recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
KK-1e Utu
Suomalainen **KK-1e Utu** on yksi maailman ensimmäisistä lujitemuovista valmistetuista purjelentokoneista. Diplomi-insinööri Ahto Anttila johti sen suunnittelua 1960-luvun alussa. Tällöin oli käytössä lujitteista vain lasikuitu. Rakenne oli sandwich-rakenne, jossa lasikuitukuorien välissä on polyuretaanivaahtoa. Koneen prototyyppi, KK-1a, lensi 14. elokuuta 1964.
Lyhenne KK tulee koneen valmistuksessa mukana olleen henkilön mukaan sanoista "Kalja & Kuitu". 

Konetta valmisti Fibera Oy. Koneita tehtiin 22 kappaletta.

Teknisiä tietoja
----------------

* kärkiväli: 15,0 m
* pituus: 6,50 m
* tyhjäpaino: 200 kg
* liitoluku: 35 nopeudella 80 km/h
* suurin nopeus: 250 km/h tyynessä säässä

Museokoneita Suomessa
---------------------

Suomen ilmailumuseossa on yksi Utu, OH-368. Kone osallistui Tiedekeskus Heurekan Lentoon!-näyttelyyn vuosina 2003–2004.

Malmin lentokentän alueella Suomen ilmailuliiton tilojen edessä oli OH-364X pylvään nokassa, kunnes lumikuorma romahdutti useiden vuosien aikana väsyneet siivet.

Lähteet
-------

* Michael Hardy: *Gliders & Sailplanes of the world*. Lontoo: Ian Allan Ltd, 1982. ISBN 0-7110-1152-4.

### Viitteet

1. 1 2 3  Hardy 1982, s. 38–39
**Teodor Kettunen** (ven. Теодор Карлович Кеттунен, 1907 Iisalmi – 15. marraskuuta 1937 Leningrad) oli neuvostoliitonsuomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Kettunen syntyi torpparin perheeseen ja työskenteli metallityöläisenä. Hän siirtyi Neuvostoliittoon vuonna 1927 ja työskenteli kahden vuoden ajan tehtaassa Leningradissa. Kettunen hyväksyttiin NKP(b):n jäseneksi vuonna 1929. 

Kettunen työskenteli Leningradin suomalaisen teatterin näyttelijänä ja johtajana vuoteen 1936 saakka. Hän laati teatteria varten näytelmät *Oustroi* ja *Punainen kuormasto*.

Vuonna 1937 Kettunen työskenteli sorvarina Astrahanissa. Hänet pidätettiin maaliskuussa, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kettunen Teodor Karlovitš *Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR*. Viitattu 25.1.2020.
2. 1 2  Tekijä esille.  *Rintama*, 19–20/1932, s. 30.
3. ↑  Smirnova, T. M.: *Teatralnaja žizn mnogonatsionalnogo Petrograda–Leningrada 1917–1941*, s. 296. Sankt-Peterburg: Tšistyi list, 2016. ISBN 978-5-90152-863-1.
4. ↑  Evelina Villonen: Suomalaisuuden kulisseissa: Leningradin Suomalainen teatteri 1932–1937 *helda.helsinki.fi*. Viitattu 25.1.2020.
**Kalliojärvi** on neljän kilometrin pituinen ja kapea pohjois-eteläsuuntainen järvi Sotkamon Maanselässä Vuoksen ja Oulujoen vedenjakaja-alueella. Järven itärantaa seurailee Joensuun–Kontiomäen rata ja järven eteläpäässä on Maanselän rautatieasema. Järvi on ollut ennen yksi harvoista bifurkaatiojärvistä, jonka vedet laskivat järven pohjoispäästä Oulujoen vesistöön ja eteläpäässä Vuoksen vesistön Kokkojokeen. Nykyään vedet virtaavat Rommakkojokea pitkin pohjoiseen. Lännenpuolella järveen rajautuu jyrkkärinteinen Rommakkovaara ja Rommakkovaaran aarnialue vanhoine metsineen.

Historia
--------

Järvi on ollut tärkeä etappi karjalaisten entisellä Pohjantiellä, eräelämän runkotiellä Laatokalta Vuoksen vesistön ja Valtimon reitin latvojen kautta Maanselän vedenjakajan yli. Järvestä alkaen ovat karjalaiset eränkävijät päässeet laskettelemaan veneillään kohti Oulujoen suuta ja Pohjanlahtea, pitkän ylävirtaan nousemisen jälkeen. 

Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän alueiden raja. Merkkinä entisistä rajoista Maanselän asemalla on Täyssinän rauhan rajakivi vuodelta 1595.

Lähteet
-------

* Valtimo: Kotiseututeos Karjalan ja Kainuun kauniista rajakunnasta (1994, ISBN 952-90-6060-2)
**Martti Alaja** (15. helmikuuta 1925 Vähäkyrö – 20. kesäkuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen pappi ja urheiluvaikuttaja. Hänellä on ollut merkittävä rooli kisapappitoiminnan synnyssä Suomessa.

Alaja vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1948. Hän siirtyi vuonna 1953 pastoriksi Johanneksen seurakuntaan Helsinkiin. Pappisviran ohella hän työskenteli opettajana vuosina 1961–1974. Alaja valittiin Toijalan kirkkoherraksi vuonna 1977 ja Helsingin Agricolan kirkkoherraksi 1980, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1986.

Alaja oli nuoruudessa SM-tason urheilija jalkapallossa, käsipallossa ja jääpallossa. Urheilu-uran jälkeen hän vaikutti muun muassa Suomen käsipalloliitossa ja HJK:n hallituksessa. Alaja vaikutti suomalaisen kisapappeuden syntyyn. Hän matkusti omakustanteisesti Innsbruckin talviolympialaisiin 1964 Suomen kisajoukkueen mukana ja toimi heidän pappinaan. Hän oli mukana myös Grenoblen talviolympialaisissa 1968.

Alajan veli Osmo Alaja oli Mikkelin hiippakunnan piispa. Martin lapsista Risto oli myös pappi ja Erkki ja Pertti olivat urheilijoita ja pitkän linjan urheiluvaikuttajia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rovasti Martti Alaja Muistokirjoitukset:  Helsingin Sanomat. Viitattu 23.7.2023.
2. ↑  Harri Salimäki: *Suomen evankelis-luterilaisen kirkon asenne urheiluun sekä suhteet urheilujärjestöihin toisen maailmansodan jälkeen*, s. 60–61. Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto, 1986.
3. ↑  Liikuntaneuvos Erkki Alaja: "Isä jakeli käsipallokentän laidalla ohjeita liperit kaulassa" Kotimaa. Viitattu 23.7.2023.
4. ↑  "Pertti Alaja eli jalkapallosta, se oli hänen elämänsä ja intohimonsa." – Suomen merkittävin jalkapallovaikuttaja kuoli 65-vuotiaana Aamulehti. Viitattu 24.7.2023.
**Haapamarmorilude** (*Phytocoris populi*) on kuneluteisiin kuuluva nivelkärsäinen hyönteinen. Se on peto, joka saalistaa lehtikirvoja.

Ulkonäkö
--------

Pituus on 6,4–7,3 millimetriä. Laji on hyvin pitkäjalkainen ja -tuntosarvinen kuten muutkin marmoriluteet. Yleisilmeeltään hyvin saman näköinen kuin monet muut marmoriluteet. Haapamarmorilude eroaa kaikista muista suomalaisista marmoriludelajeista sillä, että sen tuntosarvien ensimmäisessä jaokkeessa on molemmilla sivuilla valkoiset pitkittäisjuovat ja sen etu- ja keskisäärten sisimmässä valkoisessa poikkivyössä on päällä selvärajainen musta pitkittäisjuova. Samat tuntomerkit pätevät jo ainakin viimeisellä nymfivaiheella. Väritys vaihtelee lähes mustavalkoisesta rusehtavaan.

Levinneisyys
------------

Esiintyy lehtipuuvyöhykkeellä Euraasiassa Länsi-Euroopasta aina Tyynelle merelle saakka. Nymfejä on löydetty ainakin haavalta. Suomen pohjoisimmat havainnot ovat Kainuusta.

Elinympäristö
-------------

Lehtimetsissä ja -metsiköissä, joissa kasvaa haapoja tai poppeleita. Lajin voi tavata useilla muillakin lehtipuilla.

Elintavat
---------

Yksi sukupolvi vuodessa. Aikuisia on tavattu heinäkuulta lokakuulle. Laji on peto, joka käyttää ravintonaan ainakin lehtikirvoja ja jäytiäisiä. Tulee perhosvalolle.

* Haapamarmorilude 13.8.2017. Lohja.Haapamarmorilude 13.8.2017. Lohja.
* Haapamarmorilude huomaa tuntosarvien 1. jaokkeen ja säärien väritys. 13.8.2017. Lohja.Haapamarmorilude huomaa tuntosarvien 1. jaokkeen ja säärien väritys. 13.8.2017. Lohja.
* Haapamarmorilude, nymfi 18.7.2017. Lohja.Haapamarmorilude, nymfi 18.7.2017. Lohja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rintala, T. & Rinne, V. 2011: Suomen luteet. 2. painos. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, Helsinki.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Phytocoris populi | 
* Wikidata: Q10631278
* Wikispecies: Phytocoris populi
* BioLib: 72747
* BOLD: 456555
* CoL: 4HL68
* EoL: 611908
* EUNIS: 245820
* Fauna Europaea: 452051
* Fauna Europaea (new): a61ea69c-5faa-4dc5-8b55-a58cb9f9ef2d
* GBIF: 2011646
* iNaturalist: 606258
* IRMNG: 11036901
* ITIS: 105062
* NatureServe: 2.1001958
* NCBI: 1545210

 |
|  |
| Cimex populi | 
* Wikidata: Q109661851
* CoL: VCC9
* GBIF: 2011647
* ITIS: 105063

 |

 |
**Leib (Lev) Moisejevitš Kvitko** (ven. Лев Моисе́евич Квитко́, 15. lokakuuta 1890 Hersonin kuvernementin Odessan kihlakunnan Goloskovon kylä – 12. elokuuta 1952 Moskova) oli juutalainen neuvostokirjailija.

Leib Kvitko jäi varhain orvoksi ja aloitti jo kymmenvuotiaana itsenäisen elämän. Hänen runoelmansa "Punainen myrsky" (1918) oli ensimmäinen jiddišinkielinen lokakuun vallankumouksen kuvaus. Myöhemmin Kvitko sai mainetta omaperäisenä lyyrikkona. Vuonna 1941 hän kirjoitti vuoden 1918 tapahtumia kuvaavan runomuotoisen romaanin "Nuoruusvuodet" (julkaistu venäjäksi vuonna 1968). Vuonna 1958 ilmestyi venäjäksi käännetty omaelämäkerrallinen kertomus "Ljam ja Petrik".

Kvitko pidätettiin Neuvostoliiton juutalaisvastaisen kampanjan aikana tammikuussa 1949. Vuonna 1952 hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä maanpetoksesta ja ammuttiin. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 12*, s. 12. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1973.
2. ↑  Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR *lists.memo.ru*. Viitattu 12.9.2010. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Japanilainen futon
Länsimaalainen futon
**Futon** (jap. 布団; Ja-布団.oga kuuntele**(ohje)**) on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa vuodevaatteita, joita käytetään mm. Japanissa ja Etelä-Koreassa. Futon koostuu alla käytettävästä patjasta *shikibutonista* (敷き布団) ja päällä käytettävästä peitosta *kakebutonista* (掛け布団). Futon voidaan asettaa sekä vuoteeseen että lattialle, joka Japanissa on yleensä päällystetty tatamilla. Japanissa futon laitetaan usein päiväksi pois tatamilta sitä varten huoneeseen rakennettuun kaappiin *oshiireen* (押入れ).

Futoneja on aina valmistettu monista raaka-aineista, kuten untuvasta, höyhenistä, luonnonkumista, kookoskuidusta, villasta, silkistä sekä puuvillasta, joka ajan myötä vakiintui yleisimmäksi perinteisen futonin materiaaliksi. Nykyään futoneita valmistetaan myös vaahtomuovista ja erilaisista kemiallisista kuiduista.

Länsimaissa futon-sanaa käytetään laajasti kuvaamaan itse patjaa tai tietyntyyppistä vuodesohvaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Futon - sohvasta sängyksi *Ellit*.  Arkistoitu 16.10.2013. Viitattu 15.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Futon** Wikimedia Commonsissa
**Seven and Five Society** oli brittiläinen taiteilijaryhmä, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1919. Se oli vaikutusvaltainen 1920–1930-luvuilla. Ryhmän jäsenet olivat alkujaan hyvin perinteisten tyylien kannattajia ja vastustivat kaikkia uusia "ismejä". Se perustettiin vaihtoehdoksi London Groupille, jossa vaikuttivat Bloomsburyn ryhmän taiteilijat. Nimen taustalla oli se, että ryhmään kuului silloin seitsemän kuvanveistäjää ja viisi taidemaalaria.

Vuonna 1924 ryhmään liittyi abstraktin taiteen merkittävä edustaja Ben Nicholson, ja pian mukaan tuli sellaisia modernisteja kuin Barbara Hepworth, Henry Moore ja jonkin ajan kuluttua John Piper. He valtasivat ryhmän ja karkottivat vanhoilliset. Muita uusia jäseniä olivat Kanty Cooper, Cedric Morris, Christopher "Kit" Wood ja Len Lye. Ryhmä sai vuonna 1935 uuden nimen **Seven and Five Abstract Group** ja se piti Britannian ensimmäisen abstraktin taiteen näyttelyn. Ryhmä hajosi vuonna 1936.

Lähteet
-------

1. ↑  Google Books:Roger Horrocks: Len Lye biography s. 101
2. ↑  Seven and Five Group Tate Britain.  Arkistoitu 3.2.2012. Viitattu 7.10.2008. (englanniksi)
**Newgrounds** on vuonna 1995 avattu verkkosivu. Sivuston pääpaikka on Glensidessa Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa. Se sisältää Adobe Flashilla tehtyjä elokuvia ja pelejä. Sivun tekijä ja ylläpitäjä on Tom Fulp.

Newgroundsiin voi kuka tahansa lähettää ja siellä voi katsoa musiikkia, elokuvia ja pelejä. Newgrounds on kasvanut pikkuhiljaa. Sivustolla voi äänestää elokuvia antamalla 0-5 pistettä ja kertoa mielipiteensä, samoin musiikista. Sivulla on yli miljoona rekisteröitynyttä käyttäjää, ja siellä on julkaistu jo yli 350 000 elokuvaa ja peliä, joista tosin noin 100 000 on poistettu, koska ne saivat huonot pisteet eikä elokuva tai peli päässyt suosioon.

Historia
--------

Newgrounds-idea lähti liikkeelle vuonna 1991, kun 13-vuotias Tom Fulp keksi nimen *New Ground* eli Neo, joka tarkoitti yhtä kuin New, ja Geo yhtä kuin Ground.*selvennä* New Geossa oli silloin vain sarjakuvia, joita sai arvostella. Vuonna 1995 Fulp teki verkkosivun ja antoi sille nimen *New Ground Remix*. Kävijöitä oli paljon, niinpä myöhemmin Tom keksi Club a Seal and Assassinin. Kun Fulp pääsi lukiosta, hänellä ei ollut kolmeen vuoteen verkkoyhteyttä. Vuonna 1998 hän muutti uuteen asuntoon ja sai modeemiyhteyden.

Vuonna 1998 Fulp kehitti vanhalla Macromedia Flashilla Telebubby Fun Land -pelin ja perusti syyskuussa Newgroundsin. Sivuston ylläpito maksoi 33 dollaria kuussa, joten Fulp alkoi teettää T-paitoja laskujen maksamiseksi. Varat kuitenkin olivat vähissä, koska tuloja ei juuri ollut.

Newgrounds kasvoi ja tuli tunnetummaksi, mutta vuonna 2001 ilmeni jälleen rahoitusongelmia. Newgrounds teki paluun vuonna 2002. Vuonna 2002 tehtiin myös *Alien Hominid*.

Vuodesta 2014 lähtien Newgroundsiin ladattua musiikkia on pystytty käyttämään Geometry Dashissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Newgroundsin historia

Aiheesta muualla
----------------

* Newgroundsin sivusto (englanniksi)
**Ofiusa** (m.kreik. Ὀφιοῦσα, *Ofiūsa* tai *Ofiousa*, myös Ὀφιοῦσσα, *Ofiūssa* tai *Ofioussa*; lat. *Ophiusa, Ophiussa*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Skyytiassa nykyisen Ukrainan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Bilhorod-Dnistrovskyia.

Ofiusa sijaitsi Skyytiassa Pontoksen alueella eli Mustallamerellä. Myöhemmin sen paikalla tai lähellä sijaitsi Tyras, ja joskus kaupunkeja on pidetty samana paikkana. Ne yhdisti esimerkiksi Plinius vanhempi ja nykyaikana näin tekee *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Klaudios Ptolemaios taas piti niitä eri kaupunkeina, ja sijoitti Ofiusan pohjoisemmaksi ja enemmän sisämaahan. Pseudo-Skylaks tunsi vain Ofiusan, kun taas myöhemmät kirjailijat tunsivat yleensä vain Tyraksen. On mahdollista, että Ofiusa on varhaisempi kaupunki ja Tyras nuorempi kaupunki, ja ne olivat alun perin erillisiä, mutta Ofiusasta tuli myöhemmin osa Tyrasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "691. Ophiousa", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Tyras", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Tyras/Ophioussa *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
4. 1 2  "23 D2 Tyras/Ophioussa", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 4.12 s. 26.
6. ↑  Klaudios Ptolemaios: *Geografia* 3.10.16.
7. ↑  Pseudo-Skylaks: *Periplus* 68.
**International Genetically Engineered Machine** eli **iGEM** on kansainvälinen synteettisen biologian opiskelijakilpailu. Joukkueet suunnittelevat ja toteuttavat noin puolen vuoden aikana projektin, jossa he pyrkivät ratkaisemaan jonkin käytännön ongelman synteettisen biologian avulla. Kilpailutöiden teemat ovat liittyneet esimerkiksi energian- ja ruoantuotantoon, terveydenhuoltoon ja lääketieteeseen sekä synteettisen biologian tutkimuksessa käytettävän teknologian kehittämiseen. Kilpailijat hyödyntävät ns. BioBrick-rakennuspalikoita, eli kaikille avoimeen tietokantaan rekisteröityjä standardoituja DNA-paloja.

Suomesta kilpailuun on osallistunut kaksi joukkuetta. Vuonna 2014 Aalto yliopiston ja Helsingin yliopiston opiskelijoista koostuva joukkue Aalto-Helsinki sai parhaan Wiki-sivun palkinnon Bioworks-projektillaan. Vuonna 2015 Aalto yliopiston ja Helsingin yliopiston yhteistyö jatkui; Aalto-Helsinki joukkueen kilpailutyö Fuel for the Future käsitteli uusiutuvan propaanin tuottoa synteettisen biologian avulla.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
Morbier-juustoa.
Lähikuva juuston rakenteesta.
**Morbier** on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettu puolipehmeä juusto.

Morbier-juustoa valmistetaan Juravuoristossa Alppien länsiosassa. Se on saanut nimensä Franche-Comtén alueella sijaitsevan Morbier’n kylän mukaan. Ensimmäiset maininnat morbier-juustosta historiallisissa lähteissä ovat 1700-luvun lopulta. Vuodelta 1795 peräisin olevassa dokumentissa se mainitaan nimellä *Petit Morbier*. Alueen talonpojat toimittivat tavallisesti maitoa paikallisille juustontekijöille kylissä, mutta joskus Franche-Comtén ankara ilmasto esti matkat maatiloilta kylien keskustaan. Talonpojat alkoivat tällöin tehdä omaa juustoaan. Iltalypsyltä tehty juustomassa peitettiin sen suojaamiseksi kerroksella tuhkaa ja seuraavan aamulypsyn jälkeen edellisen juustomassan päälle lisättiin toinen kerros. Näin syntyi juustolle tyypillinen musta raita juuston keskelle. Morbier katosi myöhemmin paikallisesta tuotannosta, minkä jälkeen sitä valmistettiin pitkään yksinomaan tehtaissa. Vuonna 2002 morbierilaiset tuottajat saivat pitkän käsittelyn jälkeen juustolle suojatun alkuperänimityksen ja morbier-nimisen juuston valmistus Morbierin ulkopuolella lopetettiin vuoteen 2007 mennessä. Nykyisin juustoa tuottaa noin 40 eri juustonvalmistajaa, ja vuosittainen tuotettu määrä on noin 10 000 tonnia.

Morbier-juusto tehdään montbéliarde- ja simmental-rotuisten lehmien maidosta. Suojatun alkuperänimityksen mukaisesti lehmillä täytyy olla vähintään hehtaari laidunmaata lehmää kohden, ja niitä lypsetään kahdesti päivässä. Juustoa kypsytetään kellarissa vähintään 45 päivää ja keskimäärin 7-kiloisen juustotahkon valmistukseen kuluu 60–70 litraa maitoa. Juuston tumma vaakaraita saadaan nykyisin aikaan hiillytetyllä kasviaineksella.

Valmiin juuston kuori on ohut, tasainen ja väriltään beesi tai oranssinpinkki. Juuston makua on kuvailtu miedoksi, hedelmäiseksi, vaniljaiseksi ja maidokkaaksi. Juusto sopii esimerkiksi juustotarjottimelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford Companion to Cheese*, s. 495-496. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Morbier (juusto)**.
* Les AOP laitières françaises - Morbier AOP laitières.  (ranskaksi)
* Fiche produit - Morbier L'Institut national de l'origine et de la qualité.  (ranskaksi)
**RN Trieste** (ital. *Regia Nave Trieste*) oli Italian kuninkaallisen laivaston Trento-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus upposi Yhdysvaltain ilmavoimien B-24 lentokoneiden hyökkäyksessä 10. huhtikuuta 1943 La Maddalenaan Sardiniaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Trento-luokka*
Alus tilattiin Triestestä Stabilimento Tecnico Triestinolta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1925. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1926 ja valmistui 21. joulukuuta 1928.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin risteilijäosastoon, kunnes se siirrettiin lokakuussa 1929 lippulaivaksi 1. laivueeseen. Alus siirrettiin edelleen 3. viirikköön, jonka lippulaivana se oli 18. kesäkuuta 1935 – 15. helmikuuta 1938.

Toisessa maailmansodassa alus osallistui sotatoimiin, kunnes siihen osui 21. marraskuuta 1941 Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen *HMS Utmostin* laukaisema torpedo. Pahoin vaurioitunut alus pääsi vain vaivoin Messinaan. Korjausten päätyttyä alus palasi vuoden 1942 puolivälissä palvelukseen, jolloin se aloitti liittoutuneiden Maltan saattueiden torjunnan sekä akselivaltojen Pohjois-Afrikan saattueiden suojaamisen.

*Trieste* upposi 10. huhtikuuta 1943 Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien Boeing B-24 -koneiden hyökkäyksessä La Maddalenan satamaan.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Greene, Jack & Massignani, Alessandro: *The Naval War in the Mediterranean 1940-1943*. Lontoo: Chatham Publishing, 2002. ISBN 1-86176-190-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Whitley, M. J. s. 124

*Trento*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Trento* – *Trieste* – *Bolzano* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: *Zara-luokka* |
**Vaskan kompleksi** (IrCl(CO)[P(C6H5)3]2) on iridiumin organometallikomplekseihin kuuluva yhdiste. Yhdiste on mielenkiintoinen sen reaktioiden vuoksi ja sitä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Vaskan kompleksi on saanut nimensä yhdisteen ominaisuuksia 1960-luvulla tutkineen virolais-yhdysvaltalaisen kemistin Lauri Vaskan mukaan.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa Vaskan kompleksi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenteessa keskusionina on iridium(I)iini ja siihen on sitoutunut ligandeina kloridi-ioni, hiilimonoksidi ja kaksi trifenyylifosfiinia. Kompleksin sitoutumisgeometria on tasoneliö. Vaskan kompleksi on 16 elektronin kompleksi, jolle tapahtuu helposti hapettava additio, jonka tuote on hyvin stabiili 18 elektronin kompleksi. Reaktiossa iridium hapettuu hapetusluvulle +III ja kompleksiin liittyy uusi ligandi. Vaskan kompleksi reagoi näin esimerkiksi vedyn, halogeenien ja alkyylihalogenidien kanssa. Erityisen mielenkiintoinen on hapettava additio happimolekyylin kanssa, koska se on reversiibeli.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Vaskan kompleksia valmisti ensimmäisen kerran M. Angoletta vuonna 1958. Lauri Vaska ja J. W. DiLuzio julkaisivat ensimmäiset tutkimuksensa yhdisteen rakenteesta ja ominaisuuksista vuonna 1961. Yhdistettä valmistetaan iridium(III)kloridista, trifenyylifosfiinista ja hiilimonoksidin lähteestä kuten dimetyyliformamidista kuumentamalla. Liuottimena käytetään 2-metoksietanolia.

Vaskan kompleksia voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Se katalysoi esimerkiksi tertiääristen amiinien muodostamista amideista, amiinioksidien muodostamista nitroneista ja kytkentäreaktioita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1153. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
2. ↑  Christen M. Giandomenico: *Platinum-Group Metals, Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
3. ↑  Arno Behr: *Catalysis, Homogeneous, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010.
4. ↑  Robert H. Crabtree: *The Organometallic Chemistry of The Transition Metals*, s. 156–157. 4th Edition. John Wiley & Sons, 2005. ISBN 0-471-66256-9. (englanniksi)
5. 1 2  Pher G. Andersson: *Iridium Catalysis*, s. 2-3. Springer, 2011. ISBN 978-3-642-15333-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2021). (englanniksi)
6. ↑  J.A. Moulijn, P.W.N.M. van Leeuwen, R.A. van Santen: *Catalysis*, s. 113. Elsevier, 1993. ISBN 978-0-444-89229-X. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2021). (englanniksi)
7. 1 2 3  Daniel Matheau-Raven, Pablo Gabriel, Jamie A. Leitch, Yaseen A. Almehmadi, Ken Yamazaki, and Darren J. Dixon: Catalytic Reductive Functionalization of Tertiary Amides using Vaska’s Complex: Synthesis of Complex Tertiary Amine Building Blocks and Natural Products.  *ACS Catalysis*, 2020, 10. vsk, nro 15, s. 8880–8897. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.5.2021.  (englanniksi)
Aleksei Leonovin avaruuskävely kuvattuna 10 kopeekan neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuodelta 1965
**Aleksei Arhipovitš Leonov** (Алексе́й Архи́пович Лео́нов, 30. toukokuuta 1934 Listvjanka – 11. lokakuuta 2019 Moskova) oli venäläinen kosmonautti, josta tuli ensimmäinen avaruuskävelyn tehnyt ihminen 18. maaliskuuta 1965.

Leonov oli yksi kahdestakymmenestä ensimmäiseen kosmonauttiryhmään vuonna 1960 valitusta. Hänen avaruuskävelynsä piti olla alun perin Vostok 11 -lennolla, mutta kun se peruuntui, kävely tapahtui Voshod 2:lla. Hän oli ulkona noin viisi metriä avaruusaluksesta 12 minuutin ajan 18. maaliskuuta 1965. Avaruuskävely oli päättyä katastrofiin, kun Leonovin avaruuspuku oli avaruuskävelyn aikana tyhjiössä paisunut, mutta ylipaineventtiilin avaamisen pienennettyä avaruuspuvun kokoa hän pääsi takaisin alukseen.

Aleksei Leonov Apollo-Sojuz-lennolla
Vuonna 1968 Leonov valittiin Kuun kiertävälle Sojuz-lennolle, mutta kun kaikki miehittämättömät testilennot epäonnistuivat ja Yhdysvallat oli kiertänyt Kuun Apollo 8:lla, lento peruuntui. 1971 Leonovin piti osallistua epäonniselle Sojuz 11 -lennolle, mutta miehistö vaihdettiin varamiehistöön, kun kosmonautti Valeri Kubasovin epäiltiin sairastavan tuberkuloosia. 

Leonovin seuraavakin lento oli merkittävä: hän oli komentajana Neuvostoliiton puolella Apollo-Sojuz-testiprojekti-lennolla (Sojuz 19), joka oli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton ensimmäinen yhteinen avaruuslento. 

Vuodet 1976–1982 Leonov oli kosmonauttiryhmän päällikkö ja Juri Gagarinin kosmonauttikoulutuskeskuksen apulaisjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1991. 

Arthur C. Clarken kirjassa *2010: Avaruusodysseia* sekä sen pohjalta tehdyssä elokuvassa on kuvitteellinen avaruusalus nimeltään *Aleksei Leonov*.

Lähteet
-------

1. ↑  Kitching, Chris: Alexei Leonov dead at 85: First man who walked in space passes away *Daily Mirror*.  11.10.2019. Viitattu 11.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Alexei Leonov Tesla Society.
3. ↑  Alexei Leonov Novaspace.  Arkistoitu 9.11.2007. Viitattu 18.11.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksei Leonov** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Ansaldo** oli italialainen yritys, joka perustettiin 1853 nimellä **Gio. Ansaldo & C. SAS**. Yhtiö liitettiin 1993 osaksi Finmeccanicaa.

Perustaminen
------------

Tunnetut genovalaiset talousvaikuttajat kuten Giovanni Ansaldo, Raffaele Rubattino, Giacomo Filippo Penco ja Carlo Bombrini perustivat yrityksen 1853 Genovassa nimellä Gio. Ansaldo & C. SAS. 1800-luvun loppuun yhtiö keskittyi rautateiden korjaus- ja uudisrakentamiseen kasvaen 10 000 työntekijän yritykseksi, jolla oli seitsemän tehdasta. Vuonna 1904 se aloitti laajentumisen laivanrakennukseen ja metallityöstöön. Ferdinando Maria Perrone osti yrityksen poikiensa Marion ja Pion kanssa. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Perrone pyrki tekemään yrityksestä itsenäisen sekä asevalmistajana että metallikonepajana. Liikevaihto oli vuonna 1914 30 miljoonaa liiraa ja vuonna 1918 jo 500 miljoonaa liiraa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gio. Ansaldo & C.
**Ilari Äijälä** (s. 30. syyskuuta 1986 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisenä Ykkösessä Honkaa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai laitalinkki. Äijälä ilmoitti jalkapallouransa päättymisestä 22.11.2017.

Seurajoukkueura
---------------

Äijälä aloitti jalkapallon Malmin Palloseurassa ja siirtyi kahdeksanvuotiaana Helsingin Jalkapalloklubin Malmin kaupunginosajoukkueeseen. Samassa joukkueessa pelasi muiden muassa Perparim ja Mehmet Hetemaj. HJK:ssa hän oli mukana voittamassa B-juniorien Suomen mestaruutta. Kaudeksi 2004 hänet nostettiin vasta perustettuun reservijoukkueeseen Klubi 04:än.

Äijälä nousi kaudeksi 2005 ensimmäistä kertaa HJK:n edustusjoukkueeseen. Alkukaudesta 2007 hänet vuokrattiin peliajan perässä FC KooTeePeen joukkueeseen Grant Smithin tultua HJK:hon. Kaudeksi 2008 hän siirtyi Myllykosken Palloon, jossa Äijälä kuului runkopelaajien joukkoon kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2011 hän siirtyi FC Honkaan.

Äijälä jakoi kauden 2011 Liigacupin maalipörssin voiton KuPSin Ilja Venäläisen kanssa kuudella osumalla.

Tammikuussa 2015 Äijälä solmi kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigaan nousseen KTP:n kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Äijälä on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 EM-kilpailuissa. Äijälä osallistui maajoukkueen Trinidad & Tobagon pelileirille 2012. Maajoukkue koostui lähinnä Pohjoismaissa pelaavista pelaajista.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilari Äijälä Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Ilari Äijälä lopettaa pelaajauransa – "Päätös kypsyi viime kauden aikana"
3. ↑  Pelaajat Veikkausliiga. Viitattu 19.11.2010.
4. ↑  Ilari Äijälä siirtyy Honkaan  19.11.2010. FC Honka.  Arkistoitu 22.11.2010. Viitattu 19.11.2010.
5. ↑  Dudu Liigacupin maalipörssin piikkipaikalla
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili Veikkausliigan sivustolla

Suomen joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Jaakkola |
2 Jalasto |
3 Raitala |
4 Portin |
5 Turunen |
6 Sparv |
7 Hämäläinen |
8 M. Hetemaj |
9 Sadik |
10 Otaru |
11 Parikka |
12 Masalin |
13 Kärkkäinen |
14 Aho  |
15 Äijälä |
16 P. Hetemaj |
17 Hakola |
18 Vasara |
19 Kokko |
20 Pukki |
21 Viljanen |
22 Toivio |
23 Lehtovaara |
Valmentaja: Kanerva
**Sons and Daughters of Saint Lucia** ("Saint Lucian pojat ja tyttäret") on Saint Lucian kansallislaulu, joka otettiin käyttöön maan saadessa itsehallinnon 1967 ja jonka asema vahvistettiin maan itsenäistyessä 1979.Laulun on sanoittanut Charles Jesse ja säveltänyt Leton Felix Thomas.

Sanat englanniksi
-----------------

Sons and daughters of Saint Lucia,
love the land that gave us birth,
land of beaches, hills and valleys,
fairest isle of all the earth.
Wheresoever you may roam,
love, oh, love your island home.
Gone the times when nations battled
for this 'Helen of the West,
gone the days when strife and discord
Dimmed her children's toil and rest.
Dawns at last a brighter day,
stretches out a glad new way.
May the good Lord bless our island,
guard her sons from woe and harm!
May our people live united,
strong in soul and strong in arm!
Justice, Truth and Charity,
our ideal for ever be!

Käännös
-------

Saint Lucia pojat ja tyttäret,
rakastakaa maata, joka meidät synnytti,
rantojen, kukkuloiden ja laaksojen maata,
ihaninta saarta maan päällä.
Minne ikinä matkanne käyvätkään,
rakastakaa, oi, rakastaa saarikotianne.
Ne ajat ovat menneet, jolloin kansat taistelivat
tästä lännen Helenasta,
ne päivät ovat menneet, jolloin riita ja epäsopu
heittivät varjonsa hänen lastensa työhön ja lepoon.
Nyt kirkkaampi päivä koittaa vihdoin,
osoittaen iloisen uuden tien.
Siunatkoon hyvä Jumala saartamme,
varjelkoon hänen poikiansa vaivalta ja harmilta!
Eläköön kansamme yksimielisyydessä,
vahvoina hengessä ja lujin käsivarsin!
Oikeus, Totuus ja Rakkaus
olkoot aina ihanteinamme.

Lähteet
-------

1. 1 2  SAINT LUCIA: National Anthem of Saint Lucia Sons and Daughters of St Lucia *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  St. Lucia National Anthems.info. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Saint Lucia *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallislaulun virallinen kotisivu
**Ansar al-Sharia** (suom. *Islamilaisen lain kannattajat Libyassa*) oli Libyassa toiminut islamistijärjestö. Se muodostettiin Libyan sisällissodan aikana ja se otti osaa myös Libyan toiseen sisällissotaan. Järjestön päätukikohta oli Itä-Libyan Bengasin kaupungissa. Toukokuussa 2017 järjestö ilmoitti lakkauttavansa toimintansa.

Historia
--------

Ansar al-Sharia muodostui vuonna 2011 alkaneen Libyan sisällissodan myötä useiden eri puolisotilaallisten joukkojen jäseten yhteenliittymänä. Virallisesti se perustettiin kesäkuussa 2012. Järjestö nousi uutisotsikoihin kun sitä syytettiin Benghazissa Yhdysvaltojen konsulaattia vastaan tehdystä hyökkäyksestä syyskuussa 2012, jossa kuoli komen muun amerikkalaisen ohella Yhdysvaltojen Libyan suurlähettiläs Christopher Stevens. Lokakuussa samana vuonna järjestö otti yhteen muiden kaupungin aseellisten joukkojen kanssa ja vähensi lopulta sotilaallista läsnäoloaan alueella keskittyen enemmän paikallisen kannatuksen keäykseen tähtäävään avustustyöhön. Toukokuusta 2014 alkaen järjestö taisteli kenraali Khalifa Haftarin joukkoja vastaan Libyan toisessa siällissodassa. Saman vuoden puolella järjestöä johtanut Mohammad al-Zahawi haavoittui taisteluissa ja kuoli myöhemmin sairaalassa. Toukokuussa 2017 järjestö ilmoitti lakkauttavansa toimintansa järjestön kärsittyä raskaita tappioita Haftarin joukkoja vastaan Bengasissa.

Järjestö
--------

Ansal al-Sharian uskottiin olleen al-Qaedan paikallinen peitejärjestö, joka harjoitti avustustyötä välttääkseen al-Qaedan nimen huonoa mainetta. Järjestö itse on kiisti yhteydet muihin järjestöihin. Tunisian viranomaiset ovat syyttäneet Libyan Ansar al-Shariaa aseiden toimittamisesta Tunisiassa toimivalle saman nimiselle järjestölle. Järjestön itsensä mukaan sillä oli noin 300 jäsentä, mutta joidenkin arvioiden mukaan heidän todellinen määränsä saattoi olla jopa 5 000.

Lähteet
-------

1. 1 2  Faisal Irshaid: Profile: Libya's Ansar al-Sharia *BBC News*. BBC. Viitattu 9.3.2015. (englanniksi)
2. ↑  Libya's Ansar al-Sharia leader dies months after ambush *Al Jazeera*. Viitattu 7.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Libya's Ansar al-Sharia announces dissolution *Al Jazeera*. Viitattu 7.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Maggie Michael ja Hamza Hendawi: A Benghazi power, Libya militia eyed in attack *Associated Press*.  Arkistoitu 25.7.2014. Viitattu 9.3.2015. (englanniksi)
**RN Tripoli** (ital. *Regia Nave Tripoli*) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu torpedoristeilijä. *Tripoli* oli kokeellinen teräsrunkoinen alus ja samalla Regia Marinan ensimmäinen oikea torpedoristeilijä ja kolmipotkurinen alus.

Valmistus
---------

Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1885. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1886 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 1. joulukuuta.

Alus oli alun perin varustettu kahdella mastolla, joissa oli kummassakin keveä takilointi.

Palvelus
--------

Alus muutettiin vuonna 1897 miinalaivaksi. Vuonna 1904 aluksen aseistukseksi muutettiin yksi kolmen tuuman, kuusi 57 millimetrin ja yksi 47 millimetrin 40 pituuskaliiperin tykkiä. Lisäksi aluksella oli kolme neljäntoista tuuman torpedoputkea. Vuodesta 1910 alkaen aluksen aseistuksena oli kaksi kolmen tuuman ja neljä 57 millimetrin 40 pituuskaliiperin tykkiä ja 64 miinaa. Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli miinalaivana ja se luokiteltiin virallisesti miinalaivaksi 1. heinäkuuta 1921. Alus poistettiin alusluettelosta 4. maaliskuuta 1923.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner 1985, s. 346
2. ↑  Gardiner 2002, s. 257


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Pietro Micca*** | **Regia Marinan torpedoristeilijät** | Seuraaja:**Goito-luokka** |
**Sons of Anarchy** on yhdysvaltalainen draamasarja, joka kertoo kuvitteellisesta rikollisesta moottoripyöräkerhosta. Sarjan ensi-ilta oli 3. syyskuuta 2008 FX-televisiokanavalla. *Sons of Anarchy* on ollut ehdolla saada monta palkintoa. Suomessa sarjaa esittää MTV Max -kanava, joka alkoi esittää neljättä tuotantokautta 25. syyskuuta 2012.

*Sons of Anarchyn* on luonut Kurt Sutter, jonka meriitteihin kuuluu poliisisarja *The Shieldin* käsikirjoittaminen ja tuottaminen.

*Sons of Anarchy* sijoittuu Kaliforniaan, kuvitteelliseen Charmingin pikkukaupunkiin ja kertoo Teller-Morrowin perheen sekä Sons of Anarchy -moottoripyöräkerhon tarinan. Perheen voimahahmoja ovat äiti Gemma (Katey Sagal), isäpuoli Clay (Ron Perlman) ja poika Jackson (lyhennetään usein Jax) (Charlie Hunnam) sekä Jaxin tyttöystävä ja myöhemmin kihlattu Tara (Maggie Siff).

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Perhe kuuluu Sons of Anarchy -moottoripyöräkerhoon, joka taiteilee sekä laittomien että laillisten tulonlähteiden kimpussa yrittäen säilyttää asemansa muiden jengien puristuksessa. Sheriffin kanssa toimiessa on omat ongelmansa ja varjoja kuvioon heittävät itsepäinen ATF-agentti June Stahl sekä piirikunnan apulaissyyttäjä Lincoln 'Linc' Potter. Väkivalta ja valtataistelu ovat elämän arkea. Myös kerhon sisällä kiehuu.

Jaxin isä on kuollut eikä poika ole koskaan täysin selvinnyt siitä. Sarja perustuu löyhästi William Shakespearen näytelmään Hamlet, jossa isänsä haamun kanssa jutteleva prinssi joutuu kyseenalaistamaan oman paikkansa elämässä. Sarjan jaksoissa Jaxiin viitataankin moneen otteeseen "prinssinä". Äiti odottaa poikansa ottavan tulevaisuudessa isänsä paikan ja astuvan kerhon johtoon isäpuolensa tilalle, mutta Jax suhtautuu yhä epäluuloisemmin hänelle pedattuun tulevaisuuteen.

Sarjan vahvuuksia on kriitikoiden mukaan ollut sen autenttisuus, kyky rikkoa rajoja ja käsitellä muun muassa perhearvoja sekä lojaalisuutta tavalla, jota ei monista muista sarjoista samalla väkevyydellä löydy. *lähde?*

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

* Sons Of Anarchy Music TrackList[vanhentunut linkki]
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* Sons of Anarchy - Trailer

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sons of Anarchy** Wikimedia Commonsissa
**Väinö Uolevi Anthoni** (5. helmikuuta 1932 Toijala – 7. kesäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri.

Koulutus
--------

Anthonin vanhemmat olivat everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni (1906–1965) ja Helvi Kyllikki o.s. Saukko (1905–1981). Uolevi Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta 1951 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun 38. kadettikurssilla vuosina 1952–1954. Vuonna 1956 Anthoni suoritti yliupseerikurssin ja 1958 kapteenikurssin. Vuosina 1960–1962 Anthoni opiskeli sotakorkeakoulun aseteknillisellä linjalla.

Palvelusura
-----------

Uolevi Anthoni suoritti varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 1:ssä vuosina 1951–1952 ja suoritti palvelusaikanaan upseerikoulun. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 3:ssa nuorempana upseerina 1954–1955 ja RUK:n opetusupseerina 1955–1956. Tämän jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana YK-tehtävissä Suezilla 1956–1957. 1959 hänet määrättiin Karjalan Tykistörykmenttiin patterinpäällikön sijaiseksi vuosiksi 1959–1960. 1962–1963 Anthoni toimi opetusupseerina Asekoulussa Harjavallassa kunnes koulu siirrettiin Kuopioon. 1965 Anthoni toimi Pääesikunnan aseosaston toimistoupseerina ja vuosina 1966–1974 PE:n sotatalousosaston esiupseerina ja toimistopäällikkönä. Vuodet 1974–1976 hän toimi PE:n teknisen toimiston toimistopäällikkönä ja 1976–1980 PE:n sotatalousosaston osastopäällikkönä ja vuodesta 1981 alkaen sotavarustepäällikkönä.

Ylennykset
----------

* Vänrikki 1952
* Luutnantti 1955
* Yliluutnantti 1958
* Kapteeni 1961
* Majuri 1966
* Everstiluutnantti 1972
* Eversti 1978
* Kenraalimajuri 1982

Kunniamerkit
------------

* Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki
* Suomen Valkoisen Ruusun 1.lk ritariristi
* Sotilasansiomitali
* YK-mitali

Yksityiselämä
-------------

Hänen puolisonsa oli Eeva Marjatta o.s Lainpelto (s. 1933) ja heillä oli kaksi tytärtä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kadettiupseerit 1920–1985*, s. 41. Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
2. ↑  HS Muistot *Helsingin Sanomat*.  27.6.2013. Viitattu 9.2.2017.
**Manhattan Community District 4** on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Clinton ja Chelsea. Alue sijaitsee Manhattanin saaren länsilaidalla.

Vuonna 2000 alueella asui 136 152 henkeä. Asukkaista 60,3 % laskettiin "white non-hispanic" -ryhmään, eli valkoisiin, joilla ei ole latinalaisamerikkalaista taustaa. Ulkomailla syntyneitä on 25,1 % asukkaista,ja heistä noin kolmannes on kotoisin Euroopasta, kolmannes Aasiasta ja kolmannes Latinalaisesta Amerikasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Manhattan Community District 4 New York City Department of City Planning.  Arkistoitu 3.11.2012. Viitattu 3.9.2008.

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
Isopeptidisidos glysiinin ja lysiinin tähteiden välillä korostettuna keltaisella.
**Isopeptidisidos** on amidisidos. Se muodostuu esimerkiksi yhden aminohapon aminoryhmän ( -NH2 ) ja toisen aminohapon karboksyyliryhmän ( -COOH ) välille siten, että vähintään toisen aminohapon amino- tai karboksyyliryhmä on osa kyseisen aminohapon sivuketjua. Isopeptidisidos on siis mikä tahansa aminohappojen välinen amidisidos, joka ei ole peptidisidos.

Muun muassa lysiinissä myös sivuryhmässä on aminoryhmä ja glutamiinihapolla sivuryhmässä on karboksyyliryhmä. Nämä voivat reagoida keskenään tai jonkin toisen aminohapon kanssa muodostaen isopeptidisidoksen.

Isopeptidisidos voi myös muodostua esimerkiksi glutamiinin sivuketjun γ-karboksiamidiryhmän ( -(C=O)NH2 ) reagoidessa jonkin aminohapon primäärisen aminoryhmän ( RNH2 ) kanssa reaktiossa

Gln-(C=O)NH2 + RNH2 → Gln-(C=O)NH-R + NH3
Edeltävän kaltaista reaktiota katalysoivat transglutaminaasit glutamiinin ja lysiinin sivuketjujen välille. Glutationissa taas on isopeptidisidos glutamiinihappo- ja kysteiinitähteen välillä, jonka muodostumista katalysoi glutamaatti-kysteiiniligaasi.

Lähteet
-------

1. ↑  Nomenclature and Symbolism for Amino Acids and Peptides. Recommendations 1983.  *European Journal of Biochemistry*, tammikuu 1984, 138. vsk, nro 1, s. 9–37. doi:10.1111/j.1432-1033.1984.tb07877.x. ISSN 0014-2956. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  GAH DeJong, SJ Koppelman: Transglutaminase Catalyzed Reactions: Impact on Food Applications.  *Journal of Food Science*, lokakuu 2002, 67. vsk, nro 8, s. 2798–2806. doi:10.1111/j.1365-2621.2002.tb08819.x. ISSN 0022-1147. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Berg, J. M. & Tymoczko, J. L. & Stryer, L.: "24.4 Amino Acids Are Precursors of Many Biomolecules", *Biochemistry*. 5. painos. New York: W.H. Freeman, 2002. OCLC: 48055706. ISBN 9780716730514. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  TM Jeitner, K Battaile, AJL Cooper: γ-Glutamylamines and Neurodegenerative Diseases.  *Amino acids*, tammikuu 2013, 44. vsk, nro 1, s. 129–142. PubMed:22407484. doi:10.1007/s00726-011-1209-3. ISSN 0939-4451. Artikkelin verkkoversio.
**Saimi Maria Virtanen** (os. **Tarvainen**, 3. tammikuuta 1906 Kuopio – 24. maaliskuuta 1970 Petroskoi) oli neuvostoliitonsuomalainen radiokuuluttaja, joka tunnettiin Suomessa "Petroskoin Tiltuna".

Saimi Virtanen syntyi työläisperheeseen. Hän meni töihin jo varhaisnuorena ja liittyi sosialistiseen nuorisoliikkeeseen. Saimi ja hänen miehensä Emil Virtanen siirtyivät vuonna 1930 Neuvostoliittoon, jossa Saimi työskenteli Petroskoin radion kuuluttajana
vuodesta 1931 lähtien.

Emil teloitettiin Stalinin vainoissa vuonna 1937 ja Saimi irtisanottiin radiosta. Hän palasi kuuluttajaksi talvisodan alettua ja tuli Suomessa tunnetuksi neuvostopropagandaa radiossa lukevana "Petroskoin Tiltuna".

Jatkosodan aikana Virtanen siirtyi ensin Karhumäkeen ja sitten Belomorskiin, jossa hän jatkoi työtään propagadalähetyksissä. Hän palasi Petroskoihin vuonna 1944.

Virtanen työskenteli Neuvosto-Karjalan radiossa yhteensä 25 vuoden ajan. Hän jäi sairauseläkkeelle vuonna 1956. Hänen tyttärensä Raili Virtanen työskenteli Moskovassa kirjallisuudentutkijana ja kääntäjänä.

Lähteet
-------

* Virtanen, Raili: *Tiltun tarina: Eräs suomalainen elämänkohtalo*. Helsinki: Kirjayhtymä, 1996. ISBN 951-26-4061-9.

### Viitteet

1. ↑  Virtanen, s. 156.
2. ↑  Virtanen, kuolinilmoitukset kuvaliitteessä. Kuolinvuodeksi mainitaan kirjassa myös 1969.
3. 1 2 3  Anna Laakkonen: Loikkareina Suomesta Neuvostoliittoon.  *Karjalan Sanomat*, 24.3.2021. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Virtanen, s. 24.
5. ↑  Virtanen, s. 52–64.
6. ↑  Virtanen, s. 136.
7. ↑  Virtanen, kansipaperin sisälipare.
**Vaskijärvi** on Laajoen valuma-alueeseen kuuluva, Yläneellä Pöytyän kunnassa sijaitseva, noin 70 hehtaarin laajuinen järvi. Se sijaitsee Vaskijärven luonnonpuiston etelälaidalla, hieman yli viiden kilometrin päässä Yläneen keskustaajamasta. Vaskijärvi laskee pienen puron kautta pohjoispuolellaan sijaitsevaan Vähä-Valanen -nimiseen järveen, joka puolestaan laskee Valasojan kautta Elijärveen ja sitä kautta lopulta Laajokeen.

Vaskijärvi ei nimestään huolimatta sijaitse luonnonpuiston alueella, vaan puiston eteläraja myötäilee järven suohon rajoittuvaa pohjoisrantaa. Järven metsäisellä ja kallioisella etelärannalla on puolestaan runsaasti vapaa-ajan asutusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kansalaisen Karttapaikka (Haku koordinaateilla) Maanmittauslaitos. Viitattu 4.5.2013.
2. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
3. 1 2 3  Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Suomen ympäristökeskus. Viitattu 17.4.2013.
Stefanie Horovitz vuonna 1915.
**Stefanie Horovitz** tai **Stefania Horovitz** (1887 Varsova - 1942 Treblinka) oli puolalainen, juutalaistaustainen kemisti.

Horovitzin isä oli tunnettu muotokuvamaalari Leopold Horovitz. Perhe muutti Wieniin vuonna 1890 ja Horovitz aloitti yliopisto-opintonsa vuonna 1907 ja hänestä tuli orgaanisen kemian tohtori vuonna 1914. Tohtoritutkinnon jälkeen hän pääsi mukaan Otto Hönigschmidin ryhmään tutkimaan radiumia. Työssään hän löysi thoriumin isotoopit.

Horovitzin tieteellinen ura päättyi ensimmäisen maailmansodan lopulla perheasioden ja poliittisten levottomuuksien vuoksi. Hän perusti yhdessä Alfred Adlerin koulukuntaan kuuluvan Alice Friedmannin kanssa lapsille tarkoitetun terapiatalon. Hän palasi Varsovaan sisarensa luo vuonna 1937 ja heidät vietiin Varsovan gettoon vuonna 1942.

Vuoden 1940 jälkeen Horovitzin vaiheet ovat epäselvät. Eräiden tietojen mukaan hän olisi kuollut jo vuonna 1940. Toisten tietojen mukaan hän joutui sisarensa kanssa Treblinkaan vuonna 1942, minkä leirin dokumentit vahvistavat.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2 3
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |