recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jack Christer Randolph Mattsson** (12. joulukuuta 1954 Jomala, Ahvenanmaa – 11. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja sovittaja.

Mattsson sai kirkkomuusikon koulutuksen, jonka hän aloitti Sibelius-Akatemiassa vuonna 1974. Hän sai diplomin myös huilistina ja otti pääsoittimekseen huilun. Urkujensoitossa hänen opettajansa oli Folke Forsman. Hänelle opetti kontrapunktia, harmoniaa ja yksityisesti sävellystä Einar Englund, jonka hän myöhemmin nimesi rohkaisevaksi taustavaikuttajaksi kehityksessään kohti edustamaansa melodista tyyliä. Englundin kuoltua vuonna 1999 Mattsson sävelsi pianotrion *In memoriam Einar Englund*.

Musiikillisiin ihanteisiinsa ja identiteettiinsä vaikuttaneina vanhempina säveltäjinä hän piti Claude Debussya ja Maurice Ravelia. Hän ei omaksunut avantgardistisia eikä kokeellisia tekniikoita.

Mattsson toimi urallaan muun muassa vapaana taiteilijana sekä Svenska Teaternin kapellimestarina ja sovittajana. Hänen teoksiaan ovat *Åländskt requiem* ja näyttämöteos *Katrina*. Näistä requiem on viisiosainen, noin 40-minuuttinen Valdemar Nymanin ruotsinkieliseen tekstiin sävelletty Ålands sång- och musikförbundin tilaustyö vuodelta 1990. Myös Ahvenanmaalla vuonna 1997 kantaesitetty *Katrina* on Lars Huldénin kanssa tehdyn yhteistyön tulos.

Mattsson sai palkintoja muiden muassa Svenska Kulturfondenilta ja Ålands kulturstiftelselta sekä vuonna 1997 Ålands självstyrelses Jubileumsmedaljin. Hän asui yli 30 vuotta Helsingissä mutta palasi syyskuussa 2007 Ahvenanmaalle ja työskenteli siellä kanttorina. Saman vuoden marraskuussa hän sai sairauskohtauksen ja kuoli Meilahden sairaalassa. Patrik Vidjeskog sävelsi Mattssonin muistoksi requiemin, joka kantaesitettiin lokakuussa 2009 Mustasaaren kirkossa.

Porvoon tuomiokirkossa järjestettiin helmikuussa 2011 Mattssonin muistokonsertti, jossa Folke Forsman esitti urkuteoksen *Thoughts* ja Eric-Olof Söderström johti sarjan *Vi vandrande själar* kuorolle ja orkesterille. Jälkimmäinen teos oli Lars Huldénin viimeistelemään tekstiin suomenruotsalaisten hengellisten kansanlaulujen pohjalta sävelletty tilaustyö vuoden 1995 Lohtajan kirkkomusiikkijuhlille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Jack Christer Randolph Mattsson. Requiem Survey.
2. 1 2 3 4 5 6  Jack Mattssonin muistokonsertti tuomiokirkossa. (Arkistoitu – Internet Archive) *Uusimaa.*
3. 1 2  Jack Mattsson har avlidit. Svenska Yle.
4. 1 2 3 4 5  Forsman, Folke: Mattsson, Jack. Minnesrunor.
5. ↑  Jack Mattsson. Music Finland Core.
6. ↑  Jack Mattsson är död. *Nya Åland.*
7. ↑  Patrik Vidjeskog – suurten esikuvien varjo. Suomalainen sielunmessusivusto.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Neda Soltanin hauta vuonna 2009.
Hauta vuonna 2011
**Neda Salehi Agha-Soltan** (pers. ‏ندا آقاسلطان‎; 1982 Teheran, Iran – 20. kesäkuuta 2009 Teheran, Iran) oli vuoden 2009 Iranin vuoden 2009 presidentinvaalien tulosten vastaisessa Teheranin mielenosoituksessa surmansa saanut nuori nainen. Uutistoimistot kertoivat Ali Khamenein joukkojen Basijin miliisin ampuneen hänet. Lyhyt video naisen kuolemasta levisi ympäri maailman, ja vain muutamassa tunnissa hänen kuolemansa jälkeen Iranin protestoijat nimesivät hänet "Vapauden enkeliksi".

Paikalla oli ollut Nedan musiikinopettaja, joka huusi naisen kuolinhetkellä "Neda, älä pelkää. Neda pysy vierelläni. Pysy vierelläni!" 
Nedan viimeiset sanat olivat "Minua polttaa. Minua polttaa."
Hänet haudattiin 21.6.2009 Teheranin Behesht Zahra -hautausmaalle.

Nedan videosta ja kuvista muodostui saman tien Iranin vastarinnan symboli.

Neda Soltan oli perheen keskimmäinen lapsi sekä perheen ainoa tytär. Nedan isä toimii siviili-virkamiehenä. Neda Soltan opiskeli aikaisemmin islamilaista filosofiaa Azadin yliopistossa Teheranissa, mutta oli siirtymässä matkailualan opintojen pariin. Hän ei ollut poliittinen aktivisti, mutta oli lähtenyt seuraamaan mielenosoitusta harmistuttuaan presidentinvaalien tuloksesta. Neda ei ollut välittänyt ystäviensä varoituksista olla menemättä mielenosoitukseen.

Iranin viralliset tiedotusvälineet pyrkivät hillitsemään aiheen julkista käsittelyä, ja hautajaiset oli viranomaisten määräyksestä vietettävä poikkeuksellisen hillitysti ilman suruliputusta ja muistojuhlaa.

Lähteet
-------

* Neda Soltan, Young Woman Hailed as Martyr in Iran, Becomes Face of Protests (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Kuolleesta musiikinopiskelijasta tuli Iranin protestien symboli.  *Helsingin sanomat*, 24.6.2009, s. B3. Tiivistelmä artikkelista.
2. 1 2 3 4  Neda Salehi Agha Soltan *Times Online*. Viitattu 24.6.2009. (englanniksi)
3. 1 2  Iranian authorities scramble to negate Neda Soltan 'martyrdom' *Times Online*.  23.6.2009. Viitattu 24.6.2009. (englanniksi)
4. ↑  Ulrike Putz: Propagandaschlacht um die Heldin des neuen Iran *Spiegel Online*. Viitattu 24.6.2009. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Etelä-Mahlun työväentalo** on Saarijärven kunnan Mahlun kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja se on rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokas.

Historia
--------

Etelä-Mahlun työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Tontti työväentaloa varten ostettiin Konttimäen tilalta, ja vanha rakennus Jussilasta. Nämä kuitenkin myytiin. Sitten ostettiin tontti Matti Ahoselta, ja sinne rakennettiin tanssilava. Kylytjärveltä ostettiin vanha riihi, ja siitä tehtiin sali. Vuonna 1946 tehtiin lautarakenteinen näyttämö. Vuonna 1949 rakennettiin keittiö ja ravintolaosa hirrestä. Laajennusta varten ostettiin vanha aitta Purolasta. Talossa oli neliruutuiset ikkunat, jotka uusittiin 1950-luvulla, ja samalla talo paneloitiin.

Työväenyhdistys lopetti toimintansa vuonna 1969, ja talo myytiin Alma Kotamäelle, joka siirsi sen sitten poikiensa Benjan ja Gunnar Kotamäen nimiin. Talo on ollut asuinkäytössä 1970-luvulla, jolloin taloon rakennettiin sauna ja tehtiin välttämättömiä korjauksia. Myös vanha näyttämö on purettu.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen, ja katteena on huopa. Perustus on tehty nurkkakivistä. Väritykseltään talo on punamultaa.

Talossa on ollut sali, näyttämö, ravintola ja keittiö sekä lautarakenteinen ulkoeteinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
JousiammuntaJousiammunta
**Vuoden 1984 kesäolympialaisten jousiammunta** järjestettiin 8. – 11. elokuuta 1984 El Dorado Parkilla, Long Beachilla, Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Tämä oli kahdeksas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 109 osanottajaa 35 eri maasta, joista miehiä oli 62 ja naisia 47. Tapahtumia oli kaksi.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Miesten yksilökilpailu |  YhdysvallatDarrel Pace |  YhdysvallatRichard McKinney |  JapaniHiroshi Yamamoto |
| Naisten yksilökilpailu |  Etelä-KoreaSeo Hyang-Soon |  KiinaLi Lingjuan |  Etelä-KoreaKim Jin-Ho |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Etelä-Korea | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Japani | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Archery at the 1984 Los Angeles Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

JousiammuntaJousiammunta olympialaisissa
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924–1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1984 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (*Näytöslaji*) | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taitouinti | Tennis (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Etelä-Ossetian autonominen alue** on Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan kansankomissaarien keskuskomitean 29. huhtikuuta 1922 julkaiseman dekreetin perusteella muodostunut oblast, jonka päähallintopaikaksi määriteltiin Tskhinvali.

20. syyskuuta 1990 paikalliset viranomaiset julistivat autonomisen alueen Etelä-Ossetian sosialistiseksi tasavallaksi *Neuvostoliiton rajojen sisällä*, mitä Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan hallitus ei hyväksynyt johtajansa Zviad Gamsahurdian johdolla, vaan julisti 11. joulukuuta 1990 Etelä-Ossetian autonomisen alueen lakkautetuksi.

Etelä-Ossetian sosialistisen tasavallan itsenäistyminen Gruusian sosialistisesta tasavallasta olisi voinut johtaa siihen, että se olisi anonut Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton jäsenyyttä ja tulla tasa-arvoiseksi kaikkien muiden täysivaltaisten neuvostotasavaltojen kanssa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Symposiumgeorgia.org (Arkistoitu – Internet Archive) Dr. George Otxmezuri: Administrative Status and Ethnic Composition of Shida (Inner) Kartli (according to historical sources) Pdf-tiedosto
**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
**Jonathan "Jack" O'Neill** on Richard Dean Andersonin esittämä kuvitteellinen hahmo TV-sarjassa Tähtiportti (engl. *Stargate SG-1*). O'Neillin hahmo tavattiin Kurt Russellin esittämänä jo Tähtiportti-elokuvassa, jossa hänen sukunimensä on **O'Neil**. O'Neill on sotilas ja arvoltaan ilmavoimien kenraaliluutnantti ja salaisen Yhdysvaltain hallinnon haaran, Homeworld Commandin komentaja. Sarjan alussa eversti O'Neill johtaa TP-1-ryhmää tehtäviin Tähtiportin läpi. Hänen ryhmäänsä kuuluvat majuri Samantha Carter, tohtori Daniel Jackson ja jaffa Teal'c. Myöhemmin hän ylenee SGC:n (Stargate Command, Tähtiporttitukikohta) päälliköksi. Vielä myöhemmin hän ylenee kenraalimajuriksi, jättää TP-1:n ja siirtyy töihin Pentagoniin yleten lopulta kenraaliluutnantiksi.

Tähtiportti-sarjassa Jack on kuollut useasti, mutta hänet on aina saatu elvytettyä. Lisäksi hän on joutunut useiden muukalaislaitteiden vaikutuksen alaiseksi. O'Neill nauttii suurta arvostusta avaruusrotu asgardien keskuudessa. Asgardit mm. nimesivät teknologisesti edistyneimmän, replikaattoreita vastaan kehitetyn aluksensa *Jack O'Neilliksi*.

Jackin aiemmasta sotilasurasta tiedetään melko vähän, mutta ainakin hän on osallistunut "black ops" -tyylisiin salaisiin tehtäviin esimerkiksi entisessä Itä-Saksassa (jaksossa *The Gamekeeper* Jack joutuu läpikäymään toveriensa kuolemaan johtanutta tehtävää yhä uudelleen ja uudelleen).

O'Neill on omalaatuinen monessa mielessä. Hänen sarkastiset huomautuksensa tuovat oman tunnelmansa sarjaan. Hän ei ole ryhmän aivot, mutta hänen sotilaskokemuksensa, vaistonsa ja skeptisyytensä ovat pelastaneet ryhmän ja maapallon moneen kertaan. Jackin viiltävä huumori jakaa ihmiset kahtia; sitä joko vihaa tai rakastaa. Jack O'Neillin hahmo esiintyy kahdessa Tähtiportti-sarjan 10. tuotantokauden jaksossa, kolmessa Stargate Atlantis -sarjan jaksossa sekä neljässä Stargate Universe -sarjan jaksossa, joka alkoi 2. lokakuuta 2009.

O'Neill johti alun perin ryhmän tähtiportin läpi Abydokselle poikansa Charlien kuoleman jälkeen, mutta rikkoi lopulta hänelle annetun määräyksen tuhota Abydoksen portti ja tuhosi sen sijaan pommilla Abydosta johtavan "jumalan", goa'uld Ra:n. Vuotta myöhemmin hän joutui hakemaan Daniel Jacksonin pois Abydokselta pienen ryhmän kanssa, koska Maahan oli hyökätty ja hyökkäyksen uskottiin olleen Ra'n johtama.

TP-1:n ensimmäinen tehtävä oli mennä Chulak-planeetalle pelastamaan Apophiksen kaappaamat ihmiset. He eivät saaneet kaikkia pelastettua, mutta Apophiksen oikea käsi Teal'c liittyi heidän taisteluunsa goa'uldeja vastaan. Siitä lähtien TP-1 on jatkanut taisteluaan monen vuoden ajan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jack O’Neill**.
* Hahmokuvaus GateWorld-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Jack O'Neill StargateWiki-sivustolla (englanniksi)

Tähtiportin vakiohahmot
Samantha Carter, Vala Mal Doran, George Hammond, Daniel Jackson, Hank Landry, Cameron Mitchell, Jack O'Neill, Jonas Quinn, Teal'c
**Pamjat** (ven. Память, suomeksi "Muisto") on jo neuvostoaikoina toiminut äärikansallismielinen, juutalaisvastainen liike, joka esiintyy "Kansan kansallis-isänmaallisena ortodoksisena järjestönä". Liike aloitti kirkkojen, muun perinteisen venäläisen arkkitehtuurin ja kulttuurin suojelua korostavana liikkeenä, mutta muuttui 1980-luvulla ideologialtaan äärinationalistiseksi. Pamjatista on eronnut sen elinajan aikana monia järjestöjä, mm. Aleksandr Barkašovin johtama 
Venäjän kansallinen yhtenäisyys-liike.
1970-luvulta juurensa juontava Pamjat katosi käytännössä kokonaan 1990-luvun loppuun mennessä.

Aiheesta muualla
----------------

* The NPF Pamyat official website (English)
* Russian Antisemitism, Pamyat, and the Demonology of Zionism (Arkistoitu – Internet Archive) by William Korey
* Russia's "Red-Brown" Hawks (Arkistoitu – Internet Archive) by Vitalii Goldanskii
* Pamyat: Call to Russian People (in Russian) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Nationalism and Xenophobia in Russia (in Russian) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Afrikan tulvat 2007** syntyivät jokien tulviessa loppukesällä ja alkusyksystä pitkään jatkuneiden runsaiden sateiden takia. Tulvia esiintyi yhtä aikaa mantereen itä- ja länsilaidalla yhteensä 12 maassa. Syyskuun puolivälissä tulvien arvioitiin vaikuttavan puolentoista miljoonan ihmisen elämään.

Länsi-Afrikka
-------------

Lännessä pahiten kärsi Ghana, jonka pohjoisosa julistettiin katastrofialueeksi, kun Voltajoen alemmat haarat tulvivat. Siellä pahimmat sateet tulivat elokuun lopulla 24.–29. elokuuta, mutta sateet jatkuivat päivittäin myös syyskuun puolella. Tulvaa pahensi padon aukaisu Burkina Fason puolella. Yhteensä ainakin 20 ihmistä sai surmansa. Useita siltoja hajosi ja patoja murtui. Punaisen Ristin mukaan noin 400 000 ihmistä menetti kotinsa.

Tulvasta kärsineet alueet muodostavat Ghanan vilja-aitan, jonka maanviljely on paljolti riippuvainen jokivedellä kastelusta. Tulvat tuhosivat sadon, ja maahan odotettiin lähikuukausina laajamittaista nälänhätää. Avustustyöntekijät pelkäsivät myös kulkutautien, kuten koleran, leviämistä. 

Muita tulvasta kärsiviä maita olivat Togo, Niger, Nigeria, Liberia, Mali ja Burkina Faso. Burkina Fasossa tulvien arvellaan olleen pahimmat 54 vuoteen.

Itä-Afrikka
-----------

Itä-Afrikassa kärsivät Sudan, Uganda, Etiopia, Kenia ja Ruanda.

YK:n avustusjärjestö WFP avusti Etiopiassa 60 000 ihmistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  YLEN uutiset *yle.fi*. Viitattu 15.9.2007.
2. ↑  Floods across sub-Saharan Africa hit 1.5 million people  19.9.2007. World Food Programme WFP.  Arkistoitu 2.10.2007. Viitattu 20.9.2007.
3. 1 2  GHANA: 'Nearly 275,000’ affected by floods in little-known disaster  13.9.2007. YK (UN Office for the Coordination of Humanitarian Affairs). Viitattu 15.9.2007.
4. ↑  Ghanaweb 14.9.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  BURKINA FASO: Lots of rain, little aid  7.9.2007. YK (UN Office for the Coordination of Humanitarian Affairs). Viitattu 15.9.2007.
6. ↑  Serious flooding hits Uganda, Kenya, Sudan  18.8.2007. Mail and Guardian Online. Viitattu 15.9.2007.
7. ↑  WFP food reaching victims of flooding across Ethiopia *wfp.org*.  Arkistoitu 17.9.2007. Viitattu 20.9.2007.
**Pikkjärv** (myös *Suur Viitna järv, Suurjärv*) on Virossa Kadrinan kunnassa Länsi-Virumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 16 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Saaria on kolme, joiden yhteinen pinta-ala on 0,29 ha. Pisin saari sijaitsee keskellä järveä ja se on 90 metriä pitkä. Kaksi muuta saarta ovat 30 metriä ja 15 metriä pitkät. Järveen ei ole johdettu ojia eikä sillä ole laskuojaakaan. Järvi on syntynyt harun painanteeseen, minkä taki sen valuma-alueen laajuus on vain 1,1 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3 metriä ja suurin syvyys 6,2 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00048 kuutiokilometriä eli 0,48 kuutiometriä miljoonaa. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. Järvi on autio ja sen rannat ovat metsämaata. Rantoja pitkin kiertää polku ja järven pohjoispässä on uimaranta. Kadrinan ja Viitnan välinen maantie kulkee järven itäpuolelta ohi. Puoli kilometriä pohjoiseen siujaitsee Liinajärv.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. *pehme- ja heledaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (vir. *oligotroofne tai vähetoiteline*, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.

* Saaret järven keskelläSaaret järven keskellä
* Uimaranta ja pelastusrengasUimaranta ja pelastusrengas
* Talvinen pohjoisrantaTalvinen pohjoisranta

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 17.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Pikkjärv (Viitna) (vee2003900) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 17.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Johannes Gerhardus Strijdom** (tai **Strydom**, 14. heinäkuuta 1893 Klipfontein – 24. elokuuta 1958 Kapkaupunki) oli Etelä-Afrikan pääministeri vuodesta 1954 kuolemaansa asti.

Strijdom syntyi Klipfonteinissa maalaisperheeseen. Hän opiskeli asianajajaksi Stellenboschissa ja Pretorian yliopistossa ja perusti oman lakitoimistonsa Transvaaliin. Strijdom valittiin parlamenttiin Waterbergin vaalipiiristä vuonna 1929. Hänen keskeiset poliittiset tavoitteensa olivat Etelä-Afrikan irrottaminen Kansainyhteisöstä ja apartheid-politiikan ylläpitäminen ja kehittäminen. Hänet valittiin Kansallispuolueen johtoon 30. marraskuuta 1954 ja samalla hänestä tuli Etelä-Afrikan pääministeri.

Strijdomin äärimmäiset poliittiset linjat johtivat värillisten äänioikeuden menettämiseen koko Etelä-Afrikassa sekä apartheidia vastustavien aktivistien "maanpetturuusoikeudenkäynteihin". Strijdomin hallitus katkaisi myös diplomaattiset suhteet Neuvostoliittoon.

Strijdom kuoli Kapkaupungissa 24. elokuuta 1958. Etelä-Afrikassa on vielä useita hänelle omistettuja monumentteja ja hänen talonsa Nylstroomissa (nykyisin Modimolle) on museoitu.

Lähteet
-------

1. ↑  Johannes Gerhardus Strijdom Biography Crystal Reference Encyclopedia.  Arkistoitu 29.8.2007. Viitattu 13.2.2008. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| vanha Etelä-Afrikan lippu | Edeltäjä:**Daniel François Malan** | **Etelä-Afrikan pääministeri**1954–1958 | Seuraaja:**Hendrik Verwoerd** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Stephen Miller** (s. 23. elokuuta 1985 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen virkamies ja Yhdysvaltain presidentin vanhempi neuvonantaja presidentti Donald Trumpin hallinnossa. Hän on aikaisemmin työskennellyt muun muassa kongressiedustajien Michele Bachmannin ja John Shadeggin tiedottajina sekä senaattori Jeff Sessionsin neuvonantajana. Miller liittyi Donald Trumpin vaalikampanjatiimiin tammikuussa 2016, jossa hän muun muassa kirjoitti useita Trumpin puheita sekä oli mukana Trumpin talouspolitiikkaa suunnitelleessa ryhmässä.

Millerin äärioikeistolaiset näkemykset herättivät Yhdysvalloissa huomiota jo Millerin opiskeluaikoina: esimerkiksi lukiossa ollessaan Miller julkaisi kirjoituksen, jossa hän vertasi terrorisminvastaista sotaa vastustaneita opiskelijatovereitaan terroristeihin. Trumpin hallinnossa Miller on tullut tunnetuksi hyvin provokatiivisesta käyttäytymisestään sekä merkittävästä vaikutusvallastaan Trumpin päätöksentekoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Meet Stephen Miller, the 32-year-old White House adviser who convinced Trump to start separating migrant children from their parents at the border *The Business Insider*. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  The Believer *The Politico*. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)
3. ↑  Trump’s Right-Hand Troll *The Atlantic*. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Augusta Olsson** (1878–1954) oli suomalainen Uudessakaupungissa vaikuttanut valokuvaaja, joka otti uransa aikana kymmeniä tuhansia valokuvia Uudenkaupungin ihmisistä, maisemista ja elämästä. Uudenkaupungin museon kokoelmissa on lähes 30 000 Augustan lasinegatiivia.

Augusta Olssonin vanhemmilla oli kauppapuutarha Uudessakaupungissa Rantakadun varrella nykyisen Vakka-Suomenkadun ja Nervanderinkadun välissä. Hän kiinnostui valokuvauksesta jo varhaisessa vaiheessa ja oli oppilaana kahdessa turkulaisessa valokuvaamossa. Augusta perusti oman valokuvaamon Uuteenkaupunkiin 20-vuotiaana vuonna 1898. Valokuvaamo toimi aluksi Augustan vanhempien talossa, mutta naimisiin mentyään hänellä oli ateljee ja valokuvauslaboratorio Liljalaaksonkatu 8:ssa kotinsa yhteydessä. 

Vuonna 1923 Olsson valokuvasi Uudenkaupungin museon intendentin tohtori Rothsrömin toimeksiannosta 27 vanhaa kaupungissa sijainnutta edustavaa ja koristeellista talon porttia museon kokoelmia varten.

Kilpapurjehdusta harrastanut Augusta meni naimisiin 37-vuotiaana vuonna 1915 palomestari ja kelloseppä Erik Anderssonin kanssa, johon hän oli tutustunut purjehdusharrastuksen myötä. Hänen miehensä ja sisarensa kuolivat jo vuonna 1917, ja Augusta otti huostaansa sisarensa 12-vuotiaan tyttären Irman. Augusta Olssonilla oli myös vuonna 1899 syntynyt avioton poika Erik Wilhelm, jonka hän oli käynyt salaa synnyttämässä Ruotsissa ja jättänyt sinne kasvattiäidin, rouva Anna Janssonin huostaan. Augusta oli poikansa kanssa kirjeenvaihdossa, mutta Erik ei käynyt Suomessa ennen kuin vuonna 1950, jolloin puhelininsinööriksi valmistunut Erik purjehti Tukholmasta Uuteenkaupunkiin itse rakentamallaan purjeveneellä perheensä kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  UKINyt.fi 31.10.2017 : Augusta Olssonin henkilökuvista koottu näyttely avautui
2. 1 2 3  Nostalgia: Jälkeläiset mysteerin ja valokuvaaja Augusta Olssonin jäljillä – salaisuus paljastui, Riikka Lehtovaara Kotiliesi 15/2017
3. ↑  Muinaismuistojen säilyttäminen kaupungissamme, Uudenkaupungin Sanomat, 16.06.1923, nro 65, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Augusta Olssonin otoksia Uudenkaupungin museon kokoelmissa (flickr)
* Augusta Olssonin ilmoitus valokuvaamon avaamisesta, Uudenkaupungin Sanomat, 26.03.1898, nro 24, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Augusta Olssonin valokuvaamon ilmoitus, Markkina-ilo, 01.10.1904, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Johannes Teologin luostari** (kreik. Μονή Αγίου Ιωάννου Θεολόγου Απτέρων, *Moní Agíou Ioánnou Theológou Aptéron*) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Johannes Teologille. Luostari sijaitsee Chanián kunnassa antiikin Apteran arkeologisella alueella lähellä nykyistä Ápteran kylää.

Luostarin uskotaan olevan perustettu 600-luvulla. Varhaisin maininta siitä on vuodelta 1181. Se oli koko historiansa Pátmoksen tunnetumman Johannes Teologin luostarin alaisuudessa, toisin sanoen kyseisen luostarin *metokhion*. Luostari jäi asumattomaksi vuonna 1964. Nykyisin sen rakennukset on kunnostettu. Yksi luostarirakennus toimii arkeologisen alueen esittelytilana.

* Luostaria ulkoa.Luostaria ulkoa.
* Luostaria sisältä.Luostaria sisältä.
* Luostarin kirkko.Luostarin kirkko.
* Luostarin kirkko sisältä.Luostarin kirkko sisältä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saint John the Divine monastery at Aptera *Cretan Beach*. Viitattu 1.9.2020.
2. ↑  Ιερά Μονή Αγίου Ιωάννη (Άπτερα) *Ορθόδοξη Κρήτη*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johannes Teologin luostari** Wikimedia Commonsissa
**Arvo Jaakko Juhani Jalas** (7. toukokuuta 1920 Hämeenlinnan mlk – 1. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvitieteen apulaisprofessori vuosina 1961–1971, henkilökohtainen ylimääräinen professori vuosina 1971–1976 ja professori vuosina 1976–1984.

Ura
---

Jaakko Jalaksen vanhemmat olivat Helsingin Viikin kartanon tilanhoitaja, agronomi Arvo Jalas ja lääkintöneuvos, kansanedustaja Rakel Jalas (o.s. Hallamaa). Jalas tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1938. Hän aloitti kasvitieteen opinnot Helsingin yliopistossa mutta joutui viideksi vuodeksi talvi- ja jatkosotaan. Hän suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1946.

Jalas väitteli tohtoriksi kasvitieteen alalta vuonna 1950. Hän toimi kymmenen vuotta kasvitieteen apulaisprofessorina ja viisi vuotta henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina, kunnes hänet nimitettiin vuonna 1976 varsinaiseksi professoriksi Aarno Kalelan jäätyä eläkkeelle. Jalas jäi professorin virasta eläkkeelle vuonna 1984, ja hänen seuraajakseen nimitettiin 1986 Timo Koponen.

Tutkimustyössään Jalas jatkoi edeltäjiensä kasvitaksonomista ja kasvimaantieteellistä perinnettä. Hänen väitöskirjansa käsitteli eräiden harjukasvien levinneisyyshistoriaa, johon liittyi sekä taksonomiaa että ekologiaa ja kasvisosiologiaa. Ajuruohojen suvusta (*Thymus*) tuli pitkäksi ajaksi hänen erityisen kiinnostuksenkohteensa. Hän täsmensi myös useiden muiden kasvisukujen taksonomiaa kasvatuskokein ja kromosomistotutkimuksin. Jalas teki myös merkittävää työtä Euroopan kasvion (*Atlas Florae Europaea*) kirjoittamisessa ja sen Suomen-levinneisyyskartaston laatimisessa. Hän julkaisi myös vähäisempiä kasvimaantieteellisiä ja floristisia kirjoituksia sekä yleistajuisia kirjoja, kuten kolmiosainen *Suuri kasvikirja* ja *100 huonekasvia*.

Jaakko Jalaksen poika on professori Kari Jalas.

Lähteet
-------

* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000.
* Leikola, Anto: "Jalas, Jaakko (1920–1999)", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 386–387. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 228. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Jalas, Jaakko hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Stephen Michael McCarthy** (s. 21. heinäkuuta 1988 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan McCarthy on keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

McCarthyn ammattilaisuran ensimmäinen seura oli DFW Tornados, jota hän edusti vuonna 2009. Seuraavana vuonna hän edusti Carolina Dynamoa tehden yhdeksässä pelaamassaan ottelussa neljä maalia. New England Revolution varasi McCarthyn vuonna 2011 Major League Socceriin numerolla 24 ja tammikuussa 2011 McCarthy siirtyikin seuraan. Debyytti seuran paidassa MLS:ssä tapahtui maaliskuussa 2011 Los Angeles Galaxya vastaan. Hän teki 69 pelaamassaan MLS-ottelussa seuralle kaksi maalia. Kaudella 2014 hän oli Revolutionin kanssa Major League Soccerin toinen.

Tammikuussa 2015 McCarthy siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan yksivuotisella pelaajasopimuksella. Hän debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 Vaasan Palloseuraa vastaan.

Maajoukkueura
-------------

McCarthy pelasi vuonna 2007 Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua viimeistellen niissä yhden osuman.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Stephen McCarthy Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Stephen McCarthy Soccerway-sivustolla
**Johan (Johannes) Sahlman** (18. syyskuuta 1838 Liperi – 28. maaliskuuta 1916 Sortavala) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.

Sahlmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Ivar Sahlman ja Anna Rotilainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1864. Sahlman vihittiin papiksi 1865.

Sahlman toimi 1867–1878 Värtsilän rautatehtaan tehtaansaarnaajana. Hän oli Korpilahden kirkkoherrana 1879–1890 ja Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1890 alkaen, ja hän sai rovastin arvon 1886. Sahlman kirjoitti kirkkohistorian oppikirjan ja Henrik Renqvistin elämäkerran.

Sahlman oli naimisissa 1867–1878 Alexandra Gustava Stolpen (1838–1878) ja vuodesta 1885 Alma Beata Maria Ekelundin (s. 1864) kanssa.

Teoksia
-------

Nimellä *Johan Sahlman* :

* *Kirkkohistoria koulua ja kotoa varten : Nissen’in ja Kurtz’in mukaan*. Edlund, Helsinki 1877

Nimellä *Joh. Sahlman* :

* *Henrik Renqvist : uskollisen sielunpaimenen elämäkerta*. Sortavalan evank. seura, Sortavala 1901

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  SAHLMAN Johan(nes). *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Pappisluettelo - Värtsilä
3. ↑  Erkki Lintunen : Pikakurssi Värtsilän historiasta, Värtsi - Värtsilän verkkolehti 29.11.2012
4. ↑  Geni.com : Johannes Sahlman

Aiheesta muualla
----------------

* Johannes Sahlmanin hautakivi Sortavalassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Danny Dark** (oik. **Daniel Melville Croskery**, 19. joulukuuta 1938 – 13. kesäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnettiin muun muassa Teräsmiehen äänenä 1970- ja 1980-luvulla useissa Superystävät animaatioissa.

Ura
---

Dark muistetaan erityisesti lukuisista mainosäänistään sekä esiintymisestään 1970- ja 1980-luvulla Teräsmiehen äänenä. Hän aloitti uransa nuorena aluksi DJ:nä paikallisella radioasemalla ja siirtyi myöhemmin työskentelemään Clevelandiin, Miamiin, New Orleansiin ja St. Louisiin ennen kuin sai vakituisen aseman losangelesilaisesta KLAC-AM-radiokanavalta vuosina 1963–1966. Dark tunnettiin erityisesti DJ:nä, joka teki kuuntelijoilleen useita pilapuheluita ja ilmoituksia. Tämän jälkeen hän siirtyi mainosääneksi ja televisioiden kuuluttajaksi. Dark oli muun muassa pitkään NBC-televisiokanavan juontajaäänenä.

Aiheesta muualla
----------------

* Danny Dark TV.comissa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Danny Driver** (s. 1977) on brittiläinen pianisti.

Driver opiskeli Cambridgen yliopistossa luonnontieteitä ja sai samalla musiikin opetusta Alexander Kellylta sekä Piers Lanelta. Cambridgesta Driver siirtyi Royal College of Musiciin, jossa häntä opetti Irina Zaritskaja. Hän viimeisteli opintonsa yksityisesti Maria Curcion johdolla. Hän sai useita palkintoja jo opiskeluaikoinaan.

Driver teki ensimmäisen esiintymisensä Promsissa vuonna 2011 toimimalla solistina Franz Reizensteinin humoristisen *Concerto Popolare (A Piano Concerto to End All Piano Concertos)* -teoksen esityksessä. Hän on tullut tunnetuksi suhteellisen vähälle huomiolle jääneidenkin säveltäjien tuotannon esittämisestä. Hän on levyttänyt muiden muassa Carl Philipp Emanuel Bachin, Georg Friedrich Händelin, Robert Schumannin, Amy Beachin, Dorothy Howellin, Cécile Chaminaden, York Bowenin, Erik Chisholmin, Mili Balakirevin ja Benjamin Dalen teoksia. Resitaaleissaan hän on esittänyt esimerkiksi Thomas Adèsin, Eugen d'Albertin, Nikolai Medtnerin, Max Regerin, Clara Schumannin ja Richard Straussin pianosävellyksiä.

Driver on tehnyt aktiivista yhteistyötä viulisti Chloë Hanslipin, baritoni Christian Immlerin ja sellisti Oliver Coatesin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Andrew Litton, Richard Farnes, Martyn Brabbins, Rory MacDonald, Christopher Warren-Green, James MacMillan ja Bramwell Tovey. Driverin vaimo on kapellimestari Rebecca Miller. Tämän kanssa hän piti York Bowenin kolmannen pianokonserton Yhdysvaltain-ensiesityksen vuonna 2009. Driverin levy-yhtiönä on ollut Hyperion Records. Hänen levytyksensä ovat saaneet esimerkiksi *Limelight*-lehden "vuoden soitinlevytyksen" tunnustuksen ja päässeet *The New York Timesin* parhaiden klassisten levytysten listalle. Driver on saanut myös Gramophone-ehdokkuuksia. Hän on opettanut professorina Royal College of Musicissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Driver, Danny 1977- WorldCat Identities
2. 1 2 3 4 5  Danny Driver AllMusic
3. 1 2 3 4 5  Chloë Hanslip & Danny Driver Rubicon Classics
4. 1 2 3  Danny Driver Royal College of Music

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Tampereelle vuonna 1927 valmistunutta postitaloa. Muita postitaloja on täsmennyssivulla.*
Tampereen vanha postitalo.
**Tampereen vanha postitalo** on Tampereen Kyttälässä osoitteessa Hämeenkatu 13 sijaitseva vuonna 1927 valmistunut rakennus. Rakennuksessa on pohjakerroksen lisäksi neljä maanpäällistä kerrosta. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Selim Savonius ja Yrjö Sadeniemi. Tyyliltään ja pohjaratkaisultaan talo edustaa klassismia. Talossa otettiin ensimmäisen kerran Suomessa käyttöön postin koneellistettu kuljetus, johon oltiin käyty tutustumassa Ruotsissa. Lajiteltavat lähetykset tulivat asianomaisen kirjeenkantajan pöydälle toisen kerroksen suureen lajittelusaliin ensimmäisen kerroksen piirijakeluhuoneesta ison jakeluhihnan avulla..

Postitalo ja sen viereen 1940-luvulla valmistunut Suomen Pankin talo sijaitsevat samalla tontilla, jossa aiemmin oli Scheelen apteekki. Postitalon kohdalla oli apteekin aidattu puutarha.

Postitalo suojeltiin asemakaavalla vuonna 1992. Seuraavana vuonna se remontoitiin ravintola- ja toimistokäyttöön.

Vuonna 1972 Tampereelle valmistui uusi postitalo, joka toimi Tampereen pääpostitalona vuoteen 2016 asti. Silloin pääposti muutti Tullintorille ja postitalo saneerattiin asuinkäyttöön.

Katso myös
----------

* Tampereen ensimmäinen postitalo

Lähteet
-------

1. 1 2  Hämeenkatu 13 A - Sponda Sponda. Viitattu 28.3.2017.
2. ↑  Tampereen postitalo 1927 - Postin talot ja tilat - verkkonäyttely Postimuseo.  Arkistoitu 29.3.2017. Viitattu 28.3.2017.
3. ↑  Postin talot ja tilat - verkkonäyttely Postimuseo.  Arkistoitu 10.10.2016. Viitattu 28.3.2017.
4. ↑  Postin talot ja tilat - verkkonäyttely Postimuseo.  Arkistoitu 29.3.2017. Viitattu 28.3.2017.
5. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 164–166. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.
6. ↑  Liuttunen, Antti: *Kadonneet kaunottaret: Tampereen rakennushistoriaa*, s. 323. Tampere: Tampereen museot, 2018. ISBN 978-951-609-935-7.
7. ↑  Wacklin, Matti & Hirvikallio, Seija: *Hämeenkatu – Tampereen sydän*, s. 192. Tampere: Tampere-Seura, 2010. ISBN 978-952-5558-10-4.
8. ↑  Viivi Koivu: Älä enää mene Rautatienkadulle! Pääposti muutti Tullintorille *Aamulehti/Moro*. Viitattu 28.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Tampereen posti- ja lennätintalo lopullisesti valmis. Talo on maamme postitaloista uudenaikaisin ja täydellisin; koneelliset apuneuvot ensi kerran laajassa mitassa käytäntöön, Aamulehti, 11.12.1927, nro 334, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Viitaniemen liikuntapuisto** eli **Nisulan monttu** on urheilupaikka Jyväskylässä. Se sijaitsee Nisulan kaupunginosan Viitaniemessä. Nisulan montussa on jalkapallo- ja jääpallokenttä sekä pikaluistelurata. Jalkapallo- ja jääpallokenttä sekä pikaluistelurata rakennettiin Nisulan monttuun, jossa jo aiemmin sijaitsi jääkiekkokaukalo, 1970-luvun lopulla. Jäädytyslaitteisto kentälle valmistui 1990. Nisulan montun kentän koko on 65 × 110 neliömetriä ja pikaluisteluradan pituus 333 metriä. Kenttä on valaistu. Talvisin kenttää käyttävät Jyväskylän Seudun Palloseura, jonka jääpalloilijoiden kotikenttänä se toimii, sekä Kensun pikaluistelijat. 

Nisulan montun nimi juontuu kentän sijainnista entisen sorakuopan pohjalla. Aikoinaan kentän vieressä sijaitsi kivimurskaamo, josta tuuli ajoittain pöllytti kentälle luistimet tylsyttänyttä kivituhkaa. Nisulan monttu toimi Jyväskylän Palloilijoiden jääkiekkoilijoiden kotikenttänä.

Nisulan montussa on pelattu Suomi–Ruotsi-jääpallomaaottelu vuonna 1981.

Lähteet
-------

* Viitaniemen liikuntapuisto Jyväskylän kaupunki.  Arkistoitu 5.8.2010. Viitattu 11. elokuuta 2011.
* Viitaniemen monttu pidentää aktiivisen luistelukauden  5. joulukuuta 2007. Jyväskylän kaupungin tiedotuslehti.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 11. elokuuta 2011.
* Sironen, Esa: Vuosisata harjun takana Erkki Arvajan internetsivut. Viitattu 11. elokuuta 2011.

### Viitteet

1. ↑  Samtliga landskamper: Sverige-Finland Svenska Bandyföbundet. Viitattu 11. elokuuta 2011.
*Tämä artikkeli käsittelee näytelmää. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*
***Kauppamatkustajan kuolema*** (engl. *Death of a Salesman*) on Arthur Millerin käsikirjoittama näytelmä vuodelta 1949. Näytelmä on noussut klassikon asemaan ja se on palkittu muun muassa Pulitzer-palkinnolla. Elia Kazanin ohjaamana sitä esitettiin Broadwaylla 742 kertaa. Pääroolissa nähtiin Lee J. Cobb. New York Drama Critics’ Circle palkitsi näytelmän vuoden parhaana amerikkalaisnäytelmänä.

Näytelmä kertoo keski-ikäisestä kaupparatsusta nimeltä Willy Loman, joka menettää työnsä ja jonka elämä lähtee alamäkeen. Hän joutuu luopumaan amerikkalaisesta unelmastaan ja hyväksymään, ettei pysty lunastamaan kaikkia odotuksia ja muun muassa läheisilleen tekemiään lupauksia. Näytelmä kritisoi rahan saamaa valtaa ja siinä käsitellään runsaasti muun muassa yksinäisyyttä, pettymystä ja henkilökohtaista tragediaa.

Sovituksia
----------

Näytelmästä on tehty runsaasti eri ohjaajien omia sovituksia eri teattereihin eri puolilla maailmaa. Lisäksi siitä on olemassa muutamia TV-versioita sekä kaksi elokuvaa. Elokuvat ovat ohjanneet László Benedek (1951) ja Volker Schlöndorff (1985).

Lähteet
-------

1. ↑  Past Awards, New York Drama Critics’ Circle. Viitattu 11.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kauppamatkustajan kuolema**.
* Internet Broadway Database
**Daniel Noel "Danny" Drinkwater** (s. 5. maaliskuuta 1990 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaisseura Kasımpaşaa lainalla Englannin Valioliigan Chelseasta. Oikeajalkainen Drinkwater on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut kolme ottelua Englannin jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Drinkwater on Manchester Unitedin kasvatti. Hän kuului seuran edustusjoukkueeseen vuodet 2009–2012, muttei pelannut yhdessäkään ottelussa. Suurimman osan Manchester United -ajastaan Drinkwater vietti lainalla Englannin mestaruussarjan ja ykkösliigan joukkueissa. Hän edusti Huddersfield Townia, Cardiff Cityä, Watfordia ja Barnsleya.

Tammikuussa 2012 Drinkwater siirtyi lopullisesti pois Unitedista, Englannin mestaruussarjan Leicester Cityyn. Kaudella 2013–2014 hän juhli seuran kanssa Mestaruussarjan mestaruutta ja nousua Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Kaudella 2014–2015 Drinkwater pelasi 23 valioliigaottelussa. Ensimmäisen valioliigamaalinsa Drinkwater teki tammikuussa 2016 Stoken verkkoon. Tuolla kaudella hän onnistui maalinteossa kaksi kertaa 35 ottelussa Leicesterin voittaessa yllättäen Valioliigan mestaruuden. Hän siirtyi syyskuussa 2017 viiden vuoden sopimuksella lontoolaiseen Chelseaan. Syksyn 2019 hän oli lainalla Burnleyssä mutta pelasi vain yhden ottelun Valioliigassa ja yhden liigacupissa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Aston Villaan ja pelasi Valioliigassa kevätkauden aikana neljä ottelua. Keväällä 2021 hän pelasi Turkin Superliigan Kasımpaşassa lainasopimuksella 11 ottelua.

Maajoukkueura
-------------

Drinkwater edusti vuosina 2007–2008 Englannin alle 18-vuotiaiden ja vuosina 2008–2009 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Saman vuoden toukokuussa hän pelasi Turkkia ja Australiaa vastaan mutta ei päässyt EM-kisajoukkueeseen.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Englannin Valioliiga: 2015–2016
* Englannin mestaruussarja: 2013–2014

**Henkilökohtainen**

* Englannin mestaruussarjan tähdistöjoukkue: 2013–2014

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Danny Drinkwater Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Drinkwater joins Chelsea *www.chelseafc.com*. Viitattu 10.1.2018. (englanniksi)
**Herms Niel** (Suomessa joskus virheellisesti "von Niel"), syntyjään Ferdinand Friedrich Hermann Nielebock (17. huhtikuuta 1882 – 1954) oli saksalainen marssilaulujen säveltäjä ja kapellimestari, joka oli erityisen suosittu natsi-Saksan aikana.

Sotilasmuusikon uransa hän aloitti Saksan keisarikunnan aikana vuonna 1906. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi 423. jalkaväkirykmentin musiikkijoukkojen johtajana. Sodan jälkeen hän ansaitsi elantonsa verovirkailijana ja oli vuonna 1927 perustamassa Potsdamissa *Ritterschaftsorkester*-nimistä kokoonpanoa.

Kansallissosialistien valtaannousun jälkeen Niel liittyi puolueen jäseneksi 1. toukokuuta 1933, minkä jälkeen hän kohosi Saksan musiikkielämässä huomattavaan asemaan. Hän toimi muun muassa kolmannen valtakunnan työjoukkojen (*Reichsarbeitsdienst* eli RAD) musiikillisena johtajana ja johti Nürnbergin puoluepäivillä RAD:n suuria musiikkiparaateja.

Niel sävelsi suuren joukon suosittuja marssilauluja, joista osa jäi elämään vielä natsi-Saksan kukistumisen jälkeenkin. Suomessa Nielin tunnetuin teos lienee marssilaulu "Erika" vuodelta 1939, sota-ajan menestyssävelmä, jonka Reino Palmroth eli Palle suomensi nimellä "Kaarina". Myös muita Nielin sävellyksiä suomennettiin ja levytettiin sota-aikana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM

 |

 |
Hernando de Soton muotokuva vuonna 1791 Espanjassa julkaistussa kirjassa.
**Hernando de Soto** (n. 1496 tai 1497 – 21. toukokuuta 1542) oli espanjalainen löytöretkeilijä, joka tunnetaan Mississippijoen eurooppalaisena löytäjänä.

De Soto syntyi Espanjan Extremadurassa köyhään aatelisperheeseen. Hänen opetuksestaan huolehti Pedrarias Davila, jonka mukana hän lähti 23-vuotiaana Amerikkaan. Vuonna 1532 hän liittyi Francisco Pizarron joukkoihin Perun valloituksessa. Hän palasi Espanjaan rikkaana miehenä, vastaanotti hallitsijan suosionosoitukset ja meni naimisiin Davilan tyttären kanssa.

Vuonna 1538 de Soto lähti omalla kustannuksellaan valloittamaan Floridaa etsiäkseen kultaa ja jalokiviä. Hänen joukkoihinsa liittyi 30. toukokuuta 1539 Tampa Bayssä 600 espanjalaista ja portugalilaista kavaljeeria. Neljän vuoden ajan he vaelsivat Kaakkois-Amerikassa aarteiden perässä. Alkuperäisasukkaat saivat de Soton miehineen tunkeutumaan yhä syvemmälle erämaihin harhaanjohtavilla lupauksillaan aarteista.

De Soto kuoli Mississippin rantatörmällä. Hänen seuraajansa kietoivat hänen ruumiinsa viittaan ja upottivat sen yöllä keskelle virtaa salatakseen hänen kuolemansa.

DeSoton piirikunta Mississippin osavaltiossa on nimetty Hernando de Soton mukaan. Hänen kuolinpaikkansa arvellaan olevan tämän piirikunnan länsirajan muodostavan Mississippijoen partaalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Hernando de Soto *Britannica Online Encyclopedia*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hernando de Soto** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Afrikanharlekiini** (*Smithornis capensis*) on pieni afrikkalainen varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 13 cm ja paino noin 25 g. Afrikanharlekiini on pieni mutta roteva. Se istuu tähystyspaikalla (oksalla tai ruohokasvin lehdellä) matalalla tiheän kasvillisuuden seassa. Sen höyhenpuku on alapuolelta valkea, tummaraitainen, ja päältä ruskea. Yläperä on valkoinen ja pyrstö lyhyehkö. Sen nokka on tukevatekoinen ja leveä, hyönteisten pyydystämiseen kehittynyt. Sukupuolet ovat hieman erivärisiä.

Esiintyminen
------------

Afrikanharlekiini elää Afrikassa Saharan ja Sahelin eteläpuolella Keniasta Norsunluurannikolle, etelässä Angolaan ja Nataliin saakka. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 3,1 miljoonaa neliökilometriä ja se on ainakin paikoin runsas.

Elinympäristö
-------------

Afrikanharlekiinit elävät monenlaisissa metsissä, pusikoissa ja taimikoissa.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Laji on yksiavioinen. Pesä rakennetaan korkealle lehtipuun latvukseen, missä se on piilossa oksien ja lehvien alla. Valkoisia munia on 1–3.

Afrikanharlekiinin soidinkäyttäytyminen on lajityypillistä. Lintu lentelee tähystyspaikkansa ympärillä pientä ympyrää, jolloin sen siiveniskuista syntyvä hurina kuuluu metrien päähän.

Ravinto
-------

Afrikanharlekiini syö lähes pelkästään lentäviä hyönteisiä, joita se pyydystää nopeilla lentopyrähdyksillä, kuten siepot.

Lähteet
-------

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8

1. ↑  BirdLife International: *Smithornis capensis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.12.2013. (englanniksi)
2. ↑  Birds of Southern Africa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1061425
* Wikispecies: Smithornis capensis
* ADW: Smithornis\_capensis
* Avibase: 9EE216F9B970659F
* BirdLife: 22698707
* BOW: afrbro1
* eBird: afrbro1
* Euring: 34900
* GBIF: 2484506
* iNaturalist: 8961
* IRMNG: 10219874
* ITIS: 563038
* IUCN: 22698707
* NCBI: 363769
* TSA: 16494
* Xeno-canto: Smithornis-capensis

 |

 |