**Fucking Åmål** on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut ruotsalainen elokuva. Lukas Moodyssonin esikoisohjaus on kuvaus kahdesta teini-ikäisestä tytöstä, jotka etsivät identiteettiään ruotsalaisessa pikkukaupungissa. Elokuvan pääosissa nähdään Rebecka Liljeberg syrjäänvetäytyvänä Agnesina ja Alexandra Dahlström villinä Elininä ensimmäisissä isoissa rooleissaan.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Rebecka Liljeberg  | … |  Agnes Ahlberg
  |
|  Alexandra Dahlström  | … |  Elin Olsson
  |
|  Erica Carlson  | … |  Jessica Olsson
  |
|  Mathias Rust  | … |  Johan Hulth
  |
|  Stefan Hörberg  | … |  Markus
  |
|  Josefine Nyberg  | … |  Viktoria
  |
|  Ralph Carlsson  | … |  Olaf Ahlberg
  |
|  Maria Hedborg  | … |  Karin Ahlberg
  |
|  Axel Widegren  | … |  Oskar Ahlberg
  |
|  Jill Ung  | … |  Birgitta Olsson
  |

Tuotanto
--------

Vaikka elokuvan tapahtumapaikkana toimiva Åmål on oikeasti olemassa, elokuva kuvattiin läheisessä Trollhättanin kaupungissa. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi Memphis Films.

Soundtrack
----------

* "Drifter" – Yvonne
* "Whirlwind" – Broder Daniel
* "No dinero no amor" – Betty N’ Boop
* "När vi två blir en" – Gyllene Tider
* "U Drive Me Crazy" – Waldo’s People
* "Fantasy Dreamworld" – Combayah
* "Adagio" – Stockholms Kammarensemble
* "I Want To Know What Love Is" – Foreigner
* "Funny Bunny Boy" – Evelyn
* "Danny’s Dream" – Lars Gullin Quartet
* "Blue Sky Black" – Evelyn
* "I’ll Be Gone" – Broder Daniel
* "Simplicity" – Souls
* "Underground" – Broder Daniel
* "Show Me Love" – Robyn

Julkaisu
--------

Elokuvan ensi-ilta oli Ruotsissa 23. lokakuuta 1998, Suomessa 23. huhtikuuta 1999. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Ruotsin televisiossa vuonna 2001 ja julkaistiin DVD:nä vuonna 2009.

Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa vähemmän provosoivalla nimellä *Show Me Love*. Robynin samanniminen musiikkikappale kuuluu erään merkittävän kohtauksen taustalla ja kuvaa myös yhtä elokuvan teemoista: rohkeutta rakastaa ja rakkauden näyttämistä.

Vastaanotto
-----------

*Fucking Åmål* oli valtava menestys Ruotsissa. Elokuva tuotti Ruotsissa pääsylipputuloina yli 50 miljoonaa kruunua ja oli suosittu myös monissa muissa maissa, esimerkiksi Suomessa. Elokuvaa kävi Ruotsissa katsomassa yhteensä noin 868 000, Suomessa 130 000 ja koko Euroopassa 2 136 000 ihmistä. Se voitti myös lukuisia palkintoja elokuvafestivaaleilla Ruotsissa ja muualla.

Elokuvaa on kiitelty erityisesti realistisesta lähestymistavastaan teini-ikäisyyteen – erityisesti vastapainona Hollywoodin tyylille. Vaikka homoseksuaalisuus on eräs teemoista, se on vain yksi asia, jonka kanssa elokuvan hahmot joutuvat painiskelemaan.

Kriitikko Harri-Ilmari Moilasen mukaan pikkukaupunkikuvauksena *Fucking Åmål* on ärhäkkäästi nuorten puolella, vaikka vanhempiakaan ei sen kummemmin syyllistetä. Lähestymistapa on hänestä noteeraava, karheasti elämänmakuinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2
3. ↑  SES 50v. Osa 6: Katsotuimmat ruotsalaiset elokuvat  6.11.2019. Suomen elokuvasäätiö.  Arkistoitu 12.1.2020. Viitattu 12.1.2020.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. 1 2 3
8. ↑
9. ↑
10. 1 2  Roger Ebert: Show Me Love *Chicago Sun-Times*.  24.3.2000.  Arkistoitu 11.11.2012.  (englanniksi)
11. ↑  Harri-Ilmari Moilanen: Fucking Åmål.  *Kansan Uutiset/Viikkolehti*, 2009, nro 12.–18.6. s. 3.