recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fabrice Fourment-Makoff** on ranskalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinin superraskaansarjan EM-pronssia 2000 ja on nelinkertainen Ranskan mestari. Fourment on vyöarvoltaan 8. dan WIBK-liitossa ja 3. dan IKO-liitossa.

Kilpaura
--------

Fourment aloitti kilpauransa ranskalaisessa ACBB-seurassa, jossa hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä 1997 tultuaan kolmanneksi Ranskan cupissa. Hän oli mukana myös EM-kisoissa Puolassa. Seuraavat vuodet 1998–1999 Fourment saavutti pientä menestystä voitettuaan Scandinavian International Openin ja oltuaan muun muassa Flanders International Openissa toinen, sekä kilpailtuaan EM-kisoissa Espanjassa ja Ukrainassa.

2000-luvulla Fourment saavutti parempaa menestystä voitettuaan heti 2000 Ranskan mestaruuden ja EM-pronssia Portugalissa. Hän uusi Ranskan mestaruuden vielä kolmesti vuosina 2002, 2003 ja 2005.

Kilpauran jälkeen
-----------------

Kilpauran jälkeen Fourment keskittyi enemmän valmentamiseen ja eri kamppailulajien opettamiseen. Hän muun muassa työskenteli Ranskan karate maajoukkueen valmentajana ja Sveitsin Kyokushin karate maajoukkueen teknisenäjohtajana. Fourment opettaa myös Krav Maga ja Kombat-Russea.

Lähteet
-------

1. ↑  IKO European Championships *kyokushinresults.com* Viitattu 2.1.2020 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Shihan Fabrice Fourment-Makoff *sonsofkyokushin.com* Viitattu 21.10.2020 (englanniksi)
3. 1 2 3  Championnat De France *acbbkarate.fr* Viitattu 21.10.2020 (ranskaksi)
NASA Rewind -tapahtuma New Yorkissa vuonna 2004
**Rave** (joskus **ravebileet** tai **reivit**) on koko yön kestävä musiikkitapahtuma, jossa DJ ja live-esiintyjät soittavat elektronista tanssimusiikkia tanssivalle yleisölle. Nimitys tuli käyttöön 1980-luvun lopussa tarkoittamaan acid housen ympärille kehittynyttä kulttuuria, johon usein liitettiin erilaiset huumeet, pääasiassa ekstaasi.

Raven alkuaikoina tapahtumille oli tyypillistä laittomuus ja suusta-suuhun-mainostus muun muassa lentolehtisten (*flyereiden*) avulla.

Alkuaikojen laittomien tapahtumien ja elektronisen tanssimusiikin läpilyömisen jälkeen Euroopan radiosoittolistoillakin soitettiin tunnettujen ravemuusikoiden ja -kokoonpanojen, kuten WestBamin, The Prodigyn ja The Shamenin, musiikkia ja järjestettiin valtavia ravejuhlia esimerkiksi jäähalleissa ja ulkona, muun muassa Mayday ja vuosittainen katujuhla Love Parade Berliinissä.

Suomeen rave tuli vuonna 1989, ja alkuaikojen vaikuttajia olivat muun muassa Hyperdelic Housers, F-Clef sekä DJ:t Eliot Ness, Jokke ja Ender.*lähde?*

Katso myös
----------

* Nurkkatanssit

Lähteet
-------

1. ↑  Inkinen, Sam (toim.): *Tekno: Digitaalisen tanssimusiikin historia, filosofia ja tulevaisuus*. Aquarian Publications, 1994. ISBN 951-8975-26-4.
2. ↑  The History of Rave Culture TheSite.org. Viitattu 28.3.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rave** Wikimedia Commonsissa

* Hyperreal-sivuston rave-arkisto (englanniksi)
**Łukówin piirikunta** (puol. *powiat łukowski*) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 106 816. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Adamów, Krzywda, Łuków, Serokomla, Stanin, Stoczek Łukowski, Trzebieszów, Wojcieszków ja Wola Mysłowska.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Łukówin piirikunnan asukkaista 50,3 prosenttia oli naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,8 prosenttia ja eläkeikäiset 19,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 201 lasta. Łukówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 88 221 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat łukowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 8.9.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Lublinin piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Lublin (hallintokeskus)
* Biała Podlaska
* Chełm
* Zamość

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Biała
* Biłgoraj
* Chełm
* Hrubieszów
* Janów
* Kraśnik
* Krasnystaw
* Łęczna
* Lubartów
* Lublin
* Łuków
* Opole
* Parczew
* Puławy
* Radzyń
* Ryki
* Świdnik
* Tomaszów
* Włodawa
* Zamość

 |

 |
**Maastohiihdon maailmancupissa 1989–1990** miesten kokonaiskilpailun voitti norjalainen Vegard Ulvang ja naisten kokonaiskilpailun neuvostoliittolainen Larisa Lazutina.

Loppupisteet
------------

### Miesten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. | Norja Vegard Ulvang | 145 |
| 2. | Ruotsi Gunde Svan | 144 |
| 3. | Norja Bjørn Dæhlie | 118 |
| 4. | Saksa Jochen Behle | 88 |
| 5. | Ruotsi Christer Majbäck | 86 |
| 6. | Ruotsi Torgny Mogren | 78 |
| 7. | Neuvostoliitto Vladimir Smirnov | 74 |
| 8. | Norja Terje Langli | 52 |
| 9. | Ruotsi Jan Ottosson | 48 |
| 10. | Ruotsi Lars Håland | 43 |

### Naisten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. | Neuvostoliitto Larisa Lazutina | 146 |
| 2. | Neuvostoliitto Jelena Välbe | 137 |
| 3. | Norja Trude Dybendahl | 136 |
| 4. | Neuvostoliitto Svetlana Nageikina | 134 |
| 5. | Italia Manuela Di Centa | 126 |
| 6. | Neuvostoliitto Ljubov Jegorova | 94 |
| 7. | Neuvostoliitto Tamara Tihonova | 76 |
| 8. | Italia Stefania Belmondo | 66 |
| 9. | Suomi Jaana Savolainen | 52 |
| 10. | Suomi Tuulikki Pyykkönen | 47 |

Lähteet
-------

* Miesten maailmancupin loppupisteet FIS:n tietokannassa (englanniksi)
* Naisten maailmancupin loppupisteet FIS:n tietokannassa (englanniksi)

  

MaastohiihtoMaastohiihdon maailmancupit
81–82 | 82–83 | 83–84 | 84–85 | 85–86 | 86–87 | 87–88 | 88–89 | 89–90 | 90–91 | 91–92 | 92–93 | 93–94 | 94–95 | 95–96 | 96–97 | 97–98 | 98–99 | 99–00 | 00–01 | 01–02 | 02–03 | 03–04 | 04–05 | 05–06 | 06–07 | 07–08 | 08–09 | 09–10 | 10–11 | 11–12 | 12–13 | 13–14 | 14–15 | 15–16 | 16–17 | 17–18 | 18–19 | 19–20 | 20–21 | 21–22 | *22–23*
**Fabrice Lapierre** (s. 17. lokakuuta 1983 Réduit, Mauritius) on australialainen pituushyppääjä.

Vuonna 2002 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi ja karsiutui 100 metrin juoksussa puolivälierissä. Hän on opiskellut Texasissa Yhdysvalloissa ja vuonna 2005 hän voitti pituushypyssä NCAA-mestaruuden. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän sijoittui pituushypyssä kolmanneksi tuloksella 810 cm. Samana vuonna hän kilpaili yleisurheilun maailmancupissa Oseanian joukkueessa sijoittuen pituushypyssä kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui tuloksella 790 cm. Yleisurheilufinaalissa 2008 hän voitti pituushypyn tuloksella 814 cm.

Heinäkuussa 2009 Madridissa Lapierre hyppäsi ennätyksekseen 835 cm. Samassa kilpailussa hän hyppäsi 3,6 m/s myötätuulessa 857 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän hyppäsi neljänneksi tuloksella 821 cm. Pronssia vei hänen maanmiehensä Mitchell Watt tuloksella 837 cm. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 833 cm. Lapierre voitti Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 pituushypyn MM-kultaa tuloksella 817 cm. Huhtikuussa 2010 hän voitti Australian-mestaruuden hypättyään 3,1 m/s myötätuulessa 878 cm. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 830. Maanosien cupissa 2010 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa 2011, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Glasgow’n kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 800 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 824 cm. Portlandin sisäratojen MM-kisoissa 2016 hän sijoittui toiseksi Oseanian halliennätyksellä 825 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli kymmenes, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdestoista ja Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kahdestoista.

Lapierre on voittanut Australian mestaruuden pituushypyssä vuosina 2006, 2009, 2010, 2013 ja 2016.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metrin juoksu: 10,56 (2002)
* 200 metrin juoksu: 21,40 (2000)
* Pituushyppy: 840 (2010)
* Kolmiloikka: 15,24 (2004)

Sisäradat
* Pituushyppy: 825 (2016, Oseanian ennätys)

Lähteet
-------

* Fabrice Lapierre Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Lapierre Australian yleisurheiluliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Tilastopajan profiili[vanhentunut linkki] (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Berliini 2009 – Miesten pituushypyn tulokset (Arkistoitu – Internet Archive), IAAF (englanniksi)
2. ↑  Johnson, Len: Lapierre sails wind-assisted 8.78m in Perth - Australian champs  18.4.2010. IAAF. Viitattu 19.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Tallenteilla mitalikemut Delhin kävelyissä/ Lapierre vei komean pituusfinaalin *yleisurheilunkuvalehti.fi*.  9.10.2010. Viitattu 19.10.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Pekka T. Alanen
**Pekka Alanen** (5. joulukuuta 1946 Tampere – 28. marraskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen hallintotieteiden maisteri ja Suomen Ladun puheenjohtaja (2004–2019).

Alasella oli yli neljän vuosikymmenen työkokemus pääosin kunta-alalta, kuntien, valtion ja evankelisluterilaisen kirkon eläkepalveluista vastaavan Kuntien eläkevakuutuksen ja sitä ennen kuntien edunvalvonnasta, palveluista ja kehittämistoiminnasta vastaavan Suomen Kuntaliiton johtotehtävissä. Espoon kaupungin elinkeinoasioissa hän toimi opiskelujen jälkeen 1970-luvun alkupuolella. 1970- ja 1980-luvuilla hän työskenteli joitakin vuosia myös politiikassa, pääministeri Harri Holkerin poliittisena sihteerinä 1987–1988.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Könönen, Panu: "Latu-Pekka" on poissa *www.latujapolku.fi*.  30.11.2021. Viitattu 1.12.2021.
3. ↑  Pekka Alanen Kuntaliitosta johtajaksi Kevaan *Helsingin Sanomat*.  2004. Viitattu 28.11.2021.
4. ↑  Syyskokouksen kuulumisia *Suomen Latu*. Viitattu 28.11.2021.
5. ↑  Esittelyssä Pekka Alanen *Suomen Latu*.  2019. Viitattu 28.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Alasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ľudovít Rajter vuonna 1975
**Ľudovít Rajter** (30. heinäkuuta 1906 Pezinok – 6. heinäkuuta 2000 Bratislava) oli slovakialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän aloitti musiikkiopintonsa kotimaassaan ja jatkoi niitä vuosina 1924–1929 Hochschule für Musik und darstellende Kunstissa, Wienissä. Siellä häntä opettivat sävellyksessä Franz Schmidt ja Joseph Marx, orkesterinjohdossa Clemens Krauss ja Alexander Wunderer sekä sellonsoitossa Friedrich Buxbaum. Vuosina 1930–1932 hän sai opetusta Ernő Dohnányilta Budapestin Franz Liszt -musiikkiakatemiassa. Vuonna 1936 hän sai kunniatohtorin arvon New York College of Musicista, ja vuonna 1941 hänestä tuli Franz Liszt -musiikkiakatemian professori. Rajter opetti myös vuosina 1949–1974 orkesterinjohtoa ja kamarimusiikkia Bratislavan esittävien taiteiden akatemiassa.

Rajter oli vuonna 1943 mukana perustamassa Unkarin radion sinfoniaorkesteria ja toimi Tšekkoslovakian radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina Bratislavassa vuosina 1946–1949, sitten uudemman kerran 1968–1977. Hän oli yksi Slovakian filharmonisen orkesterin perustajista ja toimi sen ensimmäisenä kapellimestarina vuosina 1949–1976. Vuonna 1966 Rajter johti orkesterinjohdon mestarikursseja Salzburgin Mozarteumin kesäakatemiassa ja vuonna 1994 Orvietossa.

Rajter oli vuosina 1968–1969 Baselin radion sinfoniaorkesterin pysyvä vieraileva kapellimestari ja sai vuonna 1991 nimityksen Savarian sinfoniaorkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi Szombathelyssa. Vuonna 1999 hänet nimitettiin Slovakian filharmonisen orkesterin kunniapääkapellimestariksi ja vuonna 2000 Unkarin taideakatemian kunniajäseneksi.

Säveltäjänä Rajterin tyylin juuret ovat wieniläisessä ja budapestilaisessa sävellyskoulukunnassa (Schmidt, Dohnányi, Béla Bartók, Alexander Albrecht). Alžbeta Rajterován kirjassa *100 slovenských skladateľov* ("100 slovakialaista säveltäjää", 1998) esittämän kuvauksen mukaan Rajterin tyylille ominaista on alkuperäisyys perinteisten sääntöjen frameworkissa, laaja näkökulma muodossa ja harmoniassa, keskittyneisyys, rationaalisten ja emotionaalisten elementtien tasapaino sekä humoristisuuden ja lyyrisyyden tuntu. Keskittyneimmäksi ja puhtaimmaksi hän kuvaa Rajterin sävelkieltä tämän myöhäisemmän uransa aikana tekemissä kamarimusiikkiteoksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Music Centre Slovakia: Ľudovít Rajter

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic: Ludovit Rajter (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Attila Horváth** (28. heinäkuuta 1967 Kőszeg – 13. marraskuuta 2020 Szombathely) oli unkarilainen kiekonheiton MM-mitalisti. Hän edusti Haladás Vasutas Sportegyesület -seuraa ja oli pituudeltaan 194 cm.

Horváth voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Cottbusissa 1985 tuloksella 60,02. Hän oli viides alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän saavutti pronssia Tokion MM-kilpailuissa 1991 tuloksella 65,32. Hän oli viides Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Hän sijoittui neljänneksi Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 ja kymmenenneksi Atlantan olympialaisissa 1996. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 1997 ja 1999.

Horváth heitti ennätyksensä 68,58 Budapestissa 24. kesäkuuta 1994. Hän kuoli COVID-19-sairauden seurauksena 53-vuotiaana marraskuussa 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Attila Horváth *olympedia.org*. Viitattu 14.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Attila Horváth Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. 1 2  Attila Horváth Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  Kiekonheiton MM-mitalisti kuoli koronavirukseen *etusuora.com*.  14.11.2020. Viitattu 14.11.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Fabrice Leggeri 7. heinäkuuta 2016 EU:n sisäministerien epävirallisessa kokouksessa Bratislavassa.
**Fabrice Leggeri** (s. 28. maaliskuuta 1968 Alsace, Ranska) on ranskalainen virkamies. Hän toimi Euroopan raja- ja merivartiovirasto Frontexin johtajana 2015–2022.

Ura
---

Leggeri on suorittanut jatkotutkinnon nykyhistoriasta Pariisin yliopistossa. Hän on suorittanut tutkinnon myös École normale supérieure (ENS) -korkeakoulussa ja Institut d’Etudes Politiques de Paris -kauppakorkeakoulussa.

Leggeri on työskennellyt Ranskan sisäministeriössä apulaisosastopäällikkönä ja päällikkönä, joka vastasi rajoista, rajat ylittävästä liikenteestä ja viisumeista. Vuosina 2000−2003 Leggeri toimi Euroopan komission kansallisena asiantuntijana, vuosina 2003−2007 varaprefektinä (valtion viranhaltija) kahdessa kunnassa ja 2007−2011 kansainvälisestä sekä eurooppaoikeudesta vastavan osaston johtajana puolustusministeriössä. Vuonna 2011 hän muutti Ranskan Etelä-Korean suurlähetystön apulaisjohtajaksi Souliin ja palasi takaisin vuonna 2013 toimiakseen sisäministeriön epäsäännöllisen maahanmuuton osastossa muun muassa Schengenin sopimukseen liittyvien asioiden, laittoman maahanmuuton ja budjettien parissa. Vuonna 2015 Leggeri nimitettiin EU:n rajavirasto Frontexin johtajaksi.

27. helmikuuta 2017 Leggeri arvosteli Välimerestä ihmisiä pelastavia järjestöjä siitä, että ne pelastavat ihmisiä vääristä paikoista. Hänen mukaansa eurooppalaisten alusten on vältettävä poimimasta siirtolaisia kyytiinsä yhä lähempänä Libyan rannikkoa, koska se tukee rikollisverkostoja ja ihmiskauppiaita Libyassa ja rohkaisee ihmissalakuljettajia, jolloin he pakottavat vielä aiempia vuosia enemmän siirtolaisia merikelvottomiin aluksiin. Jokaisella on hänen mukaansa kuitenkin velvollisuus auttaa ihmisiä merihädässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Frontex | Executive Profiles *frontex.europa.eu*.  Arkistoitu 1.11.2016. Viitattu 26.6.2017. (englanniksi)
2. ↑  Philip Faigle: Frontex: "Europe Has an Obligation to Help" *Die Zeit*.  31.3.2016. Viitattu 26.6.2017. (saksaksi)
3. ↑  Rankin, Jennifer: Head of EU border agency Frontex resigns amid criticisms *The Guardian*.  29.4.2022. Viitattu 20.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  EU-rajaviraston johtaja: Siirtolaisten pelastaminen Välimerellä rohkaisee ihmissalakuljetusta *Helsingin Sanomat*.  27.2.2017. Viitattu 26.6.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Pekka Aukia** (vuoteen 1935 Ala-Prinkkilä, 10. marraskuuta 1928 Seinäjoki – 11. heinäkuuta 2018) oli kirjailija ja Mäntsälän yhteiskoulun rehtori. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri ja pastori.

Aukia toimi oppikoulujen opettajana ja rehtorina eri puolilla Suomea sekä papin tehtävissä Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän työskenteli uskonnon ja psykologian vanhempana lehtorina Kauhajoen, Helsingin Käpylän, Raahen, Orimattilan ja Mäntsälän oppikouluissa 1954–1962. Sen jälkeen hän toimi yli 20 vuotta Mäntsälän oppikoulun rehtorina. Aukia tunnettiin opettaja- ja rehtorivuosinaan aktiivisena keskustelijana, kirjoittajana ja työryhmien jäsenenä peruskoulu-uudistuskysymyksissä 1960–1970-luvuilla. Hän oli vaikuttamassa muun muassa kesälukioiden perustamiseen. 

Aukian kirjoitusharrastus alkoi jo teini-iässä, jolloin hän avusti seinäjokelaista Etelä-Pohjanmaa-lehteä ja toimitti maakunnallista teinilehteä Kytöä 1946–1948. Vuosina 1951–1953 hän toimi valtakunnallisen Teinilehden toimittajana. Työuransa varrella Aukia kirjoitti kolumneja asuinmaakuntiensa lehtiin sekä Suomenmaahan ja Kodin Kuvalehteen.
1990-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti yli 250 kolumnia Pohjalaiseen ja Ilkkaan.

Aukia oli mukana monien järjestöjen toiminnassa sekä Mäntsälän kunnanvaltuustossa ja Mäntsälän seurakunnan hallintoelimissä.

Aukialla oli viisi lasta kolmesta avioliitosta. Heihin kuuluvat kirjailija Kirsti Manninen sekä säveltäjä ja näytelmäkirjailija Jussi-Pekka Aukia.

Teoksia
-------

* *Alistettu vai rakastettu?*, Gummerus 1978
* *Parisuhde kukkimaan,* Kirjapaja 1999
* *Uusi suurperhe: katiska vai turvaverkko?* Kirsti Mannisen kanssa, Kirjapaja 1999
* *Liian hyvä mieheksi,* Kirjapaja 2001
* *Uskallanko uuteen rakkauteen? Elämää eron jälkeen*, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2002
* *Kohtalokkaat päivät*, romaani, Mediapinta 2005
* *Täyttä päivää: elämää eläkkeellä*, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2006

Lähteet
-------

* Pohjalaisia nykykirjailijoita: Pekka Aukia. Seinäjoen kaupunginkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pekka Aukia, tietokirjailija. Itä-Uudenmaan kirjailijat[vanhentunut linkki]
* Aukia, Pekka. Mediapinta Oy

### Viitteet

1. ↑  Seinäjoen alueseurakunta, Pekka Aukia, Törnävän hautausmaa, lohko B1, rivi 10, paikkanumero 167, viitattu 2021-07-15
2. ↑  Martti Hellström: Pedagogiikkaa ja koulupolitiikkaa *pedagogiikkaa.blogspot.com*.  17.7.2019. Viitattu 15.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Maissin korjuutähteestä tehtyä pyrolyysiöljyä
**Pyrolyysiöljy** on orgaanisen materiaalin kuivatislauksessa syntyvä nestemäinen alite. Kun se valmistetaan biomassasta, sitä kutsutaan **bioöljyksi** tai **puuöljyksi** raaka-aineesta riippuen. Raaka-aineena voidaan käyttää mitä tahansa soveltuvaa biomassaa, Suomessa esimerkiksi hakkuutähteitä ja metsäteollisuuden sivutuotteita kuten sahanpurua.

Ominaisuudet
------------

Puuöljy on ruskeaa, tervamaista öljyä. Se on hapanta (pH 2-3), lämpöarvoltaan matalaa (13-18 MJ/kg, vrt. polttoöljyjen n. 40 MJ/kg), ja siinä on runsaasti vettä ja happea, mikä lisää sen syövyttävyyttä.

Bioöljy on kevyttä polttoöljyä paksumpaa, mutta huomattavasti notkeampaa kuin raskas polttoöljy. Korkeasta vesipitoisuudesta johtuen puuöljy voi erkautua vesi- ja öljypohjaisiin faaseihin, mikä hankaloittaa varastointia ja käyttöä.

Valmistus
---------

Bioöljyä valmistetaan kaasuttamalla biomassaa hapettomissa tai niukkahappisissa olosuhteissa, yleensä ns. nopeassa pyrolyysissä. Tällöin raaka-aine kaasutetaan ja vapautuvat kaasut lauhdutetaan nopeasti. Prosessin etuja ovat sen yksinkertaisuus ja korkea saanto, monien raaka-aineiden soveltuminen siihen, ja tarvittavan lämmön tuottaminen prosessin tähteillä.

Käyttö
------

Toistaiseksi puuöljyä käytetään lähinnä polttoöljyn korvikkeena sähkön ja kaukolämmön tuotannossa. Tulevaisuudessa siitä toivotaan saatavan myös polttoainetta raskaalle liikenteelle ja laivoille, sekä kemianteollisuuden raaka-ainetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kimmo Kaasinen: Pyrolyysiöljy - uusi lisä energian omavaraisuuteen  10.7.2015. Huoltovarmuuskeskus.  Arkistoitu 26.9.2021. Viitattu 9.9.2020.
2. 1 2  Kusti Ruokamo: Pyrolyysiöljyllä voidaan korvata fossiilisia polttoaineita  8.6.2020. LAB FOCUS:  LAB-ammattikorkeakoulu. Viitattu 9.9.2020.
3. 1 2  Tuotteet: Bioöljy  8.6.2020. Green Fuel Nordic Oy. Viitattu 9.9.2020.
4. 1 2  Kasperi Karhapää: Fortum Otso®-bioöljy (PDF)  8.6.2020. Fortum Oyj. Viitattu 9.9.2020. [vanhentunut linkki]
**Évianin konferenssi** oli 6.–15. heinäkuuta 1938 Ranskassa Évian-les-Bainsissa järjestetty kansainvälinen kokous, jossa käsiteltiin natsi-Saksasta ja siihen liitetystä Itävallasta  pakoon pyrkineiden juutalaisten sijoittamista konferenssin osallistujamaihin. Konferenssi järjestettiin Yhdysvaltain presidentin Franklin D. Rooseveltin aloitteesta, ja siihen osallistui 32 valtiota sekä 24 järjestöä. Golda Meir oli kokouksessa tarkkailijana, mutta hänellä ei ollut puheoikeutta. Adolf Hitler oli aiemmin maaliskuussa sanonut, että hän mielellään auttaa juutalaisia poistumaan Saksasta "vaikkapa luksusluokan laivoilla".

Évianin konferenssi epäonnistui tavoitteessaan, sillä lopulta pakolaisia suostuivat ottamaan vastaan vain Dominikaaninen tasavalta ja Costa Rica. Maailman Sionistijärjestön presidentti Chaim Weizmann sanoi myöhemmin, että maailma näytti jakautuneen kahteen osaan: siihen, jossa juutalaiset eivät voineet asua, ja siihen, jonne heitä ei päästetty.

Konferenssin osallistujamaat
----------------------------

Alankomaat, Argentiina, Australia, Belgia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, Guatemala, Haiti, Honduras, Irlanti, Iso-Britannia, Kanada, Kolumbia, Kuuba, Meksiko, Nicaragua, Norja, Panama, Paraguay, Peru, Ranska, Ruotsi, Sveitsi, Tanska, Uruguay, Uusi-Seelanti, Venezuela, Yhdysvallat.

Lähteet
-------

1. ↑  Grimm, Oliver: „Alle diese Verbrecher meinetwegen auf Luxusschiffe" (joissain englanninkielisissä lähteissä Hitlerin sanotaan toistaneen tämän kantansa Évianin konferenssin aikaan) *Die Presse*.  12.9.2015. Viitattu 7.7.2018. (saksaksi)
2. ↑  Suurlähettilään puhe Holokaustin muistopäivänä  3.2.2015. Israelin suurlähetystö Suomessa. Viitattu 7.7.2018. (englanniksi)
**Transaktiomuisti** on tietotekniikassa termi laitteistopohjaiselle tuelle tietokoneen muistin käsittelylle transaktioiden avulla.

Termi on verrattavissa tietokantamoottorien käyttämälle transaktiomekanismille, mutta ohjelmiston sijaan kyse on suorittimen ja muistipiirien toimintaan liittyvästä ratkaisusta. Ohjelmistopohjaiset ratkaisuvat ovat olleet liian hitaita todelliselle toteutukselle. Toimintamekanismit ovat *best effort* perusteisia ja takeita lukituksen välttämiselle ei ole.

Tavoitteena tekniikan toteuttamisella laitteistossa on rinnakkaisuuden tuottamien ongelmien yksinkertaisempi ja tehokkaampi ratkaisu. Varhaiset suunnitelmat perustuivat lukituksen *väistämiseen* (engl. *lock elision*).

Ongelmakohtia
-------------

Transaktiomuisti ei ratkaise kaikkia ohjelmistokehityksen ongelmia:

* ei *deadlockia*, mutta sen sijaan *livelock* mahdollinen
* reaaliaikasuustakeiden puuttuminen
* kaikki algoritmit eivät sovellu rinnakkaisuuteen
* mobiilialustoilla hukattu energia spekulaation epäonnistuessa

Toteutukset
-----------

Yksi varhaisimmista käyttökohteista tekniikalle oli Transmetan suorittimissa, mutta käyttö oli rajattu suorittimen sisäiseen toimintaan.

AMD on ehdottanut Advanced Synchronization Facility (ASF) käskykantalaajennuksen x86-64 arkkitehtuuriin. Intelillä on vastaavasti Transactional Synchronization Extensions (TSX) laajennus.

IBM Blue Gene/Q tietokoneessa on vuodesta 2011 lähtien Power-arkkitehtuurin POWER8-suorittimissa tuki transaktiomuistille.

QEMUn kehittäjät ovat esittäneet transaktiomuistin käyttöön synkronointimekanismia muistuttavan rajapinnan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kleen, Andi: Lock elision in the GNU C library LWN. Viitattu 7.3.2017.
2. 1 2 3  Kanter, David: Analysis of Haswell’s Transactional Memory *realworldtech.com*. Viitattu 7.3.2017.
3. ↑  Kiminki, Sami: Introduction to Transactional Memory *cs.hut.fi*.  Arkistoitu 8.3.2017. Viitattu 7.3.2017.
4. ↑  Advanced Synchronization Facility AMD. Viitattu 7.3.2017.
5. ↑  Transactional Synchronization in Haswell Intel. Viitattu 7.3.2017.
6. ↑  Coarse-grained locks and Transactional Synchronization explained Intel. Viitattu 7.3.2017.
7. ↑  Li, Wei: IBM XL compiler hardware transactional memory built-in functions for IBM AIX on IBM POWER8 processor-based systems IBM. Viitattu 7.3.2017.
8. ↑  Dabdoub, Sebastien & Tu, Stephen: Supporting Intel Transactional Synchronization Extensions in QEMU *people.eecs.berkeley.edu*.  Arkistoitu 7.3.2017. Viitattu 7.3.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Transactional memory
*Tämä artikkeli käsittelee tekniikan kannalta. Artikkeli Pyrotekniikka käsittelee ilotulitteita.*

**Pyrotekniikka** tarkoittaa ilmailu- ja avaruustekniikassa sekä sotilaallisessa asetekniikassa toimilaitteita, joiden käyttövoima on ruuti tai modernimpi räjähdysaine.

Käyttö
------

Tällaisiin laitteisiin kuuluvat nopeiden sotilaslentokoneiden lentokoneiden heittoistuimet. Heittoistuin lähtee liikkeelle koneen rungon sisältä ruutipanosten ajamana. Usein samanaikaisesti pyrotekniset laitteet räjäyttävät ohjaamon kuomun irti ja rikki.

Myös siviililentokoneiden laskutelineiden pakkoaukaisuun käytetään pyroteknisiä aktuaattoreita.

Satelliitti on laukaisunsa aikana yleensä kiinni kantoraketin kiinnityskartiossa pannalla, joka aukaistaan katkaisemalla sen lukituspultti räjähdysaineella toimivalla aktuaattorilla. Itse pultti voitaisiin räjäyttää poikki sen sisällä olevalla ruutipanoksella, ja tätä tekniikkaa on käytettykin. Siitä syntyy likaa, partikkeleita, jotka jäävät satelliitin läheisyyteen pitkäksi aikaa. Siksi pultti yleensä katkaistaan ruutipanoksen kiihdyttämällä "taltalla", jonka iskun aikaansaama lovi aiheuttaa pulttiin niin suuren jännityshuipun, että pannan kuoma katkaisee pultin. Tällöin ruudin palamiskaasu ei pääse ulos aktuaattorista. Kantorakettien loppuunpalaneiden vaiheiden erottamiseksi voidaan käyttää järeämpiä keinoja. Esimerkiksi Ariane 5 -raketin rungossa on asemia, joissa metallirungon sisällä on koko rungon kiertävä ruutipanos, joka räjäyttää koko rakenteen poikki.

Rakettimoottoreiden sytyttimet, jotka tuovat polttokammioon ajoaineen tai ajopanoksen pintaa sytyttävän lämmön ja alkupaineen, jossa ajoaineen palaminen on mahdollista.*selvennä*

Panssarivaunuissa pyrotekniikkaa on myös itse panssaroinnissa. Monikerrosteräslevyrakenteen välissä voi olla ruutikerros, joka räjähtäessään aiheuttaa räjähdyksellään vastapaineen panssariin tunkeutuvaan ammukseen tai sen räjähdystuotteisiin.
**Évripos** (kreik. Εύριπος), antiikin **Euripos** (m.kreik. Εὔριπος), on salmi, joka sijaitsee Keski-Kreikan ja Euboian saaren välissä. Se jakaa Euboian mantereesta erottavan Euboianlahden kahteen osaan, Pohjoiseen ja Eteläiseen Euboianlahteen.

Salmen leveys sen kapeimmassa kohdassa on vain 38 metriä. Salmen kohdalla sijaitsee Chalkídan kaupunki (antiikin Khalkis). Sen keskusta on Euboian puolella. Salmen ylittää nykyisin kaksi siltaa: vanha niin kutsuttu Negroponten silta salmen kapeimmalla kohdalla Chalkídan keskustan kupeessa, sekä uusi 215 metriä pitkä silta kaupungin eteläpuolella kohdassa, jossa salmen leveys on noin 160 metriä. Ensimmäinen silta salmen yli rakennettiin vuonna 411 eaa.

Vuorovesi-ilmiö
---------------

Salmi tunnetaan vuorovesi-ilmiöstään, joka on itäiselle Välimerelle poikkeuksellisen voimakas. Veden virtauksen suunta salmessa vaihtuu kuutena tai seitsemänä päivänä kuukaudessa jopa 14 kertaa yhden vuorokauden aikana, seitsemän kertaa päivällä ja seitsemän kertaa yöllä. Ilmiössä on kuitenkin huomattavaa vaihtelua.

Ilmiön selityksen löytäminen oli suuri ongelma antiikin aikana, ja se mainitaan usein antiikin kirjallisuudessa. Platonille Euripos toimi filosofisena vertauskuvana mielipiteestä, jonka mukaan mikään (fyysinen) ei ole vakaata. Erään legendan mukaan Aristoteles olisi jopa tehnyt paikalla itsemurhan, koska ei kyennyt selittämään ilmiötä.
Livius selitti ilmiön voimakkailla tuulilla.

Nykyisin ilmiö tunnetaan kaupungissa nimellä *trelá nerá* ("hullut vedet"), ja chalkídalaiset viittaavat itseensä ilmauksella *trelonerítes* ("hulluvetiset").

|  |  |
| --- | --- |
| Évripoksen vanha silta Chalkídassa. | Évripoksen uusi silta Chalkídan eteläpuolella. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Chalcis", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  A Few Hours in Chalkida *Greece Is*. Viitattu 28.8.2017.
3. ↑  Platon: *Faidon* 90c: "ettei sen enempää asiossa kuin todisteluissakaan ole ainoatakaan varmaa ja pysyvää vaan kaikki virtaa edestakaisin niin kuin vesi Euripoksen salmessa, pysähtymättä hetkeksikään paikoilleen". Suomennos Marja Itkonen-Kaila.
4. ↑  Shell, Marc: *Islandology: Geography, Rhetoric, Politics*, s. 115. Stanford University Press, 2014. ISBN 0804786291. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Livius, Titus: *Rooman synty* XXVIII.6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Évripos** Wikimedia Commonsissa
**Pekingin ympäriajo** oli Pekingissä vuosina 2011-2014 järjestetty ammattilaispyöräilyn UCI World Tour -sarjaan kuulunut etappikilpailu. Pekingin ympäriajo järjestettiin ensimmäisen kerran lokakuussa 2011. Kilpailu järjestetään kansainvälisen pyöräilyliiton ja Pekingin kaupungin yhteistyönä. Pekingissä vuonna 2008 järjestettyjen kesäolympialaisten perintönä päätettiin järjestää vuosittainen tapahtuma, joka tuo esiin Pekingiä kansainvälisenä tapahtumakaupunkina pyöräilyn kautta. Syyskuussa 2014 UCI ilmoitti, että vuoden 2014 kilpailu tulisi olemaan viimeinen järjestämiskerta.

Voittajat
---------

Lähde: Cycling Archives

* 2011 Saksa Tony Martin (HTC-Highroad)
* 2012 Saksa Tony Martin (Omega Pharma-Quick Step)
* 2013 Espanja Beñat Intxausti {Team Movistar)
* 2014 Belgia Philippe Gilbert {BMC Racing Team)

Lähteet
-------

1. ↑  UCI ends Beijing tour, sets groundwork for major changes *velonews.competitor.com*.  23.09.2014. Viitattu 03.02.2015.
2. ↑  Tour of Beijing *cyclingarchives.com*. Viitattu 15.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kilpailun virallinen kotisivu (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tour of Beijing
**Éxo Goniá** (kreik. Έξω Γωνιά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 326 (vuonna 2011).

Éxo Gonián Pyhän Kharalampoksen (*Ágios Charálampos*) kirkko.
Éxo Goniá sijaitsee Thíran keskiosissa noin kahdeksan kilometriä kaakkoon saaren pääkaupungista Firásta. Se on rakennettu saaren korkeimman kohdan Profítis Ilías -vuoren pohjoisrinteelle. Kylän pohjoispuolella sijaitsee Vóthonas ja lounaispuolella Pýrgos. Éxo Goniá on perinteinen maanviljelyskylä, jossa viljelään erityisesti viiniä, ja jossa on suhteellisen vähän turismia. Kylän merkittävin rakennus on Pyhälle Kharalampokselle (*Ágios Charálampos*) omistettu kirkko, joka on osa vuonna 1705 rakennettua luostaria.

Éxo Goniá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Έξω Γωνιάς, *Topikí Koinótita Éxo Goniás*), johon kuuluu varsinaisen Éxo Gonián kylän lisäksi Perivólian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 395. Éxo Gonián koillispuolella sijaitsee Santorínin lentokenttä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Exo Gonia *Santorini View*. Viitattu 20.3.2017.
3. ↑  Exo Gonia *Travel to Santorini*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Éxo Goniá** Wikimedia Commonsissa
**Almirante Cervera** oli Espanjan laivaston vuonna 1925 vesillelaskettu Almirante Cervera -luokan risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Almirante Cervera -luokka*
Aluksen hankinta hyväksyttiin 17. helmikuuta 1915 ja tilattiin Ferrolista, jossa köli laskettiin 25. marraskuuta 1922. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1928.

Palvelus
--------

Lokakuusta 1934 alkaen alus osallistui rannikkokohteiden tulittamiseen Asturian kansannousussa. Alkuvuodesta 1936 alus osallistui tykistöharjoituksiin taistelulaiva *Jaime I:n* ja sisaralustensa *Libertadin* ja *Miguel de Cervantesin* kanssa upottaen maalilaivana olleen risteilijä *Conde de Venaditon*. Heinäkuussa alus siirrettiin Ferrolissa telakalle eikä se osallistunut sisällissodan ensimmäisiin meritaisteluihin.

Espanjan sisällissodan alkaessa alus pakeni Ferroliin, missä siitä tehtiin Francisco Francolle uskollisten nationalistien laivaston komentajan amiraali Morenon lippulaiva. Alus osallistui taistelulaiva *Españan* ja hävittäjä *Velascon* kanssa Pohjois-Espanjan satamien saartamiseen. Alus lähetettiin Gijoniin auttamaan nationalisteja, jotka olivat joutuneet piiritetyiksi Simancasin kasarmeille. Hallituksen joukot valtasivat 16. elokuuta kasarmit rynnäköllä.

1940-luvulla aluksen apuaseina olleet neljä neljän tuuman tykkiä korvattiin saksalaisilla 10,5 senttimetrin tykillä. Kaksi kolmen naulan ilmatorjuntatykkiä korvattiin samalla neljällä kaksiputkisella 37 millimetrin tykillä.

Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1965 ja tarjottiin romutettavaksi maaliskuussa 1970.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Almirante Cervera

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Whitley 1996 s. 216-219

*Almirante Cervera* -luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Príncipe Alfonso* - *Almirante Cervera* - *Miguel de Cervantes* |
| Edeltäjä: Blas de Lezo -luokka – Seuraaja: Canarias-luokka |
Aitoon keskustassa 
**Aitoo** on kylä ja taajama Pälkäneellä entisen Luopioisten kunnan alueella. Vuoden 2019 lopulla Aitoon taajamassa asui noin 540 asukasta.

Aitoo muodostuu useista kylistä, kuten Kaukkala, Lemmittylä ja Uusikylä. Kyläkeskuksen vieressä sijaitsee Kouvalanjärvi.

Aitoossa on yksi kauppa, alakoulu sekä Anna Tapion koulu. Ammatillista erityisopetusta tarjoava Aitoon koulutuskeskus sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä kyläkeskuksesta. Alueen postinumero on 36720 Aitoo. Aitoo on valittu Pirkanmaan vuoden kyläksi vuosina 2002 ja 2019.

Kylä tunnetaan kesäisin järjestettävästä rockfestivaalista Aitoon kirkastusjuhlat, jotka järjestävät Aitoon VPK. Festivaalin ohjelmisto muodostuu suomalaisesta eturivin rockmusiikista ja iskelmämusiikista. Kirkastusjuhlia on vietetty vuodesta 1882.

Lähteet
-------

1. ↑  [vanhentunut linkki]Taajaman asukasrakenne 31.12.2019  31.12.2019. Tilastokeskus. Viitattu 25.5.2021. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aitoo** Wikimedia Commonsissa

* Aitoon kirkastusjuhlien kotisivut
**Timofei Pavlovitš Mozgov** (ven. Тимофей Павлович Мозгов, s. 16. heinäkuuta 1986 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija, joka edustaa NBA-joukkue Orlando Magiciä.

Ura
---

Mozgov aloitti uransa toisella sarjatasolla pelanneessa LenVo Pietarissa kaudella 2004–2005. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2006 saakka, jolloin hän siirtyi TsSK VVS Samara 2:een, joka pelasi myös toisella sarjatasolla. Mozgov teki Samarassa 4,8 pistettä ottelua kohden ja siirtyi kauden päätyttyä pääsarjatasolla pelanneeseen Himkiin. Kausi 2009–2010 oli Mozgovin viimeinen Himkissä. Hän teki 16:ssa Euroliiga-ottelussa keskimäärin 6,0 pistettä ottelua kohden. Heinäkuussa 2010 Mozgov teki New York Knicksin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän ei kuitenkaan edustanut seuraa koko kautta, vaan siirtyi helmikuussa Denver Nuggetsiin. Hän edusti loppukauden Denveriä, mutta siirtyi kesällä 2011 takaisin Himkiin NBA:n työsulun ajaksi.

Vuonna 2016 Mozgov voitti Cleveland Cavaliersissa NBA:n mestaruuden. Tämän jälkeen hän on pelannut Los Angeles Lakersissa, Brooklyn Netsissä sekä kesästä 2018 alkaen Orlando Magicissä.

Lähteet
-------

1. ↑  MOZGOV, TIMOFEY Euroliiga. Viitattu 27.11.2010. (englanniksi)
2. ↑  Центровой «Химок» Тимофей Мозгов подписал 10-миллионный контракт с «Нью-Йорк Никс»  11.7.2010. Sports.ru. Viitattu 27.11.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Knicks, 'Melo get their wishes with blockbuster deal  22.2.2011. National Basketball Association. Viitattu 9.11.2011. (englanniksi)
4. ↑  Young, Rouce: Report: Mozgov to sign with Russian team  20.7.2011. CBS. Viitattu 22.2.2011. (englanniksi)
5. ↑  Denton, John: Magic Acquire Jerian Grant and Timofey Mozgov in Three-Team Trade  8.7.2018. NBA. Viitattu 14.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Timofei Mozgov** Wikimedia Commonsissa

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)

Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2011
4 Vorontsevitš |
5 Mozgov |
6 Bykov |
7 Fridzon |
8 Šved |
9 Šаbаlkin |
10 Hrjapa |
11 Antonov |
12 Monja |
13 Hvostov |
14 Ponkrašov |
15 Kirilenko |
Valmentaja Blatt

Venäjän joukkue – Kesäolympialaiset 2012
4 Šved |
5 Mozgov |
6 Karasjov |
7 Fridzon |
8 Kaun |
9 Voronov |
10 Hrjapa |
11 Antonov |
12 Monja |
13 Hvostov |
14 Ponkrašov |
15 Kirilenko |
Valmentaja Blatt

Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·  

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams  

Päävalmentaja Tyronn Lue   

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
|  |
| --- |
| Almoreksantti |
| Almoreksantti |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| (2R)-2-[(1S)-6,7-dimetoksi-1-[2-[4-(trifluorimetyyli)fenyyli]etyyli]-3,4-dihydro-1H-isokinolin-2-yyli]-N-metyyli-2-fenyyliasetamidi |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 871224-64-5 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem | 23727689 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C29H31N2F3O3 |
| Moolimassa | 512,56 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Almoreksantti** on oreksiini-reseptorin antagonisti, joka on kehitteillä ollut lääke unettomuuteen. Lääkettä kehitti lääkeyhtiö Actelion melko pitkälle. Lääkkeen kehitystyö alkoi 2007. Tammikuussa 2011 lääkeaineen kehittely kuitenkin katkaistiin FDA:n määräyksestä, sillä almoreksantin vaikutusprofiilissa oli ilmennyt haittavaikutuksia. Oreksiini on hypotalamuksessa kylläisyyteen ja pirteyteen (uneliaisuuteen) vaikuttava välittäjäaine.

Aiheesta muualla
----------------

* ChemBlink: Almorexant (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Almorexant
**Guinea-Bissaun peso** (port. *peso da Guiné Bissau*) oli Guinea-Bissaun rahayksikkö vuosina 1976–1997. Yksi peso jakautui sataan centavoon.

Guinea-Bissaun itsenäistyttyä Portugalista maan hallitus kansallisti sirtomaapankki Banco Nacional Ultramarinon, joka oli laskenut liikkeelle entisen valuutan Guinean escudon. Vuonna 1975 perustettiin kansallispankki Banco Nacional da Guiné-Bissau, joka laski liikkeelle uuden valuutan Guinea-Bissaun peson vuonna 1976. Escudot vaihdettiin pesoihin saman vuoden maaliskuussa suhteessa yksi yhteen.

Ensimmäinen setelisarja on päivätty syyskuun 24. päivälle 1975, mikä viittaa suunnitelmaan ottaa pesot käyttöön jo aiemmin. Sarja käsittää 50, 100 ja 500 peson setelit, joissa on kuvattu maan itsenäisyystaistelun sankarit Pansau Na Isna, Domingos Ramos ja Amilcar Cabral. Vanhat kolikot jäivät edelleen käyttöön. Amilcar Cabralia esittävä 1 000 peson seteli on päivätty vuodelle 1978.

Vuonna 1984 julkaistiin uudet 50, 100, 500 ja 5 000 peson setelit. Ensimmäisten kahden setelin kuva-aiheet pysyivät ennallaan. Viidensadan peson setelissä on kuvattu maan ensimmäinen pääministeri Francisco Mendes ja 5 000 peson setelissä Amilcar Cabral.

Guinea-Bissaun pankkijärjestelmä uudistettiin Kansainvälisen valuuttarahaston johdolla vuosina 1989–1990. Uusi keskuspankki Banco Central da Guiné-Bissau julkaisi vuonna 1990 50, 100, 500, 1 000, 5 000 ja 10 000 peson setelisarjan. Kolmea pienintä seteliä koristavat edelleen Pansau Na Isnan, Domingos Ramosin ja Francisco Mendesin kuvat ja kolmea suurinta Amilcar Cabral.

Ensimmäinen 50 centavon sekä 1, 2 ½, 5 ja 20 peson kolikkosarja laskettiin liikkeelle vuonna 1977. Myöhemmät 1990-luvulla julkaistut 2 000, 10 000, 20 000 ja 50 000 peson kolikot ovat juhla- ja keräilyrahoja.

Peso oli yliarvostettu valuutta, mikä kävi ilmi maan talouden vapautuessa 1980-luvulla. Yhdysvaltain dollaria vastasi inflaation seurauksena 250 pesoa vuonna 1983, 650 pesoa vuonna 1987 ja yli 23 000 pesoa 1990-luvun lopussa. Valuutan heikkouden takia suuri osa kaupankäynnistä perustui vaihtokauppaan tai naapurimaiden CFA-frangiin. Guinea-Bissau liittyi Länsi-Afrikan rahaliittoon ja sen keskupankista tuli osa Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankkia vuonna 1997. Peso vaihdettiin CFA-frangiin kurssilla 65:1 touko-heinäkuussa 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Peter Symes: The Bank Notes of Guinea-Bissau *Peter Symes*. Viitattu 19.1.2020.
2. ↑  *2010 Standard Catalog of World Coins 1901–2000.*, s. 1006–1008. Iola: Krause Publications, 2009. ISBN 978-0-89689-814-1.
**Aitoon kirkastusjuhlat** on rockfestivaali, jota vietetään Aitoon kylässä entisessä Luopioisten kunnassa Pälkäneellä Pirkanmaalla. Juhla on paikallisen Aitoon VPK:n vuosijuhla, ja sitä vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1882. Nimi *kirkastusjuhla* tulee siitä, että juhlaa vietettiin alun perin aina kirkastussunnuntaina, joka on Luopioisten kirkkopyhä. Nykyisin juhlaa vietetään yleensä heinäkuun toisena viikonloppuna, koska vielä silloin yöt ovat valoisia.

Aitoon kirkastusjuhlien yleisöennätys on vuodelta 2005, jolloin festivaaleilla vieraili 15 000 kävijää. Tapahtuman suurimpia yksittäisiä esiintymisiä ovat olleet The Renegades vuonna 1965, Dingo vuonna 1985 ja Cheek vuonna 2014.

Katso myös
----------

* Aitoon Honkala

Lähteet
-------

1. ↑  Aitoon Kirkastusjuhlat - koko perheen rockfestivaali | Kirkkarit *aitoo.fi*. Viitattu 5.7.2021.
2. 1 2  Julia: Huikeita ennätyksiä Aitoon Kirkastusjuhlilla *blog.liveto.io*. Viitattu 5.7.2021.
3. ↑  Sari Oksala: Apulanta esiintyy Aitoon Kirkkareilla 20. kerran – Rockliiteri on laulaja Wirtaselle rakas paikka *Aamulehti*.  7.7.2016. Viitattu 13.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Aitoon kirkastusjuhlien verkkosivu
Guinean lippu, suhteina 2:3
**Guinean lippu** on Guinean tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä Ranskasta 10. marraskuuta 1958.

Guinean lippu on trikolori, joka perustuu maan entisen siirtomaaisännän Ranskan lippuun. Lipussa on vierekkäin punainen, keltainen ja vihreä pystyviiva. Käytetyt värit ovat niin kutsuttuja panafrikkalaisia värejä. Samalla ne ovat myös maan itsenäisyyteen johtaneen Guinean demokraattisen puolueen tunnusvärit.

Lipun punaisen sanotaan kuvaavan maan vapaustaistelijoiden vuodattamaa verta ja myös hikeä, jota vuodatettiin maan rakentamiseksi. Keltainen kuvaa aurinkoa, maan kultavarantoja sekä uskoa yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen. Vihreä kuvaa maan rehevää luontoa ja maan kansalaisten uutteruutta heidän työssään solidaarisuuden ja maan hyvinvoinnin hyväksi. Liput värit kuvaavat siis myös maan tunnuslausetta *Travail, Justice, Solidarité* (Työ, oikeudenmukaisuus, solidaarisuus).

Guinean lipussa on samat värit kuin naapurimaa Malin lipussa, mutta Malin lipussa vihreä pystyviiva on vasemmalla ja punainen oikealla. Lisäksi Malin lipun vihreä väri on hieman vaaleampi.
**Aittojärvi** (myös **Aittojärvi-Murtojärvi**) on moniulokkeinen ja matala järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 60 kilometriä itään.

Maantiede
---------

Aittojärvi-Murtojärven eteläosan muodostaa Kuurtajanjärvi, josta siirrytään Nuottisalmen kautta järven luoteisosan muodostavaan Aittojärveen, josta järvi jatkuu itään kohti Murtosalmea, jonka itäpuolella sijaitsee järvikokonaisuuden koillisen osan muodostava Murtojärvi. Reitti Kuurtajanjärven etelärannalta Murtojärven itärannalle on noin yhdeksän kilometriä. Aittojärveä jakaa usea kaakkois–luoteissuuntainen niemi, kuten Vääränniemi, Karvoniemi, Marjoniemi ja Murtoniemi. Vain noin 18 hehtaaria järvikokonaisuudesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Murtojärven syvimmät kohdat ovat runsaat kaksi metriä, Aittojärvellä on kymmenmetrinen syvänne, Kuurtajanjärvi on syvin 10–15 metriä syvine vyöhykkeineen.

Aittojärvi on saariluvultaan vähäinen. Ainoa nimetty saari on Murtojärven keskellä sijaitseva runsaan hehtaarin laajuinen Pöytäsaari. Metsämaan ja suon ohella järvikokonaisuuden rannalla on peltoalueita. Eniten asutusta on Murtojärven etelärannalla. Aittojärven ja Murtojärven välistä kulkee Murtosalmen ylittävä seututie 900.

Murtojärven länsikolkkaan virtaa Konapinkoski pohjoisesta Kellojärveltä (161,4 metriä mpy). Vedet laskevat Kuurtajanjärven eteläkolkasta Kuurtajankoskea Rytisalmeen joka jatkuu Vieksinjokena Aittojärven kaakkoispuolella sijaitsevaan Ontojärveen (159,2 metriä mpy). Aittojärvi-Murtojärveen laskee myös Lahnajoki koillisesta, Vääränpuro kaakosta, Pirttijoki luoteesta ja useita vähäisiä suo-ojia.

Aittojärvi-Murtojärven vesitilavuus on 18 393 000 kuutiometriä.

Aittojärvi-Murtojärvi (59.941.1.001) kuuluu Vieksinjoen alueeseen (59.941), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kellojärven valuma-alue (59.94) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Aittojärvi-Murtojärvi on Vieksinjoen alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Jaakonjärvi ja Saari-Valkeinen. Alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Aittojärvi-Murtojärvi, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.6.2022.
3. ↑  Aittojärvi-Murtojärvi. Järviwiki. Viitattu 15.6.2022.
4. ↑  Vieksinjoen alue (59.941). Järviwiki. Viitattu 15.6.2022.