissa, Luxemburgissa, Meksikossa, Alankomaissa, Puolassa, Portugalissa, Venäjällä, Espanjassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Taiwanilla ja Isossa-Britanniassa.

Rotaru on toiminut sävellyksen professorina Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa vuodesta 1997. Hän on myös luennoinut Darmstadtin kursseilla ja Internationale Gaudeamus Muziekweekillä Amsterdamissa. Hän on julkaissut tutkielman Johann Sebastian Bachin ja Giovanni Pierluigi da Palestrinan kontrapunktista. Rotaru on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia; orkesterimusiikin joukossa on sinfonioita ja konserttoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Living Composers Project: Doina Rotaru


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**July hound** on yhdysvaltalainen koirarotu.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on kuuluisa vankkumattomasta päättäväisyydestään, suorituskyvystään ja poikkeuksellisesta nopeudestaan.

Alkuperä
--------

Amerikankettukoiran jalostuksen varhaisvuosina siitä eriytyi kolme linjaa, joita voidaan pitää erillisinä muunnoksinaan tai rotuinaan - näistä yksi on july hound. Vuonna 1860 georgialainen plantaasin omistaja Miles Harris hankki marylandilaisesta kennelistä kaksi "irlantilaisen ajokoiran" pentua. Hän nimesi ne Juneksi ja Julyksi kesä- ja heinäkuun mukaan. Julyn väitettiin kykenevän pyydystämään ketun yksistään ilman ajueen antamaa tukea. Sen maineen levittyä eräs toinen georgialainen, George Birdsong, hankki sen itselleen. Hän risteytti sen toisen "irlantilaisen ajokoiran" kanssa päämääränään saada aikaan poikkeuksellisen nopea kettukoira. Tämä uusi rotu levisi hänen kennelistään Louisianaan, Mississippiin, Missouriin ja kaikkiin eteläisiin osavaltioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 120–121. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Kletrakasvit** (Clethraceae) on kukkivien kasvien heimo. Heimoon kuuluu kaksi sukua, noin 70-lajinen kletrojen (*Clethra*) suku sekä noin kymmenlajinen suku *Purdiaea*. Vanhemmissa lähteissä heimo on yleensä yksisukuinen ja *Purdiaea*-suku sijoitetaan heimoon Cyrillaceae.

Kuvaus
------

Kletrakasvit ovat puita tai pensaita. Ne voivat olla lajista riippuen aina- tai kausivihantia. Useimmat kasvien osat ovat yleensä tähtikarvojen peittämiä. Lehdet ovat korvakkeettomia, yksinkertaisia, vuorottaisesti asettuneet, ja usein ryhmittyneet lähelle verson kärkeä. Lehden laita on usein sahalaitainen, joillakin lajeilla ehyt. Terttumuotoiset kukinnot kasvavat versojen päädyissä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja symmetrisiä säteittäin. Sekä verho- että terälehtiä on viisi, teriö on yleensä väriltään valkoinen. Heteitä on kymmenen, ja ne ovat asettuneet kahteen kiehkuraan. Emin sikiäin on kehänpäällinen ja kolmionteloinen. Emin luotti on pysyvä, ja on nähtävissä vielä hedelmässäkin. Hedelmä on rakenteeltaan kota. Siemenet ovat lajista riippuen siivekkäitä tai siivettömiä.

Suvut
-----

* *Clethra* – kletrat
* *Purdiaea*

Levinneisyys
------------

Kletrakasveja kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, sekä Madeiralla. Ne ovat lähinnä subtrooppisten ja trooppisten alueiden kasveja, mutta joitakin lajeja kasvaa myös lauhkealla vyöhykkeellä.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens, P. F. (2001–): Angiosperm Phylogeny Website *mobot.org*. Viitattu 5.8.2012. (englanniksi)
2. ↑  ONKI-ontologiapalvelu, Kassu (suomenkieliset nimet) *yso.fi*. Viitattu 5.8.2012.
3. ↑  Clethraceae The Plant List. Viitattu 5.8.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Clethraceae *Flora of China*. Viitattu 5.8.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q157454
* Wikispecies: Clethraceae
* CoL: 8BQ
* EoL: 4265
* EPPO: 1CXEF
* FNA: 10200
* FoC: 10200
* Fossilworks: 183060
* GBIF: 6707
* GRIN: 268
* iNaturalist: 48212
* IPNI: 77126674-1
* IRMNG: 114442
* ITIS: 23452
* NBN: NBNSYS0000159716
* NCBI: 16611
* NZOR: 11a5bab2-3e5f-4664-b9c5-a5efe59edbdb
* Open Tree of Life: 47344
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126674-1
* Tropicos: 42000142
* VASCAN: 111
* Watson & Dallwitz: clethrac
* WFO: wfo-7000000138

 |

 |
Dohány-kadun synagoga.
Dohány-kadun synagoga 2013
**Dohány-kadun synagoga** (unk. *Dohány utcai zsinagóga*), tunnetaan myös nimellä **Suuri synagoga** (unk. *Nagy Zsinagóga*), on synagoga Budapestissa, Unkarin pääkaupungissa. Se sijaitsee Pestin vanhalla juutalaisalueella, juuri entisen kaupunginmuurin ulkopuolella Erzsébetvarosissa VII osa-alueella. Juutalaiset asettuivat sinne, koska 1700-luvulla he eivät saaneet asua itse kaupungissa. Synagoga valmistui vuonna 1859, ja sen on suunnitellut wieniläinen arkkitehti Ludwig Förster. Se on maailman toiseksi suurin synagoga, ja sinne mahtuu lähes 3000 ihmistä.Sen sipulikupoleihin päättyvät kaksoistornit nousevat 43 metrin korkeuteen, ja keskilaivan leveys on 12 metriä.

Ulkopuolelta synagoga tekee sipulikupoleineen ja kirkkaine väreineen maurilaisen tai bysanttilaisen vaikutuksen, vaikka Budapestin juutalaiset ovatkin lähes yksinomaan eurooppalaisia aškenaseja. Rakennuksessa on myös kristillisen kirkon piirteitä, kuten kaksoistorni ja avoimet lehterit, joten se on melko epätavallinen synagoga.

Synagogan urut ovat maailmankuulut, ja se on nykyään tärkeä konserttisali. Sekä Franz Liszt että Camille Saint-Saëns ovat soittaneet urkuja useita kertoja.

Alkuperäistä synagogaa pommitti tuhoisin seurauksin antisemitistinen Nuoliristi-järjestö 3. helmikuuta vuonna 1939. Sitä käytettiin myös saksalaisen radion tukikohtana sodan aikana. Synagogan rakentamisen uudelleen mahdollistivat rahalahjoitukset. Tunnettu liikenainen Estée Lauder, jonka vanhemmat olivat unkarilaissyntyisiä juutalaisia, lahjoitti synagogan jälleenrakentamista varten viisi miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Jälleenrakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1996.

Synagogan sisätiloja.

Lähteet
-------

* Barber, Annabel & Roper-Evans, Emma: *Budapest. A city guide*. 3. painos. Somerset Limited, 2004. ISBN 963-212-986-5. (englanniksi)
* *Berlitz. Budapest matkaopas*. Uusittu laitos. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3346-X.
* Török, András: *Budapest. A critical guide*. 5. painos. Budapest: Corvina, 2001. ISBN 963-13-4989-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Barber & Roper-Evans s. 65; Maailman suurin synagoga on New Yorkissa, Berlitz s. 56.
2. 1 2  Török s. 120.
3. 1 2  Barber & Roper-Evans s. 65-66.
4. ↑  Berlitz s. 56

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dohány-kadun synagoga**.
* Tietoa synagogasta. (englanniksi)
Tangoa Argentiinassa.
**Paritanssi** on tanssia, jota kaksi ihmistä tanssivat yleensä kosketuksissa toisiinsa. Yhteisellä tanssikuviolla, koreografialla, on merkittävä sija tapahtumassa. 

Tanssiparin osapuolilla on molemmilla oma roolinsa. Yleensä mies on viejä ja nainen seuraaja. Viejä siirtää yhteistä painopistettä haluamaansa suuntaan ja näin viestii parilleen tulevasta liikkeestä. Samalla seuraaja ottaa askeleen osoitettuun suuntaan. Tarvittavat voimat eivät ole kovin suuria ja molemmat tanssijat kannattavat itsensä suurimman osan aikaa. Askeleilla on viejän ja musiikin osoittama rytmi. Viejä tulkitsee musiikin liikkeeksi ja ohjaa seuraajaa. Seuraaja saa myös tarvittaessa tukea viejästä. 

Paritanssilla on sosiaalinen ja emotionaalinen ulottuvuus. Se ilmentää myös ihmisten seksuaalisia tunteita.

Paritansseja
------------

* boogie woogie
* cha-cha
* danzón
* foxtrot
* fusku
* jenkka
* habanera
* hambo
* humppa
* jive
* paso doble
* mambo
* marinera
* merengue
* polkka
* quickstep
* rumba
* salsa
* samba
* tango
* valssi

Kirjallisuutta
--------------

* Metsäketo, Martti & Rehnström, Seppo: *Komppia ikä kaikki. Tanssimusiikin käsikirja : muusikoille, laulajille, tanssijoille*. Helsinki: Selvät Sävelet, 2011. ISBN 9789519548036.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paritanssi**.
* (Arkistoitu – Internet Archive)
*
Dosson alueen vanha departementtijako. Dogondoutchin eteläosasta on sen jälkeen erotettu Tibirin departementti.
**Dogondoutchi** on departementti Nigerin Dosson alueella. Sen pinta-ala on 7 092 neliökilometriä. Asukkaita on 372 473 henkeä (vuonna 2012, väestönlaskenta).

Dogondoutchin departementti sijaitsee Dosson alueen koillisosassa. Se rajoittuu lounaassa Dosson alueen Tibirin, Dosson ja Logan departementteihin, pohjoisessa Tillabérin ja idässä Tahouan alueisiin sekä etelässä Nigeriaan.

Seutu on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Luonnonvarainen kasvillisuus on heinä- ja metsäaroa, jossa on metsäsavannin jäänteitä. Pohjoisessa ja idässä on hiekkatasankoja.

Departementin hallinnollinen keskus on Dogondoutchin kaupunki. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi siihen kuuluu viisi maalaiskuntaa: Dankassari, Dogonkiria, Kiéché, Matankari ja Soucoucoutane. Kyliä on yhteensä 1051. Perinteinen hallinto käsittää Aréwan kantonin ja Dogondoutchin fulberyhmän.

Seudun asukkaat ovat etupäässä hausoja, fulbeja ja tuaregeja. Maaseutuväestön osuus on 90,07 %.

Dogondoutchin kautta kulkee päällystetty valtatie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra, maapähkinä, maapapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan varsinkin Nigeriaan suuntautuvaa kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Département de Dogondoutchi *region-dosso.org*.  Arkistoitu 7.4.2016. Viitattu 19.3.2016.
2. ↑  Schéma Régional de l'Amenagement du Territoire (SRAT) de Dosso 2015–2040 *region-dosso.org*.  Arkistoitu 27.3.2016. Viitattu 19.3.2016.

NigerNigerin alueet (*région*) ja departementit

|  |  |
| --- | --- |
| Agadez | 
* Arlit
* Bilma
* Tchirozérine

 |
| Diffa | 
* Diffa
* Maïné-Soroa
* N’Guigmi

 |
| Dosso | 
* Boboye
* Dogondoutchi
* Dosso
* Gaya
* Loga

 |
| Maradi | 
* Aguié
* Dakoro
* Guidan Roumdji
* Madarounfa
* Mayahi
* Tessaoua

 |
| Tahoua | 
* Abalak
* Birni-N'Konni
* Bouza
* Illéla
* Keita
* Madaoua
* Tahoua
* Tchintabaraden

 |
| Tillabéri | 
* Filingué
* Kollo
* Ouallam
* Say
* Téra
* Tillabéri

 |
| Zinder | 
* Gouré
* Magaria
* Matameye
* Mirriah
* Tanout

 |
Vuonna 1974 CEB (Confederation of European Baseball) järjesti karsinnat kahdesta paikasta seuraavan vuoden Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Neljä joukkuetta: Alankomaat, Espanja, Italia ja Belgia kelpuutettiin suoraan lopputurnaukseen ja karsinnat käytiin Ruotsin ja Iso-Britannian ja toisaalla Ranskan ja Länsi-Saksan välillä. 

Ruotsi–Iso-Britannia-ottelu oli alun perin tarkoitus pelata Leksandissa, Pohjois-Ruotsissa, mutta se siirrettiin Tukholmaan matkakulujen säästämiseksi. Liitto halusi myös joukkueiden pelaavan kolmen ottelun sarjan, mutta ajan ja kulujen säästämiseksi joukkueet sopivat yhdestä ottelusta, joka päättyi Ruotsin selkeään voittoon. Toisessa karsintaparissa voiton vei Ranska.

Kun myöhemmin Belgia ilmoitti jättäytyvänsä pois kilpailuista, aukesi hävinneille joukkueille vielä uusi mahdollisuus lunastaa kisapaikkansa. Iso-Britannia ja Länsi-Saksa kohtasivat Southportissa ja ottelu päättyi vieraiden selkeään 13–0-voittoon. Länsi-Saksan syöttäjän täydellinen peli pilaantui vasta yhdeksännessä vuoroparissa siepparin pudotettua kolmannen syötön.

Karsintaottelut
---------------

| kotijoukkue | Tulos | vierasjoukkue |
| --- | --- | --- |
|  Ruotsi | **9-1** |  Iso-Britannia |
|  Ranska | **?-?** |  Länsi-Saksa |

Ylimääräinen karsinta
---------------------

| kotijoukkue | Tulos | vierasjoukkue |
| --- | --- | --- |
|  Iso-Britannia | **0-13** |  Länsi-Saksa |

Ruotsi, Ranska ja Länsi-Saksa selvisivät vuoden 1975 Euroopan-mestaruuskilpailuihin.

Lähteet
-------

* Project COBB: Great Britain national team history (englanniksi)
* Baseball mercury 1974 (englanniksi)
* Baseball mercury 1975 (englanniksi)

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut

|  |
| --- |
| **Pääsarjan turnaukset** |
| 1950-luku |  |  |  |  | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 |  |
| 1960-luku: | 1960 |  | 1962 |  | 1964 | 1965 |  | 1967 |  | 1969 |
| 1970-luku: |  | 1971 |  | 1973 |  | 1975 |  | 1977 |  | 1979 |
| 1980-luku: |  | 1981 |  | 1983 |  | 1985 |  | 1987 |  | 1989 |
| 1990-luku: |  | 1991 |  | 1993 |  | 1995 |  | 1997 |  | 1999 |
| 2000-luku: |  | 2001 |  | 2003 |  | 2005 |  | 2007 |  |  |
| 2010-luku: | 2010 |  | 2012 |  | 2014 |  | 2016 |  |  |  |
| **B-sarjan turnaukset ja karsinnat pääsarjaan** |
| 1970-luku: |  |  |  |  | 1974 |  |  |  |  |  |
| 1980-luku: |  |  | 1982 |  | 1984 |  | 1986 |  | 1988 |  |
| 1990-luku: | 1990 |  | 1992 |  | 1994 |  | 1996 |  | 1998 |  |
| 2000-luku: | 2000 |  | 2002 |  | 2004 |  | 2006 |  | 2008 |  |
| 2010-luku: |  | 2011 |  | 2013 |  | 2015 |  | 2017 | 2018 |  |
| **C-sarjan turnaukset** |
| 2010-luku: |  |  |  |  | 2014 |  | 2016 |  | 2018 |  |
Folke Forsman vuonna 1967.
**Folke Michael Forsman** (s. 10. huhtikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen urkutaiteilija ja musiikkipedagogi. Vuosina 1966–2005 hän toimi ruotsinkielisen Olaus Petrin kirkon kanttorina Helsingissä. Vuosina 1963–2001 hän opetti urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa. Vuodesta 1965 hän on kirjoittanut musiikkiarvosteluja *Hufvudstadsbladetiin*. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti Olivier Messiaenin urkusävellysten esittäjänä ja tuntijana. Vuonna 2005 Forsman nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen Pohjantähden ritarikunnan ensimmäisen luokan ritariksi ansioistaan Suomen ja Ruotsin yhteistyössä urku- ja kuoromusiikin alalla.

Forsman opiskeli 1950- ja 1960-luvun vaihteessa Sibelius-Akatemiassa Enzio Forsblomin johdolla. Hän suoritti urkudiplomin 1962, filosofian maisterin tutkinnon 1983 ja musiikin tohtorin tutkinnon 1999.

Vuosina 1990–1995 Forsman toimi Organum-seuran puheenjohtajana.

Folke Forsmanin nuorempi veli on *Kyrkpressenin* entinen päätoimittaja sekä nokkahuilunsoiton ja varhaisen musiikin asiantuntija Rabbe Forsman.

Teoksia
-------

* 1985: *Suomalaiset urkusävellykset ja suomalainen urkujenrakennus.* Organum-seura. ISBN 951-99663-7-4.
* 1999: *Registrering i Olivier Messiaens orgelmusik*. Tohtorinväitös. Sibelius-Akatemia. ISBN 952-9658-69-9.
* 2001: *Urkukoulu: Esityskäytäntöjen peruskurssi.* WSOY. ISBN 951-0-26130-0.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Forsman, Folke hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. 1 2  Lehtonen, Matti: Linnunlaulu saa mystiset mittasuhteet Messiaenin musiikissa *Turun Sanomat*.  18.10.2008. Viitattu 15.5.2018.
3. ↑  Pallari, Leena: Ruotsi palkitsi kanttorin *Helsingin Sanomat*.  22.9.2005. Viitattu 15.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Folke Forsman Discogs-levytystietokannassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Rosopallopuu** (*Kiggelaria africana*) on kapikkikasvien (Achariaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Sen koko ja ulkomuoto vaihtelevat noin kolme metriä korkeasta pensaasta korkeimmillaan noin 17 metriä korkeaksi puuksi. Rosopallopuu on ainavihanta tai lyhyeksi aikaa lehtensä pudottava, kausivihanta kasvi. Rosopallopuu on kaksikotinen ja hyvin muunteleva laji.

Rosopallopuu kasvaa luonnossa sademetsissä sekä muissa kosteissa metsissä 1370–2550 metrin korkeudella merenpinnasta. Toisinaan lajia tavataan metsien reunoilla. Luonnossa lajia tavataan Etelä-Afrikassa.

Käyttö ja kasvatus
------------------

Rosopallopuuta kaadetaan luonnosta siitä saatavan puutavaran vuoksi, mutta lajia myös kasvatetaan aidanteena. Rosopallopuun puuaines on vaaleanpunertavaa sekä kovaa ja se soveltuu moniin erilaisiin puusepäntöihin, sisustukseen, parketteihin tai huonekalujen valmistukseen. Aikoinaan puuta käytettiin myös kärryjen pyörien pinnoihin.

Kasvatettuna rosopallopuu menestyy subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Laji sietää alimmillaan noin –2°C:n lämpötiloja, mutta menestyy myös alueilla, joilla päivälämpötila voi nousta +36°C:een. Rosopallopuu kasvaa parhaiten runsaasti orgaanista ainesta sisältävässä maaperässä aurinkoisella kasvupaikalla. Rosopallopuu tarvitsee keskimääräisen paljon vettä, mutta on myös kuivuutta kestävä. Suotuisissa olosuhteissa rosopallopuu kasvaakin nopeasti ja voi kukkia jo kaksivuotiaana. Tavallisesti laji alkaa muodostaa oksia melko läheltä varren tyveä, jolloin alimmat oksat on leikattava, mikäli haluaa rosopallopuusta enemmän puumaisennäköisen.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Kiggelaria africana* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Botanic Gardens Conservation International (BGCI) & IUCN SSC Global Tree Specialist Group: *Kiggelaria africana* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 5.9.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Rosopallopuu (*Kiggelaria africana*)
* JSTOR Global Plants: *Kiggelaria africana* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Kiggelaria africana* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q6405945
* Wikispecies: Kiggelaria africana
* APDB: 16881
* CoL: 3R7HV
* GBIF: 3880382
* GRIN: 21162
* iNaturalist: 119178
* IPNI: 111770-1
* IUCN: 146437036
* NCBI: 112821
* Open Tree of Life: 729271
* PalDat: Kiggelaria\_africana
* Plant List: tro-13200619
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:111770-1
* SANBI: 3663-1
* Tropicos: 13200619
* WFO: wfo-0001062869

 |

 |
**Jack Farthing** (s. 14. lokakuuta 1985) on englantilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Freddie Threepwoodina *Blandings* -komediasarjasta (2013–2014) ja George Balfour'na *The Riot Club* -elokuvasta (2014). Vuodesta 2015 lähtien Farthing on näytellyt kieroa pankkiiria, sarjan antagonistia George Warleggania BBC Onen hittisarjassa *Poldark*.

Hänellä oli rooli myös Stephen Poliakoffin draamasarjassa *Murtuva maailma* (2013). Farthing on näytellyt Kuninkaallisessa teatterissa. Hän opiskeli ensin historiaa Oxfordin yliopiston St Catherine’s collegessa ja sen jälkeen näyttelemistä LAMDA:ssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Geraghty, Clare: Quickfire: Poldark actor Jack Farthing on avoiding karaoke and his crush on Marion Cotillard *Daily Mail*.  1.3.2015. Viitattu 7.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jack Farthing Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Kivirakkaa Kirnuvaarassa.
**Karsikko** (myös Karsikonniemi tai Karsikkoniemi) on Perämereen työntyvä niemi Simon kunnan ja Kemin kaupungin rajalla. Pääosa niemestä sijaitsee Simon kunnan alueella, ja se kuuluu Maksniemen kylään. Niemi on Simoniemen ohella yksi kunnan laajimmista niemistä. Sen edustalla sijaitsee useita saaria, joista suurimmat ovat Laitakari ja Halttari. Saaren rannoilla on pääasiassa loma-asuntoja, ja sen sisäosat ovat metsätalouskäytössä.

Karsikko on pääosin havumetsän peittämää kuivahkoa maastoa, jota täplittävät suot ja avosuot. Saaren eteläkärki sekä Karvonranta idässä ovat pääasiassa kivikkoista rantaa, lukuun ottamatta Kitiniemenhiekan, Leuannokan, Röyttänhiekan ja Röynin hiekkaranta-alueita ja rantamatalikkoja. Niemen itärannasta jatkuvat erillisinä nieminä lisäksi Puntarniemen ja Leuannokan niemet. Niemen länsirannalla Ruumiskarinnokan eteläpuolella sijaitsee laaja Mustakallion avokallioalue. Niemen korkein kohta on yli 15 metrin korkeuteen kohoava Kirnuvaara, jonka laella ja rinteillä on kiviröykkiöitä. Niemen eteläkärjessä sijaitsee Karsikon kalasatama.

Karsikon entinen kalastajakylä on valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen kohde, vaikka suurin osa sen rakennuksista on purettu. 

Karsikonniemi oli toinen sijoituspaikkavaihtoehto ydinvoimayhtiö Fennovoiman valitessa sijoituspaikkaa ydinvoimalalleen. Ydinvoimala päätettiin rakentaa Pyhäjoelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Fennovoima rakentaa ydinvoimalansa Pohjois-Suomeen *web.archive.org*. Viitattu 28.7.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Karsikkoniemen yleiskaava: yleiskaavaehdotuksen selostus
* Konsulttiyhtiö Pöyry, Fennovoima ja Simon kunta: Karsikkoniemen ydinvoimayleiskaava

Simo

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Alaniemi
* Asemakylä, keskustaajama
* Hamari
* Karisuvanto
* Maksniemi
* Matala
* Onkalonperä
* Pömiö
* Simonkylä eli Filpus
* Simoniemi, kirkonkylä
* Soikko
* Tainijoki
* Taininiemi
* Viantie
* Ylikärppä

 |
| Vesistöt | 
* Simojoki
* Viantienjoki

 |
| Muuta Simoon liittyvää | 
* Karsikkoniemi
* Maksniemen seisake
* Kirkko
* Kivalot
* Rautatieasema
* Ykskuusi
* Veljekset Salmela
* Viantien seisake

 |
**Fokos** (m.kreik. Φώκος, *Fōkos*; lat. *Phocus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.

Ornytionin poika
----------------

Fokos oli Ornytionin poika, joskin häntä kutsuttiin myös Poseidonin pojaksi. Fokiin maakunta sai nimensä hänen mukaansa sen jälkeen kun hän asettui sinne asumaan.

Aiakoksen poika
---------------

Fokos oli Aiakoksen ja Psamathen poika, jonka hänen velipuolensa Peleus ja Telamon surmasivat. Hänen kerrottiin olleen vahva ja voimakas.

Apollodoroksen mukaan surma tapahtui kateudesta Fokoksen urheilumenestyksen vuoksi. Telamon tappoi Fokoksen haastettuaan hänet ensin kiekonheittoon heittämällä tätä tahallaan päähän kivisellä kiekolla. Molemmat veljekset kätkivät ruumiin metsään, mutta teko tuli ilmi ja molemmat joutuivat lähtemään maanpakoon. Pausanias kertoo puolestaan teon tekijäksi Peleuksen, ja motiiviksi veljesten halun miellyttää äitiään, joka oli mustasukkainen Fokoksesta, jolla oli eri äiti. Diodoros Sisilialainen on samaa mieltä siitä, että kiekon heitti Peleus, mutta kertoo tapahtuman olleen vahinko. Fokoksen aikana Fokiin alue laajeni siitä, mikä se oli ollut silloin kun Fokos, Ornytionin poika, oli asettunut sinne asumaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.4.3 (engl. käännös)
2. 1 2  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.29.3 (engl. käännös)
3. ↑  Pindaros, *Nemea* 5.10–14 (engl. käännös)
4. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.12.6 (engl. käännös)
5. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.29.9 (engl. käännös)
6. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 4.72.6 (engl. käännös)
**Ramsösundin maaduntalahtikorpi** on luonnonsuojelualue (Ramsösundin vanhempi luonnonsuojelualue) Espoossa Suvisaariston kaupunginosassa. Alue perustettiin 12. maaliskuuta 1982 ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria.

Ramsösundin maaduntalahtikorpi on osa Bergön-Ramsön luonnonsuojelualuetta, joka perustettiin 2009. Bergön-Ramsön suojelualue on kaksiosainen, sen eteläinen osa sijaitsee Bergön saarella välittömästi maaduntalahtikorven kaakkoispuolella, pohjoinen osa sijaitsee Ramsön saaren pohjoisosassa.

Bergön ja Ramsön saarten välissä sijaitsi aikoinaan salmi, joka on maankohoamisen seurauksena muuttunut maaduntalahtikorveksi. Sitä reunustavat murtumalaakson kalliot. Kivennäismaahan on kerrostunut eritoten sinisimpukan kuoria, minkä johdosta maa on saanut violetin, vaalean värisävyn. Kuorisoran eli simpukkamaan paksuus on 1–55 senttimetriä. Kuorten kalkkipitoisuus on korkea, joten alueen maaperä on ravinteikas ja kasvillisuudeltaan rehevä. Maaduntalahtikorven monimuotoinen luonto käsittää muun muassa ruovikkoisia soita, kangasmetsiä ja tervalepikoita.

Ramsösundin vesialueesta on jäljellä Byviken lounaassa ja Ramsösund koillisessa, molemmat ovat merenlahtia. Luonnonsuojelualueen lounaisosassa sijaitsee noin 15 aarin laajuinen lampi, Ögat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  6 TIETOA ALUEEN LUONNOSTA (html) *Bergö-Ramsö luonnonsuojelualueiden hoito- ja käyttösuunnitelma*. Espoon kaupunki. Viitattu 14.6.2021.
2. 1 2 3  Ramsösundin luonnonsuojelualue (html) *Espoon luontopolut ja metsäkohteet*. Stadissa.fi. Viitattu 14.6.2021.
3. ↑  Espoon arvokkaat geologiset kohteet 2006 (html) *Espoon ympäristökeskus Monistesarja 2/2006*. Espoo:  Espoon ympäristökeskus. Viitattu 14.6.2021.
**Peräpohjolan Opisto** on vuonna 1901 perustettu sitoutumaton kansanopisto Tornion Kivirannalla.

Opisto antaa eriasteista ammatillista koulutusta, aikuisten perusopetusta sekä ammatillista lisäkoulutusta kasvatus- ja ohjausalalla.

Opistossa voi suorittaa kasvatus- ja ohjausalan perustutkinnosta nuoriso- ja yhteisöohjaajan tai lastenohjaajan tutkinnon.Tietoa ammatillisesta perustutkinnosta.

Peräpohjolan opisto tarjoaa myös seuraavia koulutuksia: kalevalainen jäsenkorjaus, hyvinvointivalmentaja ja seksuaalineuvoja. Lisäksi opistossa voi opiskella avoimen yliopiston opintoja.*lähde?*

Opiston pihapiirissä toimii myös hotelli Joentalo. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 2.1.2017
2. 1 2  Peräpohjolan Opisto  13.9.2013. Peräpohjolan Opisto. Viitattu 14.9.2013.
3. ↑  Peräpohjolan Opisto Lapin liitto.  Arkistoitu 6.2.2016. Viitattu 14.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Peräpohjolan Opisto Kansanopistot.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Peräpohjolan opiston verkkosivut
**M/S Rahal** on alun perin Viking Linen osakasvarustamo Slitelle nimellä M/S *Diana* vuonna 1972 valmistunut autolautta. Myöhemmin se liikennöi Vaasanlaivojen ja Eckerö Linen omistuksessa. Suomen vesillä se liikennöi viimeksi reitillä Eckerö–Grisslehamn. Valmistuttuaan alus oli Viking Linen ruotsalaisen osakasvarustamon – järjestyksessään toinen niin sanottuihin Papenburgin sisaruksiin kuuluva alus. Aluksen valmistusnumero oli 566. Ennen *Dianaa* myös Viking Linen toinen suomalaisvarustamo eli Rederi AB Sally oli saanut vuonna 1970 samaan sarjaan kuuluvan M/S *Viking 1* -aluksensa. Näin ollen *Diana* oli jo kolmas saksalaisen Meyer Werft -telakan lähes samoin piirustuksin ja tilauserittelyin valmistettu autolautta.

### Muutoshistoria

* Leveys: 18,9 m
* Matkustajakapasiteetti: 1 320 henkeä
* Rahtitilat: 220 henkilöautoa

Historia
--------

*Diana* valmistui 1972, ja se asetettiin Naantali–Maarianhamina–Kapellskär-reitille. Tämän jälkeen sitä käytettiin muun muassa Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitillä. Myöhemmin se palveli vielä kummallakin edellä mainituista reiteistä. *Diana* palveli Viking Lineä aina vuoteen 1979 asti, jonka jälkeen se siirtyi Oy Vaasa–Umeån omistukseen ja asetettiin Vaasanlaivojen liikenteeseen *Botnia Express* -nimisenä.

Eckerö Linjen osti *Botnia Expressin* vuonna 1992 ja asetti sen liikenteeseen Ahvenanmerelle M/S *Alandia* -nimellä. Vuonna 1994 alus aloitti varustamon liikenteen Helsingin ja Tallinnan välillä.

Alus myytiin Punaisellemerelle vuonna 2006.

Vuosien varrella alus on kokenut joitakin teknisiä sekä sisustuksellisia uudistuksia. Ulkoisesti niistä selvimmin on havaittavissa ravintolalaajennus 5. kannen perässä vuonna 1980 sekä peräsponsonien rakentaminen vuonna 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Faktaomfartyg.com – M/S Diana *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 7.2.2007.

Eckerö Line

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset alukset | 
* *Finbo Cargo*
* *Finlandia*

 |
| Entiset alukset | 
* *Alandia*
* *Apollo*
* *Nordlandia*
* *Translandia*

 |

Viking Line

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset alukset | 
* *Gabriella*
* *Cinderella*
* *Viking Glory*
* *Viking Grace*
* *Viking XPRS*

 |
| Entiset alukset | 
* *Amorella*
* *Apollo* (1970)
* *Apollo III*
* *Athena*
* *Aurella*
* *Boge*
* *Diana*
* *Diana II*
* *Drotten*
* *Isabella*
* *Kalypso*
* *Kapella*
* *Linden*
* *Marella*
* *Mariella*
* *Olympia*
* *Rosella*
* *Slite*
* *Thor Viking*
* *Turella*
* *Viking*
* *Viking 1*
* *Viking 2*
* *Viking 3*
* *Viking 4*
* *Viking 5*
* *Viking 6*
* *Viking Saga*
* *Viking Sally*
* *Viking Song*
* *M/S Ålandsfärjan*
* S/S *Ålandsfärjan*

 |
| Tilatut alukset, joita ei koskaan toimitettu | 
* *Viking ADCC*
* *Europa*
* *Hansa Express*

 |
| Entiset osakasvarustamot | 
* Vikinglinjen
* Slite
* SF Line
* Sally
* Ålandsfärjan

 |
| Muuta | Ville Viking |