recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mustan Afrikan työtätekevien yleinen liitto** (ransk. *Union générale des travailleurs d’Afrique noire*) eli **UGTAN** oli Ranskan Länsi-Afrikassa 1950-luvun lopulla toiminut ammattiliittojen keskusjärjestö.

Vuonna 1956 Ranskan Länsi-Afrikassa oli 507 500 palkansaajaa, joista noin 35 prosenttia kuului ammattiliittoihin. Suurimmat keskusjärjestöt olivat ranskalainen Confédération générale du travail (CGT), siitä eronnut Confederation generale du travail africaine (CGTA) ja ranskalaisesta Confédération française des travailleurs chrétiensistä eronnut Confederation africaine des travailleurs croyants (CATC). Ranskan Länsi-Afrikan federaatio oli hajoamassa itsenäistyviksi valtioksi, mutta samaan aikaan alueella etsittiin uutta poliittista ja ammattiyhdistysliikkeen yhtenäisyyttä.

UGTAN perustettiin Cotonoussa tammikuussa 1957 järjestetyssä Ranskan Länsi-Afrikan ammattiliittojen yhtenäisyyskokouksessa. Siihen liittyivät CGT, CGTA ja suurin osa itsenäisistä ammattijärjestöistä, joihin kuului yhteensä noin 85 prosenttia ammattiliittojen jäsenistä. UGTAN:in voimahahmoksi muodostui Sékou Touré, jonka johdolla järjestö sai radikaalin ideologian.

UGTAN:in koetinkiveksi tuli kansanäänestys Ranskan perustuslaista vuonna 1958. Itsenäisyysmielinen järjestö kannatti ei-ääntä Charles de Gaullen esittämälle perustuslaille, mutta suurin osa alueen poliittisista puolueista ei ollut valmis välittömään itsenäisyyteen. Kyllä-äänten voitto muualla paitsi Sékou Tourén johtamassa Guineassa vahingoitti vakavasti UGTAN:in yhtenäisyyttä ja poliittisia vaikutusmahdollisuuksia.

UGTAN:in ensimmäinen edustajainkokous pidettiin Conakryssa tammikuussa 1959. Siinä olivat edustettuina kaikki ranskankielisen Länsi-Afrikan maat Norsunluurannikkoa lukuun ottamatta. Ghanan osallistuminen antoi järjestölle uutta kansainvälistä ulottuvuutta. UGTAN:in tavoitteeksi julistettiin taistelu kolonialismia ja kapitalismia vastaan. Järjestön päämaja siirrettiin Dakarista Conakryyn ja sen johtajaksi tuli Guinean presidentti Sékou Touré.

UGTAN:in radikaali ideologia ja sen yhteydet Guineaan johtivat järjestön nopeaan hajoamiseen. Léopold Sédar Senghorin ja Félix Houphouët-Boignyn kaltaiset konservatiiviset poliitikot pitivät sen toimintaa maiden sisäisiin asioihin puuttumisena ja tavalliset työläiset olivat kiinnostuneempia käytännön kysymyksistä kuin ideologisesta taistelusta. Länsi-Afrikan maiden itsenäistyessä vuonna 1960 useimmat UGTAN:in jäsenjärjestöistä olivat eronneet, hajonneet tai joutuneet lakkautetuiksi.

Lähteet
-------

* *Industrial Relations in Africa*. London: The Macmillan Press, 1979. ISBN 978-0-333-26260-3.

### Viitteet

1. ↑  Industrial Relations, s. 35.
2. ↑  Industrial Relations, s. 35–36.
3. ↑  Industrial Relations, s. 36.
4. ↑  Industrial Relations, s. 36–37.
5. ↑  Industrial Relations, s. 37.
6. ↑  Industrial Relations, s. 41–45.
Marie Therese Nordsletta Aslaksen vuonna 2013.
**Marie Therese Nordsletta Aslaksen** (s. 1979) on norjansaamelainen poliitikko, joka edustaa Etelä-Norjassa asuvia saamelaisia (SbS). Hänet valittiin kaudelle 2013-2017 saamelaiskäräjille. Hän oli edustaja myös kaudella 2009–2013, ja oli myös suunnittelu- ja talouskomitean jäsen. Lisäksi hän johtaa tukirahoista päättävää elintä (*Tilskuddsstyret*). Hän on ollut saamelaiskäräjien edustaja myös kausilla 1997–2001 ja 2005–2009, mutta oli silloin edustajana työväenpuolueesta. Kaudella 2001–2005 hän oli 1. varaedustaja ja oli samalla Tilskuddsstyretin apulaisjohtaja. 

Aslaksen on koulutukseltaan sosionomi, ja hänellä on myös kaupallinen koulutus. Hän työskentelee opettajana Volla skolessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sametinget 2013-2017 NRK Sapmi. Viitattu 8.6.2015.
2. 1 2  Marie Therese Nordsletta Aslaksen Sametinget.  Arkistoitu 18.5.2015. Viitattu 8.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Sametinget - Elämäkerta[vanhentunut linkki]
* Sametinget.no - *Aslaksen, Marie Therese Nordsletta*[vanhentunut linkki]

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Marie Therese Nordsletta Aslaksen
**Anna Maria "Marie" Tussaud** (o.s. Grosholtz, 1. joulukuuta 1761 – 16. huhtikuuta 1850) oli ranskalainen vahataiteilija, joka tunnetaan teoksistaan ja perustamastaan Madame Tussauds -vahakabinetista.
Tussaud syntyi Strasbourgissa. Tussaud'n isä, Joseph Grosholtz, oli kuollut seitsenvuotisessa sodassa kaksi kuukautta ennen lapsensa syntymää. Tussaud muutti äitinsä Anne-Marie Walderin kanssa Berniin, jossa äiti työskenteli tohtori Philippe Curtiuksen kodinhoitajana. Curtius oli lääkäri, joka käytti vahamalleja anatomian havainnointiin ja siten esitteli vahataiteen Tussaud'lle.

Ranskan vallankumous
--------------------

Asuessaan Pariisissa Tussaud oli osallisena Ranskan vallankumouksessa ja tapasi muun muassa Maximilien Robespierren ja Napoleonin. Tussaud pidätettiin ja pakotettiin tekemään monen tunnetun vallankumousuhrin, kuten Ludvig XVI:n, Marie Antoinetten, Jean-Paul Maratin ja Robespierren kuolinnaamiot.

Englannissa
-----------

Tussaud lähti Lontooseen vuonna 1802, mutta ei pystynyt palaamaan Ranskaan Napoleonin sotien johdosta. Tänä aikana hän perusti ensimmäisen pysyvän näyttelynsä Baker Streetille. Vahakabinetti siirtyi Tussaud'n pojanpojan, Joseph Randallin siirtämänä nykyiselle paikalleen, Marylebone Roadille vuonna 1884.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marie Tussaud 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Marie de Régnier
**Marie de Régnier**, myös **Marie de Heredia** ja kirjailijanimi **Gérard d'Houville** (20. joulukuuta 1875 – 6. helmikuuta 1963) oli ranskalainen kirjailija ja runoilija. Hän oli tiiviisti 1900-luvun alun taiteellisissa piireissä Pariisissa.

Elämä
-----

Marie de Heredia oli toinen kolmesta kuubalaissyntyisen ranskalainen runoilija José-Maria de Heredia tyttärestä, ja jo varhaisesta iästä hän vietti aikaa monien kirjailijoiden ja taiteilijoiden kanssa, jotka tulivat hänen isänsä luo, kuten Leconte de Lisle, Anna de Noailles, Paul Valéry, Pierre Louÿs ja Anatole France.

Hänen oma elämänsä oli hieman sekava. Hän meni naimisiin runoilija Henri de Régnierin kanssa, mutta oli pitkässä suhteessa Pierre Louÿsiin, joka oli luultavasti hänen lapsensa Pierre de Régnierin (1898-1943) isä. Hän otti myös useita muita rakastajia, kuten Edmond Jalouxin, Jean-Louis Vaudoyerin, Gabriele D ' Annunzion (hänen maanpakonsa aikana Pariisissa 1910 1914) ja näytelmäkirjailija Henri Bernsteinin. Hänen ystävyytensä avoimesti lesbojen kollegoiden kanssa herätti myös huhuja hänen seksuaalisuudestaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Tama Lea Engelking, ‘The Secret Rebellion of a Literary Daughter: The Poetry of Gérard d'Houville’, *French Literary Series* vol.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
	+ 4
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4
* WorldCat
	+ 2
	+ 3
	+ 4

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
	+ 2
	+ 3
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Itä-Kasai** eli **Kasaï Oriental** on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Mbuji-Mayi. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa maakunnasta erotettiin Lomamin ja Sankurun maakunnat (entiset piirikunnat). Niinpä maakunnan pinta-alaksi jäi vain 9 481 neliökilometriä, joten se on alaltaan Kongon pienin.

Itä-Kasai on yksi Kongon demokraattisen tasavallan köyhimmistä maakunnista. Alueen kallioperässä on timantteja, ja kaksi kaivosyhtiötä houkuttelivat monia maalaisia muuttamaan työn perässä kaivospaikkakunnille 1980-luvulla. Yhtiöt ovat lopettaneet toimintansa, mutta timantteja kaivetaan pienistä käsityöläislouhoksista. Kaivosalueilla esiintyy prostituutiota ja lapsityötä. Kaivostyön lisäksi elinkeinoja ovat lähinnä maatalous ja karjanhoito. Polttopuun kerääminen yhdessä ilmastonmuutoksen vaikutusten kanssa on saanut alueen metsävarat vähenemään huolestuttavasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces of the Democratic Republic of Congo (Congo Kinshasa) *Statoids*. Viitattu 17.12.2016.
2. ↑  USAID Office of Food for Peace Food Security Desk Review for Kasai Occidental and Oriental, Democratic Republic of Congo (s. 8–10) *USAID*.  9/2015. Viitattu 17.12.2016.


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kongon demokraattisen tasavallan maakunnat |
| --- |
|  |
| Maakunnat | 
* Ala-Uele
* Équateur
* Etelä-Kivu
* Etelä-Ubangi
* Ituri
* Itä-Kasai
* Kasai
* Keski-Kongo
* Kinshasa
* Kwango
* Kwilu
* Lomami
* Lualaba
* Lulua
* Mai-Ndombe
* Maniema
* Mongala
* Pohjois-Kivu
* Pohjois-Ubangi
* Sankuru
* Tanganyika
* Tshopo
* Tshuapa
* Ylä-Lomami
* Ylä-Katanga
* Ylä-Uele

 |  |

 |
Marie Steiner-von Sivers 1903.
**Marie Steiner** (o.s. von Sivers, 14. maaliskuuta 1867 Włocławek – 27. joulukuuta 1948 Beatenberg, Sveitsi) oli Rudolf Steinerin toinen puoliso ja tämän teosten julkaisija sekä toimittaja.

Tausta
------

Marie von Sivers syntyi Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa puolalaisessa Włocławekin kaupungissa ja varttui lähinnä Pietarissa. Perhetaustaltaan hän oli saksalais-balttilaista aatelissukua. Nuoruudessaan hän opiskeli muun muassa Pariisissa näyttelemistä ja lausumista.

Suhde Rudolf Steineriin
-----------------------

Marie von Sivers tutustui teosofiaan toimiessaan Eduard Schuren teosten saksantajana. Hän osallistui vuodesta 1900 alkaen Rudolf Steinerin luennoille. Seuraavana vuonna hän ehdotti tälle läntiseen okkultismiin pohjautuvan liikkeen perustamista.

Marie von Sivers kustansi Steinerin teoksia ja järjesti tämän luentomatkoja. Steinerin ensimmäinen puoliso kuoli vuonna 1911; Marie ja Rudolf Steiner vihittiin jouluaattona vuonna 1914. Marie Steiner kehitti steinerilaisen puheenmuodostuksen sekä eurytmiaksi kutsumansa liikekielen, joka on nykyään keskeinen osa antroposofiaa ja steinerpedagogiikkaa.

Rudolf Steinerin kuoltua vuonna 1924 Marie Steiner peri tämän kirjallisen jäämistön ja julkaisi seuraavan kahdenkymmenen vuoden aikana yli viisisataa julkaisua lähinnä pikakirjoituksella tallennetuista luennoista. Marie Steinerin ja antroposofisen lääkinnän kehittäjän Ita Wegmanin ristiriitojen vuoksi lääkintä ja iso osa englantilaisista sekä hollantilaisista liikkeen jäsenistä irtautuivat Antroposofisen seuran ohjauksesta.

Marie Steiner kuoli 27. joulukuuta 1948 Beatenbergissa Sveitsissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Wiesberger, Hella: Marie Steiner *Forschungsstelle Kulturimpuls*. kulturimpuls.org.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 5.12.2017. (saksaksi)
2. ↑  Steiner, Marie: In Memory of Rudolf Steiner *wn.rsarchive.org*.  2016. Viitattu 5.12.2017. (englanniksi)
3. ↑  Steiner, Marie: Creative Speech *wn.rsarchive.org*.  1926. Viitattu 5.12.2017. (englanniksi)
4. ↑  After Rudolf Steiner's death. Internal differences. World War. 1925-1945 *Goetheanum.org*.  Arkistoitu 6.12.2017. Viitattu 5.12.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef
* Theaterlexikon

 |

 |
**Anna Blaman** (oik. nimi **Johanna Petronella Vrugt**; 31. tammikuuta 1905 Rotterdam – 13. heinäkuuta 1960 Rotterdam) oli alankomaalainen kirjailija.  Kirjallisuuspalkinto *Anna Blaman Prijs* on nimetty hänen mukaansa.

Johanna Petronella (Anna) Vrugt syntyi Rotterdamin Vredenoordpleinissa. Hänen isänsä oli polkupyöräkauppias. Vuonna 1928 perhe muutti Rotterdamin De Vliegerstraatiin, jossa Anna Vrugt eli koko elämänsä. Anna Vrugt työskenteli aluksi opettajana, mutta vuonna 1935 hän erosi ja valitsi hallinnollisen työn kunnallisen kaasuyhtiön palveluksessa. Vuotta myöhemmin hänellä diagnosoitiin parantumaton munuaissairaus. Diagnoosi osoittautui virheelliseksi, mutta tämän jälkeen hän ei enää etsinyt palkkatyötä. 

Vuonna 1939 Anna Blaman sai julkisuuteen ensimmäiset tekstinsä ja otti käyttöön salanimensä. Erilaisia ​​tarinoita salanimen selittämiseksi on useita. Usein selitetään, että se olisi peitetty viittaus hänen seksuaaliseen suuntautumiseensa: 'Ben Liever Als MAN'. Tämä liittyy myös Alie Boschiin, sairaanhoitajaan, jonka hän tapasi sairaalassa vuonna 1936 ja josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä. Vuonna 1940 Vrugt / Blaman aloitti opiskelun uudelleen; tällä kertaa ranskaksi. Samalla hän kiinnostui ranskalaisesta eksistentialismista. Hänen debyyttiromaaninsa *Vrouw en vriend* ilmestyi vuonna 1941. Romaaneissa on jonkin verran homoeroottinen sävy. Niiden kirjoittamisen lisäksi Anna Blaman oli aktiivinen myös lehti- ja näytelmäkirjoittajana. 

Anna Blaman kuoli 55-vuotiaana aivoveritulppaan lokakuussa 1960 jättäen jälkeensä keskeneräisen romaanin *De verliezers*, joka julkaistiin postuumisti samana vuonna.

Teokset
-------

Anna Blaman vuonna 1955.
kuvanveistäjä Maria Roosen tekemä Anna Blamanin monumentti Rotterdamissa. Se viittaa Blamanin harrastukseen.
* 1941 - *Vrouw en vriend*
* 1943 - *Ontmoeting met Selma*
* 1948 - *Eenzaam avontuur*
* 1950 - *De kruisvaarder*
* 1956 - *In duizend vrezen* (näytelmä)
* 1951 - *Ram Horna en andere verhalen*
* 1951 - *De doolhof*. Yhteisteos eri kirjoittajien kanssa.
* 1954 - *Op leven en dood*
* 1957 - *Overdag en andere verhalen*
* 1957 - *Het Costerman -oproer* (näytelmä)
* 1959 - *Het De Vletter -oproer* (näytelmä)
* 1960 - *De verliezers*
* 1963 - *Verhalen : Anna Blaman over zichzelf en anderen*. Blamain runoja, lehtiartikkeleja ja esseitä.
* 1974 - *Spelen of Sterven*. Kirjailija Alfred Kossmannin viimeistelemä postuumi teos. Se on filmattu nimellä *Spelen of sterven*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vrugt, Johanna Petronella (1905-1960). Vrouwen Lexicon, Viitattu 19.4.2020.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anna Blaman**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hökänsaaret

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KuhmoinenPirkanmaaSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
82,5 m  |
| Pinta-ala | 
1,9 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Hökänsaaret**  on Päijänteen saariryhmä Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

Maantietoa
----------

Hökänsaaret muodostuu kolmesta saaresta ja Hökänkivestä, jossa on kummeli. Saariryhmä sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla ja Sarvisalon saariryhmän etelälaidalla. Hökänsaarista 400 metriä luoteeseen sijaitsee Huhtsaaret ja 500 metriä koilliseen Lampsalo. Näitä saaria suurempi saari Rekisalo näkyy esteettä noin kilometrin verran lounaassa päin. Kolmesta saaresta pisin on pohjoissaari, joka on alle 200 metriä pitkä. Se eteläpuolella sijaitseva saari pyöreämpi ja sen halkaisija on suurimmillaan yli 100 metriä. Pienin saari on vain noin 30 metriä pitkä. Saarien yhteinen pinta-ala on noin 1,9 hehtaaria. Saaret ovat matalia ja ne kohoavatkin vain noin 5 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolelle. Saarissa on kaksi rakennusta ja saaret on yhdistetty toisiinsa kahdella laiturilla.

Historiaa
---------

1910–1930-luvuilla alettiin Päijänteen saaristossa rakentamaan huviloiksi kutsuttuja vapaa-ajanasuntoja. Sellainen on varmasti ollut myös Hökän huvila. Vuoden 1965 peruskartassa on eteläisemmässä saaressa talo, jonka tila on nimeltään Suvela. Vuoden 1996 kartaan ei ole vielä merkitty toista rakennusta pohjoiselle saarelle.

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on mitattu Karttapaikan pinta-alan mittaustyökalulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hökänsaaret, Kuhmoinen (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 15.10.2019.
2. ↑  Paikkatieto: Hökänsaaret, *paikkatietoalusta.fi*, viitattu 15.10.2019
3. ↑  Hökänsaaret, Kuhmoinen (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 15.10.2019.
4. ↑  Hökänsaaret, Kuhmoinen (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 15.10.2019.
5. ↑  Päijänteen saaristoinventointihanke (Arkistoitu – Internet Archive), s.34, 2015
6. ↑  Maanmittaushallitus: Kuhmoisten seudun taloudellinen kartta (1:100 000), 1938, Timo Meriluodon karttakokoelma, viitattu 14.9.2019
7. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 09 Kuhmoinen.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1965.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 11.10.2019)
8. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 09 Kuhmoinen.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1985.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 11.10.2019)
9. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 09 Kuhmoinen.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1996.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 11.10.2019)
Teologiset ja kardinaalihyveet (Botticelli & Pollaiuolo, Uffizi)
**Kristillisiä hyveitä** on perinteisesti ajateltu olevan yhteensä seitsemän, joista kolme ns. teologista hyvettä. Oppi teologisista hyveistä on peräisin Tuomas Akvinolaiselta (1225–1274) hänen kirjastaan *Summa Theologiae.* Hyveet on mainittu Uudessa testamentissa Paavalin ensimmäisessä korinttolaiskirjeessä (1. Kor. 13:13) ja ne ovat:

* **usko** (*pistis*, *fides*)
* **toivo** (*elpis*, *spes*)
* **rakkaus** (*agapē*, *caritas*)

Neljä ns. kardinaalihyvettä ovat oikeamielisyys, viisaus, rohkeus ja kohtuullisuus. Nämä perustuvat Platonin hyveoppiin ja ne omaksuttiin osaksi kristillistä teologiaa uusplatonismin välityksellä.

Kristilliset paheet
-------------------

Kristinuskon mukaan on kahdentyylisiä paheita. Toiset ovat peräisin ihmisten ruumiillisesta rakenteesta, kuten kieroutuneet aistit (himo) ja toiset epäjumalien palvonnasta. Ensin mainitut ovat vähemmän merkittäviä kuin jälkimmäiset, vaikkakin syntisiä. Hengellisiä paheita ovat muun muassa jumalanpilkka (uskon väärinkäyttö), epätoivo (toivon väärinkäyttö), uskosta luopuminen, hurskauden käyttämättömyys ja välinpitämättömyys.

Keskiajan katolisen kirkon teologiassa ns. seitsemän kuolemansyntiä olivat seitsemän kristillisen hyveen vastakohtia. Näitä paheita olivat ylpeys, kateus, ahneus, viha, mässäily, himo ja valheellisuus. Seitsemän kuolemansyntiä ovat usein olleet kiinnostava aihe myös taiteessa, erityisesti kirjallisuudessa ja elokuvissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuomas Akvinolainen: *Summa Theologiae*.. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Usko uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
* Toivo uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
* Rakkaus uudessa raamatunkäännöksessä (1992)
Matematiikassa **Hölderin epäyhtälö** on mittateoriaan liittyvä epäyhtälö, jota käytetään L^p-avaruuksien tutkimisessa. 

**Lause (Hölderin epäyhtälö).** Olkoon (*S*, Σ, *μ*) mitta-avaruus ja olkoot {\displaystyle p,q\in [1,\infty ]} joille {\displaystyle 1/p+1/q=1}. Tällöin kaikille mitallisille reaali- ja kompleksiarvoisille funktioille *f* ja *g* on voimassa

{\displaystyle \|fg\|\_{1}\leq \|f\|\_{p}\|g\|\_{q}.}
Summaversiolle on olemassa seuraava yleistys:
Olkoot {\displaystyle p,q,r>1} joille {\displaystyle 1/p+1/q+1/r=1} ja {\displaystyle a\_{1},\ldots ,a\_{n},b\_{1},\ldots ,b\_{n},c\_{1},\ldots ,c\_{n}} kolme jonoa positiivisia reaalilukuja. Tällöin 

{\displaystyle \sum \_{i=1}^{n}a\_{i}b\_{i}c\_{i}\leq \left(\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}^{p}\right)^{1/p}\left(\sum \_{i=1}^{n}b\_{i}^{q}\right)^{1/q}\left(\sum \_{i=1}^{n}c\_{i}^{r}\right)^{1/r}}
Yhtälöstä on myös olemassa erikoistapaus Liapounovin epäyhtälö.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Jalava, Väinö: *Moderni analyysi I*. 25, 152 sivua. Tampere: TTKK, 1976. ISBN 951-720-223-7.
**Kristillisen veljeyden kirkko** (engl. *Church of the Christian Brotherhood*) oli Reorganisoidusta myöhempien aikojen pyhien kirkosta vuonna 1918 eronnut yhteisö, joka siis kuului myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen. Yhteisön perusti Richard Charles Evans (1861-1921), joka oli eräs Reorganisoidun kirkon apostoleista ja kirkon johtavan presidenttikunnan jäsen.

Vuonna 1918 Evans riitautui Reorganisoidun kirkon johdon kanssa. Hän alkoi arvostella kirkon johtajaa, profeetta-presidentti Frederick W. Smithiä - joka oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon perustajan Joseph Smithin pojan Joseph Smith III:n poika - itsevaltaisesta hallintotavasta ja muiden sortamisesta. Lisäksi häntä kiusasi se, että Reorganisoitu kirkko kiisti vastoin selkeitä historiallisia todisteita, että Joseph Smith oli opettanut ja harjoittanut moniavioisuutta. Nykyään Kristuksen yhteisö myöntää Smithin opettaneen moniavioisuutta ja eläneen itse moniavioisissa liitoissa, mutta tuolloin asia selitettiin virallisesti MAP-kirkon toisen presidentin Brigham Youngin keksinnöksi.

Kanadassa asunut Evans alkoi kritisoida Reorganisoidun kirkon johtoa virallisesti, ja hän sai ympärilleen pienen joukon kannattajia Torontossa. Evans, jolla vielä oli pääsy Reorganisoidun kirkon rahavaroihin Kanadassa, käytti kirkon varoja järjestääkseen oman kirkkonsa, jolle hän antoi nimen Kristillisen veljeyden kirkko. Reorganisoidun kirkon johto nosti Evansia vastaan kanteen kavaltamisesta. Evans voitti jutun alioikeudessa, mutta Reorganisoidun kirkon valitus Ontarion Korkeimpaan oikeuteen oli menestyksekäs, ja Evans joutui maksamaan kavaltamansa rahat takaisin. Evans myös erotettiin virallisesti Reorganisoidusta kirkosta 1919, koska hän opetti harhaoppeja, oli perustanut kirkkoa vastaan suunnatun yhteisön ja oli lisäksi kavaltanut kirkon rahavaroja.

1920 Evans kirjoitti kirjan, jossa hän selitti välirikkoaan Reorganisoidun kirkon kanssa. Kirjassaan hän osoitti monin todistein, että Smith oli opettanut moniavioisuutta ja elänyt itse moniavioista elämää. Hän selitti myös, ettei enää voinut pitää Smithiä Jumalan puhetorvena ja profeettana, vaan ainoastaan huijarina. Samalla hän torjui myös Mormonin kirjan jumalallisen alkuperän.

Evans menehtyi keuhkokuumeeseen vuonna 1921, ja hänen ympärilleen kerääntynyt pieni yhteisö hajosi.
Anna Demidova, keisarinna Aleksandran hovineito.
**Anna Stepanovna Demidova** (ven. А́нна Степáновна Деми́дова; 26. tammikuuta (J: 16. tammikuuta) 1878 Tšerepovets – 17. heinäkuuta 1918 Jekaterinburg) oli keisarinna Aleksandran naimaton hovineito, joka seurasi vangittua tsaariperhettä karkotukseen Tobolskiin ja Jekaterinburgiin. Hän kuoli Ipatjevin talossa Uralin työläisten alueneuvoston nimissä toimeenpannussa joukkomurhassa yhdessä Nikolai II:n perheenjäsenten, palvelusväen ja henkilääkärin kanssa heinäkuussa 1918. 

Anna Demidovan ruumiin jäännökset löydettiin 1991 joukkohaudasta Koptjakin metsästä, ja hänet haudattiin Pietari-Paavalin linnoituksen kirkkoon heinäkuussa 1998 päivälleen 80 vuotta surmatyön jälkeen. Demidovan maine palautettiin vuonna 2009.
Jurovski kuitenkin väitti polttaneensa Demidovan, mutta tämä on kuitenkin osoitettu Jurovskin valheeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ipatiev House: The Drama Viitattu 19.12.2010
2. ↑  Ipatiev House: The Final Chapter Viitattu 19.12.2010
3. ↑  The Romanov Family Association: The funeral of Tsar Nicholas II Viitattu 19.12.2010
4. ↑  Генпрокуратура реабилитировала 52 приближенных императорской семьи (5.11.2009) Viitattu 19.12.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Find a Grave: Anna Demidovan hautapaikka (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Anna Catharina von Passow. Jonas Haasin kuparikaiverrus Theatre Mouse -teatterissa.
**Anna Catharina Materna** (o.s. **von der Lühe**, oik. **von Passow**; 1731 Kööpenhamina – 3. syyskuuta 1757 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Perheen maineen suojelemiseksi hän käytti taiteilijanimeä Materna, ja kun hän meni myöhemmin naimisiin, hän piti kirkonkirjoissa tätä nimeä tyttönimenään.

Anna Catharina von der Lühe syntyi varattomaan upseeriperheeseen. Hän pestautui vuonna 1748 juuri perustetun Tanskan kansallisteatterin näyttelijäryhmään, mikä oli häpeällistä aatelisperheen tyttärelle. Näyttelijänlahjoja hänellä oli niin paljon, että hän kohosi teatterin primadonnaksi. Tosin hänellä oli kilpaileva primadonna Anne Dorthe Lund. Hän avioitui vuonna 1753 Christian Albreckt von Passow'n kanssa, vaikkakin avioliitto pidettiin salassa eikä aviopari koskaan asunut yhdessä. He saivat myös lapsen. 

Näihin aikoihin Anna Catharina Materna aloitti uuden uran kääntäjänä ja kirjailijana. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joista kolmea esitettiin kuninkaallisessa teatterissa. Ensimmäinen niistä oli *Den uventede Forlibelse eller Cupido Philosoph* ja tunnetuksi tuli myös näytelmä *Mariane eller Det frie Val*. Niinpä hän oli paitsi Tanskan ensimmäinen naisnäyttelijä, myös yksi ensimmäisistä tanskalaisista, jotka kirjoittivat näytelmiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anna Catharina von Passow (1731–1757) Passow, Anna Catharina von. Dansk Kvindebiografisk leksikon. Viitattu 24.4.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Vasari** on lonkeromainen metsäjärvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 19 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Vasarin kaakkois–luoteissuuntainen pääallas kaartuu pohjoisessa koilliseen, jossa on Siitolanlahti. Järven keskivaiheilta suuntaa pohjoiseen Antinlahti ja etelään Myllylahti. Siitolanlahtea ja Antinlahtea erottaa Vasarniemi. Myllylahtea erottaa pääaltaasta Myllyniemi. Viidesosa Vasarista on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät kohdat, lähes 20 metriä, sijaitsevat pääaltaan eteläpuoliskolla. Siitolanlahden ja Antinlahden syvimmät kohdat ovat 11,5-metrisiä.

Vasarin saariluku on viisi. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja. Rannat ovat metsäisiä, Antinlahden itärannalla sijaitsee Sikiölän kylä.

Vasarin kaakkoiskolkan Mustalahteen laskee Mustaoja kaakosta Aholammelta (94,8 metriä mpy). Siitolanlahteen laskee Valkialampi (95,7 metriä mpy) koillisesta. Vasarin luusua sijaitsee Myllylahden itäosassa, josta alkaa Myllylammen kautta Syväjärven (87,2 metriä mpy) Pieni-Syvään vievä vesireitti. Syväjärvi sijaitsee Vasarin eteläpuolella.

Vasarin vesitilavuus on 8 627 000 kuutiometriä.

Vasari (04.112.1.022) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Vasari on 11:nneksi laajin Ala-Saimaan lähialueen 612:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Ruokolahdella on toinenkin Vasari (04.118.1.056). Sen pinta-ala on nelisen hehtaaria ja se sijaitsee Virmutjoen valuma-alueella noin yhdeksän kilometriä isommalta Vasarilta koilliseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vasari, vakavesi, Ruokolahti
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.2.2022.
3. ↑  Vasari Järviwikissä. Viitattu 11.2.2022.
4. ↑  Ala-Saimaan lähialue (04.112) Järviwikissä. Viitattu 11.2.2022.
5. ↑  Vasari Järviwikissä. Viitattu 11.2.2022.
Líf ja Lífþrasir Lorenz Frølichin piirroksessa vuodelta 1895
**Líf ja Lífþrasir** (nykyruotsiksi *Liv* ja *Livtrasir*) ovat skandinaavisessa mytologiassa nainen ja mies, jotka tulevat selviämään Ragnarökin tuhosta ja kansoittamaan maailman uudelleen. Heistä kerrotaan sekä Runo-Eddan runossa *Vafþrúðnismál* että Proosa-Eddan luvussa *Gylfaginning*.

Eddojen kertomukset
-------------------

*Vafþrúðnismálissa* aasa Odin esittää jotun Vavtrudnerille kysymyksiä maailmankaikkeudesta ja tulevasta Ragnarökistä. Odin kysyy muun muassa, ketkä kuolevaiset tulevat selviämään Ragnarökistä ja sitä edeltävästä talvesta Fimbulvetristä. Vavtrudner vastaa, että Líf ja Lífþrasir tulevat selviämään piilossa Hoddmímirin metsässä, jossa he ravitsevat itseään aamukasteella. Heistä kasvaa uusi ihmiskunta.

*Gylfaginningissa* toistetaan pitkälti samat asiat. Tässä kertomuksessa tarkennetaan Lífin ja Lífþrasirin selviävän metsässään paitsi Fimbulvetristä myös Surturin tulesta. Lisäksi heidän jälkeläistensä mainitaan täyttävän koko maailman.

Nimien etymologia
-----------------

Nimi Líf tarkoittaa elämää ja Lífþrasir elämän rakastajaa. Nimi Hoddmímir on yhdistelmä sanoista *hodd* eli "aarre" tai "kulta" sekä jumalan nimestä Mímir.

Lähteet
-------

1. 1 2  *The Elder Eddas of Saemund Sigfusson; and the Younger Eddas of Snorre Sturleson*. Englanniksi kääntäneet Benjamin Thorpe ja I. A. Blackwell. Lontoo: Norroena Society, 1906. Saatavilla internetissä, viitattu 22.2.2023.
2. ↑  John Lindow: *Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs*. New York: Oxford University Press, 2002.
**Vindikaatio** (lat. *vindicā'tiō*, torjuminen < *vindicā're*, vaatia) tarkoittaa laajasti ymmärrettynä esineen palauttamista haltijalta takaisin sen omistajalle. Prosessioikeudessa sitä käytetään omistajan kannemuotojen yhteydessä (esimerkiksi saannonmoitekanne) ja esineoikeudessa se tavallisesti liittyy dynaamiseen suojaan. Esineoikeudessa syntyy vaihdantakollisio, kun esineen luovuttaja ei ole omistanut esinettä ja esineen oikea omistaja vaatii sitä itselleen. Jos oikea omistaja voittaa jutun, on jutussa noudatettu vindikaatioperiaatetta ja omistajalla on ollut vindikaatio-oikeus. Jos esine jää luovutuksensaajalle, on kyseessä ekstinktio hänen hyväkseen.

Vindikaatio-oikeudesta joudutaan päättämään, kun harkitaan saantosuojan ja nautintasuojan edellytyksiä. Vindikaatioperiaate väistyy usein esimerkiksi irtaimien esineiden ja arvopaperien luovutuksen yhteydessä, sillä niiden yhteydessä vilpittömän mielen suoja menee varsin pitkälle. Vindikaatio on ensisijainen keino oikeudettomien varallisuuden siirtojen korjauksiin ja edunpalautus on siihen nähden toissijainen keino.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 1020–1021.
**Radioaktiiviset projektit** 

Radioaktiiviset prosessit: 

* Alfahajoaminen
	+ Alfasäteily
* Beetahajoaminen
	+ Beetasäteily
* Elektronisieppaus
* Gammasäteily
* Sisäinen konversio
* Neutroniemissio
* Positroniemissio
* Protoniemissio
* Spontaani fissio

Ydinsynteesi 

* Neutronin sieppaus
	+ R-prosessi
	+ S-prosessi
* Protonin sieppaus:
	+ P-prosessi


Alfasäteilyssä atomin ytimestä vapautuu alfahiukkanen.
**Alfasäteily** on voimakkaasti ionisoivaa mutta heikosti läpäisevää radioaktiivista säteilyä. Alfasäteilyä synnyttävää ydinreaktiota kutsutaan alfahajoamiseksi, ja se on radioaktiivisen hajoamisen yksi muoto. Alfahajoamisessa atomin ytimestä poistuu *alfahiukkanen*, jonka jälkeen ytimen massaluku pienenee neljällä ja järjestysluku kahdella.
Esimerkiksi:

{}^{2}{}\_{{92}}^{{38}}{\hbox{U}}\;\to \;{}^{2}{}\_{{90}}^{{34}}{\hbox{Th}}\;+\;{}\_{2}^{4}{\hbox{He}},
joka normaalisti kirjoitetaan muodossa:

{}^{{238}}{\hbox{U}}\;\to \;^{{234}}{\hbox{Th}}\;+\;\alpha .
Alfahiukkanen on siis heliumydin (kaksi protonia + kaksi neutronia). Alfahajoamista voidaan pitää erikoistapauksena fissiosta, jossa ydin halkeaa kahdeksi pienemmäksi ytimeksi. Alfahajoaminen on pohjimmiltaan kvanttimekaaninen tunneloitumisprosessi.

Alfasäteilyä syntyy tyypillisesti raskaiden atomiydinten hajoamisessa. Käytännössä hajoamista tapahtuu vain nikkeliä raskaammilla alkuaineilla. Ihmisille maaperästä vapautuva radon-222 on merkittävin alfasäteilyn lähde.

Fysiologiset vaikutukset
------------------------

Alfasäteily on alfahiukkasten sähkövarauksen ja massan takia erittäin huonosti läpäisevää säteilyä, edes ilmassa alfasäteily ei pääse etenemään kuin muutamia senttimetrejä. Koska alfasäteilyn pysäyttämiseen riittää jo muutaman solun paksuinen ihon kuollut pintakerros, on ulkoinen alfasäteily varsin harmitonta. Sen sijaan elimistön sisään päässeet alfa-aktiiviset aineet ovat haitallisia. Haitallisuus johtuu hiukkasten suuresta liike-energiasta ja lyhyestä vapaasta matkasta, jolloin pieneen kudosmäärään alfa-aktiivisen aineen ympärillä kohdistuu huomattavan suuri ionisoiva energia. Tämä aiheuttaa kudosvaurioita tai jopa säteilymyrkytyksen.

Alfasäteilyn suhteellinen biologinen tehokkuus (RBE) on 20 kertaa suurempi kuin gammasäteilyllä.

Alfasäteilyn hyödyntäminen
--------------------------

Useimmat palovaroittimet ovat hyvä arkinen esimerkki alfasäteilyn hyötykäytöstä. Niiden toiminta perustuu ilman ionisointiin alfasäteilyn avulla ja sen sähkönjohtavuuden mittaukseen. Paloilmoittimissa alfasäteilylähteenä käytetään pientä määrää amerikium-241:tä.

Alfasäteilevää plutoniumia käytetään energianlähteenä avaruusluotainten ydinparistoissa.

Heliumytimistä koostuvan alfasäteilyn pysäyttää paperiarkki, elektroneista koostuvan beetasäteilyn alumiinilevy ja gammasäteily vaimenee väliaineessa

Lähteet
-------

1. ↑  Mitä on alfasäteily? *Tietoa Stukista*.  7.8.2015. Stuk. Viitattu 9.7.2022.
**Léssagou Habé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Sénon tasangolla 40 kilometriä Bankassista lounaaseen. Kunnassa on 15 600 asukasta (vuonna 2009).

Léssagou Habén kunta rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Dimbal Habén ja Soubalan, idässä Koulongon Habén, etelässä Dialassagoun ja lännessä Séguén kuntiin.

Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Léssagoussa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus, kaksi koraanikoulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 24.6.2015. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Cercle de Bankass - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 24.6.2015. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Lessagou-Habe 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 24.6.2015. (ranskaksi)
Scaled Composites Model 311 Virgin Atlantic GlobalFlyer
**Scaled Composites** on yhdysvaltalainen lentokoneiden suunnittelutoimisto. 

Sen perusti Burt Rutan vuonna 1982. Yhtiö on rakentanut erikoislentokoneita ja tehnyt alihankintatyötä perinteisimpiin. Se rakensi SpaceShipOne-rakettilentokoneen, joka nousi vuonna 2004 yli 100 km:n korkeuteen eli avaruuteen. 

Kesäkuussa 2007 kävi ilmi, että Northrop Grumman-yhtiö ostaa Scaled Composites-yhtiön. Se on aiemminkin ollut yhtiön suuri vähemmistöosakas 40 % omistusosuudella. *lähde?*

Burt Rutan jatkaa Scaled Composites -yhtiön johtokunnassa. Yhtiö tarvitsee lisää pääomaa, kun se aikoo rakentaa useamman avaruuden rajalle lentävän aluksen englantilaisen Richard Bransonin Virgin Space -yritystä varten. Branson aikoo myydä avaruusturisteille ballistisia lentoja 200 000 dollarin hintaan. Lennot voivat tapahtua Ruotsin Kiirunasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Scaled Compositesin kotisivut

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scaled Composites**.
**Vini Dantas** (s. 14. syyskuuta 1989 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut muun muassa Norjan, Suomen ja Pohjois-Amerikan sarjoissa.

Ura
---

Liverpoolin entinen hyökkääjä Jason McAteer löysi Vini Dantasin ja vei hänet mukanaan Englantiin. Tranmere Rovers tarjosi hänelle sopimusta, mutta Vini Dantas ei saanut työlupaa jonka vuoksi sopimusta ei syntynyt. 

Elokuussa 2011, sopimus norjalaisen Molde FK:n kanssa syntyi ja 17. syyskuuta Vini Dantas teki ensiesiintymisen Tippeligaenissa kun hänet vaihdettiin toisella puoliajalla Daniel Chiman tilalle pelissä Fredrikstad FK:ta vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 20. marraskuuta Sarpsborg 08 FF:n verkkoon. Samana vuonna Molde FK voitti myös mestaruuden.

Kaudella 2012 Dantas pelasi vain yhden pelin Molde FK:n riveissä. Suurin osa ajasta kului Molden reservijoukkueessa, toisessa divisioonassa jossa Dantas teki 15 maalia 12:ssa pelissä. 12. elokuuta 2012 Vini Dantas siirtyi Norjan ensimmäiseen divisioonaan FK Bodø/Glimtin riveihin, pelaten seitsemän peliä seuran paidassa.

Vini Dantas solmi yhden vuoden sopimuksen Veikkausliiga-joukkue FC Lahden kanssa maaliskuussa 2013.

Tilastot
--------

### Seurajoukkueet

| Joukkue | Sarja | Kausi | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Molde FK | Norja Tippeligaen | 2011 | 6 | 1 |
| 2012 | 3 | 1 |
| Molde FK (reservi) | Norja 2.divisioona | 2012 | 12 | 15 |
| FK Bodø/Glimt | Norja Adeccoligaen | 2012 | 11 | 5 |
| FC Lahti | Suomi Veikkausliiga | 2013 | 1 | 1 |
| Yhteensä |  | 33 | 23 |

Lähteet
-------

1. ↑  Tranmere Rovers fail to get Vinicius Dantas visa  1.8.2011. BBC Sport. Viitattu 16.4.2013. (englanniksi)
2. ↑  Vini Dantasille sopimus FC Lahteen  13.3.2013. FC Lahti. Viitattu 16.4.2013. (suomeksi)
**Arborea** (sardiksi *Arborèa*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 910 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,96 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arborea** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Arcadio Gonzales** (s. 1976 Espanja) on suomalainen laulaja.

Vuonna 1994 levy-yhtiö Reel Art julkaisi Arcadion debyyttialbumin *Arcadio* ja hän osallistui Syksyn säveleen kappaleella "Yhdellä katseella rakastumaan". Se valittiin kilpailussa lehdistön suosikiksi.

Vuonna 1998 levy-yhtiö PolyGram kiinnitti Arcadion listoilleen. Uuden levytyssopimuksen tuloksena oli kourallinen singlejä ja uran toinen albumi *Salaperäinen*, joka julkaistiin vuonna 2000, jolloin PolyGram oli sulautunut Universal Music -yhtiöön. Vuonna 2000 Arcadio osallistui Suomen euroviisukarsintaan kappaleella "Rauhan saan".

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Arcadio* (Reel Art 1994)
* *Salaperäinen* (Universal 2000)

### Singlet

* *En jää kaipaamaan* (Reel Art 1994)
* *Sydän sähköttää* (Reel Art 1994)
* *Toivon, että nähtäis uudelleen* (Reel Art 1995)
* *Vain muisto jää* (Reel Art 1996)
* *Baby baby* (PolyGram 1998)
* *Salaperäinen* (PolyGram 1998)
* *Sydäntä hautaamaan* (PolyGram 1998)
* *Lumottu* (PolyGram 1999)
* *Uskallatko* (PolyGram 1999)
* *Samaan aikaan* (Universal 2000)
* *Elämä* (Heremusic 2019)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arcadio: Yhdellä katseella rakastumaan mtv.fi.  Arkistoitu 11.11.2013. Viitattu 11.11.2013.
2. ↑  Tony Latva: Muistathan: Suomen karsinnat 2000 *viisukuppila.fi*.  25.9.2010. Viisukuppila. Viitattu 20.10.2011.
**Ritva Erkama**, o.s. *Suistola* (2. syyskuuta 1945 Kalajoki – 14. maaliskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.

Erkama oli vuosina 1977–2012 Espoon kaupunginvaltuuston jäsen. Hän vaikutti myös kaupunginhallituksessa, vuodesta 2003 alkuvuoteen 2005 sen puheenjohtajana. Ennen siirtymistään kaupunginhallituksen johtoon hän oli toiminut vuodesta 1994 kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana. Hänen kunnallisiin luottamustehtäviinsä kuuluivat myös muun muassa sosiaalilautakunnan puheenjohtajuus vuosina 1977–1988 ja tarkastuslautakunnan puheenjohtajuus vuodesta 2005.

Erkama oli myös eduskuntavaaliehdokkaana. Lähimmäksi eduskuntapaikkaa hän pääsi eduskuntavaaleissa 1999, joissa hän sai 3 763 ääntä, seitsemän vähemmän kuin Uudenmaan vaalipiirin viimeinen eduskuntaan valittu kokoomuksen ehdokas Hanna Markkula-Kivisilta.

Erkama oli koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan psykologiaa ja kasvatustiedettä. Suurimman osan työurastaan hän työskenteli henkilöstöpäällikkönä. Vuosina 1984–2000 hän hoiti tehtävää Finncarriersin palveluksessa ja vuodesta 2001, kun Finncarriers oli fuusioitunut emoyhtiöönsä, Finnlinesilla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2008.

Erkama oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta, kaksi poikaa ja tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomat 22.3.2015 s. C 32
2. 1 2 3  Henkilöhistoriaa *erkama.pp.fi*.  Arkistoitu 22.3.2015. Viitattu 14.11.2010.
3. ↑  Ritva Erkama *erkama.pp.fi*. Viitattu 14.11.2010.
4. ↑  Konkari ja untuvikko jättävät valtuuston *Länsiväylä*.  5.6.2012.  Arkistoitu 22.3.2015. Viitattu 22.3.2015.
5. ↑  Ritva Erkama johtamaan Espoon kokoomuksen valtuustoryhmää.  *Helsingin Sanomat*, 11.1.1994. Hakutulos HS:n arkistosta. Viitattu 14.11.2010.
6. 1 2  Kokemus *erkama.pp.fi*.  Arkistoitu 22.3.2015. Viitattu 14.11.2010.
7. ↑  Erkama hävisi Markkulalle lopulta vain 7 äänellä.  *Helsingin Sanomat*, 25.3.1999. Hakutulos HS:n arkistosta. Viitattu 14.11.2010.
8. ↑  Jäsenet (Internet Archivessa, tallennettu 4.7.2011) *espoo.fi*. Espoon kaupunki.  Arkistoitu 4.7.2011. Viitattu 22.3.2015.
9. ↑  Finnlines nielaisee kaksi tytäryhtiötään *Taloussanomat*.  30.6.2000. Viitattu 14.11.2010.
**Nissan 300ZX**, joka tunnetaan myös nimellä Fairlady Z, on Nissanin valmistama urheiluauto, joka edustaa Nissanin Z-autojen kolmatta ja neljättä sukupolvea.

Z31
---

Z31-kori esiteltiin vuonna 1983 vuosimalliksi 1984 ja se oli kolmannen sukupolven Z-Nissani. Auton korin oli suunnitellut Kazumasu Takagi ja hänen kehitystiiminsä, ja se oli aerodynaamisempi kuin edeltäjänsä Nissan 280ZX. Siinä oli myös uudemmat tehokkaammat V6 moottorit vanhojen Rivi-6:sten sijaan. Uusi 2960 cc (3.0l) V6 SOHC -moottori oli saatavana vapaasti hengittävän VG30E 170 hp versiona sekä turboversiona VG30ET jossa 230 hp tehoa. VG30ET malleja tehtiin jenkkeihin sekä rajoitetulle euroopan markkinoille myös 205hp malleina joissa oli mm. katalysaattori ja pakokaasunkierrätysjärjestelmä.

Nissanin kotimarkkinoilla Japanissa versioita oli 3-litrainen 300ZX, sekä 2-litraiset Z, ZG, ZR ja ZR II Spec. Japanilainen 300ZX turbo tuotti 230 hp tehoa. 2-litraiset versiot käyttivät VG20ET ja RB20ET -moottoreita ja niiden teho oli 170 - 180 hp välillä.

Japaniin ja eurooppaan tuotu eroaa USAn versiosta etuvaloumpioden osalta.

Kori oli jonkin verran samanlainen edeltäjänsä kanssa. Siinä oli McPherson jousitus.

1984 vuonna markkinoille tuli 50 th Anniversary Edition joka juhlisti yhtiön 50-vuotisjuhlaa.
1988 tuli USA sekä Kanadan markkinoille helmiäisvalkoinen 300ZX SS (Shiro Special) jossa oli mm. Recaron penkit.

Z31 sai USA:ssa pienen kasvojenkohotuksen vuonna 1986. Vuonna 1987 tuli lopullinen kasvojenkohotus, jolloin se sai aerodynaamisemmat puskurit, leveämmät lokasuojat, erilaiset valot (sumu, etu ja taka). Moottori malli vaihtui A/B:sta W-sarjalaiseen. Jenkeissä T3 turbo muuttui T25-malliin joka euroopassa oli jo eurooppa/japanimalleissa alusta asti.

Z32
---

Z32 korvasi edeltäjänsä vuonna 1990. Se oli täysin erinäköinen kuin edeltäjänsä, siitä on olemassa 222 hv versio sekä tuplaturbo versio, jossa tehoja on 280 hv. Tarjolla oli myös avoversio.

Uudessa VG30DETT-moottorissa on kaksi kannen yläpuolista nokka-akselia sekä muuttuva venttiilien ajoitus.

Tuplaturbomalleissa oli sähköisesti säädettävät iskunvaimentimet sekä Nissanin HICAS-järjestelmä, joka tarkoittaa sitä, että myös takapyörät kääntyvät. 

Yhdysvalloissa 300ZX:n myynti lopetettiin jo vuonna 1996, mutta Japanissa sitä tehtiin vielä vuoteen 1999 asti.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nissan 300ZX** Wikimedia Commonsissa