recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ACE Revolutions** on Juho-Heikki Korhosen ja Sampo-Ilmari Tuhkalehdon perustama jyväskyläläinen musiikki- ja tapahtumatuotantoyhtiö, joka toimii muun muassa suomalaisten bändien: Tuhkalehdon ja Snow White’s Poison Biten musiikintuotantoyhtiönä. ACE Revolutions vastaa muun muassa Music Against Drugs -tapahtumakokonaisuuksien kaikista käytännön järjestelyistä.

Historia
--------

ACE Revolutions on perustettu vuonna 2007 ja sen tausta on Jyväskylän ammattikorkeakoulun Tiimiakatemiassa, jossa opiskellaan liiketaloutta omaa yritystä tai osuuskuntaa pyörittämällä.

Tapahtumatuotanto
-----------------

Tunnelmia Power Cupista 2010
* Music Against Drugs

Yhteistyössä tehdyt tapahtumat:

* Power Cup
* *Your Move On Tour 2010*

ACE Revolutions tarjoaa myös tapahtumateknisiä palveluita, joihin kuuluu muun muassa äänentoistotekniikan ja lavojen vuokraus.

ACE Revolutionsin artistit
--------------------------

* Tuhkalehto
* Snow White's Poison Bite

ACE Revolutionsin julkaisemat albumit
-------------------------------------

* ACEREV007: Tuhkalehto: *Piilotettu maa* (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Asennetta-kampanjalla puhaltavat uudet tuulet *Asennetta*.  4/2009. Viitattu 27.8.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Unelmaduuni tehdään itse *Savon Sanomat*.  16.3.2008. Viitattu 12.3.2010.
Acer Aspire One on saatavilla Linux- ja Microsoft Windows XP -käyttöjärjestelmillä varustettuna.
**Acer Aspire One** on taiwanilaisen Acer Incorporated -yhtiön suunnittelema ultrakevyt tietokone, joka esiteltiin Taipein Computex-messuilla kesäkuussa 2008. Kannettavan valmistaja on taiwanilainen *Quanta Computers*.

Acer One on kooltaan ja ominaisuuksiltaan verrattavissa Asuksen Eee PC 4G -malliin, mutta siinä on isompi 8,9-tuumainen näyttö (resoluutio 1024 x 600) ja näppäimistö on 95 % täyskokoisesta. Muistia ensiversiossa on vakiona 512 megatavua ja flash-muistiin perustuvan SSD-kiintolevyn tilavuus on 8 gigatavua, josta vapaana 6,6 gigatavua. Suoritin on Intelin uusi vähävirtainen Atom N270, jota ajetaan 1,6 gigahertsin kellotaajuudella.

Linpus Linux -jakelulla ensiasennettu Acer One tuli myyntiin Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa 2. heinäkuuta 2008, ja Windows XP:llä varustettu malli hieman myöhemmin. Windows-versio on varustettu 120 gigatavun kokoisella perinteisellä kiintolevyllä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ogg, Erica: Acer aspires to lead low-cost laptop race *Cnet news*.  2.6.2008. CBS.  Arkistoitu 20.8.2008. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)
2. ↑  Tsai, Joseph: Wistron to start manufacturing netbooks  11.7.2008. Digitimes. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)
3. ↑  Aspire One 8.9 specifications  2009. Acer Inc. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Acer Aspire One**.
* Acer Aspire One Acerin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Aaron Cresswell** (s. 15. joulukuuta 1989 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Vasenjalkaisen Cresswellin pelipaikka on vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Cresswell edusti Liverpool FC:n junioreita vuodet 2003–2005. Ammattilaisdebyyttinsä hän teki vuonna 2008 Ykkösliigan Tranmere Roversissa. Roversia Cresswell edusti vuodet 2008–2011. Vuonna 2011 hän siirtyi Mestaruussarjan Ipswich Towniin. Siellä hän pelasi vuodet 2011–2014. Seuran kannattajat valitsivat hänet vuonna 2012 seuran kauden pelaajaksi.

Kesällä 2014 Cresswell siirtyi Valioliigan West Ham Unitediin. Pääsarjadebyyttinsä hän teki elokuussa 2014 Tottenham Hotspuria vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan West Hamissa hän pelasi joukkueen kaikki valioliigaottelut ja seuraavallakin kaudella yhtä vaille kaikki. Molempina kausina hän teki kaksi maalia. Kauden 2016–2017 alku viivästyi polvivamman takia ja hän pelasi kaikkiaan 26 liigaottelua, mutta kaudella 2017–2018 Cresswellilta jäi väliin vain kaksi valioliigaottelua ja hän teki yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 20 liigaottelua. Kaudella 2019–2020 Cresswell pelasi 31 liigaottelua ja teki syyskuussa maalin voittoisassa ottelussa Manchester Unitedia ja tasapeliin päättyneessä ottelussa Bournemouthia sekä marraskuussa ainoan maalin voitto-ottelussa Chelseaa vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joista kahta lukuun ottamatta täyden ajan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 31 liigaottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi seitsemän ottelua West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa. Loppuottelun hän istui penkillä. Valioliigassa hän pelasi 28 ottelua.

Maajoukkueura
-------------

Cresswell pelasi Englannin jalkapallomaajoukkueessa ensimmäisen kerran maaottelussa Espanjaa vastaan marraskuussa 2016. Hän pelasi avauskokoonpanossa MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan lokakuussa 2017.

Lähteet
-------

* Aaron Cresswell Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

West Ham United – Englannin Valioliiga
1 Fabiański |
2 Johnson |
3 Cresswell |
4 Zouma |
5 Coufal |
7 Scamacca |
8 Fornals |
9 Antonio |
10 Lanzini |
11 Paquetá |
12 Downes |
13 Areola |
14 Cornet |
18 Ings |
20 Bowen |
21 Ogbonna |
22 Benrahma |
24 Kehrer |
27 Aguerd |
28 Souček |
33 Emerson |
41 Rice |
72 Mubama |
Manageri Moyes

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Kathy Kirby** (oik. **Catherine Ethel O'Rourke**, 20. lokakuuta 1938 – 19. toukokuuta 2011) oli brittiläinen laulaja.

Kirbyn säännölliset esiintymiset alkoivat, kun hän päätyi Bert Ambrosen yhtyeen solistiksi vuonna 1956. Levytyssopimuksen Kirby sai Pye Recordsin kanssa vuonna 1960. Vuonna 1962 Kirby sopi levytyssopimuksen Decca Recordsin kanssa. Ensimmäinen listahitti *Dance on* julkaistiin vuonna 1963. Samana vuonna julkaistiin myös toinen hitti *Secret love* ja Kirby valittiin New Musical Express –lehden kyselyssä Ison-Britannian parhaaksi naisartistiksi.

Kirby valittiin sisäisesti edustamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa Eurovision laulukilpailuun 1965. Kirby esitti karsinnassa kuusi kappaletta, joista postikorttiäänestyksellä edustuskappaleeksi valittiin *I Belong*. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Kirby sijoittui toiseksi.

Kirby jatkoi levytystä 1970-luvulla, mutta suosio ei yltänyt enää 1960-luvun tasolle. Kirby vetäytyi julkisuudesta vuonna 1983.

Lähteet
-------

* Kathy Kirby: Singer best known for 'Secret Love' and her appearance in the Eurovision Song Contest *independent.co.uk*. Viitattu 7.4.2022.

### Viitteet

1. ↑  United Kingdom: A Song for Europe 1965 *eurovisionworld.com*. Viitattu 7.4.2022.
2. ↑  Naples 1965 *eurovision.tv*. Viitattu 7.4.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Christian Hülsmeyer** (25. joulukuuta 1881 Eydelstedt, Ala-Saksi, Saksa – 31. tammikuuta 1957 Ahrweiler) oli tutkan keksijä.

Hülsmeyer kiinnostui fysiikasta ja Heinrich Hertzin sähkömagneettisia aaltoja käsittelevistä tutkimuksista.
Bremenin opettajaseminaarissa tekemissään kokeissa hän sai tutkan kehittämiseen johtaneet ideansa.

Hülsmeyerin patentti 165546.
30. huhtikuuta 1904 Hülsmeyerille myönnettiin telemobiloskoopiksi nimeämälleen laitteelle patentti nro 165546. 18. toukokuuta Hülsmeyer esitteli menestyksellä Hohenzollern-sillalla Kölnissä demolaitteiston. Kokeessa hänen laitteensa havaitsi Reinillä olleen laivan kolmen kilometrin päästä. Hülsmeyer kehitti laitteen nopeasti havaitsemaan kohteen 10–20 kilometrin päästä.

Kesällä 1904 Hülsmeyer esitteli telemobiloskoopin Rotterdamissa kansainvälisessä merenkulkukonferenssissa. Laite ei kuitenkaan herättänyt juurikaan kiinnostusta. Myöskään Saksan merivoimat eikä edes vastaperustettu radiotekniikan yritys Telefunken olleet riittävän kiinnostuneita uudesta, ilmeisiä hyötyjä tarjoavasta keksinnöstä.

Vaikka Hülsmeyer patentoi ja esitteli laitteensa muun muassa Britanniassa ja Yhdysvalloissa, ei näissäkään vielä ymmärretty tutkan mahdollisuuksia. *Titanic* ei ehkä olisi törmännyt jäävuoreen, jos aluksella olisi ollut käytössä tutka.

Lokakuussa 1905 Hülsmeyer lopetti telemobiloskoopin markkinointiyritykset ja hänen yhtiökumppaninsa Heinrich Mannheimin kanssa perustamansa yrityksen Telemobiloskop – Gesellschaft Hülsmeyer und Mannheim lopettamisilmoitus toimitettiin rekisteriviranomaiselle.

Vuonna 1906 Hülsmeyer perusti Düsseldorfissa hehkulamppuja ja työstökoneita valmistavan yrityksen. Hänen yrityksensä valmisti myös vedenkäsittelylaitteita.

Tutkaa kehitettiin jossain määrin 1920- ja 1930-luvuilla Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Saksassa. Laitteen todellinen kehitys lähti käyntiin vasta toisen maailmansodan jälkeen elektroniikan kehityttyä riittävästi. Nykyään tutka on välttämätön apuväline muun muassa ilmailussa ja merenkulussa.

Osia telemobiloskooppilaitteistosta on nähtävillä Deutsches Museum -museossa Münchenissä. Deutsches Schifffahrtsmuseum -merenkulkumuseossa Bremerhavenissa on näytteillä telemobiloskoopin kohereeri eli vastaanotin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hollmann, Martin: "Radar Family Tree". Radar World.

Aiheesta muualla
----------------

* Deutsches Museum, München (saksaksi) (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) – Deutsches Schiffahrtsmuseum, Bremerhaven (saksaksi) (englanniksi)
* Who's who Christian Hülsmeyer (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo muinaisesta maakunnasta. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*
**Aria** (myös *Areia*, m.kreik. Ἀρὶa tai Ἀρεὶα, pers. ‏Haraiva‎) oli maakunta muinaisessa Persian valtakunnassa. Se käsitti osapuilleen saman alueen kun nykyaikainen Afganistanin Heratin maakunta.

Kyyros II Suuri liiti alueen Persian valtakuntaan noin 550 eaa. Persialaisvallan pääkaupunki oli Artakoana, joka ehkä sijaitsi samalla paikalla kun nykyinen Herat. Aleksanteri Suuri valtasi alueen. Artakoana nimettiin uudelleen Aleksandriaksi. Aleksanterin kuoleman jälkeen Ariasta tuli osa Seleukidien valtakuntaa. Vuonna 167 eaa. Aria liitettiin Parthian valtakuntaan.

Lähteet
-------

* Arians Livius.org.  Arkistoitu 11.12.2008. Viitattu 21.10.2009.

Muinaisen Persian valtakunnan maakunnat
Arabia · Arakhosia · Aria · Armenia · Assyria · Babylonia · Baktria · Dahai · Drangiana · Egypti · Foinikia/Palestiina · Fryygia · Gandara · Gedrosia · Hyrkania · Joonia · Intia · Indus · Kappadokia · Kaaria · Khorasmia · Kilikia · Kolkhis · Kush · Libya/Kyrene · Lyydia · Maka · Makedonia (valtakunta) · Meedia · Paflagonia ·Pamfylia · Parthia · Persis · Saka · Sattagydia · Sogdiana · Susiana · Traakia
**Christian Günter** (s. 28. helmikuuta 1993 Villingen-Schwenningen) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Vasenjalkainen Günter on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pelannut kolme ottelua Saksan A-maajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Günter on SC Freiburgin kasvatti. Hän on edustanut seuraa vuodesta 2006 lähtien. Vuosina 2012–2013 Günter pelasi seuran kakkosjoukkueessa 13 ottelua tekemättä maaliakaan. Debyytti seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa tapahtui joulukuussa 2012 SpVgg Greuther Fürthiä vastaan. Kaudella 2013–2014 Günter debytoi Eurooppa-liigassa ja pelasi Bundesliigassa 29 ottelua vakiinnuttaen paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Günterin uran ensimmäinen bundesliigamaali syntyi vasta kaudella 2014–2015, FC Schalke 04:n verkkoon marraskuussa 2014.

Maajoukkueura
-------------

Günter on pelannut Saksan alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Saksan A-maajoukkueessa toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Seuraavan kerran hän pelasi maajoukkueessa vasta kesäkuussa 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Christian Günter Soccerway-sivustolla

  

SC Freiburg – Saksan Bundesliiga
1 Uphoff |
3 Lienhart |
5 Gulde |
7 Schmid |
8 Eggestein |
9 Höler |
11 Kyereh |
14 Keitel |
17 Kübler |
18 Petersen |
21 Atubolu |
22 Sallai |
23 Wagner |
24 Ezekwem |
25 Sildillia |
26 Flekken |
27 Höfler |
28 Ginter |
29 Jeong |
30 Günter |
32 Grifo |
33 Weißhaupt |
34 Röhl |
35 Schmidt |
38 Gregoritsch |
42 Dōan |
Valmentaja Streich

Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Halstenberg |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Kroos |
9 Volland |
10 Gnabry |
11 Werner |
12 Leno |
13 Hofmann |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Neuhaus |
18 Goretzka |
19 Sané |
20 Gosens |
21 Gündoğan |
22 Trapp |
23 Can |
24 Koch |
25 Müller |
26 Günter |
Valmentaja Löw

Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Raum |
4 Ginter |
5 Kehrer |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Goretzka |
9 Füllkrug |
10 Gnabry |
11 Götze |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Brandt |
18 Hofmann |
19 Sané |
20 Günter |
21 Gündoğan |
22 ter Stegen |
23 Schlotterbeck |
24 Adeyemi |
25 Bella-Kotchap |
26 Moukoko |
Valmentaja Flick
**Katalepsis** (m.kreik. κατάληψις; "tavoittaminen", "kiinniottaminen") on stoalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa ulkoisten vaikutelmien, kuten aistihavainnon, käsittämisen aktia.

Käsite on keskeinen stoalaisessa tietoteoriassa ja havainnon filosofiassa. Stoalaisuuden mukaan kaikki vaikutelmat (*fantasia*) ovat joko tavoittavia (*katalēptikē*) tai ei-tavoittavia (*akatalēpton*). Tavoittavat vaikutelmat vastaavat täysin ulkoisessa todellisuudessa olevaa kohdettaan. Ei-tavoittavat vaikutelmat joko eivät vastaa kohdettaan, tai edustavat sellaista kohdetta, jota ei ole todellisuudessa edes olemassa. *Katalepsis* tarkoittaa tavoittavan vaikutelman saavuttamista.

Epiktetoksen mukaan aistihavainnot eivät juuri koskaan petä. Sen sijaan haasteena oli vapautua epätosista uskomuksista, jotka havaintoihin liittyvät. Vastaanotettu vaikutelma muuttuu uskomukseksi silloin, kun se hyväksytään. Stoalaisuuden mukaan ihmisen tulisi pyrkiä pitämään kaikki uskomuksensa tosina, niin että jokainen niistä on tavoittavan vaikutelman mukainen ja näin "ottaa kiinni" todellisuuden olemuksen.

*Katalapsis* takaa ymmärretyn vaikutelman totuuden. Jos henkilö hyväksyy kataleptiseen vaikutelmaan liittyvän uskomuksen, eli jos henkilö kokee *katalepsiksen*, tällöin siihen liittyvä uskomus ei voi olla muuta kuin tosi. Stoalainen viisas on sellainen, jolla on ainoastaan kataleptisia vaikutelmia, ja niin hän on erehtymätön.

Skeptikot, jotka valitsivat stoalaiset luonnollisiksi filosofisiksi vastakohdikseen, torjuivat stoalaiset ajatukset ihmismielestä ja sen menetelmistä suurempien merkitysten ymmärtämiseksi. Esimerkiksi Arkesilaos katsoi, ettei ole olemassa yhtään sellaista aistivaikutelmaa, josta emme voisi erehtyä. Skeptikoiden tavoitteena oli stoalainen tietoteoria torjumalla torjua mahdollisuus stoalaisesta viisaudesta kokonaisuudessaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Morwood, James & Taylor, John (toim.): *Pocket Oxford Classical Greek Dictionary*, s. 175. Oxford University Press, 2002. ISBN 978-0-19-860512-6.
2. 1 2  Peters, F. E.: *Greek Philosophical Terms: A Historical Lexicon*, s. 97. NYU Press, 1970. ISBN 0814765521. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Ahonen, Marke: "Marcus Aurelius ja tunteet". Johdanto teokseen Marcus Aurelius: *Itselleni. Keisarin mietteitä elämästä*, s. 20. (Alkuteos: Ta eis heauton, noin 170–180.) Johdanto, suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Basam Books, 2004. ISBN 952-9842-98-8.
4. 1 2  Thorsrud, Harald: Ancient Greek Skepticism *The Internet Encyclopedia of Philosophy*. Viitattu 27.1.2009.
**Kaj G. Lindholm** (s. 1939) on suomalainen muoti- ja mainosvalokuvaaja, jonka ura ulottui 1960-luvun lopulta vuoteen 1995.

Lindholm opiskeli 1960-luvun keskivaiheilla kolme vuotta valokuvausta The Central London Polytechnic -oppilaitoksessa Lontoossa, josta oli juuri tullut Pariisin sijaan uusi muodin mekka. Hän perusti vuonna 1967 Helsingin Katajanokalle KGL-studion, jonka toiminta jatkui lähes 30 vuotta. Alkuvuosien tärkein yritysasiakas oli Maj Kuhlefeltin luotsaama Finn-Flare, ja lehtikuvauksia hänellä teetti eniten *Muotisorja*-aikakauslehti. Liikevaihtoa tuli eniten painettujen tuoteluetteloiden kuvauksista, joita tilasivat etenkin Anttila, Seppälä ja Hobby Hall. PR-kuvia Lindholm teki muun muassa Marimekolle ja Friitalalle, jonka nahkavaatteiden mallina toimi muun muassa elokuvasta *Blow-Up* kuuluisaksi tullut saksalainen Veruschka von Lehndorff. Lindholm oli myös monen Lenita Airiston tuottaman muotishow’n vakiokuvaaja, jonka jopa 30 diaprojektorilla toteutetut multivisiot pyörivät osana esityksiä.

Lindholm kuvasi niin studiossa kuin ulkonakin aina suuren negatiivikoon kameroilla, kun useimmat muotia kuvaavat kollegat olivat ihastuneet uusiin kevyisiin kinofilmijärjestelmiin. Värimateriaalina hän käytti diafilmiä, joka kehitettiin Jussi Pohjakallion laboratoriossa. Hänen nimensä tuli suurellekin yleisölle näkyviin aikakauslehdille kuvatuissa muotijutuissa, joita hän teki myös ulkomaisille lehdille.

1970-luvun lopulla Lindholm alkoi vähentää muotikuvauksia, koska ei enää tuntenut kuuluvansa samaan sukupolveen mallien eikä tilaajien kanssa. Hän siirtyi mainosvalokuvauksen pariin, kunnes sulki studionsa vuonna 1995. Kaj G. Lindholmin studiossa saivat oppinsa myös itsenäisille urille päätyneet valokuvaajat Markku Alatalo, Seppo Konstig ja Ove Tammela.

Kaj G. Lindholm toimi Suomen mainosvalokuvaajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1968–1969 ja on yhdistyksen kunniajäsen.

Lähteet
-------

* Salo, Merja: *Muodin ikuistajat. Muotivalokuvaus Suomessa*, s. 139–142. Taideteollinen korkeakoulu, 2005. ISBN 951-558-170-2.

### Viitteet

1. ↑  Hellman, Oskari ym.: *Mainosvalokuvaajat 50*, s. 357. Suomen mainosvalokuvaajat, 2010. ISBN 978-952-92-5834-5.
**Elyros** (m.kreik. Ἔλυρος, lat. *Elyrus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa Kefálan kukkulalla noin 1,2 kilometriä itään Rodovánin kylästä.

Historia
--------

Elyros kukoisti kaupunkina 400-luvulta eaa. lähtien. Se oli hellenistisenä ja roomalaisena aikana yksi lounaisen Kreetan merkittävimmistä kaupunkivaltioista. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Tarrha, Lissos, Syia, Poikilassos ja Hyrtakina. Kaupunki oli sodassa muun muassa Kydonian kanssa. Vuonna 183 eaa. Elyros liittoutui Eumenes II:n Pergamonin kanssa. Saaren etelärannikolla sijainneet Tarrha, Lissos ja Syia toimivat Elyroksen satamina.

Elyros löi omaa rahaa, jota käytettiin myös muissa lähikaupungeissa. Kaupungin asukasluvuksi on arvioitu 16 000–30 000. Elyroksessa palvottiin erityisesti Apollonia sekä heeroksia Fylakides ja Filandros, jotka olivat Apollonin ja nymfi Akakalliksen poikia. Kaupunki lähetti Delfoihin pronssisen votiivilahjan, joka esitti vuohta imettämässä näitä heeroksia pikkulapsina. Kaupunki oli olemassa vielä bysanttilaisella ajalla, jolloin siellä toimi piispanistuin. Basilikakirkko oli rakennettu 500-luvulla. Kaupungin tuhosivat saraseenit noin 700-luvulla.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Elyroksessa on suoritettu vain vähän kaivauksia. Ensimmäisenä kaupungin paikan tunnisti Robert Pashley. Myöhemmin paikalta löydettiin kaupungin nimen sisältänyt piirtokirjoitus, joka osoitti tunnistuksen lopullisesti oikeaksi. Paikalla on jäänteitä erilaisista rakennuksista, muureista, teatterista, vesisäiliöistä, akveduktista sekä basilikan mosaiikkilattiasta. Kaupungista on löydetty myös mm. roomalaisaikainen patsas "Elyroksen filosofi", minkä perusteella sen arvellaan olleen paikallinen oppineisuuden keskus.

Kaupungin hautausmaa on sijainnut kukkulan etelä- ja kaakkoisrinteellä. Basilikan paikalla sijaitsee nykyisin Neitsyt Marian (*Panagía*) kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "959 Elyros", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4  Έλυρος: Ιστορικό *Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού*.  Arkistoitu 26.9.2021. Viitattu 23.11.2015.
3. 1 2 3  Elyros *Kambos Village*. Viitattu 23.11.2015.
4. 1 2  Ancient Elyros *Meet Crete*.  Arkistoitu 26.11.2015. Viitattu 23.11.2015.
5. ↑  Ancient Tarra *Cretan Beaches*. Viitattu 23.11.2015.
6. 1 2  Έλυρος: Περιγραφή *Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού*.  Arkistoitu 21.10.2021. Viitattu 23.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elyros** Wikimedia Commonsissa
**Anderson França Varejão** (s. 28. syyskuuta 1982 Colatina) on brasilialainen koripalloilija, joka on edustanut NBA-seura Cleveland Cavaliersia vuodesta 2004 lähtien.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Varejão valittiin Brasilian liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella 2002, jolloin hän teki keskimäärin 17,7 pistettä ja otti 9,7 levypalloa ottelua kohden. Hän siirtyi kotimaastaan eurooppalaiseen FC Barcelonaan kesken kauden 2001–2002 ja debytoi samalla Euroliigassa. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Espanjan liigassa ainoastaan muutaman ottelun, sillä häntä käytettiin lähinnä Euroliiga-otteluissa. Kausi päättyikin joukkueen osalta Euroliiga-mestaruuteen. Pisteiden valossa kausi 2003–2004 oli hänen parhaansa Euroliigassa, sillä hän teki 7,7 pistettä ottelua kohden.

Kesällä 2004 Varejão oli mukana NBA:n varaustilaisuudessa, jossa Orlando Magic varasi hänet toisella kierroksella ja koko tilaisuuden 30:ntena pelaajana. Heinäkuussa 2004 seura kauppasi hänet yhdessä Drew Goodenin ja Steven Hunterin kanssa Cleveland Cavaliersille, jossa Varejão aloitti NBA-uransa. Kahtena ensimmäisenä NBA-kautenaan Varejão kärsi loukkaantumisista, mutta kaudella 2006–2007 hän oli sivussa ainoastaan yhdestä ottelusta.

Hänet valittiin kaudella 2009–2010 NBA:n puolustustähdistön kakkostähdistöjoukkueeseen. Kausina 2010–2013 Varejão kärsi jälleen loukkaantumisista ja pelasi enimmillään vain 31 ottelua kautta kohden. Pisteiden valossa kausi 2012–2013 oli hänen NBA-uransa paras, sillä hän teki 25 ottelussa keskimäärin 14,1 pistettä ottelua kohden. Lisäksi hän otti kauden aikana keskimäärin 14,4 levypalloa, mikä oli myös hänen siihenastisen uransa paras lukema.

### Maajoukkue

Varejão nousi Brasilian koripallomaajoukkueeseen jo vuonna 2001. Hän on edustanut maataan muun muassa vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän on voittanut Amerikan-mestaruuskilpailut vuosina 2005 sekä 2009. Varejão johdatti maansa vuoden 2012 olympiaturnauksessa viidenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Anderson Varejao Basketball-Reference.  Arkistoitu 8.4.2009. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Anderson Varejao Bio National Basketball Association. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
3. ↑  Manu Ginobili Liga ACB.  Arkistoitu 15.3.2016. Viitattu 3.7.2014. (espanjaksi)
4. ↑  Anderson Varejao Euroliiga. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
5. ↑  Anderson Varejão  3.8.2001. Brasilian koripalloliitto.  Arkistoitu 1.7.2014. Viitattu 3.7.2014. (portugaliksi)
6. ↑  Varejão Brasilian koripalloliitto.  Arkistoitu 7.8.2013. Viitattu 3.7.2014. (portugaliksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Basketball-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Alain Ambrosino** (s. 15. kesäkuuta 1951 Casablanca, Marokko) on ranskalainen entinen ralliautoilija, joka ajoi pääasiallisesti kilpaa Afrikan ralleissa yksityistiimien nimiin. Hänen ainoa rallin MM-sarjan voittonsa tuli vuoden 1988 Norsunluurannikon rallista. Kilpailussa ei ollut lainkaan mukana tehdastiimien autoja ja ylipäätään kilpailun selvitti maaliin vain 10 autokuntaa 38 startanneesta.

Ambrosino voitti Afrikan rallisarjan mestaruuden vuosina 1983, 1986 ja 1987.

Ainoan Afrikan ulkopuolisen MM-rallinsa Ambrosino ajoi Yhdysvaltain Press on Regadless rallissa 1974. Viimeinen MM-ralli oli Norsunluurannikon ralli vuonna 1990, jossa hän sijoittui pienellä Nissan March Turbolla neljänneksi. Vuosina 1996–1999 kun Norsunluurannikon ralli oli Afrikan mestaruussarjan osakilpailu, Ambrosino voitti kisan kahdesti ja sijoittui joka vuosi kolmen parhaan joukkoon.

WRC voitot
----------

|   #   | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1988 | Norsunluurannikko Norsunluurannikon ralli | Daniel Le Saux | Nissan 200SX |

Lähteet
-------

* Alain Ambrosino eWRC results (englanniksi)
* Alain Ambrosino World Rally Archive (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Ambrosino Alain (15-6-51) FRA *sportquick.com*. Viitattu 30.4.2023. (ranskaksi)
Naos (tummennettuna) tyypillisen kreikkalaisen temppelin pohjakaavassa.
**Naos** (m.kreik. ναός) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin umpiseinäinen ydinrakennus. Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa peripteraalitemppeleistä, joita ympäröi pylväikkö. Sisällä naoksessa oli temppelin ydinhuone cella, jossa pidettiin kulttikuvaa. Usein naoksella viitataan suppeammassa merkityksessä pelkästään cellaan. Cellan lisäksi naokseen saattoi kuulua myös pronaos, jonka kautta sisäänkäynti cellaan tapahtui, vastakkaisella puolella sijainnut opisthodomos, sekä cellan takana sijainnut adyton.

Yleisesti *naos* tarkoittaa kreikan kielessä temppeliä, nykyisin myös kirkkoa.

* Afaian temppelin naos (pylväikön keskellä).Afaian temppelin naos (pylväikön keskellä).
* Hefaistoksen temppelin naos (pylväikön keskellä).Hefaistoksen temppelin naos (pylväikön keskellä).

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ναός, ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Naos", *Antiikin käsikirja*, s. 361. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 389, 393. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.
4. ↑  ναός *WordReference*. Viitattu 1.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **naos** Wikimedia Commonsissa
**Aaron** (oik. **Aaro Laukkonen**, s. 3. marraskuuta 1947 Kortesjärvi) on suomalainen entinen iskelmälaulaja, jolta ilmestyi yksi albumi vuonna 1975.

Aaro Laukkonen aloitti laulusolistina 1960-luvun lopulla pikkuserkkunsa yhtyeessä. Hän keksi kalenterista itselleen taiteilijanimen Aaron. Vuonna 1969 hän pääsi Harry Bergmanin yhtyeen solistiksi. Myöhemmin yhtye säesti Koivistolaisia. Vuonna 1972 Chrisse Johansson kävi katsomassa Aaronin keikkaa ja tästä vakuuttuneena kiinnitti Aaronin EMI:lle, jonka kautta julkaistiin ensimmäinen single "Wakadi Wakadou"/"Huomenta aamu". Seuraavana vuonna Aaron valmistui stuertiksi ja vakituinen työ Finnairilla lopetti hänen keikkailunsa lähes kokonaan. Vuonna 1975 ilmestyi Aaron ainoa albumi *Miten ois?*, joka sisälsi ainoastaan käännösiskelmiä. Kaikkiaan hän levytti urallaan kolmisenkymmentä kappaletta. Finnairilla Aaron toimi Finnair Pilots Big Bandin laulusolistina aina vuoteen 1984, jolloin hän ryhtyi yksityisyrittäjäksi.

Diskografia
-----------

### Albumi

* *Miten ois?* (Scandia, 1975)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 10-11. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.
**Ene Ergma** (s. 29. helmikuuta 1944 Rakvere) on virolainen poliitikko ja astrofyysikko, Viron tiedeakatemian jäsen.

Ene Ergma on vuodesta 2007 Isänmaan ja Res Publican liiton varapuheenjohtaja. Hän on Viron parlamentin Riigikogun jäsen vuodesta 2003 alkaen. Hän on ollut Riigikogun puhemies vuosina 2003–2006 ja 2007–2014.

Riigikogun puhemiehet Ülo Nugis ja hänen seuraajansa Ene Ergma vuonna 2008.
Vuoden 2006 presidentinvaalien ensimmäinen kierros pidettiin riigikogussa 28. elokuuta 2006, jolloin Ene Ergma asetettiin ehdokkaaksi. Riigikoguvaiheen äänestykseen osallistui kuitenkin vain 65 riigikogun jäsentä. Kaikki 65 jäsentä äänestivät häntä, mutta presidentin valinta vaati 2/3 riigikogun kaikista äänistä eli 101:stä, joka tarkoitti vähintään 67 ääntä tullakseen valituksi presidentiksi. Näin Ergmaa ei valittu, ja valinta siirtyi valitsijamieskokoukselle. Keskustan ja kansanliiton edustajat eivät osallistuneet riigikogun vaalikierrokseen, jonka vuoksi kahden kolmasosan valtioneuvoston jäsenten tuen antaminen ehdokkaalle oli mahdotonta.

Ene Ergma opiskeli fysiikkaa Tarton yliopistossa sekä tähtiedettä Moskovan yliopistossa, josta valmistui vuonna 1969. Hän saavutti vuonna 1984 fysiikan ja matematiikan tohtorin tutkinnon. Hän työskenteli nuorempana tutkijana Neuvostoliiton tiedeakatemian fysiikan ja tähtitieteen instituutissa 1972–1974 ja sen jälkeen Neuvostoliiton tiedeakatemian tähtitieteen instituutissa vuosina 1974-1988, viime vaiheessa johtavana tutkijana. Viroon hän palasi vuonna 1988 ja työskenteli professorina Tarton yliopistossa kyseisestä vuodesta ja valittiin Viron tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994. Hän toimi Viron tiedeakatemian varapuheenjohtajana vuosina 1999–2004.

Viron uuden itsenäisyyden aikaan Ergmalla on ollut suuri vaikutus Viron avaruuskomitean puheenjohtajana oman piensatelliittihankkeen ESTCube-1 tukemisessa ja liittymisessä Euroopan avaruusjärjestö ESAn toimintaan, joka tapahtui vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jari Mäkinen: Ene Ergma  20.10.2015. Viron tiedeakatemia - vir. EESTI TEADUSTE AKADEEMIA.  Arkistoitu 9.2.2020. Viitattu 28.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Ene Ergma to continue as speaker of Estonian parliament  21.3.2013. ohtuleht.ee. Viitattu 22.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Former Riigikogu president Ene Ergma leaves IRL  3.6.2016. err.ee. Viitattu 28.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Liki kolmannes kansanedustajista ei äänestänyt Viron presidentistä - Kaikki 65 äänestänyttä kannattivat Ene Ergmaa.  *Helsingin Sanomat*, 29.8.2006. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 28.1.2021.
5. ↑  Jari Mäkinen: estcube - Virosta tulossa ESAn jäsenmaa  2.5.2015. Tiedetuubi. Viitattu 28.1.2021.
6. ↑  Jari Mäkinen: Virosta tuli ESAn jäsenmaa  20.10.2015. Tiedetuubi. Viitattu 28.1.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Aaro Maunu Johannes Salmela** (4. elokuuta 1928 Taivalkoski – 26. elokuuta 2016 Tampere) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Salmela oli toimittajana muun muassa Tamperelainen, Uusi Kuvalehti, Uusi Maailma ja Aamulehti-lehdissä. Hän oli vapaa toimittaja vuodesta 1973. Salmelan kävi keskikoulun. Hänen tiensä kirjoittajaksi käynnistyi sähköalan opinnoista. Hän avusti alkuun mm. Koillissanomia, mutta siirtyi Koillis-Pohjan Sähkö – lehden päätoimittajaksi.

Salmela oli Koillismaan ihailija. Hänen viimeinen kuolinvuonnaan 2016 julkaisemansa omakustanne kirja Keltanokka kertoo Taivalkosken asioista. Aiheena on Taivalkosken kirkonkylä 1930–luvulla ja sota- ja evakkoaikana, ihmiset ja heidän teot ja toiminnot tarkasti selostettuna ja muistettuna. Valtakunnallista huomiota sai hänen aikaisempi teoksensa Isät katsovat poikiaan. Se on romaani tehtaalaisista, maanviljelijöistä, suojeluskuntalaisista, entisistä punakaartilaisista, ja koulupojista, heidän ajatuksistaan talvisodan päätyttyä.

Salmelan vanhemmat olivat poliisikonstaapeli, pankinjohtaja Mauno Salmela ja Lyydia (o.s. Karvonen). Puoliso oli Aili Irene Kaunisto vuodesta 1956.

Teoksia
-------

* *Professori sokkeloissa*, tv-näytelmä. 1977
* *Isät katsovat poikiaan*, romaani. Gummerus 1980
* *Terveitten ehdoilla*, Tampereen seudun invalidien järjestöhistoriikki. Tampereen seudun invalidit 1987
* *Sami : Sami Suominen omin ja muiden silmin*. Otava 1988 (Sami Suomisen elämäkerta)

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat -tietokanta[vanhentunut linkki]
* Kirjastovirma: Taivalkoskelaisia kirjailijoita (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Pentti Määttä, Lehtimies-kirjailija Aaro Salmela on poissa, Koillismaan Uutiset Nro 40, sivu 2, julkaistu 6.10.2016
**Enefiok Udo-Obong** (s. 22. toukokuuta 1982) on nigerialainen pikajuoksija.

Udo-Obong oli mukana Nigerian joukkueessa voittamassa olympiahopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000 4 × 400 metrin viestijuoksussa. IAAF julisti välillä Nigerian jo olympiavoittajaksi Yhdysvaltain Jerome Youngin doping-käryn myötä, mutta urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin palautti alkuperäisen mitalijärjestyksen, sillä IAAF:n säännöt eivät vielä tuolloin sallineet joukkueen hylkäystä, mikäli kilpailun jälkeen huomattaisiin, että joukkueen jäsen olisi ollut edustuskelvoton. Kansainvälinen olympiakomitea KOK lopulta hylkäsi Yhdysvaltain joukkueen vuonna 2008 Antonio Pettigrew'n tunnustettua dopingin käytön.  KOK päätti mitalien uudelleenjaosta vuonna 2012.

Vuonna 2001 Udo-Obong osallistui Lissabonin sisäratojen MM-kisoihin, joissa karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 21,96. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli mukana Nigerian joukkueessa, joka voitti pitkässä viestissä olympiapronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Nigerian-mestaruuden 200 metrillä ja Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän juoksi 200 metrillä seitsemänneksi ajalla 20,69.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF
Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 20,67 (2006)
* 300 metrin juoksu: 32,64 (2002)
* 400 metrin juoksu: 45,68 (2000)

Sisäradat
* 200 metrin juoksu: 21,96 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Enefiok Udo-Obong Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  USA:n viestijoukkue menetti Sydneyn olympiakullan  2.8.2008. Helsingin Sanomat. Viitattu 24.7.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  IOC Executive Board meets ahead of London Games  21.7.2012. olympic.org:  KOK. Viitattu 24.7.2012. (englanniksi)
5. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Naoto Tajima** (jap. 田島直人, *Tajima Naoto*, 15. elokuuta 1912 Iwakuni – 4. joulukuuta 1990) oli japanilainen yleisurheilija ja olympiavoittaja Berliinin olympialaisista 1936.

Tajima oli syntynyt Iwakunissa ja valmistui Kioton yliopistosta juuri ennen Berliinin olympialaisia. Toukokuussa hän oli voittanut Japanin valintakilpailut keskinkertaisella tuloksella 15,27, mutta kesäkuussa hän hyppäsi jo 15,67.

Olympialaisten pituuskarsinnassa raja oli vaatimaton 715. Loppukilpailussa Tajima hyppäsi parhaansa 774 kolmannella yrityksellä, mikä riitti pronssiin Jesse Owensin ja Luz Longin jälkeen. Kolmiloikassa Tajimaa pidettiin etukäteen Japanin heikoimpana lenkkinä, mutta helpon karsinnan (raja vain 14,00) jälkeen Tajima hyppäsi heti ensimmäisellään ennätyksensä 15,76 ja neljännellä saavutti ensimmäisenä maailmassa 16 metrin tuloksen hyppäämällä tasan 16,00. Historiallisen hypyn loikkien pituudet olivat epävirallisesti 6,20 – 4,00 – 5,80.

Olympiakultamitali oli Japanin kolmas peräkkäinen kolmiloikassa. Japanin seuraavaa yleisurheilun olympiakultaa jouduttiinkin sitten odottamaan yli 60 vuotta, aina Naoko Takahashin maratonjuoksun olympiavoittoon asti. Tajiman kolmiloikkatulos kesti maailmanennätyksenä 15 vuotta ja Japanin ennätyksenä 20 vuotta.

Lähteet
-------

1. ↑   Jukola, Martti: *Huippu-urheilun historia*. WSOY, 1956.
2. 1 2   Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilu 1936*. Kopi-Jyvä Oy, 1988. ISBN 952-90042-0-6.
3. 1 2  Quercetani, Roberto: *Kilpakenttien kuninkaat*. Weilin&Göös, 1965.
4. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

Miesten kolmiloikan olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: James Connolly |
1900: Myer Prinstein |
1904: Myer Prinstein |
1908: Timothy Ahearne |
1912: Gustaf Lindblom |
1920: Vilho Tuulos |
1924: Nick Winter |
1928: Mikio Oda |
1932: Chūhei Nanbu |
1936: Naoto Tajima |
1948: Arne Åhman |
1952: Adhemar Ferreira da Silva |
1956: Adhemar Ferreira da Silva |
1960: Józef Szmidt |
1964: Józef Szmidt |
1968: Viktor Sanejev |
1972: Viktor Sanejev |
1976: Viktor Sanejev |
1980: Jaak Uudmäe |
1984: Al Joyner |
1988: Hristo Markov |
1992: Mike Conley |
1996: Kenny Harrison |
2000: Jonathan Edwards |
2004: Christian Olsson |
2008: Nelson Évora |
2012: Christian Taylor |
2016: Christian Taylor |
2020: Pedro Pichardo |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
Dravidakielet ja niiden luokittelu
**Dravidakielet** ovat nykyään lähinnä Etelä-Intiassa ja Sri Lankassa, mutta myös Pakistanin, Nepalin sekä Itä- ja Keski-Intian alueella puhuttavia kieliä. Dravidakieliä on noin 26 ja niitä puhuu yhteensä yli 215 miljoonaa ihmistä. Puhutuimmat näistä kielistä ovat tamili, malajalam, telugu ja kannada. Tutkimuksen kannalta merkittävänä dravidakielenä on huomioitava myös Pakistanin alueella puhuttava brahui.

Dravidakielet ovat sukua keskenään, mutta niiden ei ole osoitettu olevan sukua minkään toisen kieliperheen kanssa. Jotkut ovat yhdistäneet ne muinaiseen elamien isolaattikieleen, kuten esimerkiksi McAlpin 1970-luvulla.

Indus-kulttuurin kielen arvellaan myös olleen dravidalainen. Kielestä on säilynyt sinetti- ja piirtokirjoitustekstejä, joissa on käytetty paljon kuva-aineksiin pohjautuvaa kirjoitusjärjestelmää. Vaikka kielestä ei ole pystytty tulkitsemaan kuin muutamia kymmeniä merkkejä, dravidakielille tyypillisiä homonymiatapauksia esiintyy myös Indus-kulttuurin kielessä. Samoin kielen rakenteessa on paljon samankaltaisuuksia nykyisten dravidakielten kanssa. Sanalla "dravida" on alun perin viitattu vain tamilien kieleen ja kansaan.

Luokittelu
----------

Dravidakieliä on noin 26 ja ne jakautuvat neljään ryhmään.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Etelädravidalaiset kielet** | **Eteläiset keskidravidalaiset kielet** | **Keskidravidalaiset kielet** | **Pohjoisdravidalaiset kielet** |
| allar, arwi, bellery,
tamili, malayalam, kannada,
tulu, badaga, kanikkara,
kodagu, irula, kota, toda | abujmaria, gondi, telugu,
kui, kuvi, manda, pengo | kolami, gadaba, naiki,
ollari, parji | kurukh, malto, brahui |

Lähteet
-------

* Krishnamurti, Bhadriraju: *The Dravidian Languages*. Cambridge University Press, 2003. ISBN 9781139435338. Google-kirjat. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dravidian languages *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 1.12.2019. (englanniksi)
2. ↑  Krishnamurti 2003, s. 44
3. ↑  Did the Harappans speak a Dravidian language? *India Today*.  31.8.2018. Viitattu 11.6.2020. (englanniksi)
4. ↑  Akhilesh Pillalamarri: Where Indians Come From, Part 2: Dravidians and Aryans *thediplomat.com*. Viitattu 11.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  Krishnamurti 2003, s. 1
6. ↑  Krishnamurti 2003, s. 19

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dravidakielet** Wikimedia Commonsissa
**Anderson Cooper 360°** (lyhennetään usein **AC-360** tai **360**) on toimittaja Anderson Cooperin juontama yhdysvaltalainen ajankohtaisohjelma, jota esitetään CNN-uutiskanavalla.

Anderson Cooper 360° lähetetään maanantaista perjantaihin yleensä suorana CNN:n Time Warner Centerin studioilta New Yorkista, mutta joskus lähetys tehdään CNN:n studioilta Washington D.C.:sta tai paikan päällä suurten uutistapahtumien aikana.

360° on viittaus ohjelman tapaan tehdä uutisraporttinsa "360 asteesta", eli jokaisesta näkökulmasta. Uutislähetysten katsojien keski-ikä oli vuonna 2002 noin 60 vuotta, mutta Cooperin ohjelma oli aloittaessaan suunnattu nuoremmille katsojille pyrkien tavoittamaan erityisesti 18–54-vuotiaiden ikäryhmän. Anderson Cooper 360°:n ensimmäinen lähetys oli 8. syyskuuta 2003. Ohjelma aloitti teräväpiirtolähetyksensä 26. syyskuuta 2007 CNN HD-kanavalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Watson, Stephanie: *Anderson Cooper: Profile of a TV Journalist (Career Profiles)*, s. 82–84. Rosen Pub Group, 2007. ISBN 978-1404219076. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* CNN: Anderson Cooper 360° (englanniksi)
**Armas Vainio** (6. marraskuuta 1923 Vaasa – 26. elokuuta 2003 Vaasa) oli taiteilijaprofessori, taidemaalari ja kuvataiteilija.

Henkilöhistoria
---------------

Vainion vanhemmat olivat Jaakko Vainio ja Aino Somppi ja puoliso Kerttu Kiikka. Hän opiskeli Vaasan Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa vuosina 1947-1948 ja Vapaassa Taidekoulussa 1948-1950. Italiassa hän opiskeli Accademia di Belle Arti di Firenzessä vuonna 1951. Professorin arvonimen Vainio sai vuonna 1981. Vainio oli nimeään kantavan taidesäätiön jäsen vuodesta 1993.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Vainion teoksia oli ensimmäisen kerran esillä näyttelyssä Vaasassa vuonna 1947. Hän oli etevä eteläpohjalaisen talonpoikaiskulttuurin ja -maiseman kuvaaja, joka maalasi lakeuden jokilaaksoja, peltoaukioita ja pihapiirejä. Vainion aiheita olivat myös tupainteriöörit ja körttikansa. Hänen tauluissaan näkyy usein tavallisia pihojen ja piennarten kukkia, mutta hän maalasi myös asetelmia. 1960-luvulla Vainio kokeili erilaisia maalaustyylejä ja aiheita ja hänen taiteeseensa jäikin sittemmin vahva pelkistäminen ja abstraktion käyttö.

Vainio osallistui lukuisiin kotimaisiin ryhmä- ja yksityisnäyttelyihin, festivaaleihin ja ryhmätöihin. Ulkomailla hän osallistui useihin Vaasan taiteilijoiden ja Waasaryhmän näyttelyihin Uumajassa, Malmössä, Kielissä, Helsingørissä ja Örnsköldsvikissä. Pohjanlahden biennaaliin hän osallistui vuonna 1983 Raumalla. 

Vainio teki seinämaalaukset Lapuan Säästöpankkiin 1970 ja Nurmon kunnantaloon 1985.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijamatrikkeli
* MTV/Kulttuuriuutiset 26.08.2003 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tikanojan taidekoti/näyttelyarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Heikki Ilmari Saarento (toim.): *Suomen sotainvaliditaiteilijat 1997*, s. 102-103. Vainio, Armas. Helsinki: Suomen Sotainvaliditaiteilijat ry, 1997. ISBN 951-97644-0-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Armas Vainio

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Didier Boris Kadio** (s. 5. huhtikuuta 1990 Man, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka on edusti viimeksi kaudella 2019 Suomessa Veikkausliigassa pelannutta Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja..

Ura
---

### Seurajoukkueura

Kadio aloitti uransa Norsunluurannikon pääsarjan ASEC Mimosasissa, jossa hän pelasi vuosina 2008–2011, voittaen mestaruuden kausilla 2009 ja 2010. Kaudeksi 2011 Kadio siirtyi saman sarjan Société Omnisports de l'Arméehen, jossa hän pelasi yhden vuoden. Helmikuussa 2012 hän siirtyi Armenian jalkapalloliigan Shirakiin, jota Kadio edusti vuodet 2012–2014. Kaudella 2011–2012 hän saavutti Armenian cupin voiton, kaudella 2012–2013 Armenian mestaruuden ja kaudella 2013–2014 Armenian supercupin voiton. Vuonna 2014 Kadio oli lainalla Kazakstanin Superliigan Žetisu FK:ssa.

Huhtikuussa 2015 Kadio siirtyi Suomen Veikkausliigan FF Jaroon. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui samassa kuussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan. Toisessa Veikkausliiga-ottelussaan Kadio teki kaksi maalia Tampereen Ilvestä vastaan. Jaron pudottua Veikkausliigasta kauden 2015 päätteeksi Kadion sopimus Jarossa päättyi.

Kadio jatkoi uraansa kaudella 2016 ensin keväällä Kazakstanin pääsarjan Žetisu FK:ssa ja syksyllä 2016 Intian pääsarjassa Kerala Blasterissa.

### Maajoukkueura

Kadio kuului vuosina 2011–2013 Norsunluurannikon alle 23-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän pelasi neljä ottelua tekemättä maaleja. Keväällä 2017 hän palasi Kazakstaniin FK Šahtjor Karagandan pääsarjajoukkueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
**Ernst Sigurd Lillandt** (27. heinäkuuta 1914 Tiukka – 14. huhtikuuta 2011 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja järjestöjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Lillandtin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Johan Lillandt ja Emilia Thomasfolk ja puoliso vuodesta 1941 Toini Tellervo Väisänen. Metsäneuvos, yritys- ja järjestöjohtaja Martin Lillandt on heidän poikansa. Sigurd Lillandt tuli ylioppilaaksi Svenska samskolan i Kristinestadista 1938 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1941, metsänhoidollisen virkatutkinnon hän suoritti 1945 ja kasvatustieteen yliopistollisen arvosanan Åbo Akademissa 1957. Lillandt oli Centralsskogssällskapet Föreningen för Skogskultur -keskusjärjestön Vaasan metsänparannuspiirin apulaismetsänhoitaja 1941–1946, Andelslaget Skogenin hankintapäällikkö 1946–1950, Helsingin metsänhoitolautakunnan piirimetsänhoitaja 1950–1954, Centralsskogssällskapet Skogskulturin Pohjanmaan metsänparannuspiirin metsänhoitaja ja vuodesta 1965 päämetsänhoitaja 1954–1965, Centralsskogssällskapet Skogskulturin toimitusjohtaja 1966–1968 ja Centralskogsnämnden Skogskulturin johtaja 1968–1978. Hän oli myös *Skogsbruket*-aikakauslehden päätoimittaja 1966–1978 ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Lillandt sai 1973. Nuoruudessaan suunnistusta harrastanut Lillandt oli Idrottsföreningen Femmanin puheenjohtaja 1955–1962, minkä lisäksi hänellä oli sekä kotimaisia että kansainvälisiä suunnistuksen järjestötehtäviä.

Julkaisuja
----------

* *Centralskogsnämnden Skogskultur 1910–1985*, 1985, toim. Bert Sundqvistin ja Jan Heinon kanssa

Lähteet
-------

1. 1 2  Hemminki, Tiina: Metsäneuvos Sigurd Lillandt (1914–2011). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 7.4.2023.
2. 1 2  Döda.  *Hufvudstadsbladet*, 15.5.2011, nro 130, s. 35. Kansalliskirjasto. Viitattu 7.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiina Hemminki: Sigurd Lillandt *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Damaramaa** on Luoteis-Namibiassa sijaitseva alue. Siellä sijaitsi apartheid-politiikan aikana bantustan. Damaramaa tunnetaan muun muassa harvinaisesta aavikolle sopeutuneesta norsupopulaatiosta. Alue sijaitsee lähellä Etoshan kansallispuistoa. 1960-luvulla Etelä-Afrikan apartheid-hallinto sijoitti damara-heimoon kuuluvat alkuperäisasukkaat Damaramaalle (katso bantustan). Nykyisin kuitenkin vain neljännes damaroista asuu Damaramaan alueella.

Eteläisessä Damaramaassa on vuoria ja kaksi suurta tulivuoren kraatteria, jotka ovat kaikki muodostuneet miljoonia vuosia sitten. Alueella on monenlaisia kivimuodostumia: esimerkiksi urkupillejä muistuttavat kivet ja kivettynyt metsä. Brandberg on koko Namibian korkein vuori, ja sieltä löytyy kalliomaalauksia. Alueella on muuallakin kalliomaalauksia ja niistä on päätelty, että siellä on asunut metsästäjä-keräilijöitä yli 7 000 vuotta sitten.

Eläimistö
---------

Aavikkonorsuja Huabjoella Damaramaassa.
Namibin aavikon norsupopulaation yksilöt eroavat muista savanninorsuista lähinnä pienemmän kokonsa sekä paksumpien ja pitempien jalkojensa vuoksi. Niin kutsuttua "aavikkonorsua" ei kuitenkaan pidetä omana alalajinaan.

Damaramaassa elää myös musta sarvikuono, jota ei esiinny missään muualla. Siellä on myös joitakin muita endeemisiä eläinlajeja, kuten mustanaamainen impala ja useita lintulajeja. Lisäksi savanneilla asuu useita tavallisia eläinlajeja: leijona, leopardi, hyeena, kirahvi ja niin edelleen. Lintulajisto on monipuolinen, esimerkiksi petolintulajeja löytyy 33 erilaista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Damara - Namibia Tourism Board
2. 1 2 3 4 5 6  Etosha National Park: Damaraland
3. ↑  Tieteen Kuvalehti 16/2005, 27.10.2005, "Marssilla pätsissä", s. 38.
4. ↑  Taylor, Barbara: *Norsut*, s. 8–9. Asiantuntijana Adrian Lister. *Eläinten maailmasta* -sarja. Suomentanut Iiris Kalliola. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-25920-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Damaramaa** Wikimedia Commonsissa

* Mineralienatlas Lexikon: Damaraland in Namibia
* Flags of the World: Damara (Namibia)
* Namibia Guide: Damaraland