recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mattias Skjelmose Jensen** (s. 26. syyskuuta 2000 Kööpenhamina) on tanskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja. Hän aloitti ammattilaisuransa tanskalaisessa Leopard Pro Cycling -joukkueessa vuonna 2020 ja on edustanut Trek-Segafredo / Lidl-Trek-tallia vuodesta 2021 lähtien.

Skjelmose jäi Tour du Pays de Vaud -kilpailussa otetussa dopingtestissä kiinni metyyliheksamiinin käytöstä 26. toukokuuta 2018 oltuaan vain 17-vuotias. Hän sai kymmenen kuukauden kilpailukiellon ajalle 7. heinäkuuta 2018 – 6. toukokuuta 2019.

Skjelmose voitti vuoden 2023 Sveitsin ympäriajon yhdeksän sekunnin erolla Juan Ayusoon.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2017
Course de la Paix Juniors, mäkikirikilpailun voitto
2018
Tour du Pays de Vaud, kokonaiskilpailun ja 3b-etapin (aika-ajo) voitto
,2021

UAE Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
Tour of Norway, nuorten kilpailun voitto
2022
Tour de la Provence, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa kolmas
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
MM-kilpailut, maantieajossa kymmenes
2023
Etoile de Bessèges, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
Tour des Alpes Maritimes, pistekilpailun ja 2. etapin voitto
Faun-Ardèche Classic, kolmas
GP Miguel Indurain, kolmas
La Flèche Wallonne, toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
Maantieajon Tanskan-mestaruus
MM-kilpailut, maantieajossa 14:s
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
Maryland Cycling Classic, voitto
2024
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa neljäs, 6. etapin voitto
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas

Lähteet
-------

1. 1 2  Mattias Skjelmose *procyclingstats.com*. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Mattias Skjelmose Jensen *cyclingarchives.com*. Viitattu 30.3.3024 < Kieli = (englanniksi).
3. ↑  Dopingdømt dansk juniorrytter: 'Jeg har ikke forsøgt at snyde' *dr.dk*.  8.1.2019. Viitattu 30.3.2024. (tanskaksi)
4. ↑  2023 » 86th Tour de Suisse (2.UWT) *procyclingstats.com*. Viitattu 30.3.0224. (englanniksi)
**John Tory** (s. 28. toukokuuta 1954 Toronto, Ontario) on kanadalainen poliitikko ja Toronton edellinen pormestari. Hän suoritti B. A. -tutkinnon Toronton yliopistosta 1975 ja valmistui myöhemmin juristiksi Yorkin yliopiston Osgoode Hall Law Schoolista. Hän on ollut naimisissa Barbara Hackettin kanssa vuodesta 1978 ja heillä on neljä lasta.

Uransa alussa Tory työskenteli lakimiehenä isänsä johtamassa lakiasiaintoimistossa Torontossa ja yleni siellä johtavaksi osakkaaksi. 1980-luvulla hän toimi Ontarion parlamentissa pääministeri Bill Davisin avustajana ja hallituksen apulaissihteerinä. Vuoden 1993 liittovaltiovaaleissa hän osallistui Kanadan konservatiivipuolueen vaalikampanjaan, joka epäonnistui täysin Jean Chrétienin kasvohalvausta pilkkaavan televisiomainoksen vuoksi.

Työskenneltyään teleoperaattori Rogers Communicationsin ja Canadian Football Leaguen hallituksissa Tory pyrki Toronton pormestariksi 2003 mutta hävisi vaalit David Millerille. Hänet valittiin Ontarion edistyksellisen konservatiivipuolueen johtajaksi 2004. Puolueen hävittyä vuoden 2007 Ontarion parlamenttivaalit Ontarion liberaalipuolueelle Tory alkoi kuitenkin menettää suosiotaan ja jätti lopulta puoluejohtajan tehtävät maaliskuussa 2009. Hän työskenteli Newstalk 1010 ‑radiokanavan juontajana 2009–2014 ja Suur-Toronton alueella vaikuttavan Greater Toronto CivicAction Alliancen puheenjohtajana 2010–2014.

Tory valittiin Toronton 65. pormestariksi lokakuussa 2014 yli 40 prosentin ääniosuudella. Hän sai eniten ääniä kaupungin keskustan alueella, kun taas toiseksi tullut Doug Ford keräsi enemmän ääniä Etobicoken ja Scarboroughin esikaupunkialueilla. Hän on ilmoittanut päätavoitteekseen kehittää Toronton joukkoliikennettä jatkamalla metroa Scarboroughiin ja rakentamalla 53 kilometriä pitkän SmartTrack-lähijunaverkoston.

Lähteet
-------

1. ↑  Linda Diebel: Mayoral candidate John Tory a leader from childhood *Toronto Star*.  25.10.2014. Viitattu 8.1.2015.
2. 1 2 3 4 5  Toronto Mayor John Tory *Toronto.ca*.  Arkistoitu 22.3.2016. Viitattu 1.12.2014.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Patricia D’Cunha: BIO: Mayor-elect John Tory finally gets his win *CityNews*. Viitattu 1.12.2014.
4. ↑  John Tory Newstalk 1010. Viitattu 1.12.2014.
5. ↑  Toronto election: John Tory elected mayor CBC News. Viitattu 1.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Tory** Wikimedia Commonsissa
**Miska Ylitolva** (s. 23. toukokuuta 2004 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija. Ylitolva on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja ja edustaa Veikkausliigan HJK:ta.

Seurajoukkueura
---------------

Ylitolva on edustanut juniorina ensin FC Santa Clausia, josta hän siirtyi C-juniorina Rovaniemen Palloseuraan. Aikuisten tasolla Ylitolva debytoi RFA:ssa Kakkosessa, jossa hän kaudella 2020 pelasi yhdeksässä ottelussa. Seuraavalla kaudella 2021 hän esiintyi 14 ottelussa, joissa syntyi kaksi maalia. Ylitolva pelasi kauden 2021 aikana myös Ykkösessä, jossa hän esiintyi RoPS:n paidassa 16 ottelussa.

Ylitolva siirtyi HJK:n riveihin kaudeksi 2022 solmien seuran kanssa kahden vuoden sopimuksen, jossa on optio seuraavasta vuodesta. Toukokuussa 2022 Ylitolva ja HJK tekivät kuitenkin uuden sopimuksen, joka ulottui optiovuoden sijaan suoraan kauden 2024 loppuun. Ylitolva debytoi Veikkausliigassa kauden 2022 avausottelussa FC Honkaa vastaan 2. huhtikuuta.

Heinäkuussa 2023 Ylitolva siirtyi loppukauden 2023 kattavalla lainasopimuksella KTP:n riveihin. KTP:ssa hän pelasi yhteensä 15 liigaottelussa, mutta ei onnistunut pelastamaan kotkalaisseuraa putoamiselta.

Maajoukkueura
-------------

Ylitolva sai ensimmäisen kutsunsa Suomen A-maajoukkueeseen maaliskuussa 2022. Hän debytoi maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2022 Islantia vastaan Espanjan Murciassa Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi nuorimpana pelaajana, edellään vain Pasi Rautiainen ja Eino Soinio.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miska Ylitolva Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Miska Ylitolva Suomen Palloliitto. Viitattu 24.3.2022.
3. ↑  The Profile for Miska Ylitolva Transfermarkt. Viitattu 24.3.2022.
4. ↑  Nuorten maajoukkuepelaaja HJK:n organisaatioon  20.01.2022. Helsingin Jalkapalloklubi. Viitattu 24.3.2022.
5. ↑  HJK ja Miska Ylitolva tekivät uuden sopimuksen *HJK Helsinki*.  9.5.2022. Viitattu 14.5.2022.
6. ↑  Mestarisuosikki HJK avasi kauden voitolla huipputuomari Gestraniuksen jäähyväisottelussa – KuPS kukisti kotonaan Interin *Yle Urheilu*.  2.4.2022. Viitattu 14.5.2022.
7. ↑  Pekka Mäntylä: Miska Ylitolva loppukaudeksi lainalle KTP:hen *HJK Helsinki*.  17.7.2023. Viitattu 8.11.2023.
8. ↑  Jalkapallo | IFK Mariehamn pelastautui liigakarsintaan Gnistania vastaan, KTP putosi *Helsingin Sanomat*.  21.10.2023. Viitattu 8.11.2023.
9. ↑  Huuhkajat nimetty Espanjan leirille *palloliitto.fi*.  16.3.2022. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 16.3.2022. Viitattu 24.3.2022.
10. ↑  Ari Virtanen: Miska Ylitolva teki historiaa Huuhkajissa.  *Helsingin Sanomat*, 27.3.2022, s. A33. Helsinki:  Sanoma Oyj. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.3.2022.

HJK – Veikkausliiga
3 Saksela |
4 Halsti |
5 O'Shaughnessy |
7 Luís Henrique |
8 Bubacar |
9 Ri. Riski |
10 Lingman |
11 Ro. Riski |
12 Tånnander |
13 Murillo |
14 Dahlström |
15 Tenho |
16 Moren |
17 Rogerson |
18 Murnane |
19 Terho |
21 Väänänen |
22 Kouassivi-Benissan |
24 Browne |
27 Valenčič |
29 Olusanya |
31 Keto |
33 Untersee |
37 Tanaka |
47 Peltola |
Valmentaja Koskela
Rat Packin jäsenet Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr. Peter Lawford ja Joey Bishop 
The **Rat Pack** on lempinimi ryhmälle suosittuja viihdetaiteilijoita, jotka olivat aktiivisimmillaan 1950- ja 1960-luvuilla. Ryhmä teki yhdessä muun muassa elokuvia, musiikkialbumeja ja lavaesityksiä. Ryhmä tunnetaan etenkin kokoonpanona, jonka muodostivat Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr. Peter Lawford ja Joey Bishop. Vaikka Rat Pack oli maineeltaan maskuliininen "äijäporukka", oli siinä mukana myös naisia, kuten Marilyn Monroe. 

Rat Packin toimintaa kuvataan vuonna 1998 filmatussa samannimisessä televisioelokuvassa. Elokuva sai torjuvan vastaanoton Sinatran perheeltä.

Ryhmän historiaa
----------------

Rat Pack sai alkunsa Humphrey Bogartin ja Lauren Bacallin ylläpitämistä kokoontumisista kodissaan Los Angelesissa, joihin osallistui Frank Sinatran lisäksi useita näyttelijöitä, kuten Robert Mitchum, Ava Gardner, Elizabeth Taylor, Judy Garland ja Katharine Hepburn. Myöhemmin myös Dean Martin ja Sammy Davis Jr. liittyivät mukaan. Nimen *Rat Pack* alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen on kerrottu olleen Bacallin antama.

Bogartin kuoltua vuonna 1957 Sinatrasta siirtyi Rat Packin johtohahmoksi, ja ryhmän ydinjäsenistö tuli koostuvaksi hänen lisäkseen erityisesti Martinista ja Davisista, mutta myös Joey Bishopista ja Peter Lawfordista. Tämä on se kokoonpano, josta Rat Pack yleisesti tunnetaan. Lisäksi ryhmään kuului jonkinlaisia liitännäisjäseniä, joita kutsuttiin sen "maskoteiksi". Heitä olivat esimerkiksi Marilyn Monroe, Shirley MacLaine ja Angie Dickinson.

Rat Pack esiintyi usein Nevadassa ja oli mukana luomassa Las Vegasin mainetta viihdekeskuksena. Ryhmän jäsenet esiintyivät yhdessä myös elokuvissa, kuten vuoden 1960 ryöstöelokuvassa *Kovat kaverit*.

Rat Pack oli ollut tekemisissä myös John F. Kennedyn kanssa, joka kuitenkin alkoi presidentiksi tultuaan etäännyttämään itseään ryhmästä Sinatran mafiakytkösten vuoksi. Tämä johti Sinatran ja Kennedyn langon Lawfordin välirikkoon ja Lawfordin erottamiseen ryhmästä.

Lähteet
-------

1. ↑  The Rat Pack *Encyclopedia.com*. Viitattu 30.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Green, Michael: The Answers: Why were they called "The Rat Pack"? *Nevada Public Radio*.  1.3.2012. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Bertram, Colin: How the Rat Pack Transformed Las Vegas into an Entertainment Destination *Biography*.  2019, päivitetty 2020. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Frank Sinatra. Rat Pack and Mob *Britannica*. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Djordjevic, Marta: The Untold Truth Of The Rat Pack *Grunge.com*.  24.12.2021. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
6. 1 2  Roeben, Scott: 15 Things You Didn't Know About the Rat Pack *Vital Vegas*.  23.12.2016. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
7. ↑  Goolsby, Denise: Barbara Sinatra among women who ran with the Rat Pack *The Desert Sun*. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
**Yhdysvaltain senaatin vuoden 2022 vaalit** järjestettiin 8. marraskuuta ja vaaleissa valittiin 35 senaattoria Yhdysvaltain senaattiin, jossa on yhteensä 100 senaattoria. Vuodesta 2021 lähtien senaatissa on ollut 50–50 -jako kahden pääpuolueen välillä, minkä johdosta äänestykset päätyvät senaatin puheenjohtajan, Yhdysvaltain varapresidentin, ratkaistavaksi. Demokraattien ryhmään kuuluu kaksi itsenäistä senaattoria (Bernie Sanders ja Angus King), ja puolueeseen kuuluvia demokraatteja on senaatissa 48.

Patrick Leahy, senaatin president pro tempore, ilmoitti marraskuussa 2021, ettei aio asettua enää ehdolle.

Georgian osavaltiossa järjestettiin uusintavaalit 6. joulukuuta, koska kumpikaan ehdokkaista, Raphael Warnock tai Herschel Walker, ei saanut yli 50 % äänistä virallisena vaalipäivänä. Warnock voitti vaalit ja näin ollen Yhdysvaltain välivaalit saatiin päätökseen.

Vaalijärjestelmä ja äänioikeus
------------------------------

Senaattorin tulee olla vähintään 30-vuotias, edustamansa osavaltion asukas, joka on ollut Yhdysvaltain kansalainen vähintään 9 vuotta ennen valintaansa. Senaattorin toimikausi on kuusi vuotta ja vaalit järjestetään porrastetusti siten, että vain kolmannes senaattoreista vaihtuu kahden vuoden välein pidettävissä vaaleissa.

Äänioikeus vaaleissa määräytyy kotiosavaltion lakien mukaan, mutta henkilön tulee olla vähintään 18-vuotias Yhdysvaltain kansalainen. Osavaltiosta riippuen äänestäjän tulee myös:

* asua tietyn aikaa osavaltion alueella
* rekisteröityä äänestäjäksi osavaltionsa vaaliviranomaisen kautta

Lähteet
-------

1. ↑  With Senate split 50-50, here's what Democrats can and can't do *PBS NewsHour*.  28.1.2021. Viitattu 8.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Party Division *U.S. Senate*.  2022. Viitattu 8.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Sen. Patrick Leahy says he won’t seek reelection *The Hill*.  15.11.2021. Viitattu 8.11.2022. (englanniksi)
4. ↑  Early voter turnout accelerates in Georgia Senate runoff after record-breaking day *CNBC*.  29.11.2022. Viitattu 1.12.2022. (englanniksi)
5. ↑  Warnock wins Senate reelection, giving Dems another seat *PBS NewsHour*.  6.12.2022. Viitattu 7.12.2022. (englanniksi)
6. ↑  Election of Senators *bensguide.gpo.gov*.  2022. Viitattu 8.11.2022. (englanniksi)
7. ↑  Who Can and Can’t Vote in U.S. Elections *USAGov*.  2022. Viitattu 8.11.2022. (englanniksi)
**El Eulma** (arab. العلمة‎, *al-ʿUlma*) on kaupunki ja piirikunnan keskus Sétifin maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ylätasangolla 27 kilometriä Sétifistä itään. El Eulman kunnassa oli arviolta 249 800 asukasta vuonna 2021.

El Eulman kunnan pinta-ala on 74,2 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Guelta Zerkan, idässä Belaan ja Bir El Archin, etelässä Bazer Sakhran ja lännessä Ouled Saborn kuntiin.

Ranskalaisten vuonna 1862 perustama kunta oli nimeltään Saint-Arnaud marsalkka Jacques Leroy de Saint Arnaudin mukaan. Vuonna 1885 sen kautta rakennettiin Algerin ja Constantinen välinen rautatie. Pieni karjamarkkinoistaan tunnettu kaupunki on kasvanut tavattoman nopeasti varsinkin 1990-luvulla tapahtuneen tuontikaupan vapautumisen ansiosta.

Kaupungin pääelinkeinot ovat kaupankäynti ja teollisuus. Sen Souk Dubaï -niminen liikekeskusta on Algerian tärkein kotitaloustarvikkeiden ja rautatavaran kauppapaikka, jonka vaikutus ulottuu Tunisiaan ja Sahelin maihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Commune d’El Eulma à la Une *Ministère de l’interieur, des collectivités locales et de l’aménagement du territoire*. Viitattu 7.4.2024.
2. 1 2  Monographie Wilaya de Sétif *Aniref*. Viitattu 7.4.2024.
3. 1 2  El Eulma (Algérie), anatomie d’une place emblématique du commerce transnational *HAL SHS*. Viitattu 7.4.2024.
Britta Marakatt-Labba vuonna 2019
**Britta Margareta Marakatt-Labba** (s.18. syyskuuta 1951, Kaaresuvanto, Ruotsi) on saamelainen tekstiilitaiteilija, taidemaalari, graafikko ja sekä Maasi-ryhmän että Saamelaisen taiteilijaneuvoston perustajajäsen.

Marakatt-Labba on saanut lukuisia palkintoja ja kunniamainintoja, ja hänen teoksiaan on ollut esillä useissa maissa ympäri maailmaa, muun muassa taiteiden alalla merkittävässä Venetsian biennaalissa vuonna 2022. Hänet nimitettiin vuonna 2014 Uumajan yliopiston taiteiden alan kunniatohtoriksi, ja vuonna 2022 hänelle myönnettiin Bergenin yliopiston kunniatohtorin arvonimi taiteiden, musiikin ja designin tiedekunnasta.

Ura
---

Marakatt-Labba valmistui tekstiilitaiteen kandidaatiksi Göteborgin Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1978, ja vuosina 1999-2002 hän opiskeli saamelaisammattikorkeakoulussa Kautokeinossa, Norjassa.Marakatt-Labba on tunnettu erityisesti kirjotusta tekstiilitaiteestaan, mutta hänen käyttämiinsä menetelmiin ja työvälineisiin kuuluvat myös vesivärimaalaus ja litografia. Hänen teoksensa ovat hyvin kantaaottavia ja poliittisia, ja ne käsittelevät saamelaiskulttuuria ja esimerkiksi oikeuksia maahan, kalastukseen ja riistanhoitoon. Marakatt-Labba on kuvittanut useita kirjoja, ja luonut uraa myös asusuunnittelijana sekä performanssitaiteilijana. Hän perusti saamelaista nykytaidetta edistävän Maasi-ryhmän vuonna 1978, ja sen jälkeen oli mukana perustamassa Saamelaista taiteilijaneuvostoa.

Vuonna 2022 Marakatt-Labba osallistui Venetsian biennaalin päänäyttelyyn, ja vuonna 2024 hänen teoksensa olivat esillä Oslon kansallismuseossa. Hänellä on ollut Suomessa yksi näyttely Taidehalli Kohtassa vuonna 2019.

Palkinnot
---------

* 1993 – Anna Nordlander -stipendi
* 2000 – Rubus arcticus -stipendi
* 2011 – Asa Kitok -stipendi
* 2012 – Kauppi- stipendi
* 2014 – Kunniatohtori, Uumajan yliopiston taiteiden tiedekunta
* 2015 – Per Gannevik -palkinto
* 2017 – John Savio -palkinto
* 2017 – Illis Quorum
* 2018 – Västerbottens-Kurirenin kulttuuripalkinto
* 2019 – Stig Dagerman -palkinto
* 2020 – Prinssi Eugenin mitali
* 2022 – Kunniatohtori, Bergenin yliopisto, Taiteiden, musiikin ja designin tiedekunta

Bibliografia
------------

* Jan-Erik Lundström (toim.): *Broderade berättelser.* *Britta Marakatt-Labba*, Koncentrat, Kiiruna 2010, ISBN 978-91-633-7248-3

Lähteet
-------

1. ↑  Portrait of Honour 2022: Britta Marakatt-Labba  09.11.2022. Nationalmuseum. Viitattu 06.04.2024. (englanniksi)
2. ↑  Ida Bergstrom: Eight new honorary doctors appointed by the UiB  10.02.2022. University of Bergen. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Håkan Stenlund: The Emboided Resistance Art Swedish lapland. Viitattu 06.04.2024. (englanniksi)
4. ↑  Britta Marakatt-Labba: Historian kirjonta  2019. Kohta. Viitattu 06.04.2024.

Aiheesta muualla
----------------

Kirjailtu historia on myös pehmeää vastarintaa – vuoden 2017 Documentassa kiitetyn Britta Marakatt-Labban laaja näyttely on esillä Helsingissä HS, 1.3.2019
**Paula Gosling** (s. 12. lokakuuta 1939 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen, vuodesta 1964 Isossa-Britanniassa asunut rikoskirjailija.

Gosling syntyi Paul ja Sylvie Osiuksen tyttärenä Detroitissa. Hän sai humanististen tieteiden kandidaatin oppiarvon Wayne State Universitysta vuonna 1962. Gosling aloitti uransa tekstisuunnittelijana. Vuonna 1979 hänestä tuli päätoiminen kirjailija. Gosling julkaisi vuonna 1974 ensimmäisen romaaninsa (*A Running Duck*). Hän sai tällä teoksellaan parhaan esikoisromaanin John Creasey Memorial Awardin. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin Gold Dagger romaanista *Monkey Puzzle*. Gosling sai lisäksi entisen opinahjonsa Wayne State Universityn Arts Achievement Awardin vuonna 1993. Hän toimi Crime Writers' Associationin (CWA) puheenjohtajana vuosina 1988–1989. Hän on myös Mensan jäsen.

Gosling oli vuosina 1968–1978 naimisissa Christopher Goslingin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon. Vuonna 1981 hän meni naimisiin John A. Haren kanssa. Hän sai ensimmäisestä avioliitosta kaksi lasta. Gosling on käyttänyt myös pseudonyymiä Ainslie Skinner.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Apinamurhien arvoitus* (WSOY 1992; alkukielinen teos *Monkey Puzzle*)
* *Ruumis paratiisissa* (WSOY 1995, kääntänyt Paula Herranen; alkukielinen teos *The Body in Blackwater Bay*)
* *Finneganin viimeiset sanat* (WSOY 1997, kääntänyt Hanna Tarkka; alkukielinen teos *A Few Dying Words*, 1993)

Lähteet
-------

1. 1 2  Paula Gosling Greene & Heaton, viitattu 6.4.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gosling, Paula 1939- (Ainslie Skinner) Contemporary Authors, New Revision Series, viitattu 6.4.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Paula Gosling Fantastic Fiction, viitattu 6.4.2024 (englanniksi)
4. ↑  Gold Dagger Award Winners Biblio.com, viitattu 6.4.2024 (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Gosling, Paula Kirjasampo, viitattu 6.4.2024
**Victor Mauritz Burman** (1865 – 8. tammikuuta 1941 Hancock) oli amerikansuomalainen sanomalehtien toimittaja ja kustantaja.

Raahelaiseen merimiessukuun syntynyt Burman valmistui ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta vuonna 1887, opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa ja työskenteli kanslistina Oulun lääninhallituksessa Vuonna 1890 Burman muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli aluksi kaivoksissa, maatiloilla, rautateillä ja konttilaivoissa. Vuonna 1892 Burman osti Alex Leinoselta Michiganin Calumetissa ilmestyneen *Amerikan Suomalaisen Lehden* ja siirsi sen Hancockiin. Vuonna 1894 Burman muutti Chicagoon, jossa lehti teki pian konkurssin. Sen jälkeen hän osti Hancockista Emil Hendricksonin toimittaman *Kuparisaaren Sanomat* ja vaihtoi sen nimeksi *Amerikan Suomalainen*. Burman ajoi lehdessään innokkaasti Suomi-opiston perustamista ja työskenteli myös yhtenä sen ensimmäisistä opettajista. Vuonna 1899 hän myi *Amerikan Suomalaisen* Calumetissa perustetulle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä *Suometar*. Myöhemmin Burman työskenteli vuonna 1915 perustetun *Valvojan* ja vuonna 1930 perustetun *Oppaan* ensimmäisenä toimittajana.

Lähteet
-------

* Holmio, Armas K. E.: *Michiganin suomalaisten historia*. Hancock: Michiganin suomalaisten historia-seura, 1967.

### Viitteet

1. ↑    *Ironwood Daily Globe*, 14.1.1941, s. 5. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2017.
2. ↑  Holmio, s. 512.
3. ↑  *Muisto-julkaisu "Suomen Sävel" lauluseuran 25 vuotisesta toiminnasta*. Sivunumeroton osio "Tunnettuja sanomalehtimiehiä". Calumet: Keweenaw Print. Co. 1918. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2  Kolehmainen, John Ilmari: Finnish Newspapers and Periodicals in Michigan *genealogia.fi*.  Arkistoitu 21.1.2012. Viitattu 17.9.2016.
5. 1 2  *Amerikan Suometar 1899-1919: muistojulkaisu*, s. 85–86. Hancock: Suomalais-luteerilainen kustannusliike, 1919. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Holmio, s. 539–540.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Arvid Cederwald**, vuodesta 1809 aateloituna **von Cederwald** (27. toukokuuta 1792 Turku – 9. elokuuta 1840 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja koskenperkausinsinööri joka suunnitteli Tampereen kaupungin ensimmäisen vaakunan vuonna 1838.

Cederwaldin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden varapresidentti Arvid Cederwald, aateloituna vuodesta 1809 von Cederwald (1745–1809) ja Margareta Sofia Rabenius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1808.

Cederwald meni armeijan palvelukseen ja oli kolonnanlippumiehenä keisarillisen seurueen majoituslaitoksessa vuonna 1809. Hänestä tuli aliluutnantti 1809, luutnantti 1816, alikapteeni 1818 ja hän erosi armeijasta kapteenina 1819. Cederwald meni Suomen koskenperkausjohtokunnan palvelukseen 1820 ja hänestä tuli opetusupseeri insinöörikunnassa 1823, majuri 1831 ja everstiluutnantti (1. luokan insinööri) 1837. Cederwald suunnitteli 1838 Tampereen kaupungille vaakunan jonka viimeisteli taiteilija Magnus von Wright. Vaakuna hyväksyttiin 1839 ja se oli käytössä vuoteen 1960 saakka.

Arvid von Cederwald oli naimisissa vuodesta 1822 Konstantia Elisabet Charlotta de la Chapellen (k. 1862) kanssa tämän toisessa avioliitossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Arvid von Cederwald. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 12.1.2019.
2. 1 2  Tampereen kaupungin ensimmäinen vaakuna


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Elisabete Weiderpass
**Elisabete Weiderpass Vainio** on brasilialainen lääkäri ja syöpätutkija. Hänelle on myönnetty myös Ruotsin ja Suomen kansalaisuudet. Hän on syövän epidemiologian ja ennaltaehkäisyn asiantuntija. Weiderpass astui virkaan Maailman terveysjärjestön alaisen Kansainvälisen syöväntutkimuslaitoksen (IARC) johtajana 1. tammikuuta 2019.

Weiderpass opiskeli Karoliinisessa instituutissa Solnassa. Hänellä on lääketieteen tohtorin, *Master of Sciencen* ja filosofian tohtorin oppiarvot. Vuosina 2007–2018 Weiderpass johti Folkhälsanin tutkimuskeskuksessa Helsingissä geneettisen epidemiologian tutkimusryhmää. Lisäksi hän oli Norjan syöpärekisterin tutkimuslaitoksen johtaja vuosina 2015–2018. Vuosina 2011–2018 Weiderpass oli lääketieteellisen epidemiologian professori Karoliinisessa instituutissa ja syövän epidemiologian professori Tromssan yliopistossa. Avustavana ja vierailevana professorina hän on ollut eri yliopistoissa ja instituuteissa Suomessa, Brasiliassa, Iranissa, Kiinassa, Kuwaitissa ja Yhdysvalloissa. Weiderpassin nimissä on yli 800 vertaisarvioitua tieteellistä julkaisua.

Syövän epidemiologian lisäksi Weiderpass on tutkinut lasten ja nuorten ylipainoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Folkhälsanin tutkija WHO:n syöpätutkimuksen johtajaksi Folkhälsan 1.6.2018, viitattu 9.4.2024
2. 1 2  Dr Elisabete Weiderpass European Parliament, viitattu 9.4.2024 (englanniksi)
3. 1 2  About the Director International Agency for Research on Cancer, viitattu 9.4.2024 (englanniksi)
**Kaisu Försti** (os. **Hautala**, s. 17. kesäkuuta 1933, Evijärvi) on suomalainen harmoninsoittaja ja mestaripelimanni.

Soittajana
----------

Kaisu Förstin isä oli evijärveläinen pianonvirittäjä ja pelimanni Iivari Hautala. Myös Förstin isoisä ja isoisän isä olivat paikkakunnalla tunnettuja kansansoittajia. Harmonia Kaisu Försti alkoi soittaa jo lapsena ja säesti isäänsä julkisesti ensimmäistä kertaa seitsenvuotiaana. Hautalan talossa vieraili usein pelimanneja, ja Försti oppi kotonaan niin isänsä Iivarin sävellyksiä kuin tämän soittokumppaneiden kuten Matti Haudanmaan mukanaan tuomia sävelmiä. Äidiltään hän oppi tämän piikana ollessaan kuulemia kansanlauluja.

Elämänsä aikana Försti toimi tämmääjänä eli säestäjänä lukuisille lähiseudun pelimanneille. Kun purppuritanssijoilla ei ollut viulistia, Försti opetteli säestämisen lisäksi soittamaan harmonilla myös sävelmien melodiat. Pelimannina Försti tulikin tunnetuksi juuri taitavasta ja rytmikkäästä yksinsoitostaan. Hänen ohjelmistoaan on koottu Timo Valon toimittamaan nuottikirjaan Tuhannen riemun harmooni. Kansanmusiikki-instituutin arkistossa on noin kuusi tuntia Förstiltä äänitettyä soittoa ja kaksisataa tämän soittamaa sävelmätoisintoa. Förstille myönnettiin mestaripelimannin arvonimi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuonna 1980.

Yksityiselämä
-------------

Kaisu Försti avioitui Pentti Förstin kanssa ja eli perheenemäntänä. Hänellä on neljä lasta. Laulaja Johanna Försti on Kaisu Förstin tytär.

Lähteet
-------

* Kolehmainen, Ilkka (toim.): *Mestaripelimannit*, s. 29-33. Kaustinen: Kansanmusiikki-instituutti ja Kaustisen kansanmusiikkijuhlien kannatusyhdistys r.y. 1992. ISBN 951-9268-19-7.
* Valo, Timo (toim.): *Tuhannen riemun harmooni*. Kaustinen: Kansanmusiikki-instituutti, 2019. ISBN 978-951-9268-84-2.

### Viitteet

1. ↑  Jaakkola, Pauliina: Johanna Försti – mestaripelimannin tytär ja Soul Mama  9.11.2016. Yle. Viitattu 8.4.2024.
**Walter Rauschenbusch** (4. lokakuuta 1861 Rochester, New York – 25. heinäkuuta 1918 Rochester, New York) oli yhdysvaltalainen pappi ja teologian professori. Rauschenbusch tunnetaan sosiaalisen evankeliumin liikkeen Yhdysvaltalaisena johtajana. Rauschenbuschin kirja *Christianity and the Social Crisis* oli myydyin uskonnollinen kirja vuonna 1907 ja sitä myytiin kaikkiaan 50 000 kappaletta.

Henkilöhistoria
---------------

Rauschenbusch syntyi Rochesterissa luterilaisuuteen kääntyneeseen saksalaiseen baptistiperheeseen. Rauschenbusch opiskeli ensin Saksassa ja myöhemmin Yhydsvalloissa. Vuonna 1885 hänestä tuli saksalaisen Second Baptist Church of New Yorkin pastori. Nuori pietistinen kohtasi Hell's Kitchenin alueella paljon sosiaalisia ongelmia. Tästä sai alkunsa sosiaalisen evankeliumin muotoutuminen ja hän uskoi sosiaalisen työn olevan myös Kristuksen työtä.

Sosiaalinen evankeliumi
-----------------------

Rauschenbusch pyrki yhdistämään evankelisen intohimon sosiaaliseen tietoisuuteen. Rauschenbusch omaksui kriittisen lähestymistavan Raamattuun ja samaistui liberaaleihin teologeihin, kuten Albrecht Ritschliin ja Adolf Harnackiin. Rauschenbusch kokosi näkemyksensä uskonnosta ja tieteestä, vanhurskaudesta ja sosiaalisesta työstä, kristinuskosta ja kulttuurista Jumalan valtakunta-käsitteen alle. Rauschen busch oli optimisti. Hän ei uskonut, että yhteiskunta voisi tulla täydelliseksi, mutta näki ihmiskunnan edistyvän kohti valtakuntaa. Rauschenbusch hyväksyi sosialismin pitäen sosialistien vastauksia käytännöllisimpinä aikansa kysymyksiin.

Rauschenbusch työskenteli uuden ajattelun sovellutuksien parissa yhdessä muiden nuorten baptistipappien kanssa, jotka tunnettiin *Brotherhood of the Kingdomina*. Vuonna 1897 hän aloitti luennoimisen Rochesterin teologisessa seminaarissa sosiaalisista teemoista. *Christianity and the Social Crisis* (1907) toi hänen ajattelulleen suuremman yleisön. Viimeisen kymmenen vuoden aikana Rauschenbusch kirjoitti lisää ja kävi jatkuvaa vuoropuhelua.

Yhteiskunnallinen vaikutus
--------------------------

Rauschenbuschilla ja muilla sosiaalisen evankeliumin papeilla oli merkittävä vaikutus vuonna 1901 perustetussa Yhdysvaltain sosialistipuolueessa. Raushcenbusch ei tosin liittynyt puolueen jäseneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Walter Rauschenbusch *Britannica*. Viitattu 12.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Walter Rauschenbusch *Christianity Today*. Viitattu 12.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ruotsila, Markku: *Uskonnollinen vasemmisto Yhdysvalloissa. Historia, oppi ja politiikka*, s. 69. Tampere: Tampere University Press, 2014. ISBN 978-951-44-9386-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tervalentäjät ry.** on oululainen ilmailuyhdistys. Se on perustettu vuonna 1971 ja jäsenmäärä on sadan tuntumassa. Kotikenttänä toimii Oulun lentoasema Oulunsalossa. Tervalentäjät kouluttaa PPL(A) lupakirjoja yhteistyössä Oulun Moottoriliitäjien kanssa. Lentokalustoon kuuluu kaksi Cessna 172 -mallista lentokonetta ja kaksi Piper PA-28 Warrior 3 lentokonetta.

Tervalentäjät on ollut mukana SAR- ja palolentotoiminnassa jo yli 20 vuotta*milloin?*. SAR-toiminta tarkoittaa ilmasta käsin tapahtuvaa etsintä- ja pelastuslentotoimintaa. Tervalentäjät ylläpitää yhtä lentopelastustukikohtaa. Tukikohta päivystää palolentotehtäviä toukokuun alusta syyskuun loppuun 24 tuntia vuorokaudessa. SAR-tehtävien päivystys on ympäri vuoden. Tervalentäjillä on rivissään koulutettuja SAR-lentäjiä ja tehtävänjohtajia, jotka pystyvät hoitamaan esimerkiksi kadonneen henkilön, ajoneuvon tai veneen etsintöjä. Etsintälennot suoritetaan poliisin aloitteesta. Poliisi esittää virka-apupyynnön lentopelastuskeskukselle. Lentopelastuskeskus hälyttää lentopelastusseuran kautta lähimmän päivystävän tukikohdan lentokoneen ilmaan.

Tervalentäjät lentää myös metsäpalovalvontareittiä numero 21. Metsäpalojen todennäköisyyden kasvaessa lennetään valvontalento yhdesti tai kaksi kertaa päivässä, jolloin alkavat metsäpalot saadaan havaituksi ajoissa. Hyvän lentotähystystoiminnan ansiosta pystytään metsäpalopinta-alat pitämään pieninä jonka johdosta valtion, kuntien ja yksityisten metsät säästyvät laajoilta tuhoilta. Hälytyskeskus voi myös hälyttää tarvittaessa lentokoneen esimerkiksi savuntarkastuslennolle.

Vuonna 2001 Tervalentäjille myönnettiin Kar-Airin kiertopalkinto tuloksellisesta moottorilentotoiminnasta.

Lähteet
-------

1. ↑  KAR-AIRin kiertopalkinto, Suomen Ilmailuliitto. Viitattu 14.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Tervalentäjien viralliset nettisivut
**Katherine "Katie" Mack** on teoreettinen kosmologi, joka on erikoistunut astrofysiikan ja hiukkasfysiikan väliseen yhteyteen. Hänellä on tällä hetkellä Hawking Chair -virka kosmologiassa ja tiedekommunikaatiossa Perimeterin teoreettisen fysiikan instituutissa, jossa hän tekee tutkimusta pimeästä aineesta ja universumin varhaisesta vaiheesta. Yksi hänen tavoitteistaan on myös fysikaalisen tiedon saavutettavuuden lisääminen tavallisille ihmisille.

Mack valmistui tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 2009. Valmistuttuaan hän oli tutkijana Cambridgen yliopistolla Kavli kosmologia instituutissa. Vuonna 2012 hän siirtyi Australiaan Melbournen yliopistoon.

Mackin kirjoituksia on julkaistu useassa tunnetussa julkaisussa kuten Scientific American, Slate, BBC:n Science Focus, Sky & Telescope ja Cosmos lehti. Hän on julkaissut 34 artikkelia, joiden aiheita, yksinkertaistetusti sanottuna, ovat muun muassa mustat aukot ja pimeä aine*.* Vuonna 2020 hän julkaisi *The End of Everything (Astrophysically Speaking)* -nimisen kirjan. Populaaritasoinen tiedekirja kuvailee viisi erilaista universuminloppuskenaariota, joita kosmologit ovat ehdottaneet.

Mack Cernissä vuonna 2019
Fysiikan tutkimustyönsä lisäksi Mack on aktiivinen tiedeviestijä; hän tekee työtä lisätäkseen fysiikan ja tähtitieteen saavutettavuutta niiden perinteisen yleisön ulkopuoliselle yleisölle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katherine J. Mack *physics.sciences.ncsu.edu*. Viitattu 3.4.2024.
2. 1 2  Katie Mackin kotisivut *astrokatie.com*. Viitattu 3.4.2024.
3. ↑  Katie Mack *ci.lib.ncsu.edu*. Viitattu 3.4.2024.
4. ↑  Friedlander, Avi; Mack, Katherine J.; Schon, Sarah; Song, Ningqiang; Vincent, Aaron C.: Primordial black hole dark matter in the context of extra dimensions *journals.aps.org*.  10.5.2022. Viitattu 3.4.2024.
5. ↑  Mack, Katherine J.: Known unknowns of dark matter annihilation over cosmic time *academic.oup.com*.  20.2.2014. Viitattu 3.4.2024.
6. ↑  The End of Everything (Astrophysically Speaking) *astrokatie.com*. Viitattu 3.4.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Google Scholar
* ORCID
* Scopus

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Suomenkielisen Wikisanakirjan logo.
**Wikisanakirja** (engl. *Wiktionary*) on Wikipedian sisarhanke, jonka tavoitteena on luoda wikipohjainen kaikkien kielten välinen vapaa sanakirja. 

Wikisanakirjaa voi käyttää:

* sanojen, termien ja lyhenteiden selitysteoksena
* sivistyssanakirjana
* murresanakirjana
* synonyymisanakirjana
* käännössanakirjana

Wikisanakirjan artikkeleina on erikielisiä sanoja sisältäen tiedon sanan luokittelusta ja merkityksestä. Artikkelissa annetaan sanalle muiden muassa synonyymejä ja käännöksiä. Englanninkielinen Wikisanakirja aloitti 12. joulukuuta 2002, ja ensimmäiset muunkieliset Wikisanakirjat (ranska ja puola) 29. maaliskuuta 2004.

Suomenkielinen Wikisanakirja
----------------------------

Suomenkielisen Wikisanakirjan artikkeleissa kerrotaan vieras- ja suomenkielisistä sanoista suomeksi. Suomenkielinen versio aloitti 2. toukokuuta 2004 Wiktionaryna. Sen nimi suomennettiin Wikisanakirjaksi 9. syyskuuta 2004 suomenkielisessä Wikipediassa päättyneessä äänestyksessä. 19. maaliskuuta 2005 kirjoitettiin suomenkielisen Wikisanakirjan tuhannes artikkeli. 26. syyskuuta 2005 suomenkielinen Wikisanakirja alkoi eritellä suuria ja pieniä kirjaimia sanan ensimmäisen kirjaimen osalta. Tämä oli toteutettu joissakin muissa Wikisanakirjoissa, kuten englanninkielisessä, jo aiemmin. 26. maaliskuuta 2024 suomenkielisessä Wikisanakirjassa on noin 489667 artikkelia. Suomenkielinen Wikisanakirja on 19. suurin eri kielten Wikisanakirjojen joukossa artikkelimäärällä mitattuna.

Lähteet
-------

1. ↑  List of Wiktionaries (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wikisanakirja**.

WikisanakirjaWikisanakirjaWikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: **Wikisanakirja**.
* Suomenkielinen Wikisanakirja
* Englanninkielinen Wikisanakirja
* Luettelo erikielisistä Wikisanakirjoista

**Wikimedia Foundation**

**Hankkeet:** Wikipedia • Wikisanakirja • Wikisitaatit • Wikiaineisto • Wikikirjasto • Wikimedia Commons • Wikispecies • Wikiuutiset • Wikiopisto • Wikidata • Wikimatkat  

**Tapaamiset:** Wikimania  

**Tunnettuja henkilöitä:** Jimmy Wales • Katherine Maher • Larry Sanger  

**Organisaatioita:** Wikimedia Suomi • Wikimedia Sverige • Wikimedia Eesti • Wikimedia Norge • Wikimedia Deutschland • Wikimedia France • Wikimedia Russia·
**H2Ö** oli suomalainen vaihtoehtomusiikin festivaali, jossa oli esillä myös poikkitaiteellista ohjelmaa. Turun Ruissalon telakka-alueella järjestettävä festivaali debytoi vuonna 2014. Vuonna 2015 festivaalille osallistui yli 9 000 ihmistä.

Järjestäjät ilmoittivat vuoden 2016 festivaalin jäävän viimeiseksi. Syyksi festivaalin lopettamiselle he kertoivat telakka-alueen jatkuvat muutokset, jotka estävät "merelliseen teollisuusmaisemaan nivoutuneen" tapahtuman pitkäjänteisen kehittämisen.

H2Ö:n epävirallinen edeltäjä oli samojen järjestäjien vuosina 2009–2013 järjestämä Ilmiö-festivaali. Ilmiö järjestettiin taas kesällä 2017 Uittamon paviljongilla.

Lähteet
-------

1. ↑  H2Ö kasvoi viime vuodesta *Turun Sanomat*.  26.7.2015.  Arkistoitu 17.8.2016. Viitattu 22.7.2016.
2. 1 2 3 4  Mattila, Mattias: H2Ö pistää pillit pussiin suosionsa huipulla – vaihtoehtoina olisi ollut karsia tai kaupallistua *Yle Uutiset*.  18.7.2016. Viitattu 22.7.2016.
3. ↑  Aflecht, Tuomas: Viikonloppuna juhlittava H2Ö on viimeinen *Rumba*.  18.7.2016. Viitattu 22.7.2016.
4. ↑  Ilmiö-festivaali palaa Turun Uittamolle *ts.fi*.  Arkistoitu 27.3.2017. Viitattu 27.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
*Tämä artikkeli käsittelee meressä olevaa muodostumaa. Sanan muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Satelliittikuva Isosta valliriutasta
**Riutta** on meressä oleva harjanne, joka kohoaa vain vähän tai ei lainkaan merenpinnan yläpuolelle. Tunnettu erikoistapaus riutasta on koralliriutta. Koralliriuttoja on muodoltaan erilaisia, kuten pitkähkö ja rannan suuntaisesti kulkeva valliriutta tai muodoltaan sulkeutuva, joskus rengasmainen atolli. Australian koillispuolella on Iso valliriutta. Tämä 2300 kilometriä pitkä koralliriutta on maailman suurin. Ison valliriutan koralleista noin puolet ovat kuolleet viimeisten vuosikymmenten aikana ja riuttaa on pyydetty uhanalaiseksi julistettavaksi.

Riutta voi olla myös hiekkamoreenista koostuva. Tällainen on esimerkiksi Kolin kansallispuiston alueella, Pielisen järven keskellä sijaitseva saaristoa yhdistävä hiekkariutta. Tämä useita kymmeniä kilometrejä pitkä riutta muodostui viimeisen jääkauden aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Sakari Nuuttila: Unesco haluaa luokitella Ison valliriutan vaarantuneeksi *Uutiset*.  22.6.2021. Yle. Viitattu 14.6.2023.
2. ↑  Markus Ånäs: Veneiljän luontokohde: Kansallismaiseman helminauha – Hiekkariutta Keski-Pielisellä *Vene -lehti*.  28.2.2020. Viitattu 5.4.2024.
**Velociraptor** (nimen merkitys: *"nopea varas"*) on myöhäisellä liitukaudella (83–70 mvs) elänyt dinosaurussuku, joka kuuluu liskonlantioisten lahkon Dromaeosauridae-heimoon. Suvun fossiileja on löydetty Mongolian ja Kiinan rajamailta, josta löydettiin myös tunnettu fossiili, jossa *Velociraptor* on kuollut saaliinsa kanssa. Lajin nimesi Henry Fairfield Osborn vuonna 1924. *Velociraptor* ei todellisuudessa ollut niin älykäs ja nokkela petoeläin, eikä myöskään todistetusti saalistanut laumassa. Todellisuudessa *Velociraptor* oli älykkyydeltään samalla tasolla kuin nykyajan linnut. 

*Velociraptorin* sukulaisen, *Zhenyuanlongin*, fossiilin löytyminen Kiinasta julkistettiin heinäkuussa 2015.

Koko ja ulkonäkö
----------------

*Velociraptor* ei ollut aikansa suurimpia petoja, vaan olisi ihmisen rinnalla vain hieman yli polven korkuinen. Pituus oli 1,8 metriä ja korkeus yhden metrin pään kohdalta. Paino oli 7–15 kg. *Velociraptorilla* oli pitkä, litteäkuonoinen pää. Hampaita oli noin 80, joista pisimmät olivat pituudeltaan 2,5 cm. Takaraajoissa oli sirppimäinen, noin 9 cm pitkä kynsi.

Viimeaikaiset dinosauruslöydöt viittaavat siihen, että myös *Velociraptorilla* oli höyhenpeite.

Jurassic Park
-------------

*Velociraptor* tuli erityisen tunnetuksi elokuvasta *Jurassic Park*. Eläinten kokoa oli elokuvassa hieman liioiteltu, sillä todellisuudessa ne olivat pienempiä. Elokuvan raptorit muistuttavat ulkomuodoltaan enemmän lähisukulaistaan *Deinonychusta*, minkä lisäksi elokuvan raptoreiden anatomia oli virheellinen, sillä todellisuudessa niiden hännät olivat jäykkiä ja eturaajat malliltaan erilaisia. Elokuvassa myös *Velociraptoreiden* höyhenpeite oli poistettu. *Velociraptorin* uskotaan olleen nopea juoksija, mutta ei kuitenkaan yhtä nopea kuin gepardi, kuten elokuvassa väitettiin.

Jurassic Park - fanien piireissä elokuvassa esiintynyt raptor tunnetaan nimellä *Velociraptor nublarensis* tai *Velociraptor sornaensis*.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Yle.fi
2. ↑  Naish, Darren: *Kiehtovimmat dinosauruslöydöt*, s. 70. Nemo, 2010. ISBN 978-952-240-057-4.
3. ↑  Marilyn Eston: *Dinosaurusten Salaisuudet*, s. 31. Suomentanut Juha Autio. Readme.fi, 2018. ISBN 978-952-321-733-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q14403
* Wikispecies: Velociraptor
* BioLib: 417378
* EoL: 2866145
* Fossilworks: 38564
* GBIF: 4822951
* iNaturalist: 123140
* IRMNG: 1036520
* Open Tree of Life: 4946063

 |

 |
**Berndt Johan Grotenfelt** (28. helmikuuta 1808 Joroinen – 12. syyskuuta 1882 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.

Grotenfeltin vanhemmat olivat eversti Berndt Adolf Grotenfelt ja Catarina Gustava Ehrnrooth ja puoliso vuodesta 1847 vapaaherratar Maria von Witte. Grotenfelt tuli oppilaaksi Haapaniemen sotakouluun 1817, mistä hänet siirrettiin koulun lopettamisen jälkeen Haminan kadettikouluun. Sieltä valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen keisarin seurueeseen 1824 ja merkittiin samana vuonna yleisesikunnan upseeriluetteloihin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1826, luutnantiksi 1830 ja alikapteeniksi 1832. Grotenfelt osallistui Venäjän–Turkin sotaan 1828–1829. Vuonna 1832 hänet komennettiin majoitusmestariksi 18. jalkaväkidivisioonaan ja seuraavana vuonna majoitusmestariksi 14. jalkaväkidivisioonaan.

Sotiin kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan Grotenfelt osallistui 1831–1839. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1835 ja siirrettiin samana vuonna majoitusmestariksi 11. jalkaväkidivisioonaan. Vuonna 1839 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi, majoitusmestari 10. jalkaväkidivisioonaan hänestä tuli vuonna 1841. Vuonna 1844 hänestä tuli 2. jalkaväkidivisioonan ylimajoitusmestari. Everstiksi Grotenfelt ylennettiin 1846 ja 3. armeijakunnan ylimajoitusmestariksi hänet nimitettiin seuraavana vuonna. Grotenfelt osallistui vuonna 1849 Unkarin vallankumouksen kukistamiseen ja 1853–1856 Krimin sotaan, jossa hän haavoittui. Kenraalimajuriksi hän kohosi sodan aikana 1855 ja sen lopulla 1856 hänet nimitettiin 11. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Grotenfelt ylennettiin kenraaliluutnantiksi huhtikuussa 1866, jolloin hän myös erosi sotapalveluksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Berndt Johan Grotenfelt *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 2.2.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
**Ilmari Sipilä** (29. lokakuuta 1893 Jämsä – 25. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sipilän vanhemmat olivat maanviljelijä Salomon Sipilä ja Ruusa Lahnamäki ja puoliso vuodesta 1926 Elin Pihlström. Ylioppilaaksi Sipilä tuli vuonna 1914 Heinolassa ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1919. Hän toimi sitten tuotannon parissa Jämsänkosken paperitehtaalla. Oltuaan teknillisen johtajan apulainen sekä Jämsänkoskella että Myllykosken paperitehtaalla Sipilästä tuli vuonna 1925 Simpeleen paperitehtaan teknillinen johtaja ja seuraavana vuonna tehtaan johtaja.

Sipilä toimi Simpeleen tehtaan johtajana eli isännöitsijänä peräti kolmenkymmenenkuusi vuotta, aina vuoteen 1963 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tuona aikana tehdas kehittyi huomattavasti, vaikka se ei ollutkaan omistajansa Yhtyneiden Paperitehtaiden ykkösinvestointikohde eivätkä siellä tehdyt uudistukset tuotannon ja laadun lisäämiseksi tehneet siitä täysin kilpailukykyistä suurempien yksiköiden kanssa. Tehtaan paikallisjohtajana Sipilällä oli huomattava määrä alueellisia luottamustehtäviä ja vaikutusvaltaa. Hän oli Simpeleen kunnanvaltuutettu, mutta toimi myös esimerkiksi Simpeleen kirkon rakennustoimikunnassa. Hän oli myös Yhtyneiden Paperitehtaiden hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen ja kuului Suomen paperitehtaiden yhdistyksen ja Suomen kartonkiyhdistyksen hallituksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sipilä sai vuonna 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ilmari Sipilä *Biografiasampo*. Viitattu 20.3.2022.
2. 1 2  Ihmiset. Kuolleita. Teollisuusneuvos Ilmari Sipilä. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  23.2.1990. Viitattu 20.3.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
Mesjuustoa
Mesvoita putkilossa
**Mesjuusto** eli **herajuusto** (ruots. *mesost*, norj. *brunost, mysost*) on maidon herasta valmistettava kiinteähkö juusto. Mesjuustoa kuvataan tarkemmin "karamellisoituna heratiivisteenä, jossa maitoa ja kermaa on lisätty heraan".
Maailman terveysjärjestön ja elintarvike- ja 
maatalousjärjestön määritelmien mukaan ruskea juusto ei ole oikea juusto, koska oikea juusto valmistetaan vain juustomassasta, josta hera on erotettu.  
Ruskea juusto valmistetaan juustotuotannon jäännöstuotteesta, valmistukseen voidaan käyttää lehmänmaidon, vuohenmaidon tai lampaanmaidon heraa tai näiden erilaisia sekoituksia.

Valmistuksessa heraa keitetään hitaasti kokoon, jotta osa sen sisältämästä vedestä haihtuu. Keittämisen yhteydessä heran sisältämä maitosokeri karamellisoituu. Ruskeiden "juustojen" kuiva-aineesta lähes puolet on maitosokeria. Tästä syystä monet heratuotteet (esimerkiksi mesjuusto ja mesvoi) ovat väriltään ruskeita ja maultaan makeita. Heratuotteisiin voidaan lisätä myös maitoa, kermaa tai voita, joilla vaikutetaan lopputuotteen makuun ja koostumukseen.

Mesjuusto ja muut heratuotteet ovat yleisiä Norjassa, jossa niitä pidetään kansallisena erikoisuutena. Niitä valmistetaan jonkin verran myös Ruotsissa, kun taas Suomessa niitä käytetään vain vähän.

Norjan tunnelipalo
------------------

Kuorma-auto, joka kuljetti 27 tonnin juustokuormaa, syttyi tammikuussa 2013 palamaan Norjan Tysfjordissa sijaitsevassa Bratlin tietunnelissa. Mesjuuston suuren rasva- ja sokeripitoisuuden vuoksi lastin palo synnytti äärimmäisen kovan kuumuuden. Juusto paloi tunnelissa neljä päivää muodostaen myrkkykaasuja. Pahoin vaurioitunut tunneli jouduttiin sulkemaan liikenteeltä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Tunnelbrannen slukket etter fire dager *NRK*.  22.1.2013.  (norjaksi)
3. ↑  Norway goat cheese fire closes tunnel *BBC News Europe*.  22.1.2013. Viitattu 25.1.2013. (englanniksi)
**Maxim-Gorki-Theater** on Berliinissä toimiva teatteri. Se sijaitsee Dorotheenstadtin alueella aivan kaupungin keskustassa, Neue Wachen ja pienen kastanjapuistikon takana. Se on 440-paikkaisena pienin Berliinin valtionteattereista.

Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema teatterirakennus valmistui vuosina 1825–1827. Se tehtiin alkujaan vuonna 1791 perustetun maineikkaan Berliinin lauluakatemian konserttitaloksi. Rakennus on siten myös Berliinin vanhin konserttitalo. Aloitteen rakentamiseen teki lauluakatemian tuolloinen johtaja Carl Friedrich Zelter. Lauluakatemian talossa järjestettiin muun muassa Johann Sebastian Bachin *Matteus-passion* kuuluisa uusi ensiesitys vuonna 1829 ja siellä on pidetty myös monia merkittäviä kulttuuritapahtumia. Salissa ovat esiintyneet monet tunnetut säveltäjät ja muusikot. Myös Jean Sibelius on johtanut siellä omien teostensa konsertteja. Vuoden 1848 vallankumouksen aikana Preussin perustuslakiasäätävä kansalliskokous piti istuntojaan talossa. Konserttitalo vaurioitui toisessa maailmansodassa, mutta se kunnostettiin pian. Vuodesta 1947 se toimi viereen perustetun Neuvostoliiton kulttuurikeskuksen (nyk. Palais am Festungsgraben) näyttämönä. Vuonna 1952 teatteri nimettiin neuvostoliittolaisen näytelmäkirjailija Maksim Gorkin mukaan.

Nykyään Maxim-Gorki-Theater on erikoistunut nykykirjailijoiden näytelmiin. Gorkin näytelmiä ei enää esitetä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 226. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos *Kunst & Architektur Berlin*.
2. ↑  Marjaliisa Hentilä ja Seppo Hentilä: *Berliiniin: retkiä lähihistoriaan*, s. 54. 2. uudistettu painos. Kirjapaja, Helsinki 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maxim-Gorki-Theater** Wikimedia Commonsissa

* Teatterin kotisivu (saksaksi)