recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Donald L. Coburn** (s. 4. elokuuta 1938 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänelle myönnettiin Pulitzer-palkinto vuonna 1978 näytelmästä *The Gin Game*.

Coburn palveli high schoolin päätettyään Yhdysvaltain laivastossa 1958–1960. Hän työskenteli mainos- ja markkinointialalla 1965–1976. Hän alkoi kirjoitella novelleja omaksi ilokseen 30-vuotiaana, havaitsi kykynsä kirjoittaa hyvää dialogia ja laajensi tuotantoaan näytelmiin.

Coburnin näytelmää *The Gin Game* ovat Suomessa esittäneet Helsingin Svenska Teatern (*Ginspelet*, 1981) ja Åbo Svenska Teater (*Tur i spel*, 1990).

Lähteet
-------

1. ↑  "Drama". The Pulitzer Prizes. Retrieved 2013-11-12.
2. ↑  D. L. Coburn Biography, Author of The Gin Game, Bookrags.com, viitattu 17.12.2014.
3. ↑  Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 17.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Donald Thomas Regan** (21. joulukuuta 1918 – 10. kesäkuuta 2003) oli Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin valtiovarainministeri 1981–1985 ja Valkoisen talon kansliapäällikkö 1985–1987. Regan kannatti Reaganin "Reaganomicsia", joka tarkoitti talouden elvyttämistä veronkevennyksillä. Hän vaihtoi asemaa James Bakerin kanssa 1985. Regan joutui eromaan 1987 oltuaan mukana Iran-Contra-skandaalissa ja riideltyään Nancy Reaganin kanssa.

Regan sai tutkinnon englannista Harvardissa ja meni edelleen opiskelemaan lakia, mikä jäi kesken hänen liittyessään toiseen maailmansotaan merijalkaväessä. Tyynellämerellä hän yleni everstiluutnantiksi. Sodan jälkeen hän meni Merrill Lynchin palvelukseen 1946 ja kohosi sen toimitusjohtajaksi 1971, samana vuonna kun yhtiö meni pörssiin. Hän oli myös Securities Investor Protection Corporationin johdossa ja New Yorkin pörssin johtokunnan varapuhemies.

Regan paljasti muistelmissaan, että Nancy Reagan uskoi astrologiaan ja kysyi näiltä neuvoja, joiden mukaan presidentti valitsi esimerkiksi matkustuspäivänsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Donald Regan, 84, Financier and Top Reagan Aide, Dies *NY Times*. Viitattu 7.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Donald Regan** Wikimedia Commonsissa

Valkoisen talon kansliapäälliköt

* Steelman
* Adams
* Persons
* O'Donnell
* M. Watson
* Haldeman
* Haig
* Rumsfeld
* Cheney
* Jordan
* J. Watson
* J. Baker
* Regan
* H. Baker
* Duberstein
* Sununu
* Skinner
* J. Baker
* McLarty
* Panetta
* Bowles
* Podesta
* Card
* Bolten
* Emanuel
* Rouse (vt.)
* Daley
* Lew
* Priebus
* Kelly
* Mulvaney (vt.)
* Meadows
* Klain
* Zients


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Donald Norman
**Donald A. Norman** (s. 25. joulukuuta 1935) on Kalifornian ja San Diegon yliopistojen kognitiotieteen emeritusprofessori ja Northwestern-yliopiston tietojenkäsittelytieteen (*Computer Science*) professori. Hän opettaa Stanfordin yliopistossa. Norman kuuluu Encyclopaedia Britannican toimituskuntaan. 

Norman on yksi *Nielsen Norman Groupin* perustajajäsenistä yhdessä Jakob Nielsenin kanssa. Hän on työskennellyt myös Apple Computer ja Hewlett-Packard -yrityksissä. 

Norman tuli tunnetuksi julkaistuaan kirjan *The Psychology of Everyday Things*, 1988 (julkaistiin uudelleen nimellä *The Design of Everyday Things*, 2002). Se on suomennettu *Miten avata mahdottomia ovia? Tuotesuunnittelun salakarit* (1991). Norman toteaa kirjassaan, että useimmiten ihminen syyttää itseään siitä, ettei joku arkipäiväinen esine tai kone toimi sillä tavalla kuin sen kuuluisi. Useimmiten kysymys on kuitenkin epäonnistuneesta tuotesuunnitelusta, josta hän luettelee kirjassaan lukuisia esimerkkejä. Normanin mielestä tekniikkalähtöinen suunnittelu ei palvele loppukäyttäjää. 

Norman on julkaissut 12 teosta, joissa hän käsittelee ihmisen ja koneen välistä käyttöliittymää. Kirjoja on käännetty useille kielille.

Tuotantoa
---------

* Explorations in cognitio, 1975
* User centered system design. New perspectives on human-computer interaction, 1986
* The psychology of everyday things, 1988 (julkaistiin uudelleen nimellä The design of everyday things, 2002)
* Turn signals are the facial expressions of automobiles, 1992
* Things that make us smart: Defending human attributes in the age of the machine, 1993
* The Invisible Computer, 1999
* Emotional Design: Why we love (or hate) everyday things, 2003
* The Design of Future Things, 2007
* Design for a Better World*.* MIT Press, 2023. ISBN 9780262047951

Katso myös
----------

* Käytettävyys

Aiheesta muualla
----------------

* Don Norman’s jnd-web site
* Human Centered Design
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* CiNii
* DBLP
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID
* Publons
* ResearcherID
* Scopus
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Charles L’Eplattenier, omakuva
**Charles L’Eplattenier** (9. lokakuuta 1874 Neuchâtel, Neuchâtelin kantoni, Sveitsi – 1946 Les Brenets, Neuchâtelin kantoni, Sveitsi) oli sveitsiläinen taidemaalari ja arkkitehti. Hän oli Sveitsin merkittävimpiä art nouveau -taiteilijoita ja merkittävä opettaja La Chaux-de-Fondsin taidekoulussa.

L’Eplattenier opiskeli piirtämistä Neuchâtelissa, mutta isänsä kuoleman jälkeen hän muutti Budapestiin tätinsä luokse. Budapestissä hän opiskeli koristetaidetta. Sieltä hän muutti Pariisiin, missä hän opiskeli École des Beaux-Artsissa maalaustaidetta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria Luc-Olivier Mersonin studiossa. L’Eplattenier palasi Sveitsiin vuonna 1898, jolloin hänestä tuli La Chaux-de-Fondsin taidekoulun opettaja.

L’Eplattenier’n ansiosta La Chaux-de-Fondsin taidekoulusta kehittyi merkittävä keskus. Hän auttoi useita oppilaitaan löytämään lahjakkuutensa, ja lisäksi hän tutustutti oppilaansa arts and crafts -liikkeeseen sekä William Morrisin ja John Ruskinin ajatuksiin. Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa nuori Charles-Édouard Jeanneret, joka tunnetaan myöhemmin nimellä Le Corbusier. L’Eplattenier oli henkilö, joka lopulta rohkaisi Le Corbusier’ta ryhtymään arkkitehdiksi.

L’Eplattenier’n tuotannon tyyliä on kutsuttu "pihtatyyliksi", sillä hänen teoksissaan oli toistuvia elementtejä pihdoista, männyistä ja muista luonnonkohteista. Hän etsikin usein inspiraatiota maaseudulta. Hän rohkaisi oppilaitaankin etsimään aiheita luonnosta ja tutkimaan paikallisia kasveja ja eläimiä.

L’Eplattenier kuoli vuonna 1946 vaellusretkellä pudottuaan Les Brenetsin lähellä Doubsjoen varrella olevalta kalliokielekkeeltä.

Lähteet
-------

1. ↑  Charrière, Edmond: Charles L'Eplattenier (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) *Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)*.  19.3.2009. Bern:  Stiftung HLS. Viitattu 20.5.2020. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
2. 1 2 3 4  Charles L'Eplattenier Village Antiques. Viitattu 20.6.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Frampton, Kenneth: *Le Corbusier*, s. 9. London: Thames and Hudson, 2001. ISBN 0-500-20341-5.
4. ↑  La Chaux-de-Fonds *Art Nouveau Network*. UIRS.  Arkistoitu 27.7.2013. Viitattu 20.6.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles L’Eplattenier** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* SIKART
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
Braniff tunnettiin voimakkaan yksivärisiksi maalatuista koneistaan, kuten tämä suklaanruskea Boeing 747 vuodelta 1981.
**Braniff International Airways** (IATA: **BN**, ICAO: **BNF**, kutsukoodi: **BRANIFF**) oli vuonna 1928 perustettu yhdysvaltalainen lentoyhtiö. Se toimi konkurssiinsa 1982 asti, sitten pienimuotoisemmin nimellä Braniff, Inc. vuoteen 1989 ja vielä lyhyesti 1991–1992. Braniffin kotikenttiä olivat Love Field ja Dallasin kansainvälinen lentoasema Texasissa. Yhtiö lensi Pohjois- ja Etelä-Amerikan kohteisiin, 1970-luvun lopulla myös Aasiaan ja Eurooppaan.

Lentoyhtiön alku oli Paul R. Braniffin vuonna 1928 perustama Braniff Airways. Vuonna 1948 nimeksi tuli Braniff International Airways.

Vielä 1970-luvun lopulla Braniff oli monien yhdysvaltalaisten lentoyhtiöiden tavoin vakavarainen, mutta alkoi toimia tappiolla lentoliikenteen vapauttamisen 1979 jälkeen yrittäessään kasvattaa markkinaosuuttaan. Vuoden 1982 konkurssi jätti työttömiksi Braniffin 8 500 työntekijää. Braniffin konkurssi oli ensimmäinen isoa amerikkalaista lentoyhtiötä kohdannut sitten 1930-luvun. Yhtiö käytti tuolloin Chapter 11 -yrityssaneerausmenettelyä ja kykeni Hyatt-hotelliyhtiön rahoituksella jatkamaan toimintaansa pienimuotoisemmin 60 koneella ja 40 lentokohteella, kunnes ajautui uudelleen selvitystilaan vuonna 1989. Sitä ennen vuonna 1987 Braniffin ja Hyattin omistaja Jay Pritzker yritti liittää vaikeuksiin ajautuneen Pan Amin osaksi Braniffiä, ja kauppa oli lähellä toteutumista.

Kolmannen kerran lentotoimintaa harjoitettiin Braniff-nimellä lyhyesti vuosina 1991–1992, omistajana sijoittaja Jeffrey Chodorow.

Braniff oli yhteistyökumppanina Finnairin aloittaessa 1970-luvun taitteessa lennot New Yorkiin.

1970-luvun keskivaiheilla jotkin Braniffin koneet maalattiin taiteilija Alexander Calderin suunnittelemin kirkasvärisin kuvioin.

Lähteet
-------

1. ↑  Taivaan merkit.  *Tekniikan Maailma*, 15/1964, s. 16. Näköislehti (digitilaajille).
2. ↑  Raivio, Jyri: Suurlentoyhtiö meni konkurssiin Yhdysvalloissa.  *Helsingin Sanomat*, 14.5.1982, s. 28. HS Aikakone (digitilaajille).
3. ↑  Pritzkeristä uusin vakava ostajaehdokas Pan Amille.  *Helsingin Sanomat*, 25.11.1987, s. 30. HS Aikakone (digitilaajille).
4. ↑  Hintasota kaatoi amerikkalaisen Braniff-lentoyhtiön.  *Helsingin Sanomat*, 6.7.1992. HS Aikakone (digitilaajille).
5. ↑  Taivaan merkit.  *Tekniikan Maailma*, 6/1969, s. 18. Näköislehti (digitilaajille).
6. ↑  Calder *braniffinternational.com*.  Arkistoitu 15.1.2020. Viitattu 22.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Braniff International Airways** Wikimedia Commonsissa
**Florian Notz** (s. 24. huhtikuuta 1992) on saksalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SZ Roemerstein-seuraa. 

Notz oli mukana nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin hän osallistui niin ikään kaksi kertaa. Hän voitti ikäluokan maailmanmestaruuden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015. Aikuisten MM-kilpailuissa hän debytoi Falunissa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 16:nneksi yhdistelmäkilpailussa Lahdessa 2017 ja 17:nneksi samalla matkalla kaksi vuotta myöhemmin Seefeldissä. Viestissä tuloksena on ollut kuudes sija vuosina 2017 ja 2019 sekä seitsemäs sija vuonna 2015. Olympialaisissa hän kilpaili ensi kerran Pekingissä 2022 ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja viestissä viidenneksi.

Notz debytoi maastohiihdon maailmancupissa 2. maaliskuuta 2014 Salpausselän vapaan hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa. Notz sijoittui tuossa kilpailussa seitsemänneksi saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tuo sijoitus on yli seitsemän vuotta myöhemmin yhä Notzin uran paras maailmancup-sijoitus.

Lähteet
-------

* Florian Notz Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Harald Norpoth** (s. 22. elokuuta 1942 Münster) on saksalainen entinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.

Saksan liittotasavaltaa edustaneen Norpothin suurin saavutus oli Tokion 1964 olympialaisten hopeamitali 5 000 metrin juoksussa Saksojen yhteisessä joukkueessa. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän saavutti hopeaa 5 000 metrillä ja pronssia 1 500 metrin juoksussa. Samana vuonna hän teki 7. kesäkuuta Euroopan ennätyksen 5 000 metrillä ajalla 13.24,8 ja 10. syyskuuta maailmanennätyksen 2 000 metrillä ajalla 4.57,8. Vuonna 1967 hän paransi 3 000 metrin juoksun Euroopan ennätystä 6. kesäkuuta aikaan 7.45,2.

Norpoth osallistui Méxicon 1968 olympialaisiin, jossa hän keskeytti 5 000 metrillä ja sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä ajalla 3.42,5. Samana vuonna hän oli tekemässä maailmanennätystä 13. kesäkuuta 4 x 880 jaardin viestissä. Saksa boikotoi vuoden 1969 EM-kilpailuja, joten Norpoth ei voinut osallistua niihin, mutta Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti pronssia 5 000 metrillä. Norpoth osallistui vielä Münchenin 1972 olympialaisiin ja sijoittui kuudenneksi 5 000 metrillä ajalla 13.32,6. Samana vuonna hän paransi 5 000 metrin Saksan ennätystä 12. heinäkuuta lukemiin 13.20,6. Yhteensä Norpoth teki urallaan viisi Saksan ennätystä kahden Euroopan ennätyksen ja kahden maailmanennätyksen lisäksi. Hän on yhä edelleen Saksan yleisurheilutilastojen kahdeksantena 3 000 metrillä ja kahdentenatoista 5 000 metrillä (tilanne 22.4.2006).

Siviilielämässään Norpoth opiskeli kauppatieteitä ja työskenteli vakuutusedustajana, jonka jälkeen aloitti urheiluopinnot Kölnissä. Valmistuttuaan diplomiliikunnanopettajaksi hän toimi Bundeswehrin urheilukoulun opettajana vuosina 1971–2002, jonka jälkeen siirtyi eläkkeelle. Norpoth on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Marliesin kanssa kaksi lasta (Oliver ja Kirsten).

Lähteet
-------

1. ↑  Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 39. , 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)
2. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 85. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
3. ↑  Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 34. , 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)
4. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 89. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
5. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 110. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
6. ↑  Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 40. , 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Josef Odložil, Tšekkoslovakia** | **Miesten 2 000 metrin maailmanennätyksen haltija**10. syyskuuta 1966 – 12. lokakuuta 1966 | Seuraaja:**Michel Jazy, Ranska** |

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* World Athletics

 |

 |
**Harald Sundberg** (27. helmikuuta 1931 Forssa – 4. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen Yleisradion radiotoimittaja. Hän tuli tunnetuksi monien tietovisailu- ja kontaktiohjelmien juontajana ja toimittajana. Vuonna 1963 alkaneen radiouran alkajaisiksi hän teki muun muassa koululaisvisailuja ja työpaikkakonsertteja eri puolilla Suomea. Pian hänestä tuli kesäisten *Lavalauantai*-ohjelmien tuottaja, myöhemmin yhdeksi kesäksi myös juontaja.

Sundberg toimi 1970-luvulla radion *Puhelinlangat laulaa* -puhelintoivekonsertin juontajana ja juonsi ensimmäisen 13. lokakuuta 1972 lähetetyn toivekonsertin yhdessä Marjatta Leppäsen kanssa.

Harald Sundberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1951 Helsingissä ja työskenteli aluksi muun muassa Pohjolan Liikenteen ja Suomen Matkailijayhdistyksen palveluksessa sekä vuosina 1959–1963 Helsingin yliopiston Eteläsuomalaisen osakunnan talousjohtajana. Vuonna 1957 hän huolehti tarvike- ja vaatehuollosta Unkarin kansannousun aikaisella Punaisen Ristin pakolaisleirillä Itävallassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita: Toimittaja Harald Sundberg.  *Helsingin Sanomat*, 5.1.1989, s. 16. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Lavalauantain juhlailta.  *Helsingin Sanomat*, 13.8.1977, s. 27. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Puhelinlangat lauloivat levytoiveita ja kertoivat kuulumisia maan ääriltä, Yle Elävä arkisto 2.10.2012
**Heran alttari** oli antiikin aikainen Heralle omistettu alttari Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Heran temppelin edustalla Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.

Heran alttarin (etualalla) ja Heran temppelin rauniot.
Alttari sijaitsi antiikin aikaisen tavan mukaan ulkona temppelin itäpuolella. Sillä suoritettiin jumalattarelle omistettuja uhritoimituksia. Alttari rakennettiin todennäköisesti arkaaisella kaudella noin vuonna 600 eaa. samaan aikaan temppelin kanssa. Se korvasi tuolloin paikalla olleen varhaisemman alttarin, joka oli syntynyt paikalla uhrattujen eläinten polttamisesta syntyneestä tuhkasta. Kivisestä alttarista on säilynyt vain perustukset. Sen pituus on noin 5,8 metriä ja leveys noin 3,5 metriä.

Nykyisin alttarin ympärillä järjestetään olympiatulen sytytysseremonia joka neljäs vuosi ennen olympialaisia. Täältä tuli kuljetetaan eri puolille maailmaa. Seremonia järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 ennen Berliinin olympialaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Altar of Hera at Olympia Ministry of Culture and Sports. Viitattu 11.2.2016.
2. ↑  Hera Temple *Greeka.com*. Viitattu 11.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heran alttari** Wikimedia Commonsissa
Hubert Theophil Simar
**Hubert Theophil Simar** (13. joulukuuta 1835 Eupen – 24. toukokuuta 1902) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin diakoniksi 1. syyskuuta 1858 ja papiksi 2. toukokuuta 1859. Hänet valittiin Paderbornin hiippakunnan johtoon 25. kesäkuuta 1891, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1892. Pääkonsekraattorina toimi Philipp Krementz.

24. lokakuuta 1899 Simar valittiin Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. helmikuuta 1900. Hän kuoli 66-vuotiaana virassa. Krementz oli hänen edeltäjänsä Kölnin arkkipiispana, ja häntä seurasi Anton Hubert Fischer.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Hubert Theophil Simar
2. ↑  Catholic-Hierarchy.org: Archdiocese of Köln {Cologne}


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
| "Heartbreak Anthem"Galantis, David Guetta & Little Mix |
| --- |
| Singlen "Heartbreak Anthem" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Äänitetty  | 2020-2021 |
|  Julkaistu | 20. toukokuuta 2021 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Galantis, David Guetta |
|  Tyylilaji | EDM |
|  Kesto | 03.03 |
|  Levy-yhtiö | Atlantic Records |
| Galantisin muut singlet |
| "The Best"2021 | "Heartbreak Anthem"2021 | "Tears for Later"2021 |
| David Guettan muut julkaisut |
| "Get Together"2021 | "Heartbreak Anthem"2021 | "Shine Your Light"2021 |
| Little Mixin muut julkaisut |
| "Confetti"2021 | "Heartbreak Anthem"2021 | "Kiss My (Uh-Oh)"2021 |

**Heartbreak Anthem** on ruotsalaisen DJ-tuottajaduo Galantisin, ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan ja brittiläisen tyttöbändi Little Mixin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 20. toukokuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Guetta, Galantisin jäsen Christian Karlsson, sekä Little Mixin jäsenet Perrie Edwards, Leigh-Anne Pinnock ja Jade Thirlwall. Sanoiltaan kappale kertoo päättyneestä parisuhteesta eteenpäin menemisestä. Kappaleessa oli alun perin myös Little Mixin entisen jäsenen Jesy Nelsonin esittämiä sanoja, mutta hänen erottua yhtyeestä kappaleen laulusovitusta uudelleensovitettiin. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Samuel Douek ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään Little Mixin jäsenet nähdään keskellä teatterituotantoa.

*Heartbreak Anthem* oli julkaisunsa jälkeen kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Libanonissa ja Uudessa-Seelannissa. Julkaisunsa jälkeen *Heartbreak Anthem* on myynyt Isossa-Britanniassa platinaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Galantis, David Guetta & Little Mix Unite For "Heartbreak Anthem" *djtimes.com*.
2. 1 2  Heartbreak Anthem – Single *music.apple.com*.
3. ↑  Credits / Heartbreak Anthem / Galantis, David Guetta, Little Mix *listen.tidal.com*.
4. ↑  Little Mix 'rearranged' Heartbreak Anthem after Jesy Nelson quit *metro.co.uk*.
5. ↑  Galantis, David Guetta, Little Mix Team Up on 'Heartbreak Anthem' *rollingstone.com*.
6. ↑  Official Irish Singles Chart Top 50 *officialcharts.com*.
7. ↑  Official Singles Chart Top 100 *officialcharts.com*.
8. ↑  The Official Lebanese Top 20 – Galantis *olt20.com*.
9. ↑  NZ Hot Singles Chart *nztop40.co.nz*.
10. ↑  Little Mix's Top 20 biggest singles on the Official Chart *officialcharts.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Heartbreak Anthem
Bolesław Szabelski
**Bolesław Szabelski** (3. joulukuuta 1896 Radoryż Smolany – 27. elokuuta 1979 Katowice) oli puolalainen säveltäjä ja urkuri. Hän opiskeli vuosina 1908–13 Varsovan musiikkiseuran urkurikoulussa, sitten vuosina 1913–5 Varsovan konservatoriossa Mieczysław Surzyńskin (urut) ja Roman Statkowskin (teoria) johdolla. Tämän jälkeen hän toimi urkujensoiton opettajana ja Płockin tuomiokirkon urkurina. Hän suoritti vielä sävellysopintoja Varsovan konservatoriossa Statkowskin johdolla vuosina 1923–5 ja Karol Szymanowskin johdolla vuosina 1927–9.

Szabelski aloitti vuonna 1929 työskentelyn Katowicen konservatoriossa, jossa hän opetti kontrapunktia ja urkujensoittoa. Vuodesta 1934 hän opetti harmoniaa, kontrapunktia ja urkujensoittoa musiikkikoulussa Cieszynissä. Saksalaismiehityksen aikaan hän asui enimmäkseen Sadownessa, jossa toimi urkurina kirkossa, säveltäjänä ja musiikinopettajana. Vuodesta 1940 hän toimi Puolan kotiarmeijassa salanimellä Chmiel. Vuonna 1945 hän sai nimityksen dekaaniksi Katowicen konservatorioon (musiikkiakatemiaan). Vuosina 1946–9 hän johti perustamaansa yksityistä Karol Szymanowski -musiikkikoulua Katowicessä. Vuonna 1958 hän sai täyden professorin arvonimen oltuaan tätä ennen vuodesta 1956 avustavana professorina. Vuonna 1957 hänestä tuli Katowicen musiikkiakatemian sävellysosaston johtaja. Hänen oppilaidensa joukossa oli Henryk Górecki.

Vuodesta 1957 osallistui Puolan säveltäjäliiton johtokunnan työhön. Hän sai uransa aikana useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Polonia Restitutan komentajan ristin (1959) ja komentajan ristin tähdellä (1977).

Työ säveltäjänä
---------------

Szabelskin töitä esitettiin usein kansainvälisessä Varsovan syksy -nykymusiikkifestivaalissa; esimerkiksi vuonna 1956 siellä esitettiin hänen kolmas sinfoniansa ja *concerto grossonsa*. Puolan rajojen ulkopuolella säveltäjän työtä teki tunnetuksi Leopold Stokowski, joka johti hänen *toccatansa* esityksen Chicagossa vuonna 1958. Szabelski ei paljon matkustanut kansainvälisesti, mutta vuonna 1965 hän poikkeuksellisesti osallistui Zagrebissa festivaaliin, jossa kantaesitettiin hänen huilukonserttonsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Polskie Wydawnictwo Muzyczne: Bolesław Szabelski 1896-1979

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Bolesław Szabelski (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
FoxDo (FoxDo.fi tai Foxdo Oy) on suomalainen vuonna 2018 perustettu rakennusalan teknologiayritys ja Euroopan ensimmäinen remontin ja kodin kunnostustöiden suoratilauspalvelu. Foxdon verkkosivuilta asiakas voi vertailla postinumerohaulla alueensa vapaat remontoijat ja tuntihinnat, ja valita itselleen parhaan palveluntarjoajan Foxdon remonttikumppaneista.

FoxDota on verrattu remontoinnin ja kunnostustöiden Airbnb'hen tai TripAdvisoriin. Toimintaperiaatteeltaan se on myös samankaltainen kuin muut suomalaiset alustapalvelut, esimerkiksi Wolt tai Timma.

Foxdo on perustettu Sipoossa ja sen toimisto sijaitsee Keravalla. Päämarkkina-alue on Suomi. Vuonna 2022 FoxDo keräsi puolen miljoonan kasvurahoituksen ja aloitti laajentumisen Suomessa.  Palvelun laajentumista myös Viroon ja Saksaan suunnitellaan.

Remontoijat
-----------

Foxdon remontoijat ovat itsenäisiä yrittäjiä, jotka toimivat Foxdon kanssa yhteistyössä. Jokainen remontoija päättää itse omat tuntihintansa, työalueensa, työaikansa ja työtehtävänsä.

Asiakas valitsee mieleisensä tekijän suoratilauksella. Mahdollisissa ongelmatilanteissa FoxDo lupaa työlle 2 vuoden takuun ja hoitaa korjauksen.

Viitteet
--------

1. ↑  FoxDo auttaa löytämään tekijän pienille remonttitöille – sipoolainen mukana perustamassa kotitöiden Airbnb´tä *Sipoon Sanomat*.  15.9.2019. Viitattu 27.3.2023.
2. ↑  Kotiremonttityön uudistava startup FoxDo keräsi puoli miljoonaa kasvurahoitusta ja aloittaa palvelun laajentamisen Suomessa *News Powered by Cision*. Viitattu 27.3.2023.
3. ↑  Kotiremonttien "TripAdvisorille" kasvurahoitusta - FoxDo keräsi puoli miljoonaa enkelieuroja *Rakennuslehti*.  9.3.2022. Viitattu 27.3.2023.
Fourme de Montbrison -lieriö.
Lähikuva juustoviipaleesta.
**Fourme de Montbrison** [fuʁm də mɔ̃bʁizɔ̃] on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava sinihomejuusto.

Fourme de Montbrisonin suojatun alkuperänimityksen alue käsittää 33 kuntaa Ranskan Monts du Forezin alueella Ranskan keskiylängön itäosassa. valmistus alkoi keskiajalla ja se tunnettiin alun perin nimellä *fromage de Roche* sen nykyisellä suojatun maantieteellisen merkinnän alueella.

Fourme de Montbrison -lieriö painaa tyypillisesti noin 2,5 kiloa, ja sen valmistukseen kuluu noin 20–25 litraa pastöroitua tai raakamaitoa. Maitoa juoksutettaessa siihen lisätään *Penicillium roqueforti* -hometta, joka muodostaa vähitellen juustolle tyypilliset siniset raidat. Suolakuivaus suoritetaan juuston muotittamisen yhteydessä. Muotitetut juustot asetetaan puisiin telineisiin, joita käännellään 90° aina 12 tunnin välein. Juuston kuori muuttuu valmistuksen tässä vaiheessa oranssiksi. Perinteisesti juusto valmistettiin karjan kesälaitumilla korkealla vuoristossa, ja se kypsyi koko kesän ajan. Kypsymisen jälkeen juusto tuotiin rinteiltä alas myytäväksi Montbrisonin torilla.

Valmis juusto on koostumukseltaan kuivaa ja kovaa. Väriltään juusto on keltaista, ja sillä on sinihomejuustolle tyypilliset siniset raidat. Sen makua on kuvailtu miedoksi ja hienostuneeksi. Juustosta valmistetaan useita eri ruokalajeja, joista ehkäpä tunnetuin on Montbrison fondue. Montbrison fondue tarjoillaan yleensä ontoksi koverretusta juustosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford Companion to Cheese*, s. 290. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fourme de Montbrison** Wikimedia Commonsissa
**Fourní** (kreik. Φουρνί; myös *Furní*) on minolaisaikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Archánes-Asteroúsian kunnassa Fourní-nimisellä kukkulalla, josta kohde on saanut nimensä.

Minolaisia hautoja Fourníssa.
Fourní sijaitsi lähellä Archáneen minolaisen palatsin ja asutuksen paikkaa. Lähellä on myös Gioúchtas- eli Juktasvuori, jossa oli merkittävä pyhäkkö. Hautausmaa oli käytössä yli 1000 vuotta, noin vuodesta 2400 eaa. (kaudelta EM II) vuoteen 1200 eaa. (kaudelle LM IIIC). Tämä tekee siitä merkittävimmän tunnetun minolaisen hautausmaan.

Hautausmaalla on ollut lukuisia hautarakennuksia, joista monia on käytetty hyvin pitkään niin, että niihin on haudattu uusia henkilöitä. Monet haudoista ovat säilyneet hyväkuntoisina. Fournísta on löydetty yli 20 *tholos*-tyyppistä hautaa. Ne ovat peräisin 1300-luvulta eaa. Haudoilla on samanlaiset pohjapiirrokset kuin Mykenessä ja Orkhomenoksessa. Yksi *tholos*-haudoista (hauta A) on tunnistettu mitä todennäköisimmin kuninkaallisen naisen haudaksi.

Hautausmaan itäosassa oleva rakennus (rakennus 4) on tunnistettu paikaksi, jossa on todennäköisesti järjestetty hautausseremonioita, huolehdittu vainajien ruumiista sekä valmistettu erilaisia tässä tarvittavia välineitä ja aineita. Rakennuksessa on ollut muun muassa viininpuristin. Rakennus on ollut käytössä 1500-luvulla eaa.

Éfi ja Giánnis Sakellarákis aloittivat ensimmäisinä kaivaukset Fourníssa vuonna 1964. Kaivaukset kestivät ainakin vuoteen 1995. Fournísta tehtyjä löytöjä on esillä Iraklionin arkeologisessa museossa sekä Archánesin arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Phourni *Minoan Crete*. Viitattu 6.10.2015.
2. 1 2 3  Archanes: History *Ministry of Culture and Sports*.  Arkistoitu 26.1.2008. Viitattu 7.10.2015.
3. ↑  Archanes: Description *Ministry of Culture and Sports*. Viitattu 7.10.2015.
4. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Αρχανών *Cretan Beaches*. Viitattu 22.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fourní** Wikimedia Commonsissa
Sulttaani Ismail vuodelta 1726 peräisin olevassa kuvassa.
**Mulay Ismail ibn Sharif** (arab. مولاي إسماعيل بن الشريف‎, *Mulay Ismail ibn Sharif*) eli **Ismail Verenhimoinen** (1645 tai 1646–1727) oli Marokon sulttaani 1672–1727. Hän oli toinen alaviittisulttaaneista ja loi lujan perustan dynastialle, joka on edelleen vallassa Marokossa. Sulttaanilla kerrotaan olleen sadoittain lapsia. Vuodelta 1703 on tieto, että hänellä olisi ollut 867 lasta, joista 525 poikaa ja 342 tytärtä, ja hänen 700. poikansa syntyi 1721.

Orja-armeija
------------

Ismail pyrki vakiinnuttamaan asemansa maassa, jossa hallitusvaltaa haastoivat muut muslimijohtajat ja oman suvun jäsenet. Ismailin ratkaisu oli luoda armeija orjasotilaista, joita hankittiin Länsi-Afrikasta. Mustia orjasotilaita olivat jo käyttäneet Marokossa saadit (1554–1659), mutta nyt toiminta laajeni. Sitä varten tehtiin hävitys- ja ryöstöretkiä Senegaliin ja Nigerjoelle valtavassa mittakaavassa.

Ismail kokosi hankkimansa mustat miehet ja naiset leireihin, joista pojat siirrettiin 16-vuotiaina sotilaiksi. Heistä koottiin ainakin 30 000–50 000 sotilaan suuruinen armeija, musta kaarti. Orja-armeijan lojaalisuus ei pitemmän päälle kestänyt, eikä se ollut arabeista tai berbereistä koottuja joukkoja uskollisempi, vaan osallistui poliittisiin valtakiistoihin.

Lähteet
-------

* Robinson, David: *Muslim Societies in African History*. Cambridge University Press, 2011 (1. painos 2004). ISBN 978-0-521-53366-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Robinson 2011, s. 97–99
2. ↑  Some magical Moroccan records *Guinness World Records*.  3.3.2008. Guinness World Records Limited.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**HD 40307 g** on tähteä HD 40307 kiertävä eksoplaneetta. Se sijaitsee keskustähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalaisen Mikko Tuomen johtama tutkimusryhmä.

Löytäminen
----------

HD 40307 g:n löysi kansainvälinen tutkimusryhmä, jota johtivat Mikko Tuomi ja Guillem Anglada-Escude. Planeetta löydettiin säteisnopeusmenetelmä avulla ESO:n HARPS-laitetta käyttäen.

Ominaisuudet
------------

HD 40307 g kiertää tähteä HD 40307 Maalarin tähdistössä 42 valovuoden päässä Maasta. Samassa aurinkokunnassa tiedetään olevan ainakin viisi muuta planeettaa. Massaltaan HD 40307 on 7,1 kertaa Maan suuruinen. Sen etäisyys keskustähdestään on 90 miljoonaa kilometriä ja kiertoaika 197,8 Maan vuorokautta.

### Elinkelpoisuus

HD 40307 g kiertää keskustähteään etäisyydellä, jolla nestemäisen veden esiintyminen on mahdollista. Lisäksi sillä on samankaltainen yön ja päivän vaihtelu kuin Maalla. Jos HD 40307 on kiviplaneetta, siellä voi esiintyä elämää.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomalainen tutkija löysi kiviplaneetan elämänvyöhykkeeltä *avaruus.fi*.  8.11.2012. Viitattu 9.11.2012.
2. ↑  Super-Earth Discovered in Star's Habitable Zone *Discovery News*.  7.11.2012.  Arkistoitu 28.11.2012. Viitattu 9.11.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Super-Earth Planet: Potentially Habitable Alien World Explained (Infographic) *space.com*.  7.11.2012. Viitattu 9.11.2012. (englanniksi)
4. ↑  'Super-Earth' Alien Planet May Be Habitable for Life *space.com*.  7.11.2012. Viitattu 9.11.2012. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo 1990-luvun lehdestä. Vuosina 1893–1895 samaa nimeä käytti Aftonposten.*
**Helsingfors Aftonblad** oli lyhytikäiseksi jäänyt ruotsinkielinen viikkolehti, joka ilmestyi Helsingissä tabloidkokoisena perjantaisin elokuusta 1994 kesäkuuhun 1995. Näytenumero julkaistiin toukokuussa 1994. Lehteä myytiin iltapäivälehtien tapaan myyntitelineistä.

Lehti kertoi olevansa riippumaton mistään säätiöstä, puolueesta tai muusta intressipiiristä. Kolumnisteina toimivat Elisabeth Rehn ja Göran von Bonsdorff. Näytenumerossa julkaistiin tavanomaisten juttujen ohella Johan Bargumin lyhyt novelli.

Lehden nopea kaatuminen konkurssiin johtui toimitusjohtaja Kristian von Essenin mukaan muun muassa yhtiön hakeman lehdistötuen epäämisestä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tanttu, Juha: Aftonblad aloitti kesysti.  *Helsingin Sanomat*, 28.5.1994. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 16.1.2023.
2. 1 2  Vauhkonen, Jouni: Helsingfors Aftonblad kaatui levikin hiipumiseen.  *Helsingin Sanomat*, 29.6.1995. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 16.1.2023.
*Helsingfors Annonsbladin* ensimmäisen numeron etusivu.
**Helsingfors** (vuonna 1876 *Helsingfors Annonsblad*, 1877–1878 *Dagens Nyheter*) oli Helsingissä vuosina 1876–1883 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Kirjanpainaja A.A. Lindforsin perustama *Helsingfors Annonsblad* oli pääkaupungin kauppiaspiireille suunnattu ilmoituslehti, joka sisälsi myös uutisia ja muuta aineistoa. Vuoden 1877 se laajennettiin uutislehdeksi, joka sai nimen *Dagens Nyheter*. Nuorten ruotsinmielisten ylioppilaiden toimittama lehti oli kannanotoissaan maltillinen ja uutislehtenä väritön.

Vuoden 1879 alussa lehden nimeksi tuli *Helsingfors*. Aluksi se oli kielikysymyksessä varovainen uutislehti. Vuonna 1880 pääkaupungin svekomaanit ostivat Lindforsin kirjapainon, minkä jälkeen lehdestä tuli radikaalin ruotsinmielinen. Helsingfors kävi kiivasta polemiikkia fennomaanilehdistön sekä liberaalin *Helsingfors Dagbladin* kanssa. Valtakunnallisesti levinneen ruotsinmielisen *Nya Pressenin* perustamisen jälkeen lehti kävi tarpeettomaksi ja se lopetettiin huhtikuussa 1883.

Päätoimittajat ja vastaavat päätoimittajat
------------------------------------------

* Andreas (Anders) August Lindfors (1876–1878)
* Karl Grönlund (1879)
* Oskar Reinhold Strömfors (1880)
* Frans Mikael Mexmontan (1881–1882)
* Kondrad Lönnbeck (1882–1883).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 118. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.

Aiheesta muualla
----------------

* *Helsingfors Annonsblad* digitoituna kansalliskirjastossa
* *Dagens Nyheter* digitoituna kansalliskirjastossa
* *Helsingfors* digitoituna kansalliskirjastossa
**Jimi Palanto** (s. 2. helmikuuta 1990 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija ja rullakiekkoilija. Jääkiekossa Palanto edustaa Suomi-sarjan HC Satakuntaa ja rullakiekossa Pahalampea. Hyökkääjänä pelaava Palanto kuuluu Suomen rullakiekkomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Jääkiekko

Palannon kasvattajaseura on Tappara. Aikuisten uransa hän aloitti kaudella 2010-2011 Suomi-sarjan Kooveen paidassa. Vuodet 2011-2014 Palanto pelasi Ranskassa, jossa hän edusti kolmea seuraa. Kaudella 2013-2014 hän pelasi Ligue Magnusissa Ours de Villard-de-Lansin paidassa 19 ottelua tehden tehot 6+2. Kaudeksi 2014-2015 Palanto siirtyi Suomi-sarjan HC Satakuntaan. 

### Rullakiekko

Rullakiekossa Palanto edustaa SM-liigan Pahalampea. Hän voitti runkosarjan maalikuninkuuden kaudella 2014-2015. Palanto kuuluu myös Suomen maajoukkueeseen, jota hän edusti vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joista Suomi saavutti hopeaa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑  Jimi Palanto *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean-Michel Roux.
**Jean-Michel Roux** (s. 1964) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi.

Roux on vieraillut Rakkautta ja anarkiaa (R&A) -elokuvafestivaalilla useita kertoja, ensimmäisen kerran vuonna 1998 esikoiselokuvansa *Les mille merveilles de l’univers* kanssa. Hän on tehnyt dokumentteja Islannista. Roux’n dokumentti *Pohjolan enkeli* on tutkimusmatka suomalaisuuteen. Elokuva kertoo Hugo Simbergin maalauksesta *Haavoittunut enkeli*. Elokuvan ensi-ilta oli R&A-festivaalilla, jossa on esitetty kaikki muutkin hänen elokuvansa.

Filmografia
-----------

* *Les mille merveilles de l’univers*
* *Enquête sur le monde invisible*
* *Pohjolan enkeli*

Lähteet
-------

1. 1 2  Jean-Michel Roux, Hiff.fi (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Jean-Michel Roux. Allocine
* Jean-Michel Roux Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jean-Marie Balestre** (9. huhtikuuta 1921 – 27. maaliskuuta 2008) oli ranskalainen kansainvälisen autoliiton, FIA:n ja kansainvälisen autourheiluliiton, FISA:n puheenjohtaja.

Balestre oli perustamassa Ranskan autourheiluliittoa vuonna 1950 ja vuonna 1973 hänestä tuli liiton puheenjohtaja.

FIA:n urheilukomission puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 1978, jonka jälkeen komission nimi muutettiin kansainväliseksi autourheiluliitoksi, FISA:ksi. Balestren kaudella FISA ajautui erimielisyyksiin Formula 1:n autonvalmistajien järjestön, FOCA:n kanssa, koska kiistan aiheena olivat Formula 1:n kaupalliset oikeudet. Huhtikuussa 1981 syntyi osapuolien välille ns. Concorde-sopimus, jossa kaupallisten etujen valvonta siirtyi FOCA:lle ja FISA säilytti F1:n urheilullisen vallan.

Balestre valittiin FIA:n puheenjohtajaksi vuonna 1986, jolloin hän toimi samanaikaisesti myös FISA:n johdossa. Vuonna 1991 hänen vastaehdokkaakseen FISA:n vaaleissa asettui englantilainen Max Mosley, joka valittiin puheenjohtajaksi äänin 43–29. Kaksi vuotta myöhemmin Mosley syrjäytti Balestren myös FIA:n puheenjohtajan paikalta ja lakkautti samalla FISA:n toiminnan.

Lähteet
-------

1. ↑  Obituary: Jean-Marie Balestre  31.3.2008. The Guardian. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  About Formula 1 ESPN. Viitattu 10.9.2018. (englanniksi)
3. ↑  Erola, Lasse: *Formula 1 tietosanakirja*, s. 28. Jyväskylä: Gummerus Kustannus Oy, 2001. ISBN 9515660823.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jesufåglar** oli jyväskyläläinen suomenkielistä progressiivista rockia soittanut yhtye, joka toimi vuosina 2007–2012. Yhtyeen julkaisi vuonna 2010 omakustannealbumin, Matka ajan rannoille, jonka Luova Records uudelleenjulkaisi tammikuussa 2016. Albumin materiaalin sävelsi pianisti-laulaja Sanna Klemetti. Yhtyeen muut jäsenet olivat viulisti-laulaja Enni Kyttänen, huilisti Taneli Hildén, kitaristi Tatu Säteri, urkuri Veli-Ville Sivén, basisti Juho Kalliolahti, sekä rumpali Joel Pihlaja. Yhtye nauhoitti vuonna 2011 singlen *Viides maailmansota / Hautakirjoitus linnuille*, jota ei kuitenkaan ole julkaistu. Yhtyeen nimi on lainattu Wigwam-yhtyeen esikoisalbumin Hard N’ Horny avaavasta raidasta *633 Jesu fåglar*. Klemetti on tullut myöhemmin tunnetuksi Litku Klemetti -yhtyeen keulakuvana, jossa myös Kalliolahti soitti.

Viitteet
--------

1. ↑  Turtiainen, Rami: Jesufåglar: Matka ajan rannoille *Desibeli.net*.  12.2.2011. Viitattu 24.10.2022.
2. ↑  Lehtola, Petri: Litku Klemetin rakkaus musiikkiin on ja pysyy *Taajuus media*.  10.4.2018. Viitattu 24.10.2022.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Kuukauden demo: Jesufåglar *Soundi*.  9.5.2011. Viitattu 24.10.2022.
|  **Katrilli**  |
| --- |
|  |
| Laji | Kansantanssi, kansanmusiikki |
| Toiminnassa | 1975- |
| Kotipaikka | Helsinki, Suomi |
| Kokoonpano | 10-20 tanssijaa, 4 musiikkoa |

**Kansantanssi- ja musiikkiryhmä Katrilli** on Suomen ensimmäinen lähes ammattimainen kansantanssiryhmä. Se on perustettu vuonna 1975, ja siihen kuuluu tanssia säestävä kansanmusiikkiyhtye *Katrilli Combo*, joka on esiintynyt vuodesta 1991 alkaen myös itsenäisesti.

Ryhmän perustivat Doris Laine, kansantanssinopettaja Sirkka Viitanen ja tanssikriitikko Irma Vienola-Lindfors, jotka järjestivät pääsykokeet ja kaksivuotisen peruskoulutuksen nuorille tanssijoille. Siihen aikaan kansantanssin ammattikoulutusta ei ollut Suomessa lainkaan. Ryhmän taloutta hoidettiin toiminta-avustusten ja säätiön avulla. Siitä ei kuitenkaan tullut päätoimista työpaikkaa tanssijoille. Säätiö lakkautettiin vuonna 2002 ja Katrilli on sittemmin ollut nuorisoseura. Vuonna 2011 se arvioitiin Suomen Nuorisoseurojen Liiton valtakunnallisessa aikuiskansantanssiryhmien luokittelussa toiseksi korkeimpaan eli Valioluokkaan.

Suomalaisten tanssien lisäksi ryhmä esittää pohjoismaalaisia ja suomensukuisten kansojen kansantansseja sekä paremmin näyttämölle sopivia kansantanssiperinteeseen pohjaavia uusia koreografioita.

Musiikkiryhmä on koko ajan perustunut Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosastolla opiskeleviin ja sieltä valmistuviinn muusikkoihin.

Katso myös
----------

* Suomalainen kansantanssi
* Katrilli

Lähteet
-------

1. ↑  Laura Ruohonen: Kansantanssin Grand Old Lady on poissa.  *Nuorisoseurat*, 3/2018, s. 26.
2. 1 2  Historia Nuorisoseura Katrilli ry.  Arkistoitu 2.5.2014. Viitattu 30.4.2014.
3. ↑  Kansantanssissa on edelleen iskua, voimaa ja potkua - valtakunnallinen kansantanssiluokittelu 2.-3.4.2011 Jyväskylässä (pdf) *Nuorisoseurat.fi*.  3.4.2011. Viitattu 30.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Katrillin kotisivu
Kansantaidetta New Orleansista.

Taiteen reunoilla 

---

Suuntaukset 

Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide

Tekijöitä Suomesta 

Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa

Tekijöitä ulkomailta 

William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Kansantaide** tarkoittaa sekä primitiivistä taidetta että teollistuneiden maiden taidekoulutuksesta riippumatonta taidetta. Voidaan puhua myös kansanomaisesta käyttötaiteesta, eli kullekin seudulle ominaisesta ornamentiikasta ja käsityöstä.

Kansantaidetta syntyy kulttuurien reunamilla. Se on eräänlaista perinnetaidetta, joka ei liity suoraan kullakin hetkellä arvostettuun valtakulttuuriin. Kansantaide muuttuu hitaasti. Tavallisesti se toistaa taiteen historiallisia tai esihistoriallisia piirteitä.

Primitiivinen taide on eri asia kuin kansantaide, koska se ei synny yksilön aloitteesta. Lisäksi primitiivisellä taiteella on uskontoon liittyvä maaginen tai symbolinen päätarkoitus.

Katso myös
----------

* Nykykansantaide
* Kansantaiteilija
* Kansanmusiikki
* Kansanperinne

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taiteen pikkujättiläinen, s. 290. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kansantaide** Wikimedia Commonsissa
**Kansantaloudellinen Yhdistys** oli vuosina 1884–2008 toiminut suomalainen tieteellinen seura. Se yhdistyi vuoden 2009 alussa Taloustieteellisen Seuran kanssa, jolloin syntyi nykyinen Taloustieteellinen Yhdistys.

Kansantaloudellinen Yhdistys aloitti toimintansa 1880-luvulla yksityisenä keskustelukerhona ja se perustettiin virallisesti vuonna 1884. Alkuaikoina yhdistyksen muodosti lähinnä samoin ajattelevien vanhasuomalaisten piiri. Kansantaloudellisen Yhdistyksen keskeinen toimintamuoto on ollut suomenkielinen julkaisutoiminta: vuonna 1904 aloitti toimintansa yhdistyksen oma lehti *Yhteiskuntataloudellinen Aikakauskirja*, jonka nimi muutettiin *Kansantaloudelliseksi aikakauskirjaksi* vuonna 1929. Yhdistyksen ensimmäinen esimies oli Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen (1892). Esimiehinä toimivat myös muun muassa Juho Kusti Paasikivi (1908, 1925, 1930 ja 1931) ja Risto Ryti (1926). Mauno Koivisto oli johtokunnan jäsenenä vuodet 1966–1968.

Lähteet
-------

1. ↑  Ekonomistien järjestötoimintaa Suomessa.  *Kansantaloudellinen aikakauskirja*, 1999, 95(2). vsk, s. 444-450. Artikkelin verkkoversio.  Viitattu 14.7.2016