recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Naumburg** on kaupunki Hessenin osavaltion pohjoisosassa Saksassa 25 kilometriä Kasselista lounaaseen. Se sijaitsee 474 km²:n laajuisen Habichtswaldin luonnonpuiston länsiosassa. Kaupungin halki virtaa 33-kilometrinen Elbe, joka on Ederin sivujoki.

Historia ja nähtävyyksiä
------------------------

Varhaisin asiakirjamaininta Naumburgista on vuodelta 1170. Se kuului Mainzin hiippakuntaan vuoteen 1802, joten se oli uskonpuhdistuksen jälkeen katolinen erillisalue protestanttisessa Hessenissä. Vuonna 1803 Naumburg liitettiin Fritzlarin, Amöneburgin ja Neustadtin kanssa Fritzlarin ruhtinaskuntaan, joka kuului Hessen-Kasselin maakreivikuntaan. Naumburg liitettiin muun kreivikunnan mukana Preussiin vuonna 1866. Suurin osa naumburgilaisista sai elantonsa maataloudesta 1800-luvun alkuun asti. 1900-luvulla tärkeimmiksi työllistäjiksi tulivat teollisuus- ja palveluelinkeinot, kuten Volkswagenin tehdas viereisessä Baunatalin kaupungissa.

Naumburgin nähtävyyksiä on muun muassa klassistinen Elberbergin linna, *Schloss Elberberg*, englantilaisine puutarhoineen. Vanhassakaupungissa on säilynyt ristikkotalokokonaisuuksia 1600-luvun lopulta. Katolisen Pyhän Crescentiuksen kirkon (saks. *Die katholische Stadtpfarrkirche St. Crescentius*) historia ulottuu 1300-luvulle. Vuoden 1684 suuren kaupunginpalon jälkeen kirkko rakennettiin laajalti uudelleen. Kirkon eteläistä julkisivua koristaa goottilainen Madonna-patsas vuodelta 1340. Patsaan tekijän henkilöllisyyttä ei tiedetä. Hän on saanut veistämänsä teoksen mukaan nimen *Meister der Naumburger Madonna*, Naumburgin Madonnan mestari. Kirkon sisällä on muun muassa goottilainen Marianpatsas 1300-luvun lopulta. Naumburgissa sijaitsee Hessencourrier-radan toinen pääteasema. Esihistoriallinen uhripaikka, Heiligenbergin jättiläiskivi (saks. *Der Riesenstein am Heiligenberg*), sijaitsee Habichtswaldin luonnonpuistossa. Naumburgin kautta kulkee temaattinen lomareitti *Deutsche Fachwerkstraße*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Naumburg (Hessen)**.
* Kaupungin verkkosivusto
* Altenstädtin kaupunginosan viralliset sivut
* Heimarshausenin kaupunginosan viralliset sivut
* Tietoa Elbenbergin kaupunginosasta
**Snickers Workwear** on osa Hultafors Groupia. Yritys valmistaa, toimittaa, markkinoi ja myy työvaatteita ammattimaisille elinkeinonharjoittajille ja työntekijöille. Yritys on perustettu Ruotsissa vuonna 1975.

Yrityksen nimi Snickers Workwear tulee ruotsinkielisestä sanasta "snickare", joka tarkoittaa timpuria, kirvesmiestä.

Yrityksen pääkonttori sijaitsee Ruotsissa, Sollentunassa. Suomessa yrityksen toimipiste sijaitsee Helsingissä. Tuotteita myydään jälleenmyyjien kautta ympäri Suomen.

Historia
--------

Yrityksen perustaja on suomalaissyntyinen Matti Viio. Viio oli ammatiltaan sähköasentaja vuosien 1959 ja 1972 välillä. Ensin hän toimi suurjännitelinjojen rakentajana ja myöhemmin sisäjohto- ja teollisuussähköasentajana. Tarina kertoo Viion hermostuneen siihen, että työvaatteet olivat pysyneet samanlaisina 1800-luvun puolivälistä saakka. Kun sähköasentajan pyyntöjä muutostarpeesta ei kuunneltu, hän päätti suunnitella itse paremmat työvaatteet.

Aiheesta muualla
----------------

* Snickers Workwear
* Hultafors Group
**Yleinen kiinniotto-oikeus** (ennen **jokamiehen kiinniotto-oikeus**) on Suomen pakkokeinolaissa säädelty jokaisen kansalaisen oikeus ottaa kiinni verekseltään tai pakenemasta tavattu rikoksesta epäilty, jos rikoksesta saattaa seurata vankeutta tai rikos on lievä pahoinpitely, näpistys, lievä kavallus, lievä luvaton käyttö, lievä moottorikulkuneuvon käyttövarkaus, lievä vahingonteko tai lievä petos.

Kiinniotto-oikeus koskee myös viranomaisen antamaa etsintäkuulutusta. Kiinniotettu on välittömästi luovutettava poliisille.

Jos kiinniotettava yleisen kiinniotto-oikeuden käyttämisen yhteydessä tekee vastarintaa tai pakenee, kiinniottaja saa käyttää sellaisia kiinniottamisen toimittamiseksi välttämättömiä voimakeinoja, joita voidaan pitää kokonaisuutena arvostellen puolustettavina, kun otetaan huomioon rikoksen laatu, kiinniotettavan käyttäytyminen ja tilanne muutenkin.

Lähteet
-------

* Pakkokeinolaki 2 luku 2 § *finlex.fi*.  22.7.2011. Edita Publishing Oy. Viitattu 10.10.2014.
* Pakkokeinolaki 2 luku 3 § *finlex.fi*.  22.7.2011. Edita Publishing Oy. Viitattu 10.10.2014.
**Auguste Félix Fauchon** (1856–1939) oli ranskalainen kauppias, joka tunnetaan gourmetruokayritys Fauchonin perustajana.

Auguste Fauchon syntyi Calvadosin departementissa vuonna 1856. Hän jätti koulunsa kesken ja muutti Pariisin, jossa hän osti vaunun ja alkoi myydä hedelmiä ja vihanneksia La Madeleinen ulkopuolella. Vuonna 1886 hän osti pienen kaupan ja erikoistui korkealaatuisiin tuotteisiin, kuten esimerkiksi juustoihin, leivonnaisiin ja viineihin. Fauchonin kaupasta alkoi tällöin tulla suosittu etenkin pariisilaisen yläluokan keskuudessa. Kauppa myi alun perin pelkästään ranskalaisia tuotteita. Maailmansotien välillä Fauchon laajensi toimintaansa perustamalla muun muassa pitopalvelun, tee- ja leivonnaissalongin sekä ruokalaboratorion, jossa valmistettiin esimerkiksi purkitettuja hedelmiä.

Auguste Fauchonin kuoleman jälkeen hänen perustamansa yritys jatkoi toimintaansa ja laajensi tuotevalikoimaansa käsittämään myös ulkomaisia tuotteita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Solomon H. Katz: *Encyclopedia of Food and Culture*, s. 625. The Gale Group, 2003. ISBN 0-684-80568-5. (englanniksi)
**Raija Westergård** (s. 1955 Kiikoinen) on suomalainen kirjailija, blogisti ja neljännen kauden kuntapoliitikko Hämeenkyröstä.

Turun yliopistossa opiskellut Westergård valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2010 pääaineenaan kulttuurihistoria. Hän innostui kirjoittamisesta jo 1990-luvun lopussa, saatuaan käsiinsä isoäitinsä Fanny Männistön (1875–1953) kirjeenvaihtoa. Westergårdin esikoisteos on sisällissodan naiskaartilaisista kertova dokumenttiromaani *Punaiset naiset*, josta hänelle myönnettiin Kiikoisten kulttuuripalkinto vuonna 2003. Westergård on lisäksi julkaissut romaanin *Maria* (2007) sekä kaksi essee- ja novellikokoelmaa. Westergårdin teos *Maria* oli innoituksen lähteenä Kotkan Kaupunginteatterin esitykseen *Mar1a918*, jota esitettiin kaudella 2018–2019. 

Vasemmistoliittoa edustava Westergård on ollut Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2008 lähtien. Tällä hetkellä Westergård on kunnanhallituksen jäsen. Hän toimi edellisellä kaudella myös valtuuston 1. varapuheenjohtajana.

Teokset
-------

* *Punaiset naiset ja muita tarinoita vallankumouksen Suomesta*. Nokia: tekijä, 2003. ISBN 952-91635-2-5.
* *Pyynikin pihalinnut : esseitä ja novelleja*. Hämeenkyrö: tekijä, 2004. ISBN 952-91779-9-2.
* *Jälkeen kahdeksantoista*. Loimaa: Kustannus HD, 2005. ISBN 952-55561-0-7.
* *Maria : erään naissotilaan tarina vuoden 1918 sisällissodassa*. Nokia: Finkerpori, 2007. ISBN 978-952-92223-7-7.
* *Maria : erään naissotilaan tarina vuoden 1918 sisällissodassa*. 2. uudistettu laitos, e-kirja. Sastamala: Warelia, 2017. ISBN 978-952-59403-5-0.
* *Kirjoitettu elämäni - blogitekstit v. 2016-2021. Solentro AB, Malmö, Swerige 2021.*

Lähteet
-------

1. ↑  Nokialaiskirjailijat Nokian kaupunki. Viitattu 30.12.2017.
2. 1 2  Koskinen, Sirpa: Raija Westergård toi vaietut asiat päivänvaloon  6.1.2017. Kansan Uutiset. Viitattu 30.12.2017.
3. ↑  Niinenmaa, Jussi: Vaalivoitto toi lisää luottamuspaikkoja Hämeenkyrön vasemmistolle  12.6.2017. Vasen kaista. Viitattu 30.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Raija Westergårdin kotisivu/blogi Iltapäivän auringossa
**Raili Eronen & Twangers** on suomalainen yhtye, jonka ohjelmisto koostuu 1960-luvun rockkappaleista ja iskelmistä. Yhtyeen laulajana toimii Raili Eronen (oik. Jaana Korja, s. 1957), jonka taustalle hänen aviomiehensä Torsti Korja kokosi kuusankoskelaisista muusikoista Twangers-yhtyeen syksyllä 1988. Alkuperäiskokoonpanossa soittivat Torsti Korja (soolokitara), Mika Viskari (komppikitara), Jori Hellsten (basso) ja Petri Tähtinen (rummut). Ensimmäinen single "Jäljet hiekassa"/"Kolme kitaraa" (Impulse Records) julkaistiin syksyllä 1990. Seuraavana vuonna Twangers-nimellä aloittanut ryhmä lisäsi nimeensä laulajansa taiteilijanimen. Vuonna 1992 Raili Eronen & Twangers sai levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa ja vuonna 1993 ilmestyi yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi. Yhtye esiintyi tiiviisti aina vuoden 1996 loppuun asti, jolloin alkuperäinen Twangers hajosi. Seuraavana keväänä Torsti ja Jaana Korja kokosivat uuden Twangers-kokoonpanon. 2000-vuosikymmenellä yhtye esiintyi muutaman kerran vuodessa.

Vuoden 2005 kakkosalbumilla soittavat Torsti Korjan (kitarat) lisäksi Lasse Pesonen (basso), Satu Liikkanen (urut) ja Jouni Rydenfelt (rummut).

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Raili Eronen & Twangers*  (Finnlevy, 1993)
* *Absolute Twang!*  (Twangsville Productions, 2005)

### Singlet

* *Jäljet hiekassa* (Jarron Oy, 1990)
* *Täysikuun silta* (Finnlevy, 1992)
* *Ellen Saa Sua Omistaa* (Finnlevy, 1993)
* *EP Varjo Menneen* (Finnlevy, 1994)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 70-71. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.
2. ↑  Keikkahistoriikki *railieronentwangers.com*. Twangersin kotisivut.  Arkistoitu 6.12.2013. Viitattu 25.7.2009.
3. ↑  Levyarvioinnit *railieronentwangers.com*. Twangersin kotisivut.  Arkistoitu 6.12.2013. Viitattu 25.7.2009.
**Yrjö Kallisen puisto** on pieni puisto Karjasillan kaupunginosassa Oulussa. Puisto sijaitsee Leevi Madetojan kadun ja Suvantokadun risteyksessä. Puisto on nimetty oululaisen poliitikon Yrjö Kallisen mukaan.

Karjasillan ensimmäisessä asemakaavassa puiston alueelle oli kaavoitettu yleinen rakennus ja asuinkerrostaloja. Kaava ei kuitenkaan toteutunut, vaan alueelle sijoitettiin pienteollisuus- ja varastotontteja. Puistoksi rakentaminen aloitettiin Pohjankartanon koulun valmistuttua 1967. Puisto oli aluksi osa Kollaanpuistoa, mutta puiston pohjoisosa erotettiin Yrjö Kallisen puistoksi asemakaavamuutoksella vuonna 1977.

Puiston keskiosan aukiolla sijaitsee kuvanveistäjä Tauno Seppäsen vuonna 1971 paljastettu pronssiveistos *Kevätmyrskyä*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tuomisto, Kimmo et al.: *Tiivistä ja vihreää. Höyhtyän suuralueen viheralueiden tarkastelu ja arvotus täydennysrakentamisen kannalta*, s. 32–33. Oulu: Oulun kaupungin yhdyskunta- ja ympäristöpalvelut, 2012. Osa 2 (viitattu 19.6.2018).
2. ↑  *Asemakaava Oulu*. Oulu: Oulun kaupunki, yhdyskunta- ja ympäristöpalvelut, 10.6.2018.  Karttatie – Oulun seudun karttapalvelu (viitattu 19.6.2018)
Yrjö H. Karppanen
**Yrjö Heikki Karppanen** (ven. Юрий Генрихович Карпанен, *Juri Genrihovitš Karpanen*; 14. kesäkuuta 1896 Helsinki – 27. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Neuvostoliitossa vaikuttanut suomalainen toimittaja.

Karppanen syntyi kauppiaan perheeseen. Hän kävi seitsemän luokkaa lyseota, työskenteli piirtäjänä ja sai vuonna 1917 paikan Helsingin miliisistä. Suomen sisällissodan aikana hän työskenteli toimittajana Turussa ilmestyneessä *Sosialisti*-lehdessä. Sisällissodan jälkeen Karppanen vangittiin Porvoossa, mutta hän pääsi pakenemaan vankileiriltä Ruotsiin. Vuonna 1920 Karppanen pyrki Suomen kautta Venäjälle, mutta hänet vangittiin Karjalankannaksella. Yleisen armahduksen jälkeen Karppanen palasi Ruotsiin, jossa hän toimi Suomen punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan adjundanttina salanimellä *Korpela*. Kesällä 1919 Karppanen laati suunnitelman Pohjois-Suomessa totetettavasta vallankumouksesta, joka tehtäisiin punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan tukemana.

Karppanen karkotettiin Ruotsista vuonna 1921. Siirryttyään Neuvostoliittoon hän työskenteli *Soihtu* ja *Kipinä* -lehtien toimittajana
 ja myöhemmin NKP(b):n Leningradin aluekomitean ohjaajana. Karppanen pidätettiin lokakuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan vakoojana.

Lähteet
-------

1. ↑  Kommunistinen salaliitto Ruotsissa.  *Helsingin Sanomat*, 23.7.1921, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  Karpanen Juri Genrihovitš *Bessmertnyi barak*. Viitattu 6.10.2021.
3. ↑  Ruotsin suuri maankavallusjuttu.  *Turun Sanomat*, 31.7.1921, s. 4. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Tigerstedt, Örnulf: *Vastavakoilu iskee*, s. 43. Helsinki: Otava, 1943.
5. ↑  Aatsinki, Ulla: *Tukkiliikkeestä kommunismiin : Lapin työväenliikkeen radikalisoituminen ennen ja jälkeen 1918*, s. 252. Tampere: Tampere University Press, 2009. Teoksen verkkoversio (PDF).  (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Suomalaisten kommunistien juttu Ruotsissa.  *Uusi Aura*, 1.10.1921, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
7. ↑  Kruhse, Pauli: Kustannusosuuskunta Kirjan sivistyspyrkimykset Neuvosto-Karjalassa *Tiellä sananvapauteen*. Viitattu 6.10.2021.
8. ↑  Aro Andrei Ivanovitš *Vozvraštšonnyje imena*. Viitattu 6.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Eskel (Eskeli) Otto Rönn** (16. helmikuuta 1894 Reposaari – 15. toukokuuta 1931) oli amerikansuomalainen työväenliikkeen aktivisti ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.

Rönnin perhe muutti vuonna 1901 Yhdysvaltoihin, jossa hänen isänsä työskenteli kaivosmiehenä. Rönn kävi koulunsa Michiganin Ishpemingissä, opiskeli vuoden kauppakoulussa ja työskenteli pikakirjoittajana, kunnes hänet erotettiin sosialistina. Vuosina 1914–1917 hän toimi *Työmiehen* liikkeenjohtajan apulaisena. Vuonna 1918 hän palveli Yhdysvaltojen armeijassa ja työskenteli sen jälkeen pikakirjoittajana, kirjanpitäjänä ja amerikansuomalaisen Keskusosuuskunnan myyntipäällikkönä. Vuodesta 1922 aina kuolemaansa saakka Rönn työskenteli Keskusosuuskunnan pääjohtajana. Vuodesta 1925 hän toimi myös Cooperative League -yhteistyöelimen johtajana.

Rönn oli yhdysvaltalaisten kommunistien Workers Partyn jäsen, mutta hänet erotettiin puolueesta sen "bolševisoinnin" aiheuttamassa hajaannuksessa. Vuonna 1930 Rönn johti Keskusosuuskunnan kommunistien vastaista puolustustaistelua, jonka sanottiin aiheuttaneen hänen ennenaikaisen kuolemansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sulkanen, Elis: *Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia*, s. 499. Fitchburg, Massachusetts: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto, Raivaaja Publishing Company, 1951. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Angevine, Erma: *In League with the Future*, s. 65–66. Chicago: Cooperative League of USA, 1959. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. 1 2  De Leon, Solon (ed.): *The American Labor Who’s Who*, s. 199. New York City: Hanford Press, 1925. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
**Savigny-lès-Beaune** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.

Kunnan nähtävyys on 1600-luvulta peräisin oleva linna *Château de Savigny-lès-Beaune*. Samalle paikalle oli rakennettu linna jo vuonna 1340, mutta se purettiin vuonna 1478, kun Ludvig XI hyökkäsi Burgundin perimyssodassa Maria Burgundilaista vastaan. Nykyisen omistajan hallinnassa linna ja linnan 27 hehtaarin viinitarhat ovat olleet vuodesta 1972 lähtien. Linnaa vuokrataan majoitus- ja juhlatilana, ja lisäksi linna on huomattava museo. Museossa on näytteillä muiden muassa lähes 100 eri puolilta maailmaa tuotua hävittäjäkonetta, lähes 250 moottoripyörää vuosilta 1902-1960, Abarth kilpa-autoja, paloautoja ja pienoismalleja.

Viinintuotanto
--------------

Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Savigny-lès-beaune (AOC) laatumerkintää.

  

* Dassault Mirage IVDassault Mirage IV
* MoottoripyöräkokoelmaMoottoripyöräkokoelma
* Abarth kilpa-autojaAbarth kilpa-autoja

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 18.1.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Château de Savigny-lès-Beaune Tourist Office Beaune & Pays Beaunois. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
3. ↑  Château de Savigny-lès-Beaune Château de Savigny-lès-Beaune. Viitattu 18.1.2022. (ranskaksi)
4. ↑  Savigny-lès-Beaune Vins de Bourgogne. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Savigny-lès-Beaune** Wikimedia Commonsissa
Rajasteela U.
**Akhenatenin** tai **Ekhnaton rajasteelat** ovat faarao Akhenatenin (hallitsi 1351–1334 eaa.) muinaisegyptiläisen Akhetatenin kaupungin rajoille Egyptin uuden valtakunnan aikaan hakkauttamia steeloja, jotka kertovat kaupungin perustamisesta. Ne ovat yksi maailmanhistorian vanhimmista kaupungin perustamista koskevista dokumenteista. Steeloissa julistetaan Akhetatenin olevan Akenatenin ainoaksi oikeaksi jumalaksi julistamalle Atonille pyhitetty monumentti.

Nimeäminen
----------

Egyptologi Flinders Petrie nimesi viisitoista steelaa aakkosten mukaan: näistä A, B ja F sijaitsevat Niilin länsirannalla, ja loput, J, K, L, M, N, P, Q, R, S, U, V ja X itärannalla.

Steelojen vahingot
------------------

Steela P räjäytettiin vuonna 1908 ja ryöstelijät vahingoittivat steela S:ää pahasti vuonna 1984. Vuonna 2004 se tuhottiin dynamiitilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Boundary Stelae of Akhenaten Digital Egypt for Universities. Viitattu 20.12.2012.
2. 1 2 3  Boundary Stelae *amarnaproject.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Boundary Stelae

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akhenatenin rajasteela**.
**Hannes Olavi Laakso** (13. syyskuuta 1914 Lohja – 2. syyskuuta 1992) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973.

Laakson vanhemmat olivat metsätyönjohtaja, tekstiilikauppias Edward Laakso ja Martta Asplund ja puoliso Helvi Hurmerinta. Laakso kävi kansakoulun jatkoluokat ja meni 14-vuotiaana harjoittelijaksi salolaisen Radioliike Nordell & Koskisen palvelukseen. Kesälomallaan 1934 hän oli harjoittelijana Salon Sähkötehtaalla. Hän suoritti sotilasradiosähköttäjän toisen luokan pätevyysvaatimuksen varusmiespalveluksen aikana 1934–1936, ja toimi sitten Nordell & Koskisen radiotehtaalle työnjohtajana. Laakso lunasti Lauri Koskisen puoliosuuden ja tuli Fjalar Nordellin yhtiökumppaniksi yritykseen 1937 ja johtokunnan jäseneksi. Välirauhan aikana hän palasi työnjohtajaksi Nordell & Koskisen Radiotehtaalle ja jatkosodan jälkeen hän aloitti tuotannon johtajana. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö ja sen nimeksi tuli Salora Oy 1945. Saloran teknisenä johtajana Laakso oli 1970 asti, jolloin hän siirtyi johtajaksi. Vuonna 1973 hän siirtyi komponenttituotantoon keskittyneen tytäryhtiö Salcomp Oy:n toimitusjohtajaksi Uuteenkaupunkiin. Hän kuului lisäksi Radiotuonti Oy:n ja Radiogramo Oy:n johtokuntaan 1961–1966 ja Tähti-Auto Oy:n johtokuntaan 1963–1965. Fjalar Nordellin kuoleman jälkeen Laakso toimi Salora Oy:n johtokunnan puheenjohtajana. Hän jäi eläkkeelle 1977 oltuaan lähes 48 vuotta Saloran palveluksessa. Salora-jutussa Jouko Nordell ja Laakso tuomittiin vankeusrangaistuksiin törkeästä veropetoksesta 1979. Korkein oikeus vahvisti tuomion 1981.

Laakso vaikutti muun muassa Halikon kunnan elinkeinolautakunnan puheenjohtajana, Salon Seudun Väestönsuojeluyhdistyksen johtokunnan jäsenenä, Salon Seudun Reservialiupseerit ry:n puheenjohtajana sekä Salon Rotaryklubin presidenttinä. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan. Vuodesta 1967 hän omisti Kirjolan tilan Halikossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Terhi Kivistö: H. Olavi Laakso *Biografiasampo*. Viitattu 6.7.2023.
2. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 6.7.2023.
**Savigny-sur-Aisne** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aisne-joen varrella, noin viisi kilometriä Vouziers’n kaupungista etelään.

Notre Dame de Savigny-sur-Aisnen kirkko
Kylän keskustassa oleva Neitsyt Marialle omistettu goottilaistyylinen kirkko on rakennettu 1400-luvulla. Kirkon julkisivu on tehty Authen ja Dom le Mesnilin louhoksista saatavasta keltaisesta kivestä. Valkoiset kivet on taas louhittu Chémeryn kylästä. Kirkon portaali on koristeellinen. Kaarevia lasimaalauksia reunustavat kasviveistokset. Niiden yläpuolella ovat neljän pyhimyksen patsaat: Bartolomeus, Pietari, Johannes ja Paavali. Näiden lisäksi on vielä lohikäärmeveistoksia karkottamassa pahuutta kirkosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 27.2.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Église de Savigny-sur-Aisne Ardennes Tourism. Viitattu 27.2.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Savigny-sur-Aisne** Wikimedia Commonsissa
**Savijärven tervatehdas** oli Lammilla Hämeenlinnassa nykyisellä Evon retkeilyalueella sijaitsevan Savijärven ja Rahtijärven yhdistävän puron länsirannalla sijainnut tervatehdas. Tehdas aloitti toimintansa 1864 ja se lienee toiminut 1800-luvun lopulle saakka. Tehdas oli ensimmäisiä Suomeen perustettuja tervatehtaita jotka käyttivät tuotannossaan teollisia menetelmiä.

Evon metsäopiston yhteyteen perustettu Savijärven tehdas tuotti 1860-luvulla päätuotteena puuhiiltä tervan ja tärpätin ollessa prosessissa syntyneitä sivutuotteita. 1890-luvulla päätuotteeksi oli vaihtunut terva.

Tehtaasta on säilynyt harmaakivistä kylmämuurattu 3,1 x 5,5 metrin kokoinen ja 1,6 metriä korkea retorttiuuni jonka päällä on rautavantein sidottu rautainen keittopata. Retorttiuunista pohjoiseen sijaitsee halkaisijaltaan 6 metrin kokoinen tiilistä muuratun pyöreän tervauunin pohja. Entisellä tehdaspaikalla on jäljellä myös suuri maatunut hiilikasa, irtotiiliä sisältävä maavalli, neliömäinen kivirakennelma ja uittorännin jäänteitä purossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Museoviraston kulttuuriympäristö rekisteriportaali : Savijärven tervatehdas
2. ↑  Panu Nykänen : Suomalaisen tervateollisuuden historia, s. 11-13 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Savijärvi** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 113 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Savijärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,8 kilometriä. Järven eteläosa on melko kapea. Länsirannan Riihiniemeltä pohjoiseen järvi levenee ja suuntaa kohti luodetta, jossa se päättyy kapeaan Tolkeenlahteen. Järven koillisen osan muodostaa Hiekkalahti. Aivan Riihiniemen luoteispuolella sijaitsee Sulkulahti. Järven eteläosan lahtia ovat Riihilahti, Varttiisenlahti, Talaslahti, Tammalahti ja Kylylahti. Noin viisitoista hehtaaria Savijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, ainoat yli viisitoista metriä syvät alueet sijaitsevat järven eteläosassa.

Savijärven luoteisosaa jakaa noin seitsenhehtaarinen Pitkäsaari. Saaren pituus kaakosta luoteeseen on noin kilometrin ja suurin leveys noin sata metriä. Savijärven lounaisrannalla kohoaa Losovaara ja itärannalla Pilpasenvaara. Kummankin korkeustaso on yli 220 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven pohjoisella ja luoteisella rannalla on suomaata. Savijärveen laskee Riihijoki lännestä ja useita nimettömiä tulouomia ympäröiviltä soilta. Savijärvi laskee järven kaakkoiskulmalta alkavaa Savijokea itään.

Savijärven vesitilavuus on 7 618 000 kuutiometriä.

Savijärvi (04.435.1.002) kuuluu Savijoen valuma-alueeseen (04.435), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Savijoen alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Savijärvi, Pieni Savijärvi ja Särkilampi.

Lieksan Savijärvi ja Juuan Savijärvi ovat Suomen laajimmat Savijärvet. Suomessa on yhdeksäntoista vähintään hehtaarin laajuista Savijärveä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Savijärvi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 28.7.2022.
3. ↑  Savijärvi. Järviwiki. Viitattu 28.7.2022.
4. ↑  Savijoen valuma-alue (04.435). Järviwiki. Viitattu 28.7.2022.
5. ↑  Savijärvi. Järviwiki. Viitattu 28.7.2022.
**Mabel Gay** (s. 5. toukokuuta 1983 Santiago de Cuba) on kuubalainen kolmiloikkaaja.

Gay voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa 1999 tuloksella 13,82. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä 2000 neljänneksi ja voitti saman ikäluokan maailmanmestaruuden Kingstonissa 2002 tuloksella 14,09. Hän voitti samana vuonna kultaa myös Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa.

Gay sijoittui Pariisin MM-kilpailuissa 2003 viidenneksi tuloksella 14,52. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Santo Domingossa hän voitti kultaa loikittuaan 14,42. Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän oli yhdeksäs. Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän karsiutui loppukilpailusta.

Gay saavutti Keski-Amerikan ja Karibianmeren maiden mestaruuskilpailuissa hopeaa Nassaussa 2005 tuloksella 13,97 ja kultaa Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa Cartagenassa 2006 tuloksella 14,20. Moskovan MM-hallikilpailuissa 2006 hän karsiutui loppukilpailusta. Pan-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa 2007 hän sai pronssia loikittuaan 14,26. Hän voitti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden Calissa 2008 tuloksella 14,19. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui loppukilpailusta.

Gay oli toinen Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2009. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa tuloksella 14,61. Myöhemmin samana vuonna hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 14,62. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli viides. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi ennätyksellään 14,67. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa hän oli kolmas. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia tuloksella 14,29. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui viidenneksi.

Gay on voittanut kolmiloikan Kuuban-mestaruuden 2003, 2006 ja 2013.

Gay hyppäsi ennätyksensä 14,67 Daegussa 1. syyskuuta 2011. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 14,57 Budapestissä 2004. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on 628 vuodelta 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Mabel Gay Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 2.9.2011
2. 1 2 3 4 5 6 7  Mabel Gay *tilastopaja.org*. Viitattu 27.12.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Pan American Games *gbrathletics.com*. Viitattu 18.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  Central American and Caribbean championships (women) *gbrathletics.com*. Viitattu 18.8.2009. (englanniksi)
5. ↑  Cuba dominates last day - CAC Games, Day 5 *iaaf.org*. Viitattu 18.8.2009. (englanniksi)
6. ↑  Cuba's five gold medal party – Pan-Am Games, Day 5 *iaaf.org*. Viitattu 18.8.2009. (englanniksi)
7. ↑  Triple Jump - W Final *berlin.iaaf.org*.  Arkistoitu 28.8.2011. Viitattu 18.8.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Berit Mørdre Lammedal** (16. huhtikuuta 1940 Nes – 23. elokuuta 2016) oli norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili sekä 1960- että 1970-luvulla. Hän saavutti kaksissa talviolympialaisissa yhteensä yhden kulta-, yhden hopea- sekä yhden pronssimitalin.

Mørdre Lammedal, silloin vielä ennen avioitumista nimeltään Mørdre, saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Oslon MM-kilpailuissa 1966, kun hän toi ankkuriosuudella Norjan hopealle 0,9 sekunnin erolla Ruotsiin. Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän hiihti ankkurina viestissä kultaa ja sai 10 kilometrillä hopeaa. Neljännen arvokisamitalinsa hän sai Sapporon talviolympialaisissa 1972 hiihtämällä viestissä pronssille.

Holmenkollenin hiihtokisoissa Mørdre Lammedal voitti 5 kilometrin kilpailun vuonna 1974. Falunissa hän voitti 10 kilometrin kilpailun vuonna 1971.

Mørdre Lammedalille myönnettiin Holmenkollen-mitali vuonna 1971. Hän oli ensimmäinen norjalainen naishiihtäjä, joka sai kyseisen mitalin. Ammatiltaan hän oli poliisi.

Mørdre Lammedal kuoli 76-vuotiaana 23. elokuuta 2016.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Hannus, Matti; Honkavaara, Aarne; Leinonen, Kimmo; Mäki-Kuutti, Tarmo; Raatikainen, Voitto; & Raevuori, Antero: *Talviurheilun tähdet*, s. 165–166. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
* Berit Mørdre-Lammedal Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berit Mørdre Lammedal**.
1. 1 2 3 4  Arponen, ym. s. 165–166
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vuonoa.Vuonon rannalla sijainnutta samannimistä kylää käsittelee artikkeli Maattivuono (kylä). Maattivuonon ja Petsamonvuonon välissä sijaitsee myös Pikku-Maattivuono.*
Maattivuono kartalla punaisella.

**Maattivuono** (ven. Ма́лая Во́локовая губа́, *Malaja Volokovaja guba*) on Barentsinmeren vuono Petsamon kunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuono sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1940 luovuttaman Kalastajasaarennon alueella ja oli Suomelle kuuluessaan osa Petsamon kuntaa. Maattivuono sijaitsee Kalastajansaarennon eteläisemmän osan Keskisaarennon ja mantereen välissä. Maattivuonon perukan ja Kalastajasaarennon eteläpuolella olevan Muotkavuonon erottaa toisistaan kapea kannas, joka yhdistää Keskisaarennon mantereeseen. Maattivuonon suulla vuonon etelärannalla mantereen puolella on Hirvasniemi ja pohjoisrannalla Keskisaarennon puolella Valasniemi. Vuonon pituus sen suulla sijaitsevien Valas- ja Hirvaniemien kohdalta vuonon perukkaan on noin kahdeksan kilometriä. Suomelle kuuluessaan vuonon pohjoisrannalla sijaitsi Maattivuonon kylä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Petsamon kartta*. Maanmittauslaitos, 1943.
2. ↑  Sergejeff Kiril & Blåfield Martti: *Petsamon kuvia: Hannes Pukki Petsamon karjalaisten ja kolttien luona 1929–1939*, s. 136. Oulu: Pohjoinen, 1992. ISBN 951-749-167-0.
*Tämä artikkeli käsittelee merikapteenia. Toinen Nils Larsen oli pianisti.*

**Nils Larsen** (19. kesäkuuta 1900 Sandar, Norja – 29. syyskuuta 1976 Sandefjord, Norja) oli norjalainen merikapteeni ja valaanpyytäjä. Hän oli mukana useilla Antarktikselle suuntautuneilla tutkimusmatkana ja toimi myös niillä kapteenina. Larsen oli myös ensimmäinen ihminen, joka astui maihin Pietari I:n saarella.

Elämä
-----

Larsen syntyi Sandarissa 1900. Merille hän lähti vuonna 1915. Hän suoritti 1927 korkeimman kansipäällystön kokeen ja liittyi Thor Dahlin yritykseen, jossa työskenteli koko uransa.

Larsen oli *Norvegian* perämiehenä 1927–1928 ensimmäisellä Lars Christensenin lähettämällä Antartiksen-tutkimusmatkalla. Matkalla oli Norjan hallituksen virallinen lupa ottaa Norjan nimiin valtaamattomat maat. Retkikunta julisti Bouvet’nsaaren kuuluvan Norjalle 1. joulukuuta 1927.

*Norvegian* toisella tutkimusmatkalla 1928–1928 Larsen oli laivan kapteenina. Retkikunta julisti Pietari I:n saaren Norjalle 2. helmikuuta 1929, ja Larsen oli ensimmäinen ihminen, joka vieraili saaren maaperällä. Hän oli kapteenina myös vuosina 1929–1930 ja 1930–1931 tehdyillä, Hjalmar Riiser-Larsenin johtamilla matkoilla. Matkojen aikana kartoitettiin Kuningatar Maudin maata, jota Norja vaati itselleen vuonna 1939.

Larsen oli 1933–1934 ensimmäisenä perämiehenä *Thorshavn*-aluksella tehdyllä tutkimusmatkalla, joka oli viimeinen Christensenin rahoittama. Larsen oli myös tarkkailijana sen aikana tehdyllä lennolla, jota ohjasi Alf Gunnestad.

Larsen oli uudestaan kapteenina 1947–1948, jolloin norjalaisten valaanpyyntiyritysten liitto järjesti tutkimusmatkan *Brategg*-aluksella. Se tehtiin yhteistyönä Norjan maantietellisen seuran kanssa, ja sitä pidettiin Maudheim-tutkimusmatkan valmisteluna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Barr, Susan: Nils Larsen - 2 *Norsk biografisk leksikon*.  11.8.2015. Viitattu 11.8.2015. (norjaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Nils Jakob Skulstad Hoff** (s. 5. helmikuuta 1985 Bergen) on norjalainen soutaja, joka edustaa Fana RK-seuraa. Hän voitti vuonna 2013 pariairokaksikon maailmanmestaruuden Kjetil Borchin parina Chungjussa Etelä-Koreassa. Hoff edusti maataan vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sijoittui pariairokaksikossa seitsemänneksi, sekä vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa, jossa hän sijoittui yksikössä 11:nneksi. Hoff on 198 senttimetriä pitkä ja painaa 95 kiloa. Hänellä on kaksi EM-pronssia pariairokaksikosta vuosilta 2012 ja 2013.

Hoff on vuodesta 2014 seurustellut maastohiihdon olympiavoittajan Therese Johaugin kanssa. He kihlautuivat vuoden 2021 lopulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nils Jakob Hoff *World Rowing*. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Nils Jakob Hoff *Sports Reference*.  Arkistoitu 18.4.2020. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Loikkanen, Lotta: Olympialaisiin keskittyvän Therese Johaugin vuosi 2021 huipentui kihlaukseen *Helsingin Sanomat*.  1.1.2022. Viitattu 2.1.2022.
**IDEA League** on viiden eurooppalaisen teknillisen yliopiston muodostama strateginen yhteenliittymä, jonka jäseniä ovat:

* Delftin teknillinen yliopisto (Alankomaat)
* ETH Zürich (Sveitsi)
* RWTH Aachen (Saksa)
* Chalmersin teknillinen korkeakoulu (Göteborg, Ruotsi)
* Milanon polyteknillinen yliopisto (ital. *Politecnico di Milano*, Italia)

Ryhmä muodostui vuonna 1999. Johtoajatuksena oli koota yhteen samankaltaisia yliopistoja Euroopassa. Nämä yliopistot olivat opetus- ja tutkimusprofiileiltaan samankaltaisia. Ne kuuluivat myös omissa maissaan suurimpiin korkeakouluihin joissa annetaan sekä luonnontieteiden että teknisten tieteiden opetusta. Ryhmän kokoonpano on muuttunut vuosien saatossa.

Aiempia jäseniä
---------------

* Imperial College London (Yhdistynyt kuningaskunta), mukana 1999-2012
* ParisTech (Ranska), mukana 2006-2013

Lähteet
-------

1. ↑  About us idealeague.net. Viitattu 8.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* IDEA League www-sivute
* Delft University of Technology
* ETH Zürich
* RWTH Aachen (Arkistoitu – Internet Archive)
* CTH, Göteborg
* Politecnico di Milano

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:IDEA League
Skotlannin Kuninkaallinen vaakuna
**Nemo me impune lacessit (**lat. *nēmō mē impūne lacessit*) tarkoittaa suomeksi "Kukaan ei loukkaa minua rankaisematta". Lause oli Skotlannin monarkkien vaakunassa, joka oli Skotlannin kuningaskunnan vaakuna ennen vuotta 1603, jolloin Englannin ja Skotlannin kruunut yhdistettiin saman hallitsijan, Skotlannin Jaakko VI:n alaisuuteen. Yhdistymisen jälkeen siitä tuli osa Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunaa.  Tunnus esiintyi myös Jaakko VI:n lyömissä kolikoissa.

Lause muualla
-------------

Edgar Allan Poen novellissa *Amontilladotynnyri* se on Montresorin suvun tunnuslause. Novelli kertoo kostosta. Lausetta on lainattu, kun on kuvattu paimentolaisyhteiskuntien tyypillistä tilannetta, missä jokaisen miehen on kyettävä puolustamaan kunniaansa.

Katso myös
----------

* Skotlannin vaakuna

Lähteet
-------

* Poe, Edgar Allan: *Korppi ja Kultakuoriainen sekä muita kertomuksia*. WSOY, 1959.
* Stewart, Frank H.: *Tribalism. Teoksessa; Böwering, Gerhard (toim.) The Princeton Encyclopedia of Islamic Political Thought*, s. 563–567. Princeton University Press, 2013.

Viitteet
--------

1. ↑  Chris Thornton |: The motto of Scotland - Nemo me impune lacessit *Live Breath Scotland*.  29.4.2022. Viitattu 2.2.2023.
2. ↑  Record National Museums Scotland. Viitattu 2.2.2023.
3. ↑  Poe 1959
4. ↑  Stewart 2013, s. 566
Glas 1700 GT
**Glas** oli vuosina 1958–1968 valmistettu saksalainen automerkki. Autotehdas Hans Glas GmbH valmisti vuosina 1955–1969 aluksi Goggomobil-kääpiöautoja. Goggomobilia tehtiin myös pienenä pakettiautona jota sai useampana versiona käyttötarkoituksen mukaan mm. pienellä lavalla varustettuna. 

Ensimmäinen Glas-merkkinen auto oli Glas Isar T600 (ja T700), jota valmistettiin 1958–1965. Isar tunnettiin myös nimellä "suuri Goggomobil" ja alkuun sitä myytiinkin Goggomobil Isar -merkkisenä

Seuraava auto oli kulmikas pikkuauto Glas 1004, 1204, 1304, joita valmistettiin 1962–1968. Tätä mallia valmistettiin avomallisena, coupé-mallina (S1004), sedanina ja farmaria muistuttavana CL-mallina. 

Glas valmisti myös urheiluautoja Glas 1300 GT ja 1700 GT vuosina 1964–1967. Näiden autojen korit oli suunnitellut italialainen Pietro Frua. GT-mallia valmistettiin myös avoautona.

Keskikokoinen malli oli Glas 1700 (1964–1968) ja isoja V8-moottorilla varustettuja urheilullisia Gran Tourismo -malleja olivat Glas 2600 V8 ja 3000 V8 ("Glaserati"), joita valmistettiin 1966–1968. Glas 1700 sai varsin myönteisen arvion, mutta *Tekniikan Maailma* -lehti 12/1966 huomautti, että Glas näyttää olevan poikkeuksellisen pieni menestyväksi autotehtaaksi. Pian Glas-autotehtaan pienuus muodostuikin ongelmaksi. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja myytiin vuonna 1966 BMW:lle. Vähitellen BMW lopetti kaikkien Glas-autojen tuotannon, viimeisenä 245-kuutioisen Goggomobilin. BMW valmisti vähän aikaa GT- ja V8-malleja. 1700-mallin tuotantolinjan BMW siirsi Etelä-Afrikkaan. Siellä Glas 1700-autoa valmistettiin BMW 1804 SA ja BMW 2004 SA -nimisinä vuoteen 1974 saakka.

Lähteet
-------

Tekniikan Maailma 12/1966

### Viitteet

1. ↑  Tekniikan Maailma 12/1966

Aiheesta muualla
----------------

* Autowiki
**ICON Parkin onnettomuus** tapahtui 24. maaliskuuta 2022, kun Freefall-vapaapudotustornissa olleen 14-vuotiaan Tyre Sampsonin turvapuomit aukesivat ja hän putosi 30 metriä maahan kuollen välittömästi.

Syy
---

Onnettomuuden syynä pidetään työntekijää, joka löysti Tyren turvapuomin säätöjä, mikä johti lopulta putoamiseen. Lisäksi Tyre painoi myös selvästi enemmän kuin laitteen valmistajan määrittelemä maksimipaino.

Freefall
--------

Freefall oli ollut onnettomuuden tapahtuessa käytössä ainoastaan kolme kuukautta. Freefall oli maailman korkein vapaapudotustorni ja yksi maailman korkeimmista huvipuistolaitteista. Pudotus tapahtui siinä noin 130 metrin korkeudesta. Lokakuussa onnettomuuden seurauksena laite purettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Poika putosi kuolemaansa yhdestä maailman korkeimmista huvipuistolaitteista *www.iltalehti.fi*. Viitattu 25.6.2023.
2. ↑  Mother of 14-year-old who died after falling off ride in Orlando reaches settlement in wrongful death suit *NBC News*.  16.3.2023. Viitattu 25.6.2023. (englanniksi)
3. 1 2  A. B. C. Orlando FreeFall ride to be taken down after teen's fatal fall *ABC News*. Viitattu 25.6.2023. (englanniksi)
4. ↑  Brenda Argueta: Orlando FreeFall coming down after 14-year-old boy fell to his death *WKMG*.  6.10.2022. Viitattu 25.6.2023. (englanniksi)
**Heimo Langinvainio** (vuoteen 1969 *Vainio*, s. 4. elokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen lääketieteen tohtori, joka on erikoistunut työhyvinvoinnin ja stressin tutkimiseen. Hänet tunnetaan myös työelämävalmentajana ja televisioesiintyjänä.

Heimo Langinvainio on syntynyt ja kirjoittanut ylioppilaaksi Helsingissä. Hänen isänsä oli kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä Ilmari Vainio ja isoisä kasvitieteilijä Edvard Wainio. Langinvainio opiskeli lääketiedettä Wienin yliopistossa muun muassa logoterapian kehittäjän Viktor Franklin johdolla sekä Navarran yliopistossa Espanjassa, josta hän valmistui lääkäriksi. Hän väitteli vuonna 1984 Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa tohtoriksi koulunsa aloittavien lasten psykososiaalisesta kehityksestä.

Langinvainio perusti 1980-luvun puolivälissä Helsingin Diakonissalaitoksen stressiklinikan ja toimi sen ylilääkärinä. Hän on toiminut assistenttina ja tutkijana Helsingin yliopiston kansanterveystieteen laitoksella sekä terveyskeskus- ja yksityislääkärinä. 1990-luvun alussa hän oli puheenjohtajana varusmieskoulutusta kehittäneessä työryhmässä.

Vuosina 2007–2013 Heimo Langinvainio esiintyi asiantuntijana ja valmentajana Yle TV1 -kanavan elämänlaatua pohtivassa sarjaohjelmassa *Elämä pelissä*, jonka taustalla olivat myös Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL) ja lääkäriseura Duodecim. 1990-luvun taitteessa hän oli mukana TV1:n keskustelusarjassa *Yli rajojen*.

Langinvainion isänäiti oli ranskalainen, minkä perua hänkin on uskonnoltaan katolinen. Hän on yhdistänyt työhönsä myös hengellisiä oppeja, kuten sielun käsitettä.

Teoksia
-------

* *Lasten stressi : perhetausta, toiminnalliset oireet ja psykososiaalinen kehitys ensimmäisenä kouluvuonna.* Väitöskirja, Helsingin yliopisto 1984.
* *Gosbi : työnteon hyvä henki.* WSOY, 1999. ISBN 951-0-22957-1.
* *Hyvää elämää koiran kanssa : koiran vaikutuksesta koiranomistajan hyvinvointiin ja onnellisuuteen.* E-kirja, Suomen Kennelliitto 2015. ISBN 978-951-96912-3-7. Julkaisu verkossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä 2.6.1969--. (Pikkuilmoitus osastossa Henkilö- ja osoiteasioita) *Helsingin Sanomat*, 10.6.1969, s. 33. Näköislehti (maksullinen).
2. 1 2  Trötschkes, Rita: Lääkäri Heimo Langinvainio on henkisellä matkalla katolisessa maailmassa, Yle Kuusi kuvaa 5.11.2022. Viitattu 18.12.2022.
3. 1 2 3 4  Repo, Päivi: Yksilön stressistä yhteisön stressiin. (50-vuotishaastattelu) *Helsingin Sanomat*, 6.6.1984, s. 18. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Vitsa ei lisää koulumenestystä.  *Helsingin Sanomat*, 6.6.1984, s. 18. Näköislehti (maksullinen).
5. ↑  Vainio, Riitta: Työryhmä esittää ammattisotilaita ja viisipäiväistä palveluviikkoa.  *Helsingin Sanomat*, 24.2.1993, s. 5. Näköislehti (maksullinen).
6. ↑  Elämä pelissä, Radio- ja tv-tietokanta Ritva, Kavi. Viitattu 18.12.2022.
7. ↑  Yli rajojen. Muutos on mahdollinen, Radio- ja tv-tietokanta Ritva, Kavi. Viitattu 18.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Langinvainion verkkosivusto

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**iChat** on Applen kehittämä pikaviestintäohjelma joka tulee Applen OS X käyttöjärjestelmän mukana. iChat tukee SIP-protokollaa, ja sillä voi järjestää neljän hengen videokeskusteluja, kymmenen hengen äänineuvotteluja sekä lähettää pikaviestejä. iChat on myös yhteensopiva AOL- ja XMPP-ohjelmien kanssa. Sen sijaan iChat ei ole yhteensopiva tavanomaisen H.323-videoneuvottelun kanssa, vaan Macilla siihen pystyy mm. avoimen lähdekoodin ohjelmisto XMeeting.

iChatin seuraavassa versiossa, jonka on määrä ilmestyä Mac OS X Leopardin yhteydessä, lisätään tuki videotaustoille, Photo Booth -tehosteille ja tabeille. Uutena ominaisuutena tulee myös iChat Theather ja ruudunjako.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- |
|  |
| Tekstipainotteiset | 
* Element
* IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)
* ICQ
* Kik Messenger
* Meetro
* Mercury Messenger
* Miranda IM
* Pidgin
* Psi
* Slack
* Talk
* Xfire

 |
|  |
| Teksti ja puhelut | 
* Telegram
* WhatsApp
* iChat
* Signal
* KakaoTalk
* Wickr Me

 |
|  |
| Multimediapainotteiset | 
* Snapchat

 |
|  |
| Palvelut, joissa on pikaviestin | 
* Facebook Messenger
* Google Hangouts (Google Talk)
* Skype (Skype for Business)
* Zoom
* Microsoft Teams
* Discord

 |
|  |
| Lakkautetut palvelut | 
* Windows Live / MSN Messenger
* TextSecure
* Meebo
* AOL Instant Messenger (AIM)

 |
|  |
| 
* Katso myös:
* Videoneuvottelu

 |

 |
**Heimosi** (ven. Хеймози, *Heimozi*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Hietamäen luterilaisen seurakuntaan. Kylän toinen nimi oli Noisela. Vuonna 1849 kylässä oli 52 asukasta, kaikki inkeriläisiä (äyrämöisiä).

Kylän paikannimistöön kuului Kivikk'oja, Rossonmäki ja Törölänkennäs. Kylän lähellä sijaitsi Nuolijoen yläjuoksu, käytännössä puro. 1900-luvun alussa kylän ainoat suvut oli Iho ja Heimonen. Runoilija Aapo Iho oli syntynyt Heimosissa. Asukkaiden elinkeino oli maanviljeily, erityisesti kasvatettiin ruista ja myös kaalia, joka myytiin Pietariin. Kylän lapset kävivät Törölän koulussa. Vuonna 1926 kylässä oli 21 taloa ja 177 asukasta (kaikki inkeriläisiä). Toisen maailmansodan aikana kylä oli tuhottu. Sodan jälkeen takaisin palanneet asukkaat eivät päässeet kotikylälleen, koska heitä kiellettiin asumasta omalla alueellaan. Kylän alue jäi autioksi.

Lähteet
-------

Iho, Aapo: Kotoisia kuvia: Noisela (Heimosi).  *Inkeriläisten viesti*, 1971, nro 2, s. 6.   

Iho, Aapo: Kotoisia kuvia: Koulutieni.  *Inkeriläisten viesti*, 1976, nro 11, s. 12. 

### Viitteet

1. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
2. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
**Fanny Smith** (s. 20. toukokuuta 1992 Aigle) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Hän on skicrossin maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiapronssimitalisti.

Smith voitti skicrossissa nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2010. Jo aiemmin samana vuonna hän osallistui Vancouverin olympialaisiin ja sijoittui seitsemänneksi. Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kymmenenneksi ja Vossissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli kahdeksas.

Smith saavutti skicrossissa Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 pronssia ja Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hopeaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Utahissa 2019 ja Idressä 2021 Smith saavutti MM-hopeaa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sai pronssia. Hän tuli maaliin kolmantena mutta hän sai loppukilpailussa keltaisen kortin saksalaisen Daniela Maierin estämisestä viimeisessä hypyssä ja hänet pudotettiin tuloksissa neljänneksi. Päätös muuttui kisojen jälkeen moneen kertaan, ja lopulta joulukuussa 2022 päätettiin antaa pronssimitali sekä Smithille että Maierille. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Smith saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia ja sijoittui Jonas Lenherrin kanssa sekaparien kilpailussa viidenneksi.

Smith on kilpaillut maailmancupissa maaliskuusta 2008 alkaen. Hän on voittanut 30 maailmancupkilpailua, joista ensimmäisen joulukuussa 2010 San Candidossa. Hän voitti skicrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2012–2013, 2018–2019 ja 2020–2021, joista viimeksi mainitulla kaudella hän voitti seitsemän osakilpailua. Lisäksi hänellä on skicrossin kokonaiskilpailusta neljä kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Freestylen maailmancupin yhteispisteissä Smith sijoittui kolmanneksi kausilla 2018–2019 ja 2019–2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Fanny Smith *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Fanny Smith Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Iveson, Ali: CAS deal reached for Smith and Maier to both be Beijing 2022 ski cross bronze medallists *Inside the Games*.  15.12.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
**Rikalan kanava** oli Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n Lempäälässä käynnistämä kanavahanke jolla oli tarkoitus avata vesiliikenneyhteys Pyhäjärven ja Vanajaveden välille. Kanavaa alettiin kaivaa pääosin sotilaiden voimin Lempäälän Mattilassa vuonna 1778. Kun 1788 alkoi Kustaa III:n sota Venäjää vastaan sotilaat vietiin pois kanavatyömaalta ja rakentaminen jatkui vielä seuraavaan kevääseen paikallisin voimin. Tämän jälkeen työt pysähtyivät lopullisesti ja kanava jäi keskeneräiseksi kaivannoksi. Nykyään kanavatyömaa näkyy paikka paikoin leveänä ojana.

Kanavasta oli tarkoitus tulla 2 kilometriä pitkä ja siihen oli määrä rakentaa yksi kivestä muurattu 24 metriä pitkä ja 4,5 metriä leveä sulku. Rikalan kanava oli ainoa sulkukanavahanke, jota valtiovalta yritti toteuttaa Ruotsin vallan aikana.

Lempäälän kunnan yhteishankkeessa Rikalan kanavan kohdalle on tarkoitus rakentaa reitti, jolla johdetaan vettä Vanajavedestä Hulauden järvialueelle. Reitti on tarkoitus toteuttaa osaksi avokanavana ja osaksi putkena. Hankkeen tavoitteena on Hulauden alueen vedenlaadun parantaminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tarmo Hurskainen: Rikalan kanava *kanaler.arnholm.nu*.  2005. Viitattu 8.12.2009.
2. ↑  Rikalan kanavan avaus - Hulauden Vesialueen Kunnostysyhdistys r.y.  
Hulauden vesistön kunnostus vihdoin myötätuulessa : Akaan Seutu