recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sedaatio** on lääketieteen termi, jolla tarkoitetaan ihmisen tai muun eläimen rauhoittamista tai lamaamista keskushermoston toimintaa vaimentavalla lääkeaineella eli sedatiivilla siten, että tajunnan taso laskee. 

Sedaation aste vaihtelee lievästä voimakkaaseen. Lievä sedaatio on lähinnä potilaan maltillista rauhoittamista siten, että potilas kykenee esimerkiksi vastaamaan suullisiin kysymyksiin. Sedaation asteen kasvaessa potilaan muisti, keskittymiskyky ja lihastoiminnot heikkenevät ja lopulta potilas nukahtaa. Sedaation vahvin muoto on niin sanottu nukutus eli yleisanestesia, jossa potilaan tajunnan taso on laskenut niin vahvasti, ettei tuntoaisti enää toimi eikä potilas pysty yleensä myöskään hengittämään ilman lääketieteellisiä apukeinoja.

Sedaatio lääketieteellisten toimenpiteiden yhteydessä
-----------------------------------------------------

Osa potilaista pelkää esimerkiksi hammaslääketieteellisiä toimenpiteitä siinä määrin, että on käytettävä rauhoittavia lääkkeitä. Myös itse toimenpide saattaa olla niin epämiellyttävä, että rauhoittava lääkitys katsotaan tarpeelliseksi, vaikkei potilas koe hoitopelkoa.

Leikkaushoitoa edeltävän sedaation tavoitteena on yleensä kivun, pelon ja ahdistuksen lievitys sekä hengityskoneen letkun ja hoitotoimenpiteiden sietäminen. Ideaalinen sedaatioaste on tällöin kevyt, josta potilas voidaan herättää helposti puheella.

Usein riittävän ja oikein ohjautuvan tehon saavuttamiseksi sedatiiviset lääkeaineet on annettava laskimoon (i.v.-sedaatio): laskimonsisäisellä annostelulla potilaan yksilöllinen annos titrataan kohdalleen. Itse toimenpiteiden suorittamisessa ei tule ongelmia ja potilaiden toipuminen on nopeaa. 

Myös suun kautta otettuna (oraalinen sedaatio) rauhoittavat lääkkeet saavat pääosalla potilaita aikaan hyvän sedaation. Tällä annostelulla ongelmaksi jää potilaan yksilöllinen vaste lääkkeeseen: osa ylisedatoituu ja osa alisedatoituu.

Kuolevan potilaan olon helpottamiseksi käytetään palliatiivista sedaatiota, kun muut toimenpiteet eivät auta esimerkiksi kipuihin.

Huumeidenkäyttäjän tavoitteena voi olla sedaatio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Palliatiivinen sedaatio
2. 1 2  DORMICUM injektionesteen pakkausseloste.
3. ↑  Sedatoidun palovammapotilaan tajunnantason
tarkkailu – suositeltavat käytännöt Töölön sairaalan
Plastiikkakirurgian palovammaosastolla. Projektiraportti. Tiina Vartiainen. Laurea ammattikorkeakoulu 2009.
4. ↑  Ala-Kokko, T. & Kentala, E. 2006. Sedaatio ja kivunhoito tehohoidossa. Teoksessa Rosenberg,
P. Alahuhta, S. Lindgren, L. Olkkola, K. & Takkunen, O (toim.). Anestesiologia ja tehohoito.
Toinen uudistettu painos. Helsinki: Kustannus Oy Duodecim.
5. ↑  Kari Poikolainen: Huumeriippuvuus ja huumeiden haitallinen käyttö *terveyskirjasto.fi*.  Arkistoitu 21.2.2014. Viitattu 25.8.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kurssimoniste i.v.-sedaatiosta hammastoimenpiteissä
Section 8 -vuokratalo Bronxissa.
**Section 8 housing** (Housing Choice Voucher Program) tarkoittaa Yhdysvalloissa valtion tukemaa vuokra-asumista. Vuokralainen vuokraa asunnon yksityiseltä vuokranantajalta ja käyttää hankkimistaan tuloista noin 30 prosenttia asumiseen, ja vuokran loppuosan maksaa valtio. Taustalla on ajatus siitä, että asumiseen ei pitäisi mennä yli kolmannesta henkilön tuloista. Järjestelmä on tarkoitettu vähävaraisille, ikääntyneille ja liikuntarajoitteisille amerikkalaisille.

Pääsääntöisesti hakijan tulee täyttää neljä ehtoa päästäkseen liittovaltion asumisavustuksen piiriin: kyseessä on määritelmän mukainen perhe ("perhe" voi olla myös yksinasuva), joka on vähävarainen, jolla on kansalaisuus tai oleskelulupa Yhdysvaltoihin, ja joka ei ole saanut häätöä vuokra-asunnosta huumerikosten vuoksi edellisen kolmen vuoden aikana. Lisäksi asunnon vuokran tulee vastata alueen markkinavuokraa ja viranomainen tekee asuntoon kuntotarkastuksen vuosittain.

Tuetun vuokra-asumisen järjestelmä luotiin perheiden nostamiseksi köyhistä lähiöistä turvallisemmille asuinalueille, mutta monet vuokrantajat paremmilta alueilta kieltäytyvät vuokraamasta asuntojaan Section 8 -vuokralaisille.

Lähteet
-------

1. 1 2  How Housing Policy Is Failing America's Poor *The Atlantic*.  24.6.2015. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
2. ↑  What Is Section 8? – Low Income Housing Assistance *Moneycrashers.com*. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
3. ↑  Section 8 Housing Eligibility Requirements *The Balance*.  17.10.2016. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  6 Problems Landlords Face Renting to Section 8 Tenants *The Balance*.  26.2.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Laatassa lukee:  
"Tässä lepää neljä toveria  
 jotka valkoiset telottivat  
1918"
**Punaisten hautapaikka Masalassa** on neljän Suomen sisällissodassa 1918 kaatuneen hauta Kirkkonummen Masalassa. Hautapaikalla on muistolaatta, joka on peräisin vuoden 1958 jälkeiseltä ajalta, mahdollisesti 1970-luvulta.

Aidattu hauta-alue.
Haudatut olivat kotoisin Masalasta, ja he joko kaatuivat tai heidät teloitettiin Sepänkylässä (Smedsby) 26. helmikuuta 1918. Smedsbyssä käytiin tuolloin punaisten ja valkoisten välinen taistelu, kun valkoisten Sigurdskåren murtautui saarroksista ja pakeni Humaljärven yli.

Hauta sijaitsee alueella, jonka omisti silloin Matti Jansson. Hänen leskensä antoi haudata heidät paikalle. Alueen omistaa nykyisin Kirkkonummen kunta. Hiekkatien reunassa on opaskyltti "Hautapaikka 1918 Gravställe".

Haudatut
* Matti Jansson 41 vuotta
* Bertel Lemström 24 vuotta
* Viljam Karlsson 22 vuotta
* Alfons Hägerstedt 19 vuotta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Punaisten hauta Punaisten muistomerkit. Työväenliike.fi. Viitattu 19.8.2022
2. 1 2 3  Jukka Tammi: Punaisten hautapaikka Masalassa Kirkkonummen Sanomat 5.5.2020, viitattu 19.8.2022

Kirjallisuutta
--------------

* Hans Brenner, *Masala: maalaiskylästä taajamaksi* (*Masaby: från bondby till tätort*), suom. Anita Johansson ja Tarja Tolonen. Luoma: Masalan historiikin projektiryhmä 2006 ISBN 952-92-0941-X (S. 120–123 on koottuna haastattelu- ja arkistotietoja haudatuista ja heidän kuolemaansa liittyvistä tapahtumista.)
**Punakaartin sota** on kaksiosainen Suomen sisällissodan aikaisia punaisten sotatoimia käsittelevä Jussi T. Lappalaisen kirjoittama teossarja, joka ilmestyi vuonna 1981. Kyseessä on ensimmäinen tieteellisesti laadittu kokonaisesitys punaisen Suomen sodankäynnistä. Teoksen kustansi opetusministeriön alainen punakaartin historiakomitea, joka perustettiin kesäkuussa 1967. Punakaartin sotahistoria annettiin Jussi T. Lappalaisen kirjoitettavaksi, ja lisäksi historiakomitea julkaisi kolme muuta projektin tuloksena syntynyttä tutkimusta vuosina 1982–1986.

Suomen tietokirjailijat ry valitsi *Punakaartin sodan* vuonna 2014 julkaisemansa 100 merkittävän suomalaisen tietokirjan listalle.

Yleistä
-------

Lappalainen toimi kirjan ilmestyessä Turun yliopiston Suomen historian apulaisprofessorina. Hän kävi tutkimustaan varten kolmen vuoden ajan läpi vanhempaa tutkimusta, punaisten asiakirjoja sekä muistitietoa. Varsinainen kirjoitustyö kesti kolme ja puoli vuotta, jonka jälkeen käsikirjoitus oli valmiina vuonna 1978. Ennen kirjan julkaisua sen kävivät vielä läpi professori L. A. Puntila, eversti K. J. Mikola, akateemikko Eino Jutikkala, professori Oscar Nikula sekä apulaisprofessori Erkki Lehtinen. Kirja sisältää myös 29 teosta varten piirrettyä karttaa, diagrammia ja taulukkoa, jotka on tehnyt Raili Laurila.

Kritiikki
---------

Vaikka *Punakaartin sotaa* pidetään laadukkaana ja ainutlaatuisena tutkimuksena sai se osakseen myös rankkaa kritiikkiä vuonna 1993 ilmestyneessä professori Heikki Ylikankaan teoksessa *Tie Tampereelle*. Hänen mukaansa Lappalaisen historiankirjoitus tarjoaa siloitellun kuvan sodasta ja pimittää kaikki valkoisten heti taisteluiden jälkeen tekemät antautuneiden punaisten teloitukset. Ylikangas pitää tätä tarkoituksellisena pimityksenä. Hän kritisoi myös sitä, ettei kirjassa oteta kantaa vanhaan kiistaan sodan nimestä. Lappalaisen teoksessa ei kertaakaan mainita sodan nimeä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lappalainen, Jussi T.: *Punakaartin sota 1*. Helsinki: Opetusministeriö, 1981. ISBN 951-85907-1-0.
2. ↑  Arkistonmuodostaja: Punakaartin historiakomitea Kansallisarkisto.  Arkistoitu 13.10.2017. Viitattu 12.10.2017.
3. ↑  Vehkalampi, Silja; Maijala, Juho: Tietokirjailijat listasivat sata merkittävintä suomalaista tietokirjaa — moniko löytyy kirjahyllystäsi?  15.4.2015. Kouvolan Sanomat. Viitattu 12.10.2017.
4. ↑  Tarkka, Pekka: 1918 Suomen Sarajevon paha totuus (vain tilaajille)  29.8.1993. Helsingin Sanomat. Viitattu 12.10.2017.
5. ↑  Ylikangas, Heikki: Vuoden 1918 tutkimus  19.11.2008. Heikki Ylikankaan blogi. Viitattu 12.10.2017.
Oulun taidekoulu Kansankadulla vuonna 2012.
**Oulun taidekoulu** antaa taiteen perusopetusta 4–20-vuotiaille. Koulu perustettiin vuonna 1980 ja se on yksi vanhimpia lasten kuvataidekouluja Suomessa. Opetusta annetaan iltaopintoina. Koulussa on kuvataiteen ohella edustettuna sirkustaide, teatteri ja tanssi. Koulussa opetetaan myös arkkitehtuuria ja käsityötä sekä animaatiota ja sarjakuvaa.

Ensimmäinen koulutila oli Toppilassa, nykyisen Toppilan kartanon rakennuksessa. Koulu kunnallistettiin vuonna 1989 ja se muutti Pikisaaren kautta Nukuun tammikuussa 1991. Vuonna 1993 nimeksi otettiin Oulun taidekoulu ja taiteen perusopetus virallistui. Myöhemmin toiminta siirtyi Kansankatu 54:n kiinteistöön. Oppilaspaikkamäärä on noin 800 vuosittain. Kevätlukukaudella 2015 koulun toiminta siirtyi Heinäpäähän Nuottasaaren kouluun ja vanhat tilat Kansankadulla purettiin.

Sarjakuvalinja julkaisee vuosittain VIIVA -sarjakuva-albumia, sekä oppilaiden yksittäisiä pitkäviiva -albumeja.

Hakeutuminen vuosittain taidekouluun on toukokuussa ja täydennyshaku elokuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Loukkola, Pekka: Oulun taidekoulu muuttaa Nuottasaareen – rehtori haikealla mielellä *Yle Uutiset*.  25.11.2014. Viitattu 25.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun taidekoulun verkkosivut
**Oulun palo 1705** oli tulipalo Oulussa 20. heinäkuuta 1705. Tuhoa täydensi toinen palo 28. elokuuta. Paloissa paloi yhteensä 144 taloa ja 121 aittaa kolmannesta ja neljännestä kaupunginosasta. Kaupunginosajako oli tuohon aikaan eri kuin nykyisin. Silloisen Oulun ensimmäinen kaupunginosa käsitti kaupungin vanhimman osan, Pokkitörmän, kirkon ja kaupunginojan välisen alueen nykyiselle Isokadulle asti. Toinen kaupunginosa oli ensimmäisestä kaupunginosasta itään oleva alue kaupunginaidan sisäpuolella. Palanut kolmas kaupunginosa käsitti Hahtiperän, kaupunginojan suun ja nykyisen Pakkahuoneenkadun välisen alueen. Neljäs kaupunginosa kattoi kaupungin eteläosan ja oli kaupunginosista selvästi laajin.

Heinäkuun palo
--------------

Suuri osa kaupunkia paloi 20. heinäkuuta. Palo sai alkunsa Knuutti Juhonpojan keittiöstä, jossa palvelija Valpuri Pietarintytär valmisti viinamäskiä. Kovan tuulen auttamana palo levisi nopeasti silloisessa IV kaupunginosassa, ja käytännössä koko kaupunginosa paloi maan tasalle.

Elokuun palo
------------

28. elokuuta eli noin kuukauden päästä edellisestä suurpalosta kaupunkia kohtasi uusi onnettomuus. Tuli pääsi irti Tuomas Jakun talon aitasta. Tuli tuhosi edellisestä palosta pelastuneista taloista 39 ja lisäksi paloi myös suurin osa Hahtiperän alueen ranta-aitoista.

Palon seuraukset
----------------

Kaupungin aluetta supistettiin siirtämällä tulliaitaa kaupungin keskustaan päin. Niille, joiden tontit jäivät tulliaidan ulkopuolelle, annettiin tontit keskempää kaupunkia. Hahtiperän ranta-aittojen ja kaupungin talojen väliin päätettiin jättää vapaata tilaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  A.H. Virkkunen: *Oulun kaupungin historia I*, s. 130–131. Kirjola Oy, 1953.
2. ↑  Aimo Halila: *Oulun kaupungin historia II*, s. 71. Kirjola Oy, 1953.

  

Oulun historia

|  |  |
| --- | --- |
| Oulun palot | 
* v. 1652 palo
* v. 1655 palo
* v. 1705 palot
* v. 1715 palo
* v. 1773 palo
* v. 1822 palo
* v. 1882 palo

 |
| Merenkulku | 
* Fregatti Toivo
* Hailuotolaiva
* Kiikelin hylky
* Laitakarin hylky
* Hinaaja Oulu II
* Sophia Marian hylky

 |
| Teollisuuden historia | 
* Aittokoski Oy
* Katri Antell
* Merijal
* Oulu Oy
* Pateniemen saha
* Tervahovi
* Toppila Oy
* Toppilan Mallasjuomatehdas
* Typpi Oy
* Ab Uleå Oy
* Veljekset Åström

 |
| Kuntaliitokset | 
* 1965: Oulujoen kunta
* 2009: Ylikiimingin kunta
* 2013:
	+ Haukiputaan kunta
	+ Kiimingin kunta
	+ Oulunsalon kunta
	+ Yli-Iin kunta

 |
| Katso myös | 
* Kierikkikeskus
* Latokankaan kivikautinen asuinalue
* Oulun kasarmi
* Oulun kristalliyö
* Oulun linna
* Oulun valtaus
* Pikku-Berliini
* Rekikylän kivikautinen asuinpaikka
* Typpi Oy:n räjähdysturma
* Ylikiimingin seurakunta

 |
**Volutus**-pilveä.
Putkimaisia *volutus*-pilviä aamulla rannikolla, ilmasta kuvattuna.
**Stratocumulus volutus** (St vol) *rullamainen tai putkimainen kumpukerrospilvi* on pitkä, putkimainen, makkaraa muistuttava vaakasuora *Stratocumulus*-pilvi. Se on muista pilvistä pääosin erillään. Se voi olla pitkä rulla tai vyörypilveä muistuttava pitkä kieleke. Pilvi on vyörypilven tavoin eri suuntaisten ilmavirtausten rajalla. Vyörypilvestä poiketen putkimaiseen kumpukerrospilveen ei liity kuuropilveä. Kumpukerrospilvi on myös vyörypilveä selvästi korkeammalla. Monesti näitä pilviä esiintyy Suomea lähempänä päiväntasaajaa*selvennä* rannikoilla.
*Stratocumulus volutus* on harvinainen.

Lähteet
-------

* Vartiainen, Juha: *Suuri pilvikirja*. Helsinki: Readme.fi, 2013. ISBN 978-952-220-669-5.

### Viitteet

1. 1 2  Tähdet ja avaruus 5/2017, s. 1-3
2. ↑  Vartiainen 2013, s 201
3. ↑  Stratocumulus volutus (Sc vol) - CIMO 2016

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stratocumulus volutus**.
**Bradley Charles Birkenfeld** (s. 26. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen pankkiiri ja ilmiantaja, jonka paljastukset Yhdysvaltojen hallitukselle johtivat suureen petostutkimukseen (ns. **Birkenfeld-skandaali**), jossa tutkittiin amerikkalaisten veronkiertäjien käyttämiä sveitsiläispankkeja kuten UBS-pankkia.

Birkenfeld toimi aikanaan UBS-pankin pankkiirina avustaen muun muassa amerikkalaisia veronkierrossa. Vuonna 2007 Birkenfeld aloitti yhteistyönsä yhdysvaltalaisviranomaisten kanssa ilmiantaen lukuisia amerikkalaisia veronkiertäjiä. Vuonna 2008 Birkenfeld sai kuitenkin 40 kuukauden vankeustuomion jäätyään itsekin kiinni veronkierron avustamisesta. Hän oli auttanut erästä asiakastaan veronkiertotoimissa sveitsiläisen pankin avulla.

Bradley Birkenfeldin paljastukset johtivat Yhdysvaltain ja Sveitsin suhteiden kiristymiseen, joka lopulta johti siihen, että Yhdysvaltojen painostuksesta UBS joutui vuonna 2009 raottamaan Sveitsin ylläpitämää maailman tiukinta pankkisalaisuutta ilmoittaen noin neljäntuhannen rahojaan Sveitsiin piilotelleen amerikkalaissijoittajan nimet.

Sveitsin pankkisalaisuuden raotettua oviaan vuodesta 2009 alkaen on tapahtumaketjun seurauksena vuosien 2009–2012 välillä jo yli 33 000 yhdysvaltalaista veronmaksajaa ilmoittautunut vapaaehtoisesti maksamaan veroja ja sakkoja jopa yli viiden miljardin dollarin edestä.

Ilmiannosta maksettiin Birkenfeldille ennätysmäinen 104 miljoonan dollarin palkkio syyskuussa 2012, kun Yhdysvallat oli päässyt UBS:n kanssa sopimukseen pankille lankeavasta 870 miljoonan dollarin sakosta.

Yhdysvalloissa vuonna 2006 voimaan astuneen uuden lain mukaan ilmiantopalkkio voi olla jopa 30 prosenttia valtion saamasta hyödystä. Tämän odotetaan karsivan amerikkalaisten halukkuutta veronkiertoon ja varojen piilottamiseen veroparatiiseihin.

Teokset
-------

* Bradley C. Birkenfeld: *Lucifer’s Banker Uncensored: The Untold Story of How I Destroyed Swiss Bank Secrecy.* Republic Book Publishers, 2020. ISBN 978-1645720225

Lähteet
-------

1. ↑  Whistleblower Gets $104 Million *The Wall Street Journal*.  11.9.2012.  (englanniksi)
2. ↑  Wood, Robert W.: UBS' Bradley Birkenfeld Gets $104 Million, Blows Doors Off IRS Whistleblower Program *Forbes*.  11.9.2012.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* "Paholaisen pankkiiri" paljasti työnantajansa ja joutui vankilaan – Nyt tietovuotaja Bradley Birkenfeld elää jälleen luksuselämää Yle, 2018

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Lumosiivet** (Uraniidae) on mittarimaisten perhosten yläheimoon kuuluva perhosheimo. Lajeja tunnetaan yhdeksässäkymmenessä suvussa yhteensä noin 700. Europassa esiintyy vain yksi laji, *Eversmannia exornata*.

Lumosiipien levinneisyys kattaa maapallon trooppiset alueet. Ne ovat leveäsiipisiä ja kapearuumiisia perhosia, joiden koko vaihtelee pienestä erittäin suureen. Siipisuonitus on heimolle ominainen ja takasiiven takareuna on monilla lajeilla teräväkulmainen tai liuskoittunut. Pistesilmät ovat pienet tai puuttuvat, mutta pään chaetosemat ovat hyvin kehittyneet. Useimmista muista mittarimaisista perhosista poiketen lajit suvuissa *Alcides*, *Chrysiridia* ja *Urania* ovat päiväaktiiviisia, minkä vuoksi niitä voi erehtyä pitämään varsinaisina päiväperhosina. Yöaktiiviset lajit lentävät valolle. Lepäävät perhoset pitävät siipiään levällään, ja erityisesti etu- ja takasiipien väli on tällöin suuri. Heimon perhoset ovat usein värikkäitä, metallinkiiltoisia ja suurikokoisia, minkä vuoksi ne ovat myös suosittuja keräilykohteita. Värikkyyden varsinainen tarkoitus on varoittaa lajien myrkyllisyydestä. Eri sukupuolten välillä on merkittävä ero tympanaalielinten rakenteessa ja sijainnissa.

Toukat elävät vapaasti ravintokasvilla ja koteloituvat maahan, karikkeen joukkoon.

Tunnettuja lajeja ovat mm. *Alcides metaurus*, *Chrysiridia rhipheus*, *Lyssa zampa*, *Urania fulgens* sekä sukupuuttoon hävinnyt *Urania sloanus*.

Lähteet
-------

1. ↑  lumosiivet – Uraniidae Suomen Lajitietokeskus. Viitattu 27.5.2020.
2. ↑  Minet, J. & Scoble, M. J. (1998) "The Drepanoid/Geometroid Assemblage". Handbuch der Zoologie: Lepidoptera, Moths and Butterflies Vol. 1:. Evolution, Systematics and Biogeography ISBN 3110157047 s. 307–309
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Markku Savela: Uraniidae
* Australian Uraniidae (englanniksi)
* Moths of Borneo: Uraniidae (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1815107
* Wikispecies: Uraniidae
* AFD: Uraniidae
* BAMONA: Uraniidae
* BioLib: 17267
* BOLD: 691
* BugGuide: 14333
* CoL: HPJ
* EoL: 915
* EPPO: 1URANF
* Fauna Europaea: 16714
* Fauna Europaea (new): 61174282-cf5c-47f5-9f0d-7f00faee8296
* GBIF: 8872
* iNaturalist: 122401
* IRMNG: 111077
* ITIS: 693979
* NCBI: 219479

 |

 |
**Paras käytettävissä oleva tekniikka** (englanniksi Best available technology, **BAT**) on termi ja periaate, jota käytetään puhuttaessa tekniikasta, joka minimoi tuotanto- tai muun laitoksen ympäristövaikutuksia. Termin taustalla ovat ympäristöoikeudelliset ennaltaehkäisyn periaate ja varovaisuusperiaate. "Tekniikka" on BAT-periaatteen kohdalla laajasti tulkittava sana, jolla tarkoitetaan teknologian lisäksi laitoksen suunnittelun ja rakentamisen toimintatapoja, laitoksen ylläpitoa ja käytön ja käytöstä poistamisen menetelmiä. Periaatteen tavoitteena on ehkäistä päästöjä ympäristöön tehokkaimmilla teknisillä valinnoilla.

Käsitteen alkuperä
------------------

Termi on määritelty EU:n vuonna 1996 hyväksymässä IPPC-direktiivissä (IPPC, Integrated Pollution Prevention and Control), jossa huomio on ympäristön pilaantumisen ehkäisemisessä ja pilaantumisen vähentämisen yhtenäistämisessä. IPPC-direktiivin määritelmää "parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta" käytetään koko Euroopassa ja se määritellään "tietyn toiminnan ja siinä käytettävien menetelmien tehokkaimmaksi ja edistyneimmäksi asteeksi, jolla voidaan osoittaa olevan sellaiset tekniset ja käytännölliset ominaisuudet, jotka soveltuvat periaatteessa käytännön pohjaksi raja-arvoille, joiden tarkoitus on estää, ja milloin se ei ole mahdollista, vähentää yleisesti päästöjä ja vaikutuksia koko ympäristöön."

Määritelmä
----------

* "**Paras**" tarkoittaa tehokkainta menetelmää, jolla saavutetaan yleisesti korkea taso koko ympäristön suojelussa
* "**Käytettävissä oleva**" tarkoittaa tekniikoita, jotka on kehitetty sellaisessa mittakaavassa, että niiden

käyttö kyseisellä teollisuudenalalla on mahdollista taloudellisesti ja teknisesti kannattavalla tavalla kustannukset ja hyödyt huomioon ottaen ja riippumatta siitä, käytetäänkö tai tuotetaanko näitä tekniikoita kyseisen jäsenvaltion alueella, kunhan ne ovat kohtuullisella tavalla toiminnanharjoittajan käytettävissä

* "**Tekniikka**" tarkoittaa sekä käytettyä teknologiaa että laitoksen suunnittelua, rakennetta, ylläpitoa, käyttöä sekä tapaa, jolla se poistetaan käytöstä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BAT – Paras käytettävissä oleva tekniikka ympäristövaikutusten minimoimiseksi, Pohjoismaiden ministerineuvoston BAT-työn tulokset  helmikuu 2007. Norden, Pohjoismaiden ministerineuvosto.  Arkistoitu 21.9.2013. Viitattu 20.9.2013.
**Glasiaalinen lohkareluola** on luola, joka on syntynyt jäätikön mukanaan kuljettamien kivilohkareiden kasaumaan. Luola on joko kivilohkareiden välissä tai alla. Näitä luolia on monesti mäen suojaisella puolella. Luolien koko määräytyy paitsi lohkareiden koon mukaan, myös niiden muodon mukaan. Luolien kokoon vaikuttaa myös lohkarekasan muut ominaisuudet. Luolat voivat olla sekä maan päällä että maan alla. Isojen lohkarekasaumien sisässä voi olla luolia, joissa on käytäviä ja huonemaisia onkaloita. Maan sisällä olevissa luolissa on vain pieniä onkaloita. Luolan ympärillä olevassa louhikossa saattaa olla kivilohkareiden lisäksi moreenia. Nauvon Klockarbergenin luolat sijaitsevat graniittisten kivilohkareiden alla. Nousiaisten Korsvuoren luola on kivilohkareiden alla. Paikalla oleva iso lohkare on kulkeutunut paikalleen joko mannerjään mukana tai kelluvan jäävuoren mukana. Mikkelin Riuttojen luolat ovat syntyneet sen jälkeen kun kivilohkareet ovat halkeilleet, mutta eivät ole romahtaneet kokonaan kasaan, vaan ovat jääneet toisiaan vasten.

Lähteet
-------

1. ↑  Aimo Kejonen, Tuomo Kesäläinen, Sakari Kielosto, Seppo I. Lahti, Veli-Pekka Salonen: *Suomen luolat*, s. 21, 107, 125, 186. Salakirjat, 2015. ISBN 978-952-5774-80-1.
**Donnacona** (k. noin 1539) oli Stadaconan irokeesipäällikkö, kun ranskalainen Jacques Cartier päätyi alueelle.

Donnaconna protestoi, kun Cartier nosti heinäkuussa 1534 ristin Gaspén niemimaalle. Hän saarnasi ranskalaisille, jotka pysäyttivät Donnaconan kanootin ja pakottivat hänet tulemaan maihin matkakumppaniensa kanssa. Cartier järjesti Donnaconalle juhlan ja suostutteli hänet lähettämään poikansa Domagayan ja Taignoagnyn Cartier’n mukana Ranskaan. Ranskalaiset tarvitsivat tulkkeja, ja Cartier lupasi palauttaa pojat.

Cartier palasi toukokuussa 1535 Donnaconan poikien kanssa, jotka olivat oppineet ranskaa. Heidän avullaan Cartier löysi uusia maita, mutta lopulta sekä Donnacona että hänen poikansa käänsivät Cartier’lle selkänsä, kun Cartier päätti lähteä Hochelagan saakka Donnaconan vastustuksesta huolimatta. Cartier käytti Donnaconan ja tämän vihollisen välistä riitaa hyväkseen ja kutsui Donnaconan neuvotteluun. Cartier vangitsi Donnaconan ja kaikkiaan kymmenen intiaania ja kuljetti heidät Ranskaan. Donnacona saapui heinäkuussa 1536 Ranskaan, ja hänet esiteltiin myös kuningas Frans I:lle. Donnacona kuoli Ranskassa, mikä hiersi entisestään ranskalaisten Stadaconan asukkaiden välejä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Donnacona *The Canadian Encyclopedia*.  Arkistoitu 8.10.2013. Viitattu 20.7.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Donnacona *Dictionary of Canadian Biography Online*. University of Toronto. Viitattu 20.7.2012. (englanniksi)
"**Ota meidät vastaan, Suomi-kaunotar**" (ven. Принимай нас, Суоми-красавица) on venäjänkielinen, propagandistinen marssilaulu, jota puna-armeijan sotilaat lauloivat talvisodan aikana. Kappaleen sävelsivät vuonna 1939 Daniil ja Dmitri Pokrass, kaksi niin sanotuista Pokrassin veljeksistä, jotka olivat kuuluisia neuvostosäveltäjiä ja ns. massojen laulun (engl. mass song, ven. массовая песня) genren merkittäviä kehittäjiä. Laulun sanoitti Anatoli D'Aktil (oikealta nimeltään Anatoli Frenkel).

Laulussa kehotetaan suomalaisia avaamaan vapauttajilleen "portin kumpikin puolisko". Kertosäe kuuluu:

|  |  |
| --- | --- |
| "Принимай нас, Суоми-красавица
В ожерелье прозрачных озёр!" | "Ota meidät vastaan, Suomi-kaunotar,
kirkkaiden järvien koristama!" |

Kiintoisaa on, että kappaleen sotatapahtumat sijoittuvat syksyyn. Toisessa säkeistössä nimittäin lauletaan: "Невысокое солнышко осени / зажигает огни на штыках." (suom. *"Syksyn matala aurinko / sytyttää tulen pistimiin."*) Sotahan alkoi vasta marraskuun viimeisinä päivinä jolloin Suomessa ja Koillisvenäjällä jo oli täysi talvi, joten voi olettaa että laulu oli sanoitettu jo ennen sotatoimien alkamista. Syksyn koko ajan käytiin vielä diplomaattisia rajansiirtoneuvotteluja Suomen ja Venäjän hallitusten välillä.

Lähteet
-------

* Miller, Jack: *Jews in Soviet Culture*, s. 79. Transaction Publishers, 1983. ISBN 0-87855-495-5. (englanniksi)
* Morris, John: *Culture and propaganda in World War II : music, film and the battle for national identity*. London: I.B.Tauris, 2014. ISBN 1-78076-397-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Miller, Jack: *Jews in Soviet Culture*, s. 79. Transaction Publishers, 1983. ISBN 0-87855-495-5. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laulu suomeksi sanoitettuna youtubessa
* Laulun sanat suomeksi (6 ensimmäistä säkeistöä)
**Raajärven rautakaivos** toimi Raajärvellä Kemijärvellä lähellä Rovaniemen Misiä vuosina 1964–1975. Otanmäki Oy aloitti siellä rautamalmin tuotannon vuonna 1959 ja kaivostoiminta päättyi vuonna 1967. Kaivostoiminta siirtyi vuonna 1968 Rautaruukki Oy:lle, kun Otanmäki Oy fuusioitiin osaksi Rautaruukki Oy:tä. Kaivos kuului Misin rautamalmialueeseen jolla sijaitsivat myös Kärväsvaaran ja Leveäselän rautakaivokset. Misin alueelta louhittiin yhteensä yli 8 miljoonaa tonnia rautamalmia josta saatiin noin 3,5 miljoonaa tonnia rautamalmirikastetta. Raajärven osuus malmintuotannosta oli 6,5 miljoonaa tonnia. Enimmillään Raajärvellä työskenteli yli 200 työntekijää.

Raajärven kaivokselle johti 14 kilometriä pitkä Raajärven kaivosrata Misin rautatieasemalta. Rata oli käytössä vuosina 1963–1976. Kun liikenne radalla lopetettiin, pääosa ratapenkereestä muutettiin maantieksi, ja on nykyisin paikallistie 19772.

Rautaruukki lakkautti Raajärven kaivoksen 1975. Suurin osa työntekijöistä ja toimihenkilöistä siirtyi Kolariin Rautuvaaran kaivokseen. Raajärvellä sijaitsee kaivostoiminnan jäljiltä veden täyttämä avolouhos joka on aidattu. Veden syvyys louhoksessa on 47 metriä. Myös entinen kaivostorni on säilynyt.

Entinen Raajärven kaivoskylä on nykyisin matkailukäytössä. Kaivoskylä on ollut muun muassa Aki Kaurismäen *Ariel*-elokuvan ja saksalaisen *Stalingrad*-elokuvan kuvauspaikkana.

Kärväsvaaran kaivos
-------------------

*Pääartikkeli: Kärväsvaaran kaivos*
vuosina 1959–1967 toiminut Kärväsvaaran rautakaivos sijaitsi 13 kilometrin päässä Raajärven kaivoksesta. Malmia louhittiin yhteensä 1,1 miljoonaa tonnia. Paikalla on nykyisin pieni veden täyttämä avolouhos.

Leveäselän kaivos
-----------------

Leveäselän kaivos sijaitsi kolmen kilometrin päässä Raajärven kaivoksesta. Kaivos oli toiminnassa vuosina 1969–1974 mutta se jouduttiin lopettamaan kaivoksen täytyttyä yllättäen vedellä. Nykyisin paikalla on veden täyttämä avolouhos jossa veden syvyys on 18 metriä. Avolouhoksen vieressä on vanha kaivostorni.

Lähteet
-------

* Misi – Raajärvi – Kaivos- ja sotahistorian aarteita / Kemijärvellä[vanhentunut linkki] (toimimaton linkki)
* Geologian tutkimuskeskuksen lehdistötiedote 25.2.2003 : Vikajärven kallioperäkartta valmistunut GTK:ssa[vanhentunut linkki] (toimimaton linkki)
* Yle.fi Lappi 22.2.2010 : Pohjoisen rautamalmiesiintymät kiinnostavat[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Westerlund, P. Nuutilainen, J. Hermonen, O. & Autio, M.: Otanmäki Oy, Raajärven kaivos.  *Vuoriteollisuus*, 1964, 22. vsk, nro 2, s. 30-38.  Vuorimiesyhdistys. Lehden verkkoversio (pdf). Viitattu 1.7.2020.
Lazon piiri Habarovskin aluepiirin kartalla.
**Lazon piiri** (ven. Райо́н и́мени Лазо́, *Raion imeni Lazo*) on kunnallinen itsehallintoalue Habarovskin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 3 179 neliökilometriä. Asukkaita on 49 500 henkeä (vuonna 2009).

Piiri on nimetty vallankumousjohtaja Sergei Lazon mukaan. Se sijaitsee Habarovskin aluepiirin eteläosassa. Pohjoisessa Lazon piiri rajoittuu Habarovskin ja Nanain piireihin, idässä ja etelässä Primorjen aluepiiriin, lounaassa Vjazemskin piiriin ja lännessä Ussurijokeen ja Kiinaan.

Piiriin kuuluu kolme kaupunkikuntaa (taajamaa): Hor, Muhen ja Perejaslavka. Maalaiskuntia on 18: Bitševaja, Dolmi, Durmin, Georgijevka, Gvasjugi, Kondratjevka, Kruglikovo, Marusino, Mogilevka, Obor, Poletnoje, Sidima, Sita, Srednehorski, Sukpai, Svjatogorje, Tšernjajevo ja Zolotoi. Hallinnollinen keskus on Perejaslavkan taajama.

Seudun kanta-asukkaita ovat udehet, joita nykyään on vain 0,5 % piirin väestöstä. Suurin osa heistä asuu Gvasjugin kylässä. Valtaosa piirin asukkaista on venäläisiä.

Perejaslavkan kautta kulkee Trans-Siperian rautatie sekä Habarovskin ja Vladivostokin välinen M60-valtatie. Matkaa piirikeskuksesta aluepiirin pääkaupunkiin Habarovskiin on 65 kilometriä.

Talous perustuu metsä- ja elintarviketeollisuuteen. Maatalous on keskittynyt maidon tuotantoon.

Kulttuurilaitoksia ovat mm. lasten taide- ja musiikkikoulut sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Naše vremja*.

Aiheesta muualla
----------------

* Lazon piiri Habarovskin aluepiirin sivustolla (venäjäksi)
"**Lazybones**" on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1933.

Kappale oli Carmichaelille ja Mercerille taloudellinen menestys. Se voitti 2 500 dollarin ASCAP Awardin ja sitä myytiin ensimmäisenä kolmena kuukautena 350 000 kappaletta. Sen nauhoittivat muun muassa Kate Smith ja Rudy Vallée.

Kappale sai alkunsa vuonna 1925 Curtis Hitchin Happy Harmonists -yhtyeen nauhoitussessiosta. Yhtye nauhoitti Carmichaelin "Washboard Blues" -kappaleen säveltäjän soittaessa pianoa. Kun koenauhoitus jäi 20 sekuntia aiottua lyhyemmäksi, Carmichael lisäsi siihen improvisoidun pianosoolon. "Lazybones" kehittyi myöhemmin tuosta pianosoolosta.

"Neekerilauluna" pidetyn kappaleen esittäminen kiellettiin natsi-Saksassa, koska sanottiin että se "edistää laiskottelua eikä ole natsi-ideologian mukainen".

Lähteet
-------

1. 1 2  Richard M. Sudhalter: *Stardust Melody: The life and music of Hoagy Carmichael*, s. 157. Oxford University Press, 2003. ISBN 978-0-19-516898-3. (englanniksi)
2. ↑  Rick Kennedy & Randy McNutt: *Little Labels – Big Sound: Small record companies and the rise of American music*, s. 11. Indiana University Press, 1999. ISBN 978-0-253-33548-7. (englanniksi)
**Latvian laivasto** (latv. *Latvijas Jūras spēki*) on yksi Latvian asevoimien puolustushaaroista, ja se vastaa merialuiden valvonnasta ja tarvittaessa sen puolustamisesta sekä meripelastuksesta Latvian aluevesillä.

Latvian itsenäistyessä aloitettiin meripuolustuksen luominen ja laivasto perustettiin vuonna 1991 amiraali Gaidis Zeibotsin alaisuuteen, kun sen perustamispäivänä 11. huhtikuuta ensimmäisen aluksen mastoon nostettiin Latvian lippu. Vuonna 1994 Laivastoon kuului Eteläinen alue (Liepāja), Keskinen alue (Riika) ja Rannikkopataljoona (Ventspils). Näiden lisäksi laivastoon kuului vielä koulutuskeskus Liepājassa.

Laivaston historia
------------------

### Vuodet 1918-1940

Ennen ensimmäistä maailmansotaa Latvia oli osa Venäjän keisarikuntaa, josta maa julistautui itsenäiseksi 18. marraskuuta 1918. Se vapautui ulkopuolisista joukoista vasta joulukuussa 1920. Vasta perustettu valtio loi nopeasti pienet merivoimat, jonka kalustona oli toisarvoisia muualta hankittuja aluksia. Myöhemmin siihen liitettiin muutama varta vasten tilattu uudishankinta. Latvian olemassa olo itsenäisenä valtiona katkesi Neuvostoliiton miehitykseen 1940, jolloin laivaston alukset joko tuhoutuivat tai ne liitettiin Neuvostoliiton laivastoon.

Laivastoon kuuluivat vuonna 1940 miehityksen tapahtuessa:

* Ronis-luokan sukellusveneet *Ronis* ja *Spidola*
* tykkivene *Virsaitis*
* Imanta-luokan miinanraivaajat *Viesturs* ja *Imanta*
* sukellusveneiden emälaiva *Varonis*
* tykistöalus *Artilêrists*
* tutkimusalus *Hidrografs*
* jäänmurtaja *Krisjanis Valdemârs*
* vartiovene *Bulta*
* satamavene *Lidaka*

### Vuodesta 1991 alkaen

Laivasto (latv. *Latvijas Republikas Jüras Spêki*) perustettiin uudelleen 22. syyskuuta 1992, jolloin se otti käyttöönsä Neuvostoliiton rajajoukoilta vapautuneet Bolderayan lähellä Riikaa sekä Liepājan. Perustamisen aikana Liepāja oli edelleen Neuvostoliiton Itämeren laivaston tukikohta, joten sen käyttö oli pääosin estetty. Neuvostojoukot poistuivat maasta 31. elokuuta 1994, jolloin tukikohtaan jäi merkittävä määrä kalustoa kuten 19 sukellusvenettä.

Poliittisen epävarmuuden ja Neuvostoliiton laivaston läsnäolo Itämerelle aiheutti laivaston keskittymisen merivartiointiin. Merivartioston (latv. *Krasta Apsardze* ensimmäiset alukset olivat siviilistä pakko-otettuja aluksia. Myöhemmin vastaanotettiin lukuisia ruotsalaisia rajavartioaluksia ja Saksa toimitti entisiä Itä-Saksan laivaston Osa-I ja Kondor-II -luokkien aluksia aseistamattomina. Puola toimitti satamahinaajan ja Norja Storm-luokan ohjusveneen ilman aseita.

Vuoteen 1995 mennessä laivaston vahvuus oli noussut noin 900 henkeen ja sen tehtävinä oli Latvian 12 merimailin aluevesirajan valvonta. Siihen kuului Riikaan sijoitettu esikunta, keskinen merialue (Riika) ja eteläinen merialue (Liepāja).

Lähteet
-------

* Ehlers, Hartmut: Naval Affairs in Latvia and Lithuania.  *Warship International*, 1995, XXXII. vsk, nro 3, s. 253-271. Toledo:  INRO. ISSN 0043-0374.   (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Ehlers, Hartmut s. 254
2. ↑  Ehlers, Hartmut s. 255-256
3. 1 2  Ehlers, Hartmut s. 259
**Järjestöbarometri** on nykyisin joka toinen vuosi ilmestyvä julkaisu, joka seuraa sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintaa ja toimintaedellytysten kehitystä. Järjestöbarometri tuottaa tietoa mm. järjestöjen vapaaehtois- ja ammatillisesta toiminnasta sekä palvelutuotannosta, rahoituksesta ja henkilöstöstä. Keskeistä aineistoa ovat järjestöjen omat ennakoinnit järjestötoiminnan tulevaisuuden haasteista ja toiminnan painopisteiden muutoksista. Lisäksi barometri tuottaa aikasarjoja ja pysyvien teemojen lisäksi vuosittaisia erityisteemoja ajankohtaisista aiheista.

Järjestöbarometrin kyselyaineistoina ovat kaikkien alan valtakunnallisten järjestöjen toiminnanjohtajille sekä paikallisyhdistyksille tehdyt kyselyt. Paikallisista yhdistyksistä on koottu yli 2 000 yhdistyksen koko maan ja kaikkia toimialat kattava otos, jota seurataan vuosittain. 

Kyselyaineistojen lisäksi keskeisen aineiston muodostavat tilasto- ja rekisteritiedot, esimerkiksi Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen ja Patentti- ja rekisterihallituksen.

Järjestöbarometri seuraa myös järjestöjen alueellisten työntekijöiden arvioita järjestötoiminnasta sekä tuottaa yhdistysrekisteriin perustuvaa tietoa uusista rekisteröitävistä alan yhdistyksistä.

Historia
--------

Järjestöbarometrin julkaisi vuoteen 2010 Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto. Nykyisin Järjestöbarometrin julkaisee SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ja se rahoitetaan Sosiaali- ja terveysministeriö budjetista, Terveyden ja sosiaalisen hyvinvoinnin määrärahasta.

Järjestöbarometrit vuosina 2018–2020
------------------------------------

* Järjestöbarometri 2020
* Järjestöbarometri 2018

Viitteet
--------

1. 1 2 3  Järjestöbarometri *SOSTE*. Viitattu 12.11.2021.
**Kotojärvi** (ruots. *Hemträsket*) on matala ja rehevä järvi Myrskylän eteläosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 23,3 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 66 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 22 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Kotojärven pituus lounaasta koilliseen on 1,1 kilometriä. Itärannan Suviniemi jakaa altaan pohjoiseen ja eteläiseen osaan. Järvi kapenee voimakkaasti eteläosastaan ja muuttuu soiseksi. Järvi on matala ja sitä on kunnostettu. Vain noin viidennes sen pinta-alasta on vähintään kaksi metriä syvä. Kotojärven itärannalla on peltomaata, länsiranta on metsäistä ja kohoaa noin 65 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kotojärven länsirannalta lähtee laskuoja länteen kohti Tankvallinojaa, joka virtaa länteen Ilolanjokeen, joka puolestaan virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.

Kotojärven vesitilavuus on 322 000 kuutiometriä eli 322 miljoonaa litraa. Se on seitsemänneksi laajin Myrskylän viidestätoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.

Kotojärvi (17.006.1.002) kuuluu Tankvallinojan valuma-alueeseen (17.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Tankvallinojan alueen muut järvet ovat Valkjärvi ja Pimijärvi.

Suomen kuudestatoista Kotojärvestä Myrskylän Kotojärvi on viidenneksi laajin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kotojärvi, vakavesi, Myrskylä
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 26.5.2021.
3. ↑  Kotojärvi. Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
4. ↑  Myrskylä. Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
5. ↑  Tankvallinojan valuma-alue (17.006). Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
6. ↑  Kotojärvi. Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
**Kotojärvi** on matalahko ja rehevöitynyt järvi Pornaisten eteläosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingin keskustasta on 39 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Kotojärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,3 kilometriä. Pääaltaan länsiosasta työntyy etelään 900 metriä pitkä lahti. Järven itäosan ilmettä hallitsee noin seitsemän hehtaarin laajuinen Kotojärvensaari, jonka korkein kohta kohoaa 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Kotojärven luusua eli paikka, josta järven vesi suuntaa alavirtaan, sijaitsee järven kaakkoiskolkassa. Siitä alkaa mutkainen Isonniitynoja, joka virtaa etelään kohti Mustijokea, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen. Kotojärveä ympäröi kulttuurimaisema, metsämaata on etenkin järven etelärannan Kivisniemellä, joka kohoaa noin 40 metriä järven pinnan yläpuolelle.

Kotojärven länsipuoliskolla sijaitsee laaja kuudesta kahdeksaan metriä syvä alue. Syvin kohta sijaitsee Kivisniemen jyrkähkön rannan tuntumassa järven keskivaiheilla. Kotojärven vesitilavuus 4 802 000 kuutiometriä. Perimätiedon mukaan järven pintaa laskettiin 1920- ja 1930-luvuilla noin 0,7 metriä louhimalla kaakkoiskolkan laskuojan pohjaa.

Kotojärvi on rehevöitynyt. Laskuojaan tehtyjen muutosten seurauksena sen pinnankorkeus vaihtelee voimakkaasti sademääristä ja vuodenajasta riippuen. Kuivina kausina veden pinta laskee laskuojan pinnan tasalle, jolloin veden lämpötila nousee nopeasti, rantakasvillisuus mätänee ja alkaa haista. Rehevöitymisen seurauksiin kuuluu myös roskakalakannan lisääntyminen ja arvokalojen vähentyminen.

Kotojärvi (19.008.1.001) kuuluu Isonniitynojan valuma-alueeseen (19.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Isonniitynojan alueeseen kuuluu Kotojärven ohella Ruokijärvi, joka sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Kotojärveltä koilliseen.

Kotojärvi on Isojärven jälkeen laajin Pornaisten seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä ja laajin kokonaan Pornaisissa sijaitseva järvi.

Pornaisten Kotojärvi on laajin Suomen kuudestatoista saman nimisestä vakavedestä. Kotojärvi on yleinen järven nimi Uudellamaalla: Mäntsälässä sijaitsee kolme Kotojärveä ja Lohjalla kaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotojärvi, vakavesi, Pornainen
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.5.2021.
3. ↑  Kotojärvi. Järviwiki. Viitattu 29.5.2021.
4. 1 2 3  Lausunto Kotojärven vesialueen tilasta (pdf) *Harrivirtanen.fi*. Viitattu 29.5.2021.
5. ↑  Isonniitynojan valuma-alue (19.008). Järviwiki. Viitattu 29.5.2021.
6. ↑  Pornainen. Järviwiki. Viitattu 29.5.2021.
7. ↑  Kotojärvi. Järviwiki. Viitattu 29.5.2021.
**getty** on Unix-järjestelmissä perinteisesti käytetty ohjelma, joka mahdollistaa kirjautumisen järjestelmään.
getty ajetaan tietokoneen konsolilla tai se yhdistetään sarjaporttiin, johon on kytketty pääte. getty lukee näppäimistöltä käyttäjän kirjoittaman käyttäjätunnuksen ja käynnistää login-ohjelman, joka lukee salasanan, autentikoi käyttäjän ja käynnistää istunnon.

gettyn käynnistää tyypillisesti init asetustiedostonsa (`/etc/inittab`) mukaisesti.

getty-ohjelmasta on kehitetty erityisesti Linux-järjestelmiin useita versiota. agetty (alternative getty), joka ei tarvitse erityisiä asetuksia, getty\_ps-paketin getty, joka on monipuolisemmin säädettävissä, mgetty, joka on suunnattu modeemiyhteyksille.
Lisäksi on lukuisia minimaalisia, kevyitä getty-ohjelmia, joista on karsitty tarpeettomana sarjaportin ohjaus pelkästään Linux-konsolille ajettavaksi: mingetty Red Hat-sukuisissa järjestelmissä, fbgetty, fgetty ja rungetty.
Linuxissa gettyjä käynnistetään tyypillisesti kuusi kappaletta järjestelmän virtuaalikonsoleille.

Solariksessa getty ja login -ohjelmat on korvattu ttymon-ohjelmalla.
Linux-järjestelmissä sen toiminnallisuuden hoitaa systemd, paitsi sarjaporttiin kytketyn gettyn.

Viitteet
--------

1. ↑  Text-Terminal-HOWTO: Computer Set-Up (Configure) Details *tldp.org*. Viitattu 25.1.2023.
2. ↑  getty - Debian Wiki *wiki.debian.org*. Viitattu 25.1.2023.
3. ↑
**Donohuen oireyhtymä** eli **leprekaunismi** on harvinainen oireyhtymä, jolle luonteenomaista on vaikea insuliiniresistenssi, jossa kehon elimet ja kudokset eivät reagoi normaalilla tavalla insuliiniin. Oireyhtymä johtuu mutaatioista insuliinireseptorin koodaavassa INSR-geenissä ja periytyy peittyvästi autosomissa.

Donohuen oireyhtymä aiheuttaa lyhytkasvuisuuden ja lapsen hidastuneen kasvun. Monia muita syntymän jälkeen ilmeneviä piirteitä ovat ihonalaisen rasvakudoksen puute, lihasatrofia, kehon liiallinen karvankasvu eli hirsutismi sekä laajentumat nänneissä, sukupuolielimissä, munuaisissa, sydämessä ja muissa elimissä. Naispuolisilla potilailla esiintyy myös kystia munasarjoissa. Useimmilla Donohuen oireyhtymästä kärsivillä on myös ihossa acanthosis nigricans (taivetummuus). Oireyhtymään kuuluvat sille luonteenomaiset kasvonpiirteet. Sairastuneilla on toistuvia, hengenvaarallisia infektioita, jotka alkavat varhain lapsuudessa.

Donohuen oireyhtymä kuuluu Rabson–Mendenhallin oireyhtymän ja tyypin A insuliiniresistenssioireyhtymän tavoin perinnöllisiin vaikeisiin insuliiniresistenssioireyhtymiin. Ne muodostavat spektrin, jonka vaikeimpaan päähän Donohuen oireyhtymä sijoittuu. Useimmat oireyhtymästä kärsivät lapset eivät selviydy vanhemmiksi kuin kaksivuotiaiksi. Donohuen oireyhtymästä on arvioitu maailmanlaajuisesti kärsivän harvemman kuin yhden miljoonasta ihmisestä.

Donohuen oireyhtymän kuvasivat ensimmäisinä Donohue ja Uchida vuosina 1948 ja 1954. Oireyhtymästä kärsineiden lasten tyypillisten kasvonpiirteiden pohjalta muodostettiin irlantilaisen mytologian leprechaun-taruolentoihin viitannut nimi "leprekaunismi".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Donohue syndrome MedlinePlus Genetics, viitattu 19.1.2023
2. ↑  Severe insulin resistance syndrome – A rare case report and review of literature National Library of Medicine 16.3.2021, viitattu 19.1.2023
**Järlepa järv** (myös *Suur Järlepa järv*) on Virossa Raplan kunnassa Raplamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on kaksialtainen ja altaita yhdistää 50 metriä leveä salmi. Sen pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Siihen laskee neljä suo-ojaa, joista yksi on Järvlepa raban suolammen suoraksi kaivettu laskuoja. Järvellä ei ole selvää laskuojaa, mutta ohi virtaavaan Angerja ojaan on johdettu rantasuolta länteen virtaava suora oja. Sen valuma-alueen laajuus on 8,4 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 3,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00068 kuutiokilometriä eli 0,68 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja rannat ovat puoliksi metsää ja suota. Järven eteläpuolella sijaitsee Järlepan kylä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. *makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv*, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

* Järven hiekkarantaa ja yleinen laituri heinäkuussa 2014Järven hiekkarantaa ja yleinen laituri heinäkuussa 2014

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Keskkonnaregister: Järlepa järv (vee2030100) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
3. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Järvelän Kino** on vuodesta 1949 Päijät-Hämeen Kärkölässä toiminut elokuvateatteri. Se sijaitsee Kärkölän kuntakeskuksessa Järvelän Hähkäniementiellä.

Järvelän Kinon perustivat Risto Koskinen ja Ruben Jokiniemi. Vuodesta 1956 vuoteen 1978 teatteria pyöritti Arvo Kanerva. Toiminta oli tuolloin vilkasta ja näytöksiä oli usein.
Vuosina 1978–2004 Sisko Hennala ja hänen kaksi poikaansa huolehtivat elokuvateatterin ylläpidosta. Vuodesta 2004 lähtien Järvelän Kino on toiminut Maija ja Veli-Matti Saarisen johdolla. 

Elokuvateatteri sai toukokuussa 2012 Suomen elokuvasäätiön digitalisointituen. Digitalisoidut näytökset aloitettiin 21. lokakuuta 2012. Uusi tekniikka mahdollistaa sen, että ensi-illat voivat olla yhtä aikaa isojen teatterien kanssa.

Järvelän Kinossa käy vuosittain noin 1 500 kävijää. Elokuvanäytöksiä järjestetään syksystä toukokuun loppuun.

Lähteet
-------

* Maija Saarisen haastattelu, 10.11.2012.
* Suomen elokuvasäätiön tukipäätökset, toukokuu 2012.[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Järvelän Kinon kotisivut
José Vicente Rangel (2005)
**José Vicente Rangel Vale** (10. heinäkuuta 1929 Caracas – 18. joulukuuta 2020 Caracas) oli venezuelalainen poliitikko. Hän toimi Hugo Chávezin varapresidenttinä vuosina 2002–2007. Aiemmin hän oli ollut ulkoministerinä (1999–2001) ja puolustusministerinä (2001–2002).

Rangel vastusti 1940-luvun lopussa Rómulo Gallegosin hallintoa ja joutui maanpakoon, josta palasi Venezuelaan Marcos Pérez Jiménezin diktatuurin kaaduttua vuonna 1958. Rangel loi uran politiikan ulkopuolella journalistina. Hän johti lehtiä *Qué pasa en Venezuela*, *La Razón* ja *Clarín*. Lisäksi hän kirjoitti useisiin lehtiin kolumnistina ja piti Televen-televisiokanavalla viikoittaista poliittista *José Vicente Hoy* -ohjelmaa. Rangel oli ehdolla Venezuelan presidentiksi vuosina 1973, 1978 ja 1983. Päätettyään toimintansa varapresidenttinä vuonna 2007 hän sai Simón Bolívarin miekan replikan.

Rangeliin kohdistettiin syytöksiä merkittävästä roolista syyttäjä Danilo Andersonin vuonna 2004 tehdyn salamurhan taustalla. Rangel kuoli 91-vuotiaana joulukuussa 2020 oltuaan vaikeasti sairaana vuodesta 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Falleció José Vicente Rangel, ex vicepresidente de Hugo Chávez NTN24
2. ↑  Expolicía venezolano asegura que José Vicente Rangel fue el autor intelectual del asesinato de fiscal Anderson Diario Las Américas


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |