recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Katariinankatu syyskuussa 2022.
**Katariinankatu** (ruots. *Katarinegatan*) on 120 metriä pitkä katu Helsingin kantakaupungissa Kruununhaassa. Sen eteläinen päätepiste on Kauppatorin reunaa pitkin kulkeva Pohjoisesplanadi, pohjoisessa se päättyy Aleksanterinkadulle Senaatintorin kaakkoisnurkassa. Sen suorana, mutta leveämpänä jatkeena pohjoiseen on Siltavuorelle saakka kulkeva Snellmaninkatu.

Katariinankadun länsipuolinen kortteli on nimeltään Leijona ja itäpuolinen Elefantti. Ympäröivä rakennuskanta on empiretyylistä ja kuuluu kaikista vanhimpaan Helsingissä. Katu onkin siitä Suomen oloissa harvinaislaatuinen, että sen kaikki rakennukset ovat joko 1800- tai 1700-luvulta. Rakennuksiin kuuluvat länsipuolella mm. Helsingin kaupungintalo (Carl Ludvig Engel, 1833) Kauppatoria vasten ja Bockin talo (1763) Senaatintoria vasten ja itäpuolella mm. entinen Kleinehin talo (Pehr Granstedt, 1815) Kauppatoria vasten ja Sederholmin talo (1757) Aleksanterinkadun kulmassa.

Katariinankatu on Helsingin keskustan useimpia muita katuja selvästi kapeampi. Se on yksisuuntainen etelästä pohjoiseen, ja sitä pitkin kulkee raitiolinja yhteen suuntaan. Liiketoimintaa kadun varrella ei juuri ole. Katu muuttui kävelykaduksi syyskuussa 2011, mutta raitiovaunut kulkevat sitä pitkin edelleen. Katariinankatu on osa Helsingin vanhan keskustan elävöittämishanketta.

Katariinankatu Pohjoisesplanadilta (Kauppatorilta) katsottuna. Vasemmalla Helsingin kaupungintalo, oikealla entinen Kleinehin hotelli.
Katariinankatu Aleksanterinkadulta (Senaatintorilta) katsottuna. Vasemmalla Sederholmin talo, oikealla vanha raatihuone eli Bockin talo.

Nimen alkuperä
--------------

Katu oli olemassa jo 1600-luvulla, mutta tuolloin sillä ei ollut nimeä. Vuonna 1820 sille vahvistettiin nimi Catherine Gatan, myöhemmin se kirjoitus­asu vaihteli, kunnes muoto Katarine Gatan vakiintui 1800-luvun lopulla. Ei tiedetä varmuudella, kenen mukaan katu sai nimensä. Toden­näköisesti nimen aiheena oli Venäjän keisarinna Katariina II Suuri, mutta eräiden arvelujen mukaan kadun­nimiäkin antamassa olleen valtio­neuvos Johan Albrecht Ehrenströmin äiti *Christina Catharina Sederholm* tai puoliso *Hedvig Catharina Lagerborg*.

Suomenkielinen nimi Katriinan­katu vahvistettiin 1909 ja muutettiin Katariinan­kaduksi 1928.

Katso myös
----------

* Sofiankatu
* Helenankatu

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Helsingin kadunnimet, Helsingin kaupungin julkaisuja nro 24, 1970

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katariinankatu** Wikimedia Commonsissa
**Bina Agarwal** (s. 1951) on intialainen taloustietelijä, sukupuolentutkija ja professori.

Opiskelu ja akateeminen ura
---------------------------

Bina Agarwal syntyi 1951 Intiassa ja opiskeli sekä Britanniassa että Intiassa. Hän suoritti ensin *tripos*-tutkinnon taloustieteestä Cambridgen yliopistosta, ja tohtoriksi hän valmistui 1978 Delhin yliopistosta.

Agarwalista tuli 1981 Delhin yliopiston taloustieteen *associate professor*, ja vuosina 1988–2016 hän oli yliopiston professorina. Delhin yliopistossa hän työskenteli lisäksi Taloudellisen kasvun instituutissa, jota hän johti 2009–2012. Agarwal sai vuonna 2012 paikan Manchesterin yliopiston kehitystaloustieteen ja ympäritsön professorina. Hän on ollut osa-aikaisena vuodesta 2017, ja ollut vierailevana professorina ja tutkijana Lontoon King’s Collegessa ja Cambridgen yliopistossa.

Tutkimus ja merkitys
--------------------

Agarwal on taloustieteilijänä keskittynyt kehitystaloustieteen monitieteisiin tutkimusalueisiin. Hän on tutkimut muun muassa maata, toimeentuloa ja omistusoikeutta, sukupuolta ja poliittista taloutta, ympäristöä ja kehiytystä sekä maataloutta, tekniikan kehittymistä ja maaseudun muuttumusta. Hän on ollut kiinnostunut erityisesti köyhien maaseudun naisten mahdollisuksista Intiassa ja muualla globaalissa etelässä.

Agarwalin teoksista vaikutusvaltaisin on ollut vuonna 1994 julkaistu *A Field of One’s Own: Gender and Land Rights in South Asia*, jolla oli valtaisa vaikutus myös politiikkaan. Siitä on otettu useita painoksia, ja sitä on monet tieteilijät ja aktivistit käyttäneet lähdemateriaalina naisten maaoikeuksien puolesta. Agarwalin mukaan naisten maa- ja omistusoikeuden vahvistaminen on keskeisessä asemassa heidän taloudellisen aseman parantamisessa sekä yhteiskunnallisessa voimaantumisessa.

Agarwal on tunnustettu urallaan moneen kertaan. Intian valtion kunniamerkin Padma Shrin hän sai 2008. Leontief-palkinto hänelle myönnettiin 2019 taloustieteellisen ajattelun uraauurtavasta tutkimuksesta. Agarwal sai 2017 Louis Malassisin kansainvälisen tiedepalkinnon maataloudesta ja ruoasta. Samana vuonna hänelle myönnettiin Balzanin palkinto sukupuolitutkimuksesta. Palkintoperusteluiden mukaan hän on haastanut taloustieteen ja yhteiskuntatieteiden lähtökohdat sukupuolinäkemyksellään. Agarwal on nostanut globaalin etelän naisten näkyvyyssä ja voimaantumista.


1. 1 2 3 4  Bina Agarwal International Balzan Prize Foundation. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Bina Agarwal: Curriculum Vitae Bina Agarwal. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Bina Agarwal International Institute of Social Studies. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Bina Agarwal International Science Council. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
**29er** on australialaisen Julian Bethwaiten johdolla suunniteltu nopea, skiff-tyyppinen purjejolla. Venettä purjehditaan kahden hengen miehistöllä. Kippari ohjaa venettä ja huolehtii pienemmän keulapurjeen eli fokan jalustuksesta. Miehistöjäsenen eli gastin tärkeimmät tehtävät ovat veneen tasapainottaminen trapetsilla, isonpurjeen jalustaminen, genaakkerin käyttö ja keulapurjeiden jalustaminen ja säätäminen.

29er noudattaa samoja perusperiaatteita kuin Bethwaiten muut suunnittelemat skiff-veneet. Niistä tunnetuin on miestenolympialuokka 49er ja naisten olympialuokka FX. Sopivin miehistön yhteispaino 29er:ssa on noin 110–135 kg. Pääosa 29er-purjehtijoista on Suomessa 13–20-vuotiaita, eli luokka on erityisesti junioriluokka. Euroopassa 29er-luokka on erittäin aktiivinen junioriluokka ja maanosassa purjehditaan kovatasoista eurocup-kilpailusarjaa. 

29er sopii parhaiten purjehtijoille, joilla on kokemusta muista jollaluokista, sillä veneen nopeus ja tekninen vaativuus luovat haasteita aloittelijalle. Luokka kasvaa maailmalla nopeasti. Tyypillisesti Suomessa 29eria siirrytään purjehtimaan noin 13-15-vuotiaana kun kasvaa ulos optimistijolla-luokasta tai, kun purjehtija ylittää 45kg suosituspainon. 29er-luokka antaa hyvät valmiudet siirtyä 49er ja FX olympialuokkiin. 

Valmennusta luokassa tarjoava seuraavat pursiseurat Helsingfors Segelklubb, Esbo Segelförening, Naantalin Pursiseura ja Brandö Seglare.

Kuvia
-----

*

Lähteet
-------

1. ↑  Sail1Design Editor: One Design Class Profile: 29er *Sail1Design*.  1.10.2014. Viitattu 13.9.2023. (englanniksi)
2. ↑  29er *sailboatdata.com*. Viitattu 13.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **29er**.
* Luokkaliitto - Finnish 9er Association ry
* Kansainvälinen liitto
* World Sailing (Arkistoitu – Internet Archive)
**Robert Henning von Rettig** (26. helmikuuta 1866 Gävle, Ruotsi – 28. helmikuuta 1924 Turku) oli suomalainen tupakkatehtailija ja konsuli.

Henning von Rettigin vanhemmat olivat Rettigin tupakkatehtaan johtaja, kauppaneuvos Per Fredrik Rettig ja Maria Sofia von Horn. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Turun ruotsalaisesta lyseosta. Hän matkusti sitten ulkomaille harjoittaen siellä kieliopintoja sekä opiskeli omaa alaansa eräissä suurissa saksalaisissa tupakkatehtaissa. 

Palattuaan Suomeen Henning von Rettig meni Rettigin tupakkatehtaan palvelukseen ja tuli yrityksen osakkaaksi ja johtajaksi. Hänen kaudellaan Rettigin tupakkatehtaassa siirryttiin koneelliseen tupakkatuotteiden valmistukseen ja tehdas laajeni yhdeksi suurimmista alallaan Suomessa. Henning von Rettig omisti Raadelman kartanon.

Henning von Rettig oli naimisissa vuodesta 1893 Anna Adelaide von Hornin kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos Hans von Rettig.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Kuolleita, Aamulehti, 02.03.1924, nro 53, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuka kukin on 1954 : Hans von Rettig


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**PenAirin lento 3296** oli PenAirin sisämaanlento Yhdysvalloissa Anchoragen kansainväliseltä lentoasemalta Unalaskan lentokentälle. 17. lokakuuta 2019 suoritetula lennolla Saab 2000 -mallinen lentokone ajoi ulos kiitoradalta. Yksi matkustaja loukkantui kuolettavasti.

Tausta
------

Kone oli mallia Saab 2000, joka oli ollut lentoyhtiön palveluksessa vuodesta 2016 lähtien. Lennon kapteenilla oli 14 761 lentotuntia, joista 131 kyseisellä konemallilla. Perämiehellä oli kyseisellä konemallilla 138 lentotuntia.

Tapahtumat
----------

Kone lähti Anchoragesta kello 15.15 paikallista aikaa. Koneen lähestyessä määränpäätään, tuulen raportoitiin tulevan ensin suunnasta 210 noin 10 solmun nopeudella, minkä jälkeen se kääntyi tulemaan suunnasta 180. Kun tuuli kääntyi siten, että se puhalsi suunnasta 300 noin 24 solmun nopeudella, kiitotiellä 31 olisi ollut suora vastatuuli ja täten parempi vastus koneen pysäyttämiseksi. Miehistö kuitenkin jatkoi lähestymistään vastakkaiselle kiitotielle 13.

Kun kone laskeutui, myötätuulta oli noin 15 solmua. Kapteeni kertoi lausunnossaan, että jarruja ei käytännössä ollut, sillä miehistö ei saanut konetta pysähtymään. Miehistö yritti kääntyä rullaustielle ja ajettuaan yli kiitotieltä toiselle tielle. Kone osui kumminkin kiveen, minkä seurauksena vasen moottori laahasi maata ja hajosi. Kone meni aidan läpi ja autotien yli ja pysähtyi juuri ennen vettä. Kymmenen matkustajaa loukkaantui onnettomuudesta. Heistä kaksi vakavasti, ja yksi kuoli vammoihinsa seuraavana päivänä.

Tutkinta
--------

Tutkinnassa kävi ilmi, että koneen liukumisenestojärjestelmä oli johdotettu väärin. Kun vasen ulkorengas alkoi laahata kiitotiellä, järjestelmä vapautti kaikki sisärenkaat, minkä seurauksena rengas laahasi lisää ja puhkesi. Tämän vuoksi koneen jarrutusteho väheni merkittävästi. Myös myötätuulella oli osuutensa onnettomuudessa, ja miehistö sai tutkinnassa osakseen kritiikkiä päätöksestään laskeutua kiitotielle 13, missä vallitsi myötatuuli.

Kuvia
-----

* Onnettomuuskone vuonna 2018.Onnettomuuskone vuonna 2018.
* Propellin lavan aiheuttama vaurio koneen kyljessä.Propellin lavan aiheuttama vaurio koneen kyljessä.
* Sisätilojen vauriotSisätilojen vauriot

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Accident description *aviation-safety.net*. Aviation Safety Network. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Mondeer, Colleen: In the 2019 Dutch Harbor crash, the final report minimizes the impact of decision-making *adn.com*.  4.12.2021. Anchorage Daily News. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Runway Overrun, PenAir flight 3296 NTSB. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)
4. 1 2 3  *Lentoturmatutkinta* (*Mayday*): 24. tuotantokausi, 2. jakso: "Disaster at Dutch Harbor". 2024. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)

← 2018  ·  Vuoden 2019 lento-onnettomuudet ja vaaratilanteet  ·  2020 →

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Ethiopian Airlinesin lento 302 (10.3.) | Aeroflotin lento 1492 (5.5.) | Uumajan lento-onnettomuus (14.9.) | Bek Airin lento 2100 (27.12.) |
**Heteractis magnifica** on suurikokoinen merivuokko, joka tunnetaan symbioosista vuokkokalojen kanssa. Sitä pidetään joskus meriakvaariossa, mutta se on melko vaikea hoitaa. Joissakin lähteissä vuokko tunnetaan vielä vanhalla nimellään ritterinmerivuokko, *Radianthus ritteri*.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Palloksi sulkeutunut vuokko
*Heteractis magnifica* kasvaa luonnossa jopa metrin halkaisijaltaan olevaksi kiekoksi, jota peittävät sormimaiset, noin kahdeksan senttiä pitkät polttiaislonkerot. Lonkerot ovat vihertävät tai ruskehtavan sävyiset. Pohjalevy on kirkasvärinen: vihreä, violetti, punainen tai ruskea. Pohjalevy voi sulkeutua lähes täydelliseksi palloksi, ja sulkea silloin sisäänsä lonkerot ja niiden pyydystämän saaliin.

Levinneisyys
------------

*Heteractis magnifica* -vuokkoa tavataan Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

*Heteractis magnifica* -vuokko tarvitsee voimakasta valoa ja kovan, mutta vaihtelevan virtauksen. Se viihtyy yleensä melko lähellä pintaa saadakseen tarpeeksi valoa, mutta jos virtauskenttä ei ole suotuisa, se saattaa lähteä liikkeelle etsimään parempaa paikkaa. Silloin se on akvaariossa vaarassa ajautua pumppuun tai muihin laitteisiin. Vuokon polttiaiselimet vahingottavat muita koralleja. Vuokkokala tai pari auttaa vuokkoa sopeutumaan.

Vuokkoa ruokitaan simpukoilla, kalalla, äyriäisillä ja pakasteruoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Massimo Boyer: Magnificent sea anemone Edge of Reef.  Arkistoitu 14.10.2007. Viitattu 4.11.2007.
2. ↑  Drs Foster & Smith: Ritteri/Magnificent Anemone PetEducation.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q384085
* Wikispecies: Heteractis magnifica
* ADW: Heteractis\_magnifica
* AFD: Heteractis\_magnifica
* CoL: 3L73B
* EoL: 420986
* GBIF: 5184183
* iNaturalist: 143047
* IRMNG: 10695432
* ITIS: 611995
* NCBI: 38281
* Observation.org: 79897
* Open Tree of Life: 1086126
* SeaLifeBase: 42394
* WoRMS: 290090

 |

 |
**Hermiittinen matriisi** on neliömatriisi, jonka alkiot ovat kompleksilukuja ja joka on itsensä hermitoitu matriisi, eli matriisi on oman transpoosinsa kompleksikonjugaatti. Toisin sanoen rivillä {\displaystyle i} ja sarakkeella {\displaystyle j} oleva alkio on rivillä {\displaystyle j} ja sarakkeella {\displaystyle i} olevan alkion kompleksikonjugaatti:

{\displaystyle a\_{i,j}={\overline {a\_{j,i}}}}
Voidaan myös merkitä:

{\displaystyle {\boldsymbol {A}}={\boldsymbol {A}}^{\*}\,},
tai kuten on tavallisempaa fysiikassa 

{\displaystyle {\boldsymbol {A}}={\boldsymbol {A}}^{\dagger }\,.}
Esimerkiksi

{\displaystyle {\begin{bmatrix}3&2+i\\2-i&1\end{bmatrix}}}
on hermiittinen matriisi.

Hermiittisen matriisin ominaisuuksia
------------------------------------

Jokaisen hermiittisen matriisin päädiagonaalin alkiot ovat aina reaalilukuja. Matriisi, jonka kaikki alkiot ovat reaalilukuja, on hermiittinen vain, jos se on symmetrinen matriisi, eli jos se on symmetrinen päädiagonaalin suhteen. Reaalinen symmetrinen matriisi on täten erikoistapaus hermiittisestä matriisista.

Jokainen hermiittinen matriisi on normaali, joten siihen voidaan soveltaa spektraalilausetta. Sen mukaan jokainen hermiittinen matriisi voidaan diagonalisoida unitaarisen matriisin avulla ja syntyneen diagonaalimatriisin alkiot ovat reaalilukuja. Tästä seuraa kaksi keskeistä tulosta:

* Hermiittisen matriisin ominaisarvot ovat reaalisia.
* Eri suuruisiin ominaisarvoihin liittyvät ominaisvektorit ovat toisiinsa nähden ortogonaalisia.

On siis mahdollista löytää {\displaystyle \mathbb {C} ^{n}}:n ortonormaali kanta, joka koostuu yksinomaan hermiittisen matriisin ominaisvektoreista.

Kahden hermiittisen matriisin summa on hermiittinen matriisi ja kääntyvän hermiittisen matriisin käänteismatriisi on hermiittinen. Hermiittisten matriisien {\displaystyle {\boldsymbol {A}}} ja {\displaystyle {\boldsymbol {B}}} tulo on hermiittinen vain, jos matriisit kommutoivat, eli jos {\displaystyle {\boldsymbol {AB=BA}}}.

Hermiittiset {\displaystyle n\times n}-matriisit muodostavat vektoriavaruuden reaalilukujen suhteen, mutta eivät kompleksilukujen suhteen. Tämän vektoriavaruuden dimensio on {\displaystyle n^{2}}. (Yksi vapausaste päälävistäjän alkiota kohti ja kaksi vapausastetta lävistäjän yläpuolella olevaa alkiota kohti.) Jos hermiittisen matriisin kaikki ominaisarvot ovat positiivisia, matriisia kutsutaan positiivisesti definiitiksi. Jos taas kaikki ovat epänegatiivisia, matriisi on positiivisesti semidefiniitti.

Lähteet
-------

1. ↑  Datta: *Matrix And Linear Algebra, 2. painos*, s. 274. PHI Learning Pvt. Ltd.. ISBN 9788120336186. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013), s. 667 (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.
**Ari Wahlsten** (s. 25. toukokuuta 1963 Helsinki)) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, kirjailija ja näyttelijä. Wahlsten aloitti uransa Helsingin Ylioppilasteatterissa, jossa hän näytteli noin kolmessakymmenessä eri näytelmässä, siirtyen pikkuhiljaa käsikirjoittajaksi ja ohjaajaksi. 

Wahlsten on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *Nortia*, *Kylmäverisesti sinun*, *Piilokamera* ja *Lapinlahden Linnut*. Lisäksi hän on käsikirjoittanut lyhytelokuvat *Syöksylasku*, *Diileri* ja *Kiusaus* sekä *Lapinlahden Linnut!* ja *Ugrilampaat* -televisiosarjoja. Wahlstenin tunnetuimpia teatteritöitä ovat hänen Q-teatterille yhteistyössä Juha Hurmeen kanssa kirjoittamansa ja ohjaamansa komedia *Nelostie*, joka voitti Vuoden näytelmä -palkinnon 2007, sekä vuonna 1991 ensi-iltansa saanut lyhytteatteriesitys *Ari ja naiset*, jota on esitetty yli 200 kertaa eri puolilla Suomea ja esitetään edelleen. Myös hänen vuonna 2002 käsikirjoittamansa ja ohjaamansa *Mitä tapahtuikaan Jouko Turkalle?* oli jo aiheensa puolesta paljon huomiota saanut esitys.

Wahlsten oli Lapinlahden Linnut -ryhmän jäsen vuodesta 1994 vuoteen 2006 ja osallistui näyttelijänä, käsikirjoittajana ja laulajana noin tuhanteen showesitykseen ympäri Suomea. Lisäksi hän oli sanoittajana ja laulajana kuudella Lapinlahden Lintujen levyllä. Wahlsten esiintyi usean vuoden Aboriginal Pig Bandissa ja vuosina 2015-2021 Lapinlahden Linnut Revisited -kokoonpanossa.

Wahlsten on opettanut sketsiviihteen tekoa ympäri Suomea *Sketsin syvin olemus* -kurssillaan vuodesta 2005 lähtien. Lisäksi hän on piirtänyt *Rakkaus*-nimistä sarjakuvaa *Kallio ja ympäristö* -lehteen. Vuodesta 2012 lähtien Wahlsten on kirjoittanut kaunokirjallisia romaaneja, mm. yksityisetsivä Kit Karisman tutkimuksista kertovan dekkarisarjan. Hän on toiminut Kriittisen korkeakoulun opettajana vuodesta 2011.

Teokset
-------

* *Kosteiden mestojen balladi*. Helsinki: Gummerus, 2012. ISBN 978-951-20-8720-4.
* *Jobikirja*. Helsinki: Gummerus, 2014. ISBN 978-951-20-9488-2.
* *Kuka pelkää mustaa miestä?*. Helsinki: Kosmos, 2016. ISBN 978-952-7144-06-0.
* *Lumimies*. Helsinki: Kosmos, 2016. ISBN 978-952-7144-29-9.
* *Nelisormi*. Helsinki: Kosmos, 2017. ISBN 978-952-7144-53-4.
* *Hyvästi, enkelini*. Helsinki: CrimeTime, 2020. ISBN 978-952-2917-53-9.
* *Ikiuni*. Helsinki: CrimeTime, 2021. ISBN 978-952-2919-69-4.
* *Kyynelten laakso*. Helsinki: CrimeTime, 2022. ISBN 978-952-3822-11-5.
* *Langennut kaupunki*. Helsinki: CrimeTime, 2023. ISBN 978-952-3825-24-6.

Lähteet
-------

1. ↑  Wahlsten, Ari *Kirjasampo.fi*. Viitattu 28.6.2023.
2. ↑  Räsänen, Auli: Nelostie on Vuoden näytelmä *HS.fi*.  21.10.2007. Viitattu 28.6.2023.
3. ↑  Ari Wahlsten Kriittinen Korkeakoulu. Viitattu 28.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Pätkätöitä ja rentturomantiikkaa, Gummerus (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kansan Uutiset: Kyynelten laakso
* Wahlsten ja TTN
* Vatsalihat koetuksella, Ylioppilaslehti
* Espoonlahden teatteri, Länsiväylä
* Just like Raymond Chandler, Breaking News

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Vikunja** (*Vicugna vicugna*) on guanakon ohella toinen kahdesta Etelä-Amerikassa elävästä villistä kamelieläinlajista. Se elää noin 30-vuotiaaksi ja painaa 45 kg.

Alpakka on ilmeisesti vikunjasta polveutuva kesytetty kamelieläinmuoto.

Ulkonäkö
--------

Vikunja on pienin kamelieläimistä; sen ruumiin pituus on 120 cm ja säkäkorkeus 90 cm. Sen paksu villaturkki on vaaleanruskeaa, vatsapuolelta valkoista. Hienon villansa takia vikunja metsästettiin lähes sukupuuttoon. 1500-luvulla kanta oli useita miljoonia, mutta 1960-luvun loppuun tultaessa alle 10 000. Vikunja on nykyisin kokonaan rauhoitettu, ja kanta on kääntynytkin nousuun, vaikka salametsästys onkin edelleen ongelma. Vikunjoita on nykyisin jo noin 350 000.

Elinympäristö
-------------

Vikunjaa tavataan Etelä-Amerikan Andien ruohostomailla 3 200–4 800 metrin korkeudessa. Se on sopeutunut hyvin vuoristoelämään. Vikunja käyttää tehokkaasti vuoriston vähän hapen ja pystyy juoksemaan ohuessa vuoristoilmassakin 47 km/h.

Elintavat
---------

Vikunja käyttää ravintonaan matalia ruohoja. Saadakseen suolaa se nuolee suolapitoisia kiviä ja juo suolavettä.

Vikunjat elävät laumoissa, jotka koostuvat koiraasta, 5–15 naaraasta ja poikasista. Laumalla on keskimäärin noin 18 neliökilometrin suuruinen asuinalue, jolta ne saavat ruokansa ja jota koiras suojelee.

Vikunjoiden pariutuminen tapahtuu maalis–huhtikuussa. Naaras on tiineenä 330–410 vuorokautta, jonka jälkeen se synnyttää yhden poikasen, jota se hoitaa kymmenen kuukautta. Poikanen tulee itsenäiseksi 12–18 kuukauden ikäisenä. Nuoret koiraat muodostavat omia ryhmiä, ja naaraat etsivät lauman, johon liittyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lichtenstein, G. Baldi, R. Villalba, L. Hoces, D. Baigún, R. & Laker, J.: *Vicugna vicugna* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 25.7.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Vicugna vicugna | 
* Wikidata: Q167797
* Wikispecies: Vicugna vicugna
* ADW: Vicugna\_vicugna
* BOLD: 153474
* CoL: 5BD74
* CMS: vicugna-vicugna
* ECOS: 2978
* EoL: 309016
* Fossilworks: 145836
* GBIF: 5220192
* iNaturalist: 42236
* IRMNG: 10861866
* ITIS: 625031
* IUCN: 22956
* MSW: 14200122
* NBN: NHMSYS0000377321
* NCBI: 9843
* Observation.org: 88200
* Open Tree of Life: 986959
* Species+: 3436
* TSA: 18559

 |
|  |
| Camelus vicugna | 
* Wikidata: Q27064374
* GBIF: 7396235

 |

 |
**Lydia (Lyydia, Lyydi) Regina Saarikivi** (o.s. **Pennanen**, 3. toukokuuta 1880 Pielavesi – 17. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.

Elämä
-----

Saarikiven vanhemmat olivat Aapeli Jääskeläinen (1852-1936) ja Anna Maria Pennanen (1859-1929). Saarikivi työskenteli yhdeksänvuotiaasta lähtien piikana ja kotiapulaisena Iisalmessa. Vuosina 1900-1903 Saarikivi työskenteli ompelijana Järvenpäässä ja Helsingissä, kunnes avioitui puuseppä Santeri Saarikiven kanssa. Santeri Saarikivi toimi puoluevirkailijana eri puolilla maata, jonka vuoksi perhe asui usealla eri paikkakunnalla muun muassa Sortavalassa, Joensuussa, Kotkassa ja Kuopiossa. Saarikivi vaikutti muun muassa sosialidemokraattisessa naisliitossa ja Suomen Työväen Raittiusliitossa kuuluen molempien liittotoimikuntaan. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 1919. 

Vuonna 1927 Saarikivet asettuivat Ruovedelle, jossa hän työskenteli Ruoveden keuhkotautiparantolan taloudenhoitajana ja vaikutti aktiivisesti kunnalliselämässä. Saarikivi toimi myös Ruoveden Työväen Näyttämön johtajana ja oli Ruoveden kunnanvaltuuston jäsen. Saarikivi vietti eläkepäivänsä Helsingissä ja kuoli marraskuussa 1959. Hänet on haudattu perhehautaan Honkanummen hautausmaalle Vantaaseen.

Perhe
-----

Lyydi Saarikivi oli naimisissa kansanedustaja Santeri Saarikiven kanssa. Heidän poikiaan ovat taidehistorioitsija Sakari Saarikivi, insinööri/viulisti Paavo Saarikivi ja elokuvaohjaaja Orvo Saarikivi.

Lähteet
-------

1. 1 2  .aspx Lyydia Saarikivi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 11.8.2008.
2. ↑  Lyydia Saarikivi 50-vuotias.  *Kansan Lehti*, 3.5.1930, nro 100, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.4.2023.
3. ↑  Aalto, Jukka: Kuuluisuuksien hautoja  7.9.2011. Valokuvia maailmalta. Viitattu 21.4.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Alueen sijainti
Näkymä Teutoburgin metsään
**Teutoburgin metsä** (saks. *Teutoburger Wald*) on metsäinen kukkula-alue Saksassa Ala-Saksin ja Nordrhein-Westfalenin osavaltioissa. Teutoburgin metsä on kuuluisa Teutoburgin taistelusta, joka käytiin vuonna 9 jaa. germaaniheimojen ja roomalaisten välillä. 1800-luvun historiantutkijat paikansivat taistelun tälle alueelle, ja aluetta ryhdyttiin kutsumaan antiikin lähteistä tunnetulla nimellä Teutoburgin metsä. Nykyisin kuitenkin pidetään lähes varmana, että paikannus oli väärä. 

Teutoburgin metsä on keskisen Euroopan ylänköjen pohjoinen jatke, joka rajoittuu idässä Weser-joelle, pohjoisessa Osnabrückin kaupunkiin ja kaakossa Paderborniin. Sen jakaa laakso, jossa Bielefeldin kaupunki sijaitsee, pohjoiseen ja eteläiseen Teutoburgin metsään. Eteläisen metsän korkein kohta on Velmerstot (468 m) ja pohjoisen Dörenberg (331 m). Ems-joen alkulähde sijaitsee eteläisessä Teutoburgin metsässä.

Historia
--------

Arminiuksen monumentti (saks. *Hermannsdenkmal*) Teutoburgin metsässä.
Tacituksen kuvauksen mukaan vuoden 9 jaa. taistelu, jossa yhdistyneet germaaniheimot tuhosivat kolme roomalaista legioonaa, käytiin *Teutoburgin metsässä*. Käsitteen uskottiin pitkään tarkoittavan tämän artikkelin käsittelemää aluetta. 1800-luvulla taistelu otettiin saksalaisen nationalismin symboliksi. Vuonna 1875 germaanien johtajalle Arminiukselle (*Hermannille*) pystytettiin metsään monumentti Detmoldin kaupungin lähelle paikkaan, jota silloisten teorioiden mukaan pidettiin taistelun todennäköisimpänä tapahtumapaikkana. Vasta tämän jälkeen nimitys Teutoburgin metsä alkoi vakiintua alueen yleiseksi nimitykseksi.

Taistelun tarkka sijaintipaikka löytyi kuitenkin 1980-luvulla arkeologisten tutkimusten jälkeen Kalkriesen seudulta Osnabrückin läheltä, lähes sadan kilometrin päässä Teutoburgin metsästä. Tämä tekee alueen nimestä historiallisesti katsoen virheellisen.

Lähteet
-------

1. ↑  Wells, Peter S.: *Teutoburg. Slaget som stoppade Rom.* Tukholma 2004.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Teutoburgin metsä** Wikimedia Commonsissa
Kermanin pommi-iskun tapahtumapaikka
**Kermanin pommi-isku** oli Kermanissa Iranissa 3. tammikuuta 2024 tehty pommi-isku, jossa kuoli vähintään 89 ihmistä.

Kermanin pommi-iskussa räjähti kaksi pommia noin 15 minuutin välein toisistaan. Ensimmäinen pommi räjähti noin kello 15.00. Isku kohdistettiin kenraali Qassem Suleimanin surman neljävuotispäivän kulkueeseen, jossa kannettiin Suleimanin kuvilla varustettuja julisteita. Toinen räjähdys oli ilmeisesti suunnattu ensimmäistä iskua paenneita vastaan. Iranin sisäministeri Ahmad Vahidi kertoi toisen räjähdyksen aiheuttaneen enemmän kuolemantapauksia ja haavoittumisia kuin ensimmäisen. Isis-järjestö ilmoittautui hyökkäyksen tekijäksi. Qassem Suleimani oli johtanut taisteluita Isistä vastaan Irakissa. Yhdysvaltalaisten tiedustelulähteiden mukaan teon taustalla oli pääasiassa Afganistanissa toimiva Isis-järjestön haara Isis-K. Iranin viranomaiset kuitenkin syyttivät teosta Yhdysvaltoja ja Israelia.

Kermanin pommi-iskun aikaan tilanne alueella oli ennestään jännitteinen Iranin tukeman Hamasin varajohtaja Saleh al-Arourin tultua edellisenä päivänä Israelin surmaamaksi Libanonissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Amir Vahdat, Vahid Salemi, Jon Gambrell, Iran mourns those slain in Islamic State-claimed suicide blasts as death toll rises to 89 AP News 5.1.2024, viitattu 5.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  David Gritten, Iran leader vows harsh response to deadly bombings that killed 84 BBC 4.1.2024, viitattu 5.1.2024 (englanniksi)
3. ↑  Jonathan Landay, Steve Holland, Exclusive: US intelligence confirms Islamic State's Afghanistan branch behind Iran blasts -sources Reuters 5.1.2024, viitattu 5.1.2024 (englanniksi)
**WWE Raw Tag Team Championship** (Entinen WWE Tag Team Championchip) on yhdysvaltalaisessa World Wrestling Entertainment -nimisessä painiorganisaatiossa Smackdown nimisen brändin miesten joukkuemestaruus. Se on toinen miesten joukkuemestaruusvöistä ja vastaavanlainen löytyy Smackdown brändissä Se otettiin käyttöön 3. elokuuta vuonna 2002. Smackdown vyöt on väriltään siniset ja Rawin ovat punaiset. Vuonna 2016 uudet vyöt korvasivat aikaisemman WWE Tag Team Championshipin ja se uudelleennimettiin Raw Tag Team Championship mestaruudeksi samalla säilyttäen aikaisemmat tilastot. Ensimmäisenä miesten WWE Tag Team joukkuemestaruuden voittivat Kurt Angle ja Chris Benoit. Tällä hetkellä joukkuemestarina on The Awesome Truth (The Miz ja R-Truth).

Historia
--------

20. lokakuuta, 2002, No Mercyssä julistettiin ensimmäisiksi mestareiksi Kurt Angle ja Chris Benoit, jotka voittivat 8 miehen turnauksen finaalissa Edgen ja Rey Mysterion.

17. lokakuuta, 2007, ECW ja SmackDown! ilmoittivat, että painijat molemmista brändeistä voisi esiintyä molemmassa show’ssa. Tämän vuoksi myös titteleitä puolustettiin molemmissa brändeissä. Ensimmäiset mestarit ECW'stä olivat John Morrison ja The Miz, jotka pitelivät mestaruuksia kahdeksan kuukautta. 5. huhtikuuta, 2009 WrestleMania XXV:ssä WWE Tag Team mestarit Carlito ja Primo voittivat World Tag Team mestarit John Morrisonin ja The Mizin, yhdistääkseen tittelit ja mestaruuden nimeksi tuli Unified WWE Tag Team Championship.

16. elokuuta, Bret Hart esitteli uudet WWE Tag Team mestaruusvyöt silloisille mestareille Hart Dynastylle. WWE ilmoitti, että World Tag Team Championshipia ei tultaisi enää käyttämään.

Tilastoja
---------

| Saavutus | Mestari(t) (ennätys) |
| --- | --- |
| Eniten voittanut (tiiminä) | The New Day (Kofi Kingston ja Xavier Woods) (4 kertaa)
Cesaro ja Sheamus  (4 kertaa) |
| Eniten voittanut (yksilönä) | Kofi Kingston ja Seth Rollins (6 kertaa) |
| Pisin mestaruuskausi | The New Day ( 483 päivää) |
| Lyhyin mestaruuskausi | John Cena ja The Miz ( 9 min) |
| Vanhin mestari | Billy Gunn (50 vuotta, 86 päivää) |
| Nuorin mestari | Nicholas (10 vuotta) |
| Raskain tiimi | The Big Show ja Kane (351 kg) |
| Kevyin tiimi | Paul London ja Brian Kendrick (166 kg) |

Katso myös
----------

* Luettelo WWE Tag Team -mestareista

Lähteet
-------

* WWE.com

1. ↑  WrestleMania XL results: Powell’s live review of night one with The Rock and Roman Reigns vs. Seth Rollins and Cody Rhodes, Rhea Ripley vs. Becky Lynch for the Women’s World ChampionshipViitattu 7.4.2024 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **WWE Raw Tag Team Championship** Wikimedia Commonsissa
Miyawaki vuonna 2022.
Sakura Miyawakin nimikirjoitus.
**Sakura Miyawaki** (jap. 宮脇咲良) (미야와키 사쿠라, *Miyawaki Sakura* 19. maaliskuuta 1998 Kagoshima, Kagoshiman prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja, lauluntekijä ja tanssija. Etelä-Koreassa hän käyttää myös nimeä Kim Yoonah (kor. 김윤아).

Miyawaki kuului eteläkorealaiseen yhtyeeseen Iz\*One vuosina 2018–2021. Yhtye kuitenkin hajosi ja Miyawaki liittyi uuteen eteläkorealaiseen tyttöyhtyeeseen nimeltä Le Sserafim. Yhtye debytoi vuonna 2022 minialbumillaan *Fearless*. 2024 Miyawaki oli mukana sanoittamassa Le Sserafimin kappaletta Swan Song ryhmän kolmannelle minialbumille *Easy.*

Lähteet
-------

1. ↑  SAKURA (LE SSERAFIM) Profile *kprofiles.com*. Viitattu 19.3.2024. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Maik Guo**, taiteilijanimeltään **Animenz** (s. 17. maaliskuuta 1991) on saksalaissyntyinen absoluuttisen sävelkorvan omaava pianisti, joka on tullut tunnetuksi klassisen musiikin elementtejä lainaavista virtuoosimaisista pianosovituksistaan.

Lapsuus
-------

Guo aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana, ja omien sanojensa mukaisesti hän oli ollut "heti pianon valloittama, koska hän pystyi tuottamaan niin kauniitä ääniä painamalla sen koskettimia." Vuotta myöhemmin hän piti ensimmäisen resitaalinsa ja otti osaa lapsille suunnattuu pianokilpailuun. Kahdeksanvuotiaana Guo huomasi omaavansa absoluuttisen sävelkorvan, kun hän pystyi soittamaan erään televisiosarjan tunnusmusiikin ilman nuotteja. Täkeänä asiana lapsuudessaan Guo mainitsee animen, joka auttoi muokkaamaan hänen nykyistä elämäänsä ja ammattia.

Aliaksen synty ja tie nykyhetkeen
---------------------------------

Ollessaan viisitoistavuotias, Guo sai tietää YouTubesta. Harmikseen hän kuitenkin huomasi, että kaikissa animepianovideoissa ei ollut tarjolla nuotteja, vaan ne olivat improvisoitu. Tuolloin Guo päätti, että hän tahtoo tehdä nuotteja animen musiikkiin liittyen. 11. marraskuuta 2009 Guo loi sivuston, jolle hän jakaisi tekemiään nuotteja ilmaiseksi. Samalla sai alkunsa hänen aliaksensa "Animenz". Guo kuitenkin huomasi, ettei hänen sivustonsa itsessään ollut tarpeeksi tehokas keino nuottien levittämiseen. Ratkaisuna tähän hän loi 13. tammikuuta 2010 YouTubeen kanavan, jolle hän latasi videoita hänestä itsestään soittamassa sovittamiaan kappaleita.

Ajan myötä Guo alkoi kerätä kasvavissa määrin seuraajia, ja ennen pitkää hän alkoikin konsertoimaan eri maissa. Tällä hetkellä Guo on pitänyt yli 60 yksittäistä konserttia ympäri maailmaa, hänen YouTube-kanavaansa on tilannut yli 1,4 miljoonaa ihmistä ja näyttökertoja tällä hetkellä on yli 267 miljoonaa kappaletta. 27. lokakuuta vuonna 2016 Guo ilmoitti, että hän jäisi vuodeksi tauolle aliaksensa Animenzin ylläpitämisestä, jotta hän voisi saattaa opintonsa loppuun.

1. tammikuuta vuonna 2018 Guo ilmoitti jatkavansa toimintaansa Animenzina.

Lähteet
-------

1. ↑  Guo, Maik: The Story behind "Animenz" *youtube.com*.  4.8.2013. Viitattu 9.9.2018.
2. ↑  Guo, Maik: This is the official final post on Facebook before I will retire for one year to focus on my studies. *facebook.com*.  27.10.2016. Viitattu 9.9.2018.
3. ↑  Guo, Maik: The Year 2017 *facebook.com*.  1.1.2018. Viitattu 9.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Guon Animenz-aliaksenn kanava YouTubessa
* / Guon Animenz-aliaksen Facebook-sivu  Facebookissa
* Guon Animenz-aliaksen Twitter-tili  Twitterissä
* Guon Animenz-aliaksen Instagram-tili  Instagramissa
**Laksatiivit** ovat suolen toimintaa stimuloivia aineita. Niitä käytetään tilanteessa, jossa halutaan saada suoli tyhjennettyä tai toimimaan. Laihdutuksessa laksatiiveilla ei ole tehoa, koska elimistö tottuu niihin, ja vähitellen suolen toiminta palautuu normaaliksi laksatiiveista huolimatta. Jos tämän jälkeen lopetetaan laksatiivien käyttö, seurauksena on ummetus eli tila, jossa suoli ei toimi. 

Liiallisella sokerialkoholien sekä joidenkin muiden keinotekoisten makeutusaineiden käytöllä saattaa olla laksatiivinen vaikutus.

Historia
--------

Laksatiiveja ei alkujaan käytetty ummetuksen hoitoon, vaan, peräruiskeiden ohella, tautia aiheuttavan pahan ruumiinnesteen poistamiseen tai pahan hengen karkotuskeinona, kuten suonen iskemistä ja kuppaustakin.

Laksatiivien käyttö lääkeaineina on varsin vanhaa. Risiinikasvista (*Ricinus communis*) saatava risiiniöljy on ollut käytössä Egyptissä jo noin 6000 vuotta sitten ja Intiassakin jo 2000 eaa.

Raparperia (*Rheum rhabarbarum*) käytettiin ulostuslääkkenä jo antiikin aikana, jolloin Dioskorides mainitsee sen aaloen ohella.

Arabit löysivät aleksandriansennan (*Senna alexandrina*) laksatiiviset ominaisuudet noin tuhat vuotta sitten, ja heiltä sen oppivat eurooppalaiset.

Glyseriiniperäpuikkoja käytetään ulostuslääkkeenä.

Lääkeaineet
-----------

Synteettisistä laksatiiveista vanhin on fenoliftaleiini, joka tuli ulostusaineena käyttöön 1900-luvun alussa. Sittemmin sen on syrjäyttänyt 1950-luvulla markkinoille tullut ja ominaisuuksiltaan samankaltainen bisakodyyli, joka on yhä moderneissa lääkevalmisteissa käytetty kontaktilaksatiivi.

Rikkiäkin on käytetty laksatiivina. Suolistobakteerit pelkistävät rikin suolta ärsyttäväksi rikkivedyksi. Rikkivedyn imeytymisestä aiheutuvien sivuvaikutusten vuoksi ainetta ei enää suosita.

Kroonisen ummetuksen hoitoon on tutkimusnäyttöä polyetyleeniglykolin (makrogoli), tegaserodin, psylliumin ja laktuloosin tehosta.

Lähteet
-------

1. ↑  http://www.palvelu.fi/evi/files/55\_519\_355.pdf
2. ↑  Korhonen, Tarja: Laksatiivit kroonisen ummetuksen hoidossa  20.9.2007. Kustannus Oy Duodecim. Viitattu 28.9.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laksatiivit** Wikimedia Commonsissa
**Eliin teatteri** oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Eliin kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi kaupungin pohjoisosassa lähellä agoraa.

Eliin teatterin katsomoa.
Eliin teatteri rakennettiin klassisen kauden jälkimmäisellä puoliskolla noin vuonna 400–350 eaa. tai saman vuosisadan lopulla. Se kärsi vaurioita todennäköisesti maanjäristyksessä hellenistisen kauden lopulla, jonka jälkeen se kunnostettiin. Sitä muutettiin myös roomalaisella kaudella. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. teatteri oli hylätty. 200-luvulla sen alue oli muutettu hautausmaaksi, mikä liitetään herulien hyökkäykseen vuonna 267.

Teatterissa oli tyypillinen puoliympyränmutoinen katsomo, jonka halkaisija oli noin 92–104 metriä. Siinä oli tilaa noin 8 000 hengelle. Katsomo koostui pelkästä maapengerryksestä. Teatterin keskellä oli ympyränmuotoinen orkhestra, jonka halkaisija oli noin 21 metriä. Orkhestralta johti katsomoon kuusi pystysuuntaista, noin metrin levyistä kivettyä käytävää. Skene- eli näyttämörakennus oli tehty kivestä ja oli sellaisena varhaisimpia tunnettuja. Myös proskenion on varhainen ja ajoittuu 200-luvun eaa. alkuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Theatre at Elis The Ancient Theatre Archive. Viitattu 1.11.2022.
2. 1 2 3 4 5  ELIS (Peloponnes, Achaia) Theatrum. Viitattu 1.11.2022.
3. ↑  Elis. A partial reconstruction of the orthogonal street system based on the results from geophysics and satellite and aerial remote sensing *ResearchGate*. Viitattu 1.11.2022.
4. 1 2 3 4 5 6  Ancient Theater of Elis *Diazoma*. Viitattu 1.11.2022.
5. ↑  Elis Theater *Greek Landscapes*.  Arkistoitu 1.12.2022. Viitattu 1.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eliin teatteri** Wikimedia Commonsissa
**Marjana Mykolajivna Lysenko** (ukr. Мар’яна Миколаївна Лисенко; 23. kesäkuuta 1887 Kiova – 14. helmikuuta 1946 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen pianisti. Hänen isänsä oli säveltäjä Mykola Lysenko.

Lysenko oli Kiovassa Lysenkon musiikki- ja teatterikoulun opettaja ja johtaja 1912–1918 ja vuoden 1918 jälkeen sen jatkajan Lysenkon musiikki- ja teatteri-instituutin opettaja. Hän oli vuodesta 1939 Kiovan ooppera- ja balettiteatterin konserttimestari ja 1942–1944 Lvivin ooppera- ja balettiteatterin konserttimestari. Hän laati pianonsoiton oppikirjan *Škola navtšannja na fortepiano*.

Lähteet
-------

1. ↑  Лисенко Мар’яна Миколаївна *Енциклопедія Сучасної України*. Viitattu 3.10.2023. (ukrainaksi)
2. 1 2  Lysenko, Mariana *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 3.10.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
**Jim Dodge** (s. 1945 Santa Rosa, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija.

Dodgen perhe asui pojan syntymän jälkeen vielä kuusi vuotta Santa Rosassa, mutta kun isä kutsuttiin aktiivipalvelukseen ilmavoimiin, perhe asui eri puolilla kunnes 1959 palasi Santa Rosaan. Dodge aloitti opinnot 1963 Humboldt State Universityssa. Samoihin aikoihin hän kokeili runojen ja esseiden kirjoittamista, ja kun se tuntui luontevammalta kuin kalatalouden opiskelu, hän vaihtoi aineikseen englannin kielen, journalismin ja biologian ja valmistui 1967. Hän siirtyi kirjoittajatyöpajaan Iowan yliopistoon, jossa hän suoritti tutkinnon 1969. Hän asui vuodesta 1971 syrjäisellä maatilalla laajennetun perheensä kanssa ja mukana oli myös hänen tuleva vaimonsa Victoria Stockley. Hän jatkoi siellä kirjoittamista.

Esikoisteos *Flup* oli menestys, ja sen ansioilla hän asui vaimonsa kanssa vuoden Meksikossa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän hankki elantonsa kirjoittamalla ja opettamalla. 1994 he muuttivat Klamathvuorille, ja hän aloitti opettajana Humboldtissa mutta jatkoi myös kirjoittamista. Runokokoelma *Rain on the River* ilmestyi 2002, ja sen jälkeen hän aloitti romaania työnimellä *Mr. InBetween*.

Teokset
-------

* *Fup* (1983)
* *Not Fade Away* (1987)
* *Stone Junction* (1990)
* *Rain on the River* (2002)

### Suomennettu teos

* *Fup* (*Fup*), suom. Tero Valkonen. Basam Books 2004 ISBN 952-5534-05-7

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jim Dodge, Grove Atlantic. Viitattu 1.4.2024 (englanniksi)
Mirjam Puchner Itävallan nuorten mestaruuskilpailuissa 2008.
**Mirjam Puchner** (s. 18. toukokuuta 1992) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa salzburgilaista WSV St. Johann -seuraa. Hän on supersuurpujottelun olympiamitalisti. Maailmancupissa hän on voittanut kaksi syöksylaskun osakilpailua.

Ura
---

Puchner saavutti suurpujottelun kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Szczyrkissa vuonna 2009. Alppihiihdon maailmancupissa Puchner kilpaili ensimmäisen kerran St. Antonin syöksylaskussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2013 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voitettuaan Sankt Moritzin syöksylaskun maaliskuussa 2016. Hän voitti Soldeun syöksylaskun maaliskuussa 2019. Joulukuussa 2021 hän sijoittui kolmanneksi Lake Louisen ensimmäisessä syöksylaskussa ja ainoassa supersuurpujottelussa. Hän oli kolmas myös Val d’Isèren syöksylaskussa. Kausien 2021–2022 ja 2022–2023 syöksylaskucupeissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa ja jälkimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi. Hän sijoittui Kvitfjellin ensimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi. 

Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa ja sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli syöksylaskussa neljäs.

### Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 16. maaliskuuta 2016 | Sveitsi St. Moritz | Syöksylasku |
| 13. maaliskuuta 2019 | Andorra Soldeu | Syöksylasku |

Muuta
-----

Mirjam Puchnerin veli Joachim Puchner kilpaili vuoteen 2017 saakka alppihiihdon maailmancupissa, jossa hän ylsi kolme kertaa palkintosijoille, ja on sittemmin toiminut alppihiihdossa kameralaskijana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mirjam Puchner Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Austrian speed specialist Joachim Puchner retires *Fis-ski.com*.  3.4.2017. FIS. Viitattu 11.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  Rieser, Hannes: Joachim Puchner – the man in front of and behind the camera *BlogHuette.at*.  25.2.2021. Viitattu 11.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mirjam Puchner**.
* Mirjam Puchnerin kotisivut
Maurice Emmanuel vuonna 1930
**Maurice Emmanuel** (1862–1938) oli ranskalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja taidehistorioitsija.

Emmanuel opiskeli Pariisin konservatoriossa Léo Delibes'n johdolla. Hän sai opetusta myös suuressa määrässä oppiaineita Pariisin yliopistossa ja École du Louvressa. Delibes ei hyväksynyt Emmanuelin varhaista sonaattia sellolle ja pianolle, minkä seurauksena Emmanuel päätti hakea opetusta myös Ernest Guiraud'lta.

Emmanuel erikoistui tutkijana Antiikin Kreikan tanssin tutkimukseen ja sai lopulta nimityksen Pariisin konservatorioon musiikin historiaa opettamaan. Tässä asemassa hän toimi 25 vuoden ajan. Emmanuelin kiinnostus vanhaa musiikkia kohtaan ilmenee hänen modaalisessa sävelkielessään. Emmanuel sai vaikutteita César Franckilta, Claude Debussylta, Maurice Ravelilta ja Gabriel Faurélta, mutta oli kiinnostunut myös muun muassa kansanmusiikista. Tämä kiinnostus ilmenee muun muassa kansanlauluihin perustuvassa teoksessa *Trente Chansons bourguignonnes du pays de Beaune*. Aiskhyloksen teosten pohjalta Emmanuel sävelsi oopperat *Prométhée enchaîné* ja *Salamine*. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa kamarimusiikkia (kuten jousikvartetto ja Trio huilulle, klarinetille ja pianolle), kaksi sinfoniaa ja kuusi sonatiinia pianolle. Näistä sonatiineista pianolle neljäs perustuu intialaisiin moodeihin.

Emmanuel vaikutti myöhemmin Olivier Messiaenin musiikin tyyliin.

Lähteet
-------

1. ↑  James Bennett II, 12 'Impressionist' Composers Not Named Debussy or Ravel WQXR 17.5.2017, viitattu 3.12.2023
2. 1 2 3  Maurice Emmanuel: Chamber Music and Songs Toccata Classics, viitattu 3.12.2023
3. 1 2 3 4 5 6  Maurice Emmanuel (1862-1938) Naxos, viitattu 3.12.2023
4. 1 2  Maurice Emmanuel Songs, Albums, Reviews, Bio & More AllMusic, viitattu 3.12.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Maurice Emmanuel: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Keski-Suomen pelastuslaitoksen **Viitasaaren paloasema** sijaitsee Viitasaarella osoiteessa Puutie 1. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtipalvelu Oy ja sen pinta-ala on 2500 brm2.  Paloasema otettin käyttöön elo-syyskuussa 2021. Rakennuksen omistaa Viitasaaren kaupunki ja se on vuokrattu pelastuslaitokselle. 

Paloasemalla työskentelee joka päivä kello 8-16 paloesimies ja kolme palomiestä. Ensihoidossa työskentelee ympärivuorokautisesti neljä ensihoitajaa.  Viitasaarella toimii myös osa-aikainen palokunta, Viitasaaren PVPK.  Viitasaaren paloasema on yksi Keski-Suomen pelastuslaitoksen painopistepaloasemista. Siellä on tarkoitus lisätä vakituista henkilökuntaa ympärivuorokautisesti, jotta hälytyksiin pystytään vastaamaan entistä nopeammin. 

Viitasaaren lukion pelastus- ja turvallisuuslinja opiskelee paloasemalla ja heille on varattu oma pukuhuone asemalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Viitasaaren paloaseman uudisrakennus | RakennusFakta.fi *RakennusFakta*. Viitattu 16.9.2021.
2. 1 2 3  Nyman, Pirjo: Viitasaaren uusi paloasema on nyt käytössä – katso kuvat tuliteristä tiloista.  *Keskisuomalainen*, 15.9.2021 7:00. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.9.2021.
3. ↑  Palokuntahaku *24365.fi*. Viitattu 16.9.2021.
4. ↑  Perämäki, Pertti: Pelastuslaitos vahvistaisi paloasemia Keski-Suomessa – ympärivuorokautinen päivystys yhä useampaan kuntaan? Väkirikkaille alueille ympärivuorokautinen miehitys. *Keskisuomalainen*.  30.1.2021 8:00. Viitattu 17.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Keski-Suomen pelastuslaitos (verkkosivut)