recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**JP-Musiikki** oli Jarmo Jylhän ja Erkki Puumalaisen vuonna 1979 perustama levy-yhtiö. Vuoteen 1987 saakka toiminut levy-yhtiö julkaisi toimintansa aikana satoja albumeita sekä 74 singleä. Yhtiön singletuotanto on julkaistu cd-muodossa kokoelmana *JP-Musiikki – Kaikki singlet 1979–1987*.

JP-Musiikin menestystuotteita olivat muun muassa Jaakko Tepon 1980-luvulla tekemät albumit sekä erilaiset huoltoasemakasettijulkaisut. 1980-luvun alussa yritys tuotti noin 300 000 c-kasettia vuodessa. Muita JP-Musiikin tunnetuimpia artisteja olivat tanssiyhtye Topi ja Toivottomat ja liikunnanopettajasta iskelmäartistiksi vaihtanut Robin. ÄKT:n tilastojen mukaan JP-Musiikin markkinaosuus vuosina 1984–1986 oli noin 5 % äänitteiden kappalemääräisestä myynnistä. Kotimaisten äänitteiden kohdalla yhtiön markkinaosuus oli suurimmillaan noin 10 %.*lähde tarkemmin?*

JP-Musiikin tuotannon pääpaino oli iskelmämusiikissa, mutta tuotantoa ilmestyi myös muista tyylisuunnista. Esimerkkeinä mainittakoon heviyhtye Sarcofaguksen levyt sekä Solid-lauluryhmän laulelmalevy.

JP-Musiikki määrättiin konkurssiin vuonna 1987. Myöhemmin samana vuonna hovi- ja korkein oikeus kumosivat konkurssin. Lopputulos kuitenkin oli, että yhtiön liiketoimintaedellytykset loppuivat vuonna 1992[vanhentunut linkki]*tarvitaan parempi lähde*.

Nykyisin yhtiön julkaisujen masteroikeudet omistaa Finedit, jolta vuokrattuna tuotantoa ovat cd-muodossa uusintajulkaisseet etupäässä Poptori ja Rocket Records.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  JP-Musiikki Oy, Discogs-äänitetietokanta. Viitattu 11.11.2021.
2. ↑  Rautio, Ilse: Kulutusmusaa liikkujille.  *Helsingin Sanomat*, 16.9.1981, s. 19. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑
Geof Darrow
**Geoffrey "Geof" Darrow** (s. 21. lokakuuta 1955, Iowa) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja suunnittelija (designer).

Opiskeltuaan Chicagossa American Academy of Fine Arts -taidekoulussa hän jatkoi opintojaan Hanna-Barberan animaatiostudiolla. Vuonna 1982 hän tapasi tunnetun ranskalaisen sarjakuvan tekijän Mœbiuksen Tron-elokuvan tekemisen yhteydessä. Kaksi vuotta myöhemmin he tekivät yhdessä grafiikkakansion *La Cité Feu*, joka myöhemmin julkaistiin englanniksi albumina nimellä *City of Fire.* Darrowin piirrostyylissä näkyvät selvästi eurooppalaiset vaikutteet ja häntä voidaankin pitää amerikkalaisena ligne clairen edustajana. Ruudut ovat täynnä yksityiskohtia ja niissä on sekoitettu japanilaisen populaarikulttuurin ja 1950-luvun americanan osasia.

Vuonna 1990 hän teki yhdessä piirtäjä ja kirjoittaja Frank Millerin kanssa kolmiosaisen sarjakuvaromaanin Hard Boiled. Se pohjautui osittain Philip K. Dickin romaaniin *Do Androids Dream of Electric Sheep?* (suom. *Palkkionmetsästäjä*). Hardboiled oli nostalgisen science fictionin, vainoharhaisuuden ja äärimmäisen väkivallan visuaalisesti tehokas yhdistelmä.

Darrow ja Miller tekivät yhdessä myös sarjakuva-albumin *Iso heppu ja Rusty robottipoika (Big Guy and Rusty the Boy Robot)* vuonna 1996. Siinä sankarit pelastavat Tokion jättimäisen liskon kynsistä. Sankaruus on kuvattu kätketyn ironisin sävyin. Nämä sävyt hävisivät sarjakuvasta tehdyssä animaatiosarjassa Jätti-robotti ja punapää, joka esitettiin Suomessakin.

Vuonna 1993 ja 1994 Darrow laati kuvituksen roolipelisarjaan *Underground* (Mayfair Games Inc.)

Kaikissa kolmessa *Matrix*-elokuvassa Darrow oli mukana konseptisuunnittelijana (conceptual designer). Hänen visuaalinen tyylinsä näkyy parhaiten kohtauksessa, jossa Neo herää biomekaanisesta unestaan. Neon kimppuun hyökkäävä hyönteismäinen kone on tyypillinen Darrowin kuvittelema monesta eri elementistä (näytöt, metallinivelet, putket) kasattu mekanoidi.

Darrow oli tekemässä lyhytikäistä Matrix-sarjakuvaa. Hän on piirtänyt kansikuvia sarjakuviin *Concrete, Transmetropolitan* ja Andrew Vachssin *Cross*. Hän on myös mukana Doc Frankensteinen tekijätiimissä (kirjoittanut Wachowskin veljekset, piirtänyt Steve Skroce).

Darrow kirjoittaa itse sarjakuvaansa *Shaolin Cowboy* (julkaisija Burlyman Entertainment)

Bibliografia (Suomi)
--------------------

* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 1 (suom. Torsti Siltala, Helsinki 1991, Like)
* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 2 (suom. Torsti Siltala, Helsinki 1992, Like)
* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 3 (suom. Tellervo Siltala, Helsinki 1992, Like)
* Iso Heppu ja Rusty Robottipoika - kirj. Frank Miller, värittänyt Claude Legris (suom. Henrik Laine, Helsinki 1995, Like)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Geoff Muldaur
**Geoffrey Muldaur** (s. 1945 Pelham, New York) on yhdysvaltalainen folk-, blues- ja folk rock -kitaristi sekä laulaja. Geoff Muldaur on yksi useista Cambridgen ja Woodstockin bluesmusiikkipiireistä nousseista artisteista.

Vuonna 1963 vanhan folkmusiikin esittäjä Jim Kweskin kutsui Muldaurin yhtyeeseensä Jim Kweskin Jug Band. Muldaur levytti yhteen kanssa neljässä vuodessa viisi albumia ja meni naimisiin yhtyeen viulistin Maria D'Amaton kanssa. Yhtyeen hajottua pari muutti Woodstockiin, jonne oli kerääntynyt joukko merkittäviä folkmuusikoita mukaan lukien Bob Dylan, The Band ja Paul Butterfield. Parin avioliitto päättyi vuonna 1972.

1970-luvulta alkaen Muldaur on tehnyt ja tuottanut lukuisia blueslevyjä ja säveltänyt musiikkia lukuisiin elokuviin ja televisio-ohjelmiin. Tunnetuin hänen elokuvatöistään on Terry Gilliamin *Brazil*-elokuvan (1985) soundtrack. Muldaur on myös voittanut elokuvamusiikistaan Emmy-palkinnon.

Muldaur on konsertoinut Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Irlannissa ja esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa ja Kennedy Centerissä sekä useilla blues- ja folk-festivaaleilla.

Levytyksiä
----------

### Sooloalbumit

* *Sleepy Man Blues* - Prestige
* *Having a Wonderful Time* - Warner Bros/Reprise
* *Motion* - Warner Bros/Reprise
* *Blues Boy* - Flying Fish
* *I Ain't Drunk* - Hannibal
* *The Secret Handshake* - HighTone
* *Password* - HighTone
* *Beautiful Isle of Somewhere* - Tradition & Moderne, Germany
* *Private Astronomy - A Vision of the Music of Bix Beiderbecke* - Deutsche Grammophon

### Maria Muldaurin kanssa

* *Pottery Pie* - Warner Bros/Reprise
* *Sweet Potatoes* - Warner Bros/Reprise

### Amos Garrettin kanssa

* *Geoff Muldaur & Amos Garrett* - Flying Fish
* *Live in Japan* - Yupiteru (Japan)

### Jim Kweskin Jug Bandissä

* *Jim Kweskin & the Jug Band* - Vanguard
* *Jug Band Music* - Vanguard
* *See Reverse Side for Title* - Vanguard
* *Garden of Joy* - Warner Bros.
* *Jug Band Blues (Sippie Wallacen kanssa)* - Mountain Railroad
* *Greatest Hits* - Vanguard

### Paul Butterfield's Better Daysin kanssa

* *Better Days* - Warner Bros/Bearsville
* *It All Comes Back* - Warner Bros/Bearsville

### Texas Sheiksin kanssa

* *Geoff Muldaur and the Texas Sheiks* - Tradition & Moderne

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zac Johnson: Geoff Muldaur *Allmusic*. Rovi Corporation. Viitattu 9.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  GEOFF MULDAUR - DISCOGRAPHY *geoffmuldaur.com*. Geoff Muldaur.  Arkistoitu 14.12.2009. Viitattu 9.12.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Official Geoff Muldaurin verkkosivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
1800-luvulta peräisin oleva rannikkotykki Suomenlinnassa Helsingissä.
Yhdysvaltalainen järeä rannikkotykki vuonna 1931.
152 mm rannikkotykki Färösundissa Ruotsissa.
Saksalaiset tykkimiehet lataavat rannikkotykkiä Finnmarkissa Norjassa vuonna 1943.
**Rannikkotykistö** on meritse (tai muuten vesitse) tapahtuvien hyökkäysten torjuntaan tarkoitettu rannikolle sijoitettu asejärjestelmä. Rannikkotykistö on ollut osa asevoimia useimmissa Euroopan maissa, Saksassa, Skandinavian maissa, Venäjän keisarikunnassa ja Neuvostoliitossa. Rannikkotykistö on osa rannikkopuolustusta, johon osallistuvat merivoimat ja liikkuvat rannikkojoukot (muun muassa rannikkojääkärit) ilmavoimien tukemina.

Rannikkotykistön kulta-aikaa erillisenä aselajina oli 1900-luvun alku. Sen rungon muodostivat kiinteät, suurikokoiset, pitkäkantamaiset tykit ja kanuunat, jotka ampuivat räjähtäviä ammuksia. Tykkeihin liittyi monimutkainen järjestelmä liikkuviin maaleihin tähtäämiseksi. Suomessa tätä kehitysvaihetta edustaa muun muassa Helsingin edustalla Kuivasaaressa sijaitseva 12-tuumainen (305 mm) rannikkotykki (ks. Suomenlinnan Rannikkotykistökilta) ja vastaavat tykit Örössä. Toisen maailmansodan jälkeen kiinteän tykistön alttius ilma- ja ohjushyökkäyksille on vähentänyt sen merkitystä. Tykistön etu verrattuna ohjuksiin on sen edullisuus. Lisäksi tykistöä voidaan käyttää myös varoitustulen antamiseen. Kuitenkin kiinteiden asemien haavoittuvuus ja staattisuus, pieni kantama verrattuna ohjuksiin (joiden kantama jopa yli 200 km) ja suhteellinen tehottomuus ovat johtaneet siihen, että kiinteän rannikkotykistön aika on loppumassa.

Katso myös
----------

* Suomen rannikkotykistö

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rannikkotykistö** Wikimedia Commonsissa
**22. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin maaliskuussa 1944 Fussassa.

Yhtymä siirrettiin pian perustamisen jälkeen Tokion lounaispuolelle Sagamiin, mistä se siirrettiin 24. elokuuta Kiinaan Hankowiin. Yhtymän kalustona oli tuolloin 30 Nakajima Ki-84 Hayatea. Ensimmäisenä taistelutehtävänä oli 28. elokuuta hyökkäys Yochowiin, jolloin kohdattiin Kiinalais-amerikkalaisen yhdistetyn lennoston ja 23. hävittäjäryhmän Curtiss P-40N -hävittäjiä. Seuraavana päivänä yhtymä oli Hengyangin yllä ja 30. elokuuta Changshassa sekä 5. ja 7. syyskuuta Linglingissä tukemassa huhtikuussa aloitettua maavoimien hyökkäystä.

Kiinasta yhtymä, jolla oli noin 20 lentokonetta, siirrettiin 2. lokakuuta takaisin Sagamiin, missä se oli tarkoitus täydentää määrävahvuuteen. Yhtymä siirrettiin vielä lokakuussa Formosan kautta Filippiineille.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat koko olemassaolon ajan Nakajima Ki-84 Hayatet.:

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Jozo Iwahashi 5. maaliskuuta - 21. syyskuuta 1944 (kuollut)
* majuri Shigeki Namba syyskuu - marraskuu 1944
* majuri Toshi Sakagawa joulukuu 1944 (kuollut)
* majuri Shigeo Uehara tammikuu - helmikuu 1945 (kuollut)
* majuri Susumu Jimbo maaliskuu - toukokuu 1945 (kuollut)
* majuri Ei-ichi Kitajima kesäkuu 1945 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Stackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)
* Sakaida, Henry: *Japanese Army Air Force Aces 1937-45*. 5th impression, Aircraft of the Aces #13. Osprey publishing, 2008. ISBN 978-1-85532-529-6. (englanniksi)
* Wieliczko, Leszek A.: *Nakajima Ki-84 Hayate*. Monographs #53. Kagero, 2013. ISBN 978-83-62878-87-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Hata et al 2002 s. 122-123
2. 1 2  Wieliczko 2013 s. 24
3. ↑  Sakaida 2008 s. 13-14
**John Wensink** (s. 1. huhtikuuta 1953 Cornwall, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja -valmentaja, joka pelasi kausien 1973–1983 aikana 446 NHL-ottelua St. Louis Bluesissa, Boston Bruinsissa, Québec Nordiquesissa, Colorado Rockiesissa ja New Jersey Devilsissa. Hän teki tehopisteet 72+74=146 ja istui peräti 842 jäähyminuuttia. St. Louis Blues varasi Wensinkin NHL:ään vuoden 1973 seitsemännellä kierroksella varausnumerolla 104.

NHL:ssä Wensink oli kovaluontoinen pelaaja, joka loukkaantuneenakin saattoi olla mukana pukeutuneena kokoonpanossa pelkästään penkillä vastustajia pelottelemassa. Wensink oli hollantilaisten George Wensinkin ja Nellie Bleyenbergin poika ja hän siirtyi NHL-uransa jälkeen pelaaja-valmentajaksi Alankomaihin Nijmegen Devilsiin. Hän pelasi yhden kauden (1984–1985) ja vain 14 ottelua (tehoin 15+12=27). Wensink pelasi vuoden 1989 jääkiekon maailmanmestaruuskisojen C-sarjassa Alankomaiden maajoukkueessa tehoin 3+5=8 seitsemässä ottelussa. Vuosina 1996–1998 hän oli NAHL:n St. Louis Stingin pää- ja apuvalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  John Wensink *eliteprospects.com*. Eliteprospects.com. Viitattu 7.5.2013.
2. ↑  John Wensink *nijmegen-legends.com*. Nijmegen Hockey Legends.  Arkistoitu 19.10.2010. Viitattu 7.5.2013.
John Wesley Hyatt 1890-luvulla.
**John Wesley Hyatt** (28. marraskuuta 1837 – 10. toukokuuta 1920) oli yhdysvaltalainen keksijä. Hänet tunnetaan pääasiassa ensimmäisen teollisen muovin, selluloidin valmistuksen kehityksestä. Hyattin panos ei jäänyt pelkästään selluloidimateriaalin luomiseen, vaan hän kehitti myös koneita selluloidisten kappaleiden kehittämiseen. Yksi näistä koneista oli ruiskuvalukone, josta sittemmin tuli tärkeimpiä koneita muovisten esineiden sarjavalmistuksessa.

Elämäkerta
----------

Hyatt syntyi Strakeyssä, New Yorkin osavaltiossa, jossa hän aloitti työelämän kirjanpainajana 16-vuotiaana. Myöhemmin siirryttyään keksijäksi, hän sai satoja patentteja. Veljensä Isaiahin kanssa hän alkoi tehdä kokeita Alexander Parkesin kehittämällä parkesiiniksi kutsutulla muovilla. Tavoitteena eri keksijöillä oli löytää materiaali korvaamaan norsunluu, koska siitä alkoi tulla pula. Biljardipallovalmistaja Phelan & Colander oli luvannut 10 000 dollarin palkinnon uuden materiaalin kehittäjälle. Vuonna 1870 Hyattin veljekset onnistuivat kehittämään uuden Nitroselluloosan ja kamferin yhdisteestä valmistetun muovin. Tämä ensimmäinen kaupallisesti menestynyt muovi sai veljeksiltä nimen selluloidi. Vuonna 1872 Hyatt patentoi ruiskuvalukoneen. Siinä lähtökohtana oli painevalukone, jota parannettiin lämmönjohtavuuden suhteen, jotta selluloidi olisi sulanut. Sula selluloidi ruiskutettiin männän voimalla vesijäähdytteiseen muotiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Chaline, Eric: *50 konetta, jotka muuttivat maailmaa (50 Machines that Changed the Course of History)*, s. 43. Quid Publishing, (suom. versio Moreeni 2013), 2012. ISBN 978-952-254-160-4. Suomi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**John William Godward** (9. elokuuta 1861 Wimbledon, Lontoo – 13. joulukuuta 1922 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari, joka maalasi uusklassisia maalauksia, jotka esittivät naishahmoja sijoitettuina suihkulähteiden ja kukka-asetelmien luo. Naisten kasvot kuvasivat heidän tunteitaan.

Elämänvaiheita
--------------

John William Godward oli vanhempiensa esikoinen. Perheeseen, joka oli varakas, syntyi viisi lasta. Vanhemmat eivät mitenkään voineet hyväksyä poikansa aikeita ryhtyä taidemaalariksi. Hän kuitenkin uhmasi vanhempiaan ja ryhtyi Lawrence Alma-Tademan johdolla opiskelemaan taidetta. Suuttuneet vanhemmat leikkasivat poikansa kuvat pois kaikista perhekuvista. Godward opiskeli myös Royal Academyssa, missä piti suurimman osan näyttelyistään. 

Kun Godward päätti matkustaa vuonna 1912 mallinsa kanssa Italiaan, katkesivat viimeisetkin välit vanhempiin. Italiassakaan elämä ei ollut helppoa, hänen taidettaan pidettiin vanhentuneena. Godward alkoi kärsiä masennuksesta joka johtui siitä, että hänen taiteensa sai huonon vastaanoton ja perhesiteiden katkeamisesta. Hän palasi kotimaahansa vuonna 1921. 

Vuonna 1922 Godward teki itsemurhan. Hänen uransa taiteilijana sekä itsemurha olivat perheen mielestä niin häpeällisiä, että he polttivat kaikki hänestä otetut valokuvat, paperit ja muistoesineet. Uskotaan, että hänestä on olemassa vain yksi kuva.

Teoksia
-------

* Dolce far Niente, 1904*Dolce far Niente*, 1904
* With Violets Wreathed and Robe of Saffron Hue, 1902*With Violets Wreathed and Robe of Saffron Hue*, 1902
* The quiet pet, 1906*The quiet pet*, 1906

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tsotsi** on vuonna 2005 valmistunut eteläafrikkalainen elokuva, joka kertoo nuoren pikkurikollisen, Tsotsin (Chweneyagae) tarinan kuuden päivän ajalta Johannesburgin väkivaltaisissa ghetoissa. Elokuva perustuu Athol Fugardin samannimiseen romaaniin. Elokuvassa käytetään runsaasti paikallista kwaito-musiikkia, jota esittää elokuvassa pääasiassa kuuluisa eteläafrikkalainen kwaito-artisti, Zola.

Elokuva voitti monia kansainvälisiä palkintoja, mukaan luettuna  parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
 Ote elokuvasta. Elokuvan päähenkilö Tsotsia (David Madondo) esittää näyttelijä Presley Chweneyagae.
Tsotsi (Chweneyagae) on pienen rikollisjoukon johtaja, pikkugangsteri, joka ansaitsee elantonsa ryöstämällä ihmisiä ympäri Johannesburgia. Jo pienenä lapsena hän pakeni väkivaltaista isäänsä ja sairasta äitiään Soweton slummeihin, jossa hän asui muiden kohtalotovereidensa kanssa pitäen betoniputkia kotinaan. Lapsuuden traumat palaavat Tsotsin mieleen aika ajoin ja paetakseen niitä hän turvautuu väkivaltaan.

Eräänä iltana Tsotsi päätyy ryöstämään Johannesburgin rikkaalta alueelta auton, jonka sisältä hän yllättäen löytää pienen vauvan. Tsotsin julma ja väkivaltainen kuori alkaa pikkuhiljaa rapista kun hän päättääkin ottaa vauvan ja pitää tästä huolta. Elokuva päättyy kohtaukseen, jossa Tsotsi poliisien piirittämänä lopulta palauttaa vauvan äidilleen, joka halvaantui vyötäröstä alaspäin auton ryöstön yhteydessä. Lopulta Tsotsi antautuu poliiseille.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooliluettelo
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Presley Chweneyagae  | … |  Tsotsi 
  |
|  Mothusi Magano  | … |  Boston 
  |
|  Israel Makoe  | … |  Tsotsin isä
  |
|  Percy Matsemela  | … |  Zuma 
  |
|  Jerry Mofokeng  | … |  Morris 
  |
|  Benny Moshe  | … |  Nuori Tsotsi 
  |
|  Nambitha Mpumlwana  | … |  Pumla Dube 
  |
|  Zenzo Ngqobe  | … |  Butcher 
  |
|  Kenneth Nkosi  | … |  Aap 
  |
|  Thembi Nyandeni  | … |  Soekie 
  |
|  Terry Pheto  | … |  Miriam 
  |
|  Ian Roberts  | … |  Kapteeni Smit 
  |
|  Rapulana Seiphemo  | … |  John Dube 
  |
|  Owen Sejake  | … |  Gumboot Dlamini 
  |
|  Zola  | … |  Fela
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Tsotsi *imdb.com*. Viitattu 27.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Peter Bradshaw: Tsotsi *The Guardian, theguardian.com*.  17.3.2006. Viitattu 27.8.2018. (englanniksi)
3. ↑  Philip French: Tsotsi *The Guardian, theguardian.com*.  19.3.2006. Viitattu 27.8.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ebert, Roger: Thug life in Soweto *RogerEbert.com*.  9.3.2006. Viitattu 30.7.2022. (englanniksi)
* Propes, Richard: "Tsotsi" Review *The Independent Critic*. Viitattu 30.7.2022. (englanniksi)
**Sushil Kumar Gupta** (s. 1. toukokuuta 1961) on intialainen liikemies ja poliitikko, joka on toiminut parlamentaarikkona Rajya Sabhassa vuodesta 2018 alkaen.

Gupta aloitti poliittisen uransa National Students’ Union of India -opiskelijajärjestön riveistä ja edusti Intian kongressipuoluetta vuoteen 2017 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Aam Aadmi Partyyn (AAP). Hänen liiketoimintaansa sisältyy lukuisia yksityisiä kouluja ja sairaaloita. Vuonna 2013 hän oli kongressipuolueen ehdokkaana Delhin paikallisvaaleissa. Hänen valintansa AAP:n edustajaksi Rajya Sabhaan on herättänyt kritiikkiä puolueen sisällä. Yksi puolueen perustajista Prashant Bhushan moitti valintaa avoimesti sanomalla, että puolue jättää vapaaehtoistyöntekijänsä huomioimatta päätöksellään. Kritiikkiin yhtyivät myös puolueen perustamiseen osallistuneet Yogendra Yadav ja Kumar Vishwas. Yadav ilmoitti Guptan valinnan jälkeen häpeävänsä, että on ollut koskaan tekemisissä puheenjohtaja Arvind Kejriwalin ja AAP:n kanssa. Vishwas vertasi Kejriwalia diktaattoriin.

Kongressipuolueen Delhin yksikön puheenjohtaja Ajay Maken väitti Guptan eronneen kongressipuolueesta AAP:n luvattua hänelle paikan Rajya Sabhaan. Delhin varapääministeri Manish Sisodia puolusti Guptan valintaa kertomalla, että hän on tehnyt valtavia panostuksia koulutukseen ja terveydenhuoltoon Delhissä ja Haryanassa. Sisodian mukaan Gupta on tarjonnut ilmaisen koulutuksen 15 000 lapselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Sushil Kumar Gupta bio *sushilkumargupta.com*. Viitattu 12.2.2020.
2. ↑  Rana, Uday Singh: Sushil Gupta, Chairman of Punjabi Bagh Club, is Among AAP's Three Nominees to Rajya Sabha *News18*.  3.1.2018. Viitattu 12.2.2020.
3. ↑  Saxena, Astha: AAP's Rajya Sabha nominee Sushil Gupta is a billionaire, ex-Congressman *DNA India*.  4.1.2018. Viitattu 12.2.2020.
4. ↑  AAP Under Fire Over 'Moneybags' Rajya Sabha Pick Sushil Gupta, But Punjabi Bagh Club is Already Partying *News18*.  5.1.2018. Viitattu 12.2.2020.
5. ↑  Billionaire Sushil Gupta Resigned Because He Was offered A Rajya Sabha Seat By AAP, Alleges Congress *Outlook India*.  3.1.2018. Viitattu 12.2.2020.
6. ↑  AAP's Rajya Sabha nominees finalised; Sanjay Singh, Sushil Gupta, ND Gupta make the cut *India Today*.  3.1.2018. Viitattu 12.2.2020.
Blake Bashoff
**Blake Warren Bashoff** (s. 30. toukokuuta 1981) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, joka on muun muassa tunnettu roolistaan Moritz Stiefelinä näytelmässä *Spring Awakening*. Hän on myös esiintynyt useissa televisiosarjoissa vierailevana tähtenä mukaan lukien ABC:n *Lostissa*, jossa hän näyttelee Karl Martinia.

Elämä ja ura
------------

Bashoff syntyi Philadelphiassa ja on juutalainen. Bashoff aloitti näyttelemisen 10-vuotiaana työskennellen pääosin mainoksissa ja laulaen ja tanssien näyttämöllä. Hän muutti Hollywoodiin valmistuttuaan yliopistosta vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. ↑  Elkin, Michael. "'Spring' is Sprung", Jewish Exponent, 2009-06-18. Luettu 2009-06-18. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Blake Bashoff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
*Canarium strictum*-puun dammarhartsia.
**Dammarhartsi** on muun muassa Dipterocarpaceae-heimon puista erittyvää ainetta, joka kovettuu hartsiksi.

Dammarhartsin väri vaihtelee kirkkaasta vaalean kellertävään. Se liukenee hyvin tärpättiin ja lakkabensiiniin, mutta spriihin heikosti. Dammarhartsin CAS-numero on 9000-16-2.

Tärpättiin liuotettua dammarhartsia käytetään öljymaalauksia sekä entisöitäviä puupintoja suojaavana vernissana. Se tekee pinnasta kiiltävän ja syventää värejä. Sitä voidaan käyttää öljymaalauksessa myös maalausaineena, joka mahdollistaa ohuiden läpikuultavien maalikerrosten tekemisen. Jauhettua dammarhartsia on käytetty myös grafiikassa akvatintan tekemiseen.

Katso myös
----------

* Kopaali

Lähteet
-------

1. 1 2  "Dammara", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Coloria.net: Dammarhartsi
* FAO: Dammar gum[vanhentunut linkki] (pdf) (englanniksi)
* ScienceLab, Material Safety Data Sheet: Damar gum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Daminon Teikhos** (m.kreik. Δαμινὸν Τεῖχος) eli **Damnion Teikhos** (Δάμνιον Τεῖχος) eli **Daunion Teikhos** (Δαύνιον Τεῖχος) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İstanbulin maakunnan Gümüşyakaa (aiempi Eski Ereğli).

Maantiede
---------

Daminon Teikhos sijaitsi Traakian Propontiin (nyk. Marmaranmeri) puoleisella rannikolla. Samalla rannikolla kaupungista lounaaseen sijaitsi Perinthos ja itään Selymbria. Daminon Teikhoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Nimen perusteella kaupunki on ollut linnoitus, joka on ollut ympäröity muurein.

Historia
--------

Daminon Teikhoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkeimpiä syitä on se, että kaupunki kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–418/417 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Damnioteikhitēs* (Δαμνιοτειχίτης) ja *Daunioteikhitēs* (Δαυνιοτειχίτης).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "675. Daminon Teichos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Daunion Teichos *Pleiades*. Viitattu 1.11.2022.
3. 1 2  "52 C2 Daunion Teichos", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
Darnell valokuvattuna 1940-luvulla.
**Linda Darnell** (oik. **Monetta Eloyse Darnell**; 16. lokakuuta 1923 Dallas, Teksas – 10. huhtikuuta 1965 Glenview, Illinois) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

Darnell syntyi Teksasin Dallasissa yhdeksi Calvin Darnellin ja Pearl Brownin neljästä lapsesta. Hänen äidillään oli lisäksi kaksi lasta edellisestä avioliitosta. Hän työskenteli jo lapsena mallina ja teini-iässä näyttelijänä. Hän esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan vuonna 1939. Darnell esiintyi elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.

Darnell oli kolmesti naimisissa. Hänen puolisoinaan olivat J. Peverell Marley vuosina 1943–1952, Philip Leibmann vuosina 1954–1955 ja Merle Roy Robertson 1957–1963. Hän adoptoi ensimmäisen miehensä kanssa tytön, Charlotte Mildred "Lola" Marleyn. Hän kuoli vuonna 1965 Illinoisissa tulipalossa saamiinsa vammoihin vain 41-vuotiaana.

Elokuvia
--------

Darnell *Verta ja hiekkaa* -elokuvan trailerissa.
* *Hänellä oli 20 vaimoa* (1940)
* *Zorron merkki* (1940)
* *Verta ja hiekkaa* (1941)
* *Buffalo Bill* (1944)
* *Tapahtui huomenna* (1944)
* *Pimeyden tullen* (1945)
* *Langennut enkeli* (1945)
* *Anna ja Siamin kuningas* (1946)
* *Centennial Summer* (1946)
* *Aavikon laki* (1946)
* *Aina vain Amber* (1947)
* *Onko rouvani uskoton?* (1948)
* *Kirje kolmelle naiselle* (1949)
* *Rajumyrsky* (1949)
* *Punanahkojen Kosto* (1950)
* *Kaikki tiet tukossa* (1950)
* *13:s kirje* (1951)
* *The Guy Who Came Back* (1951)
* *Kolmannen korvapuusti* (1952)
* *Mustapartainen merirosvo* (1952)
* *Kuoleman kuilu* (1953)
* *Kuoleman kynnyksellä* (1957)

Lähteet
-------

1. 1 2  Darnell, Linda (1921–1965) *Encyclopedia.com*. Viitattu 23.9.2021.
2. ↑  Hollywood Star Walk: Linda Darnell *Los Angeles TImes*. Viitattu 23.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  Ronald L. Davis: Darnell, Monetta Eloyse [Linda] *Texas State Historical Association*. Viitattu 23.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Linda Darnell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Viktor Fredrik Aaltoranta** (18. heinäkuuta 1886 Iisalmi – 12. toukokuuta 1916 Sortavala) oli suomalainen toimittaja, joka työstenteli 1900-luvun alkuvuosina useissa työväenlehdissä.

Aaltoranta työskenteli nuoruudessaan muun muassa seppänä. Myöhemmin hän oli Kuopiossa ilmestyneen *Savon Työmiehen* toimittajana 1908–1910, Porvoossa ilmestyneen *Työläisen* päätoimittajana 1910–1912, *Raivaajan* toimittajana Lahdessa 1912–1914 sekä Sortavalassa ilmestyneen *Päivän Tiedot* -lehden päätoimittajana 1915–1916.

Vuonna 1908 Aaltoranta haastettiin Venäjän pääministerin Pjotr Stolypinin kunnian loukkaamisesta oikeuteen Kuopiossa. Syytteen aiheutti *Savon Työmies* -lehdessä 7. maaliskuuta 1908 julkaistu kirjoitus nimeltä *Järkähtämättömän luja hallitus*. Loimaranta kirjoitti myös runoja (*Kahlehet katki!*) ja humoristisen kertomuksen *Kun kenraalikuvernööriä Kuopioon odotettiin*.

Aaltoranta kuoli keuhkotautiin 29-vuotiaana toukokuussa 1916.

Teoksia
-------

* *Porvoon työväenyhdistyksen 10-vuotiskertomus : v.v. 1901-1911*. Porvoo: Porvoon työväenyhdistys, 1911.

Lähteet
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***V. F. Aaltoranta*** 

1. 1 2 3  Vainajain muistolle.  *Työväen kalenteri 1917*, 1917, s. 266. Kansalliskirjasto. Viitattu 22.1.2022.
2. ↑  Oikeus- ja poliisiasioita.  *Savon Työmies*, 3.10.1908, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.4.2014.
3. ↑  Sytyke. Savon työväen joulujulkaisu V.  *Savon Työmies*, 13.12.1910, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.4.2014.
**Linda Kisabaka** (s. 9. huhtikuuta 1969 Wuppertal) on aktiiviransa päättänyt saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.

Kisabakan päämatkoina olivat 400 ja 800 metrin juoksut. 400 metrin juoksussa hän voitti sisäratojen Saksan mestaruuden vuosina 1990 ja 1995 ja 800 metrin juoksussa ulkoratojen Saksan mestaruuden vuonna 1997. Olympialaisin Kisabaka osallistui kahdesti, vuonna 1992 Barcelonassa ja vuonna 1996 Atlantassa. Barcelonan kisoissa hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa pitkän viestin joukkueessa. Atlantassa hän osallistui 800 metrin juoksuun selviytyen välieriin, minkä lisäksi hän oli mukana pronssia voittaneessa Saksan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Kisabaka edusti Bayer Leverkusenia. Hänen ennätyksensä olivat 400 metrillä 51,16 ja 800 metrillä 1.58,24, molemmat vuodelta 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Linda Kisabaka (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Rooman Colosseum.
**Amfiteatteri** (lat. *amphitheatrum* < m.kreik. *amfi + theatron*, 'molemmin puolin' + 'teatteri') on rakennustyyppi, joka koostuu pyöreästä tai soikeasta näyttämöstä tai muusta esityspaikasta, jota ympäröi portaittain nouseva katsomo. Nykyään amfiteatterista puhutaan usein riippumatta siitä, onko katsomo puoliympyrän vai kokoympyrän muotoinen. Antiikkiin liittyvissä yhteyksissä amfiteatterilla tarkoitetaan kuitenkin aina roomalaista rakennustyyppiä, jossa katsomo ympäröi näyttämöä kaikilta puolilta, kun taas puoliympyrän muotoista, alun perin Kreikassa syntynyttä tyyppiä kutsutaan (kreikkalaiseksi) teatteriksi.

Roomalaiset amfiteatterit erosivat kreikkalaistyylisistä, puoliympyrän muotoisista teattereista paitsi muodoltaan, myös funktioltaan. Siinä missä teattereissa esitettiin näytelmiä, sekä tragedioita että komedioita, amfiteattereissa keskityttiin karkeampaan viihteeseen, etenkin raakoihin eläin- ja gladiaattoritaisteluihin. Amfiteattereihin kaikilla oli vapaa pääsy, ja niillä oli suuri merkitys kansan tyytyväisenä pitämisessä, jota kuvastaa hyvin ilmaus "leipää ja sirkushuveja". Istumapaikat määräytyivät yleensä yhteiskunnallisen aseman mukaan. Naiset kuitenkin joutuivat tavallisesti tyytymään kaikkein huonoimpiin paikkoihin katsomon yläosassa, kaukana näyttämöstä. Tämä ehkä johtui siitä, että amfiteattereissa esitettyjä näytöksiä ei pidetty naisille sopivina. Suurin ja tunnetuin antiikin aikainen amfiteatteri on 1. vuosisadalla jaa. Roomaan rakennettu Colosseum. Varhaisin säilynyt on Pompejin amfiteatteri (noin 70 eaa.).

Kreikkalaisessa maailmassa amfiteatterit eivät koskaan tulleet kovin yleisiksi edes sen jälkeen, kun roomalaiset olivat valloittaneet alueen. Sen sijaan Roomassa oli amfiteattereiden ohella myös paljon puoliympyrän muotoisia roomalaisia teattereita, joiden arkkitehtuuri ja funktio oli eräitä yksityiskohtia lukuun ottamatta sama kuin Kreikassa.

* Pompejin amfiteatteri.Pompejin amfiteatteri.
* Arlesin amfiteatteri Ranskassa.Arlesin amfiteatteri Ranskassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vrt. Valkeapää, Leena: Taidehistorian sanasto (PDF)  2003. Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 21.12.2008. Viitattu 26.7.2017.
2. 1 2  Nielsen, Inge: Amphitheatre. Brill's New Pauly  2006. Brill. Viitattu 10.8.2017.
3. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amfiteatteri** Wikimedia Commonsissa
**Jonangi** on intialainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Kaksi jonangia
Jonangi tuo kooltaan mieleen bullterrierin, mutta toisin kuin tämä ei ole tanakka, vanttera eikä lyhytrunkoinen. Se on tyypillinen alkukantainen paariakoira, ja sillä on monta piirrettä jotka ovat yhteisiä kyseiselle rotutyypille kaikkialla maailmassa. Ehkäpä eniten jonangia muistuttava rotu on basenji – ei länsimaissa tavattu näyttelyihin jalostettu tyyppi, vaan alkuperäinen afrikkalainen kyläkoira.

Otsa on rypistynyt, häntä ohut ja kiertynyt ja korvat tulppaaninmuotoiset. Säkäkorkeus on 35– 40 cm. Karvapeite on äärimmäisen lyhyt, käytännössä karvaton, ja hieno. Väreistä hyväksytään valkoinen, fawn, keksinruskea, suklaanruskea, brindle musta ja kirjava, jossa yhdistyy osa edellä mainituista.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on rohkea ja alkukantainen ja suhtautuu varautuneesti vieraisiin. Se on yhden miehen tai yhden perheen koira. Se on erittäin seurallinen omistajiaan kohtaan.*lähde?* Se ei yleensä hauku, mutta pitää basenjin tapaan jodlausta muistuttavaa ääntä. Aivan kuten basenjin ja dingon kohdalla, myös jonangi-nartulla on juoksu vain kerran vuodessa.

Alkuperä
--------

Jonangi on alkuperäisrotu, jota esiintyy kaikkialla Itä-Intiassa Bengalista Kanyakumariin. Maan itärannikolla on vanhat kauppasuhteet Kaakkois-Aasian kanssa, minkä vuoksi rodun esi-isien uskotaan saapuneen muinaisina aikoina Kolleru-järvelle Kaakkois-Aasiasta. Sitä käytetään pienriistan metsästykseen, vartiointiin ja hanhien paimentamiseen.

Rotu on kuolemaisillaan sukupuuttoon, mutta sitä yritetään elvyttää. Ihmiset tappavat monia sen edustajia, koska villinä se syö kalaa, minkä vuoksi kyläläiset pitävät sitä uhkana bisneksilleen ja ovat alkaneet hävittää sitä.

Alunk/ Sonangi
--------------

On mahdollista, että Desmond Morris viittaa rodulla nimeltä *Alunk* jonangiin: hänen mukaansa sen toinen nimitys on *Sonangi* ja senkin karvapeite on äärimmäisen lyhyt. Hänen kuvailemaansa rotua tavataan enimmäkseen Thanjavurin alueella maan kaakkoisosissa. Pienestä koostaan huolimatta se on vahtikoirana älykäs ja hurjaluonteinen. Desmond Morris vertaa sitä ulkonäöllisesti afrikankarvatonkoiraan ja meksikonkarvatonkoiraan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Canton, Mario. *Levrieri e segugi primitivi*, s. 267-269. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia.
2. ↑  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 621– 622. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jonangi
Linda Jones
**Linda Jones** (14. joulukuuta 1944 Newark, New Jersey – 14. maaliskuuta 1972 Newark, New Jersey) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Hänen tyylinsä oli gospelvaikutteinen, ja hän aloittikin laulamisen kuuden vuoden iässä sisarustensa kanssa hengellisessä kokoonpanossa, Jones Singersissä. Teini-ikäisenä Jones aloitti rhythm and bluesin esittämisen. Ensimmäisen soololevytyksensä hän teki nimellä Linda Lane vuonna 1963. Kyse oli *Lonely Teardrops* -coveresityksestä.

Jones tapasi tuottaja, lauluntekijä George Kerrin, jonka kanssa hän sai sopimuksen Loma Recordsilta vuonna 1967. Läpimurroksi muodostui single "Hypnotized", jonka mukaan myös nimettiin Jonesin albumi *Hypnotized* (1967). Hänet muistetaan yhä parhaiten albumin nimikkosinglestä. Myöhemmin Jones levytti Neptune Recordsille ja Turbo Recordsille. Suurimman menestyksensä muutamaan vuoteen hän saavutti vuonna 1972 voimakkaalla gospeltyylisellään coverillaan Jerry Butlerin kappaleesta "For Your Precious Love".

Jones oli diabeetikko ja kuoli 27-vuotiaana sairautensa komplikaatioihin. Hänen tuotantoaan julkaistiin vielä postuumisti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic.com: Linda Jones


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Viljo Johannes Penttala** (1. kesäkuuta 1891 Isokyrö – 12. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja, urheilujärjestövaikuttaja ja suojeluskuntajärjestön aktiivi.

Penttalan vanhemmat olivat maanviljelijä Isak Penttala, ent. Vaismaa (1860–1935) ja Kreeta Vilhelmiina Matintytär Mattila. Hän valmistui vuonna 1908 Vaasan kauppakoulusta ja vuonna 1914 Rauman seminaarista.

Penttala toimi vuodesta 1915 lähtien Kankaan kansakoulun johtajana Kouvolassa. Hän joutui Suomen sisällissodan alkuvaiheessa punaisten pidättämäksi mutta pääsi kuulustelujen jälkeen vapaaksi ja pakeni sitten valkoisten puolelle.

Penttala toimi 1918 parin kuukauden ajan *Kouvolan Sanomien* päätoimittajana ja oli myös Kouvolan suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hän siirtyi sitten suojeluskuntajärjestön palvelukseen kasvatuspäälliköksi ja toimi vuosina 1924–1942 Kymenlaakson suojeluskuntapiirin huoltopäällikönä. Hän kävi Kadettikoulun vuosina 1927–1929. Vuonna 1941 Penttala hoiti Kouvolassa vapaaehtoisten värväystä suomalaiseen SS-pataljoonaan. Vuosina 1942–1944 hän työskenteli suojeluskuntien *Hakkapeliitta*-lehdessä. Sotien jälkeen Penttala oli Tapaturmantorjunta ry:n talousjohtaja ja *Varokeino*-lehden toimittaja.

Penttala harrasti nuoruudestaan alkaen useita urheilulajeja, erityisesti painia. Hän oli Suomen Painiliiton puheenjohtajana 1929–1931 ja 1941. Hän oli myös Suomen olympiakomitean jäsen sekä kuului SVUL:n johtokuntaan ja johti sen Kymen piiriä.

Penttala julkaisi vuonna 1961 Suomen sisällissodan tapahtumia Kymenlaaksossa valkoisten näkökulmasta kuvanneen teoksen *Pohjois-Kymenlaakson itsenäisyyshistoria*. Hän kirjoitti myös seitsemän eri alojen turvallisuusopasta.

Teoksia
-------

* *Pohjois-Kymenlaakson itsenäisyyshistoria*. Tekijä, Karhula 1961
* *Urheiluhuumoria*. Tekijä, Karhula 1965

Lähteet
-------

* Mirja Turunen: *Veripellot : Sisällissodan surmatyöt pohjois-Kymenlaaksossa 1918*, Atena Kustannus, Jyväskylä 2008 ISBN 978-951-796-525-5 Penttalasta s. 62
* Vaismaan suku : Isak Penttala (Arkistoitu – Internet Archive)
* V. J. Penttala 70-vuotias (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 1.6.1961, HS Aikakone. Viitattu 7.3.2018.
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.7.1966, HS Aikakone. Viitattu 4.4.2018.
**Maapäivät** on nimitys erilaisista valtiollisista kokouksista, joihin osallistuu jonkin tietyn alueen edustajia käsittelemään alueen lainsäädäntöön ja hallintoon liittyviä asioita. Joissakin tapauksissa maapäivät-nimitystä on käytetty säännöllisesti kokoontuvista parlamenteista, toisissa tapauksissa maapäivät ovat kokoontuneet jonkin poikkeuksellisen tilanteen vuoksi. Suomessa on pidetty kolmet maapäivät, vuosina 1616, 1742 ja 1809.

Etelä-Tiroli
------------

Italian itsehallinnollisen alueen Etelä-Tirolin parlamenttia kutsutaan saksaksi maapäiviksi (saks. *Südtiroler Landtag*).

Itävalta ja Saksa
-----------------

Itävallan ja Saksan osavaltioparlamentteja kutsutaan maapäiviksi (saks. *landtag*).

Liechtenstein
-------------

Liechtensteinin parlamentti on nimeltään landtag eli maapäivät.

Suomessa pidetyt maapäivät
--------------------------

* Helsingin maapäivät, pidettiin Kustaa II Aadolfin kutsusta vuonna 1616.
* Turun maapäivät, pidettiin pikkuvihan aikana vuonna 1742.
* Porvoon valtiopäivät, joita toisinaan kutsutaan maapäiviksi, pidettiin Venäjän vallan alkaessa vuonna 1809.

Katso myös
----------

* Ruotsin maapäivät
* Valtiopäivät
**Viattoman sininen taivas** (*Himlen är oskyldigt blå*) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 2010. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Hannes Holm, ja pääosissa näyttelevät Bill Skarsgård, Peter Dalle ja Josefin Ljungman.

Elokuva perustuu tositapaukseen vuodelta 1975, kun poliisi paljasti amfetamiinia valmistavan Sandhamn-liigan, joka piti pääpaikkanaan Ruotsin kuninkaallisen pursiseuran omistamaa ravintolaa ja hotellia.

Juoni
-----

17-vuotias lukiolaispoika Martin (Bill Skarsgård) kärsii isänsä alkoholismista ja onnistuu saamaan koulutoverinsa, vauraan perheen pojan avulla kesätyöpaikan poissa kotoa, hienon pursiseuran ravintolasta Tukholman saaristossa. Ravintolan johtaja mieltyy nuoreen Martiniin, mutta vasta kun on liian myöhäistä, Martin tajuaa joutuneensa ravintoloitsijan huumeliigan apupojaksi.

Näyttelijät
-----------

* Bill Skarsgård: Martin
* Peter Dalle: Gösta
* Josefin Ljungman: Jenny
* Amanda Ooms: Siv
* Björn Kjellman: Nils
* Adam Pålsson: Micke
* Rasmus Troedsson: Ulf
* Annika Olsson: Ann-Britt
* Peter Engman: Kenta
* Gustave Lund: Nalle
* Erik Johansson: Jonte
* Stig Engström: Fritz
* Elin Klinga: Marketta
* Leif Andrée: Stig

Peter Dalle oli ehdolla parhaan miessivuosan Guldbagge-palkinnon saajaksi ja elokuvaaja Göran Hallberg parhaan kuvauksen sarjassa samassa kilpailussa.

Elokuva ensiesitettiin Suomessa Yle Fem -kanavalla 6.10.2013. Se on esitetty myös 7.9.2014 ja 19.6.2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Peltonen, Timo: Aikuistumisen outo kesä, Tunnelmallinen ruotsalaisdraama keräsi ansaittuja kehuja kotimaassaan (Arkistoitu – Internet Archive), Helsingin Sanomat 6.10.2013. Viitattu 8.9.2014.
2. ↑  *Viattoman sininen taivas* Elonetissä.
**Bahuvriihi** on yhdyssana, jonka kirjaimellisesti tarkoittama asia on koko yhdyssanan tarkoittaman olennon ominaispiirre. Esimerkiksi sanat *kaljupää*, *herkkusuu*, *harvahammas*, *pitkätukka* ja *hapannaama* ovat bahuvriihiyhdyssanoja. Bahuvriihit ovat eräs määritysyhdyssanojen alalaji. Bahuvriihit eivät kuitenkaan ole jälkiosansa alalajeja eli hyponyymeja. Esimerkiksi sana *harvahammas* ei ole alakäsite edusosalle *hammas* vaan tarkoittaa sellaista, jolla on harvat hampaat. Bahuvriihejä käytetään pääasiassa substantiiveina, mutta ne saattavat esiintyä myös adjektiivin kaltaisina määritteinä kuten ilmauksessa "*kaistapää* autoilija". Bahuvriiheistä ei käytetä komparatiivimuotoja, kuten muotoa *kaistapäämpi*.

*Bahuvrīhi* on sanskritin kielen sana, ja siihen liittyvä kielioppitermi on saanut alkunsa intialaisen kielitieteilijä Pāṇinin tutkimuksista. *Bahuvrīhi* on itsekin bahuvriihi. Sen alkuosan *bahu* merkitys on ’paljon’, ja *vrīh* tarkoittaa riisiä. Kokonaisuudessaan kyseinen yhdyssana merkitsee rikasta.

Lähteet
-------

1. ↑  § 424 Mitä ovat bahuvriihiyhdyssanat? *Kotus.fi*.  2008. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Viitattu 17.9.2012.
2. ↑  Olausson, Ylva: The Head as an Element in Swedish Compound Words (Method) *Linguistics-journal.com*.  Elokuu 2008. Linguistics Journal.  Arkistoitu 5.7.2012. Viitattu 17.9.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Definition of "bahuvrihi" *Collinsdictionary.com*. HarperCollins Publishers Limited. Viitattu 17.9.2012. (englanniksi)
4. ↑  Carlson, Lauri: Ctl 104 Morfofonologian harjoituksia (Yhdyssanat) *Ling.helsinki.fi*.  20.10.2011.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 17.9.2012.
**Antti Leo Kalevi Majander** (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on Helsingin Sanomien kirjallisuustoimittaja.

Majander aloitti lehtiuransa Länsiväylän kesätoimittajana. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa vuodesta 1983 lähtien. Hän kirjoitti aluksi kirja-arvioita ja oli pätkätyöläinen noin kymmenen vuoden ajan. Majander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1989 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän toimi Helsingin Sanomien avustajana ja toimittajana 2000 asti, jolloin hänet valittiin lehden vastaavaksi kirjallisuustoimittajaksi. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Pekka Tarkkaa.

Majander syntyi pankinjohtaja Taito Majanderin ja opettaja Seija Kahrin perheeseen. Hänen siskonsa on kirjankustantaja Leena Majander-Reenpää ja veljensä historiantutkija Mikko Majander.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muurinen, Heta: Kulttuuritoimittajan eväinä itseluottamusta ja nöyryyttä *375 humanistia*.  11.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Viitattu 12.2.2016.
2. ↑  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 574. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. ↑  Härkönen, Hasse: Hitaasti hyvä tulee  8.10.2010. Kauppalehti. Viitattu 12.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Muurinen, Heta: Antti Majander *375 humanistia*.  16.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
**Antti Marttinen** (s. 1954) on sarjakuvien suomentaja ja toimittaja.

Marttinen oli vuosina 1989–2008 ilmestyneen *Myrkky*-sarjakuvalehden päätoimittaja sen koko ilmestymisen ajan. Hän suomensi 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla Semic-kustantamon julkaisemia sarjakuva-albumeita, muun muassa Bill Wattersonin *Lassia ja Leeviä*, Gary Larsonin *Kaukana poissa* -sarjaa sekä André Franquinin *Niilo Pielistä* ja *Pikoa ja Fantasioa*. 2000-luvulla hän on suomentanut paljon Jim Davisin *Karvista*. Marttinen on kirjoittanut yhdessä Juho Juntusen kanssa visailukirjan *Kuka mitä häh? Kysymyksiä suomirockista* (2006).

Marttinen työskentelee nykyään Egmont Kustannuksella. Hän on ollut vuodesta 2009 *Korkeajännitys*-lehden toimittaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tekijähaku nimellä "Antti Marttinen"[vanhentunut linkki] Fennica-tietokanta. Viitattu 28.2.2018.
2. ↑  Jansto Jokelin: "Myrkky avasi alkukantaisimmat saastan portit" – 1990-luvun likaisin nuortenlehti sisälsi aitoa virtsaa ja rasvaisia seksikohtauksia Yle 13.2.2021. Viitattu 16.2.2021.
3. ↑  "Frode Øverlin Pyton esiintyi Suomessa 1990-luvulla" (Antti Marttisen mielipidekirjoitus) (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 11.1.2011. Viitattu 28.2.2018.
4. ↑  Korkeajännityksen pitkä sotaretki Mustaa valkoisella -blogi 8.2.2013.