recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Citizen Cohn** (tv-esityksessä **Kansalainen Cohn**) on Frank Piersonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1992. Tosipohjainen televisioelokuva kertoo lakimies Roy Cohnista (James Woods), joka toimi Yhdysvaltojen senaattori Joseph McCarthyn (Joe Don Baker) pääneuvonantajana toisen punapelon aikana 1950-luvulla. Liberaalin juutalaisperheen kasvatista ja homoseksuaalisuutensa peittäneestä Cohnista tuli kaksinaismoralistinen kommunisteja, juutalaisia ja homoja jahtaava hallituksen kätyri ja Ethel ja Julius Rosenbergin oikeudenkäynnin syyttäjä. David Franzonin käsikirjoitus perustuu Nicholas von Hoffmanin bestseller-kirjaan. Tarinan kehyskertomus näyttää Cohnin 1980-luvun keskivaiheilla asianajo-oikeutensa menettäneenä, aidsin riuduttamana, hourailevana vuodepotilaana, joka yhä jaksaa alistaa häntä hoitavia ihmisiä. Lapsuusjaksot pohjustavat Cohnin luonteen kehittymistä.

Todettuaan Cohnin kuolleeksi sairaalan mieslääkäri sanoo: "Lopultakin hän teki jotakin inhimillistä."

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  James Woods  | … |  Roy Marcus Cohn  |
|  Joe Don Baker  | … |  senaattori McCarthy  |
|  Joseph Bologna  | … |  Walter Winchell  |
|  Ed Flanders  | … |  Joseph N Welch  |
|  Frederic Forrest  | … |  Dashiell Hammett  |
|  Lee Grant  | … |  Dora Cohn  |
|  Pat Hingle  | … |  J. Edgar Hoover  |
|  John McMartin  | … |  vanhempi lääkäri  |
|  Josef Sommer  | … |  Albert Cohn  |
|  Daniel Benzali  | … |  Francis Joseph Cardinal Spellman  |
|  Tovah Feldshuh  | … |  Iva Schlesinger  |
|  John Finn  | … |  senaattori Charles Potter  |
|  Frances Foster  | … |  ensimmäinen Annie Lee Moss  |
|  Allen Garfield  | … |  Abe Feller  |
|  David Marshall Grant  | … |  Robert F. Kennedy  |

Vastaanotto
-----------

*Citizen Cohn* voitti kolme Emmy-palkintoa (roolituksesta, leikkauksesta ja maskeerauksesta) ja oli ehdolla yhdeksässä muussakin kategoriassa. Golden Globe -ehdokkuudet tulivat parhaan televisioelokuvan ja parhaan tv-miespääosan sarjoissa.

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja piti sitä hallittuna televisioelokuvana, jossa Woods tekee vakuuttavan roolityön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Romano, Bello: "Citizen Cohn", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  *Citizen Cohn* Internet Movie Databasessa. (englanniksi), Awards.
**Citizen Peter** on Antti Alasen ja saksalaisen kriitikon Olaf Möllerin toimittama teos suomalaisesta elokuvahistorioitsija ja -ohjaaja Peter von Baghista. Teos ilmestyi 2013, ja sen on kustantanut Like. Teos sisältää 50 von Baghin tuntevan elokuva-alan ja sen ulkopuolisten kirjoittajan tekstejä ja muistikuvia sekä valokuvia. Kyseessä on juhlakirja 70 vuotta täyttäneelle von Baghille ja se on tehty hänen luvallaan.

Teoksen motoksi on merkitty von Baghin sanat: "Jos sinulla on neljä projektia kesken etkä tiedä, miten selviäisit niistä, ota vielä yksi", jotka kuvaavat hänen tyyliään ja tahtiaan.

Mukana on eri kirjoittajien artikkeleiden lisäksi myös von Baghin omaa, ennen julkaisematonta materiaalia, luettelot hänen kirjoistaan, elokuvistaan ja radio- ja televisio-ohjelmistaan sekä luettelot Love Kirjat -kustantamon julkaisuista ja Sodankylän elokuvajuhlien vieraista.

Kirjan nimi tuo mieleen Orson Wellesin elokuvan *Citizen Kane*, kuten Antti Alanen alkusanoissa sanoo, mutta kirjan toisen toimittajan Olaf Möllerin mukaan viittaus liittyy pikemminkin von Baghin erääseen tv-dokumenttiin, Pekka ja Pätkä -ohjaaja Armand Lohikosken muotokuvaan *Kansalainen Puupää*, sillä "Peter välittää Lohikosken tapaisista henkilöistä ja asioista, joista muut eivät välitä".

Arviossaan Risto Löf toteaa, että kirja on onnistunut välttämään juhlakirjojen pahimman ongelman pönötyksen, joskaan turhilta ylisanoilta ei täysin ole vältytty.

Lähteet
-------

1. 1 2  Antti Alanen, Saatteeksi, s. 11-21
2. 1 2  Risto Löf, Citizen Peter, (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 19.9.2013
3. ↑  Kustantajan esittely Like.fi, viitattu 19.9.2013
4. ↑  Lauri Lehtinen, Peter von Bagh: Elokuvahullu kuvaa Suomea, jota ei ehkä koskaan ollut, viitattu 19.9.2013
Borzjan piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
**Borzjan piiri** (ven. Борзинский район, *Borzinski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 9 000 neliökilometriä. Asukkaita on 54 400 henkeä (vuonna 2009).

Borzjan piiri sijaitsee Taka-Baikalian eteläosassa. Lännessä se rajoittuu Ononin ja Olovjannajan piireihin, pohjoisessa Balein ja Aleksandrovski Zavodin piireihin, idässä Krasnokamenskin ja Zabaikalskin piireihin sekä etelässä Mongoliaan.

Piirin hallinnollinen keskus on Borzjan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Šerlovaja Goran kaupunkimainen taajama ja 15 maalaiskuntaa: Akurai, Biliktui, Hada-Bulak, Južnoje, Kljutševskoje, Kondui, Kurunzulai, Novoborzinskoje, Perednjaja Byrka, Priozernoje, Solovjovsk, Šonoktui, Tsagan-Olui, Tšindant ja Ust-Ozernaja. Asutuskeskuksia on yhteensä 23.

Piirin kautta kulkee Tšitasta Kiinaan johtava rautatie ja maantie. Borzjassa niistä haarautuu yhteys Mongolian Tšoibalsaniin. Piirikeskuksesta on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin 349 kilometriä. Lentokenttä suljettiin 1990-luvun lopussa.

Talous perustui 1990-luvulle saakka kaivosteollisuuteen (tina, ruskohiili) ja rautatieliikenteeseen. Nykyään kaivostoiminta on vähäistä. Seudulla on elintarvike- ja metsäteollisuutta. Lampaanhoitoon erikoistunut maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.

Borjzassa toimii lääketieteellinen opisto ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Daurskaja nov*. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä, Dahurian luonnonpuisto ja kaksi muuta luonnonsuojelualuetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Borzjan piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
**Antiokhos V Eupator** (n. 173 eaa. – 162 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 164–162 eaa. Hän seurasi isäänsä Antiokhos IV Epifanesta valtaistuimelle yhdeksänvuotiaana, kun isä oli kuollut Persiassa. Sotapäällikkö Lysias, jonka Epifanes oli jättänyt vastaamaan Syyriasta, toimi sijaishallitsijana. Lysiaksen asema oli kuitenkin epävakaa muiden päälliköiden joukossa. Lisäksi Rooman senaatti piti panttivankina Demetrios I:stä, joka oli Seleukos IV Filopatorin poika ja laillinen vallanperijä. Rooma pystyi näin kontrolloimaan seleukidien politiikkaa uhkaamalla vapauttaa Demetrioksen.

Edelleen voimakas seleukidien armeija yritti panna pisteen juutalaisten kapinoinnille, mutta yritys päättyi heikkoon kompromissiin. Roomalainen lähetystö matkusteli Syyriassa ja murensi näin seleukidien asemaa. Apamean kanssa tehdyn rauhansopimuksen vuoksi vuonna 188 eaa. sotalaivoja jouduttiin upottamaan ja norsujen jänteitä katkomaan. Lysias ei tohtinut ärsyttää roomalaisia, mutta hänen sylikoiramainen asenteensa suututti hänen alamaisiaan. Rooman lähettiläs Gnaeus Octavius, vuoden 165 eaa. konsuli, murhattiin Laodikeassa 162 eaa. Tässä vaiheessa Demetrios pakeni Roomasta ja hänet otettiin Syyriassa vastaan todellisena kuninkaana.

Antiokhos ja hänen sijaishallitsijansa tapettiin pian tämän jälkeen.

Epiteetti Eupator tarkoittaa "hyvästä isästä".

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Antiokhos IV Epifanes** | **Seleukidit**  | Seuraaja:**Demetrios I Soter** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| "No Matter What"Boyzone |
| --- |
| Singlen "No Matter What" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Where We Belong (2. versio)* |
|  Julkaistu | 1998 |
|  Tuottaja(t) | Jim Steinman, Andrew Lloyd Webber, Nigel Wright |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 04.34 |
|  Levy-yhtiö | Polydor |
| Boyzonen muut singlet |
| "All That I Need"1998 | "No Matter What"1998 | "I Love the Way You Love Me"1998 |

**No Matter What** oli alun perin kappale Andrew Lloyd Webberin musikaalista *Whistle Down the Wind*, jonka irlantilainen poikabändi Boyzone levytti musikaalin konseptialbumille ja julkaisi myös singlenä. Se nousi Britannian singlelistan kärkeen, myi platinaa ja valittiin yleisöäänestyksellä Record of the Year -palkinnon voittajaksi Britanniassa.

Stephen Gately valitsi "No Matter What" -laulun alun perin useista Lloyd Webberin kappaleista ja yhtye viittasikin siihen usein nimityksellä "Stephen's baby". He esittivät kappaleen Lloyd Webberin 50-vuotisjuhlallisuuksissa Royal Albert Hallissa vuonna 1998 ja se julkaistiin pian tapahtuman jälkeen, koska yleisön reaktio oli ollut odotettua positiivisempi. Kappale oli suosittu myös Britannian ulkopuolella ja nousi hitiksi ympäri Eurooppaa. Laulun sanoituksissa voi nähdä homoseksuaalisia viittauksia, joskaan yhtyeen jäsenet eivät ole tätä kommentoineet. Myös Meat Loaf on levyttänyt kyseisen kappaleen ja se julkaistiin albumilla *The Very Best of Meat Loaf* nimellä "Home By Now / No Matter What" vuonna 1998.

Kappaleet
---------

UK CD single versio 1
1. No Matter What
2. She's The One
3. Live Interview with Boyzone (CD-ROM)

UK CD single versio 2
1. No Matter What
2. Where Have You Been
3. All That I Need (Phil da Costa's Oxygen Edit)
**Antiokhos X Eusebes Filopator** oli Seleukidien valtakunnan hallitsija, joka osallistui valtakunnan lopunaikojen sisällissotiin. Valtakautensa alussa 95 eaa. hän löi puoliserkkunsa ja pikkuserkkunsa Seleukos VI:n kostona isänsä Antiokhos IX:n kuolemasta. Hänen nimensä epiteetit kunnioittavatkin hänen isäänsä: Eusebes oli hänen isänsä epiteetti ja Filopator tarkoittaa ’isää rakastavaa’. Voiton jälkeen hän hallitsi Antiokiassa taistellen jatkuvasti Seleukoksen neljää veljeä, nabatealaisia ja parthialaisia vastaan.

Antiokhos X:n kuolinaika on epäselvä. Historioitsija Josephus arvelee hänen kuolleen vuoden 90 eaa. tienoilla parthialaisia vastaan käydyssä taistelussa. Toisaalta Appianus kertoo, että Armenian kuningas Tigranes II olisi lyönyt hänet valloitettuaan Syyrian 83 eaa. Hänen toiminnastaan tällä aikavälillä ei ole kuitenkaan mitään tietoa. Hänen poikansa Antiokhos XIII Asiatikos toimi Syyriassa roomalaisten klienttikuninkaana, kun Pompeius oli voittanut Tigraneen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Seleukos VI Epifanes** | **Seleukidit**  | Seuraaja:**Tigranes I** |
**Eva Taimi** (10. heinäkuuta 1913 Helsinki – 7. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen tekstiilisuunnittelija ja suomalaisen painokangassuunnittelun uranuurtajia. Hän valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta tekstiilisuunnittelun osastolta vuonna 1937 ja palkattiin samana vuonna mallisuunnittelijaksi Helsingin Taidevärjäämöön, jossa hän toimi muotoilija Kaj Franckin ohella yrityksen johtavana suunnittelijana. Vuonna 1945 Franck siirtyi työskentelemään Arabian taideosastolle ja Taimi vaihtoi vuonna 1947 Vaasan Puuvilla Osakeyhtiöön.

Eva Taimi oli ensimmäinen teollisuuden palvelukseen palkattu taideteollisen koulutuksen saanut tekstiilisuunnittelija aloittaessaan Helsingin Taidevärjäämössä vuonna 1937. Ominaista hänen suunnittelulleen oli, että hän teki kuosit painovalmiiksi alusta loppuun painoseulojen lakkaamista myöten. Erityisesti sota-aikana työskentelyä rajoitti materiaalipula: painettiin kankaan sijaan paperille tai kuitukankaalle, ja kuvioista oli luotava runsaan näköisiä mahdollisimman vähin painovärein (Niittykukkia, Lapinraita, 1943). Vuodesta 1958 Taimi toimi vapaana suunnittelijana toimeksiantajinaan muun muassa Finlayson ja Tampella. Erityisen suosittuja olivat hänen painetut pellavapyyheliinansa. Aiheiltaan ne olivat usein kansatieteellisiä, kuten kansallispukuaiheiset Lappfjärd, Häme ja Keski-Pohjanmaa.

Eva Taimin elämäntyötä on kartoitettu Taideteollisen korkeakoulun tekstiilitaiteen tutkimusprojekteissa ja siitä järjestettiin näyttely *Tekstiilitaiteen kukkivat unelmat. Eva Taimi 1913−1991* vuonna 2004 Designmuseossa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Eva ja Maija Taimin rahasto *www.ornamosaatio.fi*.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 8.3.2016.
3. ↑  Kuosit kulttuurissa – Suomalaisen painokankaan tekijöitä *mycourses.aalto.fi*.
Gorlinin oireyhtymää sairastava aikuinen
**Gorlinin oireyhtymä**, **Gorlin–Goltzin oireyhtymä**, **tyvisoluluomioireyhtymä** (BCNS) eli **nevoidi tyvisolusyöpäoireyhtymä** (NBCCS) on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa ihon tyvisolusyöpiä. Muita piirteitä ovat leukaluun kystat, pistemäiset kuopat kämmenissä ja jalkapohjissa sekä epämuodostumat luustossa. Gorlinin oireyhtymä -nimellä on saatettu joskus viitata myös fokaaliseen ihon hypoplasiaan, jota ei tule sekoittaa tyvisolusyöpäoireyhtymään.

Gorlinin oireyhtymästä kärsivien ihmisten kasvonpiirteisiin kuuluvat usein korostunut otsa, silmien toisistaan etäinen sijainti ja suuri päänympärysmitta. Yleisimmät oireyhtymän piirteet ovat leukaluun kystat ja useat tyvisolusyövät; nämä esiintyvät noin 90 %:lla ihmisistä, joilla oireyhtymä on. Niitä saattaa kehittyä jo lapsuudessa, mutta ne voivat myös ilmetä vasta missä tahansa aikuisuuden vaiheessa. Noin viidellä prosentilla oireyhtymästä kärsivistä esiintyy huuli- tai suulakihalkio, polydaktyliaa (liikasormia) tai silmien poikkeavuuksia. Harvemmin ilmenee myös keuhkopussin tai suoliliepeen kystia, jotka yleensä eivät oireile. Noin viidellä prosentilla ilmenee myös medulloblastooma, joka yleisimmin esiintyy noin 2–3 vuoden ikäisellä. Kehitysvammaisuus on kuvattu noin viidellä prosentilla oireyhtymästä kärsivistä. Fibroomia saatetaan joskus todeta munasarjoissa ja sydämessä. Oireyhtymän vaikeusaste vaihtelee yksilöllisesti jopa saman perheen sisällä. Potilaiden elinajanodotteissa ei ole havaittu suuria eroja keskimääräiseen elinajanodotteeseen.

Gorlinin oireyhtymä johtuu mutaatiosta kromosomin 9 PTCH-geenissä. Noin 30 %:ssa tai jopa 50 %:ssa tapauksista kyse on uudesta (*de novo*) mutaatiosta. Gorlinin oireyhtymän esiintyvyydeksi on arvioitu noin 1/30 000 tai 1/40 000, mutta myös suurempia esiintyvyyslukuja kuin 1/30 000 on esitetty, sillä lieviä tapauksia saattaa jäädä diagnosoimatta. Oireyhtymää esiintyy tasaisesti miehillä ja naisilla. Tilan kuvasivat ensimmäisinä vuonna 1960 Robert Gorlin ja Robert W. Goltz.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  NBCCS, Nevoid basal cell carcinoma -syndrooma Terveyskylä, viitattu 13.6.2023
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gorlinin oireyhtymä Tukiliitto, viitattu 13.6.2023
3. 1 2 3 4  Nevoid basal cell carcinoma syndrome American Society of Clinical Oncology, viitattu 13.6.2023
**Antiokhos XIII Dionysos Filopator Kallinikos**, joka tunnetaan myös lisänimellä **Asiatikos** oli Seleukidien valtakunnan viimeisiä hallitsijoita. Hän oli Antiokhos X:n ja Kleopatra Selene I:n poika. Hänen äitinsä, Ptolemaiosten suvun prinsessa, toimi poikansa sijaishallitsijana pojan isän kuoleman jälkeen joskus vuosien 92 eaa. ja 85 eaa. välillä. Jonkin aikaa sen jälkeen kun Armenian kuningas Tigranes oli valloittanut Syyrian, Kleopatra matkusti Roomaan. Hän toivoi, että hänen poikansa tunnustettaisiin Egyptin kuninkaiksi, mutta tämä ei onnistunut. He olivat Roomassa ainakin 75–73 eaa. missä heidän katsottiin olevan "Syyrian kuninkaita". Tigranes otti myöhemmin Kleopatran kiinni ja tappoi hänet, mutta sen jälkeen kun Pompeius oli voittanut Tigranesin, Antiokian asukkaat huusivat Antiokhos XIII:n kuninkaaksi ja Lucius Lucullus hyväksyi hänen nimittämisensä Syyrian klienttihallitsijaksi.

Vuonna 64 eaa. Pompeius antoi syrjäyttää ja tappaa hänet. Tämän on perinteisesti sanottu päättäneen seleukidien dynastian, mutta Filippos II Filoromaios eli jonkin aikaa pitempään.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Tigranes I** | **Seleukidit**  | Seuraaja:**Filippos II Filoromaios** |
Malli *Escherichia coli*-bakteerin asyylikantajaproteiinin rakenteesta
**Asyylikantajaproteiini** on proteiini, jolla on tärkeä rooli muun muassa rasvahappojen ja polyketidien biosynteesissä ja se on osa rasvahapposyntaasientsyymikompleksia. Asyylikantajaproteiinia esiintyy kaikissa eliöissä.

Asyylikantajaproteiini on kooltaan suhteellisen pieni ja muodoltaan pallomainen proteiini. Esimerkiksi Escherichia coli-bakteerin asyylikantajaproteiini koostuu 77 aminohaposta. Asyylikantajaproteiini on niin kutsuttu hapan proteiini eli sen isoelektrinen piste on alle pH 7. Toimiakseen asyylikantajaproteiinin tulee olla liittyneenä fosfopanteteiiniin. Tämän ryhmän liittämisestä proteiiniin huolehtii entsyymi nimeltään asyylikantajaproteiinisyntaasi, joka liittää fosfopanteteiinin erääseen asyylikantajaproteiinin seriinihapon hydroksyyliryhmään.

Rasvahappojen synteeseissä asyylikantajaproteiini toimii rasvahappojen synteesin alustana. Ensimmäisessä vaiheessa joko asetyylikoentsyymi-A tai malonyylikoentsyymi-A kondensoituu asyylikantajaproteiinin fosfopanteteiiniosan tioliryhmän kanssa muodostaen asetyyliasyylikantajaproteiinin tai malonyyliasyylikantajaproteiinin. Näitä reaktioita katalysoivat entsyymit ovat asetyylitransasylaasi ja malonyylitransasylaasi. Rasvahappojen synteesin aikana rasvahappoketju on liittyneenä asyylikantajaproteiiniin, kunnes saavutetaan palmitiinihappo eli rasvahappomolekyyli, jossa on 16 hiiliatomia. Tämän jälkeen eräs tioesteraaseihin kuuluva entsyymi irrottaa palmitiinihapon asyylikantajaproteiinista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas Scott,Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 11. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 635–637. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
3. ↑  Thimma R. Rawalpally: *Pantothenic Acid, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 15.3.2017
4. 1 2  Martin Kohlmeier: *Nutrient Metabolism*, s. 120. Academic Press, 2015. ISBN 978-0123877840. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.3.2017). (englanniksi)
5. 1 2  Jack Kyte: *Structure in Protein Chemistry*, s. 381. Garland Science, 2006. ISBN 9780815338673. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.3.2017). (englanniksi)
6. 1 2  John Baynes,Marek H. Dominiczak: *Medical Biochemistry*, s. 192. Elsevier, 2014. ISBN 9781455745807. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.3.2016). (englanniksi)
**Eva Louise Rausing**, o.s. **Kemeny** (7. maaliskuuta 1964 Hongkong – 7. toukokuuta 2012 Belgravia, Lontoo), oli yhdysvaltalainen hyväntekijä. Hän kuului ruotsalaiseen Rausing-sukuun, joka omistaa muun muassa Tetra Pak -elintarvikepakkausyhtiön.

Elämäkerta
----------

Eva Rausingin vanhemmat olivat PepsiCo:n johtoon kuulunut Thomas Kemeny ja tämän vaimo Nancy. Hänen synnyttyään Hongkongissa perhe, joka oli yhdysvaltalainen, muutti Sydneyyn Australiaan, ja seuraavaksi Roomaan ja sieltä Lontooseen. Hän kävi peruskoulun Lontoossa (Garden House school ja American School in London) ja meni sen jälkeen opiskelemaan farmakologiaa Occidental Collegeen Los Angelesin laitamille. Huumeiden käytön vuoksi hän joutui 1986 parantolaan, jossa hän tutustui tulevaan puolisoonsa Hans Kristian Rausingin. Heidät vihki lokakuussa 1992 perheen ystävä, Ruotsin arkkipiispa Bertil Werkström Lontoon ruotsalaisessa kirkossa. Rausingit saivat neljä lasta. Opiskeltuaan Lontoossa Richmondin yliopistossa Eva Rausing suoritti taloustieteen yliopistotutkinnon.

Eva Rausing omistautui hyväntekeväisyydelle, etenkin huumeidenkäytöstä johtuvien ongelmien hoitamiselle.

Rausing löydettiin kuolleena 10. heinäkuuta 2012 kotoaan Belgraviasta Lontoosta.

Rausing on sähköposteissaan väittänyt, että Olof Palmen kuoleman takana olisi hänen appensa Hans Rausing. Hän lähetti viestejä tapausta tutkineelle kirjailija Gunnar Wallille, joka ei kuitenkaan uskonut Rausingia. Sittemmin ruotsalaisviranomaiset ovat ryhtyneet tutkimaan viestejä.

Lähteet
-------

* Thomas Kemeny, "Eva Louise Kemeny Rausing - A Tribute"[vanhentunut linkki], 17.7.2012
* Sydsvenskan, 1.8.2012[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  CNN, viitattu 1.9.2012
2. ↑  Guardian, viitattu 1.9.2012
3. ↑  Eva Rausing hittad död i London  10.7.2012. Expressen. Viitattu 26.6.2018. (ruotsiksi)
4. ↑  Daily Mail, viitattu 1.9.2012
5. ↑  Telegraph, viitattu 1.9.2012
6. ↑  Expressen, viitattu 1.9.2012
7. ↑  Daily Mail, viitattu 1.9.2012
8. ↑  Forbes.com, viitattu 1.9.2012
9. ↑  Richmond[vanhentunut linkki], viitattu 1.9.2012
10. 1 2  Mirror, viitattu 1.9.2012
11. ↑  Guardian.co.uk, viitattu 1.9.2012
12. ↑  Kataja-Lian, Marika: Tetra Pak -perijän kuollut vaimo väitti tietävänsä Palmen murhaajan *yle.fi*.  28.8.2012. Yleisradio. Viitattu 1.3.2016.
13. ↑  Hans Rausing: Det speglar sjukdomen *aftonbladet.se*.  31.8.2012. Aftonbladet. Viitattu 1.9.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
BINAP on epäsymmetrisessä synteesissä usein käytetty katalyytti. Sillä on kaksi enantiomeeria, R ja S.
**Asymmetrinen synteesi** eli epäsymmetrinen synteesi on kätisyydeltään samantyyppisten molekyylien tuotantoa. Se tapahtuu kiraalisten lähtöaineiden, apuaineiden tai katalyyttien avulla. Se tuottaa vain tai pääasiallisesti yhtä enantiomeeria. Epäsymmetrisellä synteesillä on merkitystä lääketieteessä, koska ihmisen solujen kemialliset toiminnot tapahtuvat useimmiten tietyn kätisyyden omaavilla molekyyleillä, ja luonnonainesynteesissä. Esimerkkinä E-vitamiinin synteesi.

Päätyypit
---------

* Kiraalisuusallas
* Kiraaliset apuaineet
* Kiraaliset katalyytit

Epäsymmetrinen induktio
-----------------------

Asymmetrisessa induktiossa eri enantiomeerit muutetaan ensin eri diastereomeereiksi.
Koska eri diastereomeerit regoivat eri tavoin ja vauhdilla, voidaan tuottaa tietyssä ajassa ari määriä eri diastereomeeraja.

Katso myös
----------

* Optinen isomeria

Lähteet
-------

1. ↑  "Synthetic vitamin E is good, but natural vitamin E is better." Richard Passwater, Ph.D.: How Vitamin E Works: An interview with Dr. Maret G. Traber (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mobsters** on  Burger Gamesin mafia-aiheinen roolipeli, joka sijoittuu  kieltolain ajan  Yhdysvaltoihin. Peli sisältää melko yleisen hahmonluonti- ja sääntöjärjestelmän sekä säännöt mafiaperheen hallinnoimiselle. Peli on englanninkielinen.

Säännöt
-------

Pelin sääntöjärjestelmä on 90-luvun lopun roolipeleille tyypillinen noppa+taito -mekaniikka, jossa ratkaisumenetelmänä on nopanheitto, johon lisätään hahmon taitoarvo ja/tai pelitilanteen aiheuttama positiivinen tai negatiivinen muutos. Tämän jälkeen summaa verrataan vaikeusasteeseen, joka määräytyy sen mukaan, mitä hahmo yrittää tehdä. Mikäli nopanheiton tulos on suurempi kuin vaikeusaste, hahmo onnistuu yrityksessään.

Pelin hahmonluonti- ja perussääntöjärjestelmä on melko geneerinen ja sopii käytettäväksi melkein sellaisenaan missä tahansa nykyaikaan sijoittuvassa pelissä. Koska Mobstersin saa ilmaiseksi Internetistä PDF-muodossa, se sopii aloittelevalle pelinjohtajalle joka ei halua sijoittaa usein kalliisiin lähdekirjoihin.

Yleisten sääntöjen lisäksi Mobstersissa on säännöt  mafiaperheen tai muun  rikollisjärjestön hallinnointiin. Säännöt sisältävät mm. erilaisia rikollisia yrityksiä, kuten huumekauppa tai seksityö, näistä saatavia tuloja ja niiden riskejä sekä rikollisjärjestön vaikutusvaltaa viranomaisiin ja politiikkaan.

Pelin teemoja
-------------

Peli sijoittuu oletusarvoisesti  kieltolain ajan New Orleansiin. Kirjassa kuvaillaan lyhyesti kaupungin (luultavasti fiktiivisiä) rikollisjärjestöjä ja mafiaperheitä sekä kaupungin maantiedettä jaettuna pienempiin kaupunginosiin, joista jokaista hallitsee yksi perhe. Pelissä esitellään kampanjarakenne, jossa pelaajahahmot nousevat pienestä jengistä vähitellen suurempiin kuvioihin ja kamppailevat kaupunginosien hallinnasta muiden perheiden kanssa.

Peli voi olla teemoiltaan (väkivalta, rikollisuus) melko raskas, joten sitä ei sellaisenaan välttämättä voi suositella aivan nuorille pelaajille. Toisaalta pelin teemojen painotus on täysin pelaajien ja pelinjohtajan vallassa joten Mobsteriakin voi pelata kevyempänä gangsterielokuvien hengessä, jättäen vakavammat teemat taka-alalle.

Aiheesta muualla
----------------

* Mobsters (pdf-tiedosto)
**Lockheed F-94 Starfire** on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu, kaksipaikkainen jokasään suihkuhävittäjä. Lentokonetyyppi oli F-80 Shooting Starin seuraaja. F-94 Starfire kykeni 1 030 km/h huippunopeuteen, ja sitä käytettiin Korean sodassa. Koneen pääasiallinen käyttö tapahtui B-29 Superfortressien suojahävittäjänä.

Suorasiipinen, taikka oikeammin ilmaistuna: loivasti trapetsisiipinen konetyyppi jäi Yhdysvaltain lentävän kansalliskaartin ANG:n käyttöön, aina 1960-luvun alulle asti.

Aseistuksenaan tämä konetyyppi käytti 24 kappaleen erissä laukaistuja 2,75" (tuuman) *Mighty Mouse* -tyyppisiä ilmasta ilmaan-raketteja. A- ja B-versioissa oli keulassa, taikka siipien alla sijaitsevissa erillisissä podeissa neljä 12,7 mm (.50 BMG) kaliiperista Browning M3 -konekivääriä.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&013.056000013,56 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&011.038000011,38 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.05500004,55 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&021.063000021,63 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&05764.&&&&005 764 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney J48-P-5 -suihkumoottori; 0**Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ",".**.0**Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ",".**28,2 kN kN

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&01030.&&&&001 030 km/h

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2 3 4
3. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
**Hellanikos** (m.kreik. Ἑλλάνικος) (noin 490/480 – 400 eaa.) oli antiikin kreikkalainen logografi, joka oli kotoisin Lesboksen saarelta.

Hellanikosta oli tuottelias kirjailija, joskin ainoastaan osia hänen töistään on säilynyt nykypäivään saakka. Hän kokosi kreikkalaisia taruja ja kertomuksia ja järjesti ne sukupuolen ja tapahtumapaikan mukaan. Tämän lisäksi hän kirjoitti kansatieteellisiä teoksia muun muassa Egyptistä, Persiasta ja Kreikasta sekä kronologisia luetteloita. Hänen tärkeä teoksensa *Attikan historia* ei ole säilynyt, mutta Thukydides mainitsee sen. Siinä Hellanikos kuvaa jakson Ateenan varhaisista vaiheista aina peloponnesolaissotaan saakka käyttäen omaa edeltäjistään poikkeavaa kronologista menetelmää. 

Muiden logografien tavoin Hellanikoskaan ei perustanut kirjoituksiaan omille havainnoilleen tai tutkimuksiin, vaan lisäsi muiden ihmisten väittämät teokseensa kritiikittä. Thukydides ja hänen seuraajansa arvostelivat kirjoitusten tyyliä ja epätarkkuuksia, mutta Hellanikoksen kronologiset kokoelmat johtivat omalta osaltaan historiankirjoituksen syntyyn.

Lähteet
-------

* *Antiikin käsikirja*. Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
*Tämä artikkeli kertoo rahtilaivasta. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*

**M/S Sigyn** on ruotsalainen rahtialus, jota käytetään maan ydinvoimaloiden käytetyn ydinpolttoaineen sekä muun Ruotsissa syntyvän radioaktiivisen jätteen merikuljetuksiin. 

Käytettyä ydinpolttoainetta ja korkea-aktiivista jätettä kuljetetaan rannikolla sijaitsevista ydinvoimalaitoksista Clab-nimiseen välivarastoon Oskarshamnin kuntaan. Keski- ja matala-aktiiviset jätteet viedään Forsmarkin ydinvoimalan yhteydessä toimivaan laitokseen.

Sigynin omistaa Ruotsin ydinjätehuollosta vastaava yritys Svensk Kärnbränslehantering AB (SKB). Alus on rakennettu Ranskassa vuonna 1982 ja se on nimetty skandinaavisessa mytologiassa esiintyvän Sigyn-jumalattaren mukaan.

Alus korvataan toukokuussa 2013 valmistuvalla uudella M/S Sigrid -nimisellä laivalla. Se tulee olemaan edeltäjäänsä suurempi ja modernimpi. Uutta alusta rakennettaessa on otettu paremmin huomioon esimerkiksi terrorismin uhka.  

M/S Sigyn on vieraillut useita kertoja myös Suomessa Olkiluodon ydinvoimalaitoksella. Esimerkiksi vuonna 2010 se kuljetti Olkiluodon satamasta neljä käytöstä poistettua välitulistinta romutettavaksi Ruotsin Nyköpingiin.

Lähteet
-------

* Svensk Kärnbränslehantering AB:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  SKB builds new cargo vessel in Romania Svensk Kärnbränslehantering AB.  Arkistoitu 15.3.2012. Viitattu 30.12.2012.
2. 1 2  Ydinjäte saa uutta kyytiä  6.4.2011. Tekniikka ja talous.  Arkistoitu 13.9.2011. Viitattu 30.12.2012.
Virolahden VPK:n vaakuna
Virolahden vapaaehtoinen palokunta ry (VPK) on perustettu 9. päivänä joulukuuta 1928. Palokunta toimii Virolahden Kirkonseudulla, joka koostuu Kirkonkylän, Koivuniemen, Vilkkilän, Eerikkälän, Rännäsen, Niemelän ja Hanskin kylistä. Kirkonseudulla järjestetään vuosittain lintujen kevätmuuttoon liittyvät Arktika-päivät. Virolahden Kirkonseudulla on rikas ja monipuolinen historia. Isovihan jälkeen vuonna 1721 solmittu Uudenkaupungin rauhan raja jakoi kyläseudun kahtia Ruotsin ja Venäjän kesken. Autonomian aikana Suomen suuriruhtinas ja Venäjän keisari Nikolai II vietti kesänsä Virolahden Kirkonseudulla 1900-luvun alussa aina ensimmäisen maailmansodan syttymiseen saakka. Suomen ensimmäinen hiihdon olympiavoittaja Veli Saarinen oli kotoisin Virolahden Kirkonseudulta. 

Virolahden VPK on Suomen kaakkoisin palokunta. Etelässä toimialue rajoittuu Suomenlahteen ja idässä Venäjän federaatioon. Palokunta on Kymenlaakson pelastuslaitoksen sopimuspalokunta. Palokunnalla on käytössään säiliöpaloauto ja miehistönkuljetusauto. Palokunnalla on oma paloasema, joka on rakennettu vuosina 1999 ja 2012. Lisäksi palokunta omistaa 1930-luvun alussa rakennetun palokunnantalon. Talo oli alkujaan Virolahden Pitkäpaaden saaren entinen tullitalo. Pitkäpaaden tulli lakkautettiin 1922 ja lopulta Tullihallitus päätti myydä tarpeettomaksi käyneen talonsa huutokaupassa, jonka palokunta voitti. Talo purettiin, sen hirret siirrettiin saaresta mantereelle Kirkonkylään ja rakennettiin palokunnantaloksi. Palokunnantalo toimii juhlatilana ja tanssipaikkana sekä erilaisten yleisötapahtumien pitopaikkana. Pitkäpaaden saari, kuten liki kolmannes Virolahden pitäjästä, jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940. 

Virolahden VPK:n palokunnantalo
Palokunnan merkittävämpiä tehtäviä on suojella 1700-luvun lopulla rakennettua Virolahden kirkkoa, joka sijaitsee noin sadan metrin päässä paloasemasta. Virolahden VPK on vireä ja aktiivinen palokunta. Hälytysosastossa on jäseniä noin kaksikymmentä ja koko palokunnan jäsenistö on nelisenkymmentä. Määrää voi pitää suurena, sillä Virolahden Kirkonseudulla on asukkaita alle kaksisataa. 

Pelastustoiminnan lisäksi palokunta toimii aktiivisesti Virolahden kulttuuritoiminnassa. Merkittävin tapahtuma on vanhan ajan Pertunmarkkinat, jotka palokunta järjestää vuosittain elokuun viimeisenä lauantaina. Tapahtumassa käy vuosittain liki kaksituhatta ihmistä. Pertunmarkkinat on tarkoitettu perinteisten käsityöläistuotteiden myyntiin. Lisäksi tapahtumassa on ollut vuosittainen markkinanäytelmä, jonka teema on vaihdellut eri historiallisen aikakauden mukaan. Yhteistä näytelmille on ollut niiden yllätyksellisyys, sillä niiden sisältöä ja tarkkaa esittämisajankohtaa ei ole kerrottu yleisölle etukäteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Virolahden VPK:n kotisivut *virolahdenvpk.wix.com*.  Arkistoitu 3.9.2018.
2. ↑  *Viinikellarilla palaa*. Books on Demand, 2018.
**Viroidit** ovat pieniä, 200–400 nukleotidin (nt) mittaisia, yksijuosteisia RNA-molekyylejä, jotka voivat aiheuttaa kasveille tauteja. Ne ovat pienimpiä tunnettuja taudinaiheuttajia ja voivat häiritä kasvisolujen normaaleja toimintoja. Viroidi on muodostunut paljaasta RNA:sta, joka muodostaa sisäisen emäsparimuodostuksen avulla tiukan laskoksen. Viroidit pystyvät replikoitumaan itsestään, mutta sen vaiheita ei tunneta yksityiskohtaisesti. Replikaatio tapahtuu kuitenkin isäntäsolun tumassa. Viroidit eivät koodaa proteiineja. Viroidit loisivat isäntäsoluissa tuhoisalla tavalla käyttäen hyväkseen viruksen RNA-kopiointimekanismeja. Tosin kuin RNA-viruksessa viroidissa ei ole proteiineja vaan se koostuu pelkästä RNA:sta.

Viroideissa on monesti noin 200–400 emästä, kun taas pienimmissä viruksissa emäksiä on noin 2 000. Pienin tunnettu viroidi on 220 emäksen mittainen scRNA. Virusoidi on viroidia muistuttava RNA-geeni, joka kulkee "loisena" viruksen sisällä. 

Ihmisen patogeeni hepatiitti D muistuttaa viroideja.

Luokitus
--------

* Heimo Pospiviroidae
	+ Suku *Pospiviroid*
	+ Suku *Hostuviroid*
	+ Suku *Cocadviroid*
	+ Suku *Apscaviroid*
	+ Suku *Coleviroid*
* Heimo Avsunviroidae
	+ Suku *Avsunviroid*
	+ Suku *Pelamoviroid*

Katso myös
----------

* Virukset
* Prioni

Lähteet
-------

1. ↑  Viroidit *Solunetti*. Viitattu 20.8.2013.
2. ↑  Navarro et al.: Viroids: how to infect a host and cause disease without encoding proteins..  *Biochimie*, 2012, 7. vsk, nro 94, s. 1474–1480. pubmed. Viitattu 30.12.2012.
3. ↑  Kango, Naveen: *Textbook Of Microbiology*, s. 146. New Delhi: International Publishing House, 2010. ISBN 978-93-80026-44-2. Google-kirjat (viitattu 20.8.2013). (englanniksi)
4. ↑  Rocheleau, Lynda & Pelchat, Martin: The Subviral RNA Database: a toolbox for viroids, the hepatitis delta virus and satellite RNAs research.  *BMC Microbiology*, 2006, 6. vsk, nro 24. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.8.2013.  (englanniksi)
5. ↑  Notes on Family: Pospiviroidae (Arkistoitu – Internet Archive) DPVweb: An open access internet resource on plant viruses and virus diseases

Aiheesta muualla
----------------

* Viroids:details[vanhentunut linkki]
* ICTV
* Subcellular Life Forms
**Aleksandr Pavlovitš Barantsev** (ven. Александр Павлович Баранцев, 20. huhtikuuta 1931 Prääsän piirin Pyhäjärven kyläneuvoston Peldoisen kylä – 14. heinäkuuta 2012) oli karjalainen lyydiläismurteiden tutkija.

Barantsev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Oltuaan toisen maailmansodan aikana evakossa perhe asettui vuonna 1945 Petroskoihin. Aleksandr opiskeli arkkitehtuuri- ja rakennusopistossa ja työskenteli asevelvollisuuden suorittamisen jälkeen rakennusalalla. Vuonna 1956 hän pääsi opiskelemaan Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaiselle osastolle ja valmistui vuonna 1961.

Yliopistosta valmistuttuaan Barantsev suoritti jatko-opintoja ja työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa vuodesta 1963. Hän puolusti lyydiläismurteiden fonologiaa käsittelevää kandidaatinväitöskirjaansa ja valmistui filologian kandidaatiksi vuonna 1972. Barantsev julkaisi viitisenkymmentä artikkelia sekä kotikylänsä lyydiläismurteen näytekokoelman. Hän osallistui myös karjalan, vepsän ja saamen murteiden vertailevan sanakirjan laatimiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Barantsev Aleksandr Pavlovitš *Institut jazyka, literatury i istorii Karelskogo nautšnogo tsentra*. Viitattu 1.7.2021.
Aleksandr Bezborodko, Johann Baptist Lampi vanhemman maalaama muotokuva.
**Aleksandr Andrejevitš Bezborodko** (ven. Алекса́ндр Андре́евич Безборо́дко; 25. maaliskuuta (J: 14. maaliskuuta) 1747 Gluhov, Ukraina – 17. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1799 Pietari) oli venäläinen ruhtinas ja yksi Venäjän keisarikunnan ulkopolitiikan johtajista 1700-luvun lopulla.

Bezborodko palveli Venäjän–Turkin sodassa 1768–1774 kreivi Pjotr Rumjantsevin alaisena, ja Rumjantsev suositteli häntä myöhemmin keisarinna Katariina Suurelle. Katariina nimitti hänet vuonna 1775 anomussihteeriksi. Myöhemmin Bezborodkosta tuli valtakunnan postilaitoksen johtaja ja ulkoministeriön täysivaltainen neuvottelija. Hänet nimitettiin 1786 senaattiin. Bezborodko toimi Katariinan oikeana kätenä tämän diplomaattisissa hankkeissa ja tuki keisarinnan suunnitelmaa Ottomaanien valtakunnan kukistamisesta ja Bysantin valtakunnan uudelleenperustamisesta sekä Katariinan pojanpojan Konstantinin asettamisesta sen hallitsijaksi. Bezborodko allekirjoitti vuonna 1792 Venäjän puolesta turkkilaisten kanssa Jassyn rauhansopimuksen, jolla Venäjä sai lisäalueita Mustanmeren rannalta. Hän toimi myös Katariinan neuvonantajana Puolan toisen ja kolmannen jaon yhteydessä vuosina 1793 ja 1795.

Katariinan seuraajaksi vuonna 1796 tullut Paavali I korotti Bezborodkon ruhtinaaksi ja nimitti hänet valtakunnankansleriksi. Hän kuitenkin kuoli vain pari vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aleksandr Andreyevich, Prince Bezborodko (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 13.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksandr Bezborodko** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**M/S Spirit of Tasmania IV** on toinen australialaisen Spirit of Tasmania (TT-Line Company) -varustamon vuonna 2021 tilaamista kahdesta matkustaja-autolautasta. Alus rakennetaan Rauma Marine Constructionsin (RMC) telakalla Raumalla. Laivan rakentaminen alkoi 28. helmikuuta 2022 perinteisellä levynleikkuuseremonialla ja sen on tarkoitus valmistua vuoden 2023 lopulla. Sisaraluksen, *Spirit of Tasmania V*:n, on tarkoitus valmistua vuoden 2024 lopulla.

Alus tulee Australian mantereen ja Tasmanian väliseen avomeriliikenteeseen Bassinsalmen yli. Reitin päätepisteet ovat Victorian osavaltion Geelong ja Tasmanian Devonport. *Spirit of Tasmania IV*:n polttoaineena on nesteytetty maakaasu (LNG), mutta siinä on kaksoispolttoainemahdollisuus. Aluksen matkustajakapasiteetti on 1 800 henkilöä ja bruttovetoisuus 48 000 tonnia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rauman telakka rakentaa autolautan Australiaan *Insinööri-lehti*.  28.8.2022. Viitattu 6.3.2022.
2. ↑  Rauman telakalla aloitettiin maailman eteläisimmän LNG-matkustaja-autolautan rakentaminen – RMC rakentaa Australian ja Tasmanian väliselle avomerireitille kaksi matkustaja-autolauttaa  28.2.2022. Rauma Marine Constructions. Viitattu 6.3.2022.
3. ↑  Spirit of Tasmanian kahden matkustaja-autolautan rakentaminen käynnistyi Raumalla *Navigator Magazine*.  28.2.2022. Viitattu 6.3.2022.
4. ↑  Rauman telakalla steel cutting -seremonia *Konepörssi*.  2.3.2022. Viitattu 6.3.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee entistä jalkapalloilijaa. Samannimisestä muusikosta katso Petri Tiainen (muusikko).*

**Petri Juha Tiainen** (26. syyskuuta 1966 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Tiainen aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kuusysissä ja solmi ammattilaissopimuksen jo 19-vuotiaana alankomaalaisen Ajaxin kanssa. Hänen pärjäämisensä siellä loi pohjaa Jari Litmasen, Sami Hyypiän, Joonas Kolkan ja monien muiden myöhemmin Alankomaiden kautta Euroopan kentille matkanneiden suomalaisten uralle. Hänen pelatessaan Ajaxissa joukkue voitti cup-voittajien cupin vuonna 1987.

Tiainen palasi takaisin Suomeen keväällä 1989 loukkaantumisten vuoksi. Loukkaantumiset lähes lopettivat hänen uransa vuonna 1992. MyPan valmentaja Harri Kampman onnistui kuitenkin houkuttelemaan hänet uudelleen jalkapallokentille kaudeksi 1994, jonka jälkeen Tiainen pelasi vielä neljä kautta Veikkausliigaa. Viimeisimpänä hän oli nostamassa FC Lahtea liigaan vuonna 1998.

Maajoukkueessa Tiainen esiintyi 15 ottelussa.

Peliuransa jälkeen Tiainen on työskennellyt mainosalalla sekä FC Lahden ja MYPAn toiminnanjohtajana.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1984, 1986, 1990, 1992
* Suomen Cup 1983, 1995
* Alankomaiden cup 1987
* Cup-voittajien cup 1987
* Vuoden jalkapalloilija (Suomen Palloliiton valinta) 1986

Lähteet
-------

* *Jalkapallon pikkujättiläinen* WSOY 2003
* Veikkausliiga Hall of Fame Veikkausliiga. Viitattu 24.8.2008.
* Finnish Players Abroad 1946–2005 RSSSF. Viitattu 24.8.2008. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Petri Tiaisesta MYPA:n toiminnanjohtaja  23.4.2010. Yle Urheilu.  Arkistoitu 26.4.2010. Viitattu 23.4.2010.
2. ↑  MyPan toiminnanjohtaja lopetti  5.7.2012. Kouvolan Sanomat.  Arkistoitu 4.10.2012. Viitattu 16.8.2012.
**Aleksandr Aleksandrovitš Deineka** (ven. Алекса́ндр Алекса́ндрович Дейне́ка, 20. toukokuuta (J: 8. toukokuuta) 1899 Kursk – 12. kesäkuuta 1969 Moskova) oli neuvostovenäläinen taidemaalari, graafikko ja kuvanveistäjä, jota pidetään tärkeimpänä venäläisenä 1900-luvun alkupuoliskon modernistisena esittävänä maalarina.

Hän opiskeli Harkovan taidekorkeakoulussa ja Vhutemasissa. Hän oli ryhmien *Ost* ja *Oktjabr* perustajajäsen, ja hänen työnsä saivat suurta huomiota näyttelyissä. Hänen maalauksensa ja piirroksensa ovat laatukuvia kuten myös työn ja urheilun kuvauksia. Myöhemmin Deineka alkoi maalata monumentaaliteoksia, kuten *Petrogradin puolustus* vuodelta 1928, joka on hänen tunnetuin maalauksensa, ja *Sevastobolin taistelu* vuodelta 1942 sekä *Moskovan ulkopuolella. Marraskuu 1941*. 

Moskovan metron Majakovskaja-asema on koristeltu hänen tekemillään mosaiikeilla.

Deineka on haudattu Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Aleksandr Deyneka
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 2000 rakennettua laivaa. M/S Fantaasia on myös ollut nimeltään Stena Nordica*

**M/S Stena Nordica** (IMO 9215505) on Stena Line -varustamon ropax-rahtilaiva, joka liikennöi Ruotsin Karlskronan ja Puolan Gdynian väliä. Laiva voi kuljettaa 405 matkustajaa, joita varten on 80 hyttiä ja 222 vuodetta. Autokansille mahtuu 375 henkilöautoa ja lastikansien pituus on 1 949 kaistametriä. Stena Nordican kotisatama on Göteborg, se liikennöi Ruotsin lipun alla ja sillä on ruotsalainen miehistö. Laivalla on kauppa, ravintola, leikkihuone, peliautomaatteja, rahanvaihtotoimisto ja baari, josta on merinäköala.

Käyttöhistoria
--------------

18. elokuuta 2000 alus laskettiin vesille ja 13. joulukuuta se luovutettiin Lombard Facilites/ P&O Irish Ferriesin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. 8. tammikuuta 2001 alus aloitti P&O Irish Ferriesin Liverpoolin ja Dublinin välisessä liikenteessä. 26. tammikuuta alus sai nimen *European Ambassador*, kun se kastettiin Dublinissa. Marraskuussa 2001 laiva siirtyi Dublinin ja Mostynin välille. 21. huhtikuuta 2004 Stena Carrier Ab osti European Ambassadorin ja rekisteröi sen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Göteborg. 23. huhtikuuta alus sai nykyisen *Stena Nordica* -nimensä. Toukokuun alussa laiva aloitti liikennöinnin Karlskronan ja Gdynian välillä. Tammikuun 2008 alusta loppuun alus liikennöi reitillä Dublin–Holyhead, jonka jälkeen alus siirtyi reitille Fishguard–Rosslare. Tältä väliltä alus poistui 11. helmikuuta, jonka jälkeen siirtyi Karlskronan ja Gdynian välille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Stena Nordica Vesseltracker.com. Viitattu 11.5.2008. (englanniksi)
2. 1 2  M/S EUROPEAN AMBASSADOR Fakta om Fartyg. Viitattu 11.5.2008. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S European Ambassador *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 13.1.2008.  (ruotsiksi)
**Synteettinen a priori** -arvostelma on arvostelma, joka voidaan tehdä a priori eli ennen havaintokokemusta, mutta jonka totuus ei perustu sen analyyttisyyteen eli siihen, että arvostelman predikaatti sisältyisi sen subjektiin. Synteettinen apriorinen tieto on siis informaatiota lisäävää, mutta tämä ei tapahdu havaintokokemuksen kautta.

Käsite on peräisin Immanuel Kantilta. Kantin mukaan synteettisten a priori –arvostelmien totuus riippuu tavasta, jolla jäsennämme todellisuutta. Eräs Kantin esimerkki koski kausaliteettia: tiedämme a priori, että kaikilla tapahtumilla on syy, sillä syyn ja seurauksen käsitteet ovat apriorisia käsitteitä, joita meidän on sovellettava kaikkiin mahdollisiin tapahtumiin, jotta kokemuksemme todellisuudesta olisi mielekäs. Vastaavanlaisia apriorisia ennakkoehtoja ovat aika ja tila. Meillä ei siis voisi olla mielekästä kokemusta todellisuudesta, ellei synteettisiä a priori -arvostelmia olisi olemassa: ajan, tilan ja kausaliteetin kaltaiset aprioriset ennakkoehdot jäsentävät kokemusta ja yhdistävät havaittuja ilmiöitä toisiinsa.

Kantin mukaan synteettistä apriorista tietoa on siis olemassa. Hänen teoksessaan *Puhtaan järjen kritiikki* esittämänsä kriittisen filosofian keskeinen kysymys oli, kuinka tällainen tieto on mahdollista. Kantin mukaan synteettistä apriorista tietoa ovat esimerkiksi puhtaan matematiikan ja puhtaan luonnontieteen, kuten Newtonin fysiikan, tuottama tieto. Filosofit ovat Kantin jälkeen keskustelleet paljon siitä, onko kausaliteettitieto tai mikään muukaan synteettistä ja apriorista.

Katso myös
----------

* Analyyttinen ja synteettinen
* A priori ja a posteriori

Lähteet
-------

1. ↑  Kant, Immanuel: *Prolegomena*, s. 66. Helsinki: Gaudeamus, 1997.
2. 1 2  Korte, Tapio: Filosofian keskeistä terminologiaa *soc.utu.fi*. Viitattu 11.2.2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kannisto, Toni: Kant: Analyyttinen–synteettinen-erottelu *Logos-ensyklopedia*. Filosofia.fi.
* Sellars, Wilfrid: Is There a Synthetic A Priori? (englanniksi)