recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Siuntion puukirkko** (ruots. *Sjundeå träkyrka*) oli 1600-luvulla rakennettu luterilainen puukirkko Siuntiossa Uudellamaalla, joka rakennettiin suomenkielisiä jumalanpalveluksia varten. Näin pitäjässä pystyttiin pitämään suomenkielinen ja ruotsinkielinen jumalanpalvelus samanaikaisesti.

Ajan mukaisesti Pietari Brahen kenraalikuvernöörikaudella ruotsinkielisillä alueilla rakennettiin pääkirkkojen vierille hieman pienempiä kirkkoja suomenkielisiä kirkonmenoja varten. Kirkko purettiin tarpeettomana ja siirrettiin 1880-luvulla pois Siuntion kirkonkylästä, eikä siitä ole tiettävästi säilynyt jäljellä valokuvia.

Arkkitehtuuri
-------------

Siuntion puukirkko oli suorakaiteen muotoinen hirsistä rakennettu kirkko. Kirkko sijaitsi Siuntion Pyhän Pietarin kirkon vieressä nykyisen kirkon ja Siuntion seurakuntakodin välissä. Länsiseinustalla sijainneen pääsisäänkäynnin edessä oli pieni asehuone. On myös luultavaa, että kirkossa oli torni. Kirkon pitkillä seinillä oli muutamia ikkunoita ja idässä kuori-ikkuna. Sisällä kirkossa oli lautakatto. Kirkossa ei ollut lehtereitä.

Pääkirkon, eli Pyhän Pietarin kirkon remonteissa suomenkieliseen puukirkkoon siirrettiin pääkirkon vanhaa arvokasta esineistöä, kuten kirkon vanha kolmiosainen alttaritaulu ja niin kutsuttu Tottien saarnastuoli 1600-luvulta, jonka osia on nykyisin on nähtävillä Pyhän Pietarin kirkossa. Kerrotaan, että sisustukseltaan puukirkko oli yksi näyttävimpiä.

Historia
--------

Siuntion puukirkko oli 1820-luvulle tultaessa jo miltei 200-vuotias ja tuolloi heräsi kysymyksiä muun muassa kirkon remontoinnin tarpeesta. Lopulta vuonna 1881 puukirkko päätettiin korjaamisen sijaan myydä huutokaupalla, sillä se oli suurelta osin käyttämättömänä. Kirkon osti Johan Malm Finnäsin talosta Bolstan kylästä. Kirkko siirrettiin hirsi kerrallaan Pyhän Pietarin kirkon vierestä Johan Malmin maille. Näistä hirsistä Malm rakensi Passilan koskeen myllyn ja tuvan. Myöhemmin kirkon hirsistä rakennettu mylly tuhoutui tulipalossa.

Kirkon myymisen selittää muun muassa myös se, että pääkirkkoon oli hankittu urut jo 1700-luvun puolella mikä houkutteli myös suomenkielistä väestöä käymään Pyhän Pietarin kirkossa. Lisäksi suomenkielinen väestö oli myös sulautunut suurelta osin ruotsinkieliseen väestöön, joka osaltaan pienensi tarvetta erilliselle suomenkieliselle jumalanpalvelukselle puukirkossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Puukirkko *Siuntion suomalainen seurakunta*. Viitattu 17.8.2023.
2. 1 2 3  Anu Koskivirta: *Siuntion -Avainkunta kautta aikojen*, s. 61. Siuntion kunta, 2010.
3. ↑  Siuntion Pyhän Pietarin kirkko *Siuntion suomalainen seurakunta*. Viitattu 27.1.2021.
4. 1 2 3  Alf Brenner: *Sjundeå sockens historia I*, s. 175. Hembygdens Vänner i Sjundeå rf, 1953.
**Nancy Ellen Walls Carell** (s. 19. heinäkuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten työstään Saturday Night Livessä, The Daily Showssa ja The Officessa. Vuonna 2016 hän loi TBS-komediasarjan Angie Tribeca miehensä Steve Carellin kanssa.

Koulutus
--------

Nancy syntyi ja kasvoi Cohassetissa, Massachusettsissa. Hän valmistui Boston Collegesta vuonna 1988. Opiskelijana hän kuului improvisaatioryhmään "My Mother's Fleabag."[1]

Ura
---

Nancy aloitti komedian The Second Cityssä Chicagossa ja, liittyi Saturday Night Liven (1995–1996) näyttelijöihin. Myöhemmin hän toimi kirjeenvaihtajana satiirisessa TV-uutisohjelmassa The Daily Show. Hän ääninäytteli Helen Gooden hahmoa Mike Judgen luomassa animaatiosarjassa The Goode Family, jossa hänet mainittiin ensimmäistä kertaa Nancy Carellina Nancy Wallsin sijaan. Carell vieraili toisinaan The Office -ohjelmassa Carol Stillsinä, kiinteistönvälittäjänä ja miehensä Michael Scottin entisenä tyttöystävänä. 

Nancy ja hänen miehensä Steve loivat TBS:n komediasarjan Angie Tribeca, jossa pääosassa oli Rashida Jones. Sarjan ensi-ilta oli 17.1.2016.

Henkilökohtainen elämä
----------------------

Nancy on naimisissa näyttelijä ja koomikko Steve Carellin kanssa. Heillä on kaksi lasta, Elisabeth ja John.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat

 |

 |
**Chevreuse** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee vehreässä Yvettejoen halkomassa Vallée de Chevreuse -laaksossa, noin 37 km Pariisista lounaaseen.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvulta peräisin oleva *Château de la Madeleine*. Se on rakennettu Chevreusen laaksoa reunustavan mäen päälle suojaamaa kylää. Linna on ollut mukana useassa taistelussa, erityisesti satavuotisessa sodassa. Nykyään linnassa on luonnonpuisto Parc naturel régional de la Haute Vallée de Chevreusen pääkonttori.

Kunnan historiallisen keskusta on kehittynyt keskiaikaisten Saint-Martinin kirkon ja Saint-Saturninin luostarin ympärille. Luostari on ollut vuodesta 2011 lähtien tilana nykytaiteen näyttelyille ja kulttuuritapahtumille.

  

* Château de la MadeleineChâteau de la Madeleine
* Saint-Martinin kirkkoSaint-Martinin kirkko
* Saint-Saturninin luostariSaint-Saturninin luostari

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Château de la Madeleine Chevreuse. Viitattu 29.2.2020. (ranskaksi)
3. ↑  Paris-Nice 2020
4. ↑  Prieuré Saint-Saturnin Chevreuse. Viitattu 29.2.2020. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chevreuse** Wikimedia Commonsissa
**Resolute** (inuktitutiksi **Qausuittuq ᖃᐅᓱᐃᑦᑐᖅ**, tunnetaan myös nimellä **Resolute Bay**) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Cornwallisinsaarella, joka on yksi Kanadan arktisista saarista. Kylän väkiluku on 229 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Resolute Bayn lentoasema. Resolute on Kanadan toiseksi pohjoisin siviiliasutuskeskus, Grise Fiordin ollessa pohjoisin.

Historia
--------

Kylän nykyiselle paikalle perustettiin vuonna 1947 Resoluten sääasema ja sen läheisyyteen rakennettiin kiitotie. Asema nimettiin arktisten alueiden kartoittamiseen käytetyn HMS Resolute -laivan mukaan.

Kylmän sodan aikana Kanadan hallitus koki tärkeäksi asuttaa pohjoisen arktiset alueet ja pakotti useita inuiittiperheitä muuttamaan Resoluten ja Grise Fiordin kyliin. Ensimmäinen ryhmä pakkomuutettiin vuonna 1953 Inukjuakin kylästä, pohjoisessa Quebecissa ja Pond Inletin kylästä Nunavutissa.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada.  Arkistoitu 11.5.2011. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑  Porteous, John Douglas; Smith, Sandra Eileen: *Domicide: The Global Destruction of Home*, s. 102-03. McGill-Queen's Press, 2001. ISBN 9780773522589. Domicide: The Global Destruction of Home (viitattu 17.9.2009). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Resolute** Wikimedia Commonsissa
**Wanha Satama** on rakennus, joka sijaitsee Helsingin Katajanokalla. Tiloissa järjestetään erilaisia tapahtumia, kuten messuja, seminaareja ja juhlia. Wanhan Sataman toiminnasta vastaa Wanha Satama Interactive Oy.

Wanhan Sataman historia
-----------------------

Katajanokan satama-alueen rakennusvaiheet liittyvät erottamattomasti Helsingin Makasiini Osakeyhtiön kehitykseen. Jo 1890-luvun alussa oli annettu asetus yleisistä talletusmakasiineista, joilla olisi oikeus antaa warrantteja eli talletustodistuksia säilytykseen jätetyistä, tullaamattomista tavaroista. 

Makasiinitoimintaa varten perustettiin yhtiö ja kaupunginvaltuusto suhtautui asiaan suopeasti. Kaupunki tuli heti osakkaaksi luovuttamalla makasiinirakennukselle Ruusunmarjan korttelin. Siihen nousi sataman ensimmäinen warranttimakasiini vuonna 1896, ja pian valmistuivat Laukkasaarenkadun molemmille puolille makasiinikaksoset Seljan ja Poppelin kortteleihin. Selja ja Poppeli ovat edelleen paikallaan, nykyisin niiden nimi on Wanha Satama.

1900-luvun alkupuolella Wanha Satama toimi suurten kauppahuoneiden tullimakasiineina, jolloin rakennusten välissä kulki Töölön ratapihalta Katajanokalle ulottuva Satamarata, jota pitkin kuljetettiin muun muassa mausteita ja kahvia. 

Suuri remontti pelasti Wanhan Sataman makasiinit: 1984 Helsingin Satamalaitoksen järjestämän kilpailun tuloksena arkkitehtitoimisto Heikkilä & Kauppinen suunnitteli ja Puolimatka toteutti saneerauksen.

Helsingin Messut Oy muutti Wanhan Sataman tiloihin vuonna 1989. Helsingin Messut Oy:n perusti vuonna 1981 yrittäjä Markku Nykänen, joka myi yhtiön silloiselle Insinöörilehdet Oy:lle, nykyiselle Talentum Oy:lle. Vuoden 1993 lopulla yhtiön omistajaksi tuli Navarino Oy. Suomen Messut Osuuskunta osti vuoden 2004 lopulla Wanhan Sataman kiinteistön ja Helsingin Messut Oy:n liiketoiminnan. Kiinteistön omistajuus vaihtui huhtikuussa 2018 yrittäjävetoiseksi.

Wanha Satama tänään
-------------------

Wanhassa Satamassa järjestetään lukuisia messuja, seminaareja ja juhlia. Tiloissa toimii muun muassa lounasravintola Jugang, kuntosali Beast Factory, sekä huutokauppa Bukowskis. Wanhan Sataman tapahtuma toiminnasta vastaa Wanha Satama Interactive Oy, jonka toimitusjohtajana toimii Anu Sinisalo.

Lähteet
-------

* Wanhan Sataman www-sivut

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wanha Satama** Wikimedia Commonsissa

* Wanha Satama (Arkistoitu – Internet Archive)
**Outi Holopainen** on suomalainen diplomaatti, joka on syksystä 2020 toiminut Suomen Addis Abeban -suurlähetystön johtajana ja Suomen suurlähettiläänä Etiopiassa. Holopaisella on sivuakkredointi myös Djiboutiin.  Tätä ennen Holopainen oli Suomen Lissabonin-suurlähettiläs (2013–2016) ja uslkoasiainhallinnon tarkastaja (2016-2020). Hän on toiminut ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1988.

Ennen Lissabonin suurlähettilään asemaa Holopainen on työurallaan toiminut turvallisuuspolitiikan ja kriisinhallinnan yksikön päällikkönä ulkoministeriössä. Tätä ennen hän oli asevalvonnan yksikön päällikkö ja muissa tehtävissä ministeriön poliittisella sekä hallinnollisella osastolla. Ulkomaanedustustoissa hän oli toiminut Bonnissa ja Tukholmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uudet suurlähettiläät Addis Abebaan, Canberraan ja Nur-Sultaniin  30.5.2020. Suomen ulkoministeriö, valtioneuvosto.fi. Viitattu 29.8.2021.
2. 1 2  Sivuakkreditointi Djiboutiin  17.6.2021. Suomen ulkoministeriö, um.fi. Viitattu 29.8.2021.
3. ↑  Valtioneuvosto nimitti uuden osastopäällikön ja ulkoasiainhallinnon tarkastajan. Ulkoasiainministeriö (Arkistoitu – Internet Archive) 26.5.2016 Viitattu 22.3.2017.
4. 1 2  Suurlähettiläs Outi Holopainen on aloittanut uudessa tehtävässään. Suomen suurlähetystö, Lissabon 5.9.2013. Viitattu 22.3.2017

Aiheesta muualla
----------------

* Töissä UM:ssä: Outi, yksikön päällikkö. (Arkistoitu – Internet Archive) 26.8.2011
**Arlesin synodi** (lat. *Concilium Arelatense*) oli Etelä-Ranskassa Arlesin kaupungissa vuonna 314 pidetty kirkolliskokous. Se oli ensimmäinen Konstantinus Suuren koollekutsumista kirkolliskokouksista, mutta vaikka Augustinus nimitti sitä ekumeeniseksi eli yleiseksi, on se kuitenkin korkeintaan vain läntisen kirkon kirkolliskokous. Arlesin synodia pidetään kuitenkin merkittävänä Nikean kirkolliskokouksen edeltäjänä. Kokoukseen osallistui 36 piispaa, ja vaikka paavi pyhä Sylvester I ei osallistunut, häntä edusti kaksi presbyteeriä ja diakonia.

Kokouksen merkittävimmät päätökset liittyvät donatolaisuuden tuomitsemiseen, Donatuksen ekskommunikointiin sekä 22 kanoniin, jotka käsittelevät pääsiäisenvieton ajankohtaa. Lisäksi kokouksessa kiellettiin kristityiltä gladiaattoritaisteluihin ja kilpa-ajoihin osallistuminen ja tuomittiin kerettiläisten uudelleenkastaminen.

Arlesissa on pidetty myös myöhemmin useita kirkolliskokouksia, joista toinen sijoittui areiolaisuuden aikakauteen vuonna 353.

Lähteet
-------

* History of the Christian Church, Volume II: Ante-Nicene Christianity. A.D. 100-325. - The Councils of Elvira, Arles, and Ancyra

### Viitteet

1. ↑  Philip Schaff: History of the Christian Church, Volume II: Ante-Nicene Christianity. A.D. 100-325 - Christian Classics Ethereal Library *www.ccel.org*. Viitattu 28.8.2023.
**Urpo Huhtanen** (6. elokuuta 1935 Nurmijärvi – 1. helmikuuta 2011 Mäntyharju) oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän teki keskeisen uransa kirjankuvittajana WSOY:llä, suunnitteli paljon käyttögrafiikkaa ja myöhemmin laajensi ilmaisuaan myös maalaustaiteeseen.

Huhtanen opiskeli 1952–1957 Taideteollisessa oppilaitoksessa graafista taidetta muun muassa Aukusti Tuhkan ja Onni Ojan johdolla. Hän toimi itse taideteollisen korkeakoulun graafisen linjan opettajana 1973–1975. 

Huhtanen suunnitteli WSOY:lla vuosina 1959–1975 kirjagraafikkona satoja kirjoja. Vapaaksi kuvittajaksi hän jäi 1976 ja kuvitti sen jälkeen muun muassa Lapin-aiheisia kirjoja, kuten Samuli Paulaharjun *Tunturien yöpuolta*. Lappi oli hänen kiinnostuksensa kohde jo poikavuosista lähtien. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin valtion 15-vuotinen apuraha.

Huhtanen suunnitteli Suomen kansallisoopperan logon ja ooppera- ja teatterijulisteita.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* 15-vuotinen apuraha 1985
* Rudolf Koivu -palkinto 1977
* Vuoden kirjajuliste, 1 .palkinto 1975
* Vuoden teatterijuliste, 1. ja 2. palkinto ja kunniamaininta 1972
* Kansainvälinen kirjataiteen näyttely, Leipzig, pronssimitali ja kunniakirja 1971
* Scotsman- kirjagrafiikkakilpailu, Edinburgh, I palkinto 1966

Teoksia
-------

* Lapinkorpi (1963), yhdessä Mikko Kilven ja Martti Montosen kanssa
* Porovuosi (1970)
* Pikkaotsa (1983)
* Tuuli kääntyy pohjoiseen (1988)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleet, Taidegraafikko Urpo Huhtanen. *Helsingin Sanomat* 2.3.2011, s. C9. Artikkelin verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Sibbhultin kirkko
**Sibbhult** on taajama Östra Göingen kunnassa Ruotsin Skånen läänissä. Se sijaitsee noin 20 kilometriä kaakkoon Osbystä, 30 kilometriä pohjoiseen Kristianstadista ja 30 kilometriä itään Hässleholmista. Asukkaita vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 1 408.

Sibbhult on ollut tunnettu kiviteollisuudestaan. Siellä valmistettiin myös lasia vuosina 1892–1927 ja sen jälkeen Färe-merkkisiä pumppuja 
ja muita LVI-laitteita. Sibbhultissa valmistetaan myös vaihteistoja, hammasrattaita ja muita ajoneuvojen ja teollisuuslaitteistojen voimansiirtoketjun osia.

Lähteet
-------

1. ↑  Mattisson, Rickard: Glasbruken *Sibbhults hembygdsförening*.  11.12.2019. Viitattu 16.8.2023.
2. ↑  Pääedustajaa halutaan. (Pikkuilmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 2.6.1951, s. 1. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Mattisson, Rickard: För 100 år sedan så... *Sibbhults hembygdsförening*.  12.3.2020. Viitattu 16.8.2023.
4. ↑  Transmissionsdetaljer till industrin *swepart.se*. Viitattu 16.8.2023.
5. ↑  About us *sibbhultsverken.com*. Viitattu 16.8.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sibbhult
**Karonkka** on akateeminen perinne. Se on väitöstilaisuuden jälkeen illalla järjestettävä juhlatilaisuus, jolla vastaväitellyt tohtori kiittää vastaväittäjäänsä (opponentti), kustosta ja muita väitöskirjan luomisprosessiin osallistuneita henkilöitä. Karonkkaan kutsutaan akateemisen piirin lisäksi yleensä ystäviä ja sukulaisia.

Järjestäminen
-------------

Professoriksi nimitetty voi järjestää nimityksen kunniaksi *professorikaronkan*. Se
pidetään luontevimmin virkaanastujaisesitelmän jälkeen. Tohtorikaronkan pitämistä
pidetään Suomessa yleisesti lähes pakollisena, mutta professorikaronkan ei, vaan
sellaisen järjestää vain osa professoriksi nimitetyistä.

Karonkka järjestetään useimmiten yksityistilaisuutena ravintolassa, mutta voidaan pitää myös kotona tai osakunnan tai oman laitoksen tiloissa. Karonkan pukeutumiskoodi on miehille frakki tai tumma puku ja naisille iltapuku.
Frakin kanssa käytetään valkoisia liivejä, tosin jos karonkkaan osallistuu pelkästään miehiä, voidaan myös sopia että kaikki käyttävät mustia liivejä.

Ohjelma
-------

Karonkassa on erityinen perinne puheiden pitämisen suhteen. Pääruoan jälkeen väittelijä pitää puheen, jossa hän ensin kiittää vastaväittäjää, sitten kustosta, sitten muita osallistujia suurin piirtein akatemisessa tärkeysjärjestyksessä.
Sukulaisia ja/tai puolisoa kiitetään yleensä viimeiseksi. Kaikkien, jotka väittelijä *mainitsee nimeltä*, odotetaan pitävän vastauspuhe samassa järjestyksessä kun heidät mainittiin alkuperäisessä puheessa.

Sanan merkitys
--------------

Karonkka-sanan etymologia johtaa venäjänkieliseen sanaan *koronka* (*коронка*, suom. *pieni kruunu*), ruotsin *karonka* välityksellä. Karonkkaa voidaan siis pitää "kruunajaisina".

Muussa yhteydessä
-----------------

Myös teatteriesitysten harjoitusprosessien ja esityssarjojen, sekä elokuvien ja TV-sarjojen kuvausten päätteeksi järjestetään usein karonkaksi kutsuttuja juhlia, joihin osallistuvat tuotannon työryhmän jäsenet. Niissä ei kuitenkaan noudateta yhtä tiukkaa pukukoodia ja etikettiä. Karonkka ei siis liity ensi-iltajuhlallisuuksiin.

Karonkkaa viettävät myöskin festivaaleja järjestämässä olleet talkoolaiset. Tällöin juhlistetaan festivaalien onnistumista ja siihen laitettua työpanosta. Festivaalien jälkeinen karonkka voidaan järjestää jopa puoli vuotta festivaalien jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen sanojen alkuperä: Etymologinen sanakirja. 1, A–K*. Päätoimittaja Erkki Itkonen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 556. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 62. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 1992 (2. painos 2001). ISBN 951-717-692-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin yliopisto: Tie tohtoriksi
*Tämä artikkeli käsittelee elintä. Samannimisestä oopperasta katso Nenä (ooppera).*
Nenän yläosa saa muotonsa nenäluusta, alaosa rustosta ja sidekudoksesta. Alimpana on kaksi sierainaukkoa ja niistä kasvavat nenäkarvat.
**Nenä** on elin, jossa selkärankaisten kuten ihmisen hajuaistin sijaitsee ja joka toimii hengitystienä. Nenään kuuluu ulkoinen osa ja sisäinen osa. Ihmisen nenä sijaitsee keskellä kasvoja.

Tehtävät
--------

Nenällä on useita tehtäviä. Nenän kautta voi hengittää, ja nenä lämmittää, puhdistaa ja kosteuttaa sisäänhengitysilman. Nenä haistaa ilmassa leijuvat hajut. Ääni voimistuu, kun uloshengitysilma resonoi nenäontelossa.

Rakenne
-------

Nenän läpileikkaus. Hajuja aistivat solut sijaitsevat nenäontelon yläosassa.
Nenän uloin ja näkyvä osa muodostuu ylempänä olevista nenäluista ja sen alapuolisesta nenärustosta. Nenän alaosassa on kaksi ruston ja sidekudoksen ympäröimää aukkoa eli sierainta. Kummankin sieraimen takana on eteinen, jonka seinämistä kasvaa nenäkarvoja. Ne pysäyttävät suuret kappaleet, kuten hyönteiset, ennen kuin ne pääsevät nenän sisään.

Sisempänä nenässä on nenäontelo, joka jakautuu väliseinällä vasempaan ja oikeaan puoliskoon. Nenäontelo on melko ahdas, joten sen kautta kulkeva ilma on kosketuksissa ontelon lämpimiin ja kosteisiin seinämiin. Epäpuhtaudet ja taudinaiheuttajat tarttuvat nenäontelon limakalvojen erittämään limaan, ja sisäänhengitysilma lämpenee ja kosteutuu. Osa limakalvojen soluista tuottaa limaa, ja osa soluista siirtää sitä taaemmas, jotta se niellään pois.

Nenäontelon yläosan hajuepiteelin aistinsolut keräävät molekyylejä, jotka hajuaisti tulkitsee hajuiksi.

Nenässä on paisuvaiskudosta, joka paisuu 30–60 minuutin välein vuorotellen eri puolilla nenää. Tällöin ilma kulkee etupäässä vain toisesta sieraimesta sisään ja ulos, ja sulkeutunut puoli saa aikaa kosteutua uudelleen.

Nenän takaosassa on kaksi aukkoa, jotka ovat yhteydessä nieluun.

Sairauksia ja oireita
---------------------

Nenästä voi vuotaa verta, jos väliseinä vaurioituu.

Nuha tarkoittaa vuotavaa tai tukkoista nenää. Se on hyvin usein esimerkiksi flunssan tai allergian oire. Tunnetuimpia nenän sairauksia ovat muun muassa nenäsyöpä ja nenän polyyppi. Anosmia taas merkitsee hajuaistin puutetta. Nenän agenesia on äärimmäisen harvinainen tila, jossa nenä on synnynnäisesti osittain tai kokonaan puuttunut.

Katso myös
----------

* Kärsä
* Nenähuuhtelu
* Nenän kaivaminen
* Nenäsumute

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kenneth S. Saladin: "The Nose", *Human Anatomy*, s. 655–657. McGraw-Hill Higher Education, 2004. ISBN 9780071111874.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nenä** Wikimedia Commonsissa

Hengityselimistö

* Nenä
* Nenäontelo
* Nenän sivuontelo
* Nielu
* Kurkunpää
* Henkitorvi
* Keuhkot
* Keuhkoputket
* Keuhkorakkulat
**Les Lucs-sur-Boulogne** on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa.

Les Lucs-sur-Boulognessa tapahtui Vendéen kapinoihin liittyvä verilöyly vuonna 1794. Uhrien muistoksi on pystytetty Vendéen muistomerkki (*Mémorial de la Vendée*). Se on samalla myös muistomerkki kaikille totalitarismin uhreille. Avajaisissa muistomerkin vihki Aleksandr Solženitsyn syyskuussa 1993. Muistomerkiltä kulkee Muistojen polku (*Chemin de la Mémoire*) kappelille (*Chapelle du Petit-Luc*), johon on kirjoitettu kaikkien 564 uhrin nimet.

Historial de la Vendée
Muistomerkin lähellä on Vendéen historiallinen museo (*Historial de la Vendée*). Museo avattiin vuonna 2006, ja se on arkkitehtuuriltaan hyvin ympäröivään luontoon sulautuva. Museossa on noin 20 000 esinettä, joista noin 3 000 on esillä. Ne kertovat Vendéen historian sen synnystä nykyhetkeen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Les Lucs-sur-Boulogne** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2018
**Commana** (bretoniksi *Kommanna*) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Monts d’Arrée vuoriston juurella.

Kunnan nähtävyyksiä on esihistoriallinen Mougau-Bihanin katettu kuja (*Allée couverte du Mougau-Bihan*).

1920-luvulla paikkakunnalla tapahtui niin kutsuttu Seznecin tapaus, joka on yksi Ranskan kuuluisimmista rikoksista ja sitä seuranneita oikeudenkäyntejä. Tapauksessa paikallinen liikemies Pierre Quemeneur katosi, ja aiemmin hänen seurassaan ollutta Guillaume Seznecia syytettiin hänen murhastaan. Oletettua uhria ei koskaan löydetty, mutta Seznec kuitenkin tuomittiin murhasta ja tuomittiin pakkotyöhön Ranskan Guayanaan. Charles de Gaulle armahti Seznecin vuonna 1946. Muutama vuosi tämän jälkeen hänet tapettiin kuorma-auton yliajamana Pariisissa. Tapauksesta on tehty TV-elokuvia ja teatteriesityksiä.

  

* Mougau-Bihanin katettu kujaMougau-Bihanin katettu kuja
* Ilmoitus Guillaume Seznecin pidätyksestä lehdessä 1. heinäkuuta 1923Ilmoitus Guillaume Seznecin pidätyksestä lehdessä 1. heinäkuuta 1923

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Commana** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tour de France 2018
3. ↑  Century-old French murder mystery: Bone discovery revives 'Seznec Affair' case Deccan Chronicle. Viitattu 10.9.2018. (englanniksi)
**Montségur** on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Pamiersin kaupungista kaakkoon.

Château de Montségur
Montségur on vuoristokylä Pyreneiden vuoristossa. Kylä on rakennettu linnan, Château de Montségurin ympärille, ja se oli Ariègen kataarien linnoitus ja marttyyrikylä. Kataarit levittäytyivät Oksitanian alueelle 1100-luvulla. Paavi käynnisti ristiretken kerettiläisiä vastaan vuonna 1208. Vuonna 1243 ristiretkeläiset saapuivat Montséguriin piirittäen linnan. Vaikka piirittäjiä oli 6 000 ja puolustajia vain 500, kesti piiritys lähes vuoden. Maaliskuussa 1244 kataarit antautuivat. Kataareista 225 pysyi uskossaan, ja heidät poltettiin elävänä linnan juurella. Montségurin linnan rauniot ovat avoinna vierailijoille, ja museo kertoo heidän historiastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tour de France 2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montségur** Wikimedia Commonsissa
**Bessans** on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Arc-joen varrella, noin 66 kilometriä Saint-Jean-de-Mauriennen kaupungista itään Italian rajalla.

Bessansin paholainen
Kunnan erikoisuus on Bessansin paholaista (*Diable de Bessans*) kuvaavat patsaat. Patsaiden historia juontaa vuoteen 1857, jolloin paikallinen pappi ja kanttori vihoittelivat toisilleen. Kanttori veisti paholaista ja pappia kuvaavan patsaan. Kiista vähitellen unohtui ja patsas jäi lojumaan nurkkaan. Eräänä päivänä paikalle tullut turisti näki patsaan ja osti sen. Tästä alkoi Bessansin paholaisen kaupallinen alku. Myös kunnan keskustassa on yksi patsas.

Bessans on yksi suurimmista pohjoismaisten hiihtolajien suorituspaikoista Ranskassa. Alue sijaitsee 1750 metriä meren pinnan yläpuolella, ja siellä on 133 km murtomaahiihtoreittejä sekä ampumahiihtostadion. Se on osa laajempaa Haute Maurienne Vanoisen kuntayhtymän hiihtoaluetta. Bessansissa hiihdetään vuosittain hiihtomaraton, Marathon de Bessans, joka kuuluu Euroloppet kiertueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tour de France 2019
3. ↑  Haute Maurienne Vanoise Nordic ski resort (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bessans** Wikimedia Commonsissa
**Sainte-Colombe** on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Lyonista etelään Rhônejoen varrella.

Kaupungista löydettiin rakennustyömaalta kokonainen roomalaisen kaupunginosan rauniot vuonna 2017. Rauniot kuuluvat Vienna Allobrogumin kaupunkiin, joka oli yksi tärkeimmistä roomalaisten hallitsemista kaupungeista Galliassa. Nykyisin Vienna Allobrogum tunnetaan nimellä Vienne, ja se sijaitsee Rhônejoen vastarannalla. Löytynyt arkeologinen alue on 7 000 neliömetrin laajuinen, ja sieltä on löydetty suhteellisen hyvin säilyneitä jäänteitä sekä julkisista rakennuksista että ylellisistä yksityiskodeista. Alue on merkittävin Rooman ajan kaivaus Ranskassa liki 50 vuoteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tolsa, Maria: Ranskasta löytyi "pikku-Pompeiji" – jalkapallokentän kokoinen alue täynnä antiikin Rooman aarteita  8.8.2017. YLE uutiset. Viitattu 31.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sainte-Colombe (Rhône)** Wikimedia Commonsissa
**Les Rousses** on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Sveitsin rajalla.

Les Rousses on yksi neljästä kunnasta jonka alueella on hiihtokeskus Station des Rousses. Muut kolme kuntaa ovat Bois-d'Amont, Lamoura ja Prémanon.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on vuosien 1848 ja 1862 välillä rakennettu linnoitus *Fort des Rousses*. Se rakennettiin suojaamaan Ranskaa Sveitsin hyökkäystä vastaan. Linnoitus on toiseksi suurin linnoitus Ranskassa. Linnoitusta ei käytetty koskaan sotilastarkoituksiin, ja se hylättiin vuonna 1919. Tämän jälkeen linnoitusta on käytetty lomaleirinä ja kommandojoukkojen koulutuskeskuksena. Nykyään linnoitus on Comté-juustojen jalostamo. 

  

* Fort des RoussesFort des Rousses
* Juustoja kypsymässä linnoituksen luolissaJuustoja kypsymässä linnoituksen luolissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2017

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Les Rousses** Wikimedia Commonsissa
**Issoire** on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 37 kilometriä departementin pääkaupungista Clermont-Ferrandista etelään, Couze Pavin -joen varrella. Couze Pavin on Allierjoen sivujoki.

Pyhän Austremoinen luostarikirkko
Kaupungin historiallisessa keskustassa on runsaasti taloja 1400-luvulta, kuten yksityisasunnot Hôtel Bohier ja Hôtel Clément. Kaupungin tärkein nähtävyys on romaaninen Pyhän Austremoinen luostarikirkko (*Église Saint-Austremoine*). Se on valmistunut 1100-luvun alussa. Kirkko kunnostettiin 1800-luvulla, ja se on yksi Auvergnen suurimmista kirkoista. Kaupungin keskustassa olevaan kellotorniin (*Tour de l'Horloge*) pääsee kiipeämään. Sieltä on panoraamanäkymä yli kaupungin.

  

* Hôtel BohierHôtel Bohier
* Hôtel ClémentHôtel Clément
* KellotorniKellotorni

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Auvergnen matkailusivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Issoire** Wikimedia Commonsissa
**Guérande** on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella.

Guérande on keskiaikainen linnoitettu kaupunki. Kaupunki eli kukoistuskauttaan 1400-luvun lopulla, jolloin siellä oli noin 400 asukasta. Tällöin Bretagnen viimeisimmät herttuat rakensivat sinne linnojaan.

Suolantuotanto
--------------

Kaupunki on tullut tunnetuksi suolantuotannosta, jota kuivataan sitä ympäröiviltä suolamarskeilta. Pinta-alaltaan suolaa tuotetaan yli 1 400 hehtaarin alalta. Suola valmistetaan kuivaamalla merivettä altaissa ikivanhoja tuotantotapoja käyttäen sekä ympäristöä kunnioittaen. Suolantuotannossa on myös panostettu laatuun, ja vuonna 1991 Guérande-suola sai käyttöönsä Label Rougen, punaisen etiketin. Etiketti todistaa Ranskan maatalousministeriön mukaan tuotteen korkean laadun. Suolamarskit työllistävät noin 300 työntekijää, ja ne tuottavat noin 8 000–12 000 tonnia karkeaa suolaa sekä 200–300 tonnia suolankukkaa (*fleur de sel*) eli sormisuolaa vuosittain.

Nähtävyyksiä
------------

Kaupungin nähtävyyksiä on Saint Aubinin kollegiaalinen kirkko. Se on Pays de la Loiren alueen toiseksi suosituin uskonnollinen muistomerkki, jossa käy lähes 300 000 vierasta vuodessa.

* SuolamarskiaSuolamarskia
* Saint Aubinin kollegiaalinen kirkkoSaint Aubinin kollegiaalinen kirkko

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Guérande** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2 3  Tour de France 2018
**La Côte-Saint-André** on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Grenoblesta luoteeseen. La Côte-Saint-André on Bièvren tasangon pääkaupunki.

Nähtävyyksiä
------------

Säveltäjä Hector Berlioz on syntynyt La Côte-Saint-Andréssa. Hänen kunniakseen on perustettu vuosittainen kansainvälinen sinfoniamusiikin festivaali Festival Berlioz. Festivaalin keskuspaikka on *Château de La Côte-Saint-André*, joka tunnetaan myös nimellä *Château Louis XI*. Sen rakennuttamisen alueen puolustamiseksi sekä asuinlinnaksi päätti Savoijin kreivi Filip I vuonna 1260. Linna valmistui vuonna 1281, ja sen suunnitteli arkkitehti Jacques de Saint-Georges. Kunnassa on myös hänelle omistettu museo *Musée Hector-Berlioz*, jossa voi tutustua hänen elämään ja työhön. Museorakennus on hänen syntymäkotinsa. 

Paikallinen Cherry Rocher -tislaamon juuret juontavat vuoteen 1705 saakka Ludvig XIV hallintokaudelle. Yritys on ollut alusta saakka menestyvä. Sen tuotteita on toimitettu Grenoblen arvohenkilöille suuriin tapahtumiin, kuten kuninkaallisiin vierailuihin ja Dauphinin suvun häihin. Jean Anthelme Brillat-Savarin sanoi vuonna 1828, että Ranskan parhaat liköörit tehdään La Côte-Saint-Andréssa. Tislaamon museo *Musée des liqueurs* on avoinna vierailijoille. Siellä pääsee tutustumaan tehtaan historiaan, ja siellä näytteillä muun muassa vanhoja etikettejä ja julisteita.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Louis Berlioz (1776-1848), lääkäri, joka ensimmäinen ranskalaisena käytti akupunktiota. Hector Berliozin isä
* Hector Berlioz (1803-1869), säveltäjä
* Johan Barthold Jongkind (1819-1891), alankomaalainen taidemaalari
* Jean-Baptiste Davaux (1742-1822), säveltäjä

  

* Festival BerliozFestival Berlioz
* Château de La Côte-Saint-AndréChâteau de La Côte-Saint-André
* Musée Hector-BerliozMusée Hector-Berlioz
* Musée des liqueursMusée des liqueurs

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Château Louis XI Terres de Berlioz. Viitattu 16.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Le musée Musée Hector-Berlioz. Viitattu 16.5.2020. (ranskaksi)
4. ↑  "The best liqueurs in France are made La Côte-Saint-André" Distilleri Cherry Rocher. Viitattu 16.5.2020. (englanniksi)
5. ↑  Liqueur museum Distilleri Cherry Rocher.  Arkistoitu 9.10.2019. Viitattu 16.5.2020. (englanniksi)
6. ↑  Presentation Mairie de La Côte Saint-André. Viitattu 16.5.2020. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Côte-Saint-André** Wikimedia Commonsissa
**Tréguier** (bretoniksi *Landreger*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella.

Saint-Tugdualin katedraali
Kunta sijaitsee Jaudyjoen ja sen sivujoen Guindyn haarassa. Se oli Bretagnen historiallisen Trégorin provinssin pääkaupunki. Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Tugdualin katedraali. Katedraali on rakennettu 1300-luvulla, ja se on nimetty kaupungin 600-luvulla perustaneen munkin, Saint-Tugdualin mukaan. Katedraalin on haudattu Saint Yves, joka on lakimiesten suojeluspyhimys.

Musée Ernest-Renan
Tréguierissa on runsaasti keskiaikaisia puuristikkotaloja 1400-luvulta lähtien. Yksi taloista, joka on peräisin 1600-luvulta, on kirjailija ja filosofi Ernest Renan syntymäkoti. Se toimii nykyään hänelle omistettuna museona.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tréguier Official website of tourism in Brittany. Viitattu 8.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tréguier** Wikimedia Commonsissa

* Kylä meren rannalla, Seura, 02.11.1938, nro 44, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Plouha** (bretoniksi *Plouha*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.

Plouhan rannikolla on Bretagnen korkein kallio, 104 metriä merenpinnasta kohoava *Pointe de Plouha*. Kalliosta rannikkoa itään päin on ranta *Plage du Palus*. Rannalla surmattiin vuonna 1794 joukko vallankumouksen vastustajia. Pointe de Plouhasta rannikkoa länteen on satama *Gwin Zegal*. Tämä luonnonsatama on ollut käytössä jo 400-luvulla. Satamassa veneet sidotaan sinne pystytettyihin seipäisiin. Satamasta edelleen länteen päin on ranta *Plage Bonaparte*. Rannalla oli tärkeä rooli toisessa maailmansodassa Ranskan vastarintatoiminnassa. Rannalla suoritettiin kahdeksan erillistä operaatiota tammi-elokuussa vuonna 1944. Tuolloin 135 brittiläistä, kanadalaista ja amerikkalaista lentäjää ja agenttia evakuoitiin salaa veneellä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

Sisämaassa on 1200-luvulta peräisin oleva kappeli *Kermaria an Iskuit*. Kappeli on kuuluisa harvinaisesta 1400-luvun *danse macabre* eli kuolemantanssi-seinämaalauksistaan. Kuvia on kaikkiaan 47, ja ne muistuttavat meitä siitä, ettei kukaan voi paeta lopullista kohtaloaan.

  

* Pointe de PlouhaPointe de Plouha
* Plage du PalusPlage du Palus
* Gwin ZegalGwin Zegal
* Plage BonapartePlage Bonaparte

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Falaises de Plouha, High cliffs and historic beaches Official website of tourism in Brittany. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plouha** Wikimedia Commonsissa
**Jaakko Jalmari Jalo-Kivi** (vuoteen 1906 **Jaakko Hjalmar Stén**; 28. huhtikuuta 1878 Ilmajoki – 9. helmikuuta 1937 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen ammattiyhdistysaktiivi, toimittaja, spiritualisti, yrittäjä sekä oikeistoradikaali.

Jalo-Kivi asettui 1800-luvun lopulla Helsinkiin, missä työskenteli aluksi kivityömiehenä ja toimi 1900-luvun alkuvuosina Helsingin ulkotyöväenyhdistyksen aktiivisena jäsenenä ja lopulta puheenjohtajana. Hänet kuitenkin syrjäytettiin vuonna 1905 yhdistyksen johdosta ja koko sosiaalidemokraattisesta työväenliikkeestä venäläisen poliisin ilmiantajaksi syytettynä. Tämän jälkeen hän muun muassa osallistui Matti Kurikan ympärille kerääntyneen ihannesosialistisen piirin toimintaan. Vuonna 1909 hän perusti spiritualistisen aikakauslehden *Spiritistin* (lakkasi ilmestymästä 1913). Samana vuonna perustettiin myös Helsingissä ja Tampereella toiminut Suomen Spiritistinen Seura, jonka puheenjohtajana hän toimi seuraavien vuosien aikana. Spiritualismin yhteydessä Jalo-Kivi toimi nimimerkillä Jalo Kivi.

1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa Jalo-Kivi oli mukana oikeistoradikaaleissa puoluehankkeissa. 1920-luvun lopulla hän oli oikeistoradikaalin Suomen Riippumaton Työväenjärjestö -puolueen johtohahmo. Tämä järjestö pyrki tuhoamaan kommunistisena pitämänsä ammattiyhdistysliikkeen ja korvaamaan sen kansallismielisellä työväenjärjestöllä. Suomen Riippumaton Työväenjärjestö hajosi pian sisäisiin riitoihin ja Jalo-Kivi perusti tilalle Suomen Kansallisen Työväenpuolueen jonka äänenkannattajana oli vuoden 1932 ajan ilmestynyt *Suomen Työläinen* -lehti.

Teoksia
-------

Julkaistu nimellä *Jalo Kivi*.

**Omia teoksia:**

* *Ääniä haudan takaa eli näkymätön maailma*. A. Airaksisen kirjapaino, Helsinki 1909

**Suomennoksia:**

* Oscar Busch : *Mistä ja mihin? : elämänkysymyksiä*. Aikakauskirja Spiritisti, Tampere 1911, 2. kieliasultaan nykyaikaistettu painos ilmestyi nimellä *Jälleensyntyminen, karma ja kuolemanjälkeinen elämä*. Biokustannus, Helsinki 2007

Lähteet
-------

1. ↑  Jalo Kiven kuolinilmoitus (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 14.2.1937, s. 2, HS Aikakone. Viitattu 12.3.2020.
2. ↑  Jaakko Jalmari Jalo-Kivi. Spiritualismin esitaistelijan asema 1900-luvun alun Suomessa. Historian pro gradu -tutkielma. Tampereen yliopisto 2016.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  *Suomalaiset fasistit*, kirjoittajat Aapo Roselius, Oula Silvennoinen, Marko Tikka, WSOY 2016, Jalo-Kiven toiminnasta luvussa Lakkorikollisuutta vastaan (Google kirjat linkki)
4. ↑  Suomen Työläinen-lehden tiedot Fennicassa[vanhentunut linkki]

Kirjallisuutta
--------------

* Juuso Järvenpää: Vainotun totuuden esitaistelija – Jaakko Jalmari Jalo-Kiven spiritualistisen identiteetin rakentuminen 1900-luvun alun Suomessa, *Historiallinen aikakauskirja* 2/2017, s. 198–210.
Intraduktaalinen papillaarinen musinoosinen neoplasia magneettikuvauksessa
**Intraduktaalinen papillaarinen musinoosinen neoplasia** (IPMN) on haimamuutos, jota pidetään haimasyövän esiasteena. Siitä tunnetaan sivu- ja päätiehytmuodot sekä sekamuoto, jossa on molempien piirteitä. Harvinaisempi päätiehytmuotoinen IPMN-muutos johtaa usein haimasyöpään, mutta yleisemmässä sivutiehytmuodossa pahanlaatuiseksi muuttumisen riski on vähäinen. IPMN:n eri muotojen yhteenlaskettu, arvioitu ilmaantuvuus on 0,5–2 / 100 000. Yli 60-vuotiailla esiintyvyys saattaa kuitenkin olla jopa lähes 100/100 000. Intraduktaalinen papillaarinen musinoosinen neoplasia kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1982, ja Maailman terveysjärjestö otti käyttöön sen nykyisen nimen vuonna 1996.

Sivutiehytmuotoinen IPMN-muutos on yleensä oireeton ja sijaitsee tavallisesti haiman päässä. Se todetaan yleisimmin 60–70 ikävuoden välillä, hieman yleisemmin miehillä kuin naisilla. Yli kolmasosalla potilaista IPMN-muutoksia esiintyy samanaikaisesti useampia. Päätiehytmuotoinen IPMN-muutos aiheuttaa haimatiehyen tukkiutumista ja laajenemista limanmuodostuksen seurauksena. Seurauksena on usein haiman eksokriininen vajaatoiminta. Oireet muistuttavat kroonisen haimatulehduksen oireita; niihin voivat kuulua vatsakivut ja laihtuminen. Ensimmäinen merkki päätiehytmuotoisesta IPMN-muutoksesta saattaa myös olla akuutti haimatulehdus, diabetes, aiemmin todetun diabeteksen vaikeutuminen tai ikterus. Joka neljännellä päätiehytmuotoisesta IPMN:sta kärsivällä oireita kuitenkaan ei esiinny.

IPMN:n syy on tuntematon. Lihavuuden ja tupakoinnin ei ole todettu liittyvän siihen samalla tavalla kuin haiman adenokarsinoomaan. Peutz–Jeghersin oireyhtymä vaikuttaa altistavan IPMN-muutoksille, ja oireyhtymään liittyy myös yli satakertaiseksi kohonnut haimasyöpäriski. Sivutiehytmuotoinen IPMN ei itsenäisenä löydöksenä ole leikkauksen peruste. Muutosta on aiheellista seurata. Päätiehytmuotoisesta IPMN-muutoksesta kärsivällä potilaalla leikkaus on tarpeen, koska se on pahanlaatuinen 25–60 %:ssa tapauksissa. Molemmissa muodoissa muutoksen pahanlaatuistuminen on kuitenkin hidasta. IPMN lisää haimasyövän kehittymisen riskiä myös muussa haiman osassa kuin IPMN-muutoksen kohdalla. IPMN-muutosten yhteydessä esiintyy myös suurentunut riski muihin syöpätauteihin kuin haimasyöpään. Maha-, suolisto-, rinta- ja keuhkosyöpiä esiintyy yleisemmin IPMN-potilailla kuin muilla; mahasyövän riski voi kasvaa IPMN-potilailla jopa kymmenkertaiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Onko valoa näkyvissä maksa- ja haimasyövän hoidossa ja torjunnassa? Duodecim 2020, viitattu 17.8.2023
2. 1 2 3 4  Jukka Sirén, Haiman intraduktaalinen papillaarinen musinoosinen neoplasia eli IPMN - pitäisikö leikata vai seurata? Duodecim 2013, viitattu 17.8.2023
KoripalloKoripallo
**Koripallo** järjestettiin näytöslajina **vuoden 1904 kesäolympialaisissa**. Lajissa järjestettiin neljä näytöstapahtumaa.

Amatöörisarja
-------------

* Buffalo German YMCA vs. Missouri AC, 97–8
* Chicago Central YMCA vs. Sawyer AB, 56–6
* Buffalo German YMCA vs. Turner Tigers, 77–6
* Chicago Central YMCA vs. Turner Tigers, 2–2 (Turner Tigers luovutti)
* Buffalo German YMCA vs. Xavier AA, 36–28
* Buffalo German YMCA vs. Chicago Central YMCA, 39–28
* Chicago Central YMCA vs. Missouri AC, 2–0

Collegesarja
------------

* Hiram College vs. Wheaton College, 23–20
* Wheaton College vs. Latter Day Saints University, 40–35
* Hiram COllege vs. Latter Day Saints University, 25–18

Lopputulokset:

1. Hiram College
2. Wheaton College
3. Latter Day Saints University

High scool -sarja
-----------------

Lopputulokset:

1. New York
2. Chicago
3. Saint Louis
4. San Francisco

Peruskoulusarja
---------------

Lopputulokset:

1. New York
2. Chicago
3. San Francisco

  

KoripalloKoripallo olympialaisissa
1896–1900 •
1904 (*Näytöslaji*) •
1908–1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 1904 lajit ja kilpailutapahtumat
Golf | Haavipallo | Jalkapallo | Jousiammunta | Koripallo (*Näytöslaji*) | Köydenveto | Miekkailu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pyöräily | Roque | Soutu | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Eteläesplanadi vuonna 2018.
Rakennuksia Eteläesplanadilla.
**Eteläesplanadi** (ruots. *Södra Esplanaden*) on noin puolen kilometrin pituinen katu Kaartinkaupungin kaupunginosassa Helsingin keskustassa. Se ulottuu Kauppatorin länsilaidalta Esplanadin puiston eteläreunaa pitkin Erottajalle. Liikenne kulkee kuitenkin yksisuuntaisena lännestä itään. Päinvastaiseen suuntaan ajetaan puiston pohjoispuolella olevaa Pohjoisesplanadia pitkin. Eteläesplanadin varrella sijaitsevat muun muassa Hypoteekkiyhdistyksen talo, Smolna ja Wasa Aktiebankin talo.

Ajoneuvoille on Eteläesplanadilla varattu yksi kaista ja pyöräliikenteelle toinen. Pyöräväylä on kuitenkin kaksisuuntainen. Autoliikenne kulkee nupukivillä ja pyöräliikenne asfaltilla. Tyypiltään Eteläesplanadi on alueellinen kokoojakatu.

Katso myös
----------

* Eteläranta
* Havis Amanda
* Mikonkatu
* Svenska Teatern

Lähteet
-------

1. ↑  Kivinen, Lasse: Kaikki pyöräilijät eivät ole vakuuttuneita Etelä­esplanadille asfaltoidun uuden pyörä­tien tarpeesta *Helsingin Sanomat*.  28.5.2023. Viitattu 29.8.2023.
2. ↑  Alueelliset kokoojakadut; Kaupunginosat *Helsingin karttapalvelu*. Viitattu 29.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eteläesplanadi** Wikimedia Commonsissa
**Aitolahden Riento** on pääasiassa itä-Tampereella toimiva lentopalloseura. Seura on perustettu vuonna 1952. Seuran lyhenne on AitRi.

AitRi:n miesten edustusjoukkue aloitti toimintansa 2012–2013 miesten Lentopalloliiton 3-sarjassa. Kaudeksi 2014–2015 joukkue nousi 2-sarjaan ja jo seuraavan kauden 2015-2016 päätteeksi se onnistui nousemaan ensimmäistä kertaa seuran historiassa 1-sarjaan voitettuaan ratkaisevassa ottelusarjassa Turun Toverit lisäerässä 15–13.

Joukkue pelasi miesten Lentopalloliiton 1-sarjassa kauteen 2018-2019. Tuona aikana miehissä oli lisäksi kakkosjoukkue 2-sarjassa. Miesten ykkösjoukkue toimi myös Akaa-Volleyn liigajoukkueen farmijoukkueena kaudella 2017-2018. Syksystä 2019 eteenpäin miesten edustusjoukkue on pelannut 2-sarjassa.

Naisten lentopallossa AitRin ykkösjoukkue pelaa Lentopalloliiton 2-sarjaa (syksystä 2017 lähtien).

Lisäksi seuralla on lentopallotoimintaa miesten ja naisten harrastesarjoissa sekä pitkään jatkunut jumppa.

Lähteet
-------

1. ↑  Miesten 2-sarja 2015-2016
2. ↑  Akaan Seutu 19.9.2017

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivu
Animaatio kierukkavaihteen toiminnasta
**Kierukkavaihde** on yksinkertainen vaihteisto, jossa kierreruuvi (joskus myös matoruuvi) välittää pyörimisliikkeen avulla liike-energian kierrerattaalle. Kierukkavaihteen avulla voidaan vähentää pyörimisnopeutta tai suurentaa vääntömomenttia. Yksi kierukkavaihteen eduista on sen kyky vaihtaa voiman suuntaa kierreruuvin akselilta kierrerattaan akselille.

Toimintaperiaate
----------------

Vaihteistossa oleva kierreruuvin ja hammasrattaan akselit ovat 90 asteen kulmassa toisiaan vasten. Kun kierreruuvia käännetään 360 astetta eli yhden täyden kierroksen verran, vaihteen kierreratas etenee vastaavasti yhden hammasvälin. Välityssuhde on siis "hammasrattaan koko-suhde-yhteen". Esimerkiksi 20 hampaan kierreruuvi hidastaa liikkeen välityssuhteella 20:1.

Käyttökohteet
-------------

Kierukkavaihteen sovelluksia käytetään muun muassa kuljettimissa, prässeissä, luukkujen avaajina, ruuvikäytöissä, nostinjärjestelmissä sekä manuaalisena vaihteena teollisuusventtiileiden operoinnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kierukkavaihteet – Konaflex *konaflex.fi*.  Arkistoitu 20.10.2019. Viitattu 20.10.2019.
Nitriilikumin rakenne
**Nitriilikumi** (lyhenne *NBR*, akryyli-nitriili-butadieeni, engl. *nitrile butadiene rubber*) on akryylinitriilin ja butadieenin muodostama kopolymeeri. Nitriilikumi on samalla synteettinen kumi ja elastomeeri. Nitriilikumilla on hyvä öljynkestävyys ja sitä käytetään erityisesti öljynkestävyyttä vaativiin tarkoituksiin. Nitriilikumia käytetään öljy- ja polttoaineletkujen sisäkumina. Nitriilikumilla on huono säänkestävyys, koska se muuttuu jäykäksi alhaisissa lämpötiloissa.

**IG Farbenin nitriilikumin tuotanto natsi-Saksassa**| vuosi | tuhatta tonnia |
| --- | --- |
| 1935 | 0 |
| 1936 | 1 |
| 1937 | 4 |
| 1938 | 6 |
| 1939 | 22 |
| 1940 | 41 |
| 1941 | 71 |
| 1942 | 101 |
| 1943 | 120 |
| lähde: G. Plumpe, Die IG Farbenindustrie AG, Berliini 1990, s. 385 |

Nitriilikumia kutsutaan myös Bunaksi. Toisen maailmansodan aikaan kansallissosialistisessa Saksassa IG Farben valmisti niitriilikumia Buna Werke -teollisuuskomplekseissa. IG Farben valmisti nitriilikumia Perbunan-nimellä ensi kertaa vuonna 1935. Kansallissosialistisessa Saksassa nitriilikumi oli kautsun korvike ja siitä valmistettiin erityisesti tiivisteitä ja ajoneuvojen renkaita. Yhdysvaltalaisen Standard Oil -öljy-yhtiön tutkimusosastolla työskennellyt Frank Howard kirjoitti nitriilikumiprojektista teoksen *Buna Rubber: The Birth of an Industry*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Materiaalitiedot, Tisan Oy

Aiheesta muualla
----------------

* Encyclopaedia Britannica: Nitrile rubber (englanniksi)