Leninin reliefi ja muistolaatta.
Postimerkki. Neuvostoliitto. 1985.
**Lenin-museo** Tampereella on vuonna 1946 perustettu museo, joka nykyisin esittelee Suomen ja Neuvostoliiton yhteistä historiaa. Se oli ensimmäinen Neuvostoliiton ulkopuolelle perustettu Vladimir Lenin -museo.

Museo sijaitsee Kaakinmaan kaupunginosassa Tampereen työväentalon vanhimmassa rakennusosassa, jossa Lenin ja Josif Stalin vuonna 1905 ensimmäistä kertaa tapasivat toisensa. Museon omisti vuoteen 2013 Suomi–Venäjä-Seura ja sen pitkäaikainen johtaja eläkkeelle jäämiseensä asti vuoden 2013 lopussa oli Aimo Minkkinen. Lenin-aiheisen perusnäyttelyn lisäksi museossa oli myös vaihtuvia Neuvostoliittoon ja Venäjään liittyviä näyttelyitä. Museon katuosoite on Hämeenpuisto 28.

Vuoden 2014 alusta Lenin-museo yhdistettiin Työväenmuseo Werstaaseen hallinnollisesti ja sen vastuulle. Lenin-museon vuodelta 1982 peräisin oleva näyttely uudistettiin täysin, sillä aiempi Moskovassa suunniteltu näyttely edusti Werstaan mukaan brežneviläistä historiantulkintaa. Yhdistäminen todennäköisesti pelasti rahavaikeuksissa olleen museon. Museo meni remonttiin vuoden 2015 lopussa, ja se avattiin jälleen 2016.

Uudistunut Lenin-museo oli mukana finalistina valtakunnallisessa Vuoden museo -kilpailussa keväällä 2017 ja eurooppalaisessa European Museum of the Year Award -kilpailussa vuonna 2018. Se ei kuitenkaan yltänyt palkintosijoille.

Historia
--------

### Avaaminen 1946

Tampereen Lenin-museo avattiin 20. tammikuuta 1946, päivää ennen V. I. Leninin kuoleman 22. muistopäivää. Museo sijaitsee Tampereen työväentalossa samassa salissa, jossa vuosina 1905 ja 1906 pidettiin Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen salaiset kokoukset. Ensimmäisessä näistä kokouksista Lenin tapasi ensimmäisen kerran Josif Stalinin, ja toisessa hän lupasi tamperelaisille isännilleen tukevansa Suomen itsenäistymishankkeita. Salin ottamista museokäyttöön oli ehdotettu jo 1920-luvulla, mutta vasta toisen maailmansodan jälkeen poliittinen ilmapiiri oli hankkeelle suotuisa. Vuonna 1965 museon ulkoseinässä paljastettiin Tapio Tapiovaaran veistämä Leninin reliefi ja muistolaatta, jonka teksti kuului: *V.I. Lenin on ilmaissut tässä talossa v. 1905 ja 1906 pidetyissä historiallisissa kokouksissa myötämielisyytensä kansamme itsenäisyystahtoa kohtaan.*

### Suomi-Neuvostoliitto-Seura

Useimmista Lenin-museoista poiketen Tampereen museo ei ollut kommunistisen puolueen ylläpitämä, vaan sen omisti Suomi-Neuvostoliitto-Seura. Sen pitkäaikainen tukija oli Moskovan Lenin-keskusmuseo, jolta se sai sekä taloudellista apua että esineistöä. Ensimmäiset neuvostoturistit vierailivat museossa 1955, ja se kuului vuosikymmenten ajan Suomessa vierailleiden neuvostoliittolaisten pakolliseen ohjelmistoon. Vuonna 1986 museo teki kävijäennätyksensä: yli 27 000 vierasta, joista noin 20 000 neuvostoliittolaisia. Vuodesta 1976 museo ylläpiti myös Lenin-muistohuonetta Helsingin Hakaniemessä. Muistohuone sijaitsi miliisipäällikkö Kustaa Rovion entisessä asunnossa, jossa Lenin piileskeli kesällä 1917 matkalla Pietariin.

### Kansojen ystävyyden kunniamerkki

Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistö myönsi Lenin-museolle Kansojen ystävyyden kunniamerkin työstä, jota Lenin-museo oli tehnyt tutustuttaakseen suomalaisia kansalaispiirejä V. I. Leninin elämään ja työhön. Lenin-museo täytti tuolloin 40 vuotta. Kunniakirjan ensimmäinen allekirjoittaja oli puhemiehistön puheenjohtaja Andrei Gromyko.

### Jatkuvuus Neuvostoliiton purkauduttua

Neuvostoliiton purkauduttua joulukuussa 1991 Leninin patsaita kaadettiin ja Lenin-museoita lakkautettiin ympäri Eurooppaa. Venäjällä alkoi kiistely siitä, pitäisikö Leninin palsamoitu ruumis haudata vai ei. Lenin-museon johtaja Aimo Minkkinen vitsaili 1993, että museo voisi ottaa Leninin ruumiin kokoelmiinsa. Vitsi levisi maailmalle uutistoimisto Reutersin kautta. Moskovan Lenin-keskusmuseon suljettua ovensa 1993 Tampereen museo jäi maailman viimeiseksi säännöllisesti toimivaksi Lenin-museoksi. Myös Tampereen museon kävijämäärät romahtivat ja se joutui lakkautusuhan alle; Helsingin Lenin-muistohuone suljettiin 1995. Samalla Neuvostoliitosta johdetun Lenin-kultin romahtaminen kuitenkin myös vapautti museon toimintaa, ja se saattoi suhtautua näyttelyissään kriittisesti Leniniin ja Neuvostoliittoon. 1990-luvun lopulta lähtien museo jälleen kasvatti kävijämääriään ja saavutti kansainvälistä kuuluisuutta "maailman ainoana Lenin-museona". Museon omistaja oli Werstaaseen liittämiseen saakka Suomi-Neuvostoliitto-Seuran työn jatkaja Suomi–Venäjä-Seura. Museon johtaja oli vuoden 2013 loppuun asti filosofian tohtori Aimo Minkkinen.

### Ilkivaltaa

Museon ulkoseinässä oleva Lenin-reliefi on joutunut pari kertaa vandalisoinnin kohteeksi. Vuonna 1977 kolme äärioikeistolaisen puolueen aktivistia töhri reliefin punaisella maalilla; myöhemmin miehet kertoivat suunnitelleensa alun perin koko museon räjäyttämistä. Museon 50-vuotisjuhlien alla 1996 reliefi varastettiin ja se löytyi puoli vuotta myöhemmin tärveltynä.

### Pro Karelia

Karjalan palauttamista vaativa Pro Karelia ry halusi 2009 muuttaa museon nimen *Totalitarismin uhrien museoksi*, ja museon toimialaksi yhdistys halusi neuvostototalitarismin esittelyn.

Näyttely
--------

Lenin-museon käyttötarkoitus laajenee. Siellä on *sosialistinen lapsuus* -aihe, mikä kuvastaa lapsuutta sosialistisissa maissa Neuvostoliiton aikana.

Muita Lenin-museoita
--------------------

Venäjällä Leninille omistettuja museoita toimii mm. Moskovassa, Samarassa ja Uljanovskissa.

Johtajia
--------

* Lauri Suosalo (1946-1949)
* Hannes Juvonen (1950-1959)
* Arvi Laakso, (1963-1973)
* Paavo Jokela, (1974-)
* Aimo Minkkinen, 31.12.2013 asti

Katso myös
----------

* V. I. Leninin patsaat ja muistomerkit Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Lenin-museo yhdistetään Työväenmuseo Westaaseen
3. 1 2  Anna-Sofia Berner: Lenin ei lähde Tampereelta. Helsingin Sanomat 6.7.2014 s. C10-11
4. ↑  Pesonen, Mikko: Helsingin kaupunginmuseo on Vuoden museo 2017  9.5.2017. Yle Uutiset. Viitattu 2.1.2019.
5. ↑  Mäkinen, Petteri: Sisällissodan muistovuosi veti Werstaan ennätykseen *Tamperelainen*.  2.1.2019. Viitattu 2.1.2019.
6. ↑  Silander, Maria: Leninin kainalossa *Aviisi*.  8/2004. Viitattu 10.2.2011.
7. ↑  Minkkinen, Aimo: Minä ja Lenin-museo *Tiedonantaja*.  9.3.2010. Viitattu 10.2.2011.
8. ↑  Lenin-museo: Museon historia 1976–1985 (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  Lenin-museo: Museon historia 1996–2000 (Arkistoitu – Internet Archive).
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
11. ↑  Pro Karelia: [vanhentunut linkki]
12. ↑  Harju, Jukka: Ehdotus: Lenin-museosta Totalitarismin uhrien museo *Helsingin Sanomat*.  20.4.2009.  Arkistoitu 23.4.2009. Viitattu 10.2.2011.
13. ↑
14. ↑  Muzei Rossii: Muzei V.I. Lenina *museum.ru*. Viitattu 19.2.2010. (venäjäksi)
15. ↑  Muzei Rossii: Dom-muzei V. I. Lenina *museum.ru*. Viitattu 19.2.2010. (venäjäksi)
16. ↑  Muzei Rossii: Muzei-memorial V. I. Lenina *museum.ru*. Viitattu 19.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lenin-museo
* VirtualTampere: Virtuaalivierailu vanhaan Lenin-museoon
* Lenin-museon historiasta kertovia kuvia Arjenhistoria.fi-palvelussa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Lenin-museo (Q7223852)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | elämäkerrallinen museo, museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Tampere |
|  |
| sijainti | Tampereen työväentalo |
|  |
| katuosoite | Hämeenpuisto 28, 33200 Tampere |
|  |
| koordinaatit | 61°30′N 23°48′E﻿ / ﻿61.5°N 23.8°E﻿ / 61.5; 23.8 |
|  |
|  |

 |