recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Karl Mannheim** (27. maaliskuuta 1893 Budapest – 9. tammikuuta 1947 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen 1900-luvun alkupuolen sosiologi ja yksi tiedonsosiologian tieteenalan perustajista. Hänen nimensä alkuperäinen muoto oli Károly Mannheim. 

Mannheim väitteli filosofian tohtoriksi Budapestin yliopistossa 1918. Vuodesta 1922 hän työskenteli Saksassa Heidelbergin yliopistossa ja sai professorin viran Frankfurtin yliopistosta 1930. Vuonna 1933 hän pakeni juutalaisvainoja Britanniaan ja toimi aluksi lehtorina London School of Economicsissa. Vuonna 1946 hän sai professorin viran University College London -yliopiston kasvatustieteen tiedekunnasta. Mannheimin ura jakautuukin unkarilaiseen, saksalaiseen ja brittiläiseen jaksoon.

Tieteilijänä Mannheim pyrki yhdistämään elementtejä preussilaisesta historismista, marxismista, fenomenologiasta, sosiologiasta ja pragmatismista. Pääteoksessaan *Ideologie und Utopie* (1928) hän käsitteli yhteiskuntaluokkia ja niiden ideologioita. Hänestä ihmisten jakautuminen eri luokkiin on väistämätöntä, ja yksilön pitäisi oppia käsittelemään tietoa luokkansa mukaisesta näkökulmasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Salonen, Lippo & Salonen, Sirkka (suom.) & Väänänen, Juha (toim.): "Mannheim, Karl", *Kuka teki mitä, Kuvitettu elämäkerrallinen hakuteos*, s. 166. Alkuteos Howat, Gerald & Wallis, Frank (toim.): *Who Did What? Mitchell Beazley Illustrated Biographical Dictionary*. Mitchell Beazley 1985. Suuri Suomalainen Kirjakerho, 1986. ISBN 951-643-251-4.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Karl Marx -seura ry** on suomalainen, keväällä 1997 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää Karl Marxin tieteellisen ja filosofisen perinnön tutkimista, kehittelyä ja siitä käytävää kriittistä keskustelua. Seuran puheenjohtaja on Vesa Oittinen.

Seura haluaa tuoda yhteen dialektisen ajattelutradition ongelmista sekä vaihtoehtoisista yhteiskunta- ja taloustieteellisistä teorioista kiinnostuneita ihmisiä. Seuralla ei ole puoluepoliittisia kytkentöjä eikä se edellytä jäseniltään mitään maailmankatsomuksellista sitoutumista. Seuran toimintaan kuuluu muun muassa tieteellisten ja tiedettä popularisoivien seminaarien järjestäminen, julkaisutoiminta sekä yhteydenpito muihin koti- ja ulkomaisiin yhdistyksiin, erityisesti tieteellisiin seuroihin.

Seura on järjestänyt yksin tai yhteistyössä muiden yhdistysten kanssa seminaareja ja keskustelutilaisuuksia muun muassa reaalisosialismin romahduksesta, Evald Iljenkovin filosofiasta, Raoul Palmgreninsta ja suomalaisesta vasemmistoälymystöstä, Eduard Bernsteinin ajankohtaisuudesta, Bertolt Brechtistä, Forssan kokouksesta, Venäjästä, Marxin luontokäsityksestä ja uusliberalismista.

Seura tukee kansainvälistä *Historisch-Kritisches Wörterbuch des Marxismus* -projektia ja sillä on kontaktiverkosto Marx- ja marxismin tutkimusta harjoittaviin instituutioihin eri puolilla maailmaa. Karl Marx- seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan (TSV) jäsen vuodesta 2009 alkaen. Syksyllä 2011 seurassa oli noin 150 jäsentä, joista suuri osa tutkija- ja yliopistomaailmasta.

Katso myös
----------

* Marxilaisen yhteiskuntatieteen seura

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Esittely Karl Marx -seura. Viitattu 29.7.2015.
2. ↑  Yhteystiedot Karl Marx -seura. Viitattu 29.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Karl Marx -seuran kotisivut
* Karl Marx -seuran facebook sivut
**Karl Molin** (16. elokuuta 1842 Tampere – 25. syyskuuta 1919 Tampere) oli suomalainen apteekkari ja yksi lääketukkuyritys Tamron perustajista.

Molin omisti vuosina 1868–1889 Tampereen kanta-apteekin joka sijaitsi vuodesta 1875 alkaen Keskustorin varrella olleessa Molinin talossa.

Tamperelaiset apteekkarit Wolter Aschan, Fredrik Borg, Karl Molin ja Amil Schéele perustivat vuonna 1895 *Drogeri-handelsbolaget i Tammerfors* (*Tampereen Rohdoskauppayhtiö*) nimisen lääkkeiden tukkukauppayhtiön. Yhtiön nimeksi tuli 1971 Tamro kun se fuusioitui lääkeyritys *Oy Aurum-Pharmakon Ab*:n kanssa. Euroopan suurin lääkejakelija, saksalainen Phoenix Group osti Tamron vuonna 2004. Tamro on nykyisin Suomen suurin lääkkeiden tukkukauppayhtiö ja sen logistiikkakeskus sijaitsee Tampereella.

Tamron perustajat kutsuivat koolle myös *Apotekare Societeten i Finland*in eli nykyisen Suomen Apteekkariliiton perustamiskokouksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karl Molin, Aamulehti, 27.09.1919, nro 222, s. 4, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
2. 1 2  120-vuotias Tamro etsii uusia väyliä, Apteekkari-lehti 18.05.2015
**Udomporn Polsak** (thaiksi อุดมพร พลศักดิ์, s. 6. lokakuuta 1981 Nakhon Ratchasima) on thaimaalainen painonnoston olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Polsak voitti olympiakultaa naisten 53 kg:n painoluokassa Ateenassa 2004 yhteistuloksella 222,5 kilogrammaa. Tempauksessa hän nosti 97,5 kg ja työnnössä 125 kg.

Polsak voitti saman painoluokan maailmanmestaruuden Vancouverissa 2003 niin ikään yhteistuloksella 222,5 kg. Hän voitti tuolloin tempauksen maailmanmestaruuden tuloksella 100 kg ja sai työnnössä hopeaa nostettuaan 122,5 kg. Varsovan MM-kilpailuissa 2002 hän sai 53 kg:n sarjassa pronssia sekä tempauksessa, työnnössä että yhteistuloksessa. Chiang Maissa 1997 hän oli 46-kiloisissa kuudes. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi 48-kiloisissa 1998 ja 1999.

Polsak saavutti Busanin Aasian kisoissa 2002 hopeaa 53 kg:n painoluokassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän oli 48-kiloisissa kolmas 2000 ja 53-kiloisissa toinen 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Udomporn Polsak *sports-reference.com*.  Arkistoitu 5.10.2015. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  POLSAK Udomporn THA *iwf.net*. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Polsak Udomporn (THA) *iat.uni-leipzig.de*. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
Karl Muck
**Karl Muck** (22. lokakuuta 1859 Darmstadt – 3. maaliskuuta 1940 Stuttgart) oli saksalainen kapellimestari. Hän tuli tunnetuksi merkittävänä Richard Wagnerin teosten esitysten johtajana.

Muck oli harrastelijamuusikon poika. Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon klassisessa filologiassa ja syventyi samanaikaisesti orkesterinjohtoon. Hän teki debyyttinsä vuonna 1880 Leipzigissä Gewandhaus-orkesterin kanssa. Tämän jälkeen hän sai kiinnitykset Zürichissä, Salzburgissa, Brnossa ja Grazissa. Hän keskittyi lähes yksinomaan oopperaan. Vuonna 1886 hänet nimitettiin Prahan Deutsches Landestheaterin pääkapellimestariksi. Johtamiensa *Nibelungin sormuksen* esitysten myötä Muck vakiinnutti asemansa merkittävänä Wagnerin tulkitsijana. Vuodesta 1892 hän toimi pääkapellimestarina Berliinin oopperassa, jossa hänestä tehtiin vuonna 1908 general music director. Hänen Bayreuthin juhlilla johtamistaan *Parsifalin* esityksistä tuli kolme vuosikymmentä kestänyt traditio.

Muck pääsi vuonna 1912 Bostonin sinfoniaorkesterin johtoon. Vuosina 1918–1919 hän vietti neljäntoista kuukauden ajan Yhdysvalloissa vapautensa menettäneenä, koska hänen katsottiin edustaneen vihamielistä valtiota. Palattuaan Saksaan Muck johti vuosina 1922–1933 Hampurin sinfoniaorkesteria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karl Muck Britannica


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nuorempi Müller-kvartetti: vasemmalta Wilhelm, Karl, Hugo ja Bernhard Müller.
**Karl Müller-Berghaus** (alk. **Müller**; 14. huhtikuuta 1829 Braunschweig – 11. marraskuuta 1907 Stuttgart) oli saksalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä, joka työskenteli Suomessa Turun Soitannollisen Seuran orkesterin kapellimestarina 1886–1895 ja sävelsi ensimmäisen Kalevala-aiheisen oopperan *Kalevaiset Pohjolassa* (*Die Kalewainen in Pochjola*).

Karl Müller syntyi musiikkisukuun, ja hän soitti ensiviulua niin kutsutussa nuoremmassa Müller-jousikvartetissa, jonka hän muodosti veljiensä kanssa. Hän työskenteli viulistina ja kapellimestarina eri puolilla Saksaa (Rostockissa, Wiesbadenissa, Stuttgartissa, Hampurissa) ja ulkomailla (Nizzassa, Turussa).

Müller-Berghausin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kaksi jousikvartettoa, sinfonia, kantaatti *Jeftan tytär* sekä Suomessa sävelletty ooppera *Kalevaiset Pohjolassa*.

Nimi *Berghaus* on Müllerin vaimon, laulaja Elviran tyttönimi.

Lähteet
-------

* Korhonen, Kimmo: "Uuteen nousuun – Müller-Berghaus, Eibenschütz ja Schnedler-Petersen 1886–1909", *Sävelten aika: Turun Soitannollinen Seura ja Turun filharmoninen orkesteri 1790–2015*, s. 177–227. Helsinki: Siltala, 2015. ISBN 978-952-234-351-2.
* Riemann, Hugo: *Hugo Riemanns Musik-Lexikon*, s. 862. Zehnte Auflage. Berlin: Max Hesses Verlag, 1922. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Riemann (1922), s. 862.
2. ↑  Korhonen (2015), s. 179, 187, 194.
3. ↑  Sulho Ranta: Ensimmäinen Kalevala-aiheinen ooppera: Karl Müller-Berghaus: "Die Kalewainen in Pochjola" (Kalevaiset Pohjolassa). *Kalevalaseuran vuosikirja* 13 (1933), sivut 202–231.
4. ↑  Maailman ensimmäinen Kalevala-aiheinen ooppera odotti arkistoissa 127 vuotta. Yle.fi/uutiset 27.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Müller-Berghausin nuotteja. International Music Score Library Project.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Gebrüder Müller 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Niilo Oskar Hentola** (7. heinäkuuta 1913 Helsinki – 9. lokakuuta 1980) toimi yli kolmekymmentä vuotta Myynti- ja mainoskoulun rehtorina.

Niilo Hentolan vanhemmat olivat maalari Eero Hentola, aiemmin Hendolin, ja Edla Mieskonen ja puoliso vuodesta 1939 Helvi Linnea Salminen. Hentola tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui ekonomiksi 1936. Myynti- ja mainoskoulun opettajana hän toimi 1936–1946 ja rehtorina vuodesta 1947. Hän oli myös *Myyjä- ja Myymälä* -lehden toimitussihteeri 1936–1946 ja päätoimittaja vuodesta 1947. Puolustusvoimien viihdytystoiminnan hankintakeskuksen päällikkönä ja selvitysmiehenä Hentola työskenteli 1945–1946. Hän julkaisi 1939 teoksen *Mitä myyjän tulee tietää näyteikkunoista*. Eläkkeelle rehtorin tehtävästä vuonna 1978 jäänyt Hentola sai opetusneuvoksen arvon vuonna 1966. Hentola hoiti myös useita alansa luottamustoimia, kuten Suomen Markkinointiliiton puheenjohtajuutta 1964–1965.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 184. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 11.10.1980, s. 16.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tetraetyylipyrofosfaatti** eli **tetrastigmiini** eli **TEPP** on organofosfaatteihin kuuluva antikoliiniesteraasi, jota käytetään torjunta-aineena. Tetrastigmiinin syntetisoi Philippe de Clermont vuonna 1854 ja se oli ensimmäinen organofosfaattiryhmän antikoliiniesteraasi.

Tetraetyylipyrofosfaatti on palavaa, väritöntä ja hygroskooppista nestettä. Se liukenee veteen ja hydrolysoituu nopeasti. Ainetta voidaan valmistaa esimerkiksi trietyylifosfaatin ja fosforipentoksidin reaktiolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Koulu, Markku & Tuomisto, Jouko (toim.): *Farmakologia ja toksikologia*. Medicina Oy, 2007. Kolinergistä stimulaatiota aiheuttavat lääkeaineet (PDF).  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Tetraetyylipyrofosfaatin kansainvälinen kemikaalikortti
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tetraethyl pyrophosphate (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tetraethyl pyrophosphate
Moptin suurmoskeija.
Moskeijan torni.
**Moptin suurmoskeija** eli **Komoguelin moskeija** on perjantaimoskeija Moptin kaupungissa Malissa. Sudanilaistyylinen rakennus on pystytetty vuosina 1933–1935 tai toisen tiedon mukaan vuosina 1936–1943.

Komoguelin kaupunginosassa sijaitseva savitiilinen moskeija on pystytetty aikaisemman, vuodelta 1908 peräisin olleen moskeijan paikalle. Se käsittää muurin ympäröimän rukoussalin ja sisäpihan. Rakennuksen pinta-ala on lähes sata neliömetriä ja korkeus viisitoista metriä. Kattoa kannattelevat qiblan suuntaan järjestetyt suuret pylväät. Rakennustyyli on saanut vaikutteita Djennén suurmoskeijasta, mutta sisältää myös paikallisia aineksia.

Moskeija restauroitiin Aga Khanin säätiön tuella vuosina 2004–2006. Työn aikana poistettiin vuonna 1978 lisätyt sementtirakenteet, jotka korvattiin perinteisillä materiaaleilla. Aga Khanin säätiö on myös kehittänyt Komoguelin infrastruktuuria ja avannut sinne maa-arkkitehtuuria esittelevän keskuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  La Mosquée de Komoguel *Unesco World Heritage Centre*. Viitattu 17.5.2018.
2. 1 2 3  The Aga Khan Historic Cities Programme *archnet.org*.  Arkistoitu 18.5.2018. Viitattu 17.5.2018.
**Kuohari** on perinteinen ammattikunta, jonka tehtävä on kuohita uros-eläin, eli poistaa tältä kivekset. Kuohittu eläin on kuohilas. (*Eri eläinlajien kuohilaiden nimityksiä löytyy artikkelista kastraatio*) Kuohareita pidettiin usein likaisina tai vastenmielisinä samaan tapaan kuin joissain paikoissa niitä, jotka teurastivat arvokkaimpia ja rakkaimpia eläimiä hevosia, tai teloittivat ihmisiä. Kuoharin työ saattoi olla alimpien sosiaaliluokkien työtä, sillä jos vain melkein mitä tahansa muuta työtä oli saatavilla, siihen mentiin mieluummin. Kuohintaan liittyvästä vastenmielisyydestä kertoo jo kuoharin ammatin olemassaolo. Eläimet olisi pystytty kuohitsemaan itse, kun usein eläimet teurastettiinkin itse. Joillain alueilla kuohinta tehtiin kuitenkin itse ilman sen kummempia inhon tunteita, esimerkiksi Lapissa poroja ei kuohittu millään teräaseella vaan poro purtiin eli kivekset murskattiin puremalla jolloin ei tehty vertavuotavaa avohaavaa.

Suomessa kuohari oli usein myös noita, ja kuoharin työhön kuului usein loitsujen lukeminen työn onnistumiseksi, varsinkin tulehdusten ehkäisemiseksi. Noita saattoi tehdä kuoharin töitä, koska noidan maine oli jo muutenkin ristiriitainen. Kristillisenä aikana noitiin kohdistui sekä suurta arvostusta, että suurta inhoa ja pelkoa, pitkälti samaan tapaan kuin vainajiin ja jollain tavoin myös pyhään eläimeen karhuun. Sekä noitia, vainajia että karhuja kunnioitettiin erityisen yliluonnollisuuden ja suurten voimien vuoksi, mutta myös pelättiin vieraan henkimaailman arvaamattomina edustajina.

Kuoharin työvälineenä oli veitsi tai puukko, joka desinfioitiin tulella ennen kuohintaa. Tulen desinfioiva vaikutus käsitettiin myyttisen maailmankuvan puitteissa ja käsittein. Tulella käsittelyn tarkoitus oli kerätä veitseen taikavoimaa tai haltijoita, tulen väkeä, joka tunnetusti karkotti muita, sairauksia aiheuttavia väkiä. Itse kuohinta-asekin on loitsujen mukaan syntynyt tulen tapaan taivaasta pudoten. 

Hygienian käsite oli pitkään tuntematon kansan keskuudessa, kunnes peruskoulutus alkoi sitä levittää, mutta taikatempuksi käsitetyn tulella puhdistuksen vaikutus oli joka tapauksessa hygieeninen. Itse asiassa vanhan lääketieteen mukainen hygienia ei aina painottanut tulen käyttöä ihmisen tai eläimen kehon käsittelyyn tarkoitettujen välineiden puhdistuksessa, ja sen oppien mukaan saatettiin käyttää väkeviä nesteitä (kuten alkoholia), ja niiden puuttuessa myös vettä. Tämä oli paitsi myyttisen maailmankuvan, myös nykylääketieteen vastaista, veden haltijat kun juuri olivat pahimpien sairastuttajien joukossa, ja vesi ei tehokkaasti tuhonnut sairauksia aiheuttavia mikro-organismeja.

Nykyisin kuohinnan tekee länsimaissa yleensä eläinlääkäri.

Lähteet
-------

1. ↑  Poronhoito ennen Kuolajärven kylä. Viitattu 21.2.2015.
**Panin luola** on luola ja antiikin aikainen Panille ja nymfeille omistettu pyhäkkö Akropolis-kukkulan luoteisrinteessä Ateenassa Kreikassa.

Panin luolan suuaukko.
Pyhäkkö koostuu oikeastaan kolmesta pienestä luolasta, jotka kaikki oli omistettu Panin ja nymfien kultille. Panin kultti tuli Ateenaan Marathonin taistelun vuonna 490 eaa. jälkeen, sillä Panin ajateltiin tuolloin auttaneen ateenalaisia taistelussa aiheuttamalla persialaisten keskuudessa paniikkia huudoillaan. Luolissa oli mahdollisesti Panin patsas, ja niihin tuotiin votiivilahjoja Panille ja nymfeille. Kallioon oli kaiverrettu pieniä syvennyksiä veistoksia varten.

Luola esiintyy Aristofaneen komediassa *Lysistrate*. Kristillisellä ajalla luola muutettiin Pyhälle Athanasiokselle omistetuksi kappeliksi. Osmanivallan aikana se hylättiin. 1800-luvulla paikka otettiin uudelleen käyttöön ja omistettiin Pyhälle Alaniarikselle. Luola säilyi kirkollisessa käytössä 1930-luvulle saakka, jolloin siitä tuli arkeologinen kohde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Το σπήλαιο του Πανός στην Ακρόπολη *Archaeology & Arts*. Viitattu 4.4.2016. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  The Peripatos Walk of the Acropolis *The Athens Key*.  Arkistoitu 11.8.2016. Viitattu 4.4.2016.
3. ↑  Aristofanes: *Lysistrate* 911.
**Häkälänjärvi** on rannoiltaan osin soistunut, saareton järvi Virolahden koillisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 37,3 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 51 kilometriä itäkoilliseen. Vaalimaan raja-asema sijaitsee kaksi kilometriä Häkälänjärveltä kaakkoon.

Maantiede
---------

Häkälänjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,2 kilometriä. Järven pohjoisosan leveys on noin puoli kilometriä, eteläosa on kapeampi. Lounaisella rannalla sijaitsee pieni luonnonsuojelualue. Häkälänjärven pohjoisrannalta alkaa Nurmisaara-niminen laskuoja, joka virtaa luoteeseen ja päätyy Tyllinjärven kaakkoiskulman Nurmisaaranpohjaan. Tyllinjärven korkeustaso on noin kaksi metriä Häkälänjärveä alempi.

Häkälänjärvi (10.001.1.010) kuuluu Vaalimaanjoen alaosan alueeseen (10.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Häkälänjärvi on Vaalimaanjoen alaosan alueen toiseksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Tyllinjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Häkälänjärvi, vakavesi, Virolahti
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 27.3.2022.
3. ↑  Häkälänjärvi. Järviwiki. Viitattu 21.3.2022.
4. ↑  Vaalimaanjoen alaosan alue (10.001). Järviwiki. Viitattu 27.3.2022.
Punainen nuoli osoittaa fabellaan.
**Fabella** (latinaa, suomeksi 'pikku papu') on pieni luu polven takana jänteessä, jolla kaksoiskantalihas kiinnittyy reisiluuhun. Luun esiintyminen ihmisellä on lisääntynyt, ja nykyisin se on noin 39 prosentilla. Sitä on pidetty tarpeettomana, niin kuin aiemmin umpisuolta.

Koirilla ja kissoilla on fabella, kuten myös monilla apinoilla ja aiemmilla ihmislajeilla. Vuonna 1875 arvioitiin, että luu on lähes 18 prosentilla ihmisistä, mutta siitä se vielä väheni, kunnes jossakin vaiheessa alkoi yleistyä.

Syytä fabellan yleistymiseen ihmisellä ei tiedetä, joskin erilaisia teorioita on esitetty, muun muassa, että se olisi jonkinlainen luuston umpilisäke. Nivelrikkopotilailla se on tutkimusten mukaan yleisempi, mutta ei tiedetä, onko se syy vai seuraus. Jotkut asiantuntijat kehottavat poistattamaan sen, vaikka se ei aiheuttaisi kipua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anniina Wallius, Evoluutiossa hiipunut luu on tehnyt odottamattoman paluun yhä useamman ihmisen polveen, Yle.fi uutiset 212.4.2019, viitattu 21.4.2019
**Mkabayi kaJama** (joskus Mnkabayi, s. n. 1765 – k. 1840) oli zulujen klaanin naisjäsen ja myöhemmin arvovaltainen henkilö Shaka Zulun perustamassa Zuluvaltakunnassa. Jonkin aikaa hän toimi Senzangakhona kaJaman, Shaka Zulun isän sijaishallitsijana. Toisaalta hän tuki Dinganea, zulujen seuraavaa kuningasta, joka murhasi Shaka Zulun vuonna 1828.

Elämäkerta
----------

Mkabayi syntyi vuoden 1765 paikkeilla. Hänen isänsä oli zulujen klaaniin kuulunut päällikkö Jama kaNdaba, jonka kuollessa vuoden 1780 paikkeilla Mkabayista tuli veljensä Senzangakhona kaJaman sijaishallitsija. Senzangakhona tuli taas puolestaan tunnetuksi vuoden paikkeilla 1787 syntyneen tulevan zulukuningas Shaka Zulun isänä. Kuitenkin vielä Mkabayin sijaishallitsijakaudella zulut olivat vielä suhteellisen tuntematon ryhmä voimakkaamman Mthethwan alaisuudessa. Hänen vaikutusvaltansa kesti kuitenkin vielä kuuluisan Zuluvaltakunnan perustaneen Shaka Zulun valtakaudelle. Shaka Zulu alisti hänelle abaQulusit ja näiden iKhandan zulujen valtakunnan koillisosassa Hlobanen seudulla.

Mkabayillä oli huomattava vaikutusvalta zulujen hallinnossa. Hän näyttäytyi neuvonpidoissa usein soturin puvussa keihään kanssa. Häntä pidettiin vaarallisena, mutta toisaalta myös tavallista kansaa auttavana hahmona. Mkabayin nimi toistuu zulujen izibongo-runoudessa. Izibongo on eräänlainen suullinen ylistysrunojen tyylilaji. Zulujen suullinen historioitsija Ngidi kaMcikaziswa Mhlongo kuvaili Mkabayitä nähtyään hänet abaQulusien iKhandalla vuonna 1837 kuningas Dinganen valtakaudella. Mkabayi piti puhetta sotureille. Mhlongo kuvaili häntä arvovaltaiseksi, mainiten hänen olleen myös kooltaan valtava. Mhlongo vertaa häntä norsuun ja puhuu hänen lihavuudestaan. Mkabayi oli ilmeisesti tukenut Dinganea, joka oli noussut zulujen kuninkaaksi vuonna 1828 hänen murhattuaan Shaka Zulun. Mkabayi kuoli vuonna 1840.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bonnie G. Smith (toim.): *The Oxford encyclopedia of women in world history*, s. s. 254. vol. 3. Oxford University Press, 2008. ISBN 9780195148909. Internet Archive (viitattu 28.4.2021). (englanniksi)
2. ↑  John Laband: *Historical dictionary of the Zulu wars*, s. xliv-xlv, 224, 252. Scarecrow Press, 2009. ISBN 978-0-8108-6300-2. (englanniksi)
3. ↑  Noleen Turner: A bried overview of Zulu oral traditions (pdf) University of Durban-Westville. Viitattu 28.4.2021. (englanniksi)
**Mladeč** (saks. *Lautsch*) on kunta (*obec*) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 25 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.

Nähtävyyksiä
------------

Nové Zámkyn metsästyslinna
Kunnan nähtävyyksiä on Nové Zámkyn metsästyslinna. Se rakennutti Liechtensteinin suku 1600-luvulla. Linna ei ole yleisölle avoinna, vaan siellä toimii mielenterveyden häiriöistä kärsivien hoitolaitos. Linna sijaitsee suojellulla maisema-alueella ja sen ympäristössä on vanhan temppelin raunioita.

Kunnan alueella sijaitsee arkeologisesti merkittävät Mladečin luolat.

Lähteet
-------

1. ↑  Czech Statistical Office
2. ↑  Litovel – Venice of Haná

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mladeč** Wikimedia Commonsissa

Olomoucin piirikunnan **kaupungit**, *kauppalat* ja kunnat
Babice | Bělkovice-Lašťany | Bílá Lhota | Bílsko | Blatec | Bohuňovice | Bouzov | Bukovany | Bystročice | Bystrovany | Červenka | Daskabát | Dlouhá Loučka | Dolany | Doloplazy | Domašov nad Bystřicí | Domašov u Šternberka | Drahanovice | *Dub nad Moravou* | Dubčany | Grygov | Haňovice | Hlásnice | Hlubočky | Hlušovice | Hněvotín | Hnojice | Horka nad Moravou | Horní Loděnice | Hraničné Petrovice | Huzová | Charváty | Cholina | Jívová | Komárov | Kozlov | Kožušany-Tážaly | Krčmaň | Křelov-Břuchotín | Liboš | Lipina | Lipinka | **Litovel** | Loučany | Loučka | Luběnice | Luká | Lutín | Lužice | Majetín | Medlov | Měrotín | Město Libavá | Mladeč | Mladějovice | **Moravský Beroun** | Mrsklesy | Mutkov | Náklo | *Náměšť na Hané* | Norberčany | Nová Hradečná | Olbramice | **Olomouc** | Paseka | Pňovice | Přáslavice | Příkazy | Řídeč | Samotišky | Senice na Hané | Senička | Skrbeň | Slatinice | Slavětín | Strukov | Střeň | Suchonice | Svésedlice | Štarnov | Štěpánov | **Šternberk** | Šumvald | Těšetice | Tovéř | Troubelice | Tršice | Újezd | **Uničov** | Ústín | **Velká Bystřice** | Velký Týnec | *Velký Újezd* | Věrovany | Vilémov | Želechovice | Žerotín | Libavá (sotilasalue)
***Mind*** on brittiläinen filosofinen aikakausjulkaisu, jota julkaisee nykyään Oxford University Press *Mind Associationin* puolesta. Julkaisu käsittelee filosofiaa analyyttisen perinteen hengessä.

Julkaisun perusti Alexander Bain vuonna 1876. Tällöin julkaisua toimitti George Croom Robertson. Robertsonin kuoltua vuonna 1891 George Stout otti toimitustyön hoitaakseen. Nykyinen toimittaja on professori Thomas Baldwin Yorkin yliopistosta.

Tunnetuimpia julkaisussa ilmestyneitä artikkeleita on Bertrand Russellin kirjoitus *Viittaamisesta* (*On Denoting*), joka ilmestyi vuonna 1905. Alan Turing esitteli Turingin testin ensimmäisen kerran *Mindissa* vuonna 1950.

Toimittajat
-----------

* 1876 – 1891 – George Croom Robertson
* 1891 – 1920 – George Frederic Stout
* 1921 – 1947 – George Edward Moore
* 1947 – 1972 – Gilbert Ryle
* 1972 – 1984 – David Hamlyn
* 1984 – 1990 – Simon Blackburn
* 1990 – 2000 – Mark Sainsbury
* 2000 – 2005 – Mike Martin
* vuodesta 2005 – Thomas Baldwin

Aiheesta muualla
----------------

* *Mind* online
* University of York Philosophy Dept
*Tämä artikkeli käsittelee arkeologia ja korkeushyppääjää. Triathlonisti Kaisa Salista (o.s. Lehtonen) on eri artikkeli.*

**Kaisa Elisabet Lehtonen** (24. syyskuuta 1966 Turku – 4. helmikuuta 2017 Turku) oli suomalainen arkeologi. Ennen arkeologin uraansa hän oli suomenmestaruustason korkeushyppääjä.

Urheilija
---------

Kaisa Lehtosen seura oli Kaarinan Ura. Hän voitti Kalevan kisoissa korkeushypyssä kultaa vuonna 1994, hopeaa vuosina 1989, 1990 ja 1995 sekä pronssia 1993. Hänellä oli myös maaotteluedustuksia. Lehtosen ennätys oli 187 cm. Häntä valmensi Kalevi Lehtonen.

Arkeologi
---------

Lehtonen valmistui filosofian maisteriksi arkeologian alalta Turun yliopistosta vuonna 1996. Hän työskenteli vuodesta 2011 Turun maakuntamuseossa, tätä ennen Museovirastossa Vaasan alueyksikössä ja sitä ennen tutkijana Museoviraston Muinaisjäännösten hoitoyksikössä Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla.

Varsinais-Suomessa Lehtonen toteutti Nautelankosken museon kivikauden perusnäyttelyn ja kirjoitti kotikuntansa Kaarinan esihistorian. Julkaisu *Esihistorian jäljet Kaarinassa* (2008) muodostaa erään kattavimmista kokonaisesityksistä myös koko Varsinais-Suomen esihistoriasta.

Julkaisuja
----------

* Lehtonen, Kaisa: *Esihistorian jäljet Kaarinassa*. Kaarina: Kaarina-Seura, 2008. ISBN 978-952-92-4745-5.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arkeologi Kaisa Lehtonen 1966–2017.  *Turun Sanomat*, 12.3.2017, 113. vsk, nro 70, s. 20.
2. ↑  Kaisa Lehtonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Kaisa Salmela** (s. 18. helmikuuta  1983 Kemi) on suomalainen pesäpalloilija. Hän pelasi superpesiksessä vuosina 2000–2013 ja edusti viimeksi Porin Pesäkarhuja. Aiemmin hän pelasi superpesistä myös Jyväskylän Kirittärien, Oulun Lipon ja Tyrnävän Tempauksen joukkueissa. Salmela oli ulkopelipaikaltaan lukkari ja hänet valittiin viidesti Vuoden lukkariksi. Salmela on voittanut viisi SM-kultaa  ja kolme SM-hopeaa sekä osallistunut kymmeneen Itä-Länsi-otteluun. Salmela pelasi vuosina 2000–2013 superpesiksessä 439 ottelua, joissa hän löi 532 juoksua, toi 281 juoksua ja keräsi 2 094 kärkilyöntiä. Salmelan kasvattajaseura on Simon Kiri.

Elokuussa 2018 Salmela palasi superpesiksen pudotuspeleihin yltäneeseen Porin Pesäkarhuihin joukkueen lukkarin Minttu Vettenrannan loukkaannuttua.

Salmela on suorittanut sosionomin ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon ja asuu Kemissä.

Saavutukset
-----------

* 12 Itä-Länsi-ottelua: 2002-2013
* Vuoden lukkari (6): 2003, 2006, 2008, 2009, 2010, 2012
* Superpesiksen kuukauden pelaaja (2): elokuu 2008, toukokuu 2009

Katso myös
----------

* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Salmerla , Kaisa (xlsx) *pesis.fi*. Viitattu 24.10.2021.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2  Parkkinen, Jaakko: Viisinkertainen Suomen mestari palaa tositoimiin junalla – pelireissut Kemistä Poriin kestävät seitsemän tuntia: "Tähän pitää asennoitua"  29.8.2018. Yle. Viitattu 29.8.2018.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Adolph Diesterweg
Diesterwegin muistomerkki Berliinissä.
**Adolph Diesterweg** (1790-1866) oli saksalainen kasvatusajattelija, joka ansioitui Saksan kansakoululaitoksen järjestämisessä ja opettajasivistyksen kohottamisessa. Hän toimi sveitsiläisen pedagogi Johann Heinrich Pestalozzin (1746-1827) hengessä. 

Adolph Diesterweg ja Karl Mager ottivat ensimmäisinä sosiaalipedagogiikan käsitteen käyttöön ja tulkitsivat sen sisältöä. Diesterweg korosti tulkinnassaan pedagogista näkökulmaa huono-osaisten auttamiseen ja sosiaalipedagogiikan läheistä yhteyttä sosiaalipolitiikkaan. 

Diesterwegille sosiaalipedagogiikka tarkoitti yhteiskunnan huono-osaisten auttamiseen suuntautuvaa pedagogiikkaa. Se oli keino vastata sosiaalisiin ongelmiin kasvatuksellisilla keinoilla. Sosiaalipedagogiikka oli hänelle pikemminkin yhteiskunnallinen ja poliittinen käsite kuin pedagoginen käsite. Se merkitsi hänelle pyrkimystä sosiaalisen kysymyksen pedagogiseen kohtaamiseen mutta sen lisäksi hän kannatti myös huono-osaisten materiaalista auttamista. 

Diesterweg tähtäsi myös huono-osaisuuden ennaltaehkäisyyn. Hän piti tärkeänä opettajien tietoisuutta sosiaalipoliittisten toimenpiteiden välttämättömyydestä köyhyyden lievittämisessä ja poistamisessa, siksi hän suositteli opettajien koulutukseen myös sosiaalipoliittista kirjallisuutta.

Lähteet
-------

* Hämäläinen, Juha & Kurki, Leena: *Sosiaalipedagogiikka*. Helsinki: WSOY, 1997. ISBN 951-0-21354-3.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adolph Diesterweg**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Karjaa laiduntamassa merenrantaniityllä Limingassa
**Merenrantaniitty** on avoin, matalia heiniä ja ruohoja sisältävä niitty, jonka kasvillisuus on rannan suuntaisesti vyöhykkeistä.

Merenrantaniityillä voi kasvaa myös suurempia kasveja, kuten katajia, mutta puita ja pensaita on muuten vähän. Sen kasvillisuus on luontaista tai kehittynyt niiton ja laidunnuksen seurauksena. Perinteisesti rantaniityillä laiduntavat nautakarja ja lampaat. Niityllä on usein kosteampia lampareita ja meriveden ollessa korkealla nousee se niitylle. Merenrantaniityillä pesivät muun muassa punajalkaviklo ja etelänsuosirri.

Uhat
----

Merenrantaniittyjen pahimpina uhkina ovat laidunnuksen vähentyminen sekä rantojen rehevöityminen, jonka seurauksena niittykasvillisuus on monin paikoin hävinnyt ja rantaniittyjä uhkaa pusikoituminen ja umpeenkasvu. Myös ranta-alueiden rakentaminen ja ojitukset ovat vakava uhka niityille. Niittyjen hoitoon on mahdollista saada maatalouden ympäristötukea.

Suojelu
-------

Suomessa merenrantaniityt on suojeltu luonnonsuojelulain 29 § mukaisesti. Luonnontilaisia tai luonnontilaiseen verrattavia merenrantaniittyjä ei saa muuttaa niin, että luontotyypin ominaispiirteiden säilyminen kyseisellä alueella vaarantuu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saija Miettinen: Luonnonsuojelulain mukaisten luontotyyppien rajaaminen  10.1.2001. Teknillinen korkeakoulu,.  Arkistoitu 22.5.2007. Viitattu 7.5.2009. ()
2. 1 2 3  Annika Michelson: Merenrantaniitty, Lampaat merenrantaniittyjen laiduntajina ([vanhentunut linkki] ei arkistoitu) Suomen Virtuaaliammattikorkeakoulu,. Viitattu 7.5.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Luonnonsuojelulaki 20.12.1996/1096 *Finlex*. Viitattu 7.5.2009.

Kirjallisuutta
--------------

* Lindgren, Leif: *Saariston laitumet*. Suomentanut Tapio Heikkilä. Helsinki: Metsähallitus. Edita, 2000. ISBN 951-37-2968-0.
*Tämä artikkeli kertoo Junkersin lentokoneita valmistaneesta lentokotehtaasta. Purjelentokoneita valmistanut Flygindustri oli eri tehdas.*
**AB Flygindustri** (**Afi**) oli Ruotsin Limhamnissa 1925–1935 toiminut saksalaisen Junkersin lentokoneita valmistanut tehdas.

AB Flygindustri perustettiin 15. tammikuuta 1925. Sen ainoa tehtävä oli valmistaa Saksassa ensimmäisen maailmansodan päättäneen Versailles’n rauhansopimuksen kieltämiä tuotteita, Junkersin lentokoneita. Eräs peruste sille, että Junkersin tuonaikaiset matkustajakoneet olivat yksimoottorisia oli rauhansopimuksen ehto, joka kiesi Saksalta monimoottorikoneet. Vuonna 1921 voittajavaltiot olivat sallineet siviililentokoneiden tuotannon Saksassa, mutta niiden vientiä valvoi kansainvälinen komissio. Vuonna 1922 Junkers oli alkanut valmistaa lentokoneitaan myös Filissä Neuvostoliitossa. Kun Ruotsin tehdas saatiin valmiiksi, Junkers vetäytyi maaliskuussa 1925 Neuvostoliitosta.

Hugo Junkers alkoi vuonna 1924 neuvotella ruotsalaisten Carl Flormanin ja Adrian Flormanin kanssa. Veljekset olivat perustaneet AB Aerotransport-lentoyhtiön ja pohtivat tuolloin lentokoneiden valmistuksen aloittamista, ja se toteutui Junkersin avulla. Pian Hugo Junkers omisti 82 % ruotsalaisesta lentoyhtiöstä, mutta vaarallisen yhtiön käsite oli Ruotsissa tuolloin käytössä, ja siksi 32 % Junkersin omistuksesta oli ruotsalaisten bulvaanien nimissä. 

Afin kautta Junkers aloitti suuremman matkustajakoneen tuotannon ja sotilaskoneiden kehittelyn. Osat tulivat Junkersin tehtaalta Dessausta Saksasta. Kokonaisia näennäisesti Ruotsissa tehtyjä lentokoneita koottiin Dessaussa Versailles’n rauhansopimusta rikkoen.

Afi toimi entisen telakan tiloissa. Toiminnan alussa yhtiön kaikki työntekijät olivat saksalaisia, mutta vähitellen alettiin palkata ruotsalaisia tarkoituksena kouluttaa heitä Ruotsin aseteollisuuden tarpeisiin. Vuoden 1925 lopussa yhtiö työllisti 460 ihmistä. Kun natsi-Saksa alkoi Versailles’n rauhansopimuksen yksipuolisesti purkaen valmistaa sotilaslentokoneita vuonna 1935, Ruotsissa toiminut Afi ajettiin heti alas. Samalla Junkers myi osakkeensa AB Aerotransportista Ruotsin valtiolle.

Afi valmisti Ruotsissa 30 lentokonetta ja osia 40 lentokoneeseen. Se teki muutoksia 85 lentokoneeseen. Koneita vietiin Kiinaan (30 kpl), Neuvostoliittoon (25 kpl), Saksaan (24 kpl), Kolumbiaan (10 kpl), Chileen (8 kpl), Suomeen (7 kpl), Argentiinaan (5 kpl), Portugaliin (5 kpl), Kreikkaan (4 kpl), Japaniin (3 kpl), Jugoslaviaan (2 kpl) sekä Venezuelaan, Espanjaan, Italiaan, Itävaltaan ja Norjaan (yksi kone kuhunkin).

Tehdas toimitti toukokuussa 1930 kolme Junkers K47 -koulukonetta Lipetskiin Neuvostoliittoon siellä toimineelle Saksan armeijan koulutusyksikölle.

AB Flygindustrin valmistamat Junkers-tyypit
-------------------------------------------

Junkers Ju 52 lentokone.
* Junkers G 24
* Junkers R 42/ K 30
* Junkers K 53/ A 35
* Junkers K 37
* Junkers K 39
* Junkers F 13
* Junkers K 47
* Junkers W 33
* Junkers K 43
* Junkers A 50
* Junkers Ju 52/3m
* Junkers W 34h

K-tyypit olivat sotilaslentokoneita ja muut siviililentokoneita.
**Kuohattijärvi** on Nurmeksen itäosassa sijaitseva kahdeksan kilometrin pituinen ja kahden kilometrin levyinen järvi. Se kuuluu Saramojoen vesistöalueeseen, sen Kuohatinjoen reittiin, jonka latvajärvi se on. Järvi laskee Miihkelinjokea ja Kuohattijokea pitkin Saramojokeen.

Kuohattijärvi on melko kirkasvetinen ja karuhko, keskikokoinen järvi. Kuohattijärven pinta-ala on 10,8 km², tilavuus 0,06 km³, suurin syvyys 18 metriä ja keskisyvyys 5,6 metriä. Valuma-alueen pinta-ala on 54,5 km². Kuohattijärven veden keskimääräinen viipymä on neljä vuotta.

Kalasto
-------

Kuohattijärvestä on ennen saatu merkittävästi muikkua, mutta 1960-luvun jälkeen sen kanta on taantunut ja nuottakalastus tyrehtynyt. Järveen on istutettu siikaa. Muita merkittäviä saaliskaloja ovat ahven, särki, kiiski ja kuha.

Kuohattijärven veden tila
-------------------------

Kuohattijärven veden laatu luokitellaan hyväksi. Sen vesi on melko humuspitoista ja lievästi hapanta. Järvi on rehevöitynyt suo- ja metsäojitusten seurauksena, kun eloperäistä ainesta on kertynyt järven pohjalle. Metsätalous on Kuohattijärven merkittävin fosforikuormittaja. Luonnontilainen Kuohattijärvi on ollut alun perin hyvin karu järviekosysteemi.

Järven tutkimus
---------------

Järveä on tutkittu monissa tutkimuksissa ja sitä tutki Ympäristökeskus eräänä Vuoksen vesistön kohdejärvistä v. 2001-2004. Järvi kuuluu Eurowaternet-seurantaverkkoon kuormitettuna järvenä. Järven tutkimus on selvittänyt merkittävästi metsätalouden vaikutuksia vesiluontoon, koska järven rannoilla ei ole erityisemmin asutusta ja maatalouskuormitusta.

Järven valuma-alueen kunnostus
------------------------------

Kuohattijärvi-hanke toteutettiin Pohjois-Karjalan ympäristökeskuksen vetämänä vuosina 1996–1997. Hankkeen keskeiset tavoitteet olivat metsätalouden hajakuormituksen pienentäminen sekä kalataloudelliset kunnostustyöt. Hajakuormituksen vähentämiseksi metsäojitusalueiden laskuojiin rakennettiin lähes 100 pintavalutuskenttää ja ojakatkosta. Tehtyjen tutkimusten mukaan menetelmillä pystytään pidättämään ainevirtaamista lähes kolmannes. Kuohattijärveen laskevia puroja kunnostettiin vuonna 1997 ja eräitä purokunnostuskohteita täydennettiin syksyllä 1998. Kunnostusmenetelminä oli purouomien täyttö sekä veden johtaminen alkuperäiseen uomaan. Kunnostettuja purokohteita oli 30 ja niiden kokonaispituus oli 3 000 m.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuohattijärvi Järviwikissä Viitattu 6.5.2014

* Tossavainen, Taisto: *Nurmeksen Kuohattijärven vesiensuojeluopas*. Pohjois-Karjalan Ympäristökeskus. 1996
* Pohjois-Karjalan Ympäristökeskus. Pohjois-Karjalan vesistökunnostukset (Arkistoitu – Internet Archive)
**Whitworth-kierre**, lyhennettynä **BSW** (*British Standard Whitworth*) on eräs monista brittiläisistä ruuvikierteitä koskevista standardeista.

Whitworth-kierre on saanut nimensä Joseph Whitworthista, joka ehdotti sen käyttöönottoa vuonna 1841. Se syrjäytti lukuisia Britanniassa siihen asti käytössä olleita kierrejärjestelmiä, mutta on nykyisin käynyt harvinaiseksi. Eräs arkipäiväinen käyttökohde, jossa se edelleen esiintyy, on kameroiden pohjassa oleva ns. jalustakierre, joka on 1/4 tuuman BSW.

Whitworth-kierre poikkeaa sekä profiililtaan että joissain tapauksissa myös nousultaan muista tuumamittoihin perustuvista kierteistä kuten UNF ja UNC. Standardissa on määritelty myös kutakin pultin paksuutta vastaava kuusiokannan koko, ja päinvastoin kuin muissa järjestelmissä, Whitworth-pulttien ja -muttereiden vääntötyökalut on merkitty pultin läpimitan eikä avainvälin mukaan. Näin ollen esimerkiksi kiintoavain, jonka kokomerkintä on 1/2W, on avainväliltään 0,92 tuumaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa työkalujen avainväleistä. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karl Anthony Malone** (s. 24. heinäkuuta 1963 Summerfield, Louisiana) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut NBA-koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Häntä pidetään yleisesti yhtenä parhaista pelaajista, joka ei koskaan uransa aikana voittanut NBA:n mestaruutta.

Malonen lempinimi on Mailman, "postimies". Hän sai sen jo yliopistoaikanaan tasaisen hyvien pelisuoritustensa ansiosta ("the mailman always delivers" eli "postimies toimittaa aina tavaran perille").

Ura
---

Malone pelasi ammattilaisuransa aikana vuosina 1985–2004 NBA-joukkueissa Utah Jazz ja Los Angeles Lakers. Utah Jazzissa pelatessaan hän muodosti John Stocktonin kanssa NBA:n historiaan jääneen duon "Stockton-to-Malone".

Malone oli korin alla pelaava laituri, ja hän teki toiseksi eniten pisteitä koko NBA:n historiassa – vain Kareem Abdul-Jabbar teki aikanaan enemmän. Hän heitti myös eniten vapaaheittoja (sekä yrityksiä että onnistumisia) liigan historiassa.

Malone teki yli 2 000 pistettä 11 kaudella, ja hän jakaa tämän ennätyksen Michael Jordanin kanssa. Malone teki myös vähintään 20 pistettä ottelua kohti 17 peräkkäisellä kaudella, ja tämän ennätyksen hän jakaa Kareem Abdul-Jabbarin kanssa. Malone valittiin 11 kertaa kauden päätteeksi NBA:n niin sanottuun ykkösviisikkoon eli kauden parhaaksi pelaajaksi omalla pelipaikallaan.

Malone oli alkuperäisen "Dream Teamin" jäsenenä Barcelonan vuoden 1992 olympialaisissa voittamassa Yhdysvalloille olympiakultaa yhdessä legendojen kuten Michael Jordanin, Magic Johnsonin ja Larry Birdin kanssa. Lisäksi hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Atlantan vuoden 1996 olympialaisissa.

Vuonna 1996 Malone valittiin 50:n kaikkien aikojen parhaan NBA-pelaajan joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karl Malone ESPN. Viitattu 30.1.2013. (englanniksi)

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1992
"Dream Team"  

4 Laettner |
5 Robinson |
6 Ewing |
7 Bird |
8 Pippen |
9 Jordan |
10 Drexler |
11 Malone |
12 Stockton |
13 Mullin |
14 Barkley |
15 Johnson |
Valmentaja Daly

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Barkley |
5 Hill |
6 Hardaway |
7 Robinson |
8 Pippen |
9 Richmond |
10 Miller |
11 Malone |
12 Stockton |
13 O’Neal |
14 Payton |
15 Olajuwon |
Valmentaja Wilkens



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Fabian Berendes (Berndes)** (16. syyskuuta 1610 Porvoon pitäjä – 3. toukokuuta 1678) oli sotilas, joka kohosi kenraalimajuriksi ja vapaaherraksi.

Berendesin vanhemmat olivat kamarineuvos Joakim Berendes ja Gertrud von Ungern. Hän aloitti sotilasuransa 30-vuotisessa sodassa, mutta joutui lähtemään maanpakoon 1635 syyllistyttyään tappoon. Saatuaan armahduksen 1641 hänestä tuli ratsurykmentin eversti, joka kunnostautui suomalaisten rakuunoidensa kanssa Kaarle X Kustaan käymissä Pohjan sodassa ja Tanskan sodassa. Vähän-Beltin yli mentäessä 1658 hän komensi joukkojen vasenta siipeä, jota kuningas itse seurasi. Berendes korotettiin vapaaherraksi 1654 ja kenraalimajuriksi 1657. Hän omisti maa-alueita sekä Suomessa että Ruotsissa, alustalaisten keskuudessa häntä pidettiin tylynä ja väkivaltaisena. Hallituksen suosion Berendes taas menetti velipuolensa Johan Berendesin ja tämän lesken kanssa käymänsä perintöriidan takia, ja 1664 hänet erotettiin Turun ratsurykmentin komentajan tehtävästä.

Berendesin puoliso vuodesta 1642 oli Katarina Sparre (k. 1688). Valtaneuvos ja kauppakollegion presidentti Johan Berendes oli hänen velipuolensa.

Katso myös
----------

* Berendes

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 54.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Mlungu dalitsani Malawi** ("Jumala siunatkoon Malawia") on Malawin kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Michael-Fredrick Paul Sauka. Laulu otettiin käyttöön 1964.

Sanat chichewaksi
-----------------

Mulungu dalitsa Malawi,
Mumsunge m'mtendere.
Gonjetsani adani onse,
Njala, nthenda, nsanje.
Lunzitsani mitima yathu,
Kuti tisaope.
Mdalitse Mtsogo leri nafe,
Ndi Mayi Malawi.
Malawi ndziko lokongola,
La chonde ndi ufulu,
Nyanja ndi mphepo ya m'mapiri,
Ndithudi tadala.
Zigwa, mapiri, nthaka, dzinthu,
N'mphatso zaulere.
Nkhalango, madambo abwino.
Ngwokoma Malawi.
O Ufulu tigwirizane,
Kukweza Malawi.
Ndi chikondi, khama, kumvera,
Timutumikire.
Pa nkhondo nkana pa mtendere,
Cholinga n'chimodzi.
Mai, bambo, tidzipereke,
Pokweza Malawi.

Sanat englanniksi
-----------------

O God bless our land of Malawi,
Keep it a land of peace.
Put down each and every enemy,
Hunger, disease, envy.
Join together all our hearts as one,
That we be free from fear.
Bless our leader, each and every one,
And Mother Malawi.
Our own Malawi, this land so fair,
Fertile and brave and free.
With its lakes, refreshing mountain air,
How greatly blest are we.
Hills and valleys, soil so rich and rare
Give us a bounty free.
Wood and forest, plains so broad and fair,
All - beauteous Malawi.
Freedom ever, let us all unite
To build up Malawi.
With our love, our zeal and loyalty,
Bringing our best to her.
In time of war, or in time of peace,
One purpose and one goal.
Men and women serving selflessly
In building Malawi.

Lähteet
-------

1. 1 2  MALAWI : Malawi National Anthem Mulungu dalitsa Malawi *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Malawi National Anthems.info. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Malawi *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuuntele kansallislaulu
**Kaisa Neimala** (s. 1938) on suomalainen äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, kirjallisuuskriitikko ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kirja-arvosteluja sekä kolumneja muun muassa Suomen Kuvalehteen, Parnassoon ja Etelä-Saimaahan.

Neimala on asunut suurimman osan elämästään Imatralla. Opetustyöstä hän jäi eläkkeelle vuonna 1998 Vuoksenniskan yhteiskoulusta.

Neimala on kirjoittanut Jarmo Papinniemen kanssa teokset *Lukukirja – Kirja kirjoista* (2008) ja *Aloittamisen taito* (2011).

Teoksia
-------

* Neimala, Kaisa & Papinniemi, Jarmo: *Lukukirja: Kirja kirjoista*. Helsinki: Otava, 2008. ISBN 978-951-1-21889-0.
* Neimala, Kaisa & Papinniemi, Jarmo: *Aloittamisen taito*. Helsinki: Avain, 2011. ISBN 978-951-692-897-8.

Lähteet
-------

1. ↑  Mukana Parnassossa 1/2010.  *Parnasso*, 1/2010.
2. 1 2  Kaisa Neimalan esittely  2005. Etelä-Karjala-instituutti. Viitattu 27.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittelyssä Kaisa Neimalan ja Jarmo Papinniemen Aloittamisen taito -teos, Kirjastokaista-video
* Kaisa Neimalan kirjoitukset Suomen Kuvalehden sivuilla