recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Volkswagen Transporter T2** (Typ 2) on Volkswagen Transporterin toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1968–1979. Näkyvin ero aikaisempaan sukupolveen oli, että tuulilasi ei ollut enää jaettu. Vuoteen 1971 saakka valmistettiin mallia **T2a** ja sen jälkeen mallia **T2b**. Uudemmassa versiossa oli muun muassa edessä levyjarrut. Mallia valmistettiin Saksassa vuoteen 1979, ja sen jälkeen Meksikossa vuoteen 1986. Valmistus Brasiliassa nimellä Volkswagen Kombi jatkui katkeamatta 56 (kaikkiaan 64) vuoden ajan joulukuun 2013 loppuun asti, kunnes arviolta 10 miljoonan kappaleen tuotantomäärän saavuttanutta mallia ei enää mitenkään pystytty muuttamaan jotta se täyttäisi nykyaikaiset turvallisuusmääräykset. 

Suomessa tällä mallilla on lempinimi *Terroristipaku*. Nimi tulee siitä, että 1970-luvun keskieurooppalaiset vasemmistoterroristit suosivat automallia attentaateissaan.

Moottorit
---------

**Bensiini**

* **1,6** 35 kW (48 hv)
* **1,6** 37 kW (50 hv), (1971–)
* **1,7** 49 kW (66 hv) manuaali (1972–), 46 kW (62 hv) automaatti (1973–)
* **1,8** 50 kW (68 hv) (1974–)
* **2,0** 52 kW (70 hv) (1976–)

Lähteet
-------

1. ↑  Milam, Greg: "Volkswagen Camper Van reaches the end of the road" *Sky News*.  29.12.2013. Viitattu 2.12.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Transporter (T2)** Wikimedia Commonsissa
**Greta Grönlund** (8. joulukuuta 1887 Reposaari – 1. lokakuuta 1974 Turku) oli suomalainen pukuompelun opettaja, Ammattienedistämislaitoksen osastonjohtaja ja oppikirjojen tekijä.

Työskenneltyään naisten pukimoissa Suomessa ja ulkomailla sekä pidettyään omaa liikettään Grönlund suoritti Helsingin käsityökoulun opettajaosaston ja Tukholman leikkuuakatemian aloittaen sitten opettajan uransa.

Grönlund oli pukuompelun opettajana Viipurin ammattikoulussa, sen jälkeen Helsingin käsityökoulussa ja käsityönopettajaseminaarissa ja sitten 8 vuoden ajan Tyttöjen valmistavassa ammattikoulussa. Vuonna 1928 hän aloitti pukualan opetuksen Ammattienedistämislaitoksen kesäkursseilla. Vuodesta 1930 lähtien eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1951 hän toimi Ammattienedistämislaitoksessa naisten pukualan osastonjohtajana ja opettajana. Hän teki opintomatkoja ulkomaille, julkaisi oppikirjoja, ja kehitti oman leikkuujärjestelmän, jota käytettiin Suomen kouluissa ja työsaleissa.

Greta Grönlund on haudattu Uudessakaupungissa Uudelle hautausmaalle.

Julkaisuja
----------

* *Naisten pukujen peruskaavat ja kuosittelun alkeet*; tekijät Greta Grönlund, Paula Maisniemi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja 30. Otava 1947, 2. uusittu painos 1948, 3. uusittu painos 1953
* *Tyttöjen pukujen peruskaavat ja kuosittelun alkeet*; tekijät Greta Grönlund, Paula Maisniemi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja 33. Otava 1949

Suomennoksia
------------

* Ludwig H. Wlcek : *Naisten pukujen ja takkien ammattipiirustuksia* ; mukaillen suom. Greta Grönlund. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja n:o 14. Otava 1932

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, ent. Johtajatar Greta Grönlund, Uusi Suomi, 1974, No 278, sivu 5, julkaistu 15.10.1974
2. 1 2  Grönlund Greta, hautakuva: albumissa Uudenkaupungin uusi hautausmaan osa 2 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 7.1.2023.
3. 1 2 3  Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 08.12.1937, nro 331, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2  Kuolleita, Ammattienedistämislaitoksen ent. osastonjohtaja Greta Grönlund, Uusi Suomi, 1974, No 278, sivu 4, julkaistu 15.10.1974
**Ismail Sabri Yaakob** (s. 18. tammikuuta 1960) on malesialainen poliitikko ja asianajaja. Hänet valittiin Malesian pääministeriksi elokuussa 2021. Sitä ennen hän oli toiminut useissa ministerin tehtävissä, ja parlamentissa hän on istunut vuodesta 2004.

Ismail Sabri Yaakob syntyi vuonna 1960 ja opiskeli oikeustiedettä Malayan yliopistossa. Asianajajana hän aloitti vuonna 1985. Politiikkaan hän meni mukaan Malesian valtapuolueessa Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestössä (UMNO), jonka riveistä hänet vuonna 2004 valittiin parlamenttiin.

Ismail Sabrin poliittinen ura on edennyt 2000-luvulla vauhdikkaasti, sillä vuonna 2008 hänet jo valittiin Abdullah Ahmad Badawin hallituksen nuorisu- ja urheiluministeriksi. Seuraavana vuonna Ismail Sabrista tuli Najib Razakin hallituksen sisäkaupan, yhteistyön ja konsumerismin ministeri. Vuosina 2013–2015 hän oli maatalouden ja maatalousteollisuuden ministerinä ja 2015–2018 alue- ja maaseutukehityksen ministerinä.

Malesiaa yli 60 vuotta hallinnut UMNO hävisi korruptiosyytösten takia vuoden 2018 parlamenttivaalit. Maa on ollut sen jälkeen poliittisesti epävakaa. Mahathir Mohamadin historiallinen vaalivoitto kaatui kuitenkin uuden hallituksen sisäisiin ristiriitoihin. Sen jälkeen Muhyiddin Yassin kokosi uuden hallituksen, johon myös UMNO otettiin mukaan. Ismail Sabrin poliittinen vaikutusvalta kasvoi Muhyiddinin hallituksessa, sillä puolustusministerinä hän piti muun muassa päivittäisiä tiedotustilaisuuksia koronapandemian vastaisesta taistelusta. Muhyiddinin hallituksen viimeisinä päivinä Ismail Sabrista tuli varapääministeri.

Muhyiddinin hallitus joutui eroamaan, kun se menetti 15 UMNO:n jäsenen tuen parlamentissa ja näin enemmistöosuuden. Ainakin näennäisesti epäluottamuslauseen taustalla oli epäonnistunut koronapolitiikka. Kuningas Abdullah al-Haj nimitti Ismail Sabrin pääministeriksi 20. elokuuta, ja seuraavana päivänä tämä vannoi virkavalansa. Parlamentin äänestyksessä Ismail Sabri oli saanut 114 tukijaa 222 edustajasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pizaro Gozali Idrus: Ismail Sabri's political journey to Malaysian premiership  20.8.2021. Anadolu Agency. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  P. Prem Kumar: Ismail Sabri named Malaysia PM, putting scandal-hit party on top *Nikkei Asia*.  20.8.2021. Nikkei Inc. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Malaysia's new prime minister brings graft-tainted party back to power  21.8.2021. Euronews. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Malaysia’s Ismail Sabri Yaakob sworn in as new PM *Al Jazeera*.  21.8.2021. Al Jazeera Media Network. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ismail Sabri Yaakob** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee elokuvaa. Samannimisestä televisiosarjasta on erillinen artikkeli.*

**Millerit** (engl. *We’re the Millers*) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Rawson Marshall Thurberin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva.

Juoni
-----

Huumekauppias David Clark (Jason Sudeikis) elää melko yksinäistä ja merkityksetöntä elämää. Kun hänen rahansa ja tavaransa varastetaan, hän jää velkaa diilerilleen Bradille (Ed Helms). Kuitatakseen velkansa hänen täytyy ryhtyä huumesalakuljettajaksi ja tuoda diilerinsä seuraava marihuanalasti Meksikosta Yhdysvaltoihin.

David tajuaa pian että hänen kannattaa naamioitua, sillä yksin hän kiinnittäisi huomiota ja jäisi kiinni rajalla. Siksi hänen täytyy värvätä itselleen kulissiperhe. David palkkaa vaimokseen strippaavan naapurinsa Rosen (Jennifer Aniston) ja lapsikseen 18-vuotiaan Kennyn (Will Poulter) sekä kotoa karanneen myöhäisteinin Caseyn (Emma Roberts).

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Aniston  | … |  Rose O’Reilly
  |
|  Jason Sudeikis  | … |  David Clark
  |
|  Will Poulter  | … |  Kenny Rossmore
  |
|  Emma Roberts  | … |  Casey Mathis
  |
|  Ed Helms  | … |  Brad Gurdlinger
  |
|  Nick Offerman  | … |  Don Fitzgerald
  |
|  Kathryn Hahn  | … |  Edie Fitzgerald
  |
|  Molly C. Quinn  | … |  Melissa Fitzgerald 
  |

Tuotanto
--------

Elokuvan tuotanto alkoi Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa 23. heinäkuuta 2012. Suurin osa elokuvasta kuvattiin Pohjois-Carolinassa ja New Mexicossa.

Vastaanotto
-----------

Internetsivusto Rotten Tomatoesin mukaan 47 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5,4/10. Keräys perustuu 147 arviointiin. Vaihtelevista arvosteluista huolimatta *Millerit* on tuottanut maailmanlaajuisesti lähes 270 miljoonaa dollaria ja ylittänyt alkuperäisen budjettinsa seitsenkertaisesti.

Elokuva sai useita palkintoehdokkuuksia, ja Will Poulter sai roolistaan nousevan tähden Bafta-palkinnon. Elokuvan toinen nuori näyttelijä, Emma Roberts, palkittiin komediaelokuvanäyttelijättären Teen Choice -palkinnolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  We're the Millers (2013) *Box Office Mojo*. Viitattu 28.10.2014.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  We're the Millers (2013) *Rotten Tomatoes*. Viitattu 28.10.2014. (englanniksi)
5. ↑  2014 – Rising Star in 2014 (BAFTA Rising Star Award) *awards.bafta.org*.  Arkistoitu 10.8.2020. Viitattu 28.10.2014.
6. ↑  Teen Choice Awards: Winners List (Teen Choice Award for Choice Movie Actress: Comedy) *Variety*.  10.8.2014. Viitattu 28.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Millerit* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Millerit* Elonetissä.
R3-moottori
**Rivi-3** tai **rivikolmonen** (**R3**, **I3**) on polttomoottori, jossa on kolme sylinteriä sijoitettuna yhteen riviin. Suurimmassa osassa rivikolmosia kampiakselin kulma on 120 astetta, joten ne ovat tasapainossa; siinä on kuitenkin päästä päähän värinää. Värinää voidaan vähentää tasapainoakselilla.

Käyttö
------

Käytettävien moottorien iskutilavuus on yleensä noin yksi litra. Pienin rivikolmonen oli 543 kuutiosenttimetrin Suzuki *F5A* vuoden 1982 Suzuki Cervossa. Smart valmistaa pienintä ikinä tehtyä 799 kuutiosenttimetrin kokoista diesel-rivikolmosta. Suurin osa rivikolmosista on iskutilavuudeltaan alle 1,2-litraisia, suurin bensiinimoottori on BMW B38 (1 500 cm³). Alfa Romeolla oli vuonna 1984 Alfa Romeo 33 -mallissa 1,8-litrainen (1 779 cm³) turbodiesel, suurin koskaan autokäyttöön valmistettu rivikolmonen. Moottoripyörävalmistajista rivikolmoseen tunnetusti kiintynein on brittiläinen Triumph, joka on kautta aikojen pitäytynyt sen käytössä vähäisen tärinän ja persoonallisen käyntiäänen vuoksi. Rivikolmosia käytetään myös traktoreissa ja veneissä.

Itäsaksalainen Wartburg ja varhaiset Saab-mallit tulivat tunnetuksi kaksitahtisista R3-moottoreistaan. Kolmesylinterisiä moottoreita käytettiin pitkään lähes pelkästään pienissä ja edullisissa automalleissa. 2010-luvulla kolmesylinteriset ovat alkaneet yleistyä myös hieman suuremmissa automalleissa. Esimerkiksi BMW on tarjonnut R3-moottoria 3-sarjassaan. Turboahtimen avulla kolmesylinterisistä moottoreista on mahdollista saada yhtä paljon tai enemmän tehoa kuin vanhemmista nelisylinterisistä moottoreista, mikä on vaikuttanut niiden yleistymiseen. Fordin kolmesylinterinen 1,0-litrainen EcoBoost-bensiinimoottori valittiin kansainväliseksi vuoden moottoriksi 2012.

Katso myös
----------

* Rivimoottori
* R5-moottori

Lähteet
-------

1. ↑  Ford, Ferrari and BMW clean up at 2012 International Engine of the Year Awards *Autoblog*.  13.6.2012. Viitattu 20.7.2019. (englanniksi)
**Ismailia** (arab. Al-Ismā’īlīyah‎) on kaupunki Egyptin koillisosassa Suezin kanavan keskivaiheilla. Sen asukasluku oli vuonna 2006 293 184.

Maantiede
---------

Paikallista katukuvaa.
Ismailia sijaitsee Egyptin koillisosassa Suezin kanavan keskiosassa kanavan länsirannalla Timsahjärven pohjoisrannikolla. Kaupunki on Al-Isma’iliyyan kuvernoraatin hallinnollinen keskus.

Historia
--------

Suezin kanavaa Ismailiassa vuonna 1870.
Ismailian kaupungin perusti ranskalainen insinööri Ferdinand de Lesseps ja se suunniteltiin 27. huhtikuuta 1862. Lesseps oli Suezin kanavayhtiön päätarkastaja. Kaupunki sai nykyisen nimensä kediivi Isma'ilin mukaan, joka oli kruunattu 18. tammikuuta 1863. Vuonna 1864 rakennettiin kaupunginaukio (*maydan*), kaupungintalo (*saray*), tiekaava ja useita kortteleita. Kaupunki yhdistettiin myös Egyptin rautatieverkkoon vuonna 1868. Suezin kanava avautui marraskuussa 1869 näyttävine juhlallisuuksineen. Juhlista huolimatta sen rakennustyöt johtivat lopulta suuriin taloudellisiin vaikeuksiin. Monet Ismailian asukkaat hylkäsivät kaupungin ja muuttivat Port Saidiin kanavan valmistumisen jälkeen.

Kaupungin kehitys polki pitkään paikallaan ja sen asukasluku pysytteli 3 000:n paikkeilla. Se alkoi viimein kasvaa parin vuosikymmenen päästä. Ensimmäisen maailmansodan aikaan sen asukasluku oli jo 15 000 ja toisen maailmansodan jälkeen yli 50 000. Kaupungin vieressä oli suuri brittien armeijan ja ilmavoimien tukikohta. Ismailia oli yksi Egyptin vallankumoukseen ja kuningas Faruqin vallasta syöksyyn johtamisen kehityksen näyttämöistä. Egyptiläiset sissit olivat tehneet iskun brittejä vastaan tammikuussa 1952. Tekijät pakenivat poliisiasemalle Ismailiassa, jolloin brittijoukot piirittivät aseman. Seurasi tulitaistelu, jossa kuoli useampi egyptiläinen poliisi. Ympäri Egyptiä syntyi mellakoita ja lopulta 23. helmikuuta seurasi sotilasvallankaappaus. Faruq luopui kruunusta muutamaa päivää myöhemmin ja pakeni maasta.

Ismailia jatkoi kasvuaan Suezin kanavan liikenteen vauhdittamana. Siitä tuli oman kuvernoraatinsa hallinnollinen keskus vuonna 1960. Kaupungissa sijaitsi esimerkiksi Suezin kanavayhtiön pääkonttori. Kanavan sulkeminen kuuden päivän sodan seurauksena vuonna 1967 oli huomattava isku kaupungille. Kasvu jatkui vasta, kun kanava avattiin uudelleen vuonna 1975.

Väestö
------

Ismailian asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 293 184.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerkko Hakulinen, Sirkka Paikkala: Ismailia *Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 58*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 30.5.2020.
2. 1 2 3 4 5 6  Ismailia Encyclopaedia Britannica. Viitattu 30.5.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by C. Dumont ja M. Paterson: *Encyclopaedia of Islam, Volume IV (Iran-Kha)*, s. 206. BRILL, 1998. ISBN 9789004057456. (englanniksi)
4. 1 2  Andrei Sergejeff: "Isma'il: Loisto, romahdus ja Egyptin ajautuminen protektoraatiksi ja luku Tie vallankumoukseen", *Egyptin historia: Kleopatran ajasta arabikevääseen*. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-573-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ismailia** Wikimedia Commonsissa
Vollsjön kirkko
**Vollsjön kirkko** (ruots. *Vollsjö kyrka*) on Ruotsissa Sjöbon kunnassa sijaitseva rakennus. Kirkko on keskiajalta, luultavasti 1200-luvulta. Nykyisen ulkonäkönsä se sai 1860-luvulla isomman rakennustyön jälkeen.

Esineistö
---------

Kullattu 1600-luvulta peräisin oleva alttarikaappi edustaa barokkityyliä ja siinä on kuvia Mariasta ja lapsesta sekä eräästä pyhimyksestä. Kaappi on tuotu yhdestä venetsialaisesta kirkosta ja siellä säilytettiin aikaisemmin leipää ja viiniä. Vanhin kaikista esineistä kirkossa on hiekkakivestä tehty kastemalja. Kuorissa on puinen 1400-luvulta peräisin oleva triumfikrusifiksi, joka siirrettiin 1908 historialliseen museoon Lundiin, mutta palautettiin sieltä 1974. Kirkossa sisällä on renessanssi-hautakivi 1500-luvulta, jossa on kuvattu melkein luonnollisen kokoinen luuranko, joka symboloi kaiken katoavaisuutta. Kivi on asetettu Anne Langin muistoksi, joka oli Niels Brahen leski ja Vollsjön säterin omistaja.

Lähteet
-------

* Vollsjö församling: Vollsjö kyrka (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vollsjön kirkko** Wikimedia Commonsissa
Millerin projektion mukainen maailmankartta
**Millerin lieriöprojektio** on Osborn Maitland Millerin (1897-1979) vuonna 1942 laatima karttaprojektio, joka on eräänlainen Mercatorin projektion muunnelma. Sitä muodostettaessa kunkin paikan maantieteellinen leveys ensin skaalataan kertoimella 4/5, eli alueita ikään kuin siirretään päiväntasaajaa kohti, minkä jälkeen näin muunnettu maapallo ajatellaan kuvatuksi tasolle Mercatorin projektiolla. Jotta mittakaava päiväntasaajalla olisi kaikkiin suuntiin sama, lopuksi etäisyydet päiväntasaajalta kerrotaan tekijällä 5/4. Näin ollen paikka, jonka maantieteellinen leveys on \varphi  ja pituus \lambda , kuvautuu kartalla kohtaan, jonka karteesiset koordinaatit ovat:

{\displaystyle x=\lambda }
{\displaystyle y={\frac {5}{4}}\ln \left[\tan \left({\frac {\pi }{4}}+{\frac {2\varphi }{5}}\right)\right]={\frac {5}{4}}\sinh ^{-1}\left(\tan {\frac {4\varphi }{5}}\right)}.
Kääntäen kartan piste (x, y) vastaa maanpinnan pistettä, jonka maantieteelliset koordinaatit ovat:

{\displaystyle \lambda =x}
{\displaystyle \varphi ={\frac {5}{2}}\tan ^{-1}\left(e^{\frac {4y}{5}}\right)-{\frac {5\pi }{8}}={\frac {5}{4}}\tan ^{-1}\left(\sinh {\frac {4y}{5}}\right)}
Toisin kuin Mercatorin projektio, Millerin projektio ei ole oikeakulmainen. Mercatorin projektioon verrattuna sen etuna on kuitenkin, että siinä napaseudut eivät näytä läheskään samassa määrin liian suurilta, ja navatkin kuvautuvat äärelliselle etäisyydelle. Pituuspiirit näkyvät kartassa janoina, joiden pituus on 0,733 kertaa päiväntasaajan pituus. Projektiota on käytetty useissa amerikkalaisissa karttakirjoissa.

GIS-sovelluksissa projektio tunnetaan koodinimellä "EPSG:54003 - World Miller Cylindrical".

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Miller cylindral projection

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wall Maps of the World *radicalcartography.net*. Viitattu 30.7.2016.
2. ↑  Cylindral Projections *progonos.com*. Viitattu 30.7.2016.
3. ↑  kirjaviite | Tekijä = John P. Snyder | Nimeke = Flattening the Earth: Two Thousand Years of Map Projections | Sivut = 179, 173 | Julkaisija = | Vuosi = 1993 |Tunniste = ISBN 0-226-76847-7
4. ↑  Miller Cylindrical Projection *Wolfram MathWorld*. Viitattu 30.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Map Projection: Miller 1 (Interaktiivinen Java-applet, jolla voidaan tutkia mittasuhteiden vääristumistä Millerin projektiossa) *uff.br*.  Arkistoitu 20.3.2012. Viitattu 30.7.2016.
**Purasjärvi** on matala ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 114 kilometriä koilliseen. Suomen ja Venäjän rajavyöhyke sijaitsee noin kaksi kilometriä Purasjärveltä itään.

Maantiede
---------

Purasjärven pituus etelästä pohjoiseen on 5,6 kilometriä. Järven leveys vaihtelee huomattavasti, levein kohta lännestä itään on järven eteläosan 1,7 kilometriä. Järven keskiosan leveys Kuiriniemen ja Kallioniemen välissä on noin 150 metriä, siitä pohjoiseen avautuu yli neliökilometrin laajuinen selkävesi. Purasjärven lounaisosan muodostaa Aittolahti. Sen pohjoispuolella Kuivaniemen ja Kumpuniemen välissä sijaitsee Hakolahti. Järven pohjoispuoliskolla on useita lahtia (Tihisenlahti, Torakkalahti, Röhmönlahti, Veitsilahti). Purasjärven lahdet ovat suiltaan melko avoimia, selkeimmin pääaltaasta erottuu Aittolahti.

Purasjärven saariluku on kolme. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on runsaan hehtaarin. Laajin saarista on järven eteläosassa sijaitseva Pirkonsaari. Järven keskiosassa sijaitsee Salmensaari, ja siitä noin 600 metriä pohjoiseen sijaitsee nimetön saari. Purasjärven rannat ovat suo- ja metsämaata. Länsi- ja etelärannalla on Puras-nimisen kylän asutusta.

Purasjärveen laskee Saarijoki pohjoisesta Saarijärveltä (228,9 metriä mpy) ja Kivijoki koillisesta Kivijärveltä (235,9 metriä mpy). Järveä ympäröivältä suoalueelta laskee useita suo-ojia, kuten Metsopuro idästä. Purasjärven luusua sijaitsee etelärannalla, josta järven vedet virtaavat Karsikkolammen kautta etelään Hietajärveen ja edelleen useiden metsäjärvien kautta Purasjokea Vuokkijärveen (188,9 metriä mpy).

Purasjärven vesitilavuus on 11 626 000 kuutiometriä. Vain noin 27 hehtaaria järvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat noin kahdeksan metriä.

Purasjärvi (59.653.1.001) kuuluu Purasjärven alueeseen (59.653), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Purasjoen valuma-alue (59.65) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Purasjärvi on laajin Purasjärven alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Kivijärvi ja Syvänjärvi.

Suomessa on toinenkin Purasjärvi (35.488.1.006). Se sijaitsee Keuruulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5   Purasjärvi, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 13.12.2022.
3. ↑  Purasjärvi. Järviwiki. Viitattu 13.12.2022.
4. ↑  Purasjärven alue (59.653). Järviwiki. Viitattu 13.12.2022.
5. ↑  Purasjärvi (35.488.1.006). Järviwiki. Viitattu 13.12.2022.
Piero Gatti, Cesare Paolini, Franco Teodoro (1968)
**Säkkituoli** on lepotuolina käytettävä iso muovirouhetäytteinen nahka- tai kangassäkki. Säkkituoli muotoutuu istujan vartalon mukaan istuimeksi.

Ensimmäisen säkkituolin suunnittelivat vuonna 1968 Zanottalle italialaiset Piero Gatti, Cesare Paolini ja Franco Teodoro. Heidän säkkituolinsa nimeltä Sacco tuli markkinoille vuonna 1969. Sacco on otettu New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmiin.

Säkkituolit saavuttivat suosion 1990-luvulla, jolloin niitä valmistettiin jo massatuotannossa. Päälliset oli tuolloin tehty vinyylistä, ja täyte oli rakeista polyesteriä. Nykyään päällinen tehdään useimmiten nailonista tai nahasta ja täyte on arvokkaammissa säkkituoleissa erillisessä sisäpussissa. Sisäpussissa oleva täyte mahdollistaa säkkituolin helpomman puhtaanapidon ja päällisestä riippuen myös ulkokäytön. 

Säkkituoleja löytyy nykyään paljon erilaisista kotitalouksista, toimistoista, hotellien auloista ja ravintoloista. Säkkituoleihin printataan myös paljon erilaisia kuvioita ja logoja.

Pietro Gatti, Cesare Paolini ja Franco Teodoro, Sacco-säkkituolin suunnittelijat vuonna 1968

Lähteet
-------

1. ↑  *säkkituoli.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑  Piero Gatti, Cesare Paolini, Franco Teodoro: Sacco Chair, 1968 moma.org
3. ↑  What Is The History & Origin Of The Bean Bag?  20.3.2013. Bean Bags R Us. Viitattu 14.1.2018.
Yanmar 2GM20 moottori asennettuna purjeveneeseen.
Yanmar 2GM20 moottorin polttoainepumppu.
Yanmar 2GM20 moottorin öljynsuodatin.
**Yanmar 2GM20** on japanilainen venemoottori, jota valmistaa japanilainen yhtiön Yanmar Co. Ltd. Se on sisämoottori ja dieselmoottori, ja sitä käytetään purjeveneissä ja moottoriveneissä.

Tekniset tiedot
---------------

Moottori on nelitahtinen, 2-sylinterinen vesijäähdytteinen dieselmoottori. Jatkuva suurin teho on 11,8 kW 3400 rpm kierrosta minuutissa. Maksimiteho on 13,4 kw ja 3 600 rpm kierrosta minuutissa. Moottori luokitellaan 20 hevosvoimaiseksi. Se painaa 114 kg. Moottori käynnistyy käynnistysmoottorilla (jännite 12 volttia ja teho 1 kilowatin), ja laturi tuottaa sähköä ja lataa veneen akut (12V.55A). SGM20-sarja käyttää merivesijäähdytysjärjestelmää tai makeavesijäähdytysjärjestelmää. Merivesi pumpataan moottorin läpi merivesipumpulla. Merivesi jäähdyttää moottorin sisäisesti. Makeavesijäähdytysjärjestelmä on täydennetty lämmönvaihtimella. Polttoainesuodatin puhdistaa epäpuhtaudet ja sekoittuneen veden dieselistä ennen polttoainepumppua.

Aiheesta muualla
----------------

* Yanmar GM series[vanhentunut linkki]

Lähteet
-------

1. ↑  Yanmar tecnical refence sheet. Viitattu 11.04.2009
2. ↑  Yanmar tecnical refence sheet.Viitattu 11.04.2009
*Tämä artikkeli käsittelee masteroijaa. Muita samannimisiä henkilöitä on lueteltu täsmennyssivulla.*
**Mika Jussila** on suomalainen masteroija (mastering engineer) sekä yksi Finnvox-studion omistajista. Jussila on heinäkuuhun 2018 mennessä masteroinut 3847 CD-albumia, joista 1518 on metallimusiikkia tai hard rockia. 1980-luvulla Jussila ehti kaivertaa noin 2000 vinyyli-LP:tä ennen vinyylilevyjen tuotannon lopettamista Finnvox-studioilla.

Mika Jussilan ura Finnvoxin masteroijana alkoi lokakuun 29. päivä 1984. Ensimmäiset kahdeksan vuotta Jussila masteroi vinyylilevyjä ja päätoimiseksi CD-masteroijaksi hän siirtyi 1993 masteroituaan CD:itä vinyylilevyjen rinnalla jo muutamana aikaisempana vuonna. Huippuvuosina 2000-luvun taitteessa Jussila teki noin 250 albumimasterointia vuodessa, mutta luku on laskenut noin 90 albumin vuositahtiin. Jussilan asiakkaista yli puolet on ulkomaalaisia.

Masteroinnin ohessa Jussila on toiminut myös juniorivalmentajana salibandyseura Espoon Oilersissa.  Nykyään hän toimii myös ammattivalokuvaajana ja on erikoistunut rockyhtyeiden livekuvauksiin. Jussilan kuvia on julkaistu lehdissä, kirjoissa ja levynkansissa.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Mika Jussilan kotisivu.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Säkkilänjärvi** on niemien halkoma ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 220 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Säkkilänjärven pituus lännestä itään on 3,2 kilometriä. Talviniemi ja Likaniemi jakavat järven länsiosaa. Keskiosan Huutoniemen ja Kiviniemen kohdalla järvi on noin 150 metriä leveä. Järven itäosaa jakavat Kanasenniemi, Paloniemi ja Sääskenniemi. Noin kolmasosa Säkkilänjärvestä on enintään kaksi metriä syvä ja noin kuudesosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvintä on järven itäisimmässä osassa, jossa sijaitsee myös syvin piste, 26 metriä. Huutoniemestä länteen järvi on varsin matala, ja Pullukanlahti järven länsikolkassa on erittäin matala.

Säkkilänjärven ainoa nimetty saari on Kanasenniemen ja Paloniemen välissä sijaitseva Ruumissaari, jonka pinta-ala on alle puoli hehtaaria. Säkkilänjärven itäosan pohjoisella rannalla sijaitsee Säkkilän kylä vainioineen. Säkkilänjärven itäpuolella sijaitsee Ajakka. Järvien välisen kannaksen kapein kohta on noin 150 metriä. Kannaksella on haja-asutusta. Säkkilänjärven kaakkoista rantaa viistää yhdystie 18897. Järven luoteisrannalla kohoaa Petäjävaara, jossa 290 metrin korkeuskäyrä kulkee noin 200 metrin päässä järven rantaviivasta. Myös Säkkilän vainioiden länsiosassa maasto kohoaa yli 280 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kohoumien välissä sijaitsee Kotilampi, jonka korkeustaso on vain 80 senttimetriä Säkkilänjärveä ylempi.

Säkkilänjärvi laskee Pullukanlahden eli Jokilahden luoteiskulmasta alkavaa Välijokea luoteeseen Ylimmäiseen Välilampeen (245,9 metriä mpy), josta virta vie länteen Kurtinjärveen (239,9 metriä mpy).

Säkkilänjärven vesitilavuus on 7 451 000 kuutiometriä.

Säkkilänjärvi (73.023.1.009) kuuluu Keltingin alueeseen (73.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Keltingin alueella on 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Säkkilänjärvi on toiseksi laajin. Laajin on Kurtinjärvi ja kolmanneksi laajin on Pikku-Rävä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Säkkilänjärvi, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 2.7.2022.
3. ↑  Säkkilänjärvi. Järviwiki. Viitattu 2.7.2022.
4. ↑  Keltingin alue (73.023). Järviwiki. Viitattu 2.7.2022.
**Uusi kansanarmeija** (tagalogiksi *Bagong Hukbong Bayan*, engl. *New People's Army, NPA*) on Filippiinien kommunistisen puolueen aseellinen siipi. Maolainen NPA käy sissisotaa Filippiinien hallitusta vastaan. Armeija perustettiin 29. maaliskuuta 1969. Enimmillään armeijan riveissä oli 1980-luvulla 25 000 taistelijaa, nykyään arviolta 8 000.

Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat luokitelleet NPA:n terroristijärjestöksi.

"Toinen suuri korjausliike"
---------------------------

1990-luvulla liikkeessä kritisoitiin 1980-luvun virheitä, mikä johti "toiseen suureen korjausliikkeeseen" (1992–1998), jonka lopulla tehtiin valtava sisäinen puhdistus: tuhansia taistelijoita ja jäseniä surmattiin Filippiinien armeijan vakoojina.

Gloria Macapagal-Arroyon Filippiinien hallitus on ajoittain neuvotellut NPA:n edustajien kanssa Euroopassa.

Poliisin mukaan NPA:lla oli tammikuussa 2008 enää 57 000 jäsentä, koska vuonna 2007 tuhottiin 13 sissien tukikohtaa. NPA on taistellut 69:ssä Filippiinien 81 maakunnasta vuoden 1969 jälkeen. 40 000 ihmistä on kuollut konfliktissa.

Armahdus
--------

Presidentti Gloria Macapagal-Arroyo julisti 5. syyskuuta 2007 kommunistisen puolueen ja NPA:n jäsenille ym. armahduksen, joka ei kuitenkaan koske raiskauksia, kidutusta, huumesalakuljetusta, kidnappausta lunnaita varten yms. mutta lain muotoilu kongressissa on vielä kesken (29. lokakuuta 2008).

Lähteet
-------

1. ↑  Designation of a Foreign Terrorist Organization  9.8.2002. Yhdysvaltain ulkoministeriö.  Arkistoitu 4.2.2005. Viitattu 17.3.2007.
2. ↑  Council Decision of 21 December 2005  13.12.2005. Euroopan unionin neuvosto. Viitattu 17.3.2007.
3. ↑  Abs-Cbn Interactive, NPAs down to 5,700[vanhentunut linkki]
4. ↑  Inquirer.net, Arroyo signs amnesty proclamation for communists (Arkistoitu – Internet Archive) Inquirer.net, 29.10.2008
**Lindsay Lindley** (o.s. **Rowe**, s. 6. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalaistaustainen nigerialainen aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Lindley on edustanut Nigeriaa kesäkuusta 2014 lähtien. Lindleyn ennätys pika-aidoissa on 12,90, joka syntyi Long Beachilla 15. huhtikuuta 2017.

Vuoden 2014 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lindley sijoittui neljänneksi ajalla 13,43 s. Vuoden 2015 Afrikan kisoissa hän oli pronssilla ajalla 13,30 s. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Lindsey karsiutui alkuerissä ajalla 13,30 s. Vuoden  2017 IAAF World Relaysissa Lindsey edusti Nigeriaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Nigeria ei päässyt alkueristä loppukilpailuun. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Lindley pääsi alkueristä välieriin ajalla 13,07 s. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 60 metrin aitojen välierissä.

Lindley pääsi vuonna 2014 sisäratojen Yhdysvaltain-mestaruuskilpailujen finaaliin 60 metrin aitajuoksussa, jossa hän juoksi kuudenneksi ajalla 8,16 s. Nigerian mestaruuden 100 metrin aidoissa Lindley on voittanut vuonna 2015 ajalla 13,40 s ja vuonna 2016 ajalla 13,16 s.

Kesällä 2017 Lindley kilpaili Suomessa neljässä Eliittikisassa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradoilla

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m aidat** | 12,90 | Long Beach | 15.4.2017 |
| **100 m** | 11,89 | Los Angeles | 18.3.2017 |

### Sisäradoilla

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 m aidat** | 8,04 | Athlone | 21.2.2018 |

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lindsay Lindley Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lindsay Lindley Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Skála Oropoú** (kreik. Σκάλα Ωρωπού) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla Euboian saarta vastapäätä. Se kuuluu hallinnollisesti Oropóksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Oropíoin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Oropóksen kunnan Oropíoin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 430 (vuonna 2011).

Skála Oropoún Pyhän Andreaksen (*Ágios Andréas*) kirkko.
Skála Oropoú sijaitsee linnuntietä noin 38 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Kylä on Attikan pohjoisrannikon merkittävin satama, josta on laivayhteys Erétriaan Euboian saarelle. Aivan kiinni kylässä sen itäpuolella sijaitsee Néa Palátian kaupunki.

Skála Oropoú muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκάλας Ωρωπού, *Dimotikí Koinótita Skálas Oropoú*), johon kuuluvat varsinaisen Skála Oropoún kylän lisäksi Chalkoútsin kaupunki ja Néa Politeían kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 146.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skála Oropoú** Wikimedia Commonsissa
**Jim Yong Kim** (s. 8. joulukuuta 1959 Soul, Etelä-Korea) on amerikankorealainen lääkäri, antropologi sekä yksityisen Dartmouth Collegen entinen rehtori. Ennen Dartmouthia Kim on toiminut muun muassa Maailman terveysjärjestössä. Hän johti osastoa, jonka vastuulla on taistelu HIViä ja AIDSia vastaan.

Kim on ensimmäinen amerikanaasialainen rehtori Ivy Leaguen instituutioissa. Kim syntyi Etelä-Koreassa 1959 ja muutti vanhempiensa mukana Yhdysvaltoihin viisivuotiaana. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi. Hän on myös väitellyt antropologiasta tohtoriksi Harvardissa.

Maaliskuussa 2012 presidentti Barack Obama asetti Kimin ehdolle Maailmanpankkiryhmän uudeksi pääjohtajaksi Robert Zoellickin seuraajaksi Maailmanpankin johtokunta varmisti Kimin valinnan pääjohtajaksi. Kimin viisivuotiskausi alkoi heinäkuun alussa 2012. Hän erosi yllättäen tammikuussa 2019, minkä jälkeen Maailmanpankin toimitusjohtaja Kristalina Georgieva otti pääjohtajan tehtävät väliaikaisesti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Korealaistaustainen Jim Yong Kim nousemassa Maailmanpankin johtoon  23.3.2012. YLE Uutiset. Viitattu 23.3.2012.
2. ↑  Jim Yong Kimin valinta Maailmanpankin johtoon varmistui  16.4.2012. YLE Uutiset. Viitattu 17.4.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Takkunen, Juho: Maailmanpankin johtaja Jim Yong Kim ilmoitti yllättäen erostaan *yle.fi*.  7.1.2019. Yle Uutiset. Viitattu 7.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jim Yong Kim** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Scopus

 |

 |
**Uusi museologia** on museologian suuntaus, joka kehittyi 1970-luvulla. Se korostaa yhteisöllisyyttä: kokoelmien sijaan nostetaan keskiöön yhteisöt ja museon asiakkaat. Se osoitti 1970-luvulla kritiikkiä museomaailman establishmentin monoliittiseen luonteeseen, ehdotettujen muutosten pinnallisuuteen tai kokeellisten näkökulmien marginalisointiin. Se pyrki uudistamaan museoprofessiota korostaen museon sosiaalista tehtävää. Kritiikki kohdistui myös museoinstituution ja moderniteetin reflektoimattomiin kytkentöihin sekä näkymättömiin ja julkilausumattomiin taustaoletuksiin..

Uudella museologialla tarkoitetaan museoiden soveltamia menetelmiä ja käytäntöjä sekä ihmisten aktivoimista osallistumaan museoiden toimintaan, jolloin toiminnan tulisi olla rakenteeltaan joustavaa ja hajautettua soveltumaan alueen ja ihmisten tarpeisiin. Museo nähdään sosiaalisen pääoman tuottajana, joka kasvaisi alhaalta ylöspäin ja rakentaisi toimintansa jäsenten yhteistyön varaan .

Vanhan museojärjestelmän heikkoutena pidettiin, etteivät museomaailman vallanpitäjät halunneet huomioida ympäröivän maailman kehitystä eivätkä ajanmukaisuuden vaatimuksia. Uuden museologian teeseissä museoiden tehtäväksi nähtiin vahvistaa yhteisön jäsenten kulttuurista identiteettiä. Nämä ajatukset kirjattiin Suomen uudistettuun museolainsäädäntöön, vuoden 2006 museolakiin.

Lähteet
-------

* Kristina Ahmas, Norsunluutornin purkajat. Jaettu johtajuus ja kollektiivinen asiantuntijuus museossa. Acta Wasaensia 318, Vaasan yliopisto 2014. ISBN: 978-952-476-579-4
* Peter van Mensch, Towards a Methodology of Museology. Väitöskirja. University of Zagreb 1992.  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Riikka Stewen, Horisontissa museo. Teoksessa: Susanna Pettersson (toim.) Tulevaisuuden taidemuseo. Valtion taidemuseo Museologia 3. 2009. s.151- 156. ISBN: 9789515331830
* Vergo (toim.), The New Museology. Reaktion Books - Critical Views 1997. ISBN-10: 0948462035; ISBN-13: 978-0948462030
* Stephen E. Weil, Making Museums Matter. Smithsonian Books 2002. ISBN-10: 1588340007; ISBN-13: 978-1588340009

### Viitteet

1. 1 2 3  van Mensch 1992.
2. ↑  Stewen 2009, s. 153.
3. ↑  Kristina Ahmas, Norsunluutornin purkajat. Jaettu johtajuus ja kollektiivinen asiantuntijuus museossa. Vaasan yliopisto 2014.
**Park Ji-min** (hangul: 박지민; hanja: 朴智旻; uudistettu latinisaatio: *Bak Ji-min*; s. 13. lokakuuta 1995, Busan, Korean tasavalta), tunnetaan myös etunimellään **Jimin**, on eteläkorealainen laulaja ja tanssija. Hän on yksi poikabändi BTS:n seitsemästä jäsenestä.

Varhaiset vaiheet
-----------------

Park Ji-min syntyi 13. lokakuuta vuonna 1995 Busanissa, Korean tasavallassa. Hän on kahdesta lapsesta vanhempi, ja hänen nuorempi veljensä on nimeltään Ji-hyun. Park on harrastanut tanssia kahdeksannelta luokalta asti ja aloitti yläkoulun jälkeen Busanin taidelukiossa. Hän kuitenkin vaihtoi myöhemmin musiikkiuransa vuoksi Soulin taidelukioon, josta hän valmistui toisen BTS:n jäsenen Kim Tae-hyungin kanssa vuonna 2014.

Ura
---

Park kiinnostui laulamisesta nähtyään eteläkorealaisen Rainin esiintymisen, ja hänen tanssinopettajansa Busanin taidelukiossa suosittelikin koe-esiintymistä levy-yhtiö Big Hit Entertainmentille. Vuonna 2012 Parkista tuli harjoittelija kyseisessä yhtiössä, ja vuonna 2013 hän debytoi poikabändi BTS:n kanssa. Laulajan mukaan hänen alkunsa Big Hit Entertainmentilla ei ollut helppo, sillä hänet melkein potkaistiin bändistä ulos kahdeksan kertaa. Hänen roolinsa yhtyeessä on vokalisti, ja hän kuuluu myös yhtyeen päätanssijoihin yhdessä J-Hopen, Jungkookin ja V:n kanssa. Laulajana hän erottuu yhtyeessä korkealla äänialallaan. 

Park oli mukana soolokappaleensa "Lie" kirjoittamisessa. Hänen muita BTS:n albumeilla julkaistuja soolokappaleitaan ovat "Serendipity" ja "Filter". Vuonna 2018 Jimin julkaisi myös soolokappaleen "Promise", jossa hän oli mukana sekä säveltäjänä että sanoittajana. 2022 huhtikuussa Jimin julkaisi "With you" -nimisen kappaleen, jossa on mukana laulaja laulunkirjoittaja Ha Sung Woon. Kappale on k-draama "Our blues":n ääniraitaan kuuluva. 

Viimeisin teos häneltä on face- niminen sooloalbumi, joka on julkaistu 24. maaliskuuta 2023. Albumin ennakkojulkaisu "Set me free pt.2" rikkoi monia ennätyksiä k-pop genren alla.

Yksityiselämä
-------------

Parkin esikuvia ovat Rain, Taeyang ja Chris Brown. Hän on kertonut julkisesti kovasta itsekuristaan ja perfektionismistaan sekä siitä, miten hän varsinkin uransa alussa harjoitteli toistuvasti yömyöhään. Hän on myös kokenut stressiä ulkonäöstään ja kamppaillut paljon kehonkuvansa kanssa. Park kertoo BTS:n vuonna 2017 julkaisemassa kirjassa *Wings Concept Book*, miten hän saattoi toisinaan pyörtyä tanssiharjoituksissa ankaran laihduttamisen seurauksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Meet The Siblings Of All The BTS Members *Koreaboo*. Viitattu 10.11.2018.
2. 1 2  Jimin Facts And Profile *Kprofile*. Viitattu 10.11.2018.
3. ↑  Here’s How Each BTS Member Was Discovered, And Signed To BigHit *Koreaboo*. Viitattu 10.11.2018.
4. ↑  BTS revealed Jimin was almost kicked out the day before debut *Koreaboo*.  21.9.2017. Viitattu 17.11.2020. (englanniksi)
5. ↑   "약속 By JIMIN Of BTS". en
6. ↑  Katie Baillie: BTS’ Jimin reveals extreme dieting made him pass out in dance rehearsals *Metro*. Viitattu 2.11.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Jean-Marie Leclair l'aîné** (1697–1764) oli barokkiviulisti ja säveltäjä. Häntä pidetään ranskalaisen viulukoulun perustajana. Hänen veljensä Jean-Marie Leclair nuorempi (1703–77), Pierre Leclair (1709–84) ja Jean-Benoît Leclair olivat myös muusikkoja.

Elämä
-----

Sonata Op. 2, No. 3 in C-majorÄänitiedostojen kuunteluohjeet

Leclair syntyi Lyonissa. Oltuaan jonkin aikaa Rouenissa tanssijana hänestä tuli Torinon oopperan ensitanssija ja balettimestari. Hän opiskeli Torinossa viulunsoittoa Arcangelo Corellin oppilaan J. B. Somisin, ns. Piemonten viulukoulun perustajan, johdolla. Vuonna 1728 hän tuli Pariisiin, missä hänen taituruutensa sai osakseen huomiota Concert Spirituel -esityksissä. Vuosina 1734–1736 Leclair oli hovikapellin jäsen. Vuonna 1743 hän asettui lopullisesti Pariisiin, missä hänen suojelijanaan oli hänen oppilaansa Gramontin herttua, jonka yksityisteatterin konserttimestarina hän toimi aina kuolemaansa saakka.

Leclair vaikutti Ranskan soitinmusiikkiin sekä viulistina että säveltäjänä. Hänen tekniikkansa oli verrattavissa ajan etevimpien italialaisten viulistien tekniikkaan. Yhdistämällä italialaiset tyylipiirteet ranskalaiseen perinteeseen Leclair saavutti sävellyksissään persoonallisen yhtenäisyyden. Leclairin 12 viulukonserttoa lajinsa ensimmäisinä Ranskassa ovat vertailukelpoiset tuon ajan italialaisten mestarien teosten kanssa. Hänen ainoa oopperansa *Scylla et Glaucus* (1746) on soinnitukseltaan ja harmoniikaltaan lähellä Rameauta.

Murha
-----

Vuonna 1758, toisen avioliiton purkautumisen jälkeen, Leclair osti pienen talon vaaralliselta alueelta Pariisista. Sieltä hänet löydettiin kuoliaaksi puukotettuna lokakuussa vuonna 1764. Vaikka murha on jäänyt selvittämättä, on mahdollista, että tekijä oli hänen ex-vaimonsa – motiivina taloudellinen hyöty – joskin vahvin epäily kohdistuu hänen veljenpoikaansa Guillaume-François Vialiin.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ralf Albert Salonius** (23. heinäkuuta 1933 Turku – 28. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Saloniuksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Gunnar Gregorius Salonius ja Aune Ahlqvist ja puoliso Inga Mariana Jakobsson. Salonius kävi keskikoulun ja kultaseppäkoulun, kultasepäntutkinnon hän suoritti 1954 ja kisälli- ja tarkastusleimatutkinnot 1955. Saloniuksella oli oma työhuone Helsingissä 1955–1957. Auran Kotka Oy:n edustaja hän oli 1957–1965 ja toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1965 ja Auran Kultaseppä Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 1969 ja hallituksen puheenjohtaja ja yrityksen toimitusjohtaja vuodesta 1971 Aarno Ahon jälkeen. Saloniuksella oli myös useita luottamustehtäviä. Suomen Kultaseppien Liiton puheenjohtajana hän toimi kahteen otteeseen, 1978–1980 ja 1984–1986. Salonius sai kauppaneuvoksen arvonimen 1988.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivistö, Terhi: Kauppaneuvos Ralf Salonius (1933–2010). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 19.12.2022.
2. 1 2  Ralf Salonius *Biografiasampo*. Viitattu 19.12.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Ralf Salonius. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  5.12.1996. Viitattu 19.12.2022.
**Michael Anthony "Mike" Rosati** (s. 7. tammikuuta 1968 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa.

Ura
---

### Seurajoukkueissa

Rosati pelasi neljä kautta OHL-junioriliigan Hamilton Steelhawksissa vuosina 1985–1989 ennen siirtymistään aikuisten sarjoihin. Juniorivuosien jälkeen Rosati pelasi kauden 1989–1990 ECHLn Erie Panthersin riveissä. New York Rangers oli varannut Rosatin vuonna 1988 7.kierroksella mutta ei nähnyt Rosatille mitään käyttöä. Yhden ECHL-kauden jälkeen Rosati suuntasi pelaamaan Italiaan. Rosati pelasi HC Bolzanon riveissä kuusi kautta ja sai sinä aikana Italian kansalaisuuden. Hän pääsi näin edustamaan ensi kertaa Italian maajoukkuetta.

Kaudesta 1996–1997 alkaen Rosati pelasi Saksan DEL-liigassa Adler Mannheimin joukkueessa. Kahden Saksassa pelatun kauden jälkeen Rosati solmi vapaana agenttina sopimuksen Pohjois-Amerikkaan Washington Capitalsin organisaatioon. NHL-ura ei kuitenkaan Rosatille auennut vaan hän pääsi jäälle vain yhdessä ottelussa, jossa pelasi 28 minuuttia pitäen kuitenkin maalinsa puhtaana. Pääosan kaudesta Rosati pelasi AHL-joukkue Portland Piratesin riveissä ja päätti kauden Winnipegissä IHL-joukkue Manitoba Moosen riveissä. Seuraavaksi kaudeksi suuntana oli jälleen Saksan Mannheim. Mannheimissa Rosati pelasi seuraavat neljä kautta ennen kuin siirtyi jäähdyttelemään sarjaporrasta alemmas Heilbronner Falconsin riveihin yhdeksi vuodeksi. Saksan vuosinaan Rosati voitti kahdesti DEL-liigan mestaruuden.

### Maajoukkueessa

Rosati edusti Italiaa ensi kertaa vuoden 1994 talviolympialaisissa Lillehammerissa, jossa hän oli joukkueen kolmas maalivahti. Rosati pääsi pelaamaan kahdessa ottelussa päästäen taakseen 10 maalia. Rosati pelasi myös seuraavissa olympialaisissa, sillä kertaa joukkueen ykkösmaalivahtina pelaten neljästä ottelusta kolme.

MM-tasolla Rosati edusti Italiaa säännöllisesti vuoden 1994 kotikisoista vuoteen 2003. Ainoastaan vuoden 1999 kisat jäivät väliin Rosatin pelatessa tuolloin IHL:n playoff-otteluita.

### Valmentajana

Peliuran jälkeen Rosati toimi heti seuraavalla kaudella Adler Mannheimissa Helmut de Raafin ja Stephane Richerin apuvalmentajana. Yksivuotisen pestin jälkeen Rosati piti muutaman vuoden taukoa valmentamisesta kunnes otti vastaan OHL-joukkue Barrie Coltsin maalivahtivalmentajan tehtävän kauden 2010–2011 alusta. Tässä tehtävässä hän toimi kevääseen 2017 asti.

Lähteet
-------

* Mike Rosati The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Mike Rosati *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean-Nicolas-Louis Durand
**Jean-Nicolas-Louis Durand** (18. syyskuuta 1760 Pariisi – 31. joulukuuta 1834 Thias) oli ranskalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin professori. Hän oli yksi 1800-luvun alun huomattavimpia arkkitehtuurin teoreetikkoja ja opettajia. 

Durand oli visionäärisen arkkitehdin ja teoreetikon Étienne-Louis Boulléen oppilas. Durandista tuli vuonna 1795 École polytechniquen arkkitehtuurin professori. Durandin luennot on julkaistu nimellä P*récis des leçons d'architecture données à l'École royale polytechnique*, ja niillä oli suuri vaikutus varsinkin Preussissa. Durandin toinen teos, vuonna 1800 julkaistu *Recueil et parallèle des édifices de tout genre, anciens et modernes*, oli ensimmäinen kirja, jossa menneet ja nykyiset rakennukset luokiteltiin niiden rakennustyypin mukaan. Durand vaikutti merkittävästi uusklassismin kehitykseen, ja hänen suunnittelun apuna käyttämänsä pelkistetyt modulaariset elementit ennakoivat teollistumisen ajan standardoituja rakennuselementtejä.

Lähteet
-------

* Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8

### Viitteet

1. 1 2  Curl 1999, s. 216


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |