recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Residylaskenta** on tekniikka, jolla voidaan laskea polkuintegraaleja. Tekniikassa käytetään hyödyksi Laurentin sarjaa. Tehtävänä on laskea integraali {\displaystyle \int \limits \_{\Gamma }f(z)dz}, missä \Gamma on yksinkertainen suljettu positiivisesti suunnattu ääriviiva ja f(z) on analyyttinen \Gamma:ssa lukuun ottamatta yksittäistä sisäpuolista pistettä {\displaystyle z\_{0}}. Tällöin funktio f(z) voidaan esittää Laurentin sarjana {\displaystyle f(z)=\sum \_{j=-\infty }^{\infty }a\_{j}(z-z\_{0})^{j}}. Tällöin integraalin arvoksi saadaan {\displaystyle \int \limits \_{\Gamma }f(z)dz=2\pi ia\_{-1}}. Tässä {\displaystyle a\_{-1}} kutsutaan funktion f reduaaliksi pisteessä {\displaystyle z\_{0}} ja merkitään {\displaystyle Res(f;z\_{0})} tai lyhyemmin {\displaystyle Res(z\_{0})}.

Esimerkki 1: Tarkastellaan funktiota {\displaystyle f(z)=ze^{3/z}} ja lasketaan integraali {\displaystyle \int \limits \_{|z|=4}ze^{3/z}dz}, kun tiedetään, että funktiolla on residuaali pisteessä z=0.

Ratkaisu: Funktiolla {\displaystyle e^{\omega }} on Taylorin sarja {\displaystyle e^{\omega }=\sum \_{j=0}^{\infty }{\frac {\omega ^{j}}{j!}}}. Tästä saadaan Laurentin sarjaksi funktiolle {\displaystyle ze^{3/z}} pisteen z=0 ympäristössä {\displaystyle ze^{3/z}=z\sum \_{j=0}^{\infty }{\frac {1}{j!}}\left({\frac {3}{z}}\right)^{j}=z+3+{\frac {3^{2}}{2!z}}+{\frac {3^{3}}{3!z^{2}}}+\cdots }. Tällöin {\displaystyle Res(0)={\frac {3^{2}}{2!}}={\frac {9}{2}}}. Koska piste z=0 on ainoa nollakohta ympyrän {\displaystyle |z|=0} sisällä, saadaan integraalin arvoksi {\displaystyle \int \limits \_{|z|=4}ze^{3/z}dz=2\pi i{\frac {9}{2}}=9\pi i}.

Lähteet
-------

* Saff, Edward B. & Snider, Arthur D.: Fundamentals of Complex Analysis: Engineerging, Science, and Mathematics, Pearson 3. painos

### Viitteet

1. ↑  Saff ja Snider, s. 307
2. 1 2  Saff ja Snider, s. 308

Kirjallisuutta
--------------

* Väisälä, Kalle: *Matematiikka IV*. 141, 10. painos. Espoo: Otakustantamo, 1986 (1965). ISBN 951-671-087-5.
* Lehto, Olli: *Funktioteoria I–II*. Helsinki: Limes ry, 1985 (1980). ISBN 951-745-077-X.
* Spiegel, Murray R. & Lipschutz, Seymour & Schiller, John J. &; Spellman, Dennis: *Complex Variables*. Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009 (1964). ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook).
**Ääretön regressio** syntyy sarjassa väittämiä silloin, kun väittämän *P*1 totuus riippuu väittämän *P*2 totuudesta, ja edelleen mille tahansa väittämälle *P*n kyseisessä sarjassa sen totuus riippuu väittämän *P*n+1 totuudesta. Tällöin väittämälle *P*1 ei olisi koskaan tarpeeksi tukea, koska ääretöntä sarjaa, joka tuen tarjoaisi, ei voida koskaan saattaa loppuun.

Ääretön regressio muodostaa erityisen ongelman silloin, kun pyritään ratkaisemaan jokin ongelma tavalla, joka päätyy lopulta uudelleen samaan ongelmaan. Tällöin alkuperäinen ongelma toistuu loputtomiin. Filosofiassa äärettömään regressioon perustuvat argumentit pyrkivät osoittamaan, että jokin filosofinen teoria on näennäisratkaisu, koska se vain siirtää ongelman toisaalle.

Ääretöntä regressiota hyödyntäviä argumentteja
----------------------------------------------

* Agrippan trilemma
* Homunculus-kritiikki ja kartesiolainen teatteri-argumentti
* Kolmannen ihmisen argumentti
* Regressioargumentti

Katso myös
----------

* Kehäpäätelmä

Lähteet
-------

1. ↑  Ridge, Michael: Glossary of Terms *michaelridge.com*.  Arkistoitu 21.2.2009. Viitattu 5.5.2009.
2. ↑  Raatikainen, Panu (toim.): Regressio, ääretön *Ajattelu – kieli - merkitys*. Viitattu 5.5.2009.
Seitsemän *Oxford English Dictionaryn* toisen painoksen 20 osasta
**Oxford English Dictionary** (**OED**) on yleisesti merkittävimpänä pidetty englannin kielen sanakirja. Siinä esitetään sanojen merkitys, ääntämys sekä etymologia. Teosta julkaisee Oxford University Press, ja ensimmäinen laitos valmistui vuonna 1928, toinen 1989.

OED:ssä sanojen merkitykset on ryhmitelty havaintoaineiston mukaiseen aikajärjestykseen. Monimutkaisissa tapauksissa esitysten rakenne jakautuu lukuisiin eri haaroihin. Sanojen vivahteista esitetään laaja määrä erilaisista lähteistä lainattuja esimerkkejä. Lähteet vaihtelevat keittokirjoista klassiseen kirjallisuuteen ja televisiolähetyksistä Internetin uutisryhmiin.

Historia
--------

James Murray alkoi koota OED:n ensimmäistä laitosta 1800-luvun lopulla. Hänen ajatuksenaan oli, että englannin sanakirja ei ole kenenkään yksityisen ihmisen tai tietyn aikakauden luomus vaan vähittäisen kasvun ja kehityksen tulos. OED:n ensimmäinen laitos valmistui 1928, ja siinä oli kymmenen osaa ja yli 414 000 sanaa. Toinen laitos julkaistiin 1989, ja siinä oli yhteensä 21 730 sivua ja noin 600 000 sanaa. Kolmatta laitosta valmistellaan elektronisessa muodossa. Painetun version digitalisoimiseksi palkattiin 150 konekirjoittajan ryhmä, joka työskenteli puolitoista vuotta Floridassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Oxford English Dictionary Online – Pikaopas Turun yliopiston kirjasto. Viitattu 22.3.2007.
2. ↑  About the Oxford English Dictionary Oxford English Dictionary. Viitattu 25.8.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Gleick, James: Cyber-Neologoliferation  5.11.2006. New York Times. Viitattu 22.3.2007. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Gilliver, Peter et al: *The Ring of Words: Tolkien and the Oxford English Dictionary*. Oxford: Oxford University Press, 2006.
* Murray, K. M. Elisabeth: *Caught in the Web of Words: James Murray and the Oxford English Dictionary*. Oxford: Oxford University Press, 1977.
* Winchester, Simon: *The Meaning of Everything: The Story of the Oxford English Dictionary*. Oxford: Oxford University Press, 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* Oxford English Dictionaryn verkkosivut. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Britannian valtiovarainministeriön rakennus St. Georges Streetillä Lontoossa.
**Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriö** (engl. *His Majesty's Treasury*, lyhyemmin *HM Treasury*) on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan ministeriöistä. Se on vastuussa Yhdistyneen kuningaskunnan talouspolitiikasta. Ministeriö sijaitsee Westminsterissä, Lontoossa.

Historia
--------

Englannin valtiovarainministerön historia juontaa Henry the Treasureriksi nimitettyyn henkilöön, joka oli Englannin kuningas Vilhelm Valloittajan alainen.

Nykyinen Britannian valtiovarainministeriö onkin Englannin kuningaskunnan valtiovarainministeriön seuraaja. Englannin valtiovarainministerö muodostui Englannin hovista Henrik I:n aikakaudella vuonna 1126. Kuninkaan rahastonhoitajan roolista on muodostunut Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin (virallisesti First Lord of the Treasury), valtiovarainministerin (Chancellor of the Exchequer, Second Lord of the Treasury), sekä toisen ja kolmannen valtiovarainministerin roolit. Pääministeri on valtiovarainministeriön virallinen pää ja ylin ministeri, mutta käytännössä ministeriöstä vastaa valtio­varain­ministeri.

Ministeriön nimi vaihdetaan His Majesty's Treasuryksi, jos vallassa oleva monarkki on mies.

Valtiovarainministeriön ministerit
----------------------------------

Valtiovarainministeriön ministerit Cameronin hallituksessa:

| Ministeri | Virka (ja asema) | puolue |
| --- | --- | --- |
|  | David Cameron | First Lord of Treasury (vain virallisesti ylin ministeri) | konservatiivi |
|  | George Osborne | Valtiovarainministeri, Second Lord of the Treasury (päävastuu) | konservatiivi |
|  | Danny Alexander | Toinen valtiovarainministeri (julkiset menot, aluehallintojen ja keskushallinon väliset raha-asiat) | liberaalidemokraatti |
|

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  C. Warren Hollister - The Origins of the English Treasury The English Historical Review Vol. 93, No. 367 (Apr. 1978) Retrieved 2012-06-25
3. ↑  Open Domesday Retrieved 2012-06-25
4. ↑  HM Treasury:History
5. ↑  (Baron) T B Macaulay - History of England, Volume 1 CUP Archive, 18 Jan 2012 Retrieved 2012-06-25
6. ↑  Government UK *gov.uk*.

Aiheesta muualla
----------------

* HM Treasuryn verkkosivut (englanniksi)
**Alien** on ruotsalainen hard rock -yhtye.

Historia
--------

Alienin perustivat vuonna 1986 laulaja Jim Jidhed, kitaristi Tony Borg, basisti Ken Sandin, rumpali Toby Tarrach ja kosketinsoittaja Jimmy Wandroph. Ensimmäinen single tulevalta debyyttialbumilta oli *Only One Woman*, The Marbles -yhtyeen alkuperäinen kappale vuodelta 1968. Alien teki tästä kyseisestä kappaleesta coverin ja se oli suuri menestys yhtyeen kotimaassa Ruotsissa vuonna 1988. *Only One Woman* pysyi Ruotsin virallisen singlelistan paikalla 1. kuusi viikkoa. Debyyttialbumi *Alien* julkaistiin samana vuonna Virgin Recordsin kautta. Albumi myi todella hyvin ja singlet *Brave New Love* ja *Tears Don't Put Out the Fire* saivat paljon radiosoittoa. Jidhed jätti Alienin samana vuonna keskittyäkseen soolouraansa. Hänet korvasi uusi laulaja Pete Sandberg, jonka kanssa Alien julkaisi vuonna 1989 debyyttialbumin kansainvälisen version.

Vuonna 1990 rumpali Imre Duan ja kosketinsoittaja Bert Andersson korvasivat Tarrachin ja Wandrophin. Alien julkaisi toisen studioalbumin *Shiftin' Gear* uudella kokoonpanolla. Mutta albumi ei ollut menestys ja kokoonpano muutoksia seurasi. Uudet jäsenet, rumpali Stefan Ridderstrale ja kosketinsoittaja Richard Andre tulivat yhtyeeseen. Sandinin korvasi Conny Payne vuonna 1993. Lopulta Sandberg lähti ja hänen tilalleen valittiin Daniel Borch. Alien julkaisi kolmannen studioalbuminsa, taas nimeltään *Alien* vuonna 1993. Ridderstrale ei osallistunut nauhoituksiin, joten rummut albumille nauhoitti Michael Wilkman. Staffan Scharrin otettiin yhtyeeseen pysyväksi jäseneksi ja neljäs studioalbumi *Crash* julkaistiin vuonna 1995. Albumi esitteli raskaampaa materiaalia mitä Alien oli aikaisemmin julkaissut.

*Dark Eyes* -albumi vuonna 2005 toi alkuperäisen laulajan, Jim Jidhedin takaisin Alieniin. *Dark Eyes* esitteli uuden kokoonpanon, Jidhed ja Borg, joka oli ainoa alkuperäisjäsen soittaen kaikilla albumeilla, basisti Berndt Ek, rumpali Jan Lundberg ja kosketinsoittaja Mats Landborgh. Vuonna 2010 yhtye ilmoitti palaavansa alkuperäisellä kokoonpanolla ja julkaisi singlen *Ready to Fly*. Ensimmäinen albumi alkuperäisellä kokoonpanolla 26 vuoteen, *Eternity* julkaistiin vuonna 2014.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Alien* (1988)
* *Shiftin' Gear* (1990)
* *Alien III* (1993)
* *Crash* (1995)
* *Dark Eyes* (2005)
* *Eternity* (2014)
* *Into The Future* (2020)

### Livealbumit

* *Live in Stockholm 1990* (2001)

### Kokoelmat

* *Best & Rare* (1997)

### Singlet

* "I'll Survive" (1987)
* "Headstrong" (1987)
* "Tears Don't Put Out the Fire" (1988)
* "Go Easy" (1988)
* "Only One Woman" (1988)
* "The Air That I Breathe" (1989)
* "Easy Livin'" (1989)
* "Angel Eyes" (1990)
* "Turn on the Radio" (1990)
* "Take Me to Heaven" (1993)
* "Number One" (1993)
* "Vit Jul" (1993)
* "Ready to Fly" (2010)
* "Imagine" (2018)
* "Night of Fire" (2020)
* "What Are We Fighting for" (2020)

Aiheesta muualla
----------------

* Alienin virallinen sivusto
**Rhipsalideae** on yksi kaktuskasvien heimon Cactoideae-alaheimon yhdeksästä tribuksesta.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat puiden oksilla kasvavia epifyyttejä tai kallioilla kasvavia litofyyttejä, kasvutavaltaan tavallisesti riippuvia, joskus alustansa myötäisiä tai pensasmaisia, eivät koskaan kiipeileviä. Varret ovat nivelikkäät ja poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Areolit ovat varteen uponneita. Päivällä avautuvat ja yön yli avoinna olevat kukat sijaitsevat lateraalisesti ja ovat pieniä, säteittäisiä, putkimaisia tai vastakohtaisia. Pohjus on paljas, harvoin siinä on areoleita. Mehevä hedelmä on marjamainen ja avautumaton. Siemenet ovat pieniä tai keskikokoisia, vailla selvää pintakuviointia, ja kannattimen arpi (hilum) sekä siitereikä (mikropyle) ovat yhtyneet. Siemenessä on limainen vaippa (arillus).

Levinneisyys
------------

Tribuksen lajit kasvavat pääasiassa Etelä-Amerikan itäosassa, mutta joitakin lajeja tavataan myös Keski- ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Yksi laji, hiuskorallikaktus (*Rhipsalis baccifera*) on levinnyt myös Vanhan maailman tropiikkiin.

Suvut
-----

Tribus koostuu neljästä suvusta.

* kausikaktukset (*Hatiora*, synonyymit: *Epiphyllopsis*, *Hariota*, *Pseudozygocactus*, *Rhipsalidopsis*)
* lapakaktukset (*Lepismium*, synonyymit: *Acanthorhipsalis*, *Lymanbensonia*, *Pfeiffera*)
* korallikaktukset (*Rhipsalis*, synonyymi: *Erythrorhipsalis*)
* talvikaktukset (*Schlumbergera*, synonyymit: *Epiphyllanthus*, *Zygocactus*)

Lähteet
-------

* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet:

### Viitteet

1. 1 2 3  Anderson 2001: 102.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q149414
* Wikispecies: Rhipsalideae
* BioLib: 400661
* EoL: 52193776
* GRIN: 1903
* NCBI: 186276
* Open Tree of Life: 801077

 |

 |
**Akatemian ykseydestä Platonin jälkeen** (m.kreik. Περὶ τοῦ μίαν εἶναι τὴν ἀπὸ τοῦ Πλάτωνος Ἀκαδημίαν, *Peri tū mian einai tēn apo tū Platōnos Akadēmian*; lat. *Non esse Academiam a Platone profectam*) oli Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma, joka käsitteli nimensä mukaisesti Platonin Akatemian opillista ykseyttä. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta esiintyy Lampriaan tekemässä Plutarkhoksen teosten luettelossa (numero 63).

Tutkielmalla Plutarkhos pyrki puolustamaan Platonin Akatemian opillista ykseyttä aina Platoniin itseensä saakka, siinä missä Akatemian niin kutsutun akateemisen skeptisismin katsottiin vahingoittaneen tätä ykseyttä. Plutarkhoksen oletetaan argumentoineen tutkielmassa sen puolesta, että akateeminen skeptisismi ja dogmatistisempi Platon-tulkinta on mahdollista sovittaa yhteen. Tämä ajatus voidaan nähdä yhtenä Plutarkhoksen ajattelun keskeisistä piirteistä. Teoksella Plutarkhoksen on katsottu jatkavan Filon Larissalaisen perinnettä.

Samaan aihepiiriin liittyi Plutarkhoksen tutkielma *Pyrrhonistien ja akateemikkojen erosta*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karamanolis, George: Plutarch *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
2. 1 2  Burns, Aaron: Diatribe and Plutarch's practical ethics (s. 27–28) University of Iowa. Viitattu 10.5.2021.
3. ↑  Dillon, John: Plutarch and Platonist Orthodoxy.  *Illinois Classical Studies*, FALL/1988, 13. vsk, nro 2, PLUTARCH, s. 357–364. Artikkelin verkkoversio.
**Athene Niken temppeli** on pieni antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsee Ateenan Akropoliin länsilaidalla Propylaian eteläpuolella. Se on omistettu Athene Nikelle eli voitonjumalatar Niken hahmon omaksuneelle Athenelle.

Historia
--------

Temppelin rakentaminen alkoi vuonna 435 eaa. ja se valmistui vuonna 420 eaa. Temppelin suunnitteli Kallikrates. Samalla paikalla on ollut sodanjumalille osoitettuja pyhäkköjä jo mykeneläisellä ajalla ja muun muassa varhaisempi temppeli, jonka persialaiset tuhosivat vuonna 480 eaa.

Temppelin pohjapiirros.
Vuonna 1687 osmanit purkivat temppelin ja käyttivät sen kiviä Akropoliin linnoittamiseen venetsialaisten piirittäessä linnavuorta. Vuonna 1834 Kreikan itsenäistymisen jälkeen paikalla aloitettiin tutkimukset, ja temppeli rakennettiin uudelleen vuoteen 1838 mennessä. Tämän jälkeen temppeli on koottu uudestaan kahdesti vuosina 1940 ja 1998, koska muun muassa sen perustukset on pitänyt tehdä uudestaan.

Rakennus
--------

Temppeli edustaa joonialaista tyyliä, ja se on Akropoliin ensimmäinen puhtaasti joonialainen rakennus. Temppeli on amfiprostyylitemppeli, ja sen kummassakin päädyssä on neljä pylvästä (*tetrastyyli amfiprostyyli*). Keskellä on cella. Pausaniaan kuvauksen perusteella temppelissä oli puinen Athene Niken patsas, jonka toisessa kädessä oli granaattiomena ja toisessa kypärä. Patsaalla ei ollut siipiä, mikä olisi ollut Niken patsaalle tyypillistä. Siksi sitä kutsuttiin nimellä *Apteros Nike* ("Siivetön Voitto"). Kerrotaan, että siivettömyyden tarkoituksena olisi ollut se, ettei jumalatar voisi koskaan jättää Ateenaa.

Temppelin ympäri kulki friisi kaikilla sen neljällä sivulla. Itäsivun friisi esitti olympolaisia jumalia ja muiden sivujen friisit historiallisia taisteluja, kuten vuoden 490 eaa. Marathonin taistelua. Temppelin friisit ovat Akropolis-museossa lukuun ottamatta joitakin osia, jotka ovat British Museumissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Temple of Athena Nike Acropolis Museum.  Arkistoitu 7.4.2015. Viitattu 9.3.2015.
2. 1 2 3 4  Temple of Athena Nike *Ancient-Greece.org*. Viitattu 9.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Athene Niken temppeli** Wikimedia Commonsissa
Rheinwaldhorn

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ticino, Graubünden,  Sveitsi |
| Vuoristo | 
Ádulan Alpit, Lepontinen Alpit |
| Korkeus merenpinnasta | 
3 402 m |
| Prominenssi | 
1 337 mView and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
46° 29′ 37″ P, 9° 02′ 24″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Rheinwaldhorn** (saksaa, ital. *Adula*) on Adulan Alppien ja Ticinon kantonin korkein vuori Ticinon ja Graubündenin kantonien rajalla, Rheinwaldin, Valsin, Serravallen ja Blenion kunnissa, Sveitsissä. Sen korkeus on 3 402 metriä.

Reinin yksi alkujoki, Hinterrhein, saa alkunsa vuoren kaakkoispuolella sijaitsevalta Paradiesjäätiköstä, josta lähtee Ursprunglaaksoa pitkin pikkupuroja kohti Hinterrheinin kylää. Rheinwaldhornin pohjoispuolella on Läntajäätikkö (saks. *Läntagletscher*), joka sulaa Valser Rheiniin, joka yhdistyy pohjoisempana Glogniin, joka puolestaan laskee Vorderrheiniin.

Lähteet
-------

* National map: swisstopo (Sveitsin valtion julkinen karttapalvelu) *map.geo.admin.ch*. Wabern:  Bundesamt für Landestopografie swisstopo.  (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (retoromaaniksi), (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Rheinwaldhorn *My Switzerland*. Viitattu 2.6.2012.
2. ↑  Rhine River WWF. Viitattu 2.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rheinwaldhorn** Wikimedia Commonsissa

* Summitpost Kiipeilyohjeet ja kuvia
**Lea Lumme** (16. tammikuuta 1910 Kangaslampi – 3. elokuuta 1994 Kangaslampi) oli suomalainen agronomi ja järjestöaktiivi, joka toimi Akateemisten Naisten Karjala-Seuran puheenjohtajana.[1]

Henkilöhistoria
---------------

Lumme valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1933 ja kiinnostui Kalevalasta ja Karjalasta jo opiskeluaikanaan. Hän teki Karjalaan tutustumismatkan Saima Harmajan kanssa 1933. Lumme toimi aktiivisesti Akateemisten Naisten Karjala-Seurassa, jonka viimeinen puheenjohtaja hän oli. Hän hoiti kotitilaansa ja teki opettajan sijaisuuksia. Kulttuurista kiinnostunut Lumme suunnitteli Kangaslammin kansallispuvun ja innostui kanteleesta perinnesoittimena. Hän vaikutti varsinkin ns. Heinäveden kanteleiden rakentamiseen, vaikka ei niitä itse valmistanutkaan.[1]

Julkaisuja
----------

* *Mitä tarkoitetaan kotitaloustyöllä?*, 1941
* *Emännän työpäiväkirja. N:o 1, Ohjeet ja aputaulukot*, 1941, Lea Lumme, Martti Sipilä
* *Mitä tarkoitetaan n.k. naisten asevelvollisuudella?: esitelmä naisten suurkokouksessa maaliskuun 24 p:nä 1941*, 1941
* *Me uskomme. 2, Akateemisten naisten Karjala-seuran 20-vuotisjulkaisu*, 1942, toim. Liisa Castrén, Armi Hallstén-Kallia, Irja Harmas, Terttu Helminen, Lea Lumme
* *Työtehon kehittäminen kotitaloudessa ja karjataloudessa: alustus 24 edustajakokouksessa v. 1943*, 1943
* *Mikkelin tyttölyseo 1879-1954: 75-vuotisjulkaisu*, 1954, toim. Katri Laatunen, Elina Arohonka, Toini-Inkeri Kaukonen, Lyyli Konsti, Lea Lumme

Lähteet
-------

1. 1 2  Väinämöisen kanteleita Kangaslammilta. (kantele.net, 26.2.2010) (Viitattu 16.6.2020)
Balblair-tislaamo
**Balblair** on skottilainen viskitislaamo, joka sijaitsee Eddertonissa, Ross-shiressä.

Tislaamo perustettiin alun perin vuonna 1790, ja sen rakensi uudelleen suunnittelija Charles C Doig vuonna 1895 siirtääkseen sen lähemmäksi Eddertonin rautatieasemaa Inverness and Ross-shire Railway -rautatiellä. Alkuperäinen vedenlähde oli kuitenkin niin hyvä että tislaamo päätti olla välittämättä läheisestä purosta käyttäen sen sijaan edelleen alkuperäistä Ault Deargin puroa. Vielä tänäänkin tislaamo käyttää alkuperäistä vedenlähdettään.

Perustaja John Ross johti Balblair-tislaamoa menestyksekkäästi ja vuonna 1824 mukaan liittyi hänen poikansa Andrew. Tislaamo pysyi Rossin perheen omistuksessa vuoteen 1894 asti, jolloin se siirtyi Alexander Cowanin haltuun. Vuonna 1948 tislaamon osti Robert Cumming, joka laajensi tislaamoa ja tehosti sen tuotantoa. Cumming johti tislaamoa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1970 ja myi sen Hiram Walkerille. Vuonna 1996 tislaamon osti Inver House Distillers Limited.

Balblair-tislaamolla on yksi tislausalan vanhimmista arkistoista, ja ensimmäinen merkintä on 25. tammikuuta 1800. John Ross kirjoitti sen itse, ja siinä luki: "Myyty David Kirkcaldylle Ardmoresta yksi gallona viskiä hintaan £1.8.0d".

Balblair Single Malt -viskiä pullotetaan neljänä vuosikertana – 2000, 1997, 1989 ja 1979 – ja designin on innoittanut lähellä sijaitseva piktikivi *Clach Biorach*, jonka uskotaan olevan 4000 vuotta vanha. Vuosikerta 1989 voitti kultamitalin ja todettiin "luokkansa parhaaksi" vuoden 2007 International Wine & Spirits Competition -kilpailussa, ja Ian Buxton suositteli sitä kirjassaan *101 Whiskies to Try Before You Die*.

Tislaamon omistaa nykyisin Inver House Distillers Limited, jonka muihin tislaamoihin kuuluvat mm. Speyburn-Glenlivet, Knockdhu, Old Pulteney ja Balmenach.

Tislaamolla on oma vierailukeskus, joka on auki vierailijoille vuoden ympäri.

Lähteet
-------

1. ↑  "Balblair distillery", *The List*. Viitattu 1. lokakuuta 2013.
2. ↑  Buxton, Ian. *101 Whiskies to Try Before You Die*, s. 29.

Aiheesta muualla
----------------

* Tislaamon kotisivut
* Diffords Guide (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jorge Augusto da Cunha Gabriel** (eli **Jorginho**; s. 17. lokakuuta 1974 Belém) on brasilialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Vasco da Gamaa ja Brasilian beachfutis-maajoukkuetta. 175 senttimetriä pitkä Jorginho on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Jorginho on voittanut MM-kilpailuista peräti kahdeksan maailmanmestaruutta vuosina 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003 ja 2004.*lähde?* Hänellä on myös yksi MM-hopea vuodelta 2011 ja kaksi pronssia vuosilta 2005 ja 2013. Vuoden 2004 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Jorginho on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 1994 alkaen lähes 300 maaottelua. Hän on saavuttanut maajoukkueessa myös monia muita turnausvoittoja.*lähde?*

Seuratasolla Jorginho on edustanut vuodesta 2013 asti Vasco da Gamaa. Hän edusti seuraa myös vuodet 1999-2003 ja 2010-2012. Vuodet 2012-2013 hän pelasi venäläisessä Krystallissa, jossa hän voitti Venäjän mestaruuden. Vuonna 2011 hän voitti Vasco da Gaman kanssa Mundialito de Clubesin.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Vivi Gioi.
**Vivi Gioi** (oikealta nimeltään *Vivien Trumphy*, 2. tammikuuta 1919 Livorno – 12. heinäkuuta 1975 Fregene) oli italialainen näyttelijä.

Norjalais-italialaiseen perheeseen syntyneen Gioin ensimmäinen elokuva oli Mario Camerinin ohjaama *Ma non è una cosa seria* (1936). Vaalea, kaunis ja eloisa näyttelijä oli yksi 1930- ja 1940-lukujen vaihteen *telefoni bianchi* -elokuvien tähdistä. Vuodesta 1942 lähtien hän alkoi saada vakavampia rooleja. Gioin merkittävin elokuva on Giuseppe De Santisin *Caccia tragica* (1947), josta hän sai Nastro d’argento -palkinnon parhaasta naissivuosasta.

Toisen maailmansodan jälkeen Gioi tuli tunnetuksi lahjakkaana teatterinäyttelijänä. Hän esiintyi toisinaan myös televisiossa.

Elokuvia
--------

* *Il signor Max*, 1937
* *Bengasi*, 1942

Lähteet
-------

1. 1 2  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: Le attrici*, s. 161–162. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-214-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Vivi Gioi (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Viva Villa** (*Viva Villa!*) on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1934. Elokuva kertoo meksikolaisen vallankumoustaistelijan Pancho Villan osin kuvitteellisen elämäkerran. 

Elokuvan tuotantovaiheessa ilmeni useita ongelmia. Meksikon hallitus vastusti Wallace Beeryn valintaa Villan esittäjäksi, koska Beery näytteli yleensä rikollishahmoja. Lisäksi Jonny Sykesin rooliin alun perin valittu Lee Tracy aiheutti diplomaattisen välikohtauksen, kun hän sotilasparaatia seuratessaan parvekkeelta virtsasi sotilaiden päälle. Tapauksen vuoksi Tracy erotettiin. Ongelmista huolimatta elokuva valmistui, ja se oli taloudellinen menestys, vaikkakin jotkut kriitikot moittivat sitä liiasta väkivaltaisuudesta. *Viva Villa* oli Oscar-ehdokkaana neljässä eri sarjassa. John Waters sai palkinnon parhaana apulaisohjaajana.

Roolit
------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Wallace Beery  | … |  Pancho Villa
  |
|  Leo Carrillo  | … |  Sierra
  |
|  Fay Wray  | … |  Teresa
  |
|  Donald Cook  | … |  Don Felipe de Castillo
  |
|  Stuart Erwin  | … |  Jonny Sykes
  |
|  Henry B. Walthall  | … |  Francisco Madero
  |
|  Joseph Schildkraut  | … |  kenraali Pascal
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Erickson, Hal: Viva Villa! allmovie. Viitattu 6.1.2011. (englanniksi)
**Kuumavesipuku** (englanniksi *hot water suit*) on työsukelluksessa käytettävä erikoissukelluspuku.

JIM-puku
Kylmyys on eräs sukeltajan pahimpia vihollisia; ongelmaa on ratkottu monin tavoin. Asia menee monimutkaisemmaksi, jos hengityskaasuna on voimakkaasti lämpöä johtava helium: tavallisessa kuivapuvussa sukeltajat kohmettuisivat nopeasti hengiltä. 

Yksi ratkaisu on käyttää puvun täytekaasuna tiheää ja siis lämpöä eristävää argonkaasua; ratkaisu on vain hankala kypäräpuvun kanssa, koska argon ei sovi hengitettäväksi. 

Siksi jo varsin varhain kehitettiin kuumavesipuku; se on kuivapuvun sovellus, johon on kaasuliittimen sijasta asennettu kuumavesiventtiili. Puvun sisäpinnalla on erityisen pehmusteen sisälle asennettu reiällinen putkisto, josta kuuma vesi leviää tasaisesti koko keholle. Käytetty vesi poistuu puvun ranteissa ja nilkoissa olevien poistoventtiilien kautta. Puku pitää sukeltajan tasalämpöisenä suurissakin syvyyksissä, joskin ulkopuolinen vuoto saattaa aiheuttaa ongelmia; varsinkin alkuaikana palovammat olivat tavallisia. 

Puku vaatii erillisen letkuyhteyden pintaan tai sukelluskelloon, mutta koska saturaatiosukellus tehdään liki poikkeuksetta umbilikaalia eli kaapeli-letku-yhdistelmää käyttäen, ei tämä ole ongelma.

Nykyään kuumavesipuku on lähes ainoa saturaatiosukelluksessa käytettävä pukutyyppi. 

Niin sanotut kovat puvut, tunnetuimpana JIM, eivät kuulu saturaatioon: ne ovat oikeastaan raajoilla varustettuja yhden miehen sukellusveneitä, joista muutamissa on jopa itsenäinen potkurein tai vesisuihkupropulsiolla toimiva liikutteluyksikkö. Näitä pukuja käytetään kuten tavallisia kypäräpukuja - tosin syvyyksissä joihin ei tavallisilla välineillä ole mitään asiaa. Hengityskaasuna käytetään saturaatiosta poiketen tavallista ilmaa.

Lähteet
-------

* Timo Vikman: Sukellus
* Kari Jokinen: Sukeltajan tie
**Aris BC** (kreik. Κ.Α.Ε Άρης, tunnetaan myös nimellä **K.A.E. Aris**) on kreikkalainen koripalloseura. Seura on yksi Kreikan menestyneimmistä joukkueista Olympiakos BC:n ja Panathinaikos BC:n jälkeen. Joukkue on osa Aris Thessaloniki -yleisseuraa.

Historia
--------

Seuran ensimmäinen Kreikan mestaruus tuli vuonna 1930, heti kahdeksan vuotta koripallojaoston perustamisen jälkeen. Hiljaiseloa kesti aina vuoteen 1979 saakka, jolloin seura voitti toisen Kreikan mestaruutensa. Vuonna 1985 Aris voitti ensimmäisen *tuplansa* eli sekä Kreikan mestaruuden että Kreikan Cupin. Seuran kulta-aikaa olivat erityisesti vuodet 1985-1991, jolloin se voitti Kreikan mestaruuden 7 kertaa peräkkäin. Vuonna 1985 Aris pääsi myös Korać Cupin semifinaaleihin, mutta tie kuitenkin pysähtyi Pallacanestro Varesen voitettua kreikkalaiset. Tällöin Arisissa pelasivat muun muassa Nikos Galis ja Panagiotis Giannakis.

Arisin Euroopan valloitus alkoi kuitenkin vasta 1990-luvulla. Silloin seura voitti Saporta Cupin (1993) ja Korać Cupin (1997). Vuonna 2003 seura voitti vielä EuroCup Challengen. Vuodelta 2004 on seuran viimeisin Kreikan Cupin voitto.

Viime vuodet ovat olleet seuralta hiljaiseloa. Kaudella 2005-2006 seura sijoittui ULEB Cupissa kuitenkin toiseksi varmistaen näin paikkansa Euroliigassa 14 vuoden poissaolon jälkeen. Euroliiga-kaudella 2007-2008 seura onnistui valmentajansa Gordon Herbertin johdolla kiusaamaan suuria seuroja päästen 16:n parhaan joukkoon. Samana vuonna Hanno Möttölä edusti Arisia. Fanien harmiksi Aris ei päässyt kaudeksi 2008-2009 Euroliigaan vaan joutui pelaamaan ULEB Eurocupia. Siellä joukkue jäi lohkovaiheeseen.

Alexandrio Melathron

Mestaruudet
-----------

* Kreikan mestari 1930, 1979, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991 (10)
* Kreikan cup-voittaja 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1992, 1998, 2004 (8)
* Saporta Cup 1993
* Korać Cup 1997
* EuroCup Challenge 2003

Seurassa pelaneita
------------------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Suomi Hanno Möttölä
* Suomi Antti Nikkilä
* Kreikka Yhdysvallat Nikos Galis
* Kreikka Panagiotis Giannakis
* Kreikka Sofoklis Schortsanitis
 |     | * Kreikka Giorgos Kalaitzis
* Yhdysvallat Joe Arlauckas
* Yhdysvallat Will Solomon
* Kroatia Stojko Vranković
 |     | * Viro Tiit Sokk
* Viro Martin Müürsepp
* Georgia Vladimir Boisa
* Bulgaria Aleksandar Vezenkov
 |

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliiga (englanniksi)
* Virallinen kotisivu (englanniksi) (kreikaksi)
**Armenelos** on Númenorin ihmisten, haltioiden kielellä *edainin* pääkaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa Taru sormusten herrasta -romaanissa.

Armenelosin loiston päivät ja sen tuho
--------------------------------------

Armenelos oli täydessä loistossaan Ar-Pharazonin, Númenorin viimeisen kuninkaan hallitusaikana. Hän oli vanginnut Sauronin, joka oli myöhemmin vietellyt kuninkaan ja hänestä oli tullut hänen korkein neuvonantajansa, ja hänen syytään oli myös Númenorin tuho. Hän rakensi suuren, pyöreän temppelin josta nousi suuri savupilvi, joka peitti koko Númenorin viikoksi, jonka jälkeen se alkoi liikkua hitaasti länteen.
Kun Ar-Pharazón alkoi jo tuntea kuoleman varjon yllään, Sauron näki tilaisuutensa. Hän viekoitteli kuninkaan hyökkäämään Valinoriin, kaukaiseen Valinorin maahan, jota johtivat *valar*.
Oli suuri ukkosmyrsky, ja Númenorin monituhatpäisen laivaston torvensoitto ylitti ukkosen pauhun. Kun oli kulunut 94 päivää laivaston lähdöstä, Númenorilaiset vihdoin pääsivät Valinoriin ja rantautuivat Túnaan.
Manwe pyysi apua Íluvatarilta, Erulta, joka muunsi maat ja hukutti Númenorin laivaston. Koko sotajoukko kuningas itse mukaan lukien joutuivat vangeiksi Unohdettujen Luolaan aina Viimeiseen Taisteluun asti.
**Orla** on maalaiskunta Bielskin piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 2 702.

Bielskin piirikunnan asukkaista 4,8 prosenttia asuu Orlan kunnassa ja sen pinta-alasta 11,5 prosenttia kuuluu Orlan kuntaan. Kylät Orlan kunnassa ovat Czechy Zabłotne, Dydule, Gredele, Gregorowce, Koszele, Koszki, Krywiatycze, Malinniki, Mikłasze, Moskiewce, Oleksze, Orla, Paszkowszczyzna, Pawlinowo, Reduty, Spiczki, Szczyty-Dzięciołowo, Szczyty-Nowodwory, Szernie, Topczykały, Wólka sekä Wólka Wygonowska.

Orlan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 52,1 prosenttia Orlan asukkaista oli naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 13,7 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 47,3 prosenttia ja eläkeikäiset 39 prosenttia väestön keski-iän ollessa 50,6 vuotta. Vuonna 2019 Orlan kunnassa syntyi 23 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 56 prosenttia oli valkovenäläisiä, ja valkovenäjän kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Orla w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 5.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 5.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orla** Wikimedia Commonsissa

* Gmina Wiejska Orla Białystokin tilastokeskus
**Calvin Harrison** (s. 20. tammikuuta 1974 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.

Harrison oli Sydneyn olympialaisissa 2000 yhdessä kaksosveljensä Alvin Harrisonin kanssa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa olympiakultaa. Hän kuitenkin menetti mitalinsa kun joukkueessa juossut Antonio Pettigrew myöhemmin tunnusti käyttäneensä dopingia uransa aikana ja viestijoukkueen suoritus hylättiin. Pariisin MM-kisoissa 2003 Harrison juoksi alun perin 400 metrillä kuudenneksi ja oli voittamassa MM-kultaa pitkässä viestissä, mutta hän kärähti dopingista ja hänet hylättiin. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi 25. heinäkuuta 2006.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde:IAAF
* 200 metrin juoksu: 20,96 (2002)
* 400 metrin juoksu: 44,64 (2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Calvin Harrison Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2
3. ↑  USA:n viestijoukkue menetti Sydneyn olympiakullan *hs.fi*.  2.8.2008. Helsingin Sanomat. Viitattu 24.9.2009. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Aristainetos** (m.kreik. Ἀρισταίνητος, *Aristainētos*, lat. *Aristaenetus*; 500-luku?) oli antiikin kreikkalainen tai varhaisbysanttilainen epistolografi eli kirjemuotoisten teosten kirjoittaja.

Elämä
-----

Aristainetoksen elämästä ei tiedetä myöhäisantiikin tai keskiajan lähteistä mitään. Epäselvää on sekin, onko nimi kirjailijan oikea nimi; nimi esiintyy hänen kirjeidensä ensimmäisen kirjeen lähettäjänä, mutta tämä ei välttämättä ole kirjailijan oma nimi. Joskus on ehdotettu, että Aristainetos olisi sama henkilö kuin Aristainetos Nikaialainen, jolle eräät Libanioksen kirjeet on osoitettu, ja joka kuoli maanjäristyksessä Nikomedeiassa vuonna 358. Tämän osoittaa kuitenkin vääräksi se, että eräässä hänen kirjeessään mainitaan tunnettu pantomiimikko Karamallos. Hänet mainitsee myös 400-luvulla elänyt Sidonius Apollinaris, joka kuoli vuonna 484.

Nykyisin Aristainetos ajoitetaan noin vuoteen 520. Tämä perustuu siihen, että eräässä kirjeessä on nähty viittaus myöhemmin keisariksi nousseen Justinianuksen ja Theodoran avioliittoon.

Teokset
-------

Aristainetoksen nimiin on laitettu *Rakkauskirjeet* (Ἐπιστολαὶ ἐρωτικαί, *Epistolai erōtikai*), kaksi kirjaa käsittänyt kokoelma lyhyitä toisiinsa liittymättömiä rakkauskertomuksia. Niiden sisältö on kuitenkin lähes kokonaan peräisin Platonilta, Lukianokselta, Filostratokselta ja Plutarkhokselta. Aristainetoksen ansiota on korkeintaan niiden kokoaminen yhteen.

*Rakkauskirjeiden* ensimmäinen painettu laitos (*editio princeps*) oli Johannes Sambucuksen painama (Antwerpen, 1566).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lendering, Jona: Aristaenetus *Livius.org*. Viitattu 10.5.2021.
2. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Aristaenetus (3)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Ammianus Marcellellinus: *Res gestae* 17.7.
4. ↑  Sidonius Apolloniaris 23.267.
5. ↑  Aristainetos *Oxford Reference*. Viitattu 10.5.2021.
**Asurat** (sanskriitiksi असुर *asura* "jumalallinen") ovat hindulaisessa mytologiassa henkiolentoja, jotka ovat hindulaisten jumalten (devat eli surat) vastustajia. Iranin mytologiassa asuran nimitys on **ahura**.

Termi asura esiintyy ensi kerran Veda-kirjoissa 1500–1200 -luvuilla eaa. , ja sillä on viitattu joko ihmisten päällikköön tai jumalalliseen johtajaan. Vähitellen sanan monikkomuoto alkoi tarkoittaa vedalaisten jumalten vastustajiksi kuvattuja olentoja. Myöhemmin asurat käsitettiin demoneiksi. Iranissa jako oli kuitenkin päinvastainen. Ahura tarkoitti ylijumalaa ja daevat olivat demoneja.

Hindulaisessa mytologiassa asurat ja devat yrittivät yhdessä saada haltuunsa elämäneliksiiri amritan maitomaisesta kosmisesta merestä. Amrita oli tarkoitus jakaa yhdessä, mutta sen omistuksesta syntyi kiista, joka johti asuroiden ja deva-jumalten ikuiseen kamppailuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Asura *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 9.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asurat** Wikimedia Commonsissa
Edward Drinker Cope
**Edward Drinker Cope** (28. heinäkuuta 1840 – 12. huhtikuuta 1897) oli amerikkalainen paleontologi ja vertaileva anatomian tutkija. Hän harjoitti myös herpetologiaa ja iktyologiaa. Cope syntyi kveekariperheeseen ja kiinnostui jo lapsena tieteistä. Hänet tunnetaan erityisesti luusodasta, jota hän kävi Othniel Marshin kanssa dinosauruslöytöjen johtavan julkaisijan asemasta. 

Cope oli yksi amerikkalaisen paleontologian uranuurtajista. Hän nimesi monia dinosauruksia ja yli tuhat muuta selkärankaislajia. Hän esitti monia yleistäviä teorioita, muun muassa poskihampaiden evoluutiosta. Copen sääntönä tunnetaan teoria, jonka mukaan eliöiden koolla tietyssä evoluutiolinjassa on taipumus kasvaa ajan myötä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hone, David W. E. & Benton, Michael J.: The evolution of large size: how does Cope's Rule work?.  *Trends in Ecology & Evolution*, 2005, 20. vsk, nro 1. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.5.2009.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edward Drinker Cope** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pansion miinamuseo** on merimiinoihin keskittynyt museo.

Museo on yleensä yleisöltä suljettu, mutta toisinaan sinne on esittelykierroksia.

Kokoelma on osa Forum Marinumin museota.

Miinakokoelma on alun perin koottu 1920-luvulla Suomen puolustusvoimien koulutukseen. Tarkoituksena oli kouluttaa miinanraivaajat tunnistamaan kaikki mahdolliset miinauhat. Kylmän sodan päätyttyä koettiin, ettei kyseiselle koulutukselle ole tarvetta, joten kokoelma museoitiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Miinamuseo on yleensä kiinni yleisöltä – kesällä kaksi opastettua kierrosta *ts.fi*.  26.82018.  Arkistoitu 14.11.2021. Viitattu 14.11.2021.
2. 1 2  Ojanen, Arto: Pansion sodanaikaisessa varastoluolassa on ainutlaatuinen miinamuseo *suomensotilas.fi*.  17.7.2018. Viitattu 14.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Forum Marinum: Miinamuseo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Pansion miinamuseo (Q116677385)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Turku |
|  |
| sijainti | Pansion varuskunta |
|  |
|  |

 |
**Awubere** (myös **Awbare**, **Aw-Barre** tai **Teferi Ber**) on kaupunki Etiopian Somalin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 10 813.

Maantiede
---------

Paikallinen rakennus.
Awubere sijaitsee Etiopian Somalin osavaltiossa Jijigan alueella lähellä Somalimaan vastaista rajaa. Kaupungin kautta kulkee maantie Jijigasta merelle Somalimaan läpi.

Historia
--------

Awubere on rajakaupunki ja sen kautta on esimerkiksi salakuljetettu khatia. Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön pakolaisleiri Somaliasta tuleville pakolaisille avattiin vuonna 2007.

Väestö
------

Awuberen asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 10 813. Laajemman *weredan* eli piirikunnan asukasluku oli 39 750. Awuberen pakolaisleirillä oli heinäkuussa 2021 hieman yli 12 000 pakolaista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Somali Statistical (pdf) (s. 9) Central Statistics Agency. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Bernhard Lindahl: Tefe - Teru (pdf) (s. 1) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  Aw-Barre refugee camp (pdf) UNHCR. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Refugees from Somalia *Refugees Operational Data Portal*. UNHCR. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
Mihail Miloradovitš

Kreivi **Mihail Andrejevitš Miloradovitš** (ven. Михаил Андреевич Милорадович; 12. lokakuuta (J: 1. lokakuuta) 1771 Pietari − 27. joulukuuta (J: 15. joulukuuta) 1825 Pietari) oli venäläinen kenraali, joka keräsi mainetta Napoleonin sodissa.

Serbialaista alkuperää oleva Miloradovitš palveli Suvorovin alaisena Turkkia ja Puolaa vastaan, ja myöhemmin sotaretkillä Italiaan ja Sveitsiin 1799. Vuonna 1805 hän toimi kenraaliluutnanttina Kutuzovin alaisuudessa Austerlitzin taistelussa, ja 1807 Giurgevossa hän taisteli menestyksekkäästi Turkkia vastaan.

Miloradovitš ylennettiin jalkaväenkenraaliksi vuonna 1810. Hän johti venäläistä armeijakuntaa Borodinon taistelussa, ja voitti Muratin, Napolin kuninkaan Tarutinossa 18. lokakuuta 1812. Hänen armeijakuntansa jahtasi säälimättä Napoleonin vetäytyvää Suurta armeijaa; se otti osaa Leipzigin taisteluun ja lopulta Ranskan murskaamiseen vuonna 1814.

Vuonna 1818 Miloradovitš nimitettiin Pietarin kenraalikuvernööriksi. 14. joulukuuta 1825 hän meni rauhoittelemaan Senaatintorille kerääntyneitä dekabristikapinallisia. Kapinalliset upseerit olivat melkein jo tottelemassa maineikkaan sotasankarin käskyä palata kasarmeihinsa, kun yksi radikaaleimmista upseereista, Pjotr Kahovski, ampui Miloradovitšin, joka kuoli välittömästi. Kahovski hirtettiin, kun kapina oli kukistettu.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pietarin ja Leningradin johtajat |
| --- |
|  |
| Pietari (1703–1917) | 
* Menšikov
* Devier
* Sapieha
* von Münnich
* Saltykov
* Naumov
* Devier
* Tatištšev
* Korf
* Tšitšerin
* Volkov
* Golitsyn
* Brjus
* Ryleev
* Arharov
* von Buxhoevden
* von der Pahlen
* Svetšin
* von der Pahlen
* Kutuzov
* Kamenski
* Tolstoi
* Vjazmitinov
* Lobanov-Rostovski
* Balašov
* Miloradovitš
* Goleništšev-Kutusov
* Essen
* Kavelin
* Hrapovitški
* Šulgin
* Ignatjev
* Suvorov
* Levašov
* Trepov
* Zurov
* Gurko
* Loris-Melikov
* Baranov
* Kozlov
* Gresser
* Val
* Clayhills
* Fullon
* Trepov
* Dedjulin
* Launitš
* Dratševski
* Obolenski
* Balk
* Jurevitš
* Rogovski
* Šreider

 |  |
|  |
| Petrograd-Leningrad (1917–1991) | 
* Zinovjev
* Kirov
* Ždanov
* Kuznetsov
* Popkov
* Andrianov
* Kozlov
* Spirdonov
* Tolstikov
* Romanov
* Zaikov
* Solovjov
* Gidapov

 |
|  |
| Pietari (1991–) | 
* Štšelkanov
* Sobtšak
* Jakovlev
* Beglov
* Matvijenko
* Poltavtšenko
* Beglov

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Asunnon stailaus** on myytäväksi tulevan asunnon järjestelemistä paremman näköiseksi ennen näyttöjä ja myyntiä.

Stailaus on yleistynyt viime vuosina asunto- ja kiinteistökaupan välineenä ja etenkin myyntikuviin asuntoja stailataan paljon. Stailauksella pyritään saamaan kuvista mahdollisimman kiinnostavat ja houkuttelevat. Siisti, puhdas ja ylimääräisestä tavarasta karsittu asunto näyttää kuvissa selkeältä. Stailaus tuo myytävän asunnon parhaat puolet esille.

Stailauksella ei ole tarkoitus piilottaa virheitä, vaan korostaa asunnon hyviä ominaisuuksia. Stailauksia tehdään niin tyhjiin asuntoihin kuin asuttuihin koteihinkin. Tyhjiin asuntoihin voidaan tuoda koko myyntiprosessin ajaksi kalusteet tai sisustaa asunto vain kuvausta varten. Kalusteet tuovat tyhjään asuntoon eloa ja auttavat potentiaalista ostajaa hahmottamaan mittasuhteet. Nykyisin kuvissa voidaan käyttää myös virtuaalikalustusta. 

Asutuissa kodeissa stailaus on usein henkilökohtaisten esineiden ja muun tavaran karsimista sekä kalusteiden ja muiden tavaroiden sijoittelua asunnon parhaiden puolien esiintuomiseksi. Toisinaan tiloihin voidaan tuoda myös lisärekvisiittaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Näin stailaat myytävän asuntosi! *Ilta-Sanomat*. Viitattu 23.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Biju Patnaik** (5. maaliskuuta 1916 – 17. huhtikuuta 1997) oli intialainen lentäjä ja poliitikko, joka toimi Odishan osavaltion pääministerinä kahdesti ja ministerinä 1970-luvun lopulla. Toisessa maailmansodassa Patnaik toimi lentäjänä ja avusti brittien evakuointitoimenpiteitä Burmassa sekä toimitti tarvikkeita kiinalaisille, jotka taistelivat Japania vastaan.

Vuonna 1948 Patnaik sai pääministeri Jawaharlal Nehrulta tehtävän lentää Indonesiaan pelastamaan kaksi Hollannin siirtomaavaltaa vastaan kapinoivaa indonesialaisjohtajaa ja toimittamaan heidät New Delhissä järjestettävään kokoukseen. Pelastettujen joukossa oli muun muassa Indonesian ensimmäinen pääministeri Sutan Sjahrir. Indonesian julistauduttua itsenäiseksi presidentti Sukarno julisti Patnaikin kunniakansalaiseksi ja antoi tämän nimetä tyttärensä.

Vuonna 1995 Indonesian hallitus palkitsi hänet Bintang Jasa -mitalilla.

Yksityiselämä
-------------

Patnaik avioitui Gyan Sethin kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa ja tyttären. Toisesta pojasta tuli Odishan pitkäaikainen pääministeri Naveen Patnaik ja tyttärestä kirjailija Gita Mehta.

Jälkimaine
----------

Patnaikin mukaan on nimetty yliopisto, lentokenttä ja useita Odishan osavaltiohallituksen ohjelmia. Vuonna 2016 Naveen Patnaikin osavaltiohallitus päätti, että Odishan koululaisten opetusohjelmaan on sisällytettävä Biju Patnaikin elämäntarina.

Bijun poika Naveen Patnaik nimesi puolueensa Biju Janata Dalin isänsä mukaan. Kyseinen puolue on yrittänyt saada Intian valtion korkea-arvoisinta palkintoa Bharat Ratnaa Bijulle siinä onnistumatta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Burns, John F.: Biju Patnaik, 81, Daring Pilot-Patriot of India *New York Times*.  21.4.1997. Viitattu 26.7.2019.
2. 1 2 3  Singh, Kuldip: Obituary: Biju Patnaik *The Independent*.  2.5.1997. Viitattu 26.7.2019.
3. 1 2  Choudhary, Ratnadeep: Biju Patnaik, the two-time Odisha chief minister who was RAF pilot in World War 2 *The Print*.  5.3.2019. Viitattu 26.07.2019.
4. ↑  Ansari, Javed M.: Indonesian govt bestows Biju Patnaik with country's highest honour, Bintang Jasa Utama *India Today*.  15.9.1995. Viitattu 26.7.2019.
5. 1 2  Mohanty, Subhashish: Biju life story to be taught in schools *Telegraph India*.  12.12.2016. Viitattu 26.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Biju Patnaik** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |