recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pölyttäjä** on eläin, joka pölyttää kasvin kuljettamalla siitepölyä. Suurin osa pölyttäjistä on hyönteispölyttäjiä. Myös jotkin linnut ja nisäkkäät, kuten kolibrit ja lepakot, ovat tärkeitä pölyttäjiä tietyillä alueilla tai kasveilla.

Pölyttäviä hyönteisryhmiä on useita. Suomessa luonnonvaraisia pölyttäjähyönteisiä ovat muun muassa erilaiset pistiäiset, kuten kimalaiset ja erakkomehiläiset, sekä kukkakärpäset ja jotkut kovakuoriaiset. Mehiläistarhaajat käyttävät hunajantuotannossa ja pölytyspalveluna Suomessa ei-luonnonvaraista tarha- eli kesymehiläistä (*Apis mellifera*).

Kaikki kukilla käyvät hyönteiset eivät kuitenkaan pölytä kasvia, vaan saattavat käyttää kukkaa esimerkiksi levähdyspaikkana tai suojana. Jotkin vahvaleukaiset hyönteiset voivat myös viedä kukasta meden puremalla reiän kukan tyvelle ja juomalla meden reiän kautta, jolloin ne vievät kukasta meden pölyttämättä kukkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  S. G. Potts, V. L. Imperatriz-Fonseca & H. T. Ngo (toim.): IPBES (2016). The assessment report of the Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services on pollinators, pollination and food production (Sivu 28)  2016. Bonn, Saksa:  Secretariat of the Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services. Viitattu 16.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sukaskärpäset ovat tundran tehokkaimpia pölyttäjiä
* #muutos: pölyttäjäaiheiset artikkelit
**Järventaustan työväentalo** tai **Porraskosken työväentalo** oli entisen Lammin kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Porraskosken kylässä sijainnut työväentalo. Porraskosken ja Järventaustan kylät ovat vierekkäin, ja talon rakentaneen yhdistyksen nimi oli Järventaustan työväenyhdistys. Talo tuhoutui tulipalossa vuonna 1938.

Historiaa
---------

Järventaustan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui luultavasti vuonna 1913; vuoden 1912 puoluetilastoon yhdistys vielä ilmoitti, ettei sillä ole taloa, mutta vuonna 1913 talolla järjestettiin jo kokous. Yhdistyksen toiminta oli alkuaikoina vilkasta, mutta heikkeni 1930-luvulle tultaessa.

1920-luvun alkupuolella yhdistys kärsi usein järjestyshäiriöistä. Vuonna 1921 muutama ilmeisesti suojeluskuntalainen ilmestyi iltamiin, riehui ja hajotti ravintolakalustoa ja ikkunoita. Vuonna 1924 *Hämeen Kansa* -lehti kirjoitti, että työväentalo oli tullut "kaikenkarvaisten rehjujen ja rähjien temmellyspaikaksi". Ongelmia oli ollut alusta asti, mutta sisällissodan jälkeen ne olivat pahentuneet.

Vuonna 1938 talo tuhoutui tulipalossa. Tuli sai alkunsa piipusta katolle lentäneestä kipinästä. Ei ole tiedossa, rakensiko yhdistys uuden talon.

Rakennus
--------

Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, ravintolahuone ja vahtimestarin asunto.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Vuonna 1927 yhdistys vietti 20-vuotisjuhlaansa talollaan. Juhla koostui erillisistä päivä- ja iltajuhlista. Ohjelmassa oli kansanedustaja Otto Toivosen puhe, kaksi näytelmää, 20-vuotiskertomus ynnä muuta. Työväentalo valaistiin juhlailtamassa ensimmäistä kertaa sähkövalolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1912  1913. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 23.12.2022.
3. ↑  Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  13.2.1913, no 36. Viitattu 23.12.2022.
4. ↑  Vapaa Sana *digi.kansalliskirjasto.fi*.  29.3.1921, no 70. Viitattu 23.12.2022.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  19.1.1924, no 70. Viitattu 23.12.2022.
6. 1 2  Aamulehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  28.5.1938, no 141. Viitattu 23.12.2022.
7. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.10.1927, no 117. Viitattu 23.12.2022.
**Tiankadi** on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä Zibangolola sijaitsee 75 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 4 700 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).

Tiankadin kunta rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Sikasson piirin Mirian, idässä Doumanaban sekä etelässä ja lounaassa Kofanin kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat ja sadekaudella täyttyvät jokilaaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja, bambaroita ja fulbeja.

Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 11.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 11.6.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Tiankadi 2006-2008 *aec.msu.edu*.  2005.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 11.6.2018.
**Rishikesh** (hindiksi ऋषिकेश, *R̥ṣikeśa*, sanskritiksi हृषीकेशः, *Hr̥ṣīkeśaḥ*) on Pohjois-Intiassa, Uttarakhandin osavaltiossa sijaitseva hindujen pyhä kaupunki. Se sijaitsee 24 kilometrin päässä toisesta pyhästä kaupungista Haridwarista, ja sitä pidetään porttina kaupunkeihin, jotka muodostavat Char Dhamin pyhiinvaellusreitin Badrinathista Kedarnathiin, Gangotriin ja Yamunotriin.

Ganges-joki virtaa Rishikeshin läpi Himalajalta Pohjois-Intian tasangoille. Kaupungissa on joen varrella useita temppeleitä, niin muinaisia kuin uusiakin. Rishikeshissä käy vuosittain tuhansia pyhiinvaeltajia ja matkailijoita sekä muualta Intiasta että ulkomailta.

Rishikeshissä on monia ashrameita eli joogakeskuksia. The Beatles -yhtyeen jäsenet kävivät 1960-luvun puolivälissä harjoittelemassa transsendenttistä meditaatiota lajin gurun, Maharishi Mahesh Yogin ashramissa, joka on sittemmin lopettanut toimintansa.

Lähteet
-------

1. ↑   Viitattu 21.7.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rishikesh** Wikimedia Commonsissa

Ganges-joki Rishikeshissä
**Riksu laht** (myös *Riksu järv*) on Virossa Saarenmaalla Riksun ja Lahetagusen kylissä entisten Lääne-Saaren ja Salmen kuntien välisellä rajalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven etäisyys merestä on 800 metriä. Sen pinta-ala on 44 hehtaaria (ha) ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on viisi, ja niiden yhteinen pinta-ala on 2,0 ha. Suurin saari on Külalaid, joka on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen eteläpuolella sijaitsee halkaisijaltaan 80 metrinen saari. Kolme muuta saarta sijaitsevat järven rannan tuntumassa. Järven läpi virtaa Riksu jõgi (myös Riksu oja), joka saa alkunsa metsäojana 11 kilometrin päässä ja laskee järveen itäpäässä olevasta Reinulaidin niemestä. Muut neljä tulo-ojaa ovat pieniä. Riksu jõgi (Sepajõe) jatkaa laskujokena lähtemällä järven luoteispäästä ja laskee 1,6 kilometrin päässä Itämereen Pääniske lõugas -nimisessä lahdessa Saarenmaan lounaisrannikolla. Vesi nousee korkean veden aikana järveen ja antaa sinne suolaisen veden pulsseja. Järven valuma-alueen laajuus on 46,4 neliökilometriä.

Järven keskisyvyys on noin metrin ja suurin syvyys 1,5 metriä. Järven pohjan laatu vaihtelee: paikoin se on kovaa hiekkaa ja soraa, toisaalla mutapohjaa. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00044 kuutiokilometriä eli 0,44 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä, ja sen rannat ovat matalavetistä ruovikkoa. Riksun kylä on harvaan asuttua seutua, jonka ympäristö on vuorotellen metsää ja peltomaata. Mustajalan ja Tehumardin yhdistävä maantie (tie 102) ohittaa järven pohjoispuolelta. Salmen kunnanraja seuraa järven etelärantaa, joten järven koko vesiala kuuluu Lääne-Saaren kuntaan.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (vir. *rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)*).

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (vir. *halotroofne tai soolatoiteline*, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Luontoarvoja
------------

Vaikka järvi on matala ja jäätyessään kärsii hapenpuutteesta, on se hyvästä meriyhteydestä johtuen kalaisa. Yleisin laji on ahven, lisäksi runsaana esiintyvät hauki, kiiski, suutari, sorva, ankerias, made, kolmipiikki ja kymmenpiikki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mäemets, Aare: Eesti NSV järved ja nende kaitse, kalapeedia.et, 1977, viitattu 22.4.2017
2. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
3. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3  Keskkonnaregister: Riksu laht (vee2095300) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
5. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Andreas Jaenisch** (1763 Viipuri – 1. helmikuuta 1833 Viipuri) oli suomalainen pormestari, kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Andreas Jaenisch kuului viipurinsaksalaiseen Jaenischin sukuun. Hänen vanhempansa olivat samanniminen kauppiasisä (k. 1792) ja Catharina Margareta Sutthoff ja puoliso vuodesta 1797 Helena Elisabeth Jaenisch. Andreas Jaenisch oli isänsä kauppaliikkeen palveluksessa Viipurissa, kunnes ryhtyi itse kauppiaaksi. Hän oli myös laivanvarustaja, pikiruukin johtaja, Perojoen sahan omistaja Viipurin pitäjässä ja Miettulan sahan osakas Puumalassa ja omistaja vuodesta 1826. Viipurin raatimies Jaenisch oli 1793–1795, Viipurin pormestari 1793–1797, Viipurin kaupunginraadin jäsen 1796–1797, Viipurin kaupunginvanhin 1816–1832 ja Viipurin läänin työ- ja ojennuslaitoksen johtokunnan jäsen vuodesta 1830. Hän oli myös Tanskan varakonsuli Viipurissa vuoteen 1831. Kauppaneuvoksen arvonimen Jaenisch sai 1819.

Lähteet
-------

1. 1 2  Andreas Jaenisch *Biografiasampo*. Viitattu 30.6.2022.
2. ↑  Biografinen nimikirja. Helsinki 1879-83, Suomen Historiallinen Seura.s. 325
Vasaramylly jolla jauhetaan hedelmistä mehua.
Viljan jauhamiseen käytettävä vasaramylly.
**Vasaramylly** on kone jota käytetään erilaisten materiaalien jauhamiseen pienemmiksi paloiksi. Koneella on useita käyttötarkoituksia. Vasaramyllyä käytetään muun muassa jyvien ja maissin jauhamiseen sekä kuormalavojen ja muun puujätteen jauhamiseen hakkeeksi. Lisäksi vasaramyllyä käytetään materiaalien kierrättämisen yhteydessä esimerkiksi keräyspaperin, keräysmetallin tai biojätteen jauhamiseen pienemmiksi paloiksi. Vasaramyllyä käytetään myös hedelmien mehustamisessa.

Toimintaperiaate
----------------

Vasaramyllyn rakenne ja toimintaperiaate ovat yksinkertaiset. Laite koostuu teräsrummusta ja rummussa olevista vasaroista. Murskattava materiaali asetetaan rumpuun, jossa vasarat pienentävät sen toivotun kokoisiksi paloiksi. 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hammermill
**Karin Oberhofer** (s. 3. marraskuuta 1985) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.

Arvokilpailut
-------------

Oberhofer on saanut EM-hopeaa naisten viestissä Ridnaun-Val Ridannassa 2011.

Oberhofer osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Oberhofer oli mukana Italian pronssia saavuttanessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisista 2014 Oberhofer voitti pronssia sekaviestissä Italian joukkueessa, sijoittui neljänneksi sprintissä ja kahdeksanneksi takaa-ajokilpailussa. Kontiolahdella 2015 Oberhofer voitti pronssia yhteislähdössä ja Italian viestijoukkueessa.

Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Oberhofer voitti pikakilpailun pronssia Forni Avoltrissa 2013.

Maailmancup
-----------

Oberhofer saavutti ensimmäisen palkintosijansa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa oltuaan toinen Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2014–2015. Cupin kokonaistilanteessa hän on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi kaudella 2014–2015.

Oberhofer lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018.

Lähteet
-------

* Karin Oberhofer Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Karin Oberhofer *IBU Datacenter*. Viitattu 15.3.2015. (englanniksi)
3. ↑  Sukset naulaan - 32-vuotias ampumahiihtotähti lopetti uransa | SuomiUrheilu *SuomiUrheilu*.  15.5.2018. Viitattu 16.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karin Oberhofer** Wikimedia Commonsissa
**Lastenlaulu** on lapsille sävelletty tai kansan parissa muotoutunut laulu. Lastenlaulujen melodiat ovat tyypillisesti melko yksinkertaisia ja helposti omaksuttavia sekä sävelkulkujen että rytmiikan osalta, minkä ansiosta lastenlaulut muodostavat selkeästi oman tunnistettavan lajityyppinsä. Kappaleen voi yleensä tunnistaa lastenlauluksi pelkän sävellyksen perusteella. Varsin usein lastenlaulut ovat iloisia, reippaita ja duurivoittoisia, mutta varsinkin Suomessa myös mollissa olevia lastenlauluja on huomattavan suuri määrä (esimerkiksi "Karhunpoika sairastaa", "Ihme ja kumma", "Sininen uni" sekä "Päivänsäde ja menninkäinen"). Lastenlaulujen ominaispiirteet löytyvät siten melodian käsittelystä ja sanoituksista, eivätkä niinkään duurin ja mollin mukaisesta sävellajiin perustuvasta jaosta.

Sanoituksiltaan lastenlaulut kertovat yleensä lapsia kiinnostavista aiheista. Aiheena voivat olla muun muassa satuhahmot (esimerkiksi "Rölli" ja "Mikki Hiiri merihädässä"), mielikuvitukselliset, vauhdikkaat ja jännittävät tapahtumat (esimerkiksi "Pikkuoravien kuuraketti" ja "Kuinka saisin rikki kookospähkinän") sekä valistavat ja opettavaiset tarinat (esimerkiksi "Popsi, popsi porkkanaa", "Lasten liikennelaulu" ja "Jänöjussin mäenlasku"). Aihepiirin lisäksi lastenlaulujen sanoituksille on yleensä ominaista selkeä ja täsmällinen kieli, tarkka määrämuotoinen riimitys ja runsas loppusointujen käyttö.
**Karina Jutila** on suomalainen politiikan tutkija, joka johtaa E2 Tutkimusta. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori.

Jutilan nykyinen puoluekanta ei ole tiedossa. Hän on työskennellyt Markku Kosken eduskunta-avustajana, keskustan eduskuntaryhmän asiantuntijana sekä Matti Vanhasen vuoden 2006 presidentinvaalikampanjassa. Väitöskirjassaan Jutila tarkasteli Suomen Keskustan sisäistä demokratiaa ja puolueen elinten ja jäsenistön roolia päätöksenteossa.

Jutila on aiemmin toiminut Suomenmaan ja Kalevan kolumnistina. Lisäksi hän on ollut politiikan kommentaattorina Ylellä.

Lähteet
-------

1. ↑  E2 Tutkimus – Karina Jutila *e2.fi*. Viitattu 27.5.2021.
2. ↑  Vahti, Jukka: Ajatusten takoja *vihrealanka.fi*.  2.5.2008. Viitattu 27.5.2021.
3. ↑  Suomenmaa – Karina Jutila *suomenmaa.fi*. Viitattu 27.5.2021.
4. ↑  Jutila, Karina: Suomi kärsii, jos meistä jo­kai­sel­la on omat to­tuu­det *kaleva.fi*.  17.11.2020. Viitattu 27.5.2021.
5. ↑  Sirén, Ines: Politiikan tutkija kehysriihestä: "Viisi päivää sellaista seminaaria, ja sitten yhtäkkiä naksahti joku" *yle.fi*.  28.4.2021. Viitattu 27.5.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tianjinin murre** on mandariinikiinan Tianjinissä puhuttava murre, joka kuuluu mandariinikiinan Jilu-murteisiin. Huolimatta Tianjinin ja Pekingin läheisyydestä Tianjinin murre eroaa huomattavasti, joskaan ei kovin suuresti, Pekingin murteesta.

Äänteet
-------

Mandariinikiinan retrofleksit *zh ch sh* /ʈʂ ʈʂʰ ʂ/ ääntyvät Tianjinin murteessa useimmissa tapauksissa alveolaareina *z c s* [ts tsʰ s]; joissakin sanoissa retrofleksinen ääntämys on kuitenkin yleisempi. Retrofleksien ja alveolaarien jakauma on perua keskikiinasta. Retrofleksien käytön ja puhujan koulutustason on arveltu korreloivan. Tavunalkaja *r* /ʐ/ ääntyy useimmissa sanoissa *y* [j]; toisaalta *yong* /i̯ʊŋ/ -tavu ääntyy päinvastoin *rong* [ʐʊŋ] sanoissa 拥庸雍傭永泳涌勇用佣. 

Alukkeettomat tavut *ai an ang ao e en ou* [aɪ̯ an ɑŋ ɑʊ̯ ɤ ən ɤʊ̯] ääntyvät joskus *n* [n] -alkuisina. Vanhempien puhujien on raportoitu käyttävän sen lisäksi joissakin sanoissa [ŋ]-aluketta. Tavunalkuinen *w* /w/ ääntyy /v/, paitsi jos se esiintyy yksinään tai sitä seuraa toinen suppea takavokaali, kuten sanoissa *wu* [u] tai *wo* [u̯ɔ].

Tianjinin murteen toonit eroavat standardiääntämyksestä seuraavasti:

|  | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Standardi | ˥ (55) | ˧˥ (35) | ˨˩˦ (214) | ˥˩ (51) |
| Tianjin | ˨˩ (21) | ˦˥ (45) | ˨˦ (24) | ˥˧ (53) |

Lähteet
-------

1. ↑  Jin Rong (靳瑢): 天津方言z,zh两组声母演变的分析.  *天津师大学报*, 1985, nro 3. Tianjin:  Tianjinin normaaliyliopisto.
2. ↑  Zhang Xu (张旭): 论现代天津话里的齿音字.  *天津商学院学报*, 1987, nro 3. Tianjin:  Tianjinin kauppakorkeakoulu.
3. ↑  Han Gendong (韩根东): *天津方言*. Peking: 北京燕山出版社, 1993. ISBN 7-5402-0492-3.
4. 1 2  Gu Xiaowei (顾晓微): 天津话声母及其演变.  *现代语文*, joulukuu 2008.
5. 1 2  Cui Jianxin (崔建新, Li Yi (黎意): 天津话的语流音变.  *中国语文*, 1995, nro 1.
6. ↑  Yang Zixiang (杨自翔: 确定天津话的边界的三个问题.  *语言研究论丛*, 1988, 5. vsk.  南开大学出版社.
7. ↑  Zhi Jiangang (支建刚): *蓟县方言语音研究*. Maisterintutkinnon opinnäytetyö. Tianjin: Tianjinin normaaliyliopisto, 2007.
**Sa’ar 4 -luokka** oli Israelin merivoimien ohjusveneluokka, jonka alukset valmistettiin Israelissa. Alustyyppi oli israelilaista suunnittelua ja perustui Sa’ar 3 -luokasta saatuihin kokemuksiin.

Alukset
-------

Vuoden 1974 lopulla Etelä-Afrikka tilasi laivastolleen kolme paranneltua Sa’ar 4 -luokan alusta. Ne valmistettiin Haifan telakalla Israelissa. Myöhemmin Etelä-Afrikan laivastolle valmistettiin vielä kolme samankaltaista alusta Sandock Austal Shipyardin -telakalla Durbanissa, mihin Haifan telakka toimitti materiaalin. Myöhemmin Etelä-Afrikka tilasi vielä kuusi saman kaltaista alusta suoraan Durbanista. Tilauksesta kolme peruutettiin myöhemmin. Yhdistyneiden kansakuntien asettama asevientikielto vaikeutti tilauksen toteuttamista. Laivasto nimesi alukset Warrior-luokaksi. Ne on varustettu Gabriel II - merimaaliohjusten (tunnetaan Etelä-Afrikassa nimellä Scorpion) lisäksi kahdella OTO Melaran 76 millimetrin tykillä.

Vuonna 2000 kaksi luokan aluksista myytiin Sri Lankalle, joka nimesi luokan Nandimithraksi. Kreikan rannikkovartiostolla on kolme luokan alusta, joiden aseistuksena on ainoastaan 30 millimetrin pikatykit. Ohjuksille varattuun tilaan kreikkalaiset ovat asentaneet nosturit.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 336

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sa’ar 4 -luokka** Wikimedia Commonsissa
Kongan kihlakunnan sijainti Smålandin maakunnan kartalla.
**Kongan kihlakunta** (ruots. *Konga härad*) oli kihlakunta Kronobergin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 487,31 neliökilometriä ja asukasluku 24 552 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Långsjö, Ljuder, Älmeboda, Linneryd, Hovmantorp, Lessebon kauppala, Furuby, Hemmesjö, Tegnaby, Östra Torsås, Uråsa, Nöbbele, Väckelsång, Tingsås, Tingsrydin kauppala ja Södra Sandsjö.

Kihlakunnan tuolloisista kunnista Långsjö ja Vissefjärda kuuluvat nykyään Emmabodan kuntaan Kalmarin läänissä. Hovmantorp ja Ljuder kuuluvat Lessebon kuntaan, Tingsås, Älmeboda, Linneryd, Södra Sandsjö ja Väckelsång Tingsrydin kuntaan ja muut kunnat Växjön kuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  I. Areal och folkmängd inom särskilda förvaltnings­områden m.m. befolk­nings­agglomera­tioner (PDF) (Tab. 1. Areal, folkmängd efter kön och civilstånd samt folkmängdstäthet i kommuner, församlingar, municipalsamhällen, härad och län den 31 december 1945, enligt indelningen den 1 januari 1946) *Folkräkningen den 31 december 1945*.  24.3.1947. SCB: Historisk statistik:  Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.10.2015. (ruotsiksi)
**Pekka Mauno Palamaa** (26. heinäkuuta 1928 Helsinki – 17. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja shakin järjestöaktiivi.

Palamaa edusti nuoruudessaan Helsingin Kisa-Veikkoja ja saavutti useita SM-mitaleja 4 × 400 metrin ja 4 × 800 metrin viestijuoksuissa.

Shakin pariin Palamaa siirtyi 1960-luvun lopulla. Hänet valittiin Helsingin Shakkiklubin sihteeriksi vuonna 1974 ja seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 2004–2014. Hän toimi Suomen Shakkiliiton sihteerinä vuosina 1976–1990 sekä Suomen Keskusshakkiliiton hallituksen sihteerinä 1977–1983 ja puheenjohtajana 1988–1989. Hän kokosi muun muassa vuonna 2002 julkaistun Suomen Keskusshakkiliiton historiikin ja vuonna 2006 julkaistun Helsingin Shakkiklubin historiikin *Shakkia kolmella vuosisadalla*.

Palamaa toimi Tapiolan Hongan toimitusjohtajana vuosina 1980–1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 17.3.2018, s. C 17
2. 1 2 3 4  Saharinen, Petri: Shakin voimahahmo.  *Helsingin Sanomat*, 30.3.2018, s. B20.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |

 |
Mosambikin ja Madagaskarin väliset virtaukset kartalla.
**Mosambikinvirta** on Mosambikin ja Madagaskarin välissä virtaava lämmin merivirta. Sen lämpötila johtuu siitä että se virtaa päiväntasaajalta etelään noin 3 solmun (noin 5,5 km/h) vaudilla. Lämmön vuoksi planktonia on vähän minkä vuoksi vesi on siinä kirkasta.

Mosambikinvirta saa alkunsa kun pasaatituuli painaa Intian eteläpuolella kulkevaa päiväntasaajan eteläistä merivirtaa kohti Afrikkaa ja se alkaa maapallon pyörimisliikkestä johtuen virtaamaan mannerjalustaa pitkin etelään päin. Pieni osa vedestä kulkee Madagaskarin itäpuolelta, mutta loput kulkevat sen Afrikkamantereen ja Madagaskarin välistä. Madagaskarin eteläpuolella ne molemmat yhdistyvät Agulhasinvirtaan. Mosambikinvirran vaikutuksen vuosi Madagaskarin länsipuolella on 6–8 kuukautta kestävä kuiva kausi.

Lähteet
-------

1. ↑  Jansson, Peter: Tropiikkeihin!.  *Sukeltaja*, 1996, nro 5, s. 32–33.  Suomen urheilusukeltajain liitto ry. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.2.2021.
2. 1 2  Mozambique Current, ocean current *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 23.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  [wildmadagascar.org/overview/ecosystems.html Ecosystems in Madagascar] *WildMadagascar.org*. Viitattu 23.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lutjeharms, Johann R.E. & Biastoch, Arne & Werf, Petra M. van der & Ridderinkhof, Herman & Ruijter, Wilhelmus P.M. de: On the discontinuous nature of the Mozambique Current.  *South African Journal of Science*, 2012, 108. vsk, nro 1–2. ISSN 1996-7489. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.2.2021.  (englanniksi)
* Mozambique Current *Glossary of Meteorology*. Viitattu 23.2.2021. (englanniksi)
**Scan Rail** on mahdollisuus matkustaa junilla Skandinaviassa ja Suomessa. Scan Rail -passeja on kahden tyyppisiä: 21 päivän passi, joka oikeuttaa 21 päivän matkustamisen Scan Rail -maissa, mutta vain kolmen päivän matkustamiseen passin ostomaassa ja Scan Rail Flexi -passi, joka on voimassa 15 päivää ja joista passin omistaja voi käyttää junilla matkusteluun viisi vapaavalintaista päivää. Lisäksi Scan Rail -passi oikeuttaa alennuksiin monista bussi- ja lauttamatkoista. ScanRail-lipun myynti lakkasi 31. joulukuuta 2007 ja se korvautui Interrail-lipulla.

Hinnat
------

Scan Rail -passin hinta määräytyy passin tyypin ja sen omistajan iän mukaan.

|  | Lapset (4-11 v) | Nuoret (12-25 v) | Aikuiset (26-59 v) | Seniorit (60+ v) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 päivää | 185 EUR | 258 EUR | 370 EUR | 325 EUR |
| Scan Rail Flexi (5/15 päivää) | 119 EUR | 165 EUR | 238 EUR | 210 EUR |
|

Katso myös
----------

* Interrail

Aiheesta muualla
----------------

* VR:n Scan Rail -sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Virallinen Scan Rail -sivusto
* ScanRail.net (Arkistoitu – Internet Archive)
**Grant Heslov** (s. 15. toukokuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän sai elokuvan *Argo* tuottajana parhaan elokuvan Oscarin vuonna 2013.*lähde?*

Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *Tosi valheita*, *Dante's Peak*, *Valtion vihollinen*, *Skorpionikuningas* ja *Good Night, and Good Luck.*. Hän oli Oscar-ehdokas tuottajana elokuvasta *Good Night, and Good Luck* ja oli myös ehdolla George Clooneyn kanssa parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Hän ohjasi elokuvan *Vuohia tuijottavat miehet* vuonna 2009. Hän on tuottaja ja käsikirjoittaja yhdessä George Clooneyn kanssa vuoden 2013 elokuvassa *The Monuments Men*.*lähde?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**XVII talviolympialaisissa** Lillehammerissa vuonna 1994 järjestettiin **taitoluistelussa** neljä kilpailua.

Mitalistit
----------

### Miesten yksinluistelu


| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Venäjä | Aleksei Urmanov | 1,5 |
| 2 | Kanada | Elvis Stojko | 3,0 |
| 3 | Ranska | Philippe Candeloro | 6,5 |

  

  

### Naisten yksinluistelu


| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ukraina | Oksana Bajul | 2,0 |
| 2 | Yhdysvallat | Nancy Kerrigan | 2,5 |
| 3 | Kiina | Lu Chen | 5,0 |

  

  

### Pariluistelu


| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Venäjä | Jekaterina GordejevaSergei Grinkov | 1,5 |
| 2 | Venäjä | Natalia MiškutenokArtur Dmitrijev | 3,0 |
| 3 | Kanada | Isabelle BrasseurLloyd Eisler | 4,5 |

  

  

### Jäätanssi


| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Venäjä | Oksana GrištšukJevgeni Platov | 3,4 |
| 2 | Venäjä | Maja UsovaAleksandr Žulin | 3,8 |
| 3 | Iso-Britannia | Jayne TorvillChristopher Dean | 4,8 |

Lähteet
-------

* Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Winter Olympics, 2002 Edition*, s. 47, 62, 83, 90. Aurum Press, 2001. ISBN 1-85410-807-7.

TaitoluisteluTaitoluistelu olympialaisissa
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 | 
2006 | 
2010 |
2014 |
2018 |
2022

Talviolympialaisten 1994 lajit
Alppihiihto |
Ampumahiihto |
Freestylehiihto |
Jääkiekko |
Kaukalopikaluistelu |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Ohjaskelkkailu |
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Taitoluistelu |
Yhdistetty
**Palovartija** on sittemmin kadonnut ammattikunta, jonka tehtävänä oli tulipalojen ennalta ehkäiseminen ja jo alkaneista hälyttäminen.

Ammattikunta on hyvin vanha. Alun alkaen palovartijan tehtävä kuului Rooman vallan aikana vigiles -joukoille jotka partioivat kaupungissa hoitamassa myöhemmin poliisille siirrettyjä tehtäviä. Vigilesin varsinainen perustaja ja organisoija oli keisari Augustus.

Keskiajalla tehtävä eriytettiin ja kaupunkeihin alettiin nimittää erityisiä palovartijoita, joiden piti nimenomaan havainnoida kaikki mahdolliset tulipalon alut ja hätätilassa toimittaa hälytys. 

Palovartijan tehtäväkenttä oli hyvin moninainen; keskiajalla siihen kuului mm. erityisen suuren kellon lyöminen auringonnousun aikaan kaupungin asukkaiden herättämiseksi. Joissakin maissa palovartija kantoi mukanaan käsikelloa tai puista kumistinta, jota soittaen hän ilmoitti julkiset tiedotuksensa. 

Myöhemmin tehtäviin kuului mm. kaasujohtojen ja kaasulla toimivien katuvalojen valvonta; heidän tehtäviinsä kuului sulkea kaasujohdot väliasemilla, jos havaitsivat vuodon tai jos heidän alueellaan oli tulipalo. Aamun tullen he erityisen aikataulukon mukaan sammuttivat reitillään olevat kaasuvalot sulkemalla kaasuhanat, ellei hiukan aiemmin alueella kiertänyt poliisi ollut jo tehnyt sitä. Palovartijan varustuksiin kuuluikin mittava kimppu erilaatuisia yleisavaimia. 

Ammattikunta säilyi Suomessa aina 1930-luvulle asti; kun ammattipalokunnat – eli kuten tuolloin sanottiin "vakinaiset palokunnat" – saivat enemmän kalustoa ja miehistöä sekä palotarkastukset tulivat käyttöön ja hälytysjärjestelmätkin alkoivat kehittyä, ammattikunta hävisi sulautumalla hiljalleen palokuntiin.
Animaatiossa osoitetaan paineen ja tilavuuden välinen riippuvuus, kun määrä ja lämpötila pysyvät vakiona.
Robert Boylen alkuperäinen havaintoaineisto ja Boylen laki.
**Boylen laki** on erikoistapaus yleisestä ideaalikaasujen tilanyhtälön laista. Boylen lain todisti ja julkaisi vuonna 1662 irlantilainen kemisti ja fyysikko Robert Boyle. Laki tunnetaan Ranskassa ja Saksassa myös nimellä *Boylen–Mariotten laki* ranskalaisen fyysikon Edme Mariotten mukaan. Mariotte keksi lain itsenäisesti parikymmentä vuotta Boylen jälkeen.

Boylen lain mukaan vakiolämpötilassa kaasun paineen p ja tilavuuden V tulo on vakio:

{\displaystyle {p}{V}={\textrm {vakio}}}.
Vakio on sama eri paineissa, joten isotermisissä prosesseissa alkutilan (1) ja lopputilan (2) paine ja tilavuus toteuttavat yhtälön

{\displaystyle p\_{1}V\_{1}=p\_{2}V\_{2}}.
Tästä seuraa että paineen muutos vaikuttaa käänteisesti kaasun tilavuuteen. Jos tarkasteltavan kaasun tilavuus on alussa 10 l ja sen paine on 4 bar, ja se puristetaan kokoon 5 l tilavuuteen lämpötilan pysyessä vakiona, on sen paine lopputilassa 8 bar.

Katso myös
----------

* Ideaalikaasu
* Charlesin laki
* Avogadron laki
* Gay-Lussacin laki

Lähteet
-------

* Journal of Applied Physiology, West, John B.: Robert Boyle’s landmark book of 1660 with the first experiments on rarified air

### Viitteet

1. ↑  Giordano, Nicholas: *College Physics: Reasoning and Relationships*, s. 471. Cengage Learning, 2009. ISBN 9780534424718. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Appletti Boylen lain koejärjestelystä: Boyles Law
**Suomen viranomaisten kielisäännökset** ovat kielilakiin kirjattuja säännöksiä julkishallinnossa sisäisesti käytettävästä kielestä. Kielilain muodollisesti tasapuolinen suhtautuminen suomen ja ruotsin kieliin loppuu käsiteltäessä viranomaisten sisäistä kieltä. Säännösten käytännön vaikutus on se, että valtion keskushallinnon kielenä on suomi. Laki antaa mahdollisuuden käyttää ruotsia tai muuta kieltä, mikäli se on tarkoituksenmukaista. Sama koskee lainsäädäntötyötä. Oikeus ruotsinkieliseen kirjeenvaihtoon on kuitenkin taattu laitoksille, joilla ei ole todennäköisesti kykyä työskennellä molemmilla kielillä.

Viranomaisten sisäisenä kielenä on virka-alueen enemmistön kieli, jollei jonkin muun kielen käyttäminen ole tarkoituksenmukaisempaa. Viranomaisten kirjeenvaihto käydään suomeksi, jos eivät molemmat osapuolena olevat virastot ole yksikielisesti ruotsinkielisiä. Kunnille ja oppilaitoksille valtion viranomaisten on lähetettävä kirjeensä kunnan enemmistön kielellä tai oppilaitoksen kielellä. Kaksikielisten viranomaisten ja kuntien on hallintoasian ratkaisuun tarkoitettua lausuntoa antaessaan annettava lausuntonsa asian käsittelykielellä.

Kaksikielisen kunnan valtuuston kokouskutsu ja pöytäkirja sekä johto- ja muut säännöt on annettava molemmilla kielillä. Muitten toimielinten asiakirjojen kielistä päättää valtuusto.

Lait, asetukset ja viranomaisten oikeussäännöt annetaan molemmilla kielillä. Lakiehdotukset ja vastaavat mietinnöt tehdään valtaosin suomeksi ja niihin liitetään vain ruotsinkielinen tiivistelmä ja säädösteksti. Jos ne koskevat erityisesti maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, on teksti käännettävä kokonaisuudessaan ruotsiksi. Jos lakiehdotus koskee vain maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, se voidaan tehdä ruotsiksi ja varustaa suomenkielisellä tiivistelmällä ja säädöskäännöksellä.

Viranomaisten tiedotus on toteutettava turvallisuutta ja henkeä koskevissa asioissa koko maassa molemmilla kielillä. Muissa asioissa on tiedottaminen hoidettava kaksikielisissä kunnissa molemmilla kielillä. Tiedotteet ja muut vastaavat tekstit voidaan kuitenkin julkaista eri kielillä eri laajuudessa, kunhan molempien kieliryhmien tiedontarve tulee täytetyksi.
**Palotestaus** on tutkimustoimintaa jossa tutkitaan materiaalin, rakenteiden ja rakennelmien palamista. Palotestaus pyrkii parantamaan ja luokittelemaan erilaisten materiaalien, rakenteiden ja rakennelmien palamista.

Rakennusmateriaalien palotestaus
--------------------------------

Rakennusmateriaalien palotestaus pyrkii luokittelemaan rakennusmateriaalien palokäyttäytymisen. Testausta käytetään luokittelemiseen ja tuotekehitykseen. Euroopassa palotestejä vaaditaan kaikilta rakennusmateriaaleilta, joilla on paloluokitus ja se liittyy CE merkin saamiskäytäntöön. Rakennusmateriaalit luokitellaan 6 eri luokaan (A1-F) joista A1 on paras ja F huonoin. Lisäksi luokitellaan palavaa pisarointia (luokat d1, d2 ja d3) ja savun muodostusta (luokat s1, s2 ja s3). Rakennusmateriaalien perustestaukseen kuuluu 5 eri testiä. Miedoin testi on pienenliekintesti (EN ISO 11925-2), jossa materiaalia kuormitetaan lähinnä käsisytyttimen (sytkärin) liekkiä muistuttavalla liekillä. Kovimman luokan (A luokka) saamiseen käytetään palamattomuustestiä (EN ISO 1182), jossa materiaalia pidetään 750 C asteen lämpötilassa 30min ja se ei saa menettää yli puolta painostaan testin aikana, sekä lämpöarvotestiä (pommikalorimetri , EN ISO 1716), jossa määritellään tuotteen palava energiamäärä. Muita testejä ovat, tasopaneeli (EN ISO 9239-1)(vain lattiatuotteille) ja SBI (EN 13823) testi. A1 luokan materiaalit ovat käytännössä palamattomia kuten kivi, lasi ym. F luokan materiaalit ovat käytännössä luokittelemattomia. Esimerkiksi puu voi saavuttaa suojakäsiteltynä jopa B luokan, mutta A luokan saavuttaminen on nykymenetelmillä mahdotonta.

Suomessa rakennusmateriaaleilta kussakin loppuasennuskohteessa vaadittavat paloluokat ilmoitetaan Rakennusmääräyskokoelman osassa E.
**Harmokeltasiipi** (*Eilema lurideolum*) on siilikkäisiin kuuluva, erittäin yleinen yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Molemmat sukupuolet ovat samannäköiset. Etusiivet ovat väriltään tasaisen siniharmaat. Siiven etureunassa on vaaleankeltainen raita, joka kapenee selvästi siiven kärkeä kohti ja etusiipien kärjet ovat pyöristyneet. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset ilman kuviointia. Etusiiven alapinnalla on etureunaa ja kärkiosaa lukuun ottamatta voimakas, tummanharmaa varjostuma. Pää ja niska ovat keltaiset, samoin takaruumiin kärki sekä raajat. Muuten ruumis on harmaa. Siipiväli on 33–38 mm. Lepäävä perhonen pitää siipiään tasossa takaruumiin päällä. Lennossa perhonen näyttää kellertävältä.

Varsin samannäköinen laji on lyijykeltasiipi (*Eilema complanum*). Helpoimmin lajit erottaa lepoasennon ja siiven kärjen muodon perusteella.

Toukka on 23–26mm pitkä, musta ja siinä on lyhyitä tummia karvoja. Toukan kyljessä on oranssi juova kolmannesta jaokkeesta alkaen aina takapäähän asti.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Harmokeltasiipi on erittäin yleinen perhoslaji, ja sitä tavataan Länsi-Euroopasta Siperiaan, ainakin Baikalin alueelle saakka. Suomessa harmokeltasiipeä voi tavata ainakin Pohjois-Pohjanmaan eteläosiin. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuun puolivälistä elokuun alkupuolelle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Harmokeltasiipi on Pohjoismaissa yleisin keltasiipilaji, ja sitä tavataan jokseenkin kaikenlaisissa ympäristöissä. Perhoset lentävät pääasiassa hämärän laskeutumisesta keskiyöhön, lämpiminä öinä pitempäänkin, muutamien metrien korkeudella maanpinnasta tai puiden latvustoissa. Lajin voi tavata silti päivälläkin aterioimassa kukilla. Harmokeltasiipi tulee helposti valolle ja häirittynä perhonen tiputtautuu maahan.

Naaras munii noin sata munaa. Toukat talvehtivat maassa tai kaarnanraossa ja ovat täysikasvuisia toukokuussa. Ne koteloituvat kasvillisuuden joukkoon tai puun kuoren koloon.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää erilaisilla jäkälillä, erityisesti karpeilla (*Parmelia*).

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska fjärilar (ruotsiksi)
2. ↑  UK Moths (englanniksi)
3. ↑  kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Norges sommerfugler (norjaksi)
5. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]
6. 1 2 3  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 350–352
7. ↑  Markku Savela

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Eilema lurideola | 
* Wikidata: Q217103
* Wikispecies: Manulea lurideola
* BioLib: 54813
* BOLD: 183474
* EPPO: EILELU
* EUNIS: 309256
* Fauna Europaea: 446916
* Fauna Europaea (new): 2e1250b7-0c7d-4933-90fd-ae2986d014ad
* GBIF: 5116620
* iNaturalist: 354804
* IRMNG: 10318960
* LepIndex: 37535
* LoB: 6139
* NBN: NBNSYS0000006136

 |
|  |
| Lithosia lurideola | 
* Wikidata: Q109592679
* GBIF: 9169917

 |

 |
Kulhollinen granolaa.John Harvey Kelloggin johtama Sanitarium Food Company mainosti vuonna 1893 vehnä-kaura-granolaansa syöntivalmiiksi terveysruoaksi, joka vastasi ravintoarvoltaan yli kolminkertaista määrää parasta pihvilihaa.
**Granola** on paahdetuista viljahiutaleista koostuva makeutettu ja rapea aamiais- tai välipalaruoka. Sitä ei pidä sekoittaa granulaan, joka on James Caleb Jacksonin New Yorkin Dansvillessä vuonna 1863 kehittämä paahdetusta grahamjauhosta valmistettu aamiaismuro.

Sekä granula että granola olivat 1800-luvun lopulla Yhdysvalloissa rekisteröityjä tavaramerkkejä.

Granola saavutti uutta suosiota 1960-luvulta alkaen, kun siihen alettiin lisätä kuivattuja hedelmiä ja pähkinöitä.

Granolaan lisätään joskus myös kullanruskeaksi paahdettua riisiä tai makeisia, kuten suklaata. Etenkin pellavansiemeniä sisältävää granolaa käytetään usein ruoansulatuksen parantamiseen.

Granolaa nautitaan usein jogurtin, maidon, hunajan tai tuoreiden hedelmien kanssa. Se sopii myös leivonnaisten ja muiden jälkiruokien kuten jäätelön lisukkeeksi sekä retkievääksi, koska se on kevyttä ja siinä on paljon energiaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mark Edward Meissner, Kristine Quince Walters: Granola cereal and methods of making the same *patents.google.com*. Viitattu 10.1.2022.
2. 1 2  Max Bonem Updated May 24, 2017: How Granola Launched a Breakfast Revolution *Food & Wine*. Viitattu 10.1.2022. (englanniksi)

### Viitteet

* Klein, Joe (23. helmikuuta 1978), "Granolan sosiaalinen historia", Rolling Stone (259): 40–44
* Bruce, Scott; Crawford, Bill (1995), Cerealizing America: Amerikkalaisen aamiaisen makeuttamaton tarina, sivut.   8, 21, 243 - 246

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Granola**.
* MTV: Mikä ihmeen granola? Näin trendiherkku eroaa myslistä
* Karjalainen: Mysli ja granola ovat rapeaa herkkua välipalaksi
**Heli Susanna Nieminen** (o.s. **Tolkkinen**, s. 3. elokuuta 1973) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1992 tuloksella 60,12.

Heli Tolkkinen edusti Pudasjärven Urheilijoita ja häntä valmensi Aaro Tolkkinen. Hänen paras tuloksensa vanhan mallin keihäällä on 64,58, jonka hän heitti hallissa keihäänheiton talvi-SM-kilpailuissa Kajaanissa vuonna 1995. Hän sijoittui pronssille keihäänheitossa tuloksella 55,64 Mikkelissä 1993 järjestetyissä Kalevan Kisoissa. Tolkkisen ennätys ulkona oli vuonna 1993 heitetty 61,26.

Vuoden 1995 jälkeen Tolkkinen ei kilpaillut kertaakaan olkapäävamman vuoksi ja lopulta keväällä 1997 hän lopetti uransa.

Tolkkisen tytär on pituushypyn maaotteluedustaja Oona Nieminen ja setä on maailmancup-tasolla kilpaillut mäkihyppääjä Pekka Tolkkinen.

Lähteet
-------

* Heli Tolkkinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Kersantti Mannio on illan suurin keihässuosikki *pohjalainen.fi*.  28.6.2012. Pohjalainen. Viitattu 1.11.2013.
2. 1 2  Nevala, Kai: Heli Tolkkinen on nuorten MM-mitalisti, joka heitti keihästä lähes 65 metriä – Ura loppui kuitenkin varhain: "En olisi voinut heittää 30 metriä enempää" *Lapin Kansa*.  22.1.2021. Viitattu 1.7.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Talviolympialaisissa 1924** järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.

Mitalistit
----------

### Miesten yksinluistelu


| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ruotsi | Gillis Grafström |
| 2 | Itävalta | Willy Böckl |
| 3 | Sveitsi | Georges Gautschi |

  

  

### Naisten yksinluistelu


| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 | Itävalta | Herma Szabo-Plank |
| 2 | Yhdysvallat | Beatrix Loughran |
| 3 | Yhdistynyt kuningaskunta | Ethel Muckelt |

  

  

### Pariluistelu


| Sija | Maa | Luistelijat |
| --- | --- | --- |
| 1 | Itävalta | Helene EngelmannAlfred Berger |
| 2 | Suomi | Ludovika JakobssonWalter Jakobsson |
| 3 | Ranska | Andrée JolyPierre Brunet |

Lähteet
-------

1. ↑  Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*, s. 388. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.

  

I talviolympialaisten kilpailulajit
Curling |
Jääkiekko |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Sotilaspartiohiihto |
Taitoluistelu | 
Yhdistetty

TaitoluisteluTaitoluistelu olympialaisissa
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 | 
2006 | 
2010 |
2014 |
2018 |
2022
**Royal Victoria Infirmary** (**RVI**) on yliopistollinen sairaala Newcastle upon Tynessä, Englannissa. Se on Newcastlen yliopiston opetussairaala, ja se perustettiin alkujaan jo vuonna 1751 nimellä **Newcastle Infirmary**.

Historia
--------

Tammikuun 5. päivänä 1751 newcastlelainen kirurgi Thomas Lambert kirjoitti paikalliseen lehteen artikkelin, jossa hän vaati köyhille suunnatun sairaalan perustamista. Artikkeli keräsi kannattajia, ja pormestari Matthew Ridleyn ja muiden paikallisten merkkihenkilöiden tuella Newcastle Infirmary avasi ovensa vuokratalossa Gallowgatessä. Samaan aikaan alettiin kuitenkin myös oman sairaalarakennuksen rakentamista. Lokakuussa 1753 uusi nelikerroksinen rakennus valmistui.

Newcastle Infirmaryä laajennettiin uusilla siivillä 1800-luvun alussa. Henkilökunnan puhemies Thomas Greenhow esitti vuonna 1850, että sairaala oli vanhentunut ja aivan liian pieni Newcastlen alueen kasvavalle asukasmäärälle. John Dobson esitti seuraavana vuonna suunnitelmansa, jotka hyväksyttiin, ja uuden siiven rakennustyöt voitiin aloittaa. Kaksi vuotta myöhemmin keskeneräistä siipeä jouduttiin käyttämään jo sairaalana, koska Newcastlessa riehui vakava koleraepidemia. Siipi avattiin virallisesti vuonna 1855. Sairaalaa laajennettiin jälleen vuonna 1885, jolloin rakennettiin puusta osasto, jolla oli 270 sairaalapaikkaa. Se mahdollisti lastenosaston avaamisen.

Newcastlen pormestari Riley Lord ehdotti vuonna 1896, että Newcastleen rakennettaisiin uusi sairaala kuningatar Viktorian 60-vuotisen valta-ajan kunniaksi. Sille löydettiin paikka läheltä Leazes Parkia, sillä suuren lahjoituksen rakennustöihin tehnyt John Hall oli vaatinut, että sairaala rakennettaisiin lähelle virkistyspaikkoja eikä kaupungin likaiseen osaan. Walesin prinssi Albert Edward laski perustuskiven 20. kesäkuuta 1900. Kuninkaaksi noussut Edvard vihkii sairaalan käyttöön 11. heinäkuuta 1906, ja myöhemmin samana vuonna vanhaa sairaalaa alettiin siirtämään uuteen rakennukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Newcastle Infirmary Time Line (s. 1) Newcastle University.  Arkistoitu 11.8.2011. Viitattu 18.8.2011. (englanniksi)
2. ↑  Newcastle Infirmary Time Line (s. 2) Newcastle University.  Arkistoitu 12.10.2012. Viitattu 18.8.2011. (englanniksi)
3. ↑  Newcastle Infirmary Time Line (s. 3) Newcastle University.  Arkistoitu 23.3.2014. Viitattu 18.8.2011. (englanniksi)
4. ↑  Newcastle Infirmary Time Line (s. 4) Newcastle University.  Arkistoitu 23.3.2014. Viitattu 18.8.2011. (englanniksi)
**Maychew** (myäs **Maichew** tai **Maychaw**) on kaupunki Etiopian Tigrayn osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 23 419.

Maantiede
---------

Maisemaa lähellä Maychewia.
Maychew sijaitsee Etiopian Tigrayn osavaltiossa Ashangejärven ja Amba Alagen välillä. Maychewin nimi tarkoittaa suolavettä.

Historia
--------

Toisen Italian–Etiopian sodan aikana 31. maaliskuuta 1936 käytiin Maychewin taistelu. Etiopian sotilasneuvonantaja Fjodor Konovaloffin ehdotti etiopialaisten vastahyökkäystä Pietro Badoglion johtamia italialaisia vastaan. Vastahyökkäys kuitenkin epäonnistui ja keisari Haile Selassie määräsi etiopialaiset vetäytymään. Hieman myöhemmin italialaiset marssivat Maychewin kautta Dessieen. Maychewiin perustettiin italialainen postitoimisto ja sotilassairaala. Paikkakunnan asukasluku oli vuonna 1938 noin 500. Italialaisten kärsittyä tappion Itä-Afrikassa toisen maailmansodan jälkeen Maychewin taistelussa palvelleille etiopialaisille jaettiin maata Maychewissa.

Etiopian Derg-sotilashallinnon kaudella Maychew kärsi paitsi Etiopian nälänhädästä 1983–1985, mutta myös Derg-hallinnon ja opposition taisteluista. Derg luopui suuresta osasta Tigrayn aluetta helmikuussa 1989. Maychew oli hallinnon viimeinen tukikohta alueella. Se kukistui EPRDF:n joukoille 8. syyskuuta 1989 mennessä. Maychewista EPRDF jatkoi etenemistä edelleen kohti etelää.

Väestö
------

Maychewin asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 23 419.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Tigray Statistical (pdf) (s. 10, arkistoitu linkki) Central Statistics Agency.  Arkistoitu 14.11.2012. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Bernhard Lindahl: Masal Dengia - Mazolide (pdf) (s. 9-17) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
**June Almeida** (5. lokakuuta 1930 – 1. joulukuuta 2007) oli skotlantilainen biologi, joka tutki viruksia elektronimikroskoopilla.

Almeida menetti kuusivuotiaana veljensä kurkkumätään. Tapaus herätti hänessä mielenkiinnon biotieteisiin. Hän joutui taloudellisista syistä lopettamaan koulunkäynnin 16-vuotiaana mutta oppi mikroskoopin käytön laboratorioteknikkona Glasgowin opetussairaalassa ja saattoi käyttää hyväkseen valokuvausharrastuksessa oppimiaan taitoja. Hän suoritti teknikon tutkinnon oppisopimuksella.

Almeida kehitti menetelmiä, joilla viruksen muodon voi analysoida elektronimikroskoopilla. Elektronimikroskoopin kuvissa on niin paljon yksityiskohtia, että pienikokoisen viruksen löytäminen niistä voi olla hankalaa. Almeida keksi käyttää viruksen vasta-aineita osana hiukkasia, jotka ryhmittyivät näytteessä viruksen ympärille.

Almeida tunnisti useita viruksia ja osallistui muun muassa vihurirokko- ja B-hepatiittivirusten tutkimukseen. David Tyrell pyysi apua oudonmuotoisen flunssaviruksen tunnistamisessa. Almeida huomasi sen muistuttavan aiemmin analysoimiaan kuvia, ja he määrittivät uudenmuotoisen viruksen, jota alkoivat kutsua koronavirukseksi (latinan sanasta 'corona' eli kruunu, koska viruksen osat näyttivät pieniltä kruunuilta).

Almeida jatkoi virustutkimuksiaan ja osallistui useiden tieteellisten julkaisujen kirjotittamiseen. Niiden perusteella Lontoon yliopisto myönsi hänelle maisterin arvon vuonna 1870 ja tohtorinarvon 1971.

Almeida jäi eläkkeelle vuonna 1985, mutta palasi töihin 1980-luvun lopulla ja teki ensimmäiset selkeät kuvat HI-viruksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  June Almeida *What is biotechnology*. Viitattu 18.4.2022.
2. ↑  Sydney Combs: She discovered coronaviruses decades ago—but got little recognition *National Geographic*.  2020. Viitattu 18.4.2022.
3. 1 2 3  Emma Rothberg: June Almeida *National Women's History museum*. Viitattu 18.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |