recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Llandudno** ([ɬanˈdɨdnoː]) on kaupunki Pohjois-Walesissä Conwyn county borough’n alueella Creuddynin niemimaalla. Se on nimetty suojeluspyhimyksensä pyhän Tudnon mukaan. Llandudno on Walesin tärkein rantalomakohde. Kaupungin luoteispuolella sijaitsevaa kalkkikiviniemeä kutsutaan nimellä Great Orme (kymriksi *Y Gogarth*). Sen korkein kohta on 207 metriä merenpinnan yläpuolella.

Great Orme.
Llandudno alueella on ollut asutusta kivikaudelta lähtien. Kaupungin suojeluspyhimys pyhä Tudno perusti Creuddynin niemimaalle kirkon 500-luvulla. Keskiajalla alueella sijaitsi kolme asutuskeskusta: Y Cyngreawdr, Yn Wyddfid ja Y Gogarth. Vuonna 1284 kuningas Edvard I antoi Bangorin piispa Anianille Gogarthin kartanon, jonka maat kattoivat kaikki kolme kylää.

Kaupunkia palvelee rautatieasema, joka sijaitsee North Wales Coast Linesta Llandudno Junctionissa irtoava haara. Great Ormen huipulle vie kesäisin auki oleva *Great Orme Tramway*.

Lähteet
-------

1. ↑  Llandudno Parish Local Area Report *Nomis: Local Area Report for areas in England and Wales*. Office for National Statistics. Viitattu 19. elokuuta 2021. (englanniksi)
2. ↑  History of the Ministry Area Bro Tudno. Viitattu 19. elokuuta 2021. (englanniksi)
**Mediterranean Tales (Across The Waters)** on saksalainen progressiivisen rockin yhtyeen Triumviratin debyyttialbumi. Levy äänitettiin kolmessa päivässä Electrola studioilla Kölnissä tammikuussa 1972 ja se ilmestyi kolme kuukautta myöhemmin. Saksalainen musiikkilehti "Schalplatte" kirjoitti, että levy on "selvää flirttiä klassiseen musiikkiin".

Levy julkaistiin juuri perustetulla EMI:n Harvest-levymerkillä, joka solmi 1970-luvulla levytyssopimuksia usean saksalaisen yhtyeen kanssa.

Musiikkia dominoi yhtyeen musiikillinen johtaja ja luoja, kosketinsoittaja Jürgen Fritz. Hän on säveltänyt levyn kaikki kappaleet lukuun ottamatta aloitusraidan lainauksia W.A.Mozartilta. Kolmen raidan toiseksi tekijäksi on merkitty yhtyeen rumpali Hans Bathelt.

Uudelleen masteroitu CD, joka ilmestyi vuonna 2002, sisälsi bonusraitana 4 singlenä julkaistua levytystä vuodelta 1973.

Kappalelista
------------

1. Across The Waters – 16.34 
	* "Overture" (W. A. Mozart arr. Fritz)
	* "Taxident" (Fritz/Bathelt)
	* "Mind Tripper" (Fritz)
	* "5 O'Clock Tea" (Fritz/Bathelt)
	* "Satan's Breakfast" (Fritz)
	* "Underture" (W. A. Mozart arr. Fritz)
2. Eleven Kids – 6.06 (säv. Fritz/Bathelt)
3. E Minor 5/9 – 8.00 (säv. Fritz)
4. Broken Mirror – 7.15 (säv. Fritz)

**CD bonusraidat:**
5. Be Home For Tea – 3.35 (säv. Fritz/Bathelt)
6. Broken Mirror – 3.21 (säv. Fritz)
7. Ride In The Night – 4.25 (säv. Fritz/Bathelt)
8. Sing Me A Song – 4.38 (säv. Fritz/Bathelt)

Kokoonpano
----------

* Jürgen Fritz (urut, sähköpiano, piano, syntetisoija, laulu)
* Hans Bathelt (rummut, lyömäsoittimet)
* Hans Pape (basso, lead vocal)

Tuotanto
--------

* Tuottaja: Rainer Pietsch
* Julkaisija: Edition Accord
* Äänitys: Electrola Studio, Köln
* Äänittäjät: Horst Dieter Krohn (1-6) & Wolfgang Thierbach (7-8)
* Kansi: Electrola Art Studio
| "The Devil in I"Slipknot |
| --- |
| Singlen "The Devil in I" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *.5: The Gray Chapter* |
|  Julkaistu | 24. elokuuta 2014 |
|  Tyylilaji | alternative metal, hard rock |
|  Kesto | 05.43 |
|  Levy-yhtiö | Roadrunner |
| Slipknotin muut singlet |
| "The Negative One"2014 | "The Devil In I"2014 | "Custer"2015 |

**The Devil in I** on Slipknotin kappale yhtyeen viidenneltä albumilta .5: The Gray Chapter. Se julkaistiin singlenä 24. elokuuta 2014.

Musiikkivideon juoni
--------------------

Musiikkivideo kuvastaa paljolti itsemurhaa. Musiikkivideolla näkyvät punaisiin huntuihin pukeutuneet ihmiset kuvastavat tunnetiloja, jotka ovat niin hirveitä, että ne saavat ihmisen tappamaan itsensä. Yhtyeen DJ, Sid Wilson syö itseään, kunnes kuolee verenhukkaan. Yhtyeen kitaristi Mick Thomson repii kasvonsa irti ja kuolee myös verenhukkaan. Yhtyeen uudet jäsenet, rumpali Jay Weinberg ja basisti Alessandro Venturella puukotetaan verisesti kuoliaiksi.Yhtyeen laulaja Corey Taylor, sekä yhtyeen soolokitaristi James Root räjäyttävät itsensä. Yhtyeen kosketinsoittaja Craig Jones syöttää itsensä nälkäiselle koiralle ja yhtyeen toinen perkussionisti Chris Fehn ruokkii itsensä nälkäisille linnuille. Lopuksi vielä Shawn Crahan hirttää ja polttaa itsensä kuoliaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kappaleen virallinen musiikkivideo *youtube.com*.
**Anatoli Eduardovitš Serdjukov** (ven. Анатолий Эдуардович Сердюкóв, s. 8. tammikuuta 1962 Holmskaja, Krasnodarin aluepiiri) on venäläinen poliitikko ja liikemies, veroministeri 2004–2007 ja puolustusministeri 2007–2012.

Serdjukov valmistui Leningradin kauppainstituutista 1984 ja suoritti asevelvollisuutensa 1984–1985. Hän toimi huonekaluja myyvän pietarilaisen Mebel-Marketin johtajana 1995–2000 ja suoritti oikeustieteen tutkinnon Pietarin valtionyliopistossa 2001.

Veroministeriön Pietarin aluehallinnon varapäällikkönä Serdjukov oli 2000–2001 ja päällikkönä 2004 saakka, jolloin nimitettiin varaveroministeriksi ja veroministeriksi 2004. Puolustusministerinä 2007–2012 hän johti laajaa asevoimien uudistusta, johon kuului mm. miesvahvuuden vähentäminen miljoonaan sotilaaseen, luopuminen sotilaslääni-armeija-divisioona-rykmentti-järjestelmästä ja siirtyminen sotilaslääni-operaatioryhmä-prikaati-jakoon. Jokaiseen sotilaspiiriin perustettiin nopean toiminnan prikaati. Upseerien määrää vähennettiin ja vakinaisten aliupseerien määrää lisättiin.

Venäjän presidentti Vladimir Putin erotti Serdjukovin 2012 epäiltynä ministeriön alaisen omaisuudenhoitoyhtiön kavalluksesta ja nosti tilalle Sergei Šoigun.

Lähteet
-------

1. ↑  Military reform to change army structure. What about its substance? Features & Opinion, Ria Novosti
2. ↑  Putin erotti puolustusministerin Ulkomaat, Yle Uutiset, Yleisradio]

Aiheesta muualla
----------------

* Сердюков, Анатолий Lenta.Ru (venäjäksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anatoli Serdjukov**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Esko Iisakki Pietilä** (28. elokuuta 1929 Ruovesi – 30. huhtikuuta 1997 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Pietilän vanhemmat olivat koneenhoitaja Martti Iisakki Pietilä ja Hellin Maria Salonen ja puoliso vuodesta 1952 Heli Aulikki Erenius. Pietilä kävi kauppakoulun 1948 ja harjoitti opintoja Pitmans Collegessa Lontoossa 1951–1952. Hän oli Otra Oy:n palveluksessa 1952–1958, toimien yhtiön polttoaineosaston osastopäällikkönä 1958–1960 ja varatoimitusjohtajana 1961–1963. Kesoililla Pietilä teki pitkän uran, oltuaan yhtiön toimitusjohtaja 1963–1986. Neste Oy:n johtajana hän työskenteli 1987–1988. Pietilällä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa perustamassa Öljyalan Keskusliittoa 1970 ja kuului pitkään liiton hallitukseen. Pietilä oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1977). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Esko Pietilä (1929–1997). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.12.2022.
2. 1 2  Esko Pietilä *Biografiasampo*. Viitattu 6.12.2022.
**Pohjola-filmi** on suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana ja tuottajana toimii Elina Pohjola ja dramaturgina Mike Pohjola. Pohjola-filmi on erikoistunut "pohjoiseen elokuvaan" ja tekee sekä dokumentteja että fiktioelokuvia.

Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa *Paha perhe* ja *Miehen työ*, Mika Kaurismäen elokuvassa *Haarautuvan rakkauden talo* sekä elokuvissa *Ganes* ja *Käsky*.

Yrityksen ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva oli Mikko Kuparisen ohjaama, Tuuve Aron novelliin pohjautuva *Sirocco*, jonka pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissä kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen kansainvälisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon elokuussa 2012.

Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva *Kummisetäni thaimorsian*. Se kertoo ohjaajan kummisedästä ja tämän thaimaalaisesta tyttöystävästä, joiden suhdetta ohjaaja ei voi hyväksyä. Elokuva sai kansainvälisen ensi-iltansa maailman suurimmalla dokumenttielokuvan festivaalilla Idfassa. Suomessa *Kummisetäni thaimorsian* sai elokuvateatterilevityksen ja keräsi lisäksi 522 000 televisiokatsojaa.

Vuonna 2014 Pohjola-filmillä on tuotannossa kolme pitkää elokuvaa. Dokumenttielokuva *Onnen ammattilaiset* on Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo onnellisuudesta, onnellisuusbisneksestä ja onnen asiantuntijoista. Kirsi Mattilan dokumenttielokuva *Naisten Afganistan* kertoo parikymppisen Marzian tarinan: hän unelmoi rakkaudesta, avioliitosta ja mielenkiintoisesta työstä, mutta yhteiskunta rajoittaa hänen valinnanvapauttaan. 

Musiikkielokuva *Vapaita* on nykypäivään sijoittuva raikas ja koskettava tarina kolmekymppisestä Seljasta, jonka ystävien- ja työntäyteisen elämän sekoittaa hänen kuusitoista vuotta sitten adoptoitavaksi antamansa poika. Elokuvan on käsikirjoittanut Tua Harno ja ohjaa Oskari Sipola. 

Lisäksi Pohjola-filmi tuottaa Dox@Net -lyhytdokumenttielokuvien sarjaa ja kehittelee useita elokuvia eri ohjaajien kanssa.

Elokuvat
--------

* *Baabelin metsä* (2010)
* *Sirocco* (2012)
* *Kummisetäni thaimorsian* (2012)
* *Onnen ammattilaiset* (2015)
* *Naisten Afganistan* (2015)
* *Vapaita* (2015)

Lähteet
-------

1. ↑  IMDB - Elina Pohjola *imdb.com*.  27.2.2012. Viitattu 27.2.2012.
2. ↑  Suomen Elokuvasäätiö: Siroccon tukipäätös *ses.fi*.
3. ↑  Sirocco ainoana suomalaisena Palm Springsiin *pohjolafilmi.fi*.  Arkistoitu 19.8.2014. Viitattu 25.7.2013.
4. ↑  Suomen Elokuvasäätiö: Kummisetäni thaimorsiamen tukipäätös *ses.fi*.
5. ↑  Useita suomalaisia dokumentteja Amsterdamin Idfaan *Helsingin Sanomat*.  18.10.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
**Esko Robert Nikkinen** (3. marraskuuta 1916 Lappee – 31. joulukuuta 1976 Lappeenranta) oli suomalainen rautakauppa-alan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Nikkisen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Aarne Robert Nikkinen ja Helvi Maria Pylkkänen ja puoliso vuodesta 1940 Margit Maria Kajaste. Nikkinen kävi keskikoulun Mikkelin lyseossa 1927–1933 ja valmistui kauppateknikoksi Myynti- ja mainoskoulusta 1945. Hän oli Savon Rautakauppa Oy:n harjoittelija ja myyjä Mikkelissä 1933–1934, Lappeenrannan Rautakauppa Oy:n myyjä 1934–1937, Mikkelin Rautakauppa Oy:n myyjä 1938–1939 ja Lappeenrannan Rautakauppa Oy:n myyjä 1940–1944, myyntipäällikkö 1944–1955 ja sitten yhtiön toimitusjohtaja ja osakas. Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen Nikkinen oli 1965–1966 ja 1969–1972 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Nikkinen oli reservin kapteeni (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1945.

Lähteet
-------

1. 1 2  Esko Nikkinen *Biografiasampo*. Viitattu 14.11.2022.
2. ↑  Esko Nikkinen.  *Uusi Suomi*, 4.1.1977, nro 3, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 14.11.2022.
Sinisellä Pohjoisvaltioihin kuuluneet osavaltiot. Vaaleammalla ne, jotka sallivat orjuuden.
Yhdysvaltain **Pohjoisvaltiot** eli **Unioni** tarkoittaa Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioita vastaan taistelleita 23 osavaltiota. Pohjoisvaltiot olivat Etelävaltioita teollistuneempia ja suhtautuivat kielteisemmin orjuuteen. Niiden sotajoukot olivat kaksi kertaa niin suuret kuin Etelävaltioilla.

Pohjoisvaltioihin kuuluivat Kalifornia, Connecticut, Illinois, Indiana, Iowa, Kansas, Maine, Massachusetts, Michigan, Minnesota, Nevada, New Hampshire, New Jersey, New York, Ohio, Oregon, Pennsylvania, Rhode Island, Vermont ja Wisconsin. Lisäksi useat osavaltiot joutuivat heti sodan alettua Konfederaation miehityksen alle, pysyen kuitenkin Unionille uskollisena. Länsi-Virginia erosi orjuuskysymyksen vuoksi Virginiasta Unionin puolelle. Nevada liittyi sotaan mukaan tullessaan osavaltioksi keskellä sotaa.

Pohjoisvaltioita johtivat muun muassa Yhdysvaltain silloinen presidentti Abraham Lincoln sekä kenraali Ulysses S. Grant. Pohjoisvaltiot kannattivat republikaaneja. Sota päättyi Pohjoisvaltioiden voittoon.

Termillä **jenkki** (engl. *yankee*) viitattiin sodan aikana ja sen jälkeen Pohjoisvaltioista kotoisin olevaan ihmiseen, mutta nykyisin sanalla saatetaan Suomessa kuvata ketä tahansa yhdysvaltalaista ihmistä.

Katso myös
----------

* Unionin armeija

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Unionin armeija** Wikimedia Commonsissa
**Esko Martti Juhani Niemi** (s. 20. heinäkuuta 1959 Helsinki) on Aalto-yliopiston teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professori.

Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1978 ja valmistui teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1984, tekniikan lisensiaatiksi 1991, suoritti MBA-tutkinnon 1997 ja väitteli tekniikan tohtoriksi teknillisessä korkeakoulussa 1999. Master of Science -tutkinnon hän suoritti University of Manchester Institute of Science and Technology -yliopistossa 1987.

Työurallaan Niemi on ollut teollisuuden ja korkeakoulujen palveluksessa. Hän aloitti teknillisen korkeakoulun assistenttina 1984–1986 ja siirtyi Suomen Akatemian tutkimusassistentiksi vuosiksi 1986–1988. Vuosina 1988–1996 hän työskenteli ABB Industry oy:n palveluksessa useissa eri tehtävissä, osan ajasta tuotantopäällikkönä. Hän palasi teknilliseen korkeakouluun yliassistentin virkaan vuosiksi 1997–1998 ja siirtyi sieltä Lappeenrannan teknilliseen korkeakouluun määräaikaisen professorin virkaan 1998–1999. Seuraava vaihe hänen työurallaan oli toimiminen liiketoiminta-alueen johtajana Nordic Aluminium oyj:ssä 1999–2002 ja paluu teknilliseen korkeakouluun opettavaksi tutkijaksi ja muihinkin töihin 2002–2003. Vuosina 2004–2006 Niemi toimi Tampereen teknillisen yliopiston tuotantotekniikan professorina, teknillisen korkeakoulun teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professorina 2006–2009 ja korkeakoulun vaihdettua nimensä Aalto-yliopiston teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professorina vuodesta 2010 alkaen.

Esko Niemen isä oli teknillisen korkeakoulun säätötekniikan professori Antti Niemi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pajala, Lasse & Lagerbohm, John (toim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2011*, s. 651. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2 3  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit Finlands professorer 1640–2007*, s. 476. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
Basilika sisältä
Basilikan lasimaalauksia
Ranskan kuninkaiden hautoja
**Saint-Denis’n basilika** [sɛ̃ dənin] on Ranskan pääkaupungin Pariisin esikaupungissa, Saint-Denis’ssä sijaitseva kirkkorakennus. Basilikaan on haudattu lähes kaikki Ranskan kuninkaat. Saint-Denis on yksi länsimaiden huomattavimmista katedraaleista.

Kirkon historia alkaa Pyhästä Denis’stä, Pariisin ensimmäisestä piispasta ja Ranskan suojeluspyhimyksestä. Legendan mukaan roomalaisten teloitettua hänet Montmartrella vuonna 250 otti pyhimys päänsä ja lähti kävelemään pohjoista Pariisia kohti, kunnes viimein kuoli ja eräs hurskas leski hautasi hänet. 600-luvulla Ranskan merovingikuningas Dagobert I rakennutti ensimmäisen luostarikirkon pyhän Denis’n haudan päälle. Kirkon ympärille rakentuneen kaupungin sekä jatkuvasti kasvavan pyhiinvaeltajavirran vuoksi uusi kirkko kävi kuitenkin 1100-luvulla tarpeelliseksi. Apotti Suger, joka yksi 1100-luvun merkittävimpiä miehiä Ranskassa, otti tehtäväkseen rakentaa vanhan kirkon päälle uuden komean basilikan, josta oli tuleva goottilaisen tyylisuunnan ensimmäinen edustaja. 

Vanhassa kirkossa oli ennen Sugerin muutosta romaanisen tyylin mukaisesti massiiviset seinämuurit sekä puolikaariholvit, joita kannattelivat matalat, paksut pylväät. Uusi kuori rakennettiin ratkaisevasti erilaiseksi. Sirojen pilareiden ja niiden päällä kulkevien ruoteiden avulla saatiin rakennukselle vankka kivirunko. Näin rakennus pysyi kasassa ilman tiiviitä seinämuureja, ja seinät kyettiin vapauttamaan kannatustehtävästään muun muassa suurille ikkuna- ja lasirakenteille. Koko kirkkoa pystyttiin näin myös korottamaan. Uudesta tilasta tuli koristeellisempi, yhteneväisempi ja ennen kaikkea avarampi ja valoisampi. Koko katedraali vihittiin käyttöön vuonna 1281.

Saint-Denis’n uusi kuori oli gotiikan fanfaari, vaikka siinä on luonnollisesti vielä paljon romaanisen tyylin piirteitä. Erityisesti gotiikkaa löytyy kirkon kaksoiskuorikäytävästä. Kauniit värilasi-ikkunat, korkealla katossa näkyvät ruoteet ja suippokaaret tuovat kuorikäytävään selkeän goottilaisen ilmeen, sekä sisätilojen yhteneväisyys ja siellä paljon käytetyt kohtisuorat linjat tulivat sittemmin gotiikan perusperiaatteiksi. Läntisessä julkisivussa sijaitseva ruusuikkuna on ensimmäinen laatuaan ja siitä on otettu malli muun muassa Sacre Coeurin vastaavaan. Kirkon läntinen sisäänkäynti oli ensimmäinen goottilainen portaali, jonka pylväissä oli veistoshahmoja. Saint-Denis’n basilika on toiminut esikuvana suurimmalle osalle Ranskan goottilaisia katedraaleja, esimerkiksi Chartresille ja Pariisin Notre Damelle.

Ollessaan yksi kuningasvallan vertauskuvista kirkko joutui Ranskan vallankumouksen aikana kansan tuhoamisvimman uhriksi, jolloin suurin osa upeasta sisustuksesta tuhottiin. Tökerö entisöimisyritys 1800-luvun alussa turmeli katedraalia vielä lisää: sen yhteydessä esimerkiksi pohjoistorniin syntyi pahoja halkeamia, joiden vuoksi se piti purkaa kokonaan. Ensimmäinen onnistunut entistämistyö tehtiin Eugene Viollet-le-Ducin johdolla 1800-luvulla.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Denis’n basilika** Wikimedia Commonsissa
Suomessa käytössä oleva sukeltajan lippu
A-lippu kertoo, että sukeltaja on vedessä
**Sukeltajan lippu** on viestilippu, jolla varoitetaan muita vesillä kulkijoita, kun sukellus on käynnissä vesistöalueella. Alusta tai kohdetta, joka on merkitty tällä lipulla tulee antaa tilaa ja ohittaa mahdollisuuksien mukaan sammutetuin konein*lähde?*. Lippua kantava alus ei voi käyttää konettaan ja sen liikkumiskyky on rajoittunut. Lippu laitetaan näkyvälle paikalle esille, esimerkiksi veneen mastoon, josta se näkyy hyvin. Lipun tulee olla kiinteä 100 × 120 cm levy. Lippu on valaistava pimeän aikana.

A-signaalilippu
---------------

Lippu on Suomessa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Afrikassa ja Keniassa kansainvälisen signaalikirjan mukainen alfa-lippu (A). Väriltään se on sinivalkoinen, ja sen määräkoko on 100 × 120 cm. Sukeltajan lipun tulee olla kiinteälevy ja se on sijoitettava näkyvästi.

Lippu otettiin Suomessa käyttöön uusien meriteiden sääntöjen myötä vuoden 1981 alusta. Sitä ennen se merkitsi signaalistossa *"Suoritan nopeuskoeajoa"*.

Diver Down Flag
---------------

Amerikassa käytössä oleva sukeltajan lippu
Amerikkalainen sukeltajanlippu on kirkkaanpunainen ja siinä on vino, valkoinen raita. Lippu on käytössä myös Italiassa ja Kanadassa.

Lähteet
-------

* Pekka Mattila & Timo Vikman:: *Sukellus*. Suomen urheilusukeltajain liitto, 1989. ISBN 952-90-0482-6.

### Viitteet

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
Terunofuji Haruo vuonna 2017
**Terunofuji Haruo** (s. 29. marraskuuta 1991 Ulaanbaatar), alun perin **Gantulga Ganerdene**, on mongolialaissyntyinen sumopainija. Hän on järjestyksessä 73. sumopainin suurmestari eli yokozuna. Hän sai yokozunan arvon 21. heinäkuuta 2021. 

Terunofuji aloitti uransa sumopainissa vuonna 2011 ja saavutti mestarin eli ozekin arvon heinäkuussa 2015. Ozekin arvon saatuaan Terunofuji loukkasi kuitenkin molemmat polvensa ja hän putosi ylimmältä sarjatasolta eli makuuchista vähitellen aina viidennelle sarjatasolle saakka. Sen jälkeen Terunofuji raivasi tiensä takaisin makuuchiin ja voitti heinäkuussa 2020 järjestetyn turnauksen sekä vuoden 2021 maaliskuun ja toukokuun turnaukset. Vuoden 2021 heinäkuun turnauksessa Terunofuji voitti 14 ottelua, mutta hävisi viimeisen ottelunsa yokozuna Hakuhōlle. Terunofujin katsottiin silti ansainneen yokozunan arvon.

Lähteet
-------

1. ↑  Mongolian wrestler Terunofuji becomes sumo's 73rd yokozuna *Kyodo News*. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Mongolian wrestler Terunofuji becomes sumo's 73rd yokozuna *The Japan Times*. Viitattu 25.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Terunofuji Haruo – Rikishi Profile Nihon Sumo Kyokai. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)
**Teruyoshi Itō** (jap. 伊東 輝悦; s. 31. elokuuta 1974 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Teruyoshi Itō edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997-2001. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996, Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998, Copa América 1999 ja Maanosaliittojen cupissa 2001.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1997 | 1 | 0 |
| 1998 | 1 | 0 |
| 1999 | 7 | 0 |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 11 | 0 |
| Yhteensä | 27 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada

Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier

Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
**Teruo Nakamura** (jap. 中村 輝夫, *Nakamura Teruo*; synt. **Attun Patalin**; myös **Suniuo**; myöh. **Lee Kuang-hui**, kiin.: 李光輝; pinyin: *Lǐ Guānghuī*; 8. lokakuuta 1919 – 15. kesäkuuta 1979) oli taiwanilaissyntyinen japanilainen sotilas, joka taisteli Keisarillisen Japanin armeijan riveissä toisessa maailmansodassa. Sodan loputtua hän jäi Indonesian Morotain saarelle eikä antautunut kuin vasta vuonna 1974 ollen näin viimeinen tunnettu sodan jälkeen antautumasta kieltäytynyt japanilaissotilas.

Nakamura kuului Taiwanin amis-alkuperäiskansaan. Hän värväytyi Keisarillisen Japanin armeijaan vuonna 1943, ja hänet sijoitettiin Alankomaiden Itä-Intian, nykyisen Indonesian, Morotain saarelle hieman ennen kuin liittoutuneet valtasivat saaren syyskuussa 1944. Hänen julistettiin kuolleeksi marraskuussa 1944. Hänet löydettiin vasta vuonna 1974, jolloin hänet pidätettiin. Hän päätti palata Taiwaniin, jossa häneen viitattiin kiinankielisellä nimellä *Lee Kuang-hui*, jota hän ei ollut aikaismemin kuullut. Kuomintangin johtaman hallituksen vastaanotto ei ollut ystävällinen, koska häntä pidettiin japanilaismielisenä lojalistina. Myös Japanissa häneen suhtauduttiin eri tavalla kuin esimerkiksi Hirō Onodaan, joka oli syntyperältään japanilainen, toisin kuin Nakamura.

Nakamura kuoli keuhkosyöpään vuonna 1979.

Lähteet
-------

1. ↑  Han Cheung: The last holdout of Morotai *Taipei Times*.  3. tammikuuta 2016.  (englanniksi)
2. ↑  Mark Munsterhjelm: *Living Dead in the Pacific: Racism and Sovereignty in Genetics Research on Taiwan Aborigines*. University of British Columbia Press, 2014. ISBN 978-0-7748-2659-4.
3. ↑  Beatrice Trefalt: *Japanese Army Stragglers and Memories of the War in Japan, 1950-75*. RoutledgeCurzon, 2003. ISBN 0-415-31218-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Taiwan
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
|  |  |
| --- | --- |
| Viides yhdysvaltalainen WAC Corporal-luotainraketti ja projektin johtaja Frank Malina. | Bumperin laukaisu 24.2.1949 |

**WAC Corporal** oli ensimmäinen amerikkalaista tuotantoa ollut kohtalaisen iso luotainraketti, jonka kokeilu liittyi suuremman Corporal-ohjuksen kehittelyyn. Se nousi 80 km:n korkeuteen avaruuden rajoille 22. maaliskuuta vuonna 1946. Rakettia kehittivät *Douglas Aircraft Company* ja *Guggenheim Aeronautical Laboratory*.
Tämä nesteraketti oli 7,34 m pitkä ja läpimitaltaan 30 cm.

24. helmikuuta 1949 V-2:n kärkeen toiseksi rakettivaiheeksi asennettu *WAC Corporal* lensi ensimmäisenä ihmisen lähettämänä esineenä yli viisinkertaisella äänen nopeudella. Tätä koetta kutsuttiin nimellä *Bumper*. Neljä aiempaa Bumper-koetta oli epäonnistunut vuonna 1948.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bumper-projekti** Wikimedia Commonsissa

* Astronautix.com article WAC
* Article from Directory of U.S. Military Rockets and Missiles
* Article from National Air and Space Museum (Arkistoitu – Internet Archive)
Varmistuslukko- ja opastinturvalaitoksen ohjaustaulu. Kulkutie on turvattu ja opastin A½ on asetettu näyttämään opastetta *Aja sn 35* (vihreä ja keltainen valo).
**Varmistuslukko- ja opastinturvalaitos** eli niin sanottu *köyhänmiehen releasetinlaite* on rautatieliikenteen turvalaite. Turvalaitos muodostuu rautatieliikennepaikkaa suojaavista valo-opastimista, paikallisesti käsin käännettävistä ja varmistusavaimella lukittavista vaihteista sekä vaihteiden asennon tarkastuslaitteista. Varsinaisesti turvalaitos ei kuitenkaan ole asetinlaite. Varmistuslukko- ja opastinturvalaitoksia rakennettiin pääosin 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Turvalaitokset olivat täydellisiä asetinlaitteita huomattavasti edullisempia, joten niitä voitiin asentaa useille vailla opastimia olleille liikennepaikoille. Varmistuslukko- ja opastinturvalaitokset suunniteltiin ja rakennettiin Suomessa Siemensin valmistamista komponenteista.

Varmistuslukko- ja opastinturvalaitoksessa vaihteiden kääntäminen tapahtuu paikallisesti käsin, ja lukitus tapahtuu varmistuslukoilla. Liikennepaikan tulosuunnissa olevien valo-opastimien opasteet ovat riippuvaisia vaihteiden asennoista ja lukituksesta. Opastimien asettaminen tapahtuu joko asematoimistossa olevalta ohjaustaululta tai ratapihan molemmissa päissä vaihdekopeissa olevilta ohjaustauluilta käsin.

Varmistuslukko- ja opastinturvalaitokset ovat kadonneet rataverkolta kauko-ohjauksen laajennuttua. Alun perin köyhän miehen releasetinlaitteita asennettiin ensisijaisesti vaarallisina pidetyille liikennepaikoille, mutta myöhemmin niitä asennettiin useille liikennepaikoille. Kun ELSA-rataa suunniteltiin ensimmäisiä kertoja, radan liikennepaikat suunniteltiin varustettaviksi näillä turvalaitteilla.

Viimeiset liikennepaikkoja suojanneet varmistuslukko- ja opastinturvalaitokset olivat käytössä rataosalla Hyvinkää–Karjaa, mistä ne poistettiin käytöstä vuoden 2009 lopulla uuden kauko-ohjausjärjestelmän valmistuttua.

Raideliikenne

|  |  |
| --- | --- |
| Rautatieliikenne | 
* rautatie
* juna
* rautatieasema
* rautatieliikennepaikka
* rautatiekalusto

 |
| Metroliikenne | 
* metro
* metroasema

 |
| Raitioliikenne | 
* raitiovaunu
* duoraitiovaunu
* pikaraitiotie
* museoraitiotie

 |
| Turvalaitteet | 
* asetinlaite
* kampiasetinlaite
* kankiasetinlaite
* opastin
* releasetinlaite
* tietokoneasetinlaite
* varmistuslukko- ja opastinturvalaitos

 |
| Raideleveys | 
* kapea
* normaali
* leveä

 |
| Suomessa | 
* rautatieliikenne
* rataverkko
* raitioliikenne
* lähijunaliikenne
* metroliikenne
* kapearaiteiset rautatiet
* yritykset: VR
* Fenniarail
* Operail

 |
**Aila Hellevi Humalamäki** (o.s. **Koivistoinen**, 19. tammikuuta 1952 Suonenjoki – 1980) oli suomalainen juoksija, joka edusti seuratasolla Kuopion Sisu-Veikkoja.

Koivistoinen kuului Suomen joukkueeseen, joka sai hopeaa Waregemin maastojuoksun MM-kilpailujen 1973 joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 50:s. Kalevan kisoissa hän oli parhaimmillaan viides 3 000 metrillä Joensuussa 1972.

Uransa lopettanut Koivistoinen kuoli syöpään 28-vuotiaana marraskuussa 1980.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| **800 m** | 2.20,0 | Kuopio | 1972 |
| **1 500 m** | 4.40,6 | Oulu | 1971 |
| **3 000 m** | 10.03,4 | Hyvinkää | 1973 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Kanervan kolumni: "Ugandan Jussi" ei koskaan toipunut kivinyrkistä – ura päättyi Suomessa *Ilta-Sanomat*.  26.3.2017. Viitattu 1.4.2017.
2. 1 2 3  Aila Koivostoinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Agha Petros
**Agha Petros** (syyr. *ܐܓܐ ܦܜܪܘܣ*) (1. huhtikuuta 1880 – 2. helmikuuta 1932) oli assyrialainen kenraali ensimmäisen maailmansodan aikana.

Petros syntyi Ala-Bazin kylässä Osmanien valtakunnassa (nykyistä Turkin itäosaa, Irakin ja Iranin rajalla). Agha meni peruskoulun päätyttyä Urmiaan (nykyistä Irania) eurooppalaiseen lähetyskouluun. Agha asui kolme vuotta Yhdysvalloissa. Hän oli hyvin kielitaitoinen: hän puhui syyriaa, arameaa, turkkia, arabiaa, ranskaa, farsia, englantia ja venäjää. Kielitaitoisena hän pääsi töihin Turkin konsulaattiin Urmiaan. Hänestä tuli vuonna 1909 Turkin konsuli.

Britit veivät hänet Mesopotamiaan eli nykyiseen Irakiin. Hän muutti myöhemmin Toulouseen Ranskaan. Hän otti osaa Kansainliiton rauhankonferenssiin 26. lokakuuta 1923. Hänet myrkytettiin ja hän kuoli Ranskassa 2. helmikuuta 1932.

Agha Petros voitti turkkilaiset Sauj Bulakissa ja ajoi heidät takaisin Rowanduziin. Agha Petroksesta ei tullut assyrialaisten tai armenialaisten johtajaa alueella, eikä hänellä ollut paljon valtaa siellä. Hän ei saanut liitettyä armenialaisia tai assyrialaisia yhteen ja taistelemaan Turkkia vastaan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Agha Petros
**Aggressiivinen ilmanäytteenotto** on näytteenottotapa, jossa pinnoille laskeutuneita pienhiukkasia nostetaan uudelleen ilmaan näytteenottotapahtumaa varten. Menetelmässä voidaan nostaa hiukkaset esimerkiksi lehtipuhaltimella ja pitämään ilmassa hitailla tuulettimilla. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto on suositellut aggressiivista ilmanäytteenottoa vuodesta 1985 asbestitöiden laadunvarmistuksessa.
Aggressiivista ilmanäytteenottoa on myös käytetty pernaruttokirjeiden yhteydessä vuodesta 2001. Menetelmällä on haluttu seurata jälkien siivouksen onnistumista. Aggressiiviseen menetelmään siirryttiin sen jälkeen, kun huomattiin että pernaruttobakteerin (*Bacillus anthracis*) itiöillä oli taipumus siirtyä laskeutumisensa jälkeen takaisin ilmaan erilaisilta pinnoilta.

Tarkat kontaminoitumisen mittarit ovat tärkeitä, jotta tilankäyttöön liittyviä riskejä voidaan arvioida luotettavasti otettaessa saastuneita tiloja uudelleen käyttöön. Olemassa olevat pintanäytteenottomenetelmät eivät sovellu kaikkiin tilanteisiin ja käytössä olevien menetelmien toimivuus vaihtelee. Ilmassa olevia pitoisuuksia ei voida päätellä pintanäytteiden avulla. Pintanäytteistä poiketen aggressiivinen näytteenottomenetelmä mittaa paremmin altistumisriskiä hengityksen kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (EPA): Guidance for the Control of Asbestos-Containing Materials in Buildings.  1985. Washington DC:  U.S.EPA. Viitattu 3.5.2016. Englanniksi.
2. ↑  Jack Kelly: Esitelmässä Anthrax/Ricin Case Histories -Air Sampling (+) for WMD (PDF)  2004. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto. Viitattu 3.5.2016. Englanniksi.
3. ↑  Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto: Systematic Evaluation of Aggressive Air Sampling for Bacillus anthracis Spores.  *EPAn julkaisuja*, 2012, s. 1-2. Washington DC:  EPA. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 3.5.2016.  Englanniksi.
**Aggrotech** (myös tunnettu Hellektrona) on Elektro-industrialin alalaji, jossa huomattavia vaikutteita hardstyle/hardtrance musiikista. Aggrotech sisältää usein synkkiä ja aggressiivisiä biittejä, metallisia kitaroita ja trance elementtejä, synkkiä, depressiivisiä, militaristisia ja sopimattomia lyriikoita. Normaalisti vokaalit koostuvat särötetystä, korkeasta ja synteettisestä äänestä. Tunnetuimpia Aggrotech yhtyeitä ovat mm. Psyclon Nine, God Module, Grendel, Punto Omega, Dawn of Ashes, Hocico, Suicide Commando, X-Fusion, Unter Null, Preemptive Strike 0.1 sekä Tactical Sekt.

Lähteet
-------


Rockin suuntauksia
Aikuisrock | Bluesrock | Brittipop | Country rock | Elektroninen rock | Folkrock | Funkrock | Garage rock | Glam rock | Goottirock | Grunge | Hard rock | Instrumentaalirock | J-rock | Katurock | Klassinen rock | Kristillinen rock | Metallimusiikki | Poprock | Post-rock | Progressiivinen rock | Psychobilly | Psykedeelinen rock | Punk | Rap rock | Rock and roll | Rockabilly | Sinfoninen rock | Soft rock | Southern rock | Space rock | Stadionrock | Suomirock | Taiderock | Vaihtoehtorock
"**Who's Afraid of the Big Bad Wolf?**" eli "Pahaa sutta ken pelkäisi", on Walt Disneyn animaatiolyhytelokuvan *Kolme pientä porsasta* (1933) tunnusmusiikki. Elokuvan julkaistuessa tunnuslaulusta tulikin suuri hitti.

Laulun sävelsi Frank Churchill, ja sen sanat Ann Ronnell. Sävelmä on muunnelma Johann Strauss nuoremman *Lepakko*-operetin *Samppanja*-laulusta.

Alkuperäisillä englanninkielisillä sanoilla laulun ovat esittäneet äänilevyllä useat artistit. Laulun suomensivat ensimmäisinä R. R. Ryynänen ja S. Ruotsalainen, mutta myöhemmin myös Auvo Nuotio laati siitä oman suomennoksensa. Suomeksi laulun ovat esittäneet levylle Georg Malmsten vuonna 1934 Ryynäsen suomentamin sanoin sekä myöhemmin Kipparikvartetti vuonna 1957 Nuotion suomentamin sanoin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heikki Uusitalo (toim.): "Kolme pientä porsasta (Who's Afraid of the Big Bad Wolf)", *Suuri toivelaulukirja 12*, s. 66. F-Kustannus, Suuri Suomalainen Kirjakerho, 2003. ISBN 951-643-724-9.
2. 1 2  Kappale: Kolme pientä porsasta *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 30.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Laulun suomenkieliset sanat kahtena versiona KaksPlus. Viitattu 30.8.2018.
**Cape Coastin yliopisto** (engl. *University of Cape Coast*, lyhennys **UCC**) on Ghanan eteläosassa, Centralin hallintoalueen keskuskaupunki Cape Coastissa, lähellä Atlantin valtamerta toimiva julkinen yliopisto.
Yliopistolla on kaksi kampusta - eteläinen (vanha) osa ja pohjoinen (uusi) osa, jotka sijaitsevat noin 5 kilometriä Cape Coastin keskustasta länteen. Yliopiston pääsisäänkäynti sijaitsee vain noin 50 metriä Guineanlahdelta.

Cape Coastin yliopistoon saanut alkunsa vuonna 1962. Se toimi aluksi Ghanan yliopiston alaisena korkeakouluna (university college), mutta itsenäistyi lokakuussa 1971. Yliopistossa opiskelee yli 28 400 opiskelijaa.

Cape Coastin yliopisto luetaan joissain vertailuissa jopa Afrikan kärkipään yliopistoihin. Erityisesti THE-yliopistoranking nosti yliopiston vuoden 2023 listallaan neljännelle sijalle Afrikassa ja jaetulle 351.–400. sijalle maailmassa. Kaikki yliopistovertailut eivät tue näin korkeaa laatuarviota. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU-yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalle ei mahtunut yhtään ghanalaista yliopistoa vuonna 2022. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-listaus luokitteli Cape Coastin yliopiston Ghanan kolmanneksi korkeimman sijaluvun saaneeksi yliopistoksi (Ghanan yliopiston ja Kwame Nkrumahin luonnontieteen ja tekniikan yliopiston jälkeen) sijoittaen sen afrikkalaisten yliopistojen sijalle 56 ja maailmanlistansa sijalle 2 205.

* Kasvatustieteen tiedekunnan luentorakennus eteläisellä (vanhalla) kampuksella.Kasvatustieteen tiedekunnan luentorakennus eteläisellä (vanhalla) kampuksella.
* Suuren luentosalin rakennus.Suuren luentosalin rakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  University of Cape Coast Times Higher Education, timeshighereducation.com. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2  University of Cape Coast *ghanadistricts.com*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Our Campus ucc.edu.gh. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  History ucc.edu.gh. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
5. 1 2  THE: Best universities in Africa 2023 *Times Higher Education, timeshighereducation.com*.  9.11.2022. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
6. 1 2  Webometrics Ranking of World Universities: Africa (espanjalaisen tutkimuskeskus Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC):n yliopistolistaus)  Jyly 2022. Cybermetrics Lab/ CSIC, webometrics.info. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)
7. ↑  2022 Academic Ranking of World Universities (kiinalaisen Shanghai Ranking -yhtiön yliopistolistaus)  2022. shanghairanking.com. Viitattu 11.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cape Coastin yliopisto** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Laakso** (engl. *Dale*) on ihmisten kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.

Historia
--------

Laakson kaupunki perustettiin noin 2600-luvulla Kolmannella Ajalla. Se rakennettiin kääpiövaltakunta Ereborin lähelle. Sekä Erebor että Laakso hyötyivät toisistaan kovasti, sillä kääpiöiden takomia kalleuksia vastaan laaksolaiset antoivat näille viljaa ja muita elintarvikkeita. Vuonna 2770 Kolmatta Aikaa kun lohikäärme Smaug valtasi Ereborin, hän tuhosi samalla myös Laakson kaupungin ja surmasi sen kuninkaan, Girionin. Girionin suku kuitenkin säilyi, sillä hänen vaimonsa ja poikansa selvisivät kaupungin tuhosta ja pakenivat järvikaupunki Esgarothiin. 

Vuonna 2941 Kolmatta Aikaa Girionin perijä, Bard Jousimies, surmasi Esgarothiin hyökänneen Smaugin Mustalla nuolella. Girionilla sanottiin olleen smaragdikaulakoru, joka löytyi Smaugin aarteen joukosta. Bard antoi tämän kaulakorun haltiakuningas Thranduilille kiitoksena tämän avusta. Viiden armeijan taistelun jälkeen Bardille lahjoitettiin neljästoistaosa Ereborin kullasta ja hopeasta. Niillä hän jälleenrakennutti sekä Esgarothin että Laakson kaupungin, johon muuttaneita Esgaorthin asukkaita alettiin kutsua "bardilaisiksi". 

Laakson kaupunki tuhoutui kuitenkin uudestaan Sormuksen sodassa kun Mordorin ja itäläisten joukot hyökkäsivät. Kaupungin asukkaat pakenivat turvaan Ereboriin. Taisteluissa Laakson kuningas Brand, Bardin pojanpoika, sekä Ereborin kuningas Dáin Rautajalka saivat surmansa. Mutta Sauronin tuhon jälkeen Laakson kaupunki rakennettiin uudestaan.

Kieli
-----

Laakson kieli (engl. *Dalish*) on käännetty muinaisnorjaksi. Smaugin nimi on oikeasti Laakson kielellä *Trâgu*.

Kolmannen Ajan kääpiöt kutsuvat aina itseään muiden kansojen keskuudessa laaksolaiskielisillä nimillä, eivätkä koskaan kerro näille oikeita khuzdulinkielisiä nimiään.

Lähteet
-------

1. ↑  J. R. R. Tolkien; Humphrey Carpenter, Christopher Tolkien (toimitus), *The Letters of J. R. R. Tolkien*, Kirje 144
2. ↑  J. R. R. Tolkien, Christopher Tolkien (toimitus), *The Peoples of Middle-earth*, Luku 2: "The Appendix on Languages"
Ikosaedrinen vesiklusteri 100
**Molekyyliklusterit** ovat molekyylien muodostamia ryppäitä, jossa molekyylit vuorovaikuttavat toistensa kanssa van der Waalsin voimien, vetysidosten tai ionisidosten kautta.

Ilmakehän molekyyliklusterit
----------------------------

Ilmakehän molekyyliklusterit ovat merkityksellisiä aerosolihiukkasten muodostumisen kautta. Ilmakehän aerosolihiukkasten muodostuminen käynnistyy molekyylien törmäillessä ja takertuessa toisiinsa. Ilmakehässä on monia tiivistymiskykyisiä yhdisteitä kuten rikkihappo, ammoniakki, erilaiset amiinit ja hapettuneet orgaaniset yhdisteet.

Ilmakehän molekyyliklusterien muodostumista tutkitaan Suomessa kokeellisilla menetelmillä  sekä teoreettisilla kvanttikemiallisilla menetelmillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Metsät osallistuvat pilvenmuodostukseen *ilmatieteenlaitos.fi*. Viitattu 22.3.2023.
2. ↑  Aerosolihiukkasten nopea kasvu laboratorio-olosuhteissa yllätti tutkijat *sttinfo.fi*. Viitattu 22.3.2023.
3. ↑  Laskennallinen tutkimus rikkihappoa sisältävien klustereiden muodostumisesta ilmakehässä Helsingin yliopisto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Molekyyliklusteri** Wikimedia Commonsissa
**Molemminpuolinen varma tuho** on doktriini, jonka mukaan ydinaseilla tehty isku aiheuttaisi varman tuhon sekä ensimmäisen iskun kohteelle että sen tekijälle. Perusteena on se, että vaikka ensimmäinen isku poistaisi sen kohteena olevan ydinasevaltion kyvyn toteuttaa kostoiskuja maaperältään, etenkin sukellusveneissä olevilla ydinaseilla niiden toteuttaminen pysyisi mahdollisena. Opista käytetään lyhennettä MAD, joka tulee sanoista *mutually assured destruction* (molemminpuolinen varma tuho).

Käsite lanseerattiin vuonna 1969, jolloin Hudson-instituutin Donald G. Brennan lisäsi John F. Kennedyn hallinnon puolustusministeri Robert S. McNamaran käyttämään "assured destruction" -käsitteeseen (varma tuho) sanan "mutual" (molemminpuolinen). McNamara itsekin uskoi minkä tahansa ydinasein tehdyn iskun ydinasevaltioiden välillä johtavan vääjäämättä molempien osapuolten tuhoutumiseen. MAD-doktriinista ei kuitenkaan tullut Yhdysvaltain ensisijaista ydinasedoktriinia, sillä Yhdysvaltain ydinasearsenaalin koon, tarkkuuden ja kehittyneisyyden kasvu teki siitä yhden useista kilpailevista strategisista vaihtoehdoista. Esimerkiksi Ronald Reagan ei hyväksynyt oppia vaan loi Strategic Defense Initiativen, jonka tarkoitus oli turvata yhdysvaltalainen elämäntapa Neuvostoliiton aiheuttamalta uhalta.

McNamara itse ei pitänyt "varman tuhon" käsitteen muuttamisesta "molemminpuoliseksi varmaksi tuhoksi", vaikka alkoi käyttää jälkimmäistä käsitettä itsekin. Vuonna 1997 hän totesi haastattelussa, ettei oppi ole "hullu" (mad) vaan ydinasepelotteen perusta.

Katso myös
----------

* Kauhun tasapaino

Lähteet
-------

1. ↑  Venäjän ydinaseuhkausta pidetään bluffina, mutta ydinsota on teoriassa mahdollinen – Venäjällä ja USA:lla on yhteensä pari tuhatta ydinkärkeä koko ajan käyttövalmiina Tekniikan Maailma
2. ↑  In the Shadow of MAD Air Force Magazine
3. ↑  35 Years On, Reagan’s Strategic Defense Initiative Pays Dividends The Heritage Foundation
4. ↑  The Making of MAD Air Force Magazine
**Molekyyliorbitaali** on aaltoyhtälön ratkaisu molekyyliyhdisteelle ja kuvaa elektronin esiintymistodennäköisyyttä moniatomisessa molekyylissä. Koska alkuaineet ovat erilaisia atomiorbitaalien suhteen, molekyyliorbitaalien muoto vaihtelee suuresti. Kemiassa usein käytetty teoria on LCAO (lineaarinen atomiorbitaalien kombinaatio eli yhdistäminen), joka kuvailee riittävän kovalenttisen sidoksen orbitaalit (nimeltään esimerkiksi sigma, pi) atomiorbitaalien lineaarikombinaationa.

Elektronit käsitetään aaltoliikkeeksi, jota voidaan kuvata matemaattisella funktiolla, aaltoyhtälöllä, joka määrittelee elektronien energian ja sen alueen, missä elektroni on tavattavissa suurimman osan ajastaan. Näin saadaan elektronin tilaa kuvaava matemaattinen funktio, jota sanotaan orbitaaliksi. Orbitaalilla tarkoitetaan siis tilaa atomiytimen ympärillä, jossa tietyn energian omaava elektroni tai elektronipari sijaitsee 90–95 % ajastaan. 

Molekyylin muodostuessa atomiorbitaalit yhdistyvät ja uudelleenjärjestyvät, jolloin muodostuu uusia avaruudellisesti eri tavoin suuntautuneita molekyyliorbitaaleja. Tätä muutosta sanotaan hybridisaatioksi. Hybridisaatiolla siis tarkoitetaan atomiorbitaalien uudelleenjärjestymistä.

Esimerkiksi kun hiiliatomi sitoutuu yksinkertaisilla sidoksilla neljään muuhun atomiin, muodostuu neljä samanlaista ja samanenergiaista molekyyliorbitaalia, joissa kussakin on vain yksi elektroni. Hybridisoituneen hiiliatomin 2s2- ja 2p2-orbitaalit ovat järjestäytyneet uudelleen neljäksi samanlaiseksi sp3-hybridiorbitaaliksi. 

Vastaavasti eteenissä, jossa hiiliatomien välillä on kaksoissidos C=C, molekyyliorbitaalit ovat muodostuneet yhden s-orbitaalin ja kahden p-orbitaalia hybridisoituessa kolmeksi sp2-hybridiorbitaaliksi. Yksi p-orbitaali jää muuntumatta ja se muodostaa kaksoissidoksen pii-sidoksen.

Kun hiiliatomi muodostaa kolmoissidoksen, kuten esimerkiksi asetyleenissä, hiilen s- ja p-orbitaalit yhtyvät kahdeksi sp-hybridiorbitaaliksi. Kaksi p-orbitaaleista jää hybridisaation ulkopuolelle. Kolmoissidokselliset hiiliatomit liittyvät toisiinsa yhdellä sp-orbitaalien muodostamalla sigma-sidoksella ja kahdella p-orbitaalien muodostamalla pii-sidoksella.

Elektronin keskimääräinen sijoittuminen orbitaalille määrää alkeisvaruksen paikan, mikäli se halutaan sijoittaa jonnekin. Kemian tarpeissa on usein riittävää jakaa alkeisvaraus sidoksen muodostavien atomiydinten välille (ns. osittaisvarauksiin), koska kemiassa käsitellään enimmäkseen elektronien siirtymisiä atomilta toiselle (kemiallinen reaktio), niiden sijoittumista atomiydinten ympäristöön (rakennekaava), ja niiden sähkömagneettisia vaikutuksia ympäristöönsä (kemiallinen konformaatio).

Katso myös
----------

* Rajaorbitaalit

Lähteet
-------

1. 1 2  Molecular orbital *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 23.7.2014. (englanniksi)
Hubble-avaruusteleskoopin ottama kuva tuhoutuvasta molekyylipilvestä. Pilven lähellä on havaittavissa uusia tähtiä.
**Molekyylipilvi** on tähtien välisen aineen kasautuma, jossa pääosin on molekyylimuodossa olevaa vetyä H2 mutta myös kymmeniä muita molekyylejä. Niitä kutsutaan myös nimellä **GMC** (engl. *Giant Molecular Cloud*). Kylmät molekyylipilvet havaitaan radioalueella häkäkaasun CO lähettämästä radiosäteilystä. 

Molekyylipilvet ovat tähtien välisen aineen kasautumia, joiden massa on 100–106 Auringon massaa ja lämpötila 10–20 kelviniä. Niiden tiheys on 10–106 molekyylia kuutiosentissä. Molekyylipilvien ytimet koostuvat nimensä mukaisesti erilaisista orgaanisista ja epäorgaanisista molekyyleistä. Molekyylipilvet ovat ensisijaisia tähtien syntypaikkoja.

Molekyylipilvet tähtien kehtoina
--------------------------------

Molekyylipilvi, jonka läpimitta on noin 100 parsekia (326 valovuotta), on neutraalin vedyn pilvessä oleva tiivistymä. Näiden neutraalin vedyn pilvien läpimitta on 1 kpc eli 3 260 valovuotta. Auringon etäisyydellä Linnunradan keskuksesta suurin osa kaikesta tähtienvälisestä aineesta on molekyyleinä. Yhdessä molekyylipilvessä on hyvinkin miljoonia Auringon massoja. Pilvet sijaitsevat Linnunradan spiraalihaaroissa, ja niiden niin sanottu skaalakorkeus on Linnunradassa noin 50–75 parsekia. Skaalakorkeus on korkeus, jossa molekyylipilven tiheys laskee kertoimella 1/2,7.

Tähdet muodostuvat yleensä jättiläismäisissä molekyylipilvissä, koska niiden tiheys on suuri ja lämpötila alhainen. Näin niissä toteutuu kriteeri, jossa kaasun sisäinen painovoima voittaa kaasun paineen. Molekyylipilvissä tapahtuu yliäänen nopeudella virtauksia pyörteisessä, magnetisoituneessa kaasussa. Nämä virtaukset kuluttavat pilven energiaa ja aiheuttavat pilven osien kutistumista. Mutta samaan aikaan pilvet hajoavat muun muassa uusien tähtien kaasukuplien laajenemisen takia. Molekyylipilvet ovat yleensä hyvin vakaita, mutta tähtien synnyn laukaisee supernovien šokkiaalto ja magneettinen häiriö tai pilvien keskinäinen törmäys. Jättimolekyylipilvessä on tiheämpiä pilviä, joiden läpimitta on 10 parsekia (yli 30 valovuotta), ja näissä hyvin tiheitä ytimiä, joiden läpimitta on parsek eli noin 3 valovuotta.

Katso myös
----------

* Kaasusumu