recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lina Pagliughi** (27. toukokuuta 1907 New York – 3. lokakuuta 1980) oli yhdysvaltalais-italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Pagliughi syntyi italialaisten maahanmuuttajien tyttäreksi New Yorkissa ja muutti kaksivuotiaana perheineen San Franciscoon. Hän esiintyi 8-vuotiaasta saakka San Franciscon suuren italialaisyhteisön tapahtumissa. Usein häntä säesti pianolla hänen siskonsa Flora. Pagliughin vanhemmat eivät toivoneet hänen suuntautuvan musiikkiuralle, mutta muuttivat mielensä Beniamino Giglin ja Luisa Tetrazzinin tunnistettua tytön lahjakkuuden. 15-vuotiaana Pagliughi muutti Milanoon, jossa opiskeli Gaetano Bavagnolin johdolla ennen oopperadebyyttiään Milanon kansallisteatterissa vuonna 1927. Roolina oli Gilda Giuseppe Verdin *Rigolettossa*. Pian Pagliughi esiintyi Gaetano Donizettin *Lucia di Lammermoorin* nimiroolissa Torinossa. Hän pääsi myös osallistumaan HMV:n kokonaisäänitykseen *Rigolettosta* Carlo Sabajnon johdolla.

Pagliughi meni vuonna 1929 naimisiin tenori Primo Montanarin kanssa. Hän kiersi muun muassa Etelä-Amerikassa vuonna 1928 ja Australiassa 1932. Ensimmäisen esiintymisensä La Scalassa Pagliughi teki vuonna 1930 Gildan roolissa. Italian radiossa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1934. Hän oli uransa loppuun saakka aktiivinen radioesiintyjä. Pagliughi esiintyi myös Yhdysvalloissa, josta palasi toisen maailmansodan takia Italiaan. Hän muutti miehensä kanssa Cesenaticoon ja esiintyi aktiivisesti vuoteen 1943 saakka eri puolilla Italiaa. Vuonna 1945 Pagliughi jatkoi uraansa. La Scalassa hän teki viimeisen esiintymisensä vuonna 1947. Hän jatkoi esiintymistä muualla kunnes vetäytyi vuonna 1960. Myöhemmin Pagliughi toimi laulajien opettajana. 1960-luvun lopusta asti hän asui miehensä kanssa pysyvästi Gatteo a Maressa, josta pariskunta oli ostanut kesäasunnon jo vuonna 1940.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lina Pagliughi Visit Gatteo Mare 2.2.2024, viitattu 23.2.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Lina Pagliughi Naxos, viitattu 23.2.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ghilarza** (sardiksi *Ilàrtzi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 481 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 55,46 neliökilometriä. Se sijaitsee 290 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ghilarza** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Askon ja Sotkan myymälät vierekkäin Turun Lausteella.
**Indoor Group Oy** on suomalainen huonekalualan yritys, joka syntyi vuonna 1999, kun Sponsor Capital Oy osti Askon ja Sotkan. Lokakuussa 2004 Sponsor Capital Oy myi Indoor Groupin Keskon tytäryhtiö KesWellille. Kesäkuussa 2017 Kesko myi Indoor Groupin sijoittajaryhmälle, johon kuuluvat Sievi Capital, kolme Sotka-ketjun franchising-yrittäjää ja eläkeyhtiö Etera. Vuoden 2018 alussa Etera yhdistyi Ilmarisen kanssa, jonka myötä Ilmarisesta tuli Indoor Groupin omistaja.

Indoor-nimi on peräisin Helsingin Fabianinkadulla 1970-luvun puolestavälistä alkaen toimineesta sisustusmyymälästä Oy Indoor Design Ab, jonka perustaja ja toimitusjohtaja oli sittemmin Ruotsissa merkittävän yritysjohtajauran luonut Fred Andersson. Indoor valmisti omia huonekaluja ruotsalaissuunnittelijoiden voimin myös vientimarkkinoille. Asko tuli Indoorin osakkaaksi vuonna 1982 ja rakensi siitä pienen myymäläketjun muutamien Askon huonekaluhallien yhteyteen.

Asko
----

*Pääartikkeli: Asko*
Askon perusti puuseppä Aukusti Avonius vuonna 1918 Lahden Puuseppätehdas -nimellä. Askolla oli alusta asti tehtaansa lisäksi myös omia myymälöitä. Askolla oli myös omaa vahvaa huonekalusuunnittelua, kunnes se siirtyi alihankintaan ja muodostui lopulta pelkäksi tavaramerkiksi.

Askon levyhuonekalutehtaan toimintaa jatkoi Best Furniture, joka ajautui ensiksi velkasaneeraukseen ja sitten konkurssiin.

Ketjulla on yhteensä 36 liikettä Suomessa sekä kolme Virossa.

Sotka
-----

*Pääartikkeli: Sotka (ketju)*
Sotka on vuonna 1959 perustettu huonekaluliike. Se on toiminut Sotka Oy:nä vuoteen 1993, jolloin yhtiön henkilökunta osti liiketoiminnan ja jatkoi sitä Sotka Finland Oy:nä. Sotka-myymälöitä on 52 kpl Suomessa, ja sen lisäksi Sotkalla on myymälät Tallinnassa, Tartossa ja Pärnussa.

Hallitus
--------

 *lähde?*

* Jarkko Tapani Takanen, hall. puheenjohtaja
* Jani Juhani Länsimäki, hall. jäsen
* Juha Untamo Saarinen, hall. jäsen
* Heikki Juhani Vesterinen, hall. jäsen

Lähteet
-------

1. ↑  Sponsor Capital myy Indoorin Keskolle *fvca.fi*.  Arkistoitu 27.4.2007.
2. ↑  Kesko myy Indoor Groupin – Sotka ja Asko siirtyvät Sievi Capitalin, Eteran ja Sotka-yrittäjien omistukseen, *Talouselämä* 21.6.2017.
3. ↑  Etera ja Ilmarinen yhdistyvät - uusi yhtiö huolehtii 1,1 miljoonan suomalaisen eläketurvasta *Iltalehti*.  12.9.2017. Viitattu 27.1.2019.
4. ↑  Tikkanen, Birgit: Indoor näyttää Askolle uutta suuntaa.  *Helsingin Sanomat*, 9.1.1982. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  Indoor Groupin kotisivut - Historia *indoorgroup.fi*.  Arkistoitu 14.2.2007. Viitattu 10. maaliskuuta 2007.
6. ↑  Sotkan kotisivut - Sotka *sotka.fi*. Viitattu 10. maaliskuuta 2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Indoor Groupin kotisivut
Onkijoita Jerisjoella vuonna 1955
**Jerisjoki** on Muoniossa Suomen Lapissa sijaitseva lukuisien järvien rikkonainen jokikokonaisuus, oikeastaan pikemmin vesireitti kuin joki. Jerisjoen reitillä on mittaa yli 20 kilometriä. Se kulkee tunturimaisemasta Tornionjoen laaksoon. Sen suurin, tavallaan keskusjärvi on muikuistaankin tunnettu Jerisjärvi Särkitunturin ja Keimiötunturin välissä. Sen alapuolella ovat Toras-Sieppi, Torasjärvi, Olosjärvi ja aivan lähellä Muonion keskustaajamaa pari lompoloa, jonka jälkeen aivan kirkon pohjoispuolella Muonionjärvi, joka laskee suoraan Tornionjokeen. Myös Vuontisjärvi kuuluu samaan vesireittiin. Sen sijaan Pallasjärvi kuuluu Kemijoen vesistöön

Jerisjoella on kalastusmahdollisuus ja siihen liittyvää matkailua. Jokeen on suunnitteilla vesiurheilukeskus esimerkiksi melontaa ajatellen.

Lähteet
-------

1. ↑  Korhonen, Jorma: Kalastaja: Vähäinen kalastaminen tukehduttaa Muonion järvet pikkukalaan ja ruokakalaa tuodaan etelästä  2.5.2017. Yle Uutiset. Viitattu 12.12.2021.
2. ↑  Mattila, Reino ja työryhmä: *Suomen tiekartta GT 1*, s. 120-121. Karttakeskus, 1979.
3. ↑  Jerisjoki *kalaan.fi*. Viitattu 12.12.2021.
4. ↑  Kallio, Henripekka: Muonio aikoo py­säyt­tää mat­kai­li­jat Suomen en­sim­mäi­sel­lä surf­fiaal­lol­la, jota suun­ni­tel­laan kylän kes­kel­le Je­ris­jo­keen  6.9.2020. Lapin Kansa. Viitattu 12.12.2020.
Margareta Hallin
**Gunhild Margareta Hallin** (20. helmikuuta 1931 Karlskoga – 9. helmikuuta 2020 Vantör) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano) ja säveltäjä.

Hallin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Ragnar Hulténin johdolla ja teki debyyttinsä Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1955. Vuosina 1957 ja 1960 hän esiintyi Glyndebournen oopperafestivaalilla Yön kuningattaren roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin *Taikahuilussa*. Hallinin ohjelmistoon kuului tässä vaiheessa myös muun muassa Gildan (*Rigoletto*) ja Violettan (*La traviata*) roolit Giuseppe Verdin teoksissa. Vuonna 1959 Hallin loi Sokean runoilijattaren roolin Karl-Birger Blomdahlin oopperassa *Aniara*. Hän toisti roolin samana vuonna Edinburghissa ja vuonna 1960 Covent Gardenissa.

Hallin esiintyi Anne Truloven roolissa Igor Stravinskyn *Hulttion tien* Ruotsin-ensiesityksessä. Hän loi Theresen roolin Lars Johan Werlen oopperassa *Drömmen om Thérèse* vuonna 1964 ja osallistui myös Hans Geforsin *Christinan* kantaesitykseen vuonna 1986. Hallin sai hovsångerskan arvonimen. Hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1976, Ruotsin akatemian teatteripalkinto vuonna 1986 ja Hugo Alfvén -palkinto vuonna 2004. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1972.

Hallinin sävellystuotannon joukossa on lauluja, kamarimusiikkia ja oopperoita, kuten *Fröken Julie* ja *Den starkare*. Hallin solmi ensimmäisen avioliittonsa viulisti-kapellimestari Inge Boströmin kanssa vuonna 1951. Avioliitosta syntyi tytär. Toisen avioliittonsa Hallin solmi näyttelijä Bengt Ekerotin kanssa. Avioliitosta syntyi poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Margareta Hallin Bach-Cantatas, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Göran Gademan, Gunhild Margareta Hallin Svensk kvinnobiografiskt lexikon 21.10.2020, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)
3. ↑  Margareta Hallin Kungahuset, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Gonnosnò** (sardiksi *Gonnonnò*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 772 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 15,46 neliökilometriä. Se sijaitsee 220 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gonnosnò** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
|  |
| --- |
| Rolisyklidiini |
| Rolisyklidiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 1-(1-fenyylisykloheksyyli)pyrrolidiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 2201-39-0 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem CID | 62436 |
| DrugBank | DB01549 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C16H23N |
| Moolimassa | 229,361 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Rolisyklidiini** (PCPy) on dissosiatiivinen anestesialääke jolla on sedatiivinen ja hallusinogeeninen vaikutus. Sillä on samankaltainen vaikutus fensyklidiinin kanssa, mutta se on hieman miedompi vaikutukseltaan ja sillä on vähemmän stimulantti vaikutus. Näiden sijaan sillä on sedatiivinen vaikutus jota on kuvailtu barbituraattien kaltaiseksi, mutta sillä on myös fensyklidiinin (PCP) kaltainen dissosiatiivinen, anesteettinen ja hallusinogeeninen vaikutus. Vaikka rolisyklidiini on PCP:n kaltainen, sitä ei ole koskaan käytetty laajalti väärin ja sen väärinkäytöstä on myös hyvin vähän tietoa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Lähteet
-------

1. ↑  Kalir A, Edery H, Pelah Z, Balderman D, Porath G. 1-Phenylcycloalkylamine derivatives. II. Synthesis and pharmacological activity. Journal of Medicinal Chemistry. 1969. 12(3):473-477
2. ↑  DEA Microgram Bulletin, 8, 143, 1975
**Bengt Rundgren** (21. huhtikuuta 1931 Karlskrona – 27. syyskuuta 2008 Vallentuna) oli ruotsalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso.

Rundgren valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta vuonna 1962. Hän teki oopperadebyyttinsä Wolfgang Amadeus Mozartin *Don Giovannissa* Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1962. Rundgren oli pysyvästi kiinnitettynä Tukholman kuninkaalliseen oopperaan vuoteen 1969 saakka ja tämän jälkeen Deutsche Oper Berliniin vuoteen 1998 saakka. Rundgrenin syvä bassoääni teki hänestä erityisen kysytyn Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin tulkitsijan, mutta hän tuli tunnetuksi myös Osminin (*Ryöstö Seraljista*), komtuurin (*Don Giovanni*) ja Sarastron (*Taikahuilu*) rooleista Mozartin teoksissa. Rundgren teki ensimmäisen esiintymisensä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1969 ja esiintyi myös muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla. Merkittäviä oopperataloja, joissa Rundgren vieraili, olivat esimerkiksi Metropolitan-ooppera, La Scala ja Covent Garden.

Rundgren sai vuonna 1983 hovsångaren arvonimen.

Lähteet
-------

1. ↑  Rundgren, Bengt Bayerisches Musiker-Lexikon Online, viitattu 25.2.2024 (saksaksi)
2. 1 2  Bengt Rundgren Nationalencyklopedin, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)
3. 1 2 3  Bengt Rundgren RTNworldList, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)
4. 1 2 3  Bengt Rundgren Naxos, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Spotswood – elämää tohvelitehtaassa** (*Spotswood / The Efficiency Expert*) on Mark Joffen ohjaama australialainen komediaelokuva vuodelta 1992. 1960-luvun puoleenväliin sijoittuvassa hiljaisessa tarinassa työntutkija (Anthony Hopkins) palkataan tehostamaan Melbournen liepeillä sijaitsevan tohvelitehtaan kovin leppoisaa työtahtia, mutta lopulta työn tilannut yrittäjäkään ei halua minkään muuttuvan. Elokuvan sivuosissa nähdään muun muassa Toni Collette esikoisroolissaan ja Russell Crowe yhdessä ensimmäisistä elokuvarooleistaan.

Vastaanotto
-----------

Filmnet esitti elokuvan Suomessa vuonna 1994 ja Yle TV1 vuonna 1996. *Helsingin Sanomien* tv-sivulla Mikael Fränti kehui elokuvaa brittiläisen Ealing-komediaperinteen onnistuneeksi elvytykseksi, jossa Hopkins ja australialaiset näyttelijät ovat löytäneet hyvän yhteisymmärryksen ja tv-ohjaajana aloittanut Joffe saanut sävyjä ajan ja paikan kuvaamiseen. Saman lehden Pertti Avola luonnehti *Spotswoodia* virkistävän epäsovinnaiseksi komediaksi ja kirjoitti Anthony Hopkinsin verryttelevän siinä vaativampien roolien välissä, mutta luovan silti pienin elein täysipainoisen ihmiskuvan yrityskonsultista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Elokuva.  *Helsingin Sanomat*, 27.1.1994, s. 47. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Avola, Pertti: Elokuva.  *Helsingin Sanomat*, 28.6.1994, s. 35. Näköislehti (maksullinen).
Teuvo Castrén 1930-luvulla.
**Teuvo Aimo Johannes Castrén** (16. syyskuuta 1918 Tampere – 21. elokuuta 1991 Lund) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Tampereen Ilvestä SM-sarjassa aikana 1934–1941 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta. Pelipaikaltaan "Kassu" oli maalivahti. Hän osallistui Suomen jääkiekkomaajoukkueen ensimmäisiin MM-kisoihin vuonna 1939.

Castrénin ura päättyi äkillisesti kun hän loukkaantui jatkosodassa menettäen näkönsä. Castrén kouluttautui uudelleen ja muutti Ruotsiin, mutta piti edelleen säännöllisesti yhtä entisten pelikavereidensa kanssa. Hän myös vieraili kesämökillänsä Tampereella. Ruotsissa Castrén toimi arvostettuna fysioterapeuttina vaimonsa Marthan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Teuvo Castrén *hockeyarchives.info*. Viitattu 18.8.2023.
2. 1 2  Leinonen, Kimmo: *Koulukadun Sankarit, Tampereen jääkiekkoilun historia 1928–1965*. Apali, 2014. ISBN 978-952-5877-38-0. (s. 159)
3. ↑  Teuvo Castren maalivahtitilastot *quanthockey.com*. Viitattu 18.8.2023.
**Edith Thora Thallaug** (16. kesäkuuta 1929 Bærum – 7. kesäkuuta 2020 Tukholma) oli norjalainen ooppera- ja konserttilaulaja (mezzosopraano), näyttelijä sekä rikoskirjailija.

Thallaug syntyi syntyi laulaja Rolf Thallaugin ja Marta Marie Halvorsenin perheeseen. Hän oli näyttelijäoppilaana Studioteatretissa vuosina 1947–1948. Vuonna 1948 Knut Hergel otti hänet Norjan kansallisteatteriin ensin kaksivuotiseen opetusohjelmaan, jonka jälkeen hän pääsi sinne näyttelijäksi. Thallaug esiintyi lukuisissa näytelmissä. Hän sai lauluopetusta Haldis Ingebjart Iseneltä ja teki laulajana debyyttinsä maaliskuussa 1959. Ruotsalainen bassobaritoni Joel Berglund kuului yleisöön. Thallaug lähti Ruotsiin opiskelemaan laulua Berglundin ja myöhemmin Gjurgja Leppéen johdolla. Vuonna 1960 hän sai kiinnityksen Göteborgin Stora Teaterniin. Thallaug esiintyi muun muassa *Così fan tutten*, *Madama Butterflyn* ja *Tannhäuserin* esityksissä. *Carmenin* nimiroolissa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1963.

Vuosina 1964–1982 Thallaug lauloi Tukholman kuninkaallisessa oopperassa, jossa hän esiintyi muun muassa Carmenina ja monissa Giuseppe Verdin oopperoissa. Norjassa Thallaug sai Kritikerprisenin esiintymisestään Gioacchino Rossinin *Tuhkimon* nimiroolissa Den Norske Operassa keväällä 1972. Thallaug tulkitsi myös oman aikansa oopperaohjelmistoa, jonka säveltäjiin kuuluivat Margareta Hallin, Aribert Reimann ja Antonio Bibalo. Vuonna 1982 hän loi Adan roolin Luciano Berion teoksen *La vera storia* kantaesityksessä La Scalassa. Thallaugin konserttiohjelmistoon kuului muun muassa messuja, oratorioita ja sinfonisia teoksia. Yksinlauluja hän tulkitsi usein Jan Eyronin ja Robert Levinin toimiessa pianisteina.

Thallaug sai vuonna 1976 Ruotsissa hovilaulajan arvonimen ensimmäisenä Ruotsin ei-kansalaisena koskaan. Hänelle myönnettiin Grieg-palkinto vuonna 1977 ja Litteris et artibus -mitali 1983. Vuonna 1983 hänestä myös tehtiin Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Thallaug solmi ensimmäisen avioliittonsa viulisti Bjarne Larsenin kanssa ja toisen avioliittonsa laulaja Ulf Björkegrenin kanssa. Hänen kolmas puolisonsa oli viulisti Josef Benczy. Thallaug kuoli 90-vuotiaana jonkin aikaa sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Operasångaren Edith Thallaug-Benczy är död SVT Nyheter 8.6.2020, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)
2. ↑  Till minne: Edith Thallaug Dagens Nyheter 9.7.2020, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)
3. 1 2 3 4  Edith Thallaug Stora norska leksikon 2005, viitattu 25.2.2024 (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz

 |

 |
**Mike King** (s. 30. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Pelaajaurallaan useissa maissa pelannut ja tarkkana heittäjänä pidetty King voitti Meksikon mestaruuden vuonna 2000 ja sijoittui Suomessa runkosarjan riistotilaston toiseksi kaudella 1999–2000.

Ura
---

### Koripalloilijana

King koki kasvupyrähdyksen 15–16-vuotiaana. Hänen lapsuudenkotinsa talon edessä oli koriteline, ja hänen veljensä kehotti Kingiä kokeilemaan koripalloa.

Kauden 1999–2000 King pelasi suomalaisessa Team Componentassa. Hän oli kyseisellä kaudella runkosarjan toiseksi paras pallonriistäjä 2,5 riiston keskiarvollaan. Vuonna 2000 King voitti Meksikon mestaruuden. Seuraavana vuonna hän kilpaili pääsystä NBA-joukkue Washington Wizardsin lopulliseen kokoonpanoon. King valittiinkin mm. Michael Jordanin kanssa 20 viimeisen pelaajan joukkoon, mutta hän karsiutui lopullisesta joukkueesta. Tämän jälkeen King siirtyi Kreikan pääsarjaan. Seuraavina kausina hän pelasi ympäri maailmaa. Keväällä 2005 King pelasi Harlem Globetrottersissa.

King palasi Componentaan kaudeksi 2006–2007. Lokakuussa King syyllistyi rattijuopumukseen, kun poliisi pysäytti hänen kuljettamansa, 40 km/h nopeusrajoitetulla alueella 80:aa km/h kulkeneen auton. King ja kolme muuta joukkueen pelaajaa olivat viettäneet vapaaillan Helsingissä, ja autossa oli ollut Componentan sponsorien tarroja. 1,5 promillea puhaltanut King erotettiin joukkueesta, ja hänelle langetettiin helmikuussa teosta 50 päivän ehdollinen vankeustuomio, 400 euroa sakkoja ja puolisen vuotta ajokieltoa. King oli tuolloin jo siirtynyt Tampereen Pyrintöön, eikä hän saapunut paikalle oikeuden istuntoon. Alkukauden 2007–2008 King pelasi Israelin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Tammikuussa 2008 hän teki pelaajasopimuksen loukkaantumisesta kärsineen Joensuun Katajan kanssa. Seuraavat kolme kautta, vuodet 2008–2011, hän kuului BC Jyväskylän joukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 King siirtyi Porvoon Tarmoon. Vuodet 2012–2014 hän pelasi Keravan Kori-80:ssa.. Kaudeksi 2016-2017 King palasi Karkkilaan ja pelaa KaU Karkkilan joukkueessa.

### Valmentajana

Tarmossa kaudella 2011–2012 pelatessaan King alkoi valmentaa seuran junioreja, ja tätä edeltäneellä kaudella hän toimi BC Jyväskylässä loukkaantumisen johdosta lähempänä apuvalmentajan kuin varsinaisen pelaajan roolia. Vuonna 2013 hän opiskeli oppisopimuskoulutuksella liikunnanohjaajaksi. Keväällä 2015 King hyväksyttiin korkeimpaan Suomessa järjestettävään valmentajakoulutukseen, HKVT:hen. Kausilla 2014-2015 ja 2015-2016 King on valmentanut Panttereiden C-A - junioreita.

Saavutuksia
-----------

* Meksikon mestaruus 2000
* SM-Koriksen runkosarjan riistotilaston toinen kaudella 1999–2000

Lähteet
-------

* Mike King (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Mike King basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
* Profiili Kataja Basketin sivustolla

### Viitteet

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  baskethotel.com
3. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Kuninkaan paluu! - Karkkila *kaukoris.com*.  21.9.2016. Viitattu 30.9.2016.
9. ↑
**Anamanaguchi** on newyorkilainen chiptune-rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2004. Yhtyeessä on neljä jäsentä: johtava lauluntekijä ja kitaristi Peter Berkman, basisti James DeVito, kitaristi Ary Warnaar ja rumpali Luke Silas.

Omien sanojensa mukaan yhtye tekee "äänekästä, nopeaa musiikkia hakkeroidulla Nintendo Entertainment Systemillä vuodelta 1985". Yhtyeen tyyli yhdistää sähkökitaraa, bassoa ja rumpuja chiptune-musiikkiin luoden yhdistelmän sekä perinteisiä soittimia että 8-bittisiä ääniä. Vaikka Anamanaguchi käyttääkin videopelilaitteistoja musiikin tuottamiseen, Berkmanin mukaan heidän suurin vaikuttajansa ei ole ollut videopelimusiikki vaan yksinkertaisempi popmusiikki kuten Beach Boys ja Weezer.

Kolmen albumin lisäksi yhtye on myös tuottanut musiikit Scott Pilgrim -sarjakuviin perustuvaan videopeliin *Scott Pilgrim vs. the World: The Game*. Pelin kehitti Ubisoft ja se julkaistiin PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleiden latauspalveluissa vuonna 2010. Pelin musiikit julkaistiin myös soundtrack-albumina digitaalisissa musiikkikaupoissa kuten iTunesissa.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Dawn Metropolis* (2009)
* *Endless Fantasy* (2013)
* *[USA]* (2019)

### EP:t

* *Power Supply* (2006)
* *Dawn Metropolis Preview* (2009)

### Soundtrackit

* *Scott Pilgrim vs. the World: The Game - Original Videogame Soundtrack* (2010)
* *Capsule Silence XXIV (Original Soundtrack Vol I)* (2016)
* *Capsule Silence XXIV (Original Soundtrack Vol II)* (2017)

### Singlet

* *Airbrushed* (2010)
* *My Skateboard Will Go On* (2010)
* *Aurora (Meet Me in the Stars)* (2010)
* *Airbrushed (RAC Remix)* (2010)
* *Mess* (2010)
* *Meow* (2013)
* *Endless Fantasy* (2013)
* *Prom Night* (2014)
* *Pop It* (feat. Meesh彡☆) (2014)
* *Miku* (feat. Hatsune Miku) (2016)
* *Lorem Ipsum (Arctic Anthem)* (2019)
* *Air On Line* (2019)
* *On My Own* (feat. HANA) (2019)
* *Styla* (2020)
* *Kei* (feat. POCHI) (2020)
* *Get Your Wish* (Anamanaguchi Remix) (2020)
* *Vancouver* (2020)
* *Everyday, Everynight* (feat. Planet 1999) (2020)
* *Pixel Candle* (2020)

Vuoden 2010 singlet on julkaistu ladattavaksi ilmaiseksi yhtyeen virallisilla kotisivuilla.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut
* Anamanaguchi Bandcamp-sivustolla
**Kelly Chase** (s. 25. lokakuuta 1967 Porcupine Plain, Saskatchewan) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 458 NHL:n runkosarjaottelua joissa teki 17 maalia ja antoi 36 maalisyöttöä. Pelitavaltaan Chase oli varsin kovaotteinen, josta osoituksena hänelle tuomitut 2017 jäähyminuuttia.

Ura
---

Ennen NHL-uraansa Chase pelasi juniorikiekkoa WHL-sarjan Saskatoon Bladesissa kolmen kauden ajan. Ennen kautta 1988-1989 Chase solmi vapaana agenttina sopimuksen St. Louis Bluesin organisaatioon. Ensimmäinen kausi kului kokonaisuudessaan IHL-farmijoukkue Peoria Rivermenin riveissä. Toisella kaudella otteluita kertyi Peoriassa 10 ja St. Louisissa 43. Kauden jälkeen hän pelasi myös yhdeksän pudotuspeliottelua.
Kaudella 1990-1991 vastuu väheni huomattavasti ja otteluita NHL:ssa kertyi vain kahden ottelun verran. IHL-otteluita sen sijaan kertyi 61 kappaletta. Kaudesta 1991-1992 alkaen Chase ei enää farmikomennuksia saanut ja pelasi kolmella seuraavalla kaudella keskimäärin 54 ottelua kaudessa Bluesin riveissä.
Tammikuussa 1995 Blues asetti Chasen Waiver-listalle, josta Hartford Whalers poimi hänet ilmaiseksi. Hartfordissa Chase pelasi loppukauden aikana 28 ottelua. Hartfordissa Chase pelasi maaliskuuhun 1997 asti kunnes vaihdettiin Torontoon 8. kierroksen varausvuoroon vuoden 1998 varaustilaisuudessa. Torontossa Chase mahtui kokoonpanoon vain kahdessa ottelussa ja istui suurimman osan kaudesta sivussa. Saman vuoden syyskuussa Toronto lähetti hänet takaisin St. Louisiin myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. Bluesissa Chase pelasi kolmen kauden aikana 137 ottelua ja lopetti sitten uransa.

Saavutukset
-----------

* IHL:n Turner-cupin mestaruus 1991 (Peoria Rivermen)
* NHL:n King Clancy Memorial Trophyn voitto 1998

Lähteet
-------

1. ↑  Kelly Chase The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Feistel-salauksen rakenne.
**Feistel-salaus** on 1970-luvun alussa julkaistu salausmenetelmä. 1960-luvun lopulla Horst Feistel ja Walt Tuchman työskentelivät IBM:n tietokoneille tarkoitetussa salausprojektissa nimeltä Lucifer. Projektissa syntyi myös lohkosalausalgoritmi, jonka nimi on Lucifer. Luciferista tehtiin useita patentteja, jotka ovat kaikki vanhentuneet. Useimmat lohkosalausmenetelmät ovat Feistel-verkkoja, jossa lohko jaetaan kahteen osaan *L* ja *R*. Feistel-rakenteessa samaa perusalgoritmia käytetään salaukseen ja purkamiseen. Rakenne perustuu useista kierroksista, joissa selkotekstiä käsitellään. Joka kierroksella on korvausaskel, jota seuraa permutaatioaskel. Feistelin verkko on tapa muodostaa käännettävä funktio ei-käännettävistä komponenteista. Korvaus-permutaatio -verkko ja Feistelin verkko käyttävät *kierrosfunktioita*, mutta Feistelin verkossa niiden ei tarvitse olla invertoitavia.

Lähteet
-------

1. ↑  Schneier; Bruce: *Applied Cryptography*. 2nd edition. Wiley. ISBN 0-471-11709-9. (englanniksi)
2. ↑  Avi Kak: Lecture 3: Block Ciphers and the Data Encryption Standard (PDF) *engineering.purdue.edu*.  16.1.2024. Viitattu 26.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Jonathan Katz & Yehuda Lindell: *Introduction to Modern Cryptography*, s. 170-172. Chapman & Hall/CRC, 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Luby-Rackoff: 7 Rounds are Enough for 2n(1−ε) Security (PDF) (englanniksi)
**Susanna Turunen** (s. 17. huhtikuuta 1965 Espoo) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut Yleisradion EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuodesta 2019. Sitä ennen hän toimi Ylen politiikantoimituksessa Eurooppa-toimittajana. Turunen oli aiemmin Ylen kirjeenvaihtaja Brysselissä 2007–2012.

Koulutus ja ura
---------------

Turunen on opiskellut kansainvälistä politiikkaa ja journalismia Augustana Collegessa Yhdysvaltojen Illinois’ssa, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1993. Lisäksi hän on tehnyt maisteriopintoja Uppsalan yliopistossa.

Turunen aloitti toimittajanuransa Ruotsin radiossa ja televisiossa vuosina 1994–1995. Sieltä Turunen siirtyi Yleisradioon, jossa hän työskenteli ensin vuonna 1996 Ylen Lapin radiossa, kunnes hän siirtyi Ylen Aamu-tv:n toimitukseen vuosiksi 1997–2000. Turunen työskenteli Ylen ulkomaantoimituksessa vuodesta 2001 kunnes neljän vuoden päästä hän siirtyi politiikantoimitukseen ja sittemmin Brysselin-kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 2007–2012 Sen jälkeen hän toimi Ylen EU-erikoistoimittajana. Hän palasi EU-kirjeenvaihtajaksi syyskuussa 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ytimessä (Arkistoitu sivu.) *Journalisti*.  12/2012.  Arkistoitu 8.4.2016. Viitattu 25.3.2016. (englanniksi)
2. ↑  Yle valitsi uudet kirjeenvaihtajat – Kirsi Heikel siirtyy Tukholmaan ja Susanna Turunen palaa Brysseliin *Yle Uutiset*.  4.6.2019. Viitattu 31.1.2020.
William Saunders Crowdy
**William Saunders Crowdy** (1847–1908) oli afroamerikkalainen uskonnollinen johtaja. Hän oli yksi Black Hebrew Israelites -liikkeen alkuunpanijoista ja sen Church of God and Saints of Christ -alajärjestön perustaja.

Elämäkerta
----------

Crowdy syntyi orjaksi Marylandissa. Hän onnistui pakenemaan vuonna 1863 ja liittyi Unionin armeijaan, jossa hän oli kokin tehtävissä. Palveluksensa jälkeen hän asettui Guthrieen Oklahomaan, missä hän toimi diakonina paikallisessa baptistikirkossa ja oli vapaamuurarien aktiivinen jäsen. Hän asui väliaikaisesti Kansas Cityssä ja avioitui Lovey Yates Higginsin kanssa.

Vuonna 1893 Crowdyn käytöksen kerrotaan muuttuneen omituiseksi. Hän ei ollut aina tietoinen, jos hänelle yritettiin puhua, ja hän saattoi istua tuijottaen pitkiä ajanjaksoja. Hän myös liikutteli huuliaan päästämättä mitään ääntä. Hänen vaimonsa epäili häntä juopottelusta ja kielsi häntä osallistumasta vapaamuurarien tapaamisiin. Crowdy ei kuitenkaan ollut käyttänyt alkoholia, ja hän väitti olleensa yhteydessä Jumalaan ja saaneensa näkyjä, joissa häntä kehotettiin perustamaan "todellinen kirkko". Tämä huipentui kokemukseen, jossa hän kuuli äänen kehottavan häntä juoksemaan, ja hän asettui metsään nukkumaan; hän näki unen, jossa oli useita kirkkojen mukaan nimettyjä pöytiä oksennuksen peitossa, ja ainoassa puhtaassa pöydässä luki "Church of God and Saints of Christ", ja hän sai säännöt seurakuntaa varten ja söi Raamatun. Tämän kokemuksen jälkeen hän alkoi keräämään seuraajia ympäri keskilänttä ja perusti ensimmäisen seurakuntansa Kansas Cityssä vuonna 1896. Pian seurakuntia perustettiin muuallekin Yhdysvaltoihin, ja Crowdy lähetti lähetyssaarnaajia myös Etelä-Afrikkaan vuonna 1903.

Crowdy opetti mustien, aasialaisten ja intiaanien olevan muinaisten israeliittien jälkeläisiä. Hänen seurakuntansa yhdisteli Vanhan Testamentin juutalaisia rituaaleja kristillisten oppien kanssa, mutta ajan myötä alensi Jeesuksen roolin Jumalasta profeetaksi. Hän käytti runsaasti vaikutteita vapaamuurariudesta, ja useat hänen oppilaansa olivat vapaamuurareita.

Lähteet
-------

* Jacob S. Dorman: *Black Israelites aka Black Jews aka Black Hebrews: Black Israelism, Black Judaism, Judaic Christianity*. Teoksessa Eugene V. Gallagher & William M. Ashcraft (toim.): *Introduction to New and Alternative Religions in America*. Greenwood, 2006.

### Viitteet

1. ↑  Dorman 2006, s. 61.
2. 1 2  Dorman 2006, s. 62
3. 1 2  Dorman 2006, s. 63.
4. 1 2  Dorman 2006, s. 64.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Carrie Hamilton
**Carrie Hamilton** (5. joulukuuta 1963 New York – tammikuu 2002) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Hamilton oli Carol Burnettin ja Joe Hamiltonin kolmesta lapsesta vanhin. Hän esiintyi muun muassa *Fame*-sarjassa Reggie Higginsin roolissa sekä elokuvissa *Tokyo Pop* ja *Shag: The Movie*.

Hamilton kärsi päihderiippuvuudesta. Hän kuoli tammikuussa 2002 keuhkokuumeeseen, joka ilmeni aivoihin levinneen keuhkosyövän komplikaationa. Vuonna 2014 hänen äitinsä julkaisi häntä käsittelevän kirjan *Carrie and Me: A Mother-Daughter Love Story*. Hamiltonin sisaruksista Erin Hamilton on luonut uran laulajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Carrie Hamilton Rotten Tomatoes, viitattu 1.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Phillip McDonald, Inside Carol Burnett’s troubled relationship with late daughter Carrie Hamilton before she tragically died at just 38 The U.S. Sun 6.4.2023, viitattu 1.3.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Vani Khokar, Carol Burnett says 'not a moment goes' by without thinking of her late daughter Carrie Hamilton Scoop Upworthy 22.1.2024, viitattu 1.3.2024 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Carrie Hamilton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Thresh (etualalla) vuonna 1997.
**Dennis Fong** (yksink.: 方镛钦; perint.: 方鏞欽; Jyutping: *Fong1 Jung4-jam1*; s. 11. maaliskuuta 1977), joka tunnetaan paremmin nimimerkillään **Thresh**, on amerikkalainen liikemies ja entinen ensimmäisen persoonan ammuntapelien *Quake* ja *Doom* ammattilaispelaaja.

Fong alkoi pelata *Doomia* 16-vuotiaana vuonna 1993. Hänen nimimerkkinsä oli "Threshold of Pain", joka lyhentyi kahdeksan merkin rajan vuoksi muotoon Thresh. Hän kävi community collegea Los Altosissa Kaliforniassa. Thresh voitti Microsoftin sponsoroiman *Doom*-turnauksen Judgement Day Seattlessa 1995.

Hänen pelaajauransa huippu oli vuonna 1997 *Quake*-turnaus Red Annihilation, jossa hän sijoittui ensimmäiseksi ja sai palkinnoksi id Softwaren toimitusjohtajan John Carmackin Ferrari 328:n. Thresh oli luultavasti se henkilö, jonka ansiosta ampumapeleissä käytetään pelihahmon ohjaukseen WASD-näppäimiä. Näppäinyhdistelmä löytyy hänen kirjoittamistaan ohjeista Thresh’s Quake Bible. Fong tunnustetaan Guinnessin maailmanennätysten mukaan ensimmäiseksi ammattimaiseksi pelaajaksi.

Fong opiskeli UC Berkeleyssä, muttei ikinä valmistunut. Jätettyään peliuransa hän ylläpiti portaalia Gamers.com, johon hän keräsi 11,5 miljoonaa dollaria sijoituksia ja sai AltaVistan kumppanikseen. Myöhemmin Fong oli perustamassa Xfirea, joka on pikaviestin ja sosiaalinen verkosto pelaajille ja jonka Viacom hankki 102 miljoonalla dollarilla huhtikuussa 2006.
Hän on myös Lithium Technologiesin perustaja, joka on sosiaalinen asiakassuhdehallintayritys (CRM).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Tyler Wilde last updated: How WASD became the standard PC control scheme *PC Gamer*.  24.6.2016. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  Salon.com Technology | The Michael Jordan of gaming *web.archive.org*.  24.6.2007.  Arkistoitu 24.6.2007. Viitattu 2.5.2023.
4. ↑  Associated Press: PC Gamers Muster Using Xfire *Wired*. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
5. ↑  GamesIndustry International Contributor: Viacom To Acquire Xfire, Inc. For $102 Million *GamesIndustry.biz*.  24.4.2006. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Thresh’s Quake Bible

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Mnesifilos** (m.kreik. Μνησίφιλος, *Mnēsifilos*, lat. *Mnesiphilus*; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen valtiomies, joka oli kotoisin Ateenasta.

Mnesifilos oli Themistokleen ystävä. Plutarkhoksen mukaan Themistokles otti paljon mallia ystävästään, joka ei välittänyt niinkään retoriikan taidosta ja filosofiasta, vaan pyrki lähinnä osoittamaan vahvaa, käytännöllistä järkeä. Näin hän edusti ikään kuin vanhanajan ateenalaisen, Solonin kaltaisen valtiomiehen ominaisuuksia. Tämä eräänlainen henkinen yhteys Soloniin on muuntunut Plutarkhoksen *Seitsemän viisaan pidoissa* todelliseksi mutta anakronistiseksi yhteydeksi ja ystävyydeksi Solonin ja Mnesifiloksen välillä.

Persialaisten hyökkäyksen alla vuonna 480 eaa. Mnesifilos sai Themistokleen estämään muiden kreikkalaisliittolaisten suunnitelman vetäytyä Salamiin saarelta Korintin kannakselle ottamaan vihollinen vastaan siellä. Themistokles sai sitten taivuteltua Eurybiadeen kutsumaan koolle uuden kokouksen, jossa sai lopulta läpi kantansa, että kreikkalaisten yhtynyt laivasto pysyi Salamiin luona, mikä johti kreikkalaisille voittoisaan Salamiin taisteluun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Mnesiphilus", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. 1 2 3  Plutarkhos: *Kuuluisien miesten elämäkertoja*, Themistokles 2, 11; *Herodotoksen pahanilkisyydestä* (*De malignitate Herodoti*) 37, *Seitsemän viisaan pidot* (*Septem sapientium convivium*) 11.
**Lin-Manuel Miranda** (s. 16. tammikuuta 1980 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, säveltäjä, näytelmäkirjailija ja elokuvaohjaaja. Hän on tehnyt musikaalin *Hamilton*, joka sai 16 Tony-ehdokkuutta vuonna 2016, enemmän kuin mikään tuotanto aikaisemmin. Hän esittää itse siinä nimiroolia. *Hamilton* sai ehdokkuuksista 11 palkintoa. Miranda on palkittu uransa aikana Pulitzer-palkinnolla, kahdella Grammyllä, Emmyllä ja kolmella Tonylla.

Miranda sai parhaan laulun Oscar-ehdokkuuden elokuvaan *Vaiana* (2016) säveltämästään ja sanoittamastaan kappaleesta "How Far I’ll Go".

Miranda näyttelee joulukuussa 2018 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *Maija Poppasen paluu*. Musikaalielokuvan on ohjannut Rob Marshall, ja se on jatkoa vuonna 1964 ensi-iltaan tulleelle elokuvalle *Maija Poppanen*. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Emily Blunt ja Meryl Streep. Hän sai elokuvasta parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

Miranda tuotti Disneyn elokuvan *Pieni merenneito*, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1989 samannimisestä animaatioelokuvasta. Miranda myös sävelsi musiikkia elokuvaan yhdessä Alan Menkenin kanssa.

Vuonna 2018 Miranda sai tähden Hollywood Walk of Fame -kävelykadulle. Vuonna 2021 sai ensi-iltansa Mirandan esikoisohjaus *Tick, Tick... Boom!*, joka on Jonathan Larsonista kertova elämäkertaelokuva. Larsonia esittää elokuvassa Andrew Garfield.

Lähteet
-------

1. ↑  Cox, Gordon: 2016 Tony Awards: ‘Hamilton’ Nabs Record 16 Nominations  14.7.2016. Variety. Viitattu 3.5.2016. (englanniksi)
2. ↑  Lin-Manuel Miranda, Auli'l Cravalho, Sting, Justin Timberlake and John Legend to perform this year's nominated songs at the Oscars *Oscars.org*.  10.2.2017. Viitattu 23.2.2017. (englanniksi)
3. ↑  Kroll, Justin: Meryl Streep Joins Emily Blunt in ‘Mary Poppins’ Sequel (EXCLUSIVE) *Variety*.  28.7.2016. Viitattu 23.8.2016. (englanniksi)
4. ↑  Kroll, Justin: Lin-Manuel Miranda Joining ‘Little Mermaid’ as Producer and Songwriter  16.8.2016. Variety. Viitattu 22.8.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lin-Manuel Miranda** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Risto Juhani Siivola** (s. 1. marraskuuta 1947 Sysmä) on suomalainen diplomi-insinöri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Risto Siivola syntyi Onni ja Hellä Siivolan perheeseen. Hän avioitui 1971 Marjatta Kaarina Ullgrenin kanssa. Siivola tuli ylioppilaaksi Sysmän yhteiskoulusta 1966 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971. Hän oli Standard Telefon og Kabelfabrik A/S:n järjestelmäinsinööri Norjassa 1972–1973 ja Standard Electric Puhelinteollisuus Oy:n järjestelmäinsinööri Helsingissä 1974–1977.

Turun kaupungin puhelinlaitoksen, vuodesta 1991 Turun Telelaitos, suunnitteluosaston päällikkö Siivola oli 1977–1987 ja toimitusjohtaja 1987–1994, Oulun Puhelin -osakeyhtiön toimitusjohtaja 1995–2001 ja Uusi Oulun Puhelin Oyj:n, vuodesta 2001 Oulun Puhelin Oy, vuodesta 2007 Oulun Puhelin Holding Oyj ja vuodesta 2010 Oulu ICT Oy, toimitusjohtaja 2000–2011. Siivola oli myös Turun teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1978–1987 ja Telepohja Oy:n toimitusjohtaja 1995–2007. Hänellä on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, DNA:n hallituksen puheenjohtajana hän toimi 2003–2010. Kauppaneuvoksen arvonimen Siivola sai 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Henttinen, Annastiina: Kauppaneuvos Risto Siivola (1947–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 7.5.2021. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.3.2024.
2. ↑  Arvonimiä. Risto Siivolasta kauppaneuvos.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 25.5.2011, nro 141, s. 14. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.3.2024.  (ei-vapaa)
**Thorvald Olof Magnus Nyblin** (30. joulukuuta 1871 Drammen, Norja – 10. lokakuuta 1942 Helsinki) oli norjalaissyntyinen valokuvaaja. Thorvald oli erään Suomen valokuvaushistorian suuren vaikuttajahahmon Daniel Nyblinin nuorempi veli. Hänen isänsä oli kuvanveistäjä Carl Petter Anton Dyrendahl Nyblin (1818–1883) ja äitinsä Petronella Pedersen (1837–1881). Thorvald Nyblinin puoliso oli Alexandra Olivia Wikström (s. 1874 Helsinki, k. 1945 Helsinki). Heillä oli 2 lasta: valokuvaaja Tor Björn Nyblin (s. 1898, k. 1969) ja valokuvaaja Pia Monica Norre (s. 16.7.1906 - 14.12.2006, h. Helsinki, Hietaniemi).

Thorvald Nyblin oli valokuvaajan opissa sukunsa opastuksella Suomessa sekä harjoittelemalla valokuvausta Yhdysvalloissa 1893-1897, jossa hän myös toimi ateljeevalokuvaajana. Ammattilaisena hän aloitti 1893. Hänen töitään olivat henkilökuvaus, maisemat ja miljöökuvaukset. Aikansa harrastettuaan maalausta hän valmisti myös valokuviin perustuvia henkilömuotokuvia. 

Thorvald Nyblinin ensimmäinen ateljee sijaitsi Fabianinkatu 27:ssä, Helsingissä 1890-luvulla. Hän liittyi arvostetun Helsinkiläisen Amatörfotografklubbenin jäseneksi vuonna 1896. Tultuaan opiskelumatkaltaan Yhdysvalloista takaisin Suomeen vastasi hän veljensä Daniel Nyblinin omistamasta valokuvaamosta puolen vuoden ajan. Saman vuoden (1897) kesällä hän vuokrasi Viipurista oman valokuva-ateljeen ja aloitti toimintansa studiovalokuvaajana osoitteessa Aleksanterinkatu 27, Viipuri. Studio sijaitsi kaksikerroksisessa talossa Tottinkadun (nyk. Rostovskaja Ulica) ja Aleksanterinkadun (myöh. Karjalankatu, nyk. Leningradskij Prospekt) kulmassa. Nykyisin kyseisellä paikalla ei ole rakennuksia, vaan siinä sijaitsee puisto. Tultuaan Viipuriin valokuvaajaksi 1890-luvulla seurasi hän ajan trendiä, sillä Viipurin valokuvausliiketoiminta oli tuolloin täysin ulkomaalaisten toimijoiden varassa.

Vuonna 1903 sai hän ensimmäisen palkinnon Amatörfotografklubbenin Helsingin Ateneumiin järjestämässä valokuvanäyttelyssä.

Nyblin liikkui myös kiertävänä kuvaajana mm. Sortavalassa 1910. Vuonna 1938 avasi hän sivuliikkeen Viipurin Suurikatu 2:ssa. Liikkeestä muodostettiin jo vuonna 1918 osakeyhtiö ja toimintaa oli siitä lähtien Viipurin lisäksi myös Vaasassa sekä alkuperäisessä studiossa Helsingin Fabianinkadulla.*lähde tarkemmin?*

Lähteet
-------

1. ↑  Thorvald Nyblin ( s. 1871, k. 1942 ) *kukakuvasi.valokuvataiteenmuseo.fi*. Viitattu 7.2.2024.
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuvataiteen museo
* Kuvaamot Karjalassa
* Museoviraston kuvakokoelmat (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sijoitetun vapaan oman pääoman rahasto** eli **SVOP-rahasto** on suomalaisen osakeyhtiön kirjanpidossa oleva tase-erä, joka on yhtiön vapaata omaa pääomaa. SVOP-rahastoon merkityt rahat liittyvät yhtiöön tehtyihin sijoituksiin tai yhtiön saamiin voittoihin. SVOP-rahastoa voidaan käyttää varojenjakoon osakkeenomistajille.

SVOP-rahaston kertyminen
------------------------

SVOP-rahasto syntyy tai kasvaa osakeannissa tai muun oman pääoman sijoituksen yhteydessä. Rahastoon voidaan siirtää yhtiön voittovaroja. Rahastoon voidaan myös siirtää varoja yhtiön muista rahastoista, jotka voivat olla joko sidottua tai vapaata omaa pääomaa.

SVOP-rahastoon tehdyt sijoitukset voivat olla yhtiön osakkaiden tai ulkopuolisten tekemiä. Osakeannissa SVOP-rahastoon merkitään se osa uuden osakkeen merkintähinnasta, jota ei merkitä osakepääomaan. SVOP-rahastoon kuuluu myös optio-oikeudesta tai muusta erityisestä oikeudesta saatu merkintähinta. Pääomalaina voidaan muuntaa oman pääoman ehtoiseksi sijoitukseksi, joka merkitään SVOP-rahastoon. Rahasto voi kertyä myös yritysjärjestelyjen yhteydessä.

Jos osakepääomaa alennetaan, alennusmäärä voidaan siirtää SVOP-rahastoon, jos sitä ei käytetä muihin tarkoituksiin. Rahoja voidaan siirtää SVOP-rahastoon myös, jos vanhan osakeyhtiölain mukaista vararahastoa tai ylikurssirahastoa alennetaan.

SVOP-rahaston käyttö
--------------------

SVOP-rahastoa voidaan käyttää varojenjakoon kuten osingonmaksuun osakkeenomistajille.

Varojenjako verotetaan pääsäännön mukaan samoin kuin osinko. Tietyissä tilanteissa se verotetaan kuitenkin luovutuksena (luovutusvoitto). Koska verotus riippuu tilanteesta, kirjanpidossa on pidettävä selvyys siitä, mistä eristä SVOP-rahasto koostuu.

SVOP-rahastosta voidaan siirtää varoja yhtiön muihin rahastoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Osakeyhtiölaki 624/2006 *www.finlex.fi*.  Arkistoitu 13.2.2019. Viitattu 19.2.2018.
2. 1 2  Lindfors, Hannele: *Kirjanpito käytännönläheisesti*, s. 57. Helsingin seudun kauppakamari, 2010.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Vapaan oman pääoman rahaston varojenjako verotuksessa *Verohallinto*. Viitattu 19.2.2018.