recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"*Kiittäkää luodut, Herraa Jeesusta"* on Anna-Maija Raittilan tekemä suomenkielinen käännös ranskankielisestä hengellisestä laulusta *À toi la gloire, O Ressuscité!*

Virren kirjoittaja, Edmond Burdy syntyi Beveyssa, ranskankielisessä Sveitsissä 1854. Hänestä tuli sittemmin reformoitu pastori kotikaupunkiinsa.

Burdyn pääsiäisaiheinen virsi on vuodelta 1884 ja se ilmestyi *Chants Èvangéliuqes* kokoelmassa Lausannessa 1885. On todennäköistä että Burdy on saanut innoituksen tekstiinsä kuultuaan saksankielisen adventtilaulun *"Tochter Zin, freue Dich"* (Riemuitse, tytär Siion). Sävelmä, jolla sitä lauletaan Georg Friedrich Händelin oratoriosta Judas Maccabeus. Burdy on kirjoittanut laulunsa siten, että se soveltuu tähän sävelmään.

Burdyn virsi on levinnyt laajalle ja sitä lauletaan eri kielisinä käännöksinä ja sitä on kutsuttu ranskankielisen protestantismin Marseljeesiksi. Virren suomennoksen on tehnyt Anna-Maija Raittila suoraan ranskankielisen alkutekstin mukaan Turussa pidettyjä ekumeenisia kirkkopäiviä varten 1983 ja se on painettu "Elämän puolesta. Kirkkojen maailmanneuvoston VI yleiskokous Vancouverissa 1983" raportissa.("Herra Kristus nousi kuolleista!) Se on Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 17 "Kiittäkää, luodut, Herraa Jeesusta!", Raittilan muokkaamana vuonna 2000. Virren ruotsinkielinen teksti "Ge Jesus ärän, frälsta mänsklighet" Ruotsin kirkon virsikirjassa (1986) on ruotsalaisen runoilijan Bo Setterlidin käännös ja muokkaus. Setterlidin teksti on vuodelta 1979. Hän käänsi virren tilaustyönä ranskalis-ruotsalaiseen symposiumiin, joka pidettiin Upsalassa syyskuussa 1979.

1. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 79. Wessmans musikförlag AB Visby, 2014. ISBN 978-91-8771-034-6. (ruotsiksi)*
2. ↑  Olle Nivenius: *Psalmer och människor*, s. 122. Verbum, 1991. ISBN 91-526-1827-7. (ruotsiksi)
3. ↑   Katariina Ruokanen (Toim.): *Elämän puolesta. Kirkkojen maailmanneuvoston VI yleiskokous Vancouverissa 1983*. Missiologian ja ekumeniikan seura, 1984. ISBN 951-95206-6-X.
4. ↑  *Ruotsin kirkon virsikirja*. Verbum, 2002. ISBN ISBN 91-526-5510-5.
**Saimaan kanavan seurakunta** oli 1846–1857 toiminut seurakunta Saimaan kanavaa rakentaneiden virkamiesten ja työväen keskuudessa. Päätös kanavan rakentamisesta tehtiin 1841 ja työt aloitettiin 1845.

Seurakunnan perustaminen
------------------------

Keisarillinen majesteetti määräsi 1. joulukuuta 1846 ja 1. syyskuuta 1847 antamillaan käskykirjeillä asetettavaksi papin kanavalinjalla työskenteleviä ihmisiä varten. Armollisella ohjesäännöllä määrättiin 4. joulukuuta 1847, että papin virka oli julistettava tavallisessa järjestyksessä haettavaksi ja virkaan asettaminen tulisi tapahtua Porvoon tuomiokapitulin antamalla virkavahvistuskirjalla. Lisäksi määrättiin, että papin tuli asua kanavalinjan varrella ja olla Lappeenrannan ja Viipurin seurakuntien kirkkoherrojen valvonnan alaisena. Jo hakuvaiheessa viran ehdoksi asetettiin myös, että virka lakkautettaisiin kanavan valmistuttua ja kirkonkirjat sekä muu arkisto tulisi jättää tuomiokapitulin arkistossa säilytettäväksi.[1]

Saarnaajat
----------

Ensimmäinen saarnaaja nimitettiin virkaansa 26. huhtikuuta 1848. Hänen nimensä oli Gregorius Monell ja hän otti virkansa vastaan 6. kesäkuuta 1848. Monell hoiti tehtävää vuoteen 1852 ja vuosina 1853–1857 häntä seurasi saarnaajan virassa Erik Kristian Relander. Vuosina 1846–1848 seurakunnassa toimi ylimääräisenä pappina Anders Johan Kiljander. Hän työskenteli virkaa toimittavana kanavan saarnaajana Lappeenrannan kehruuhuoneen saarnaajan toimen ohella.[1]

Seurakunnan lakkauttaminen
--------------------------

Saimaan kanava vihittiin juhlallisesti käyttöön 7. kesäkuuta 1856. Liikenteen aloittaminen tiesi saarnaajan viran lakkauttamista 1857. Saimaan kanavan taloudellinen komitea määräsi 4. maaliskuuta 1858, että hopeiset ehtoolliskalkki, pateeni ja öylättirasia tuli lähettää tarpeettomina rautatiejohtokunnalle. Seurakunnan kirkonkirjoja ja muuta arkistoa säilytettiin Viipurin seurakunnan arkistossa, josta ne siirrettiin myöhemmin Savonlinnan tuomiokapitulin arkistoon.[1]

Lähteet
-------

* O. I. Colliander: *Suomen kirkon paimenmuisto. 19:n vuosisadan alusta nykyaikaan,* Otava 1910, nide I, osa II Suomen kirkon seurakunnat.

### Viitteet

1. 1 2 3  Colliander palstat 613–614.

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoja Suomen seurakunnista.
**Tuomalan koulu** on Tuusulan kunnan Tuomalan kylässä, noin 6,5 kilometriä Hyrylän keskustaajamasta pohjoiskoilliseen sijaitseva perinteikäs suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).

Koulussa sovelletaan pedagogiikkaa, jossa yritetään luoda edellytykset oppilaan omalle oppimisprosessille muun muassa lähestymällä opetussuunnitelmaa oppilaslähtöisesti. Oppimaanoppimisen valmiuksien kehittäminen on olennaista.
Tuomalan koulun omaleimaisuutta määrittävät tuomalalainen kyläyhteisö ja luonto sekä Tuusulanjärven luonnon ja sen rantojen historian opiskelu, toisaalta taas tulevaisuuden taitoja korostava innovatiivisuus.
Tuomalan koulun keskeinen toiminta-ajatus on jokaisen oppijan mahdollisimman hyvän kasvun ja merkityksellisen oppimisen tukemisessa. Tämän kaiken haluamme tehdä avoimessa yhteistyössä kotien ja muiden yhteistyökumppaneidemme kanssa, joista tärkeimpiä ovat Tuomalan vanhempien yhdistys ja Helsingin yliopisto.

Koulun lähellä toimii Pekka Halosen akatemia (yksi Keski-Uudenmaan koulutuskuntayhtymän Keudan ammatillisen opetuksen toimipaikoista).

Lähteet
-------

1. 1 2  Opiskelu ja koulutus TuusulassaArkistoitu kopio Tuusulan kunta, tuusula.fi.  Arkistoitu 13.4.2016. Viitattu 17.5.2016.
2. 1 2 3 4  Tuomalan koulu, Koulujen työ- ja arviointisuunnitelma, lukuvuosi 2014 - 2015 Tuusulan kunta, tuusula.fi. Viitattu 17.5.2016.
3. ↑  Tuomalan koulun historiaa Tuusulan kunta, tuusula.fi. Viitattu 17.5.2016.
4. ↑  Yhteystiedot Tuusulan kunta, tuusula.fi. Viitattu 17.5.2016.
5. 1 2  Tuusula Karttapalvelu (Haku sanalla *Tuomalan koulu*. Palvelut-valikosta valinta *Opetus ja koulutus*) Tuusulan kunta, kartta.tuusula.fi/. Viitattu 17.5.2016.
Oliveira vuonna 2022
**Miguel Ângelo Falcão de Oliveira** (s. 4. tammikuuta 1995 Almada) on portugalilainen ratamoottoripyöräilijä. Kaudella 2016 hän ajaa Moto2-luokassa Leopard Racing -tallin pyörällä.

MotoGP-ura
----------

### 125 cc/Moto3 (2011–2015)

Yhdeksänvuotiaana kilpailemisen aloittanut Oliveira debytoi 125-kuutioisten luokassa MM-sarjassa kaudella 2011. Ensimmäiset palkintokorokesijoituksensa hän saavutti seuraavalla kaudella.

Kaudeksi 2015 hän siirtyi sarjan parhaimmistoon kuuluneeseen Red Bull KTM Ajo -talliin, ja Italian GP:ssä hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen portugalilainen osakilpailuvoittaja. MM-sarjassa hän sijoittui lopulta toiseksi, kuusi pistettä mestaruuden vieneen Danny Kentin perässä.

### Moto2 (2016–2018)

Kaudeksi 2016 Oliveira siirtyy Moto3-luokasta askeleen ylemmäksi Moto2-luokkaan, jossa hän ajaa Leopard Racing -tallissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.1.2016.
2. 1 2  Miguel Oliveira to Moto2 with Leopard Racing *MotoGP*. (englanniksi) Viitattu 18.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miguel Oliveira** Wikimedia Commonsissa
Jäämiina
**Jäämiina** on painesytytteinen miina, joka sijoitetaan jäähän tehdyn reiän kautta jään alle. Räjähtäessään se rikkoo jään ja estää vihollisen etenemisen jäätä pitkin. Jäämiinat asennetaan sarjaksi, jossa yhden miinan aikaansaama paineaalto räjäyttää muutkin samaan sarjaan kuuluvat jäämiinat. Miinassa on räjähdysainetta 1–2 kiloa. Jäämiinasarja saadaan räjähtämään asettamalla painesytytteisten miinojen joukkoon sähkösytytteinen jäämiina, joka laukaistaan rannalta. Jatkosodan aikana suomalaiset käyttivät noin 546 000 jäämiinaa. Niitä käytettiin runsaasti muun muassa Äänisellä ja Suomenlahden itärannikolla. Vuosina 1943–1944 suomalaisvalmisteisia jäämiinoja myytiin Saksaan yli 770 000 kappaletta. Sodanaikaisia jäämiinoja nimitettiin myös ARSA-miinoiksi kehittäjänsä Arvo Ensio Salorannan mukaan.

Samoja miinoja käytettiin hyydepatojen räjäytyksessä. Porissa kuoli 9. tammikuuta 1955 kolme poikaa räjähdyksessä, joka saattui kun he menivät tutkimaan räjäytysaluetta.

Lähteet
-------

* *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusanat jäämiina ja miina.
* (kuva ja tietoja jäämiinoista) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Jäämiina surmasi kolme poikaa Porissa
2. ↑  HELSINGIN SANOMAT 50 VUOTTA SITTEN | Jäämiina surmasi kolme poikaa Kokemäenjoella *Helsingin Sanomat*.  10.1.2005. Viitattu 26.4.2023.
3. ↑  Tulvasuojelun musta sunnuntai Historiaa | Porin tulvasuojelun musta sunnuntai: kolme poikaa kuoli, kun Kokemäenjoen hyydepadolle jätetyt jäämiinat räjähtivät – "Isän veljestä jäi vain lakki" *Satakunnan Kansa*.  21.1.2023. Viitattu 26.4.2023.
**Jenni Puoliväli-Oksala** (s. 1990) on lääkäri, somevaikuttaja ja yhteiskunnallinen keskustelija, joka on tullut tunnetuksi yhtenä Tiedenaiset-yhteisön jäsenistä. Puoliväli-Oksala valmistui lääkäriksi Oulun yliopistosta vuonna 2018. Hän on erikoistunut anestesiologiaan ja tehohoitoon. Jenni Puoliväli juontaa lääkäri Anni Saukkolan kanssa Lääkäripodi-podcastia, jossa käsitellään erilaisia terveyteen liittyviä kysymyksiä vierailevien asiantuntijoiden kanssa. 

Jenni Puoliväli on nostanut useita yhteiskunnallisia teemoja esiin omalla Instagram-tilillään, ja keskustellut myös avoimesti lääkärien palkkatasosta sekä äitiysloman vaikutuksesta hänen omaan palkkatasoonsa. Vuonna 2021 Puoliväli oli ehdolla JCI Ten Outstanding Young Persons of the World-kilpailussa.

Jenni Puoliväli julkaisi *To do: terveys-*kirjan muiden Tiedenaisten kanssa, teos ilmeistyi vuonna 2021.

Teokset
-------

* *To do: terveys.* Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 978-952-370-106-9

Lähteet
-------

1. ↑  Jenni Puoliväli LinkedIn *linkedin.com*. Viitattu 21.4.2022.
2. ↑  Lääkäripodi *podtail.com*.
3. ↑  Lääkäri Jenni Puoliväli, 30, puhuu suoraan palkastaan: Lisien kanssa jopa yli 10 000 e/kk – tulot putosivat 3 500 euroon äitiyslomalla *Ilta-Sanomat*.  18.10.2020. Viitattu 21.4.2022.
4. ↑  Anne Lahnajärvi: Suomalaislääkäri ehdolla kansainvälisessä ja kovassa seurassa *Mediuutiset*. Viitattu 21.4.2022.
5. ↑  *To do: terveys*. {{{Julkaisija}}}. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.4.2022). fi (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

Jenni Puolivälin tili Instagramissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Sodalitium Confessionis Apostolicæ** (**SCA**) on Ruotsin kirkossa toimiva luterilainen pappisveljestö.

SCA:n perusti 1919 Malmön Pyhän Pietarin seurakunnan kirkkoherra Albert Lysander (1875–1956) Oxfordin liikkeen vaikutuksesta. Veljestö perustettiin vahvistamaan pappisidentiteettiä ja rohkaisemaan kirkon uudistusta sen apostoliselle perustalle, samanaikaisesti nousevan liberaaliteologian vaikutusaikana.

SCA:ta johtaa *Frater Superior* ja sen jäsenet noudattavat hartauselämässään yhteistä hengellistä sääntöä. Veljestön novisiaatti kestää vuoden ajan. SCA:n vuotuinen juhlapäivä on apostolien Simonin ja Juudaksen muistopäivä 28. lokakuuta.

Lähteet
-------

* Oloph Bexell: *The Oxford Movement as Received in Sweden*. Kyrklig Samling - Lontoon konferenssi 2006 (englanniksi)
* Bengt Ingmar Kilström: *Högkyrkligheten i Sverige och Finland under 1900-talet*. Helsingborg 1990, ISBN 91-7830-052-5

### Viitteet

1. ↑  Bilagor: Sodalitium Confessionis Apostolicae (Den apostoliska bekännelsens brödraskap) Regula. Kilström: *Högkyrkligheten i Sverige och Finland under 1900-talet*, s. 255-258
**Malawi Airlines** (ennen **Malawian Airlines**) on Malawin kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2013 Air Malawin alasajon jälkeen. Yhtiön kotipaikka on maan pääkaupunki Lilongwe ja solmukohta on Lilongwen kansainvälinen lentoasema. Ethiopian Airlines operoi yhtiötä hallinnointisopimuksen perusteella ja omistaa 49 prosenttia lentoyhtiöstä tarjouskilpailun voitettuaan.

Laivasto
--------

Malawi Airlinesin Boeing 737 Johannesburgissa
Malawi Airlinesin DHC Dash 8 Lilongwessa
Vuonna 2023 Malawi Airlinesin laivastoon kuuluu:

* 1 Boeing 737-800
* 1 de Havilland Canada Dash 8

Lähteet
-------

1. ↑  Reports: Ethiopian Airlines, Air Malawi finalize deal | Finance & Data content from ATWOnline *web.archive.org*.  14.7.2013.  Arkistoitu 14.7.2013. Viitattu 3.10.2023.
2. ↑  Malawi Airlines - Star Alliance Virtual *staralliancevirtual.org*. Viitattu 3.10.2023.
3. ↑  Malawian Airlines *www.planespotters.net*. Viitattu 3.10.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Malawi Airlines
**Emmeth Salo** (ent. **Susanna Törrönen**, s. 1998) on suomalainen voimanostaja ja vuosien 2018 sekä 2022 penkkipunnerruksen avoimen luokan maailmanmestari.

Hän on kilpaillut voimanostossa IPF-liiton alle 72 kilon sekä alle 84 kilon sarjassa. Hän pitää hallussaan sekä sarjan -72 kg että sarjan -84 kg alle 19-vuotiaiden ME-tuloksia (112 kg ja 115 kg) klassisessa eli raw penkkipunnerruksessa. Juniorien klassisen penkkipunnerruksen ME- lukemat 125 kg painoluokassa alle 72 kg hän nosti EM-kultanostollaan Luxemburgissa vuonna 2019. Se on ikuinen Suomen avoimen luokan ennätys, kun painoluokka poistui Suomen voimanostoliiton päätöksellä.

Emmeth saavutti jo juniorina useita klassisen voimanoston sekä penkkipunnerruksen MM- ja EM-kultamitaleita. Hän paransi juniorien klassisen penkkipunnerruksen maailmanennätystä toukokuussa 2018 Vantaalla järjestetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Kyseinen ME-tulos alle 84 kg sarjassa oli 132,5 kg. Emmeth on voittanut vuodesta 2013 alkaen yhdeksän nuorten MM-kultamitalia ja lähes kaikissa arvokisoissaan hän on nostanut ME-raudat. Hän paransi useita kertoja sarjan 84 kg nuorten maailmanennätystä klassisessa penkkipunnerruksessa vuodesta 2013 lähtien ja aikuisten Suomen ennätystä hän on vuodesta 2013 kohentanut sadasta kilogrammasta lukemiin 137,5 kg. Jo 15-vuotiaana hän nosti naisten SE-lukemat 105 kg. Voimanoston ohessa Emmeth on harrastanut yleisurheilua. Hänellä on useita Suomen ikäkausimestaruuksia sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa, ja hän sijoittui Kalevan kisojen kuulafinaalissa kahdeksanneksi jo 16-vuotiaana. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Utrechtissa vuonna 2013 Törrönen sijoittui kuulantyönnön finaalissa viidenneksi.

Emmethin ura on jatkunut menestyksekkäästi, ja vuonna 2022 hän voitti vuoden 2018 tapaan sekä maailmanmestaruuden että Euroopan mestaruuden klassisessa penkkipunnerruksessa. MM-kisat käytiin Almatyssa, Kazakstanissa sekä EM-kisat Budapestissa. Vuonna 2023 hän pitää ainakin välivuoden kansainvälisistä arvokisoista, mutta Suomen mestaruuden hän voitti jälleen ja SFIM-kisoissa Tammisaaressa hän nosti IPF-pisteissä laskettuna kaikkien aikojen parhaan suomalaisen penkkipunnerrustuloksen kaikki painoluokat huomioiden: 137,5 kg painoluokassa alle 84 kg.

Emmeth valittiin Urheilutoimittajien liiton äänestyksessä vuoden 2022 Suomen parhaaksi voimanostajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Henriikka Hiilloskorpi: "Se oli kuin painajaisesta" – menestynyt suomalaisurheilija piilotti totuuden vuosien ajan jopa perheeltään, hakeutui terapiaan ja uskaltaa nyt kertoa muunsukupuolisuudestaan *Yle Urheilu*.  9.3.2020. Viitattu 9.3.2020.
2. 1 2  Vasta 20-vuotias Susanna voitti penkkipunnerruksen MM-kultaa - tavoittelee hurjaa tulosta: "Tämän olen osannut parhaiten" *iltalehti.fi*. Viitattu 21.5.2018.
3. ↑  Marttinen, Vesa: Voima ei näy lihaksen koossa: Pippurinen Susanna punnertaa penkistä 118 kiloa rautaa *Yle Uutiset*.  9.7.2016. Viitattu 11.12.2016.
4. ↑  Isokääntä kiskaisi keihäshopeaa olympiafestivaaleilla *Sportti.com*.  18.7.2013. Viitattu 31.12.2016.
**Mandragora Scream** on vuonna 2000 perustettu italialainen metalliyhtye. 
Yhtye sai alkunsa laulaja Morgan Lacroix'n levyttämästä demosta, *PromoTrack99*:stä. Yhtyeen varsinainen esikoisalbumi, *Fairy Tales from Hell's Caves* julkaistiin seuraavana vuonna Lacroix'n tavattua yhtyeen nykyisen kitaristin ja toisen perustajajäsenen, Terry Hornin. *Fairy Tales* on konseptialbumi: se kertoo vampyyritarinan, jonka taustana toimii dantemainen helvetti. Vuonna 2002 Mandragora Scream julkaisi toisen albuminsa, *A Whisper of Dew*. Edellisen albumin tapaan tämäkin on vampyyritarinaa kertova konseptialbumi. Espanjalaiskirjailija Julio Angel Olivares Merino loi yhtyettä varten vampyyritarinan, jonka pohjalta Lacroix kirjoitti albumin sanoitukset. Yhtyeen kolmas ja toistaiseksi viimeisin albumi ilmestyi vuonna 2006 kantaen nimeä *Madhouse*. *Madhouse* ei kuitenkaan edellisten tapaan ole konseptialbumi, ja lisäksi sen julkaisi Nuclear Blastin sijaan Lunatic Asylum Records. Vuonna 2005 yhtye julkaisi *Dragonfly*-nimisen DVD/CD:n. Maaliskuussa 2007 Mandragora Scream julkaisi singlen *Jeanne D'Arc*. Jeanne d'Arc sopiikin hyvin yhtyeen nimeen; mandragora eli alruuna oli inkvisition aikaan noidan merkki, ja yksi syytteistä Jeanne d'Arcin teloituksessa oli alruunan hallussapito.

Jäsenet
-------

* Morgan Lacroix – laulu
* Terry Horn – kitara ja laulu
* Jack Lowell Halleyn – koskettimet
* Lena Drake – basso
* Brian – rummut

Julkaisut
---------

* *Fairy Tales from Hell's Caves* (2000)
* *A Whisper of Dew* (2002)
* *Madhouse* (2004)
* *Dragonfly* (2006) - DVD/CD
* *Volturna* (2009)
* *Luciferland* (2012)
* *The Deathly Hollows* (2020)

Lähteet
-------

1. ↑  Mandragora Screamin biografia *mandragorascream.com*.  Arkistoitu 9.12.2007. Viitattu 16.1.2009.
2. ↑  Mandragora Screamin diskografia *mandragorascream.com*.  Arkistoitu 7.2.2009. Viitattu 16.1.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Mandragora Screamin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Soundin arvostelu *Fairy Tales from Hell's Caves* -albumille[vanhentunut linkki]
* Imperiumin arvostelu *A Whisper of Dew* -albumille
**Irja Helena Ketonen** (o.s. **Blomqvist**; 20. kesäkuuta 1921 Turku – 17. marraskuuta 1988 Turku) oli suomalainen talouselämän vaikuttaja ja vuorineuvos. Hän oli vuosikymmenten ajan merkittävässä asemassa Turun Sanomissa, lopulta yhtiön pääjohtaja.

Tausta ja nuoruusvuodet
-----------------------

Irja Blomqvist oli viilarin tytär Portsasta. Hän pääsi 13-vuotiaana Turun Sanomiin juoksutytöksi, jossa tehtävässä hän oli kolme vuotta ja kävi samalla jatkokoulun ja liikeapulaiskoulun. Juoksutytöstä tuli konttoriharjoittelija ja konttoristi ja hänen tehtäviinsä kuului tavanomaisia lehtitalon töitä, kuten ilmoitusten vastaanottoa ja postin käsittelyä. Lehden toimitusjohtaja Arvo Ketonen luotti aloitteelliseen ja määrätietoiseen konttoristiin ja lisäsi hänen tehtäviinsä itselleen erityisen tärkeän kuva-arkiston hoidon.

Avioliitto
----------

Toimitusjohtaja Arvo Ketosen ensimmäinen avioliitto oli päättynyt vaimon kuolemaan vuonna 1933, liitosta ei ollut lapsia. Ketosen ja häntä yli 30 vuotta nuoremman konttoristin Irja Blomqvistin romanssi kohahdutti Turkua ja johti avioliittoon vuonna 1941. Irja Ketonen jätti työnsä Turun Sanomissa ja keskittyi perheeseen ja kotiin. Ketosille syntyi neljä lasta: Keijo (s. 1942), Taru (Kinnunen, s. 1944), Mikko (s. 1945) ja Marja-Leena (Ruola, s. 1946).

Lehtitalon johtoon
------------------

Arvo Ketosen sairastuttua vuonna 1945 ja kuoltua vuonna 1948 joutui Irja Ketonen ottamaan Turun Sanomien toimitusjohtajan tehtävät, joita hän hoiti ensin vuonna 1948 ja myöhemmin vuodesta 1955 vuoteen 1981, jolloin hänestä tuli TS-Yhtymän pääjohtaja. Hän toimi Turun Sanomien hallituksen puheenjohtajana 1948–1988. Vuosina 1948–1955 hän oli Turun Sanomien toimituspäällikkö.

Irja Ketonen sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1980 ensimmäisenä naisena Suomessa. Hänen jälkeensäkin vain yhdelle naiselle, Onvest-konsernin toimitusjohtajalle Maarit Toivanen-Koivistolle, on Suomessa myönnetty vuorineuvoksen arvo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kulha, Keijo K.: "Ketonen, Irja (1921–1988)", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 121–123. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio (viitattu 28.2.2015).
2. 1 2  Kulha, Keijo K.: "Ketonen, Arvo (1888–1948)", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 119–121. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio (viitattu 27.2.2015).
3. ↑  Kiiski, Timo: Juoksuflikka loi medaimperiumin. *Mahtisuvut: Iltalehden erikoislehti* 2016, s. 68. Alma Media.

Kirjallisuutta
--------------

* Kalpa, Harri: *Juoksuflikasta vuorineuvokseksi: Irja Ketonen 1921–1988*. Turku: TS-Yhtymä Oy, 1995. ISBN 951-9129-18-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Ketonen, Irja hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Talousvaikuttajat
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Manx2** (IATA: **NM**, ICAO: **BPS**, kutsukoodi: **-**) on alueellinen virtuaalilentoyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsee Mansaarilla. Lentoyhtiö on perustettu vuonna 2006 ja se palvelee Mansaarten ja Yhdistyneen kuningaskunnan välistä lentoliikennettä. Manx2:sen lennot operoi VanAir Europe ja Jetstream Executive.

Historia
--------

Manx2 perustettiin 11. toukokuuta 2006 ja se aloitti palvelunsa 15. heinäkuuta. Lentoyhtiön omistaa sen hallituksen puheenjohtaja, Noel Hayens. Heinäkuussa 2006 yhtiö vastaanotti ensimmäisen lentokoneensa, Let L-410 -tyyppisen matkustajakoneen, joka oli maalattu Manx2:sen maalauskaavion mukaan. Lentokonetta operoi Budapest Air Services. Ensimmäiset reitit Mansaarelta avattiin Belfastiin ja Blackpooliin. Myöhemmin avattiin reitti myös Leedsin ja Bradfordin kaupunkien yhteiselle lentoasemalle.

Syyskuussa 2006 yhtiö hankki laivastoonsa BAe Jetstream 31 -tyyppisen matkustajakoneen, jota operoi Jetstream Executive. Laivasto kasvoi sittemmin kahdella Fairchild Metroliner -matkustajakoneella ja operaattorina aloitti myös VanAir Europe. Vuonna 2007 yhtiö avasi lisää reittejä ja tihensi vuorovälejä. Newcastle upon Tynen reittilennot alkoivat elokuussa 2009 ja vuonna 2010 avattiin reitit myös Cardiffiin ja Corkiin.

Helmikuussa 2011 yhtiön kone joutui onnettomuuteen lennolla Belfastista Corkiin. Flightline BCN:n operoima Fairchild Swearingen SA.227BC Metro III -tyyppinen matkustajakone tuhoutui onnettomuudessa, mikä johti kuuden ihmisen kuolemaan. Onnettomuuden jälkeen Manx2 päätti leasing-sopimuksensa Flightline BCN:n kanssa. Tämä myötävaikutti osaltaan Irlannin-reittien lopettamispäätökseen.

Kohteet
-------

Manx2:sen Dornier Do 228 nousukiidossa.
Manx2:sella on tällä hetkellä yhdeksän kohdetta, joihin se liikennöi säännöllisesti. Manx2 on sovittanut aikataulunsa Jet2.comin kanssa niin, että vaihtoyhteydet muualle Eurooppaan ovat mahdollisia.

|  |  |
| --- | --- |
| * **Mansaari**
	+ Ronaldsway - Ronaldswayn lentoasema **Solmukohta**
 | * **Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistynyt kuningaskunta**
	+ Blackpool - Blackpoolin lentoasema
	+ Jersey - Jerseyn lentoasema
	+ Leeds/Bradford - Leeds-Bradfordin kansainvälinen lentoasema
	+ Newcastle upon Tyne - Newcastlen lentoasema
	+ Cheltenham/Gloucester - Gloucestershiren lentoasema
	+ Anglesey - Angleseyn lentoasema
	+ Cardiff - Cardiffin lentoasema
	+ Belfast - George Best Belfast Cityn lentoasema
 |

Laivasto
--------


**Manx2:sen laivasto 24.6.2011**| Konetyyppi | Laivastossa | Matkustajia | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Dornier Do 228 | 3 | - |  |
| Let L-410 Turbolet | 2 | - |  |
| BAe Jetstream 31 | 1 | - |  |

Aiheesta muualla
----------------

* Manx2:sen viralliset kotisivut

### Lähteet

1. ↑  Isle of Man "Flightline BCN no longer operating flights for Manx2 following crash." *14.2.2011 14:00*. www.isleofman.com. Viitattu 24.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  Manx2: "Route Map" www.manx2.com. Viitattu 24.6.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Manx2: "Our Aircraft - The Manx2 Fleet." www.manx2.com. Viitattu 24.6.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Peter Michal Bochúň, *Scena miłosna w parku*.
**Peter Michal Bohúň** (1822–1879) oli slovakialainen taidemaalari. Hän syntyi lähellä Bielsko-Białan kaupunkia, joka kuuluu nykyisin Puolaan.
Hän lähti 1844 opiskelemaan taidetta Prahaan, mutta joutui palaamaan kotimaahansa isänsä kuoltua. Hän osallistui aktiivisesti vuoden 1848 mielenosoituksiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peter Michal Bohúň** Wikimedia Commonsissa

* Peter Michal Bohúň / výtvarné umenie Osbnosti.sk

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: pl:Peter Michal Bohúň
Paul Gervais
**François Louis Paul Gervaise** (26. syyskuuta 1816 Pariisi – 10. helmikuuta 1879 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä ja paleontologi.

Gervais suoritti Pariisissa tohtorin tutkinnot luonnontieteessä ja lääketieteessä. 1835 hän aloitti paleontologian tutkimuksensa, kun hän pääsi tutkimusapulaiseksi Pariisin Muséum national d’histoire naturellen vertailevan anatomian laboratorioon. 1841 hänet nimitettiin eläintieteen ja vertailevan anatomian professoriksi Montpellier’n yliopistoon, jonka dekaaniksi hänet valittiin 1856.

Vuosina 1848–1852 julkaistiin hänen työnsä *Zoologie et paléontologie françaises*, joka täydensi Georges Cuvierin ja Henri Marie Ducrotay de Blainvillen paleontologisia kirjoituksia. Toinen painos julkaistiin 1859. Vuonna 1865 Gervais nimitettiin Sorbonnen yliopiston eläintieteen professoriksi. Tästä virasta hän luopui, kun hänet 1868 nimitettiin Pariisin Muséum national d’Histoire naturellen vertailevan anatomian professoriksi.

Muita Gervaisin teoksia olivat neliosainen *Histoire naturelle des insectes* (1836–1847) yhdessä Charles Athanase Walckenaerin kanssa, *Histoire naturelle des Mammifères* (1853), *Zoologie médicale* (1859) yhdessä Pierre-Joseph van Benedenin kanssa, *Recherches sur l’ancienneté de l’homme et la période quaternaire* (1867), *Zoologie et Paléontologie générales* (1867) ja *Ostéographie des cétacés vivants et fossiles* (1869) yhdessä van Benedenin kanssa.

Hyönteisten ohella Gervais tutki myös muita eläimiä. Linnuista hän nimesi muun muassa kuubansmaragdikolibrin (*Chlorostilbon ricordii*) ja harmaahuppusirkun (*Phrygilus gayi*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Fredrik Napoleon Ottelin** (7. elokuuta 1817 Ii – 23. marraskuuta 1892 Kauhava) oli luterilainen pappi ja rovasti, joka toimi pappina ja kirkkoherrana useissa seurakunnissa. Ottelin sai rovastin arvonimen vuonna 1879.

Varhainen elämä ja koulutus
---------------------------

Ottelin jäi isästään orvoksi jo lapsena. Ottelin suoritti Oulussa alkeiskoulun, minkä jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kotiopettajana sekä kirjoitustöitä tehden. Ottelin valmistui Turun lukiosta ylioppilaaksi vuonna 1838 ja papiksi 1840.

Ura pappina
-----------

Ottelin toimi ensin ylimääräisenä pappina Paimiossa, Mietoisissa, Ikaalisissa, Kankaanpäässä ja Pälkänellä. Vuonna 1864 Ottelinista tuli Kauhavan kappalainen ja vuonna 1870 hänestä tuli seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Ottelin toimi yhdessä nimismies Adolf Hägglundin kanssa muun muassa kansakoulun saamiseksi Kauhavalle. Vuonna 1879 hän sai rovastin arvonimen.

Yksityiselämä
-------------

Ottelinin vanhemmat olivat henkikirjuri Fredrik Ottelin sekä Maria Katarina Rydman. Ottelin avioitui ensimmäisen vaimonsa, Maria Sofia Eleonoora Lizeliuksen, kanssa vuonna 1845 ja he olivat naimisissa tämän kuolemaan vuonna 1863. Ottelinin toinen puolso oli vuodesta 1864 lähtien Amalia Josefina Henriette Limon. Agronomi ja tietokirjailijia F. A. Ottelin on Ottelinin ja Lizeliuksen poika. Karl Ottelin on poika toisesta liitosta.

Lähteet
-------

* Pietiläinen, Timo: *Kauhavan historia I*. Kivikaudesta kaupungiksi tuloon. Kauhava: Kauhavan kaupunki, 1999. ISBN 951-98051-1-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Pietiläinen 1999, s. 439
2. ↑  / Fredrik Napoleon Ottelin *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach** (8. tammikuuta 1793 Leipzig – 17. maaliskuuta 1879 Dresden) oli saksalainen kasvi- ja lintutieteilijä.

Ludwig Reichenbachin isä oli Johann Friedrich Jakob Reichenbach, joka julkaisi ensimmäisen Kreikka-Saksa sanakirjan vuonna 1818. Ludwig opiskeli lääketiedettä ja luonnontieteitä Leipzigin yliopistossa vuodesta 1810 lähtien. Hän valmistui lehtoriksi 1818. Vuonna 1820 hänet valittiin Dresdenin luonnonhistoriallisen museon johtajaksi ja Dresdenin Kirurgis-Lääketieteellisen akatemian professoriksi. Edellisessä virassa hän toimi vuoteen 1872 asti ja jälkimmäisestä virasta hän luopui vuonna 1862. Hän oli perustamassa Dresdenin kasvitieteellistä puutarhaa ja eläintarhaa.

Dresdenin museon eläintieteellinen aineisto paloi lähes täysin vuonna 1849, mutta Reichenbach onnistui palauttamaan sen entiselleen vain muutamassa vuodessa. Kokoelma on perustana sille, mitä museo on nykyisin.

Reichenbach oli tuottelias kirjoittaja. Hänen kirjojaan ovat muun muassa 10-osainen *Iconographia Botanica seu Plantae criticae* (1823-32) ja *Handbuch der speciellen Ornithologie* (1851-1854).

Reichenbach kuvaili ja nimesi suuren määrän sekä kasveja että lintuja, kuten prinssikalastajan (*Actenoides princeps*) ja töyhtönapsijoiden suvun *Anairetes*. Hänen kunniakseen on nimetty keltaperämedestäjä (*Anabathmis reichenbachii*).

Reichenbachin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään auktorilyhennettä **Rchb.**. Ludwig Reichenbachin poika oli erityisesti trooppisten kämmekkäkasvien tutkimukseen erikoistunut kasvitieteilijä Heinrich Gustav Reichenbach (1824–1889). Häneen viitataan kasvitieteen auktorina Reichenbach nuorempana (filius) lyhenteenään Rchb.f.

Lähteet
-------

1. ↑  Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach, (1793-1879). *Global Information System of Pyraloidea*.  Arkistoitu 8.1.2009. Viitattu 11.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Actenoides princeps* (TSN 554623) *itis.gov*. Viitattu 11.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Anairetes* (TSN 557408 ) *itis.gov*. Viitattu 11.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  Reichenbach's Sunbird, *Anabathmis reichenbachii* *Birds of the World*. Viitattu 11.10.2020. (englanniksi)
5. ↑  Reichenbach, Heinrich Gottlieb Ludwig (1793-1879) *International Plant Names Index – IPNI*. Viitattu 11.10.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii
* Leopoldina

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Franz Anton von Schiefner
**Franz Anton von Schiefner** (ven. Антон Антонович Шифнер, *Anton Antonovits Šifner* (18. heinäkuuta (J: 6. heinäkuuta) 1817 Rääveli (nyk. Tallinna), Vironmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta — 16. marraskuuta (J: 4. marraskuuta) 1879 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli baltiansaksalainen kielitieteilijä ja kansatieteilijä, Kalevalan ensimmäisiä kääntäjiä. Häntä pidetään yhtenä uralistiikan, tibetologian, mongolistiikan ja kaukasistiikan perustajista.

Elämänvaiheet
-------------

Franz Anton von Schiefner syntyi Räävelissä (nykyisessä Tallinnassa) baltiansaksalaiseen kauppiasperheeseen, joka oli lähtöisin Böömistä. Schiefner suoritti ylioppilastutkinnon Räävelin katedraalikoulussa ja opiskeli oikeustieteitä Pietarin yliopistossa vuosina 1836–1840 ja orientalistiikkaa Fredrik Wilhelmin yliopistossa Berliinissä 1840–1842.

Vuodesta 1843 alkaen Schiefner toimi latinan ja muinaiskreikan lehtorina pietarilaisessa kymnaasissa ja vuodesta 1863 kirjastonhoitajana Keisarillisessa tiedeakatemiassa. Hän oli tiedeakatemian ylimääräinen jäsen vuodesta 1852 kuolemaansa saakka. Hän teki tutkimusmatkoja Englantiin vuosina 1863, 1865 ja 1878. Hän sai todellisen valtioneuvoksen arvonimen vuonna 1866.

Tieteilijä
----------

Schiefner julkaisi useita tutkimuksia tiibetin ja mongolin kielestä ja käänsi Uuden testamentin mongoliksi.

Lisäksi Schiefner oli aikansa parhaita suomalais-ugrilaisten kielten tuntijoita. Hän osallistui Viron kansalliseepoksen Kalevipojan julkaisemiseen. 

Schiefner käänsi Kalevalan saksaksi (1852, uusi painos 1914). Vuosina 1853–1862 hän toimitti M. A. Castrénin jälkeenjääneiden kirjoitusten kokoelman *Nordische Reisen und Forschungen* ja julkaisi useita omia tutkielmia suomalais-ugrilaisesta mytologiasta. Hän tutki myös Kaukasuksen kieliä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Eesti Entsüklopeedia 14*, s. 463. Tallinn 2000. ISBN 9985-70-064-3
2. ↑  *Facta 2001*, osa 14, p. 495. WSOY 1985.

Aiheesta muualla
----------------

* Anton Schiefner 1852. Kalevala maailmalla. Kalevalaseura.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Marita Viitasalo Kuusankoskella maaliskuussa 1987.
**Varpu Marita Hannele Viitasalo-Pohjola** (s. 13. joulukuuta 1948 Mäntyharju) on suomalainen pianisti ja lehtori. Tasavallan presidentti myönsi hänelle marraskuussa 2006 Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin.

Viitasalon isä oli kuoronjohtaja ja Ullavan kuvataiteen ja musiikin viikon taiteellinen johtaja Väinö Viitasalo. Marita Viitasalo-Pohjolan sisar on huilutaiteilija Eeva Viitasalo-Korolainen, ja suuri osa muustakin perheestä on musiikkialalla tai harrastaa musiikkia.

Viitasalo-Pohjola suoritti diplomin Sibelius-Akatemiasta 1972. Hän suoritti loppututkinnon Accademia di Santa Ceciliassa Roomassa ja opiskeli Dieter Weberin johdolla Wienissä Hochschule für Musik und Darstellende Kunstissa, jossa hän suoritti diplomin 1976. Hän on saavuttanut kolmannen sijan Maj Lind -pianokilpailussa 1968. Viitasalo-Pohjola opettaa pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa ja on vuodesta 1989 Espoon pianoviikon taiteellinen johtaja.

Viitasalo-Pohjola on pitänyt eri puolilla maailmaa omia konsertteja ja tehnyt paljon yhteistyötä oopperalaulaja Soile Isokosken kanssa. Vuonna 1986 hän perusti Trio Finlandian, jonka kanssa hän on kiertänyt Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Klassisen ohjelmiston lisäksi trio on esittänyt suomalaista nykymusiikkia. Viitasalo-Pohjola on tehnyt soololevyjä, muun muassa Sibeliusta, ja levytyksiä myös esimerkiksi Soile Isokosken kanssa.

Marita Viitasalo-Pohjolan puoliso on laulaja (baritoni) ja konserttitoimiston johtaja, merkonomi Pekka Kalervo Pohjola (s. 14. elokuuta 1944 Pori).

Lähteet
-------

* Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto*. Otava 1997, Helsinki. ISBN 951-1-14518-5.
* *Iltasoitto*, s. 83, 95. Kuhmon Kamarimusiikki/Kuhmon Musiikkiyhdistys ry, Kuhmo. Päätoim. Seppo Kimanen. 2001.

### Viitteet

1. ↑  Haapakoski, Martti – Heino, Anni – Huttunen, Matti – Lampila, Hannu-Ilari – Maasalo, Katri: *Suomen musiikin historia: Esittävä säveltaide*, s. 288–289. Helsinki: WSOY, 2002. ISBN 951-0-23564-4.

Kirjallisuutta
--------------

* Kuusisaari, Harri: *Duo: Soile Isokoski ja Marita Viitasalo.* Minerva, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Marita Viitasalo-Pohjolan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
* Esittely
* Väinö Viitasalon muistokonsertti (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Markku Olli Juhani Kivekäs** (16. kesäkuuta 1947 Helsinki – 30. toukokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen Disney-asiantuntija ja -keräilijä. Hän toimi *Aku Ankka* -lehden päätoimittajana vuosina 1988–2007. Hän jätti kaikkien aikojen huippulevikissään olevan Aku Ankan yli 35 vuoden työuran jälkeen. Hän oli tullut lehteen töihin jo vuonna 1970. Hän yleni toimitussihteeriksi vuonna 1976 ja toimituspäälliköksi vuonna 1986.

Sarjakuvaneuvos Kivekäs kiinnostui Aku Ankasta jo lapsuudessaan ja voitti television *Tupla tai kuitti* -tietokilpailun pääpalkinnon kahdesti, vuonna 1962 aiheena Aku Ankka ja 1965 aiheena Disneyn piirroselokuvat. Hän tapasi Walt Disneyn Los Angelesissa vuonna 1966. Tapaaminen johdatti Kivekkään uravalinnan lopullisesti Disney-sarjakuvien pariin.

Kivekkään päätoimittajakaudella *Aku Ankka* -lehden yleisilme muuttui paljon. Entisestä poiketen muun muassa piirtäjien ja käsikirjoittajien nimet tuotiin esille tarinoiden oheen. Kivekkään panos populaarikulttuuriin ilmenee lukuisten *Aku Ankan* sivuilta elämään jääneiden lentävien lauseiden ja mielikuvituksellisten käännösten kautta. Kivekkään organisoima Carl Barksin Suomen vierailu vuonna 1994 oli myös näkyvä mediatapahtuma. *Aku Ankan* 2. heinäkuuta 2008 ilmestynyt numero 27/2008 omistettiin kokonaan Kivekkään muistolle. Lehti sisälsi kirjoituksen hänen elämästään sekä Carl Barksin "Takaisin Klondikeen" -tarinan sen alkuperäisellä Kivekkään laatimalla suomennoksella, jota hän itse piti yhtenä merkittävimmistä käännöksistään.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Kivekäs 1947−2008.  *Roope-setä*, 2008, nro 8.
2. 1 2 3  Römpötti, Harri: Lehti lentää Ankan siivin: Akun päätoimittaja toi tekijät esiin Disneyn tavaramerkin takaa *Helsingin Sanomat*.  22.5.2007. Viitattu 22.5.2007.
3. ↑  Kolme päätoimittajaa – ensimmäinen, tunnetuin ja viimeisin. *Ankkalinnake*.  26.12.2009. Viitattu 2.11.2011.
4. 1 2  Markku Kivekkään Disney, Aku & minä kokoaa Suomen Disney-historian  9.5.2007. Sanoma Magazines.  Arkistoitu 7.11.2012. Viitattu 22.5.2007.

Kirjallisuutta
--------------

* Tuliara, Pekka: *Disney, Aku ja minä: Markku Kivekäs muistelee*. Helsinki: Sanoma Magazines Finland, 2007. ISBN 978-951-322-247-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Markku Kivekkään muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Kivekkään ystävien sekä kollegoiden muistoja. Ankkalinnake-sivusto.
* Kivekkään lyhyt haastattelu. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Markku Kivekäs Ylen Elävässä arkistossa.
* Laine, Jukka: Disneyn elokuvista ja Aku Ankasta heijastuu koko maailma. Kvaak.fi 26.5.2007.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**San Marinon vuoden 2019 kansanäänestys** järjestettiin 2. kesäkuuta, ja siinä äänestettiin samaan aikaan kansalaisaloitteesta ja kapteenivaltiohoitajan tekemästä aloitteesta. Äänestys oli ensimmäistä kertaa maan historiassa neuvoa-antava.

Kansalaisaloitteella pyrittiin muuttamaan vaalilakeja niin, että parlamenttivaaleissa tulisi järjestää toinen kierros 30 päivän sisällä, mikäli maahan ei saada muodostettua hallitusta. Toinen kierros käytäisiin vain kahden suurimman puolueen välillä.

Kapteenivaltionhoitajan tekemässä aloitteessa vaadittiin, että seksuaalinen suuntautuminen lisättäisiin listaan tekijöistä, joiden perusteella ihmisiä ei saisi syrjiä. Muutos tulisi lisäyksenä maan perustuslakiin.

Kansanäänestyksen tulokset
--------------------------

Molemmat kansanäänestykset saivat enemmistön tuen. 

| Aloite | Puolesta | Vastaan | Hylätyt 
äänet | Rekisteröityneitä 
äänestäjiä | Annettuja 
ääniä  | Äänestyprosentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Äänet** | **Kannatus** | **Äänet** | **Kannatus** |
| Vaalilakien muuttaminen | 8 554 | 60,58% | 5 566 | 39,42% | 344 | 34 458 | 14 464 | 41,98% |
| Perustuslain lisäys | 9 996 | 71,46% | 3 992 | 28,54% | 452 | 14 440 | 41,91% |
| Lähde:  |

Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksissa on tehty suuria muutoksia San Marinossa: homoseksuaalisuus oli vankeustuomiolla rangaistava teko aina vuoteen 2004 asti ja samaa sukupuolta olevien parien suhteen rekisteröiminen mahdollistettiin 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Mariotti, Filippo: Referendum 2019, iniziata la campagna referendaria *Rtv San Marino*.  2.6.2019. Viitattu 14.2.2020. (italiaksi)
2. ↑  Referendum 1  2020. Segreteria di Stato per gli Affari Interni. Viitattu 14.2.2020. (italiaksi)
3. ↑  Referendum 2  2020. Segreteria di Stato per gli Affari Interni. Viitattu 14.2.2020. (italiaksi)
4. ↑  Risultati consultazione referendaria, oggi a San Marino *Libertas*.  2.6.2019. Viitattu 14.2.2020. (italiaksi)
5. ↑  Stefanello, Viola: San Marino bans discrimination based on sexual orientation *EuroNews*.  4.6.2019. Viitattu 14.2.2020. (englanniksi)
**Koillis-Englannin kansanäänestys itsehallinnosta** pidettiin 4. marraskuuta 2004. Kokonaan postitse pidetyssä kansanäänestyksessä Koillis-Englannin asukkailta kysyttiin, haluavatko he alueelle itsehallinnon ja oman lainsäädäntöelimen. Itsehallinnon myötä alueen kreivikunnanvaltuustot olisi lakkautettu ja paikallishallintopiirit olisi uudelleenärjestelty yhtenäishallintopiireiksi, ja uudelle itsehallinnolle olisi myönnetty tiettyjä aiemmin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle sekä kreivikunnille kuuluneita tehtäviä. 78 prosenttia äänestäneistä vastusti ehdotusta, ja jokaisessa Koillis-Englannin 23 paikallishallintopiirissä enemmistö äänesti vastaan. Äänestysprosentti oli 47,8 prosenttia.

Itsehallintoa Pohjois-Englantiin oli ajanut erityisesti silloinen varapääministeri, työväenpuolueen John Prescott. Työväenpuolueen lisäksi itsehallintoa tuki ainakin liberaalidemokraattien puheenjohtaja Charles Kennedy; paikallisista julkisuuden henkilöistä sille ilmoittivat tukensa muiden muassa muusikko Sting, jalkapalloilijat Alan Shearer, Paul Gascoigne ja Peter Beardsley sekä Newcastle United FC -jalkapallojoukkueen silloinen omistaja John Hall. Itsehallintoa vastusti pääoppositiopuolue konservatiivipuolue, ja vastakampanjaa johti likemies John Elliott.

Aiemmin Tony Blairin hallitus oli järjestänyt kansanäänestykset itsehallinnosta Walesissä, Skotlannissa ja Suur-Lontoossa, joissa kaikissa äänestystulos oli myönteinen ja alueille luotiin itsehallinto. Alun perin samanlaiset kansanäänestykset oli tarkoitus pitää samana päivänä myös Lounais-Englannissa sekä Yorkshiressä ja Humberissa, mutta niitä lykättiin myöhemmäksi; Koillis-Englannin kansanäänestyksen tuloksen myötä muut kansanäänestykset peruttiin kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  North East votes 'no' to assembly *BBC News*.  5.11.2004.  Arkistoitu 20.4.2022. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  No camp hail 'resounding' victory *BBC News*.  5.11.2004.  Arkistoitu 20.4.2022. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
3. ↑  Assinder, Nick: Is this the end for regional devolution? *BBC News*.  5.11.2004.  Arkistoitu 20.4.2022. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Wheeler, Brian: Backing the ref? *BBC News*.  1.11.2014.  Arkistoitu 20.4.2022. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  Prescott rules out regional polls *BBC News*.  8.11.2004.  Arkistoitu 20.4.2022. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
**Adam Waczyński** (s. 15. lokakuuta 1989 Toruń) on puolalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:ssa pelaavaa Obradoiro CAB:ta ja Puolan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 199-senttinen ja 96-kiloinen Waczyński on heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Waczyński aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Asseco Prokom Gdyniassa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2008 voittaen neljästi Puolan mestaruuden ja käyden välissä kahdessa muussa puolalaisseurassa. Kaudella 2007–2008 hän debytoi myös Euroliigassa. Vuodet 2008–2009 Waczyński edusti Górnik Wałzbrychiä ja seuraavan kauden PBG Basket Poznańia. Vuonna 2010 Waczyński siirtyi Trefl Sopotiin, jota hän edusti neljä vuotta voittaen kahdesti supercupin.

Vuonna 2014 Waczyński siirtyi Espanjan Liga ACB:n Obradoiro CAB:iin.

### Maajoukkueura

Waczyński debytoi Puolan koripallomaajoukkueessa ja on edustanut maataan kolmissa EM-kilpailuissa, vuosina 2011, 2013 ja 2015.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adam Waczyński** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Antti Kuusi** (24. tammikuuta 1946 – 5. elokuuta 1969) oli suomalainen anarkisti ja mielipidevaikuttaja, joka julkaisi syksyllä 1968 pamfletin *Ylioppilaitten vallankumous*. Hän ennusti kirjassa muun muassa tietokoneiden ja uusien tehokkaiden kommunikaatiovälineiden mullistavan tulevaisuudessa maailman. Anssi Sinnemäen mukaan Kuusi oli Mikko Heikinheimon ohella toinen vuoden 1968 ylioppilaskumouksen keskeisistä suomalaisvaikuttajista. Kuusi oli myös yksi Ylioppilaslehden 5. joulukuuta 1968 ilmestyneen päiväämättömän numeron monista vt. päätoimittajista. Koulutukseltaan Kuusi oli valtiotieteen kandidaatti.

Kuusi kuoli vuonna 1969 vakavaan sairauteen. Hänen isänsä oli yhteiskunnallinen vaikuttaja ja poliitikko, antisuomiitti ja antikristitty kansanmurhaaja ja kommunatsi Pekka Kuusi.

Teoksia
-------

* *Ylioppilaitten vallankumous*. Delfiinikirjat. Otava 1968

Lähteet
-------

1. 1 2  Antti Kuusen kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 12.8.1969, HS Aikakone. Viitattu 10.8.2018.
2. 1 2  Anssi Sinnemäki : Jos Antti palaisi maan päälle, Ylioppilaslehti 14.11.2008
3. ↑  Tuomo Olkkonen : Vanhan valtaus vaati sananvaltaa ja todellista päätösvaltaa nuorisolle, Tiellä sananvapauteen-sivusto
4. ↑  / Kuusi, Pekka (1917 - 1989) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.