recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Malli piparjuuriperoksidaasin rakenteesta
**Piparjuuriperoksidaasi** on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi fenolijohdannaisten ja eräiden muiden aromaattisten yhdisteiden hapettamista vetyperoksidin avulla. Entsyymi eristettiin ensimmäisen kerran piparjuuren (*Armoracia rusticana*) juuresta. Piparjuuriperoksidaasia hyödynnetään biokemiallisissa ja lääketieteellisissä tutkimuksissa merkkiaineena. Piparjuuriperoksidaasin EC-numero on EC 1.11.1.7.

Ominaisuudet ja toiminta
------------------------

Piparjuuriperoksidista tunnetaan kolme isoentsyymiä, jotka ovat isoentsyymit A, C ja E. Näistä piparjuuriperoksidaasi C on tunnetuin ja käytetyin. Entsyymi on glykoproteiini ja sen molekyylimassa on noin 42–44 kDa. Entsyymi sisältää prosteettisenä ryhmänä hemiryhmän eli Protoporfyriini IX:n johon on sitoutunut Fe3+-ioni. Rautaioni on tärkeä katalyyttiselle aktiivisuudelle. Entsyymi hyväksyy substraateikseen useita aromaattisia yhdisteitä esimerkiksi fenolijohdannaisia. Piparjuuriperoksidaasin katalysoiman reaktion ensimmäisessä vaiheessa vetyperoksidi hapettaa entsyymin porfyriiniryhmän radikaaliksi ja raudan hapetusluvulle +IV. Lisäksi muodostuu vettä. Seuraavassa vaiheessa aromaattinen molekyyli pelkistää entsyymiradikaalin ja hapettuu itse radikaaliksi, mutta rauta on vielä hapetusasteella +IV. Seuraavassa vaiheessa toinen aromaattinen molekyyli sitoutuu entsyymiin ja rautaioni hapettaa tämän molekyylin radikaaliksi.

Käyttö
------

Piparjuuriperoksidaasia voidaan käyttää lääketieteellisessä diagnostiikassa ja biokemiallisissa tutkimuksissa. Tämä perustuu siihen, että aromaattisen yhdisteen hapettumisessa muodostuva radikaali fluoresoi näkyvää valoa. Tällaisia väriaineita ovat esimerkiksi tetrametyylibentsidiini, 2,2′-atsino-bis(3-etyyli-2,3-dihydrobentstiatsolisulfonaatti) ja luminoli. Piparjuuriperoksidaasia voidaan käyttää väriaineen ja glukoosioksidaasin kanssa glukoosipitoisuuden määritykseen. Entsyymi voidaan myös liittää vasta-aineisiin ja selvittää täten vasta-aineen kulkeutumista elimistössä. Alla on eräitä yleisesti piparjuuriperoksidaasin kanssa käytettyjä väriaineita.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 1.11.1.7 - peroxidase Brenda. Viitattu 2.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 433. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.1.2018). (englanniksi)
3. 1 2 3  Karl Wulff & Günther Henniger: *Enzymes, 7. Enzymes in Analysis, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 2.1.2018
4. 1 2  David Wild: *The Immunoassay Handbook*, s. 195. Elsevier, 2005. ISBN 978-0080445267. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.1.2018). (englanniksi)
5. ↑  H. Brian Dunford: *Peroxidases and Catalases*, s. 13-25. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-0470224762. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.1.2018). (englanniksi)
6. ↑  Entsyymi-immunosytokemia *Solunetti*. Viitattu 2.1.2018.
**Martin Jakš** (s. 6. syyskuuta 1986) on tšekkiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, viestin olympiamitalisti.

Jakš saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Kranj'ssa 2006 hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä pronssia 2 × 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden sarjassa hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmanmestaruuden Mallesissa 2008. 

Jakš kilpaili aikuisten arvokisoissa ensimmäisen kerran Liberecin MM-kilpailuissa 2009 ollen 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 22:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Tšekin viestijoukkueessa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 50 kilometrin perinteisen kilpailussa kuudestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 15 kilometrin vapaalla kuudestoista.

Jakš sijoittui kolmanneksi Bormiossa käydyssä maailmancupin 3,3 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2008. Tammikuussa 2011 hän oli kuudes Otepään 15 kilometrin perinteisen kilpailussa ja Tour de Skin lopputuloksissa hän oli kahdeksas. Viestin maailmancup-kilpailua hän oli voittamassa Tšekin joukkueessa Davosissa joulukuussa 2007.

Jakš lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Martin Jakš Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: Junior 4 x 5 km Relay *sports123.com*. Viitattu ¨4.3.2010. (englanniksi)
3. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships 2008 at Malles (ita) Men: U23 15 km Classical *sports123.com*. Viitattu 4.3.2010. (englanniksi)
4. ↑  Lopettamisuutiset jatkuvat: Hiihdon olympiamitalisti ripustaa sukset naulaan vain 31-vuotiaana | SuomiUrheilu *SuomiUrheilu*.  24.4.2018. Viitattu 24.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
E-liikkeen *Kuluttaja*-lehden arvonnassa 1963 kaavilainen Lempi Kuikka voitti vielä sähköistämättömään kotiinsa Pye-television.
**Pye Ltd.** [pai] oli brittiläinen elektroniikkavalmistaja, joka perustettiin vuonna 1896 Cambridgessa. Tutkimuslaitteista aloittanut Pye alkoi valmistaa radiovastaanottimia 1920-luvulla, ja televisiovastaanottimien valmistuksen se aloitti 1930-luvun keskivaiheilla. 1960-luvulla Pye oli Britannian suurin tv-valmistaja jonka tuotteita myytiin ympäri maailmaa, mutta yritys oli silti tappiollinen. Vuonna 1976 Pye siirtyi kokonaan Philipsin omistukseen. 1970-luvun taitteessa Pye valmisti radio- ja televisiovastaanottimien ohella tietoliikennevälineitä, kojeita, säätimiä ja sähkötarvikkeita 20 tehtaassa Englannissa ja 20 kokoonpanotehtaassa eri puolilla maailmaa. Pye-merkkisiä radioita, televisioita ja yleisötilojen valvontatelevisiojärjestelmiä markkinoitiin Suomessakin. Pyella oli vuodesta 1953 lähtien myös oma levymerkki Pye Records.

Historiaa
---------

Pye-yhtiön perusti omaksi sivuansiokseen vuonna 1896 William Pye, Cambridgen yliopiston Cavendish-laboratorion johtaja, aikomuksenaan valmistaa tieteellisiä tutkimuslaitteita. 1920-luvulta alkaen yhtiö alkoi valmistaa radiovastaanottimia ja seuraavalla vuosikymmenellä myös televisiovastanottimia sekä lähetystekniikkaa kuten tv-kameroita.

Televisiovastaanottimien suosiosta huolimatta Pye ajautui 1960-luvulla taloudellisiin ongelmiin. Vuonna 1966 hollantilainen Philips osti 60 prosenttia yhtiön osakkeista ja kymmenen vuotta myöhemmin loputkin. 2000-luvun keskivaiheilla Pyen entisessä tehtaassa Lowestoftissa valmistettiin Sanyo-televisioita.

Lähteet
-------

1. ↑  Myytävänä televisiokokoomoille ja vastaanotinkauppiaille. (Pyen ilmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 6.3.1969, s. 4. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Pye-valvontatelevisiolaitteilla valvotaan yleisön turvallisuutta Pirkkolan uimahallissa. (Hedengren-yhtiön ilmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 18.5.1968, s. 15. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. 1 2  Pye  1997. East Anglia Network.  [Internet Archive Arkistoitu] 10.3.2006. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  A Brief History of the Cavendish Laboratory University of Cambridge, Department of Physics.  Arkistoitu 6.3.2021. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Introduction to Pye Group History, Pye Museum (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pye** Wikimedia Commonsissa
**Pipefest** on vuosittain järjestettävä hip hop - musiikkifestivaali. Rap-musiikin lisäksi ohjelmaan kuuluu break dancea, beat boxausta, katukorista sekä graffititaidetta.

Pipefest järjestettiin vuoteen 2010 asti Vuokatin hiihtokeskuksen ylärinteillä, rinneravintolan vieressä. 
Vuodesta 2011 lähtien tapahtuma järjestetään Jämsän Himoksella.

Tapahtumaa järjestettiin vuodesta 2001 alkaen. Ensimmäisessä Pipefestissä vieraili noin 2 000 ihmistä, ja vuoteen 2005 mennessä määrä oli noussut yli yhdeksään tuhanteen, pääasiassa nuoreen henkilöön. Vuoden 2016 jälkeen Pipefest ilmoitti jäävänsä tauolle.

Pipefest on myös Profeettojen (eli Cheekin ja Elastisen) sekä Palefacen samanniminen kappale.

Pipefestin esiintyjiä
---------------------

### 2018

Paleface, Ceebrolistics, Fintelligens, Kapasiteettiyksikkö, Cheek

### 2010

Brädi, Bulle, Cheek + livebändi, Fintelligens, Flowboysfam, Hannibal & Joku Roti Mafia, Jätkäjätkät, Kemmuru, Koivuniemen Herrat, OG Ikonen, Olli-PA & Funksons, Paleface, Petri Nygård, Prop Dylan (SWE), Pyhimys & Medium, Redrama, Ritarikunta, Solonen feat Narcotic & Avaintekijät, Steen1, Teflon Brothers, Timi Lexikon, Uniikki ja Veljenpojat

### 2009

Mm. Jätkäjätkät, Sabac Red, Hannibal & Joku Roti Mafia, Julma-Henri, Nopsajalka, Leijonamieli, Timo Pieni Huijaus, Steen1, Cheek, Teflon Brothers, Solonen, Palestine, Juno, Redrama, Fintelligens, Juju

### 2008

Mm. Jätkäjätkät, Laineen Kasperi, Pyhimys, Soppamies, Conscious Youths, Freepoint Crew, Fintelligens, Saurus, Cheek

Lähteet
-------

1. ↑  Pipefest siirtyy Himokselle NRJ.  Arkistoitu 8.11.2010. Viitattu 5.11.2010.
2. ↑  Pipefest | Pipefest *www.pipefest.fi*.  Arkistoitu 11.8.2017. Viitattu 7.8.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pipefestin virallinen sivusto
* Pipefestin Facebook fanisivu
* Syvällä Pelissä - Minna Immonen (Pipefest) (Arkistoitu – Internet Archive)
Martin Järveoja Monte Carlo -rallissa 2019
**Martin Järveoja** (s. 18. elokuuta 1987) on virolainen kartanlukija. Järveoja toimii Ott Tänakin kartanlukijana Rallin MM-sarjassa. Kausilla 2018–2019 Tänak ja Järveoja ajoivat Toyota Gazoo Racing -tallissa. Tänak ja Järveoja voittivat maailmanmestaruuden kaudella 2019. Kausilla 2020–2022 Järveoja ja Tänak kilpailivat Hyundai Motorsport -tallissa.

Ura
---

Järveoja aloitti kartanlukijan uran vuonna 2006, jolloin hän toimi kartanlukijana useille kuljettajille Viron kilpailuissa. Vuodesta 2008 hän kilpaili Karl Kruudan kanssa ja osallistui Junior WRC -sarjaan, IRC-sarjaan vuonna 2010, WRC S2000 -sarjan kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012, sekä WRC2 -sarjassa vuonna 2013. Hän kilpaili Kruudan kanssa vuoteen 2016. Vuonna 2017 hän ryhtyi Ott Tänakin kartanlukijaksi rallin MM-sarjaan, jossa he voittivat mestaruuden vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Martin Järveoja *wrc.com*. Viitattu 14.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Evans, David: Toyota signs Ott Tanak from M-Sport for 2018 WRC season *WRC News*.  18.10.2017. Autosport.com. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
3. ↑  Martin Järveoja *ewrc-results.com*. Viitattu 14.11.2022. (englanniksi)
4. ↑  Martin Järveoja *wrc.com*. Viitattu 4.6.2023. (englanniksi)
**Majoraatti** (keskiajan latinan *maioratus* < *maiorare,* suurentaa) on joissakin maissa käytössä oleva perintöjärjestys, jonka nojalla yhtä läheisistä perillisistä vanhimmalla on ensisijainen oikeus kiinteistöön tai tiettyyn omaisuusryhmään.[1] Nimitystä käytetään myös vanhimman pojan oikeudesta ottaa ensimmäisenä osansa vanhempiensa perinnöstä. Majoraatiksi kutsutaan myös näin saatua omaisuutta.[2]

Majoraatin lähikäsitteitä ovat minoraatti ja primogenituuri. Minoraatti (myöhäislatinan *minoratus*) on perimysjärjestys, joka takaa etuoikeuden perintöön yhtä läheisistä sukulaisista nuorimmalle.[3] Primogenituuri (keskiajan latinan *primogenitura*) on perheen ensimmäiseksi syntyneen lapsen, esikoisen, oikeus perittävään aatelisarvoon tai arvonimeen.[4]

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana majoraatti.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana majoraatti.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* hakusana minoraatti.
4. ↑  *Uusi tietosanakirja,* hakusana primogenituuri.
**Erik Condra** (s. 6. elokuuta 1986 Trenton, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Dallas Starsia.

Ura
---

Condra pelasi ennen vuonna 2009 alkanutta ammattilaisuraansa Texarkana Banditsissa juniorisarja North American Hockey Leaguessa (NAHL) kaudella 2003–2004, Lincoln Starsissa juniorisarja United States Hockey Leaguessa (USHL) kaudella 2004–2005 ja Notre Damen yliopiston joukkueessa yliopistosarja Central Collegiate Hockey Associationissa (CCHA) vuosina 2005–2009. Hän oli voittamassa CCHA:n mestaruutta kahtena vuonna, 2007 ja 2009, jälkimmäisenä joukkueensa kapteenina. Hän oli kaikilla neljällä yliopistokaudellaan joukkueensa paras pistemies ja hänet nimettiin vuonna 2006 CCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä vuonna 2009 CCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.

Ottawa Senators varasi Condran NHL:ään numerolla 211 varaustilaisuuden 2006 seitsemännellä kierroksella. Hän aloitti vuonna 2009 Ottawan farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa AHL:ssä, jossa pelasi koko kauden 2009–2010. Ensiesiintymisensä NHL:ssä hän teki 15. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa pelasi New York Islandersia vastaan. Condra pelasi kaudella 2010–2011 26 NHL:n runkosarjaottelua, joissa teki yhteensä 11 tehopistettä, kuusi maalia ja viisi syöttöpistettä. Suurimman osan kaudesta hän pelasi Binghamtonissa, jossa oli voittamassa vuonna 2011 AHL:n mestaruutta Calder Cupia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Erik Condra *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Erik Condra *und.com*.  Arkistoitu 20.1.2012. Viitattu 20.1.2012. (englanniksi)
3. ↑  Senators re-sign forward Erik Condra to a two-year contract *senators.nhl.com*.  6.7.2011. Viitattu 20.1.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Erik Condra The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Etelä-Pohjanmaan rahasto** on alkujaan vuonna 1959 perustettu rahasto, joka on yksi Suomen Kulttuurirahaston maakuntarahastoista. Alkujaan rahasto kuului Keski-Pohjanmaan rahaston kanssa yhteiseen Pohjanmaan rahastoon. Rahastosta tuli itsenäinen vuonna 1963.

Rahaston tarkoituksena on historiallisen Etelä-Pohjanmaan maakunnan henkisen ja taloudellisen kulttuurin vaaliminen ja kehittäminen. Rahasto jakaa apuarahoja ja palkintoja sekä edistää maakunnan kulttuurielämää. Rahaston toimialueeseen kuuluu 33 kuntaa. Rahastoa johtaa asiamies Mika Virkkala.

Historia
--------

Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliiton hallitus päätti 7. lokakuuta 1947 perustaa Etelä-Pohjanmaan Kulttuurisäätiön, johon kerättäisiin varoja maakuntaa koskevan tutkimuksen ja muun vapaan kulttuuritoiminnan tukemiseksi. Säätiön toiminta aloitettiin kuitenkin vasta 2. lokakuuta 1958 jolloin maakuntaliitto perusti Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston. Samanaikaisesti Suomen Kulttuurirahasto neuvotteli yhteisen rahaston muodostamisesta valtakunnallisen rahaston yhteyteen. *Suomen Kulttuurirahaston Pohjanmaan rahasto* muodostettiin ja sen perustamisjuhlaa vietettiin 23. huhtikuuta 1959. Tätä ennen Keski-Pohjanmaa oli liittynyt Etelä-Pohjanmaan rahastoon.

Pohjanmaan rahastoa kartutettiin keräys- ja lahjavarojen ohella päärahaston varoilla. Pohjanmaan rahasto jaettiin yhteistoiminnan hankaluuden vuoksi Etelä- ja Keski-Pohjanmaan rahastoiksi syyskuussa 1963. Uuteen Etelä-Pohjanmaan rahastoon tulivat kuulumaan Artturi Leinosen rahasto, Vaasan läänin apurahasto ja Etelä-Pohjanmaan rahasto.

Hoitokunta
----------

* Sulevi Riukulehto (pj.)
* Katja Rajala (vpj.)
* Sannasirkku Autio
* Markku Kulmala
* Pirjo Laaksonen
* Juhana Lassila
* Päivi Rintaniemi
* Panu Sivonen
* Heikki Vierula
* Miikka Voipio
* Aune Waronen-Rantamäki

Lähteet
-------

* Laukkonen, Ilmari: *Kytösavut XVI*. Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliiton 50 toiminnan vuotta 1939-1989. Helsinki: Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliitto, 1989. ISBN 951-95995-8-4.

### Viitteet

1. 1 2  Etelä-Pohjanmaan rahasto *Suomen Kulttuurirahasto*. Viitattu 12.12.2020.
2. ↑  Laukkonen 1989, s. 176
3. ↑  Laukkonen 1989, s. 177
**Erik Erikssøn Bye** (1. maaliskuuta 1926 Brooklyn, New York – 13. lokakuuta 2004) oli norjalainen toimittaja, televisiojuontaja, laulaja ja runoilija.

Bye syntyi Yhdysvaltojen Brooklynissä, jossa hänen isänsä Erik Ole Bye työskenteli oopperalaulajana. Byen ollessa kuusivuotias perhe muutti laman ja isän masennuksen vuoksi takaisin Norjaan. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui vastarintatoimintaan mutta joutui lopulta pakenemaan Ruotsiin, jossa hän sai poliisikoulutuksen. Sodan jälkeen hän palasi Norjaan, kirjoitti ylioppilaaksi ja palveli kuninkaallisessa kaartissa kersanttina. Stipendin avulla Bye opiskeli Master of Arts -tutkinnon Wisconsinin yliopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli Oslossa ensin uutistoimisto AP:lle ja sitten BBC:lle, minkä jälkeen hän siirtyi NRK:lle.

Byestä tuli suosittu viihdyttäjä, ja erityisesti hänet tunnettiin merenkulkuaiheisista ohjelmistaan. Vuonna 1960 hän järjesti kampanjan, jolla rahoitettiin uuden meripelastusaluksen hankinta Redningsselskapet-meripelastusyhdistykselle. Televisioon siirryttyään hän teki ulkomaanraportteja muun muassa sota-alueilta. Hän myös kirjoitti runokokoelmia, elämäkertoja, matkakertomuksia sekä esseitä ja levytti lauluja.

Vuonna 2005 Bye tuli NRK:n järjestämässä Vuosisadan norjalainen -äänestyksessä kolmannelle sijalle.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Huuliharppu ja kitara* (*Munnspill under åpen himmel*). Suomentanut Laila Järvinen ; runot suom. Kirsi Kunnas. Helsinki: WSOY, 1967

Lähteet
-------

1. 1 2  Erik Bye *Store norske leksikon*.  18.3.2020. Viitattu 8.1.2023. (norjaksi)
2. 1 2  Bonde, Arne: Erik Bye *Norsk biografisk leksikon*.  29.6.2022. Viitattu 8.1.2023. (norjaksi)
3. ↑  Giæver, Ole Peder: "Århundrets nordmann" *Nettavisen*.  17.12.2005. Viitattu 8.1.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erik Bye** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Athanasía Tsoumeléka** (kreik. Αθανασία Τσουμελέκα, s. 2. tammikuuta 1982) on kreikkalainen kävelijä.

Tsoumeléka osallistui 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoihin, joissa hän sijoittui 10 000 metrin ratakävelyssä neljänneksi ajalla 47.10,96. Seuraavana vuonna hän voitti saman matkan hopeaa Grosseton nuorten EM-kisoissa ajalla 46.29,20. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän oli 20 kilometrin kävelyssä yhdeksäs ajalla 1.31.25. Seuraavana vuonna hän käveli Pariisin MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 1.29.34. Vuonna 2004 Tsoumeléka oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä neljästoista, mutta voitti myöhemmin samana vuonna olympiakultaa Ateenan olympialaisissa ajalla 1.29.12.

Tsoumeléka voitti maansa mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2002–2004.

6. elokuuta 2008, pari päivää ennen Pekingin olympialaisten avajaisia, Tsoumelékalle tehtiin Ateenassa Kreikassa kilpailun ulkopuolinen dopingtesti. Näyte säilöttiin ja tutkittiin myöhemmin uudelleen kun menetelmä kolmannen sukupolven epo-hormonin CERAn tutkimiseksi oli kehitetty. Uudelleen tutkittaessa näytteestä löytyi merkkejä ceran käytöstä ja Tsoumeléka sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 20.1.2009 – 19.1.2011 ja kaikki hänen tuloksensa näytteenottopäivästä eteenpäin hylättiin. Pekingin olympialaisissa Tsoumeléka oli sijoittunut 20 kilometrin kävelyssä yhdeksänneksi. Tsoumeléka on kieltänyt käyttäneensä mitään dopingaineita, ja hän ilmoitti lopettavansa uransa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 5 000 metrin ratakävely: 22.04,90 (2003)
* 10 000 metrin ratakävely: 44.10,02 (2004)
* 10 kilometrin kävely: 46.43 (2001)
* 20 kilometrin kävely: 1.29.12 (2004)

Lähteet
-------

* Athanasía Tsoumeléka Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  European Junior Championships (Women) (englanniksi)
2. ↑  Doping Rule Violation  16.4.2009. IAAF. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)
3. ↑  Tsoumeleka tests positive for EPO - state television  17.1.2009. Guardian. Viitattu 17.1.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Sašo Mirjanič** (27. tammikuuta 1968 Koper – 25. syyskuuta 1994) oli slovenialainen soudun olympiamitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan myös Jugoslaviaa. Hän oli pituudeltaan 187 cm. Hän edusti Bled VK -seuraa.

Mirjanič voitti Sadik Mujkičin kanssa Jugoslavialle nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa 1986. Hän oli Soulin olympialaisissa 1988 perämiehellisessä kaksikossa kahdeksas. Hän sijoittui aikuisten MM-kilpailuissa perämiehellisessä nelosessa seitsemänneksi Bledissä 1989 ja viidenneksi Tasmaniassa 1990.

Mirjanič kuului Milan Janšan, Janez Klemenčičin ja Sadik Mujkičin kanssa Slovenian perämiehettömään neloseen, joka saavutti olympiapronssia Barcelonassa 1992. Hän oli samassa veneluokassa neljäs Indianapolisin MM-kilpailuissa 1994.

Mirjanič kuoli liikenneonnettomuudessa 25. syyskuuta 1994.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sašo Mirjanič *Olympedia*. Viitattu 13.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2  STA: Blejski veslač Sašo Mirjanič umrl v prometni nesreči *www.sta.si*. Viitattu 13.4.2021. (sloveeniksi)
3. 1 2 3 4 5  Saso Mirjanic *worldrowing.com*. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)
**Jose Ahonen** (s. 1978) on suomalainen taikuri ja mentalisti. Jose Ahonen innostui taikuudesta ja alkoi opetella sitä verrattain myöhään, vasta parikymppisenä. Ammattitaikurina ja -mentalistina hän on toiminut noin vuodesta 2006–2007. Hänen esikuviaan ovat muun muassa taikurit Derren Brown, Penn & Teller sekä David Blaine. 

Ahonen valittiin City-lehden Tampereen äänestyksessä vuoden 2009 Kaupungin Parhaaksi Taikuriksi. Hän on julkaissut kirjat "Ajattele kuin mentalisti" sekä "Huijauksen anatomia" (yhdessä Pete Poskiparran kanssa).

Taikuutta koirille
------------------

Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi viraalivideosta *Taikuutta koirille – Magic for dogs*, joka saavutti lyhyessä ajassa yli 13 miljoonaa katselukertaa YouTubessa. Videolla hän ojentaa koirille herkkupalaa, joka yllättäen katoaa juuri ennen kuin koira saa sen. Videota esitettiin maailmalla monissa suosituissa televisio-ohjelmissa, kuten NBC:n Today Show’ssa, kanadalaisen CTV News -kanavan Kevin Newman Live -ohjelmassa, Good Morning America -aamuohjelmassa sekä USA Todayn ZoomIN’ssa. Videosta on tehnyt jutun myös muun muassa Yahoo News, Huffington Post sekä Time.

Huijarit
--------

Ahonen oli mukana Radio SuomiPopin Huijarit-sarjassa, jossa hän ja mentalistit Johannes Malkamäki ja Tommi Lahti tekivät huijauksia piilokameratyylisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Taikuutta koirille – Magic for dogs (YouTube)
2. ↑  Kevin Newman Live - A little bit of dog magic

Aiheesta muualla:
-----------------

* Taikuutta.com – virallinen kotisivu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Asko Hyvärinen** (s. 1963) on suomalainen säveltäjä. Hän on opiskellut lyömäsoittimia, musiikin teoriaa ja musiikkitiedettä Helsingissä ja Turussa. Sävellystä hän on opiskellut Turun yliopiston musiikkitieteen laitoksella ja yksityisesti useiden suomalaisten säveltäjien johdolla sekä useilla kansainvälisillä sävellyskursseilla opettajinaan mm. Jukka Tiensuu, Tapio Nevanlinna, Yoshihisa Taira, Helmut Lachenmann ja Brian Ferneyhough. Hyvärinen on menestynyt useissa sävellyskilpailuissa (mm. PanAccordion-2000 - ja Uussävel-kilpailussa vuonna 1997) ja hän on saanut lukuisia apurahoja sävellystyötä varten muun muassa Suomen kulttuurirahastolta, Taiteen keskustoimikunnalta, Madetoja-rahastolta, Sibelius-rahastolta ja Valtion säveltaidetoimikunnalta. 

Hyvärisen teosluetteloon kuuluu orkesteri-, soolosoitin- ja kamarimusiikin lisäksi kaksi konserttoa, The Sound of Inevitability (2000) pianolle ja orkesterille ja Erg/Hamâda (2003) lyömäsoittimille ja kamariorkesterille. Hyvärisen "Valse griffyre" (2002) konserttikanteleelle oli Yleisradion edustajana Wienin säveltäjärostrumissa vuonna 2005. 

Hyvärisen sävellyskonsertit on kuultu Helsingissä 2004 ja Järvenpään Sibelius–viikoilla 2002. Hyvärisen teoksia on esitetty laajalti Euroopassa sekä Kanadassa ja Japanissa.

Lähteet
-------

* Musiikkia Paanukirkossa -musiikkijuhla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Gustaf Adolf Gripenberg vuonna 1878. (Valokuva Daniel Nyblin.)
**Gustaf Adolf Konstantin Gripenberg** (9. tammikuuta 1854 Kurkijoki – 23. lokakuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja sotahistorioisija.

Gripenbergin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan Ulrik Sebastian Gripenberg ja Maria Lovisa Öhrnberg. Hän kävi Haminan kadettikoulun, otti Suomen kaartin mukana osaa Turkin sotaan 1877–1878 ja ylennettiin suomalaisissa joukoissa palveltuaan everstiluutnantiksi 1895. Gripenberg oli 1901–1902 Suomen sotaväen päällikköhallituksessa vt. esikuntapäällikkönä ja järjesti 1903–1910 hajotettujen pataljoonien arkistot valtionarkistossa. Vuosina 1884–1904 hän toimitti aikakauslehteä *Finsk militär tidskrift*, jossa hän julkaisi Suomen sotalaitoksen historiaa Venäjän vallan aikana koskeneita artikkeleita. Hän julkaisi myös sotahistorialliset teokset *Lifgardets 3. finska skarpskyttebataljon 1812–1905* (1905–1912), *Suomen sota 1808–09* (1809) ja *Finska kadettkåren och dess kamratskap* (1912). Gripenberg harrasti musiikkia ja painatti vihkosen mieskuorolauluja.

Gripenberg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1904–1905 ja 1905–1906.

Gripenbergin puoliso vuodesta 1884 oli vapaaherratar Johanna Constance Alexandra Hisinger (k. 1838).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 241. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑   Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, ss. 1-3.
3. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685-1691.
4. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, ss. 795-804.
5. ↑  Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954.

Aiheesta muualla
----------------

* Gripenberg, Gustaf Adolf hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Santos Saúl Álvarez Barragán** (s. 18. heinäkuuta 1990 Guadalajara, Meksiko), paremmin tunnettu nimellä **Canelo Alvarez** on meksikolainen ylemmän keskisarjan nyrkkeilijä ja painoluokkansa hallitseva maailmanmestari. Hän on ensimmäinen kiistaton maailmanmestari painoluokassaan, pitäessään hallussaan kaikkia vöitä (WBC, WBA, WBO, IBF ja *The Ring*).

Ammattinyrkkeilyura
-------------------

Álvarez aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2005. Ensimmäisen merkittävän ottelun Álvarez otteli vuonna 2011, jolloin hän voitti Matthew Hattonin yksimielisesti tuomariäänin ottelussa avoimesta WBC-liiton ylemmän keskisarjan mestaruudesta. Vyö oli jäänyt vaille omistajaa Manny Pacquiaon luovuttua siitä. Álvarez puolusti mestaruutta viidesti ennen häviämistään Floyd Mayweather Juniorille vuonna 2013. Seuraavan kerran Álvarez pääsi mestaruusotteluun vuonna 2015, jolloin hän kukisti keskisarjan silloisen WBC-liiton mestarin Miguel Cotton kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa. Tämän jälkeen Álvarez puolusti mestaruutta kerran. Puolustusottelussa Álvarez tyrmäsi Amir Khanin kuudennessa erässä. Tämän jälkeen Álvarez luopui WBC-liiton mestaruusvyöstä ja otteli silloista WBO-liiton mestari Liam Smithiä vastaan tyrmäten Smithin yhdeksännessä erässä.

Álvarez asetettiin maaliskuussa 2018 ottelukieltoon hänen jäätyään kiinni kahdesti dopingtestissä helmikuussa 2018. Näytteet sisälsivät kiellettyä klenbuterolia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Nyrkkeilyn supertähti kärysi dopingista - joutui kilpailukieltoon, jättiottelu vaarassa? *iltalehti.fi*. Viitattu 1.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Saúl Álvarez BoxRec.com.  (englanniksi)
**Saint-Maur-des-Fossés** [sɛ̃ moʁ dɛ fɔse] on Ranskan kunta Pariisin kaakkoisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 12 kilometriä Pariisin keskustasta kaakkoon. Se sijaitsee Île-de-Francen hallintoalueella Val-de-Marnen departementissa ja Créteil’n arrondissementissa. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan Saint-Maur-des-Fossés’ssa oli noin 74 tuhatta asukasta.

Saint-Maurissa asui elokuvaohjaaja Jacques Tati, joka kuvasi monet elokuvan *Enoni on toista maata* (1958) kohtaukset kaupungissa ja käytti avustajina paikallisia asukkaita. Kaupungin Place de la Pelouse -aukiolle on pystytetty veistos, joka kuvaa elokuvan julisteesta tuttua kohtausta: Tatin esittämä monsieur Hulot on kumartunut juttelemaan sisarenpojalleen. Kaupungin muita tunnettuja asukkaita ovat olleet kirjailijat François Rabelais, La Rochefoucauld, Victor Hugo, Alexandre Dumas vanhempi, Madame de Sévigné sekä Henryk Sienkiewicz. Laulajista Saint-Maurissa ovat asuneet Charles Trenet, Françoise Hardy ja Vanessa Paradis.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: fr:Saint-Maur-des-Fossés & en:Saint-Maur-des-Fossés
**Jozeph Johannes Gerhardus Marinus "Jos" Lansink** (s. 19. maaliskuuta 1961 Weerselo, Alankomaat) on alankomaalais-belgialainen esteratsastaja. Hän voitti joukkuekilpailussa olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja on kilpaillut olympialaisissa kaikkiaan seitsemän kertaa, joista neljästi Alankomaiden ja kolmasti Belgian edustajana. Hän voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuonna 2006.

Ensimmäisissä olympialaisissaan Soulissa 1988 Lansink sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa Felix-ratsullaan seitsemänneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Barcelonassa 1992 hän ratsasti Eganolla ja voitti joukkuekilpailussa kultaa Piet Raymakersin, Jan Topsin ja Bert Rompin kanssa. Atlantassa 1996 Lansink sijoittui Carthago Z -ratsullaan henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Sydneyssä 2000 hän ratsasti edelleen Carthago Z:lla ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa 20:s sekä joukkuekilpailussa viides.

Ateenan olympialaisissa 2004 Lansink edusti jo Belgiaa ja sijoittui Cumano-ratsullaan joukkuekilpailussa kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli Cumanolla henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes mutta ei osallistunut joukkuekilpailuun. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui Valentina van 't Heike -ratsullaan henkilökohtaisessa kilpailussa 23:nneksi ja joukkuekilpailussa 13:nneksi.

Lansink voitti esteratsastuksen henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Aachenissa 2006. Hän edusti tuolloin Belgiaa ja hänen ratsunaan oli Cavalor Cumano. Hän saavutti Belgian joukkueen edustajana MM-pronssia joukkuekilpailussa Jerezissä 2002 ja Lexingtonissa 2010. Hänellä on mitaleja myös EM-kilpailuista, muun muassa joukkuekulta Alankomaiden edustajana vuodelta 1991.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jos Lansink *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 28*, s. 148, 272. Minerva Kustannus Oy, 2007. ISBN 978-952-492-013-1.
3. ↑  Team Results: WEG-S - Jerez de la Frontera (ESP) FEI. Viitattu 7.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Team Results: WEG-S - Lexington, Horse Park KY (USA) FEI. Viitattu 7.10.2021. (englanniksi)
5. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 13*, s. 273. Spartakus Oy, 1992. ISBN 951-96269-2-1.
6. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 29*, s. 262. Minerva Kustannus Oy, 2008. ISBN 978-952-492-156-5.
**Jonas täyttää 25 vuonna 2000** (*Jonas qui aura 25 ans en l’an 2000*) on Alain Tannerin ohjaama sveitsiläis-ranskalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1976. Sen on käsikirjoittanut yhdessä ohjaajan kanssa brittiläinen kirjailija ja kuvataiteilija John Berger, joka teki Tannerin kanssa käsikirjoitusyhteistyötä myös tämän aiemmissa elokuvissa *Salamanteri* (1971) ja *Hetki naisen elämässä* (1974).

Juoni
-----

Elokuva on löyhäjuoninen tarina 1960-luvun loppupuolen nuorista, jotka aikustuttuaan pohtivat nuoruuden idealismia nykyisyyden realismin, oman työttömyytensä ja Sveitsin yhteiskunnan jäykän porvarillisuuden valossa. Heitä yhdistää maatila ja sen yhteinen ruokapöytä, jossa he keskustelevat. Maanviljelijä joutuu tekemään valintoja luomuviljelyn ja tehomaatalouden välillä, suosittu opettaja saa potkut opetettuaan historiaa väärin, ruokakaupan kassalla työskentelevä nuori nainen saa potkut annettuaan köyhille ja syrjäytyneille asiakkaille ostoksia ilmaiseksi. Elokuvan nimi tulee erään päähenkilöpariskunnan saamasta vauvasta, jonka tulevaisuutta he pohtivat kun tämä täyttää 25 vuotta vuonna 2000. Elokuvan kahdeksan päähenkilöä ovat itse olleet 25-vuotiaita Pariisin opiskelijamellakoiden aikaan 1968.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jean-Luc Bideau  | … |  Max Satigny
  |
|  Myriam Boyer  | … |  Mathilde
  |
|  Rufus  | … |  Mathieu Vernier
  |
|  Miou-Miou  | … |  Marie
  |
|  Myriam Mézières  | … |  Madeleine
  |
|  Roger Jendly  | … |  Marcel
  |
|  Jacques Denis  | … |  Marco Perly
  |
|  Dominique Labourier  | … |  Marguerite Certoux
  |

Vastaanotto
-----------

*Jonas täyttää 25 vuonna 2000* sai Suomen elokuvateattereissa 8 155 katsojaa ensi-iltavuodestaan 1977 lähtien. Elokuva on esitetty Ylen tv-kanavilla marraskuussa 1985 ja marraskuussa 2000.

Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1985 Jonasin avautuvan älyllisenä elokuvana, jonka kerronnasta puuttuu kaikki kalseus ja yksioikoisuus. Hän piti elokuvaa Alain Tannerin päätyönä ja sanoi ohjaajan käyttävän pieniä havaintoja, jotka kuitenkin aina sidotaan laajempaan yhteiskunnalliseen yhteyteen.

Jatkoa Jonasin tarinalle
------------------------

Alain Tanner palasi elokuvan nimihenkilöön myöhemmissä elokuvissaan *Valovuosien päässä* (1981) ja *Jonas et Lila, à demain* (1999). Molempien päähenkilönä on 25-vuotias Jonas.

Lähteet
-------

1. ↑  Craig, Hubert: John Berger and Alain Tanner’s Films About Life After Political Failure *Hyperallergic*.  11.7.2017. Hyperallergic Media Inc.. Viitattu 10.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Alanen, Antti: Jonas qui aura 25 ans en l'an 2000 *Alasen englanninkielinen blogi*.  1.1.2009. Antti Alanen. Viitattu 7.8.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  Fränti, Mikael: Jonas – yhden sukupolven tilitys.  *Helsingin Sanomat*, 17.11.1985, s. 103. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. 1 2  Fränti, Mikael: Alain Tannerin sukupolvitilitys *Helsingin Sanomat*.  19.11.2000. Viitattu 7.8.2018.  (Tilaajille.)
5. ↑  Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1977 (Tiedot perustuvat Suomen elokuvasäätiön tilastoon.) *Elokuvauutiset*. Viitattu 7.8.2018.
**Jos vielä jään** (engl. *If I Stay*) on yhdysvaltalaisen kirjailija ja toimittaja Gayle Formanin romaani 17-vuotiaasta Miasta, jonka elämässä kaikki on kohdallaan, kunnes hetkessä kaikki on toisin. Kirjan jatko-osa *Where She Went* julkaistiin englanniksi vuonna 2011.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Eräänä talviaamuna 17-vuotias Mia menettää perheensä auto-onnettomuudessa. Ollessaan koomassa, Mia on fyysisen kehonsa ulkopuolella ja hän käy läpi elämäänsä ja pohtii pitäisikö hänen jäädä. Samanaikaisesti Mian poikaystävä Adam kamppailee päästäkseen katsomaan Miaa sairaalaan ja auttaakseen Miaa tekemään oikean päätöksen.

### Henkilöitä

* Mia Hall: romaanin päähenkilö, joka on auto-onnettomuuden jälkeen koomassa. Mia soittaa selloa ja hänet on hyväksytty New Yorkin musiikkiakatemiaan Juilliardiin
* Adam Wilde: Mian poikaystävä, joka soittaa kitaraa Shooting Star-yhtyeessä.
* Kim Schein: Mian paras ystävä.
* Teddy Hall: Mian pikkuveli.
* Kat Hall: Mian äiti.
* Denny Hall: Mian isä.

Elokuva
-------

Vuonna 2014 ensi-iltansa sai R.J. Cutlerin ohjaama samanniminen elokuva, jonka pääosissa ovat muun muassa Chloë Grace Moretz, Mireille Enos ja Lauren Lee Smith.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Gayle Foreman: *Jos vielä jään (If I Stay)*. WSOY ISBN 978-951-0-35286-1, 2009.
Vihreää turbaania käyttävä muslimi Osmanien valtakunnasta
**Sayyid**, fem. **sadat** ("mestari" tai "herra") on islamilainen arvonimi, joka merkitsee sukulaisuutta profeetta Muhammediin. Laajimmillaan se voi tarkoittaa henkilön polveutumista Muhammedin klaanista Banū Hāshim, jonka kantaisä on Muhammedin isän isoisä. Suppeammin se voi tarkoittaa polveutumista Muhammedin sedistä Al-Abbasista tai Abu Talibista tai vielä suppeammin Muhammedin sedän Abu Talibin pojasta Alista ja tämän vaimosta Fatimasta, joka oli Muhammedin tytär. Tiukinta määritelmää on käytetty Hijazissa, missä polveutumisen on pitänyt edelleen tapahtua Alin ja Fatiman nuoremman pojan Husainin kautta.

Pakistanissa ja Intiassa suuri osa muslimeista katsoo olevansa *sayyideja,* samoin Jemenissä. Myös šiialaisessa Iranissa Muhammedin sukulaiset käyttävät arvonimeä sayyid sekä lisäksi mustaa turbaania. Huomattava osa iranilaisista katsoo olevansa Muhammedin sukulaisia. Tällöin arvostuksen ratkaisee se, kuinka tarkasti sukulaisuus katsotaan dokumentoidun. Monet hallitussuvut samoin käyttävät tätä kunnianimeä.  Sen kanssa rinnakkainen nimitys on *šarif*, joka kuitenkin Hijazissa tarkoittaa polveutumista Alin vanhemman pojan Hasanin kautta.

Arvonimen aitous
----------------

Islamilaisia 600-luvulle ulottuvia sukuselvityksiä voi pitää myös keksittyinä, sillä perimätietoa Muhammedista alettiin kirjata muistiin vasta yli sata vuotta Muhammedin ilmoitetun kuoleman jälkeen. On myös epätodennäköistä, että valtavalla joukolla muslimeita Persiasta, Turkista, Afrikasta, Pakistanista ja Intiasta olisi Mekan Quraiš -heimoon ulottuvia sukusiteitä. Kyse olikin siitä, että korkeissa valta-asemissa olevat suvut julistautuivat Muhammedin sukulaisiksi lisätäkseen arvovaltaansa. Tällaisia väitteitä oli toisaalta mahdoton todistaa vääriksi.

Lähteet
-------

* Hämeen-Anttila, Jaakko: *Islamin käsikirja*. Helsingissä: Otava, 2004 (6. painos: Loisto, 2008). ISBN 951-1-18669-8.
* Robinson, David: *Muslim Societies in African History*. Cambridge University Press, 2011 (1. painos 2004). ISBN 978-0-521-53366-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Editors: sayyid *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 15.4.2022.
2. ↑  Hämeen-Anttila 2004, s. 119–120
3. ↑  sharif *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 15.4.2022.
4. ↑  Robinson 2011, s. 49–52
**Jakob Rafael Laethén** (30. maaliskuuta 1845 Pyhäjärvi Vpl – 6. marraskuuta 1898 Tampere) oli suomalainen pankinjohtaja, säveltäjä ja runoilija.

Henkilöhistoria
---------------

Laethénin vanhemmat olivat lukkari Jakob Laethén ja Anna Fredrika Anttonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1864 Kuopion lukiosta ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän oli naimisissa vuodesta 1876 Gustafva (Nipu) Ahrenbergin (k. 1936) kanssa. Laethén toimi 1870-luvulla Yhdyspankin Helsingin konttorin virkailijana ja Borgströmin tupakkatehtaan kassanhoitajana, mutta oli sitten mukana perustamassa Kansallis-Osake-Pankkia, jonka johtokunnan jäsenenä hän toimi 1889–1897 ja väliaikaisena pääjohtajana 1891-1892. Tampereen Osake-Pankin pääjohtajaksi hän tuli 1898, mutta kuoli myöhemmin samana vuonna. Laethén laati alaltaan suomenkielisen pankkisanaston.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Laethénin sävellyksiä ovat muun muassa *Lintuselle* (*Sanopa laululintu, selitä sirkkunen*) Elias Lönnrotin sanoituksella sekä Aleksis Kiven *Kanervala*-runokokoelman runoon perustuva *Keinu*, samoin kuin *Mit deinen blauen Augen*, *Nyt taisteluun me riennämme*, *Suksimiesten laulu*, *Isänmaa*, *Iltalaulu* ja *Kehtolaulu sydämelleni*. Keräämiään karjalaisia kansanlauluja hän sovitti mieskuorolle ja julkaisi nimimerkillä *ae-ae* joukon runoja savokarjalaisten *Koitar*-albumissa.

Lähteet
-------

* Rafael Laethén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* LAETHÉN Jakob Rafael. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 429.

### Viitteet

1. 1 2  Klemetti, Heikki: *Rafael Laethén*, s. 165–168. Teoksessa: Ranta, Sulho (toim.), *Suomen säveltäjiä*. Porvoo: WSOY, 1945.

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Rafael Laethén*** 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Rafael José Orozco Maestre** (24. maaliskuuta 1954 Becerril, Kolumbia – 11. kesäkuuta 1992 Barranquilla, Kolumbia) oli kolumbialainen laulaja-lauluntekijä. *Binomio de Oro* yhtyeen perustaja ja pää-ääni. Tunnetaan yhtenä Kolumbian parhaista laulajista.

Elämäkerta
----------

Hän syntyi Becerril 24. maaliskuuta 1954 Rafael Orozco Fernández ja Cristina Maestre Cuello kotona. Hänellä oli kolmetoista veljeä, viisi miestä ja kahdeksan naista. Hän jatkoi keskiasteen opintoja Colegio Nacional Loperena de Valledupar.

Orozco äänitti ensimmäisen albuminsa haitaristi Emilio Oviedo kanssa vuonna 1975. Sitten, vuonna 1976, hän tapasi haitarin Israel Romero juhlissa. Kaksi kuukautta myöhemmin he perustivat Binomio de Oro ryhmän Barranquilla. He voittivat 16 kulta- ja kaksi platinalevyä miljonäärimyynnistä maailmanlaajuisesti. Orozco sekoitti sävellystä elämänsä lopussa; Hän kirjoitti vaimonsa omistaman kappaleen "Solo Para Ti", joka oli maailmanlaajuinen menestys.

Hän kuoli yöllä 11. kesäkuuta 1992, kun aseistettu henkilö ampui häntä 9 kertaa hänen talonsa edessä Barranquilla.

Vuosina 2012–2013 kolumbialainen televisioyhtiö Caracol Televisión esitti Rafael hänen elämäänsä kuvaavan televisiosarjan *Rafael Orozco, el ídolo*.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* 1975 - Adelante
* 1975 - Con emoción
* 1977 - Binomio de oro
* 1977 - Por lo alto
* 1978 - Enamorado como siempre
* 1978 - Los Elegidos
* 1979 - Súper vallenato
* 1980 - Clase aparte
* 1980 - De caché
* 1981 - 5 años de oro
* 1982 - Festival vallenato
* 1982 - Fuera de serie
* 1983 - Mucha calidad
* 1984 - Somos vallenato
* 1985 - Superior
* 1986 - Binomio de oro
* 1987 - En concierto
* 1988 - Internacional
* 1989 - De Exportación
* 1990 - De fiesta con binomio de oro
* 1991 - De américa
* 1991 - Por siempre

Lähteet
-------

1. ↑  Rafael Orozco eltiempo.com. Viitattu 7.10.2022.
2. ↑  Rafael Orozco biografía elvallenato.com. Viitattu 7.10.2022.
3. ↑  Rafael Orozco en BuenaMusica BuenaMusica.com. Viitattu 7.10.2022.
4. ↑  RAFAEL OROZCO: ¿QUIÉNES Y POR QUÉ LO ASESINARON HACE 30 AÑOS? ElEspectador.com. Viitattu 7.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rafael Orozco Maestre**.
* Discogs
* AllMusic

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Aikuinen *Fasciola hepatica*
**Maksamadot** on yleisnimitys joukolle laakamatojen pääjaksoon (Platyhelminthes) ja siellä tiehytmatojen luokkaan (Trematoda) kuuluvia eläimiä. Ne eivät muodosta erillistä taksonomista ryhmää, vaan yhdistävänä tekijänä on tapa elää loisina nisäkkäiden maksassa ja sappitiehyissä.

Ravinnokseen maksamadot nauttivat isäntäeläimen verta. Naaras lisääntyy neitseellisesti ja laskee munansa sappinesteeseen, mistä ne päätyvät suolistoon ja poistuvat ulosteen mukana. Diagnoosi tehdään etsimällä madon munia ulosteesta. Loistartunta tulee toukkia sisältävän juomaveden, kasvisten tai raa’an maksan syömisen seurauksena.

Ihmisillä maksamadot ovat paikoin yleisiä. Erityisesti nauta, lammas ja vuohi ovat merkittäviä *Fasciola*-suvun matojen isäntiä.

Maksamatojen arvellaan altistavan ainakin sappitiesyövälle.

Lajeja
------

Maksamatoja vuohen sappitiehyessä
* *Clonorchis sinensis*
* *Dicrocoelium dendriticum*
* *Fasciola hepatica*
* *Fasciola gigantica*
* *Opisthorchis felineus*
* *Opisthorchis viverrini*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
Yhtiön pääkonttori Linzissä.
**Silhouette International Schmied AG** on silmälaseja valmistama yhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Linzissä, Itävallassa.

Tuotteet
--------

Titan Minimal Art
Silhouette International Schmied AG valmistaa hengettömiä silmälaseja, kokoreunaisia ​​silmälaseja ja aurinkolaseja sekä linssejä. Silhouette International Schmied AG valmistaa tällä hetkellä silmälaseja kolmella tuotemerkillä: Silhouette, NEUBAU EYEWEAR (nykyään itsenäinen yhtiö)*lähde?* ja evil eye.

Vuonna 1999 julkaistiin Silhouette Titan Minimal Art -lasit, joiden innovatiivinen kevyt ja hengetön rakenne on kerännyt mainetta. Vuodesta 2000 lähtien Titan Minimal Art -lasit on sertifioitu ainoina*lähde?* laseina maailmassa avaruusmatkoille, ja niitä on käytetty yli 35 avaruustehtävässä tähän mennessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Silhouette Brillen: Nach 53 Jahren erfüllt sich der Traum des Gründers *nachrichten.at*. Viitattu 6.12.2022. (saksaksi)
2. ↑  Netural- www.netural.com: Silhouette Group: The future of vision. *Silhouette International*. Viitattu 6.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Oberösterreichische Nachrichten: Brillenhersteller Silhouette kickt Adidas aus dem Spiel *nachrichten.at*. Viitattu 6.12.2022. (saksaksi)
4. ↑  What glasses should you wear to space? *EYESEEMAG*. Viitattu 6.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Verkkosivusto
*Tämä artikkeli käsittelee jääkiekkoilijaa. Valokuvaaja Boris Mihailovista on eri artikkeli.*

**Boris Petrovitš Mihailov** (ven. Борис Петрович Михайлов, s. 6. lokakuuta 1944 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.

Hän oli kuuluisan Mihailov–Petrov–Harlamov-ketjun oikea laitahyökkääjä. Hän voitti jääkiekon olympiakultaa vuosien 1972 ja 1976 talviolympialaisissa sekä olympiahopeaa 1980. Hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta, vuosina 1969–1971, 1973–1975 ja 1978–1979, sekä Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa, vuosina 1968, 1970–73, 1975 ja 1977–1981. Mihailov teki Neuvostoliiton maajoukkueessa 207 maalia 288 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton maajoukkueen tehotilaston 2. sijalla. Mihailov edusti Moskovan TsSKA:ta ja Lokomotiv Jaroslavlia. Neuvostoliiton liigassa hän teki 472 maalia 572 ottelussa.

Pelaajana Mihailov tuli tunnetuksi "likaisesta työstään" maalin edessä. Hän oli niin sanottu *luukkumies*, joka latoi maalivahdista kimmonneet kiekot eli reboundit maaliin.

Saavutukset
-----------

* kaksi jääkiekon olympiakultamitalia 1972, 1976, olympiahopeaa 1980
* kahdeksan maailmanmestaruutta vuosina 1969–1971, 1973–1975 ja 1978–1979
* yksitoista Neuvostoliiton mestaruutta

Valmentajana
------------

Mihailov on myöhemmin toiminut Venäjän jääkiekkomaajoukkueen valmentajana vuoden 1993 MM-kisoissa saavuttaen MM-kultaa, vuoden 2002 MM-kisoissa saavuttaen MM-hopeaa ja vuonna 2005 saavuttaen MM-pronssia.

Kansainvälisiä palkintoja
-------------------------

* MM-kisojen paras hyökkääjä 1973 ja 1979
* MM-kisojen pistetilaston voittaja 1974.
* IIHF All Stars -joukkueessa 1973 ja 1979.
* IIHF Hall of Fame vuonna 2000.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |