recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Joachim Lelewel
**Joachim Lelewel** (1786–1861) oli puolalainen historioitsija, joka merkittävästi vaikutti maansa historian tutkimukseen, tosin hänen teoksissaan näkyy hänen intohimoinen luontonsa. Lelewel oli professori Varsovassa vuosina 1818–1821 ja sittemmin Vilnassa vuoteen 1824, jolloin hänet erotettiin. Hän kuului Puolan marraskuun kansannousun aikana väliaikaiseen hallitukseen. Lelewel oli yksi ulkomaille paenneista puolalaispatriooteista, jotka tekivät Puolan kysymystä tunnetuksi koko Länsi-Euroopassa. Vuonna 1831 Lelewel asettui Pariisiin ja vuodesta 1833 Brysseliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 1016
2. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 5430


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Trifenyylitina-asetaatti** eli **fentina-asetaatti** (C20H18O2Sn) on tinan organometalliyhdisteiseiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa sienimyrkkynä, torjumaan nilviäisiä sekä levän kasvua estävänä aineena, mutta sen käyttö on nykyisin kielletty monissa maissa esimerkiksi Euroopan unionin alueella.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa trifenyylitina-asetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja reagoi veden kanssa muodostaen trifenyylitinahydroksidia. Trifenyylitina-asetaatti liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää ATP-syntaasientsyymin toiminnan ja siten solujen tarvitseman ATP:n biosynteesin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Trifenyylitina-asetaattia valmistetaan trifenyylitinakloridin ja natriumasetaatin välisellä reaktiolla tai neutraloimalla trifenyylitinahydroksidia etikkahapolla.Trifenyylitina-asetaatti tuli fungisidina markkinoille 1960-luvun alussa muun muassa perunoiden, maapähkinöiden ja sokerijuurikkaiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Lisäksi sitä on käytetty levien torjuntaan ja nilviäisten torjuntaan riisiviljelmiltä ja kalalammikoista. Euroopan unionin alueella trifenyylitina-asetaatin käyttö kiellettiin vuonna 2002. Yhdisteellä ei ole kauppalupaa myöskään Yhdysvalloissa, mutta se on edelleen käytössä esimerkiksi Etelä-Afrikassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fentin acetate – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 29.5.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1660. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Hans-Jürgen Schnorbach, Hans-Detlef Matthael & Franz Müller: *Molluskicides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 29.5.2018
4. 1 2 3  Kalyani Paranjape,Vasant Gowariker,V N Krishnamurthy,Sugha Gowariker: *The Pesticide Encyclopedia*, s. 201. CABI, 2014. ISBN 9781780640143. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2018). (englanniksi)
5. ↑  M. N. Gitlitz & M. K. Moran: *Tin Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 29.5.2018
6. ↑  2002/478/EY: Komission päätös, tehty 20 päivänä kesäkuuta 2002, fentin-asetaatin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta Euroopan komissio. Viitattu 29.5.2018.
**Noora Kaisa Keränen** (s. 17. lokakuuta 2001 Luumäki) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Ahveniston Ampumahiihtäjiä.

Keränen saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 Otepäässä alle 19-vuotiaiden sarjassa Heidi Nikkisen ja siskonsa Jenni Keräsen kanssa viestissä hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa parhaimmillaan 12:nneksi takaa-ajossa Lenzerheidessa 2020. Alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui Soldier Hollow'ssa 2022 takaa-ajossa seitsemänneksi, pikamatkalla ja viestissä yhdeksänneksi sekä normaalimatkalla 11:nneksi. Samana talvena hän saavutti puhtaalla ammunnalla pronssimitalin nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022 Pokljukassa, Sloveniassa. Samoissa kisoissa hän sijoittui neljänneksi takaa-ajossa, viidenneksi pariviestissä ja kymmenenneksi normaalimatkalla.

Keränen kilpaili yleisen sarjan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Duszniki-Zdrój'ssa vuonna 2021. Hän sijoittui pariviestissä Otto-Eemil Karvisen kanssa 16:nneksi. Keränen kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Holmenkollenilla maaliskuussa 2023. Hän sijoittui pikamatkalla 90:nneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Noora Kaisa Keränen Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). Viitattu 22.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Suomelle MM-hopeaa nuorten ampumahiihtoviestissä – kulta Ruotsille niukimmalla mahdollisella tavalla  1.3.2018. Yle. Viitattu 20.3.2023.
3. ↑  AAH avasi SM-kisat kolmella viestimitalilla *Hämeen Sanomat*.  24.3.2017 (21.8.2018). Viitattu 20.3.2023.
**Reginald Maudling** (17. maaliskuuta 1917 – 14. helmikuuta 1979) oli brittiläinen konservatiivipoliitikko. Hän valmistui lakimieheksi 1940 ja oli jäsenenä Britannian parlamentin alahuoneessa vuodesta 1950 kuolemaansa 1979 saakka.

Maudling nimitettiin hallituksen jäseneksi 1957. Hän toimi Harold Macmillanin hallitusten kauppaministerinä 1959–1961 ja siirtomaaministerinä 1961–1962, sitten valtiovarainministerinä 1962–1964 Macmillanin ja Alec Douglas-Homen hallituksissa, ja sen jälkeen opposition varjohallituksen jäsenenä vuoteen 1970, jolloin hänet nimitettiin sisäministeriksi Edward Heathin hallitukseen.

Vuodenvaihteessa 1957–1958 Maudling oli mukana neuvotteluissa Euroopan talousyhteisön (EEC) muodostamiseksi, mutta Britannia jäi hankkeen ulkopuolelle. Neuvottelutuloksesta syytettiin Maudlingin jäykkää neuvottelutyyliä.

Vuonna 1965 Maudling hävisi Edward Heathille konservatiivien puoluejohtajavalinnassa, jossa ensi kertaa turvauduttiin keskustelun ja konsensuksen sijaan äänestykseen. Tämän sanotaan olleen Maudlingille suuri pettymys, josta hänen alamäkensä alkoi.

Vuonna 1972 Maudling joutui eroamaan sisäministerin tehtävistä. Jo ministeriaikoina häntä oli syytetty kevytmielisyydestä ja mieltymyksestä mukavaan elämään, ja lopullisesti hänen maineensa tahriintui lahjusskandaaleissa, jotka koskivat eräitä kiinteistöliiketoimia. Hänen maineensa puhdistettiin virallisesti 1977 ja Maudling toimi vielä 1974–1976 konservatiivien varjohallituksen ulkoministerinä, mutta viime vuosinaan Maudling ja hänen näyttelijäpuolisonsa Beryl Laverick alkoholisoituivat, ja Maudling kuoli 1979 maksakirroosiin.

Reginald Maudling oli toistuvan pilan kohteena Monty Python -ryhmän televisiosketseissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Papers of Reginald Maudling, Janus Project. Viitattu 4.11.2014.
2. ↑  Finn, Gary: Maudling's son dies in balcony fall, *The Independent* 18.6.1999. Viitattu 4.11.2014.
3. ↑  Möller, Knud: "Maudling, Reginald (1917)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 127–128. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
4. ↑  Tory story, Lewis Baston's new biography of the unfortunate Reggie Maudling revels in scandal but fails to reflect his talent, says Roy Hattersley, *The Guardian* 11.12.2004. Viitattu 4.11.2014.
5. ↑  Just too louche to be leader, Anthony Howard reviews Reggie: The Life of Reginald Maudling by Lewis Baston, *The Telegraph* 21.11.2004. Viitattu 4.11.2014.
6. ↑  Larsen, Darl: *Monty Python's Flying Circus: An Utterly Complete, Thoroughly Unillustrated, Absolutely Unauthorized Guide to Possibly All the References.* Scarecrow Press 1008, sivu 221. Viitattu 4.11.2014.

Kirjallisuutta
--------------

* Baston, Lewis: *Reggie: The Life of Reginald Maudling*, 2004. ISBN 9780750929240.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Unssi** (lat. *uncia*, kahdestoistaosa; lyhenne oz.), on vanha painomitta, joka on edelleen käytössä brittiläisiä yksiköitä käyttävissä maissa. Kansainvälisesti käytetty Avoirdupois-unssi on noin 28,35 grammaa.
16 unssia (oz) = 1 pauna (lb) eli avoirdupois-naula.

Useimmissa Euroopan maissa on ollut Rooman valtakunnan perua käytössä naulaa ja unssia vastaavat painon yksiköt. Roomalainen naula (*libra*) oli massaltaan noin 327 g ja roomalainen unssi (*uncia*) 27,75 g. Viimeinen Suomessa standardoitu naula oli massaltaan n. 425 g ja sitä vastaava unssi 35,4 g.

Apteekkimittana naula eli *libra* oli 12 unssia eli 356,247 g. Yksi unssi (29,687 g) jakaantui 8 drakmaan (tunnus ʒ).

Troy-unssi
----------

Troy-unssi oli alun perin ranskalaisen Troyesin kaupungin naulan prototyypin kahdestoistaosa. Troy-mittayksiköitä käytettiin jalometallien, jalokivien, kemikaalien, apteekkitavaroiden ja muiden arvotavaroiden punnitsemisessa. Jalometalleja, kuten kultaa ja hopeaa, mitataan vieläkin yleisesti **troy-unsseissa**, joka on nykyään määritelty 31,103 476 8 grammaksi. **Kultaunssi** ja **hopeaunssi** tarkoittavat troy-unssia. Troy-unssi on hyväksytty jalo­metallien massan yksiköksi Suomessakin voimassa olevassa mitta­yksikkö­asetuksessa, joka määrittelee sen suuruudeksi 31,10 grammaa.

12 troy-unssia = 1 troy-pauna (troy pound)

Unssit kuitujen ja kankaiden tiheyden määrittelyssä
---------------------------------------------------

Unssia käytetään mittayksikkönä myös tekstiiliteollisuudessa määriteltäessä kuitujen ja kankaiden tiheyttä. Yleisesti käytetty yksikkö on unssia neliöjaardia kohti, joka lyhennettynä ilmaistaan vain luvulla sekä sanalla unssi tai lyhenteellä oz. Esimerkiksi "kahdeksan unssin" materiaali on siis materiaalia, josta leikatun neliöjaardin kokoisen kappaleen massa on 8 unssia.

Tällä tavoin unssit ovat käytössä esimerkiksi nyrkkeilyhansikkaiden mitoituksessa. Mitä pienempi on unssiluku, sitä kevyempi on käytetty materiaali ja sitä vähemmän suojaava hansikas.  Yleiset harjoitteluhansikkaat voivat vaihdella 14 ja 20 unssin välillä, mutta säkki-, amatööri- ja ammattitaisteluhansikkaat vaihtelevat 8 ja 10 unssin paikkeilla.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  25.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 16.6.2013.
2. 1 2  Daniel L. Lepedes: *Dictionary of Physics and Mathematics*, s. 708, hakusana Ounce. McGraw-Hill, 1979. ISBN 0-07-045480-9.
3. 1 2 3  Koukkunen, Lehtinen, Mäki-Kuutti, Saloranta, Virtanen (toim.): *Pikkujättiläinen*, s. 1073. WSOY, 1985. ISBN 951-0-12416-8.
4. ↑  Valtioneuvoston asetus mittayksikköasetuksen muuttamisesta (130/2010), 10 § Finlex. Viitattu 24.10.2011.
5. ↑  About.com: Fabric terminology for composite materials (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Oulun kickboxing r.y.: Varusteinfo (Arkistoitu – Internet Archive)
|  |
| --- |
| Trietyleenimelamiini |
| Trietyleenimelamiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 2,4,6-tris(atsiridin-1-yyli)-1,3,5-triatsiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 51-18-3 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem | 5799 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C9H12N6 |
| Moolimassa | 204,23 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Trietyleenimelamiini**, *TEM*, *tretamiini* on syöpäsairauksien hoidossa käytetty solunsalpaajalääke eli sytostaatti. Aine oli käytössä Suomessa vielä 1970-luvulla.

Trietyleenimelamiini aiheutti kuitenkin vakavia, mahdollisesti hoitoa haittaavia sivuvaikutuksia, joista merkittävimpinä luuytimen toiminnan lamautumisen (luuydinsupressio) ohella oksentelu ja pahoinvointi. Näitä haittoja kuitenkin kyettiin lääkitsemään, niin kutsutuilla *antiemeetikoilla* eli pahoinvointilääkkeillä. Vakavista haittavaikutuksista johtuen aine on vedetty pois käytöstä ja korvattu muilla valmisteilla. Ilmari Vartiainen kuvasi aineen vaikutuksia myrkyllisiksi. Lääkettä annettiin suun kautta.

Trietyleenimelamiinin ensisijainen hoitoaihe oli krooninen lymfaattinen leukemia (KLL). Toissijaisia hoitoaiheita olivat krooninen myelooinen leukemia (KML) sekä polysytemia vera ja maligni lymfogranulomatoosi eli Hodgkinin tauti. TEM:ia on kokeiltu myös munasarjasyövän hoidossa.

Vartiaisen kirjan lääkeohjeen mukaan sai TEM:ia antaa seuraavasti: normaali päiväannos 2,5–5 mg, kuitenkin aloitusviikon aikana enintään yhteensä 10 mg. Yhden kuukauden aikana, eli 30 päivässä sai TEM:ia antaa enintään 20–40 mg.

Trietyleenimelamiini kuului syövän hoitoon käytetyissä lääkkeissä sarjaan *alkyloivat aineet*. TEM:in jälkeen kehitettiin esimerkiksi trietyleenitiofosfamidi (TSPA).

Lähteet
-------

* Bertel von Bonsdorff: *Sisätaudit*, SHKS, WSOY, 1976 Porvoo (suom. Leena Tuuteri) ISBN 951-0-07497-7 (s. 337–338)
* Ilmari Vartiainen: *Lääkeaineoppi – Farmakologia* (7. uusittu painos), SHKS, WSOY, Helsinki-Porvoo, 1960 (s. 181)
* Lääketieteenkandidaattiseura ry.: *Therapia Fennica* 1974 (TF74), Helsinki, 1977 ISBN 951-99041-6-6 (s. 1006–1007)

### Viitteet

1. ↑  Bonsdorff: s. 338
2. 1 2  Therapia Fennica TF74 (s. 1007)
3. 1 2 3 4  Vartiainen: s. 181
**Sebastián Bruno Fernández Miglierina** (s. 23. toukokuuta 1985 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Liverpoolia, jonne hän siirtyi huhtikuussa 2021 edustettuaan lähes seitsemän vuotta Nacionalia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Argentiinassa ja Espanjassa.

Seurajoukkueura
---------------

Fernández aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 Miramar Misionesissa. Vuonna 2007 hän siirtyi Defensor Sporting Clubiin, joka menestyi hyvin vuosina 2007 ja 2008, jolloin hän siirtyi Banfieldiin. Joulukuussa 2009 Fernández juhli joukkueensa historian ensimmäistä Argentiinan sarjan mestaruutta.

Fernández pelasi Espanjan Primera Divisiónissa Málagan joukkueessa runsaan kolmen kauden aikana 82 ottelua, joissa hän teki 12 maalia, ja Rayo Vallecanossa yhdellä kaudella yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Maajoukkueura
-------------

Fernández teki maajoukkuedebyyttinsä Uruguayn maajoukkueessa toukokuussa 2006 ystävyysottelussa Romaniaa vastaan. Hän kuului Uruguayn neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuissa mutta pääsi vain kahdessa ottelussa loppuminuuteiksi kentälle. Hän on pelannut vuosina 2006–2012 kaikkiaan 14 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sebastián Fernández Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Uruguay - Record International Players  18.3.2021. rsssf. Viitattu 19.7.2021. (englanniksi)

  

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Victorino |
7 Cavani |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Abreu |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 González |
19 Scotti |
20 Á. Fernández |
21 S. Fernández |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
**Eliseo Martín** (s. 5. marraskuuta 1973 Monzón) on espanjalainen estejuoksija.

Martín sijoittui 1992 Bostonin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjan viidenneksikymmenenneksiyhdeksänneksi. Samana vuonna Soulin nuorten MM-kisoissa hän juoksi 10 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 29.38,13. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän oli 3 000 metrin esteissä seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui Sevillan MM-kisoissa esteissä kuudenneksi ajalla 8.16,09. Vuonna 2000 hän juoksi Vilamouran maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdeksanneksikymmenenneksitoiseksi ja Sydneyn olympialaisissa esteissä kuudenneksi. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän oli esteissä kahdestoista ja Münchenin EM-kisoissa 2002 viides.

Martín juoksi Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa 2003 pitkällä matkalla kolmanneksikymmenenneksiyhdeksänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Espanjan mestaruuden estejuoksussa ja MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa ajalla 8.09,09. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kuudes. Vuoden päätteeksi hänet valittiin Espanjan vuoden urheilijaksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kolmanneksikymmenenneksiyhdeksänneksi ja Ateenan olympialaisissa esteissä yhdeksänneksi. Maastojuoksun MM-kisoissa 2005 hän keskeytti pitkällä matkalla. Vuonna 2007 Martín sijoittui Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa seitsemänneksikymmenenneksiseitsemänneksi ja Osakan MM-kisoissa esteiden seitsemänneksi. Hän karsiutui alkuerissä Pekingin olympialaisissa 2008 ja sijoittui yhdeksänneksi Berliinin MM-kisoissa 2009. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kuudes.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 1 500 metrin juoksu: 3.40,96 (2000)
* 3 000 metrin juoksu: 7.50,71 (2003)
* 5 000 metrin juoksu: 13.47,77 (2001)
* 10 000 metrin juoksu: 28.39,11 (1999)
* 2 000 metrin estejuoksu: 5.22,93 (2001)
* 3 000 metrin estejuoksu: 8.09,09 (2003)

Lähteet
-------

* Eliseo Martín Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Barcelonan EM-kilpailuiden 2010 tulokset European Athletics.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Funcinpec** (khmeriksi; *រណសិរ្សបង្រួបបង្រួមជាតិដើម្បីកម្ពុជាឯករាជ្យ អព្យាក្រិត សន្តិភាព និងសហប្រតិបត្តិការ*, ransk. *Front Uni National pour un Cambodge Indépendant, Neutre, Pacifique, et Coopératif*), (suom. *Kansallinen yhteisrintama itsenäisen, sitoutumattoman, rauhanomaisen ja yhteistyökykyisen Kambodžan puolesta*) on Kambodžan kuningasmielinen puolue. 

Vuoden 2008 alahuoneen vaaleissa se sai viisi prosenttia äänistä ja kaksi paikkaa, vuoden 2006 vaaleissa senaattiin 21 prosenttia äänistä ja kymmenen paikkaa. Puoluejohtaja on Kev Put Reaksmei.

Puolueen perusti Norodom Sihanouk vuonna 1981 ollessaan maanpaossa Pariisissa. Vuonna 1993 se sai enemmistön alahuoneeseen, ja Funcinpecin Norodom Ranariddhistä tuli pääministeri. Vuonna 2006 Ranariddh erotettiin puoluejohdosta ja tuomittiin taloudellisista väärinkäytöksistä.

Lähteet
-------

1. ↑  
Cambodia *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi) Viitattu 12.12.2010
2. ↑  Timeline Cambodia BBC News (englanniksi)
**Lucas Pouille** (s. 23. helmikuuta 1994) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan kymmenentenä maaliskuussa 2018. Hän on voittanut kaikkiaan viisi kaksinpelin ATP-turnausta. Australian avoimissa 2019 hän ylsi välieriin.

Pouille aloitti tenniksen pelaamisen kahdeksanvuotiaana. Joulukuussa 2012 hän voitti Méxicossa pelatut kaksi ATP-haastajaturnausta. Vuonna 2013 hän osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen karsintoihin Australian avoimissa, mutta ei selviytynyt pääsarjaan. Ensimmäiseen ATP-turnauksen pääsarjaotteluunsa hän osallistui Montpellier’ssa helmikuussa 2013, jossa hän hävisi avauskierroksella Viktor Troickille. Kaksi viikkoa myöhemmin hän osallistui Marseillen turnauksen pääsarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Julien Benneteaulle. Pouille teki Grand Slam -pääsarjadebyyttinsä Ranskan avoimissa 2013 voittaen ensimmäisellä kierroksella Alex Kuznetsovin. Kesäkuussa Pouille eteni ’s-Hertogenboschin ATP-turnauksen pääsarjaan karsintojen kautta. Yhdysvaltain avoimissa Pouille jäi karsintoihin.

Pouillen äiti Lena Stenlund-Pouille on kotoisin Närpiöstä, Suomesta. Hänen isänsä on Pascal. Hänellä on myös kaksi veljeä; Nicolas ja Jonathan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lucas Pouille – Profile *atpworldtour.com*. Association of Tennis Professionals. Viitattu 27.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Lucas Pouille – Playing Activity *atpworldtour.com*. Association of Tennis Professionals. Viitattu 22.12.2012. (englanniksi)
3. ↑  Roland Garros Diary: Djokovic’s Destiny, Sock’s Shoes *atpworldtour.com*. Association of Tennis Professionals. Viitattu 22.12.2012. (englanniksi)
4. ↑  Tenniksen maailman paras teinipelaaja on puoliksi suomalainen hs.fi. Viitattu 22.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Lucas Pouille ATP:n sivuilla (englanniksi)
**Thomas Dunhill** (1. helmikuuta 1877 Hampstead, Lontoo – 13. maaliskuuta 1946 Scunthorpe) oli brittiläinen säveltäjä. Päästessään Royal College of Musiciin vuonna 1893 hän oli jo säveltänyt useita Gilbert ja Sullivan -tyylisiä operetteja. Vuonna 1897 hän sai stipendin, jonka turvin pääsi jatkamaan opintojaan Charles Villiers Stanfordin johdolla kolmen vuoden ajaksi. Hänen opiskelutovereitaan olivat Ralph Vaughan Williams, Gustav Holst ja hänen elinikäinen ystävänsä John Ireland.

Dunhill sai nimityksen Royal College of Musicin professoriksi vuonna 1905 ja teki töitä musiikkikoulutuksen parissa koko ikänsä; hän opetti muun muassa Eton Collegessa. Vuosina 1907–19 hän järjesti Lontoossa konserttitapahtumaa, jossa tuotiin esiin englantilaissäveltäjien kamarimusiikkiohjelmistoa.

Työ säveltäjänä
---------------

Dunhill sävelsi 101 opusnumeroitua teosta, joihin kuuluu kamarimusiikkia, lauluja ja soitinkappaleita, mutta myös sinfonisia töitä ja näyttämömusiikkia. Opusnumeroitujen teosten lisäksi hän sävelsi pieniä pianokappaleita oppilaita ja varttuneempiakin amatöörejä varten. Dunhill ei ollut modernisti, mutta kykeni silti omaksumaan aikansa uusia ideoita. Hän teki sävellystyötä kuolemaansa saakka. Teosten joukossa on kevyt ooppera *Tantivy Towers* (libretto: A. P. Herbert), jonka tuotanto Hammersmithin Lyric Theatressa oli menestys tammikuussa 1931. Dunhillilta on levytetty muun muassa varhaista kamarimusiikkia ja a-mollissa sävelletty sinfonia vuosien 1913–6 väliseltä ajalta.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Thomas Dunhill
2. 1 2 3  Stainer & Bell: Thomas Dunhill

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Thomas Dunhill: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lucas Bögl** (s. 14. kesäkuuta 1990) on saksalainen maastohiihtäjä. Bögl edustaa seuratasolla SC Gaißachia.

Bögl debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2010 Tour de Skin osakilpailuissa Oberstdorfissa sijoittuen prologissa sijalle 67. Ensimmäistä kertaa Bögl selviytyi 30 parhaan joukkoon tammikuussa 2015 Tour de Skin avauskilpailussa niin ikään Oberstdorfissa ollen prologin 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan Tour de Skin 2017–2018 viimeisen etapin osuusajoissa yhdeksänneksi nopein. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi niin ikään Tour de Skin päätösetapilla, Val di Fiemmen yhdeksän kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2022. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän on ollut kahdestoista kaudella 2020–2021.

Bögl saavutti tammikuussa 2010 nuorten MM-pronssia viestistä Hinterzartenista. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:nneksi ja 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi Lahdessa 2017 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja seitsemänneksi Oberstdorfissa 2021. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 42:nneksi ja viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17:nneksi, lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 33:nneksi ja viestissä viidenneksi.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. 1 2 3  Lucas Bögl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Elisabetta Sirani: *Omakuva*
**Elisabetta Sirani** (8. tammikuuta 1638 Bologna – 28. elokuuta 1665 Bologna) oli italialainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli barokki. Hän oli aikansa kuuluisin bolognalainen naistaiteilija, ja hän perusti naisille tarkoitetun taideakatemian.

Sirani ja hänen sisarensa, joista tuli myös taiteilijoita, saivat taiteellisen perusopetuksensa isältään. Taidehistorioitsija Carlo Malvasia huomasi hänen kykynsä ja rohkaisi ryhtymään ammattitaiteilijaksi. Kun isän terveys heikkeni, Sirani otti hoitaakseen perheen ateljeen.

*Madonna*, 1663, National Museum of Women in the Arts, Washington, DC.
Säilyneestä kirjanpidosta voidaan päätellä, että Sirani oli erittäin tuottelias taiteilija. Hänen ateljeestaan tuli eräänlainen nähtävyys, monet halusivat nähdä, kuinka nopeasti hän teki hienoja maalauksia.

Kun Elisabetta Sirani oli 27-vuotias, hän yllättäen sairastui ja kuoli. Hänen perheensä oli aivan varma, että kyseessä oli myrkytys. Samoin ajatteli myös lääkäri. Nykyään ollaan taipuvaisempia ajattelemaan, että kyseessä oli sairaus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elisabetta Sirani National Museom of Women in Arts
2. 1 2 3 4  Elisabette Sirani, Brooklynin museo

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elisabetta Sirani** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Victoria
* Prado
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Terrorismin vastainen sota Jemenissä** on Jemenin sisäinen konflikti, jossa terroristijärjestö Al-Qaida on saanut laajoja alueita Jemenistä haltuunsa. Jemen on yhdessä Yhdysvaltojen kanssa taistellut Al-Qaidaa vastaan omalla maaperällään vuodesta 2000 lähtien. Konfliktin tunnuspiirteitä on Yhdysvaltojen maahan tekemät lennokki-iskut.

Historia
--------

Ensimmäiset viitteet Al-Qaidan toiminnasta Jemenissä oli USS Colen pommi-isku vuonna 2000 Adenissa. Jemenin heikko keskushallinto ja maan keskiosan syrjäiset vuoristoalueet mahdollistivat Al-Qaidan koulutusleirien ja tukikohtien perustamisen, ja sinne siirtyi järjestön jäseniä Afganistanista ja Pakistanista. Myöhemmin alueelle perustettiin Al-Qaidan oma alayksikkö Arabian niemimaan al-Qaida.

Yhdysvallat aloitti lennokki-iskut Jemeniin vuonna 2002. Iskut ovat kansainvälisen oikeuden silmissä ongelmallisia, ja niissä on saanut surmansa useita siviilejä. Yhdysvallat antaa Jemenille myös rahallista tukea, varusteita ja sotilaiden koulutusta. Vastalauseena Al-Qaida on iskenyt jemeniläisiin kohteisiin. Konflikti laantui kiihtyäkseen uudelleen vuonna 2006 kun joukko Al-Qaida johtajia pakeni jemeniläisestä vankilasta ja he alkoivat johtaa maansisäisiä operaatoita.

Jemenin vallankumousta seuranneen valtatyhjiön jälkeen Al-Qaida ja sen perustama Ansar al-Sharia ovat ottaneet laajempia alueita haltuunsa. Jemenin ja Yhdysvaltojen yhteinen sotilasoperaatio on valloittanut osan alueista takaisin vuoden 2012 jälkeen, mutta islamistijärjestöt hallitsevat edelleen alueita jopa viiden maakunnan alueella. Operaation alun jälkeen terroristit muun muassa räjäyttivät Jemenin pääöljyputken ja tekivät Jemenin historian tuhoisimman pommi-iskun Sanaassa.

Hallituksen terrorismin vastaiset toimet lamaantuivat huthikapinallisten vallattua Sanaan syyskuussa 2014, mikä katkaisi myös yhteistyön Yhdysvaltojen kanssa. Tammikuussa 2015 Yhdysvallat ilmoitti kokonaan keskeyttävänsä lennokki-iskut Jemeniin puutteellisen tiedustelun ja tuen vuoksi.

Al-Qaida on ilmoittanut kannattavansa Etelä-Jemenin separatisteja, mutta ryhmät eivät tee yhteistyötä.

Lähteet
-------

1. ↑  Martin Plaut: Somalia and Yemen 'swapping militants' BBC News. Viitattu 21.1.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Hauras Jemen horjuu konfliktien keskellä global.finland:  Ulkoministeriö.  Arkistoitu 21.1.2015. Viitattu 21.1.2015.
3. ↑  Yemen's main oil pipeline attacked, pumping stopped The Star.  Arkistoitu 21.1.2015. Viitattu 21.1.2015. (englanniksi)
4. ↑  In Yemen, a ruthlessly symbolic attack Al Jazeera.  Arkistoitu 22.1.2015. Viitattu 21.1.2015. (englanniksi)
5. ↑  Yemen: Freeze on US Drone Strikes as Gov’t Collapses Informed Comment. Viitattu 24.1.2015.
**Shigeyoshi Suzuki** (jap. 鈴木 重義; 13. lokakuuta 1902 Fukushima, Japani - 20. joulukuuta 1971) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Suzuki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1927.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1927 | 2 | 1 |
| Yhteensä | 2 | 1 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Fuwa |
Horie |
S. Kamo |
T. Kamo |
Kawamoto |
Kim |
Matsunaga |
Nishimura |
Oita |
Sano |
Sasano |
Y. Suzuki |
Takahashi |
Takenokoshi |
Takeuchi |
Tatsuhara |
Ukon |
Valmentaja S. Suzuki

JapaniJapanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
**Humppilan toinen kirkko** oli Tammelan seurakunnan alaisen Humppilan kappeliseurakunnan kirkko. Humppilasta tuli itsenäinen seurakunta eli kirkkoherrakunta 1893. Kirkko oli suorakaiteenmuotoinen, torniton, puusta rakennettu pitkäkirkko. Se rakennettiin 1773 ja vihittiin 10. huhtikuuta 1774.

Kirkon pohjoisosassa oli sakaristo ja eteläsivulla ainoan ulko-oven edessä eteinen. Paanuista tehdyn vesikaton pinnan peitti musta terva, kun taas seinien ulkopinta oli maalattu punaiseksi. Runkohuoneessa oli viisi ikkunaa ja sisäkattona holvimainen lautakatto. Kaikki sisäpinnat olivat maalaamattomia. Kirkon pituus oli 24 kyynärää (14,2 metriä), leveys 15 kyynärää (8,9 m) ja vesikatto alkoi 8 kyynärän (4,7 m) korkeudesta. Kuoripäädyssä olleiden kahden ikkunan korkeus oli kolme kyynärää (1,8 m), eteläsivun kahden ikkunan korkeus kaksi kyynärää (1,2 m), pohjoisseinän ikkunan korkeus yksi kyynärä (0,6 m) ja länsipäädyn parven yläpuolisen ikkunan korkeus oli yksi kyynärä. Kirkkohuonetta koristi öljyvärimaalaus, jonka aiheena oli vertauskuvallinen ihmishahmo, ja sen allekirjoituksena ollut virke tarkoitti suomeksi *Kaiken maallisen hyvän minä kernaasti jätän, kun taivas minulle autuuden tarjoo.*

Sakariston pituus ja leveys oli 5–6 kyynärää (3–3,5 m). Sen pohjois- ja itäseinillä oli yhden kyynärän korkuinen ikkuna, joista toisessa oli rautaristikko ja toinen oli suljettavissa luukulla. Sakariston alle oli rakennettu pieni viinikellari. Sakaristossa, kirkkohuoneessa ja eteisessä oli puinen lankkulattia. Kirkkosalista sakaristoon johtavassa ovessa oli avaimella käytettävä lukko ja samanlainen lukko oli eteisestä kirkkoon johtavassa ovessa. Ikkunattoman ja vailla välikattoa olevan eteisen ulko-ovessa ei ollut lukkoa, vaan sen korvasi rautahaka.

Kirkon rakentamisen yhteydessä tehty puinen kellotapuli oli maalattu punaiseksi. Se oli pituudeltaan ja leveydeltään yhdeksän kyynärää (5,3 m) ja sen seinän korkeus oli viisi kyynärää (3 m). Paanukattoisen tapulin kokonaiskorkeudeksi muodostui 15 kyynärää (9 m). Torniin oli ripustettu kaksi kelloa, joista 18 leiviskää (153 kg) painava oli valettu Tukholmassa 1775 ja 12 leiviskää (102 kg) painava 1833 Luvialla. Tämä kellotapuli purettiin 1857 ja siitä saadut rakennusaineet käytettiin pappilan aitan korjaamiseen.

Humppilan ensimmäinen kirkko valmistui 1723 Lamminmäkeen. Seuraavat kirkot rakennettiin nykyiselle kirkonpaikalle. Paikkakunnan toisen kirkon tilalle rakennettiin uusi puukirkko, Humppilan vanha kirkko, 1853-1855 ja siihen käytettiin kaikki edellisestä kirkosta saatava kelvollinen materiaali. Tämä järjestyksessä kolmas Humppilan kirkko paloi 1917 ja sen korvasi nykyinen kivirakenteinen Humppilan kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Hirsjärvi, Tarmo: *Humppilan kunnan historia*, s. 13–33. Forssa: {{{Julkaisija}}}, 1929.
2. 1 2 3  Lindberg, Carolus: *Suomen kirkot: maamme kirkkorakennuksia käsittelevä tietoteos*, s. 51. Helsinki: Kustantaja Kuvataide, 1934.
3. 1 2 3 4 5  Hirsjärvi, Tarmo: *Humppilan kunnan historia*, s. 40–43. Forssa: {{{Julkaisija}}}, 1929.
**Kaiku** on Ville Vallgrenin vuonna 1887 veistämä marmoriveistos ja Vallgrenin läpimurtoteos.

Ville Vallgren oli omimmillaan runollisten ja aistillisten aiheiden parissa, joissa ihmishahmo usein yhdistyy luontoon ja sen ilmiöihin. *Kaiku*-veistoksessa poika kuuntelee keskittyneesti käsi korvallaan. Hänen olemuksessaan on luonnonlapsen tunnelmaa ja rokokoonomaista suloutta. Pehmeä asento kertoo istuvan pojan rentoutuneisuudesta hänen koko olemuksen kuitenkin keskittyessä yhteen asiaan. Istuinalustanaan hänellä on murattien koristama kanto.

*Kaiku* on tehty nuoren Vallgrenin uran alkuvaiheessa, jolloin hän teki muitakin poika-aiheisia veistoksia. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi naisia kuvaavista veistoksista, kuten *Havis Amanda*.

Veistoksen vaiheita
-------------------

Veistos oli esillä kipsisenä Pariisin Salongissa vuonna 1886, jossa se sai kunniamaininnan. Tämän jälkeen taiteilijalta tilattiin teos marmorisena. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmaan, johon se on saatu Eversti Hugo Standertskjöldin testamenttilahjoituksena vuonna 1931.

Lähteet
-------

* Ahtola-Moorhouse, Leena; toim Huusko, Timo: "Ville Vallgren: Kaiku", *Ateneum-opas*, s. 33. Helsinki: Valtion taidemuseo, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kaiku* Suomen Kansallisgallerian sivulla
**Shigeyoshi Mochizuki** (s. 9. heinäkuuta 1973 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997-2001.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1997 | 2 | 0 |
| 1998 | 1 | 0 |
| 1999 | 2 | 0 |
| 2000 | 9 | 1 |
| 2001 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 15 | 1 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Kawaguchi |
3 Matsuda |
4 Morioka |
6 Hattori |
8 Mochizuki |
9 Nishizawa |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Morishima |
13 Yanagisawa |
14 Nakamura |
15 Oku |
17 Inamoto |
19 Kubo |
20 Takakuwa |
21 Shimoda |
22 Nakazawa |
24 Myōjin |
26 Kaimoto |
27 Kitajima |
29 Takahara |
30 Ono |
Valmentaja Troussier
**Hun** (arab. هون‎) on keidaskaupunki ja Al-Jufran piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee Saharan autiomaassa 620 kilometriä Tripolista kaakkoon. Kaupungissa on 18 900 asukasta (vuonna 2020).

Kaupunki on muuttanut paikkaa neljästi seitsemänsadan vuoden aikana. Alkuperäinen Miskanin kaupunki on hautautunut hiekkadyynien alle Hunin lounaispuolella. Nykyistä kaupunkia edeltänyt medina hylättiin 1950- ja 1960-luvuilla. Italian siirtomaa-aikana Hun oli eteläisen sotilasalueen keskus. Muammar Gaddafi suunnitteli Al-Jufrasta koko Libyan pääkaupunkia.

Al-Jufran keidasalue on tunnettu taateleistaan. Hunissa on pieni museo. Kaupungissa järjestetään helmi-maaliskuun vaihteessa makeisfestivaali.

Lähteet
-------

1. ↑  Population of Cities in Libya *World Population Review*. Viitattu 15.12.2020.
2. 1 2  Ham, Anthony: *Libya*, s. 184–185. New York: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1-74059-493-6.
3. ↑  Libia *Enciclopedia Italiana*. Viitattu 15.12.2020.
4. ↑  St John, Ronald Bruce: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 94–95. Lanham: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
O3b:n logo.
**O3b Networks, Ltd.** on vuonna 2007 perustettu eurooppalais-yhdysvaltalainen satelliittitietoliikenteen yhtiö, joka tähtää Aasian, Afrikan ja Latinalaisen Amerikan markkinoille. Se pyrkii välittämään vuonna 2012 vielä rakenteilla olevien 12 satelliitin, jotka lentävät 8000 km:n korkeudella ekvaattorin yläpuolella, avulla laajakaista Internetiä alueille, joista kaapeliverkko puuttuu. Kiinan kansantasavalta on toimittanut eräille tämän markkinan maille tietoliikennesatelliittejaan, joten O3b on osin läntinen vastaus hintakilpailuun, johon perinteinen satelliittitietoliikenne ei pysty. Yhtiö on vuonna 2012 tehnyt merkittävän kaupan Karibian risteilyaluksen satelliittitietoliikenteeseen. 

"O3b" nimi tulee sanoista "[The] Other 3 Billion" eli "Muut kolme miljardia ihmistä". Yhtiö toimii Jerseyn veroparatiisisaarella ja osa sen rahoituksesta perustuu hyväntekeväisyyden tuloveroa merkittävästi vähentävään vaikutukseen mm. Yhdysvalloissa. O3b-yhtiötä tukevat pääasiassa Luxemburgin valtion omistama SES, Google, HSBC, Liberty Global, Allen and Company, Northbridge Venture Partners, Soroof International, Development Bank of Southern Africa, Sofina ja Satya Capital. 

Vuoden 2013 alkupuolella O3b laukaisee Sojuz-raketilla Kourousta ensimmäisen satelliittinsa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* O3b Networks
O.S. 10 FP Stunt
**O.S. Engines** on Japanilainen laivamalli-, pienoisauto-, ja lennokkimoottoreiden valmistaja.

Historiaa
---------

Vuonna 1936 Japanilainen koneenrakentaja Shigeo Ogawa (perint. "Ogawa Shigeo") aloitti pienoishöyrykoneiden valmistamisen. Samana vuonna hän aloitti 2-tahtisten bensiinimoottorien tuotannon. O.S. type 1 (Pixie) moottorin iskutilavuus oli 1,665 kuutiosenttimetriä ja ensimmäinen sarja käsitti 200 moottoria.

Toisen maailmansodan jälkeen O.S. aloitti O.S. MAX moottorisarjan - ja sama tavaramerkki on edelleen käytössä. 
Moottoreiden hyvät ominaisuudet (mm. laatu, käyntivarmuus ja kestävyys) ovat johtaneet siihen, että muita merkkejä verrataan O.S:ään - ja eräät moottorimerkit (ASP, SC) ovat pitkälti O.S:n kopioita.

O.S:n valmistamat moottorityypit
--------------------------------

 O.S. FS-30S, nelitahtinen hehkutulppamoottori
O.S. on valmistanut yksi-viisisylinterisiä moottoreita sekä käyttötarkoitukseltaan tai toimintaperiaatteeltaan erilaisia moottorityyppejä. Huipputehon kierrosluku on, moottorityypistä riippuen, alle 10 000 kierroksesta minuutissa jopa yli 30 000 kierrokseen

Useimmat moottoreista ovat kaksitahtisia. Tämän moottorityypin etuina ovat yksinkertaisuus, helppokäyttöisyys ja vähäinen huollon tarve. 
Kaksitahtimoottoreissa on myös malleja tiettyihin käyttötarkoituksiin: nestejäähdytteisiä venemoottoreita, autonmoottoreita, puhallinlennokkien (engl. *ducted fan*) moottoreita, helikopterimoottoreita jne.

Nelitahtimoottorit ovat toinen suuri ryhmä. Näitä valmistetaan myös monisylinterisinä, lähinnä mallilennokkeja varten.
Lisäksi tehdas on kehittänyt pienoiskokoisia wankel- ja sysäysputkimoottoreita (engl. *pulsejet*). Polttoainejärjestelmänsä osalta, elektronisesti ohjatulla polttoaineensuihkutuksella varustetut mallit, ovat oma ryhmänsä. O.S: on toteuttanut myös mekaanisen ahtimen ja polttoainepumpun. Lennokkimoottoreissa nämä ovat melko harvinaisia ratkaisuja.

Malliston ääripäinä voidaan pitää pieniä kaksitahti moottoreita (esimerkiksi O.S. 15 LA) ja suuria, monisylinterisiä, nelitahtimoottoreita (esimerkiksi vuonna 2007 esitelty nelisylinterinen rivimoottori IL-300 ). Tuotannossa on noin 50 eri moottorimallia. Tämä lukumäärä vaihtelee: uusia malleja kehitetään ja vanhoja jää pois.

Moottoreiden lisäksi O.S. valmistaa varaosia ja tarvikkeita (moottoripukkeja, hehkutulppia, äänenvaimentimia, ilmansuodattimia ja viritettyjä pakoputkia ns. "pillejä".)

Lähteet
-------

* "O.S. Engine 65th Anniversary 1936-2001"
* RCM&E (Radio Control Models & Electronics), vuosikerta 2007
* O.S:n historiaa (englanniksi) käsittelevä sivu.

Aiheesta muualla
----------------

* O.S:n sivusto (englanniksi)
* O.S. Engines USA- maahantuojan sivusto (englanniksi)
* O.S. Engine's historia (englanniksi)
**Turkmenistanin maantiede** kertoo Turkmenistanin maantieteeseen liittyvistä asioista. Turkmenistan sijaitsee Keski-Aasiassa Kaspianmeren itäpuolella ja Uzbekistanista ja Afganistanista länteen. Pohjoispuolella sijaitsee Kazakstan ja eteläpuolella Iran.

Turkmenistanissa vallitsee mannerilmasto. Kesäisin on tavallisesti kuumaa ja kuivaa. Suurin osa maan pinta-alasta kuuluu Karakumin aavikkoalueeseen. Maan luoteisosassa Kazakstanin rajan seudulla alkaa Usjurtin laakio, joka jatkuu Kazakstanin puolella. Uzbekistanin rajalla virtaa joki Amudarja. Iranin rajaseudulla sijaitsee Kopetdagin vuorijono, joka on Turkmenistanin puolella korkeimmillaan 2942 metriä korkea. Maan itäosassa sijaitsevat Badkhyzin ja Karabilin ylängöt.
Osa Turanin alanko sijaitsee Turkmenistanin alueella.

Suuria jokia ovat 2 540 km pitkä Amudarja sekä Tejen (1 124 km); Murgab (852 km) ja Atrek (660 km). Amudarjan patoaminen ja käyttö kasteluvesiksi ovat vaikuttaneet Araljärven kuivumiseen.

Luonto
------

Turkmenistanissa kasvaa yli 2 900 putkilokasvilajia, joihin kuuluu 47 puulajia. Metsiä on hyvin vähän. Luonnon monimuotoisuus on erityisen suurta Kopetdagin alueella, josta on löydetty yli kolmesataa kotoperäistä kasvilajia. Vuorilta kerätään monia lääkeyrttejä ja rohdoskasveja. Värimatarasta saadaan punaista väriainetta mattojen värjäämiseen. Kaikkiaan noin neljäsataa lajia, raparperista lakritsijuureen, lasketaan hyötykasveihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Marketta Kotilainen: *Maailmalla, Aasia*, s. 210-211. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-33474-4.
2. ↑  Turan Plain Britannica. Viitattu 25.4.2023.
3. ↑  Rivers Turkmenistan: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1996.
4. ↑  State of Flora (Arkistoitu – Internet Archive) Turkmenistan Ministry of Deserts, Flora and Fauna 2003. (englanniksi)
**Ksii** (isona kirjaimena **Ξ**, pienenä **ξ**, m.kreik. ξι, *ksi*, kreik. ξι, *xi*) on kreikkalaisen kirjaimiston 14. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa [ks]. Kreikkalaisissa numeroissa ksiin lukuarvo on 60.

Latinalaisessa kirjaimistossa ksiitä vastaa kirjain X/x. Suomen kieleen ksii translitteroidaan muinaiskreikasta *ks* ja nykykreikasta *x*. Monissa muissa latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä, kuten englannissa, ksii translitteroidaan aina kirjaimella *x*.

Muoto ja sen historia
---------------------

Ksii on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (*samekh*).

Ksii esiintyi useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta sen muodossa oli paljon vaihtelua. Monissa kirjain muistutti alun perin foinikialaista esikuvaansa, jossa oli yksi pystyviiva ja kolme poikkiviivaa. Myöhemmin se kehittyi muotoon, jossa olivat jäljellä vain poikkiviivat. Joissakin kirjaimistoissa ksii esiintyi muodossa, joka muistuttaa nykyistä X-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon se kopioitui tässä muodossa. Kyseinen muoto tunnetaan muun muassa Aitolian, Epeiroksen, Arkadian, Lakonian ja Eliin kirjaimistoista.

Joissakin kirjaimistoissa ksii muistutti puolestaan pystyristiä tai +-merkkiä. Kaikissa paikallisissa kirjaimistoissa ksiitä ei alun perin käytetty, vaan [ks]-äänne esitettiin kirjaimilla ΚΣ eli käyttämällä khiitä ja sigmaa.

Epigrafisissa lähteissä ksiistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Merkityksiä
-----------

* Ξ eli ksii on hiukkasfysiikassa baryoni, joissa on kaksi s-kvarkkia (outoa kvarkkia). Niitä ovat Ξ- ja Ξ0, joiden spin on 1/2, sekä Ξ\*- ja Ξ\*0, joiden spin on 3/2.
* ξ´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 60.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kiilunen, Jarmo & Nikki, Nina: *Alfasta oomegaan. Uuden testamentin kreikan tukipaketti*, s. 124–127. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 103. Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 2013. ISBN 978-951-9217-58-1.
2. ↑  Voutiras, E.: "The introduction of the alphabet". Teoksessa Christidis, A.-F. (toim.): *A History of Ancient Greek. From the Beginnings to Late Antiquity*, s. 267. Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-521-83307-3.
3. 1 2  Karali, M.: "Writing systems". Teoksessa Christidis, A.-F. (toim.): *A History of Ancient Greek. From the Beginnings to Late Antiquity*, s. 204–205. Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-521-83307-3.
4. ↑  Ancient Greek letter forms *Poinikastas*. Centre for the Study of Ancient Documents, University of Oxford. Viitattu 15.12018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ksii** Wikimedia Commonsissa
**The Hobbit** on vuonna 1967 tehty saanut lyhytanimaatio, jonka on ohjannut Gene Deitch. Se perustuu löyhästi J.R.R. Tolkienin romaaniin *Hobitti eli sinne ja takaisin*.

Tuotanto
--------

Tuottaja William L. Snyder oli ostanut J.R.R. Tolkienin romaanin *Hobitti eli sinne ja takaisin* elokuvaoikeudet 1960-luvun alussa halvalla muutamia vuosia ennen kuin Tolkien-kuume valtasi Yhdysvallat. Sopimukseen sisältyi myös mahdollisuus filmatisoida *Taru sormusten herrasta*, kunhan *Hobitin* filmatisointi valmistuisi ajallaan. Tolkienin teosten tultua suosituksi Snyder ehdotti Deitchille pitkän elokuvan sijasta 12-minuuttisen elokuvan tekemistä ja antoi sopimuksen ehtojen täyttämiseksi vain kuukauden aikaa elokuvan tekemiseen. Elokuva valmistui ajallaan ja Snyder myi oikeudet filmatisoida *Taru sormusten herrasta* eteenpäin hyvällä voitolla.

Animaatiot teki tšekkiläinen Adolf Born ja ääniraidan yhdysvaltalainen Herb Lass. Musiikkina käytettiin valmista nauhoitusta, joka oli tehty toisen elokuvan musiikkia varten. Animaation kuvat on kuvattu liikkumattomina käyttäen zoomia ja päällekkäinkuvausta.

Deitchin lyhytanimaatiota ei aikanaan esitetty julkisesti, vaan se näytettiin ainoastaan kerran New Yorkissa pienessä katseluhuoneessa. Deitch houkuttelli kadulta puoli tusinaa ohikulkijaa, joille hän maksoi pääsylipun verran rahaa, jotta he tulisivat katsomaan elokuvan. Katsojien tuli allekirjoittaa todistus, joissa he vahvistivat maksaneensa siitä, että olivat katsoneet elokuvan. Elokuva jäi William L. Snyderin varastoihin, josta sen löysi hänen poikansa Adam Snyder. Se tuli julkisuuteen vuonna 2012.

Eroavaisuudet Tolkienin romaaniin
---------------------------------

Animaatiossa kolmestatoista kääpiöstä on mukana ainoastaan Thorin Tammikilpi, Gandalf katoaa aiemmin kuin romaanissa ja Viiden armeijan taistelu puuttuu. Lisäksi tarinaan on ympätty prinsessa, jonka Bilbo lopussa nai.

Katso myös
----------

* The Hobbit (vuoden 1977 elokuva)

Lähteet
-------

* Thompson, Kristin: "Film Adaptions." Teoksessa Stuart D. Lee (toim.): *A Companion to J. R. R. Tolkien*. Wiley-Blackwell, 2014. (englanniksi) doi:https://doi.org/10.1002/9781118517468.ch17
* "Tolkien ja elokuva." Teoksessa Juri Nummelin & Vesa Sisättö: *Tolkien: elämä ja teokset*. Helsinki: Avain, 2014. ISBN 978-952-304-043-4.

### Viitteet

1. ↑  Thompson 2014, s. 518.
2. 1 2 3  "Tolkien muissa taiteissa ja medioissa." S. 174–175.
3. ↑  Tolkien muissa taiteissa ja medioissa." S. 175.
4. ↑  Tolkien muissa taiteissa ja medioissa." S. 176.
5. ↑  Thompson 2014, s. 519.
6. ↑  Tolkien muissa taiteissa ja medioissa." S. 174.

Aiheesta muualla
----------------

* *The Hobbit* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Animaatio YouTubessa (englanniksi)