recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Puuveneveistäjä
**Puuveneveistäjä** on puualan artesaanikoulutuksen (puuvenealan suuntautuminen) tai veneenrakentajakoulutuksen saanut henkilö. Kyseessä on perustutkinto, joka antaa yleisen korkeakoulukelpoisuuden jatko-opiskeluissa omalla alallaan. Tämän lisäksi perusopintojen jälkeen voidaan suorittaa veneenrakennusalan ammattitutkinto eli *kisällikirja*, joka perustuu kymmenen päivän näyttökokeeseen ja erilaisiin teoriakokeisiin. Suuntautuminen voi olla puuvene-, lasikuituvene- tai teräsvenealalle. Näyttötutkintoon on mahdollista mennä myös ilman peruskoulutusta. 

Puuveneveistäjä voi suorittaa venerakentamisen erikoisammattitutkinnon eli niin sanotun *mestaritutkinnon*, jota pidetään puuvenerakentamisen yhtenä korkeimmista ammattitaidon mittareista. Kisällitodistukset ja mestarikirjat myöntää Mestarikiltaneuvosto.

Puuveneveistäjän työtehtäviin kuuluu uusien puuveneiden veistäminen eri tekniikoilla. Lisäksi töitä ovat puuveneiden korjaukset ja vuosihuollot kuten kyllästäminen, tervaaminen, lakkaaminen ja maalaaminen. Puuveneveistäjä voi tehdä myös veneiden sisustuksia ja muita puusepäntöitä.

Puuveneveistäjillä on oma vuonna 1990 perustettu yhdistys Puuveneveistäjät ry, johon kuuluu osa Suomen veneveistämöistä.

Kirjallisuutta
--------------

* Perälä, Osmo: *Puuvene: Veistäminen, kunnostaminen, perinne*. Hämeenlinna: Karisto, 2011. ISBN 978-951-23-5340-8.
* Vartiainen, Juha: *Puuvene: Käsityötä pihkan ja tervan tuoksussa*. Vantaa: Moreeni, 2011. ISBN 978-952-254-060-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuttkintotodistuksen liite, Venemestarin erikoisammattitutkinto (Opetushallitus) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Puuveneveistäjät ry
Lars Mittank vuonna 2013
**Lars Joachim Mittank** (s. 9. helmikuuta 1986 Berliini) oli saksalainen mies, joka **katosi** lomamatkalla Bulgarian Kultahietikolla 28-vuotiaana 8. heinäkuuta 2014.

Mittank joutui 6. heinäkuuta 2014 neljän muun saksalaisen kanssa baarissa tappeluun riitaannuttuaan näiden kanssa jalkapalloa koskeneista asioista. Mittank oli Werder Bremenin kannattaja ja muut tappelijat FC Bayern Münchenin kannattajia. Mittankin toisesta korvasta repesi tappelun seurauksena tärykalvo. Lisäksi häneltä vahingoittui leuka. Mittank poistui baarista ennen ystäviään, eivätkä ystävät nähneet häntä ennen seuraavaa aamua, jolloin Mittank kertoi joutuneensa jälleen hakatuksi. Mittank kävi lääkärin pakeilla ja sai kefuroksiimia. Hänen alkuperäinen lähtöpäivänsä Bulgariasta olisi ollut 7. heinäkuuta, mutta hän ilmoittikin ystävilleen jäävänsä maahan aiottua pidemmäksi aikaa, jotta hänen tärykalvonsa kestäisi lennon. Matkalla mukana olleet ystävät lähtivät, jolloin Mittank jäi yksin Bulgariaan. Hän vaikutti tämän jälkeen ahdistuneelta ja vainoharhaiselta. Mittank piilotteli hotellin hississä ja kurkisteli ikkunoista. Lisäksi hän väitti äidilleen, että häntä jahdattiin; hän pyysi äitiään kuolettamaan pankkikortit, kertoi etsivänsä piilopaikkaa ja kysyi äidiltään, mitä kefuroksiimi on.

Mittank matkusti 8. heinäkuuta 2014 taksin kyydissä Varnan lentoasemalle aikomuksenaan paluu kotiin Saksaan. Hän sai lentoaseman lääkäriltä luvan nousta koneeseen, mutta alkoi täristä lentoa odottaessaan. Mittank jätti omaisuutensa lentoasemalle ja totesi, ettei halua kuolla sinne. Hän ryntäsi yllättäen ulos, juoksi parkkipaikan läpi, kiipesi korkean aitauksen yli ja poistui metsään. Tämän jälkeen hänen vaiheistaan ei ole saatavilla varmaa tietoa. Mittankista on kuitenkin ilmoitettu havaintoja eri maista. Erilaisissa spekulaatioissa hänen on esitetty muun muassa ottaneen yliannostuksen, joutuneen psykoosiin tai kadonneen aloittaakseen "uuden elämän". Mittankilla ei ollut tiedossa olevaa historiaa psykiatrisista sairauksista. Häntä on kutsuttu "Youtuben kuuluisimmaksi kadonneeksi henkilöksi", koska lentokentän valvontakameran nauha hänestä levisi pitkin internetiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tim Brinkhof, What Happened To Lars Mittank, The German Tourist Who Vanished Near A Bulgarian Airport? All That's Interesting 20.1.2022, viitattu 3.5.2023
2. 1 2 3 4 5  Pipsa Havula, He katosivat kuin maan nieleminä – kolme selkäpiitä karmivaa katoamis­mysteeriä maailmalta Ilta-Sanomat 6.6.2020, viitattu 3.5.2023
Itävallan suurlähettilään residenssi Kaloraman Wyoming Avenuella.
**Kalorama** on Yhdysvaltojen pääkaupungin Washington D.C.:n kaupunginosa, joka sijaitsee Washingtonin keskustasta pari kilometriä luoteeseen, Potomac-jokeen laskevan Rock Creek -puron mutkassa. Sen lounaispuolella on Georgetownin, kaakkoispuolella Dupont Circlen ja koillispuolella Adams Morganin kaupunginosa.

Vauraan, yksityistalovaltaisen Kaloraman tunnettuihin asukkaisiin kuuluu Yhdysvaltojen entinen presidenttipari Barack ja Michelle Obama. He asuivat virkakautensa jälkeen alueella ensin vuokralla kunnes alkukesästä 2017 ostivat vuokraamansa 1920-luvun talon itselleen. Yhdysvaltojen entisistä presidenteistä Kaloramassa ovat asuneet myös Woodrow Wilson, William Howard Taft, Warren Harding, Herbert Hoover ja Franklin D. Roosevelt.

Kaloramassa asuu muun muassa Amazon-verkkokaupan perustaja ja *The Washington Post* -sanomalehden omistaja, maailman rikkaimpiin ihmisiin kuuluva Jeff Bezos. Alueella toimivat myös monien maiden Washingtonin-suurlähetystöt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Barack and Michelle Obama buy amazing $11m home in Kalorama, Washington DC, New York Post, News Corp Australia Network 2.6.2017.
2. ↑  Frank, Robert: At Last, Jeff Bezos Offers a Hint of His Philanthropic Plans *The New York Times*.  15.6.2017.   Vaatii tilauksen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalorama** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kalorama, Washington, D.C.
Sellutehdas rautatieltä päin kuvattuna
**Äänekosken sellutehdas** oli Metsä Fibren (entisen Metsä-Botnian) Äänekoskella, Keski-Suomessa toimiva sellutehdas, jonka toiminta lopetettiin vuonna 2017, kun Äänekosken biotuotetehdas valmistui. Vuonna 1985 perustettu sellutehdas tuotti havu- ja lehtipuusellua pääasiassa omistaja-asiakkaille, mutta myös markkinaselluksi. Merkittävä osa tehtaan tuotannosta toimitettiin kotimaiseen jatkojalostukseen, mutta osa tuotannosta toimitetaan myös ulkomaille.

Tehtaalla työskenteli loppuvaiheessa yli 170 ihmistä, ja se on yksi Äänekosken suurimmista työllistäjistä. Tehtaanjohtajana toimi vuosina 2009–2015 Camilla Wikström.

Tehdas tuotti loppuaikoinaan 530 000 tonnia ECF-valkaistua sellua vuodessa. Se oli erikoistunut tuottamaan sellua kartongin, pehmo- ja erikoispaperin valmistukseen. Vuonna 2008 tehtaalla investoitiin uuteen, metanolipohjaiseen valkaisuprosessimuutokseen, jonka ansiosta tehtaan ympäristöpäästöt vähenivät.*lähde?*

Sellutehdas oli osa tehdasintegraattia, johon kuului sellutehtaan lisäksi ja Metsä Boardin kartonkitehdas sekä Cp Kelcon ja Specialty Mineralsin tuotantolaitokset sekä M-Realin paperitehdas, joka lopetettiin 2012. Integraattiin kuului myös Äänevoima, joka tuotti energiaa sellutehtaan jätteenä syntyvästä puunkuoriaineksesta.

Vuonna 2013 Metsä Fibren emoyhtiö osuuskunta Metsäliitto ilmoitti aloittavansa investointisuunnitelman uuden biotuotetehtaan rakentamisesta. Metsä Fibre teki siitä 21. syyskuuta 2015 rakentamispäätöksen. Biotuotetehdas aloitti tuotannon syksyllä 2017. Uusi tehdas rakennettiin samalle alueelle Äänekosken sellutehtaan kanssa.

Äänekosken sellutehtaan purkaminen aloitettiin marraskuun alkupuolella 2017. Purkamisen valmistui marraskuussa 2019. Vanhan tehtaan osista uuden Biotuotetehtaan käyttöön jäi tehtaan Voithin kuivauskone.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Äänekosken sellutehdas Metsä Fibre.  Arkistoitu 1.2.2017. Viitattu 19.1.2017. (suomeksi)
2. ↑  Tietoa Äänekoskesta web Archive:  Äänekosken kaupunki.  Arkistoitu 19.7.2017. Viitattu 26.2.2019. (suomeksi)
3. ↑  Tuomas Lehtonen: Biotuotetehdas pystyyn - luotsaajana Camilla Wikström *Metsään*.  23.10.2015. Web Archive:  Suomen metsäkeskus.  Arkistoitu 25.3.2017. Viitattu 26.2.2019. (suomeksi)
4. ↑  Hannes Mäntyranta: Äänekoski käyttää viiden päivän puuntuotannon vuodessa *Metsäyhdistys*.  25.2.2016. Helsinki:  Suomen Metsäyhdistys ry.  Arkistoitu 2.2.2017. Viitattu 19.1.2017. (suomeksi)
5. ↑  Maailman ensimmäinen uuden sukupolven biotuotetehdas Metsä Group. Viitattu 19.1.2017. (suomeksi)
6. ↑
Friksos ja Helle
**Helle** oli kreikkalaisessa mytologiassa Athamaksen ja Nefelen tytär ja Friksoksen sisar. Hän esiintyy kertomuksessa Iasonista ja argonauteista.

Hellen ja hänen kaksoisveljensä Friksoksen äitipuoli Ino vihasi lapsipuoliaan. Hän teki suunnitelman kaiken kaupungin siemenviljan paahtamisesta niin, ettei se tuottaisi satoa. Kun paikalliset maanviljelijät katoa peläten kysyivät läheiseltä oraakkelilta neuvoa, Ino lahjoi oraakkelin luokse lähetetyt miehet valehtelemaan muille, että oraakkeli vaatisi Friksoksen uhraamista tilanteen korjaamiseksi. Sisarusten oikea äiti Nefele lähetti kuitenkin kultaisen oinaan pelastamaan lapsiaan ennen kuin Friksos ehdittiin surmata alttarilla.

Kultainen oinas lensi yli taivaan kantaen sisaruksia selässään turvaan. Kesken matkaa Helle putosi oinaan selästä nykyisen Hellespontoksen kohdalla ja hukkui; salmi nimettiin myöhemmin hänen mukaansa. Friksos selvisi perille saakka Kolkhikseen, missä Aietes otti hänet vastaan ja kohteli häntä ystävällisesti antaen tyttärensä Khalkiopen hänelle vaimoksi. Kiitollisena Friksos antoi kuninkaalle oinaan kultaisen taljan, jonka Aietes ripusti esille temppeliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.9.1 (engl. käännös.
2. ↑  Hyginus: *Fabulae* 2–3 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Astronomica* 2.20 (engl. käännös).
**Puylaurens** (oksitaaniksi: *Puèglaurenç*) on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Agoutjoen varrella, noin 24 kilometriä Castresin kaupungista länteen.

Kaupunki on saanut nimensä jo visigooteilta. 1200-luvulla ristiretkeläiset miehittivät kaupunkia yhdeksän vuoden ajan. Vuonna 1337 englantilaiset sotajoukot Mustan prinssin johdolla tekivät seudulla tuhojaan, jolloin asukkaat suojautuivat kaupungin muurien sisälle. 1400-luvun puolivälistä 1500-luvun puoliväliin kaupunki kehittyi pastellikaupalla. Ympäröivillä pelloilla kasvatettiin värimorsinkoa. Sen lehdet pestiin, kuivattiin ja murskattiin. Tämän jälkeen se muotoiltiin palloksi (ransk.  *cocagne*). Käymisen jälkeen niistä tuli rakeista tahnaa, jota käytettiin syvän sinisen väriaineen saamiseksi. Tästä yltäkylläisyyden ajanjaksosta on muistona suurten kauppiasperheiden rakentamat kartanot ja linnat. Samoin jäi elämään keskiaikainen käsite Pays de Cocagne, jolla viitataan maahan, jossa eletään yltäkylläisyydessä. 1500-luvun puolivälissä kilpailu indigon kanssa johti pastellikulttuurin rappeutumiseen ja katoamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 3.8.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire et Patrimoine Mairie de Puylaurens. Viitattu 3.8.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Pays de Cocagne Mairie de Puylaurens. Viitattu 3.8.2022. (ranskaksi)
4. ↑  Rodez > Carcassonne Tour de France 2022. Viitattu 3.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puylaurens** Wikimedia Commonsissa
**Seikkailijoitten luvattu maa** (engl. *The Far Country*) on vuonna 1954 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Anthony Mann. Elokuvan pääosissa esiintyvät James Stewart, Ruth Roman, Walter Brennan ja John McIntire. Elokuva on kuvattu Kanadassa, Albertassa sijaitsevassa Jasperin kansallispuistossa.

Juoni
-----

Klondiken kultakuumeen aikaiseen Dawson Cityyn sijoittuvassa tarinassa kaverukset Jeff Webster (James Stewart) ja Ben Tatem (Walter Brennan) kuvittelevat rikastuvansa myymällä karjalauman kovaan hintaan. Kaupungissa he joutuvat hankaluuksiin itsensä lainvalvojaksi nimittäneen Gannonin (John McIntire) ja hänen lakia kunnioittamattomien kätyriensä kanssa. Kun Tatem tapetaan, Websterin on pakko tehdä loppu rehottavasta laittomuuksien ja taisteluiden kierteestä. Tapahtumien tuoksinassa saluunanomistaja Ronda Castle (Ruth Roman) ihastuu Websteriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Seikkailijoitten luvattu maa Filming Locations *IMDb*. Viitattu 25.9.2019.
2. ↑  *Seikkailijoiden luvattu maa* -elokuvan DVD-julkaisun takakansiseloste. Universal, 2004.

Aiheesta muualla
----------------

* *Seikkailijoitten luvattu maa* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Dax** on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Adour-joen varrella, noin 52 kilometriä Bayonnen kaupungista koilliseen. Daxissa on departementin aliprefektuuri

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1913 rakennettu härkätaisteluareena *Arènes de Dax*. Areenalle mahtuu 8 000 katsojaa, ja se on Landesin departementin suurin areena. Areena isännöi kahta kaupungissa vuosittain järjestettävää juhlaa, *Fêtes de Dax* 15. elokuuta ja *Toros y Salsa* 10. syyskuuta.

Notre-Damen katedraali on rakennettu 1600-luvun puolivälin ja 1800-luvun lopun välillä. Tyyliltään se on uuskreikkalainen. Kirkon sisällä on samalla paikalla sijainneen 1200-luvulta peräisin olevan goottilaisen katedraalin ulko-ovi, joka tunnetaan nimeltä apostolien portaali.

Kunnan keskustassa oleva kuuma suihkulähde *Fontaine Chaude* on peräisin Rooman vallan ajalta. Suihkulähteen vesi on 64 asteista. Nykyisen muotonsa suihkulähde sai vuosina 1814–1818 Ludvig XVIII:n hallituskaudella.

Bordan museo, *Musée de Borda*, on alkujaan luonnontutkija Jacques-François Borda d'Oron luonnontieteellinen kokoelman, jonka kunta osti vuonna 1807. Museon suojelijana toimi hänen veljenpoikansa Jean-Charles de Borda, jonka mukaan museo on myös nimetty. Museo sijaitsee vuonna 1523 rakennetussa karmeliittakappelissa.

*Atrium Casino* on André Granetin suunnittelema art deco -tyylinen rakennus, joka vihittiin käyttöön vuonna 1928. Nykyään tämä entinen kasino toimii näyttelytilana ja ravintolana. André Granet suunnitteli myös kasinon vieressä olevan art deco -tyylisen hotellin, *Hôtel Splendidin*.

  

* Arènes de DaxArènes de Dax
* Notre-Damen katedraaliNotre-Damen katedraali
* Apostolien portaaliApostolien portaali
* Musée de BordaMusée de Borda
* Atrium Casino ja Hôtel SplendidAtrium Casino ja Hôtel Splendid

Urheilu
-------

### Paikallisia urheiluseuroja

* US Dax, rugby union
* Dax Gamarde basket 40, koripallo

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Jean-Charles de Borda (1733-1799), matemaatikko ja fyysikko
* Roger Ducos (1747-1816), poliitikko
* André Darrigade (s. 1929), ammattipyöräilijä

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Arènes tourismelandes.com. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Cathédrale Notre-Dame tourismelandes.com. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Dax Tour de France 2023. Viitattu 4.7.2023. (englanniksi)
5. ↑  Le musée de Borda Mairie de Dax. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)
6. ↑  L'Atrium tourismelandes.com. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)
7. ↑  Hôtel Le Splendid tourismelandes.com. Viitattu 4.7.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dax** Wikimedia Commonsissa
**Helleeniset kielet** on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Helleenisiin kieliin kuuluu reilun 13 miljoonan ihmisen puhuma nykykreikka murteineen ja tsakonian kieli sekä kreikan varhaisemmat vaiheet (muinaiskreikka). 1000-luvulla eaa. puhutun muinaismakedonian suhde helleenisiin kieliin on kiistelty.

Historia
--------

*Pääartikkeli: Kreikan kielen historia*
Kieliryhmän kantakielen kantahelleenin arvellaan eronneen indoeurooppalaisesta kantakielestä noin 3 000 – 2 000 eaa. yhdessä armenialaisten ja indoarjalaisten kielten kanssa, joista kantahelleeni erosi hieman myöhemmin. Helleeniset kielet kehittyivät Välimeren ympäristössä Kreikassa, Italiassa ja lähisaarilla.

Levinneisyys
------------

Helleenisten kielten (kreikan) levinneisyys; tummansinisillä alueilla kreikka on virallinen kieli.
Maailmassa on noin 13 miljoonaa kreikan kielen puhujaa. Heistä noin 10,7 miljoonaa Kreikassa ja noin 1,1 miljoonaa Kyproksella. Kreikka on virallinen kieli Kreikassa ja Kyproksella. Lisäksi kreikkaa puhutaan jonkin verran muun muassa Albaniassa (noin 15 000 puhujaa) ja muissa Balkanin maissa, Italiassa, Turkissa. Israelissa, Armeniassa ja Georgiassa sekä kreikkalaisissa maahanmuuttajayhteisöissä Yhdysvalloissa, Australiassa ja muissa maissa. Kreikka on myös yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Tsakonian kieltä puhuu äidinkielenään vajaa kaksituhatta ihmistä Kreikassa Peloponnesoksen alueella.

Luokittelu
----------

Antiikin Kreikan murrealueet Egeanmeren alueella.
### Helleenisten kielten sukupuu

kantahelleeni

1. alkukreikka
1. doori (länsiryhmä)
1. doorilainen murre
**1. tsakonian kieli**
2. lounaiset muinaiskreikan murteet
3. Akhaian doorilainen murre
2. mykeneläinen kreikka
1. Attikan murre (itäryhmä)
1. klassinen kreikka
1. koinee-kreikka
1. Bysantin kreikka
**1. nykykreikka**
* *ks. Nykykreikan murteet*

2. joonialainen murre (itäryhmä)
1. homeerinen kreikka (eeppinen kreikka)
3. akhaialainen murre (keskiryhmä)
1. Arkadian murre
2. Antiikin Kyproksen murre
3. aiolialainen murre (keskiryhmä)
1. Boiotian murteet
2. Thessalian murteet
3. Egean murteet
2. muinaismakedonia

Katso myös
----------

* Kreikan kieli
* Muinaiskreikka
* Nykykreikka

Lähteet
-------

1. ↑  The Ancient Macedonian Language according to Modern Sources *History of Macedonia (1)*. Viitattu 26.5.2020.
2. ↑  Greek *About World Languages*. Viitattu 26.5.2020.
**Äänestystapa** on menettely, jolla äänestäjä ilmaisee, mitä ehdotusta kannattaa. Äänestystapoja ovat esimerkiksi käden nostaminen, seisomaan nouseminen, huutoäänestäminen ja lippuäänestys. Avoimin lipuin äänestettäessä äänestäjän kanta käy ilmi kun taas suljetuin, eli umpilipuin äänestettäessä ei.

Ehdotuksen äänestystavasta tekee yleensä puheenjohtaja. Jos äänestystavasta täytyy äänestää, käytetään äänestystapana kättennostoa. Puheenjohtaja voi tehdä myös äänestysehdotuksen, jossa hän ehdottaa yhtä aikaa sekä äänestystapaa että äänestysjärjestystä. Joskus äänestystapa määritetään yhdistyksen säännöissä tai erikseen hyväksytyssä työjärjestyksessä.

Erilaisia äänestystapoja
------------------------

Avoimessa lippuäänestyksessä äänestäjä jättää äänestyslipun, johon jaa- tai ei-merkinnän tai muun sovitun merkinnän lisäksi on kirjoitettu äänestäjän nimi.

Salaisessa eli suljetussa äänestyksessä, äänestäminen toteutetaan yleensä lippuäänestyksenä. Sekin voidaan suorittaa nimenhuutoäänestyksenä, jolloin jokainen osanottaja jättää vuorollaan äänestyslippunsa uurnaan tai antaa sen ääntenlaskijoille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Wiberg, Matti: *Politiikan sanakirja : inhorealistin versio*, s. 638. Toimittanut Kalevi Koukkunen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Siltala, 2011. ISBN 978-952-234-048-1.
**Kalsiumsulfidi** (CaS) on kalsium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää loisteaineiden ja voiteluaineiden valmistukseen sekä tekstiiliteollisuudessa.

Ominaisuudet
------------

Puhtaana kalsiumsulfidi on valkoista, mutta epäpuhtauksien vuoksi se on usein harmahtavaa tai kellertävää. Alkeiskopiltaan yhdiste on kuutiollinen ja rakenne muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja reagoi veden kanssa muodostaen vetysulfidia. Myös hapot reagoivat kalsiumsulfidin kanssa muodostaen vetysulfidia. Kuumennettaessa kalsiumsulfidia kuumassa ilmassa se hapettuu kalsiumsulfaatiksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Kalsiumsulfidia muodostuu kuumennettaessa kalsiumin ja rikin seosta, mutta yleensä sitä valmistetaan pelkistämällä kalsiumsulfaattia hiilellä. Aikaisemmin kalsiumsulfidia saatiin myös sivutuotteena valmistettaessa natriumkarbonaattia niin kutsutulla Leblanc-prosessilla.

CaSO4 + 2 C → CaS + 2 CO2
Kalsiumsulfidia voidaan käyttää tekstiiliteollisuudessa poistettaessa karvanpoistoaineena nahkojenkäsittelyssä. Doupattaessa kalsiumsulfidia harvinaisilla maametalleilla saadaan loisteaineita, joita voidaan käyttää muun muassa LED:ien valmistukseen. Ainetta lisätään myös voiteluaineisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 283–284. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3 4  Richard C. Ropp: *Encyclopedia of the Alkaline Earth Compounds*, s. 138–140. Newnes, 2012. ISBN 9780444595539. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.2.2018). (englanniksi)
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 165. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1071. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.2.2018). (englanniksi)
Matkahuolto
**Bussiennakko** on Matkahuollon sopimusasiakkaille tarjottava lisäpalvelu, jossa vastaanottaja lunastaa paketin Matkahuollon toimipaikasta tai Lähikaupasta (K-Market) maksamalla siitä lähettäjän määräämän ennakkosumman. 

Vastaanottajan lunastettua lähetyksen Matkahuolto tilittää bussiennakkosumman lähettäjälle, osoitekorttiin merkitylle pankkitilille. 

Bussiennakkolähetyksen rahdin voi maksaa joko lähettäjä tai vastaanottaja. Rahdin hinnoittelu perustuu lähetyksen yhteispainoon etäisyydestä riippumatta. Bussiennakkolähetyksen hintaan lisätään kulloinkin voimassa oleva bussiennakkopalkkio. 

Bussiennakon voi liittää verkkokauppaan käyttämällä Matkahuollon xml-rajapintaa.

Palautus
--------

Lähetys palautetaan lähettäjälle viimeistään 21 vuorokauden jälkeen, mikäli vastaanottaja ei ole lunastanut lähetystä. Jos vastaanottaja ei ole lunastanut lähetystä kahden viikon kuluessa lähetyksen vastaanottamisesta kuljetettavaksi, pyydetään lähettäjältä ohjeita. Lähettäjän ohjeiden mukaan lähetys palautetaan heti tai lähettäjän pyynnöstä lähetystä voidaan pitää vielä viikko, jonka jälkeen se palautetaan lähettäjälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Lisäpalvelut sopimusasiakkaille *Lisäpalvelut sopimusasiakkaille*. Viitattu 16.12.2021.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bussiennakko**.
* Matkahuolto - Bussiennakko (Arkistoitu – Internet Archive)
* Matkahuolto - Pakettilähetyksen XML-rajapinta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kystationiini** (C7H14SN2O4) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste esiintyy tärkeänä välivaiheena rikkiä sisältävien aminohappojen kysteiinin ja metioniinin biosynteesissä ja aineenvaihdunnassa.

Ominaisuudet ja biosynteesi
---------------------------

Huoneenlämpötilassa kystationiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky 1M suolahappoliuoksessa on +23,7.

Kystationiinin biosynteesi ja metabolia eläimissä
Kystationiinin biosynteesi ja metabolia poikkeaa toisistaan aitotumaisten eliöiden ja esitumaisten eliöiden välillä ja toisaalta myös eläinten ja kasvien välillä. Eläimet tuottavat kystationiinia homokysteiinistä ja seriinistä kondensaatioreaktiolla, jota katalysoiva entsyymi on kystationiini-β-syntaasi. Kystationiinista muodostuu edelleen kysteiiniä ja α-ketovoihappoa kystationiini-γ-lyaasin eli γ-kystationaasin kanssa. Kasvit sen sijaan muodostavat kystationiinia fosfohomoseriinistä ja kysteiinistä kystationiini-γ-syntaasientsyymin katalysoimana. Myös bakteereilla on tämä sama entsyymi, mutta se hyödyntää fosfohomoseriinin sijaan joko asetyylihomoseriiniä tai sukkinyylihomoseriiniä. Kasveilla ja bakteereilla esiintyy entsyymiä nimeltä kystationiini-β-lyaasi eli β-kystationaasi, joka hajottaa kystationiinin homokysteiiniksi ja palorypälehapoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  L-cystathionine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 27.4.2017.
2. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 470. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. ↑  David A. Bender: *Amino Acid Metabolism*. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 9781118358191. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.4.2017). (englanniksi)
4. ↑  Arie Altman, Meira Ziv, Shamay Izhar: *Plant Biotechnology and In Vitro Biology in the 21st Century*, s. 287. Springer, 1999. ISBN. (englanniksi)
5. ↑  Pamela C. Champe, Richard A. Harvey, Denise R. Ferrier: *Biochemistry*, s. 262. Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 978-0-7817-6960-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.4.2017). (englanniksi)
**Kalsun työväentalo** oli Forssan kaupungin Kalsun kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Kalsun työväenyhdistys perustettiin vuonna 1916, ja samana vuonna yhdistys rakensi oman talon. Jäsenluku vaihteli alkuvuosikymmeninä 30–40 välillä. Toisen lähteen mukaan rakentaminen aloitettiin keväällä 1917 ja talo valmistui saman vuoden heinäkuussa. Tontti oli vuokrattu 50 vuoden sopimuksella, mutta myöhemmin se lahjoitettiin yhdistykselle.

Sisällissodan aikaan valkoiset hävittivät talon niin, että siitä sanottiin olleen jäljellä vain seinät. Sisällissodan jälkeen talo kunnostettiin, ja se oli ahkerassa käytössä. 1950-luvulla yhdistys sai korjaukseen apua myös Forssan työväenyhdistykseltä. Myöhemmin talo päätyi Forssan työväenyhdistyksen omistukseen, ja se myi talon vuonna 1974 yksityiskäyttöön.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Joulukuussa 1917 Kalsun työväen järjestyskaarti järjesti talolla iltaman. Vuonna 1928 talolla järjestettiin syysjuhla, jonka ohjelmassa oli kansankilpailuja, puhe, näytelmä ja tanssia. Tansseja järjestettiin 1940-luvulla sotien jälkeen viikoittain. Talolla voi pitää myös yksityisjuhlia, kuten häitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. 1 2  Pohjakallio, Lauri: *Lounaishämäläisiä työväentaloja. Teoksessa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys Vuosikirja 68*. Forssa: Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, 1999.
3. ↑  Hämeen Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  13.12.1917, no 128. Viitattu 17.11.2022.
4. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  30.8.1928, no 101. Viitattu 17.11.2022.
5. ↑  Forssan lehti *forssanlehti.fi*.  23.6.2016, no 101. Viitattu 17.11.2022.
**Antti Kalervo Iivonen** (s. 26. syyskuuta 1940 Vilppula) on suomalainen foneetikko. Hän on ollut Helsingin yliopiston fonetiikan professori 1980–2005 ja tutkinut kokeellista fonetiikkaa.

Iivonen siirtyi Oulun yliopistosta Helsinkiin apulaisprofessoriksi 1975. Edeltäjänsä professori Antti Sovijärven siirryttyä eläkkeelle Iivonen toimi virkaa toimittavana vuodet 1977–1980 ja sitten varsinaisena professorina vuoteen 2005. Tämän jälkeen hän oli 2006–2008 Helsingin yliopiston dosentti.

Iivosen erityisaloja ovat olleet saksan ja suomen kielen fonetiikka, saksan alueellinen vokaalivaihtelu, akustiikan ja foneettisen havaitsemisen suhde, puheen prosodiset ominaisuudet, lapsen fonologis-foneettinen kehitys, kielten foneettinen vertailu sekä vieraan kielen foneettinen oppiminen.

Iivonen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1990.

Teoksia
-------

* Iivonen, Antti: *Experimente zur Erklärung der spektralen Variationen deutscher Phonemrealisationen*. Diss. Commentationes Humanarum Litterarum, 45. Helsinki: Societas Scientarum Fennica, 1970. Teoksen verkkoversio.

Katso myös
----------

* Rikosäänilausunto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Iivonen, Antti hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Nimlot A** oli muinaisessa Egyptissä libyalaisen Meshwesh-heimon (myös nimellä Ma) suuri johtaja 21. dynastian aikaan. Hänet tunnetaan siitä, että hän oli 22. dynastian perustajan Shoshenk I:n isä.

Elämäkerta
----------

Nimlot A oli suuren Meshwesh-johtajan Shoshenk A:n poika ja näin ollen 21. dynastian faaraon Osorkon vanhemman täysveli. Hänen vaimonsa oli Tentshepeh A, hänellä oli poika, Shoshenk B josta myöhemmin tuli faarao (Shoshenk I). On todennäköistä, että heillä oli myös tytär, Mehtenweskhet B, joka avioitui Ptahin ylipapin Shedsu-nefertumin kanssa.

Kun Nimlot kuoli, hänen poikansa Shoshenk I:sta tuli Meshwesh johtaja. Shoshenk sai faarao Psusennes II luvan rakentaa Abydokseen suuri muistokirjoitus isänsä kunniaksi. Nimlot ja Tenstsheeh mainitaan myös Pasenhorin steelan sukuluettelossa.

  

```
               Shoshenk A = Mehtenweskhet           Tuntematon päällikkö
                          |                                 |
               + -------- + -------- +         + ---------- +
               |                     |         | 
       Osorkon vanhempi          Nimlot A = Tentshepeh
                                          |
                                  + ------------- +
                                  |               |
                             Shoshenk I       Mehtenweskhet B = Shedsu-nefertum
```

Lähteet
-------

1. ↑  Kenneth Kitchen, The Third Intermediate Period in Egypt (1100–650 BC), 1996, Aris & Phillips Limited, Warminster, ISBN 0-85668-298-5, §§ 85, 88, 90, 239, 437.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nimlot A
**Dawud** (myös *Daoud, Daud*; 1500-luvun alku – 1582) oli Songhain valtakunnan hallitsija eli *askia*.

Dawud oli yksi askia Muhammad Turen pojista. Hän seurasi hallitsijana veljeään Ishaq I:stä vuonna 1549. Dawud tuli tunnetuksi oppineena, hyväntahtoisena ja anteliaana hallitsijana, joka saattoi toimia myös hyvin häikäilemättömästi. Hän ylläpiti hyvin toiminutta hallintokoneistoa, edisti kauppaa, taiteita ja tieteitä ja rakensi suuria moskeijoita.

Songhain sotilaallinen mahti oli suurimmillaan askia Dawudin aikana. Hän löi Malin hallitsijan Ma Kanti Faranin Dibikaralassa, kannusti bambaroiden vastaista taistelua Djennéssä, teki sotaretkiä nykyisen Mauritanian eteläosien arabeja ja fulbeja vastaan ja torjui Naseren johtamien mosien hyökkäykset. Dawud kärsi ainoan tappionsa hausoille kaukaisessa Katsinassa. Marokon sulttaani Ahmad al-Mansur vaati Dawudia lopettamaan verojen keräämisen Taghazan suolakaivoksilla, mutta tämä lähetti Ahmadille lahjaksi 10 000 kultakolikkoa ja sai hänet luopumaan kaivosten valtaamisesta. Kotimaassaan Dawud miehitti tärkeimmät sotilas- ja hallintovirat pojillaan ja pojanpojillaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Dictionary of African Biography*, s. 171–172. New York: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-538207-5.
**Nimiavaruus** on tietojenkäsittelytieteessä formaalin kielen symboleja yhteen nippuun sitova määre. 

Nimiavaruuksia käytetään tyypillisesti ohjelmointikielissä, tiedostojärjestelmissä ja tietoverkoissa. Ohjelmointikielissä nimiavaruuksia käytetään jäsentämään ohjelmiston sisällä käytettäviä tunnisteita siten, ettei eri konteksteissa käytettyjen nimien välille synny päällekkäisyyksiä. Näin esimerkiksi ohjelman aliohjelmalla ja muuttujalla voi olla sama nimi. Tiedostojärjestelmissä nimiavaruus mahdollistaa nimien asettamisen tiedostoille sekä hakemistoille. Tietoverkoissa eri resursseille voidaan vastaavasti antaa nimet, jolloin kommunikointi laitteiden välillä on mahdollista. Samassa nimiavaruudessa ei voi olla samoja nimiä, vaikka ne tarkoittaisivatkin eri asioita.

Ohjelmointikielissä
-------------------

Ohjelmointikielissä nimiavaruus osoitetaan nimiavaruuden tunnisteella sekä paikallisella nimellä. 

C++-kielessä nimiavaruuksia käytetään osoittamaan yhteenliittyviä kokonaisuuksia (kuten mm. funktiot, luokat, enumeraatiot) ja joissa ei saisi olla törmäyksiä muiden vastaavasti nimettyjen kanssa. 
Nimiavaruuksien ulkopuolelta viittaamiseen käytetään kaksoispisteitä erottimena tai määrittämällä synonyymi, jolloin nimiavaruutta ei tarvitse toistaa viitatessa siihen. Nimiavaruudet voi määrittää itse ja on mahdollista käyttää sekä sisäkkäisiä nimiavaruuksia että nimiavaruuksien aliasointia.

Java käyttää nimiavaruuden osoittamiseen pakettinimiin perustuvaa hierarkiaa pistenotaatiolla: paketti osoittaa yhteenkuuluvien luokkien ryhmää ja määrittää nimiavaruuden johon ne kuuluvat. Luokan on sekä yksinkertainen nimi että täyspitkä nimi (engl. *fully qualified name*), joka sisältää sen paketin johon se kuuluu. 
Luokan `java.lang.String` pakettinimi on `java.lang` ja yksinkertainen nimi on `String`.

Kaikki ohjelmointikielet eivät tue nimiavaruuksia. Tällaisia ovat mm. C sekä Objective-C.

Katso myös
----------

* Linux-nimiavaruudet

Lähteet
-------

1. 1 2  Stroustrup, Bjarne: *The C++ Programming Language, 4th ed.*, s. 54, 391, 394. Addison-Wesley, 2015. ISBN 0-321-56384-0. (englanniksi)
2. ↑  Nested namespace definition (revision 2) *open-std.org*. Viitattu 25.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Namespace aliases *en.cppreference.com*. Viitattu 25.2.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3  David Flanagan: 2.11. Packages and the Java Namespace  November 1999. O'Reilly. Viitattu 21.4.2016. (englanniksi)
5. ↑  Michael Dippery: *Professional Swift*, s. 191. John Wiley & Sons, 2015.
**Dawn of Nothing** on vanhan koulukunnan black metal -albumi, jonka Impious Havoc julkaisi CD-levynä ja kasettina vuonna 2006. Vinyylinä Dawn of Nothing julkaistiin vuonna 2007. CD-levyllä ja vinyylillä levymerkkinä on Aphelion Productions. CD:n painos on rajattu 1 000 kappaleeseen. Kasetilla levymerkki on Wulfrune Worxxx ja sen painos on rajattu 300 kappaleeseen. Vinyylin painos on rajattu 500 kappaleeseen. Albumin on tuottanut Impious Havoc.

Albumin viimeinen kappale on CD:llä *Quintessence* on cover Darkthronen Panzerfaust-albumilta löytyvästä kappaleesta. Kasetilla ja vinyylin viimeinen kappale on *Drink the Poison*.

Dawn of Nothing
---------------

1. Created Not – 2.56
2. Messiah Before His Fall – 4.51
3. Purifying Fires – 4.05
4. From The Thousand Wounds – 3.49
5. Dawn Of Nothing – 5.24
6. Codex Of Death – 4.32
7. A Void Inside – 5.03
8. Quintessence – 7.09  \*
9. Drink The Poison – 5.58  \*\*

(\* = Darkthrone cover vain cd:llä)   

(\*\* = Vain kasetilla ja vinyylillä)

Aiheesta muualla
----------------

* Dawn of Nothing Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Dawn of Nothing* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alex Federleyn pilapiirros, jossa pilkataan sivistyneistön intoa suomalaistaa nimensä. Knalleihin ja pitkiin takkeihin pukeutuneet säätyläismiehet kyyristyvät "Ylioppilaiden keskusteluseuran nimenmuuttotoimikunta" -käytävään, josta tulevat ulos 'juntteina' suomalaisissa kansanpuvuissa.
**Nimien suomalaistamisella** tarkoitetaan Suomessa kansallisaatteen hengessä tapahtunutta liikettä, jossa muita kuin suomenkielisiä, yleensä ruotsinkielisiä, sukunimiä muutettiin suomenkielisiksi. Jotkut suomensivat samalla myös etunimensä.*lähde?*

Fennomaanit pitivät tärkeänä, että suomalaisilla pitäisi olla suomenkieliset sukunimet. Säätyläisillä yleisten vieraskielisten sukunimien suomalaistaminen muodostuikin 1900-luvun alkupuolella ajoittain suoranaiseksi joukkoliikkeeksi, ja varsinkin suuressa nimenmuutoksessa vuosina 1906 ja 1935 kymmenettuhannet ihmiset omaksuivat suomenkielisen sukunimen. Tällöin käyttöön tulleet sukunimet olivat aikaisemmista poiketen usein kaksiosaisia yhdyssanoja, ruotsinkielisten sukunimien käännöksiä.*lähde?*

J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. 12. toukokuuta 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto. Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä.

Katso myös
----------

* Luettelo suomalaistetuista sukunimistä

Lähteet
-------

1. ↑  B. Thilman: Suvuista ja sukunimistä (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Nimenmuuttoja.  *Suomalainen Wirallinen Lehti*, 12.05.1906, nro 109, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.08.2019.
3. ↑  Historia (Arkistoitu – Internet Archive) Suomalaisuuden Liitto
4. ↑  Sirkka Paikkala: Snellmanin 100-vuotispäivä ja sukunimien suomalaistaminen (Arkistoitu – Internet Archive) Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Päivitetty 16.1.2007. Viitattu 4.8.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Javanainen, Juha: *Snellmanin kunniaksi sukunimet suomalaisiksi: Snellmanin 100-vuotispäivän 12.5.1906 suuri sukunimien suomalaistamispäivä Tampereella ja muuallakin Suomessa*. Tampere: Juha Javanainen, 2006.
* Paikkala, Sirkka: *Se tavallinen Virtanen: Suomalaisen sukunimikäytännön modernisoituminen 1850-luvulta vuoteen 1921*. Väitöskirja, Helsingin yliopisto. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 959. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-567-X.
**Nimikirja** (ruots. *matrikel*) on rekisteri, jota jokainen valtion virasto tai laitos Suomessa on velvoitettu pitämään palveluksessaan olevista virkamiehistä ja työntekijöistä henkilöstön valintaa, palvelussuhteeseen perustuvien etuuksien ja velvollisuuksien määräämistä ja muiden henkilöstöasioiden hoitamista varten. Nimikirjasta säädetään nimikirjalaissa (1010/1989) ja -asetuksessa (1322/1989). 

Nimikirja sisältää varmistettua tietoa muun muassa virkamiehen koulutuksesta ja työhistoriasta. Nimikirja on julkinen, mutta siitä voidaan salata tietoja julkisuuslain perusteella. Nimikirjaa on pidetty hyödyllisenä erityisesti virkamiesten rekrytointeihin liittyen. Sen avulla on pystytty helposti saamaan kokonaiskuva henkilön koulutuksesta ja kokemuksesta.

Nimikirjan käytöstä Suomen valtionhallinnossa on tarkoitus luopua ja nimikirjalain kumoamista ehdottava lakiluonnos on lausuntokierroksella kesällä 2022. Henkilötietojen käsittely on edennyt merkittävästi lain säätämisen ajoista ja tavoitteena on yhdenmukaistaa julkisen sektorin henkilötietojen käsittelyä yksityisen sektorin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Nimikirjalainsäädäntöä koskeva selvitys*, s. 8. Valtiovarainministeriö, 2020. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Poliisi salasi julkiset perustiedot virkamiehistään ja kävi kaksi kierrosta turhaa oikeustaistelua *Helsingin Sanomat*.  6.4.2022. Viitattu 2.6.2022.
3. 1 2 3  Valtion henkilöstön nimikirjanpidosta on tarkoitus luopua *Valtiovarainministeriö*.  2.6.2022. Viitattu 2.6.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Nimikirja-asetus 1322/1989 *Finlex*.
**William de Mattia**, taiteilijanimeltään **Dema** (s. 28. huhtikuuta 1983 Criciúma, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai oikea laitapuolustaja.

Dema pelasi kotimaassaan Brasiliassa Figueirensen joukkueessa ennen siirtymistään Kreikkaan Skoda Xanthin joukkueeseen vuonna 2005. Dema pelasi Kreikassa vuoteen 2007 saakka käyden välillä lainalla divisioonajoukkue Kastoriassa.

Vuonna 2008 Dema palasi Brasiliaan alasarjajoukkue Santa Cruziin, mistä hän siirtyi seuraavana vuonna Marcílio Diasin riveihin. Suomeen Dema tuli 2009 Ykkösessä pelaavan PoPan joukkueeseen, missä hän pelasi 24 ottelua ja teki kuusi maalia. Kaudeksi 2010 hän siirtyi liigaseura Tampere Unitediin lainalle. Elokuussa 2010 Dema siirtyi HJK:hon vahvistamaan seuran rivejä euro-otteluihin. Kauden 2011 Dema aloitti omistajaseurassaan PoPa:ssa, mutta siirtyi kesän 2011 siirtoikkunan viime hetkillä vahvistamaan Hakaa loppukaudeksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Transfermarkt.co.uk
**Kerkkoo** on kylä Porvoossa, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen entisen Porvoon maalaiskunnan alueella. Kylä sijaitsee Porvoonjokilaakson kansallismaisemassa. 

Kerkkoossa on runsaasti kivikautisia asuinpaikkoja. Porvoonseudun vanhin löydetty asuinpaikka, Sointula, sijaitsee Kerkkoossa. Kerkkoon kivikautisia asuinpaikkoja on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuosina 1939, 1946 ja 2010.

Kerkkoossa asuu yli 800 henkeä. Kuuluisia asukkaita ovat olleet olympiavoittajat Lauri Lehtinen, Tapio Rautavaara, Matti Järvinen, Tapani Niku sekä olympiamitalistit Yrjö Nikkanen, Kalle Jalkanen ja Heikki Lehmusto. Raine Lampinen voitti useita moottoripyöräilyn suomenmestaruuksia ja hänen poikansa Simo Lampinen rallin suomenmestaruuksia ja Jyväskylän suurajoja. Simo Lampisen harjoittelutie tunnetaan nykyisin nimellä Rallitie.

Suksitehtaat
------------

Kerkkoo on vanha teollisuuskylä, joka tunnetaan erityisesti suksi- ja urheiluvälineiden valmistuksesta. Parhaimmillaan 1950- ja 1960-luvuilla Kerkkoossa on toiminut kolme urheiluvälinetehdasta: Lampinen, Karhu ja Lempinen. 

**Lampisen suksitehdas**
Emil Lampinen perusti suksitehtaan vuonna 1901. Se myytiin helsinkiläiselle Oy Urheilutarpeita Ab:lle vuonna 1916. Emil Lampinen perusti uuden suksitehtaan vuonna 1922.

**Kerko Sport**
Oy Urheilutarpeita Ab:n Arno Hohenthalin johdolla vuonna 1916 perustettu ja myöhemmin poikansa Rolf Hohenthalin jatkama urheiluvälineitä valmistanut yritys muutti vuonna 1966 nimensä Karhuksi ja edelleen vuonna 1973 Karhu-Titaniksi. Urheiluvälinevalmistuksen laajentuessa toiminta siirrettiin Karhu-Urheilulaitteet Oy:n nimen alaisuuteen. Karhu-Titanin luopuessa Karhu-Urheilulaitteet Oy:stä 1990-luvun alussa yrityksen nimi muutettin tuotteiden valmistuspaikkakunan mukaiseksi Kerko Sport Oy:ksi.

Vuonna 2010 Kerko Sport siirsi toimintansa Porvoon seudulla Ölstensin alueelle, joka tarjosi sen hetkisen liiketoimintaan sopivammat tilat. Näin päättyi Karhu-liikuntatuotteisiin liittyvä Kerkkoossa vuodesta 1916 jatkunut toiminta.

**Lempisen suksitehdas**
Lempisen suksitehdas valmisti Lumikko-merkkisiä suksia.

Kerkkoo on palkittu vuonna 2005 vuoden itä-uusmaalaisena kylänä aktiivisen yhdistys- ja yritystoiminnan ansiosta.

Kerkkoo on valittu vuoden 2012 uusmaalaiseksi kyläksi.

Aiheesta muualla
----------------

* www.kerkkoo.fi

### Viitteet

1. ↑  Legendaarisen Karhu-urheiluvälinefirman perillisellä menee hyvin – "Ei voi valittaa" *Helsingin Uutiset*.  10.5.2016. Viitattu 26.7.2023.
2. ↑  Namnbyte förestående för Kerko Sport  17.1.2017. Östnyland. Viitattu 26.7.2023. (ruotsiksi)
Koulurakennus. Vasemmalla sisäänkäynti koulun ravintolaan.
**Ravintolakoulu Perho - Helsinki Culinary School Perho** oli yksityinen suomalainen ravintolakoulu ja ammatillinen oppilaitos, jossa opetettiin hotelli- ja ravintola-alaa. Koulu toimi vuosina 1935–2016. 

Koulurakennus sijaitsee Helsingin Etu-Töölössä Perhonkadulla, katuosoitteessa Perhonkatu 11, 00100 Helsinki. Omistajataho rakennutti lisärakennuksen osoitteeseen Perhonkatu 10. Suurin osa ravintolakoulun opiskelijoista oli suomalaisia, mutta Restaurant Cook -osaamisalalla oli opiskelijoita useasta kansallisuudesta. Ravintolakoulu Perho oli säätiöpohjainen, jonka ylläpitäjä oli Haaga Instituutti -säätiö. Koululle oli myönnetty OKKA-säätiön kestävän kehityksen sertifikaatti. 

Ravintolakoulu Perho, Helmi Liiketalousopisto ja Haaga-Perho yhdistyivät 1. tammikuuta 2017 Perho Liiketalousopistoksi. Ravintola-alan koulutustoiminta jatkuu edelleen Töölössä. Koulutuksen järjestäjä on Perho Liiketalousopisto Oy.

Rakennus
--------

Koulurakennus on professori Aarne Ervin suunnittelema ja valmistui vuonna 1957. Tontti rakennukselle oli saatu jo 1951, ja montun kaivutyöt aloitettu, mutta rahapula esti pitkään varsinaisten rakennustöiden aloittamisen. Koulun tiloja on peruskorjattu vuosina 2007 ja 2008. Syksyllä 2015 valmistui lisärakennus Perhon Proffa, jonka avajaisia vietettiin 10. syyskuuta 2015. Uuden rakennuksen on suunnitellut arkkitehtiprofessori Jan Söderlund. Julkisivujen kasvis- ja hedelmäaiheiset piirustukset on suunnitellut muotoilijaprofessori Oiva Toikka. Lisärakennuksessa on tilaa 1500 neliötä, ja kerroksia viisi.

Opinnot
-------

Ravintolakoulu Perhosta valmistui ravintola-alalle kokkeja ja tarjoilijoita. Tutkinnon nimi oli *hotelli-, ravintola- ja cateringalan perustutkinto*. Tutkinnon laajuus oli 180 osp (osaamispistettä). Yhdistelmätutkintona oli mahdollista opiskella kokiksi ja suorittaa samalla aikuislukion oppimäärä ja ylioppilastutkinto. Opintojen pituus oli perusopetuspohjalta kolme vuotta ja lukiopohjalta kaksi vuotta. Ravintolakoulu Perhossa ei ollut mahdollisuutta suuntautua cateringalalle. Opintoihin haettiin kevään yhteishaussa, Restaurant Cook -opintoihin on ollut suorahaku. Restaurant Cook -opinnot tarjottiin englannin kielellä. Opiskelijamäärä oli 550.

Ravintola Perho
---------------

Ravintola Perho oli opiskelijoiden ensimmäinen työssäoppimispaikka. Perhon opiskelijat suorittavat työssäoppimisjaksojaan myös suomalaisissa ja eurooppalaisissa yhteistyöyrityksissä. Ravintolakoulun opetusravintolalle myönnettiin Joutsenmerkki elokuussa 2010.

Lähteet
-------

* Perhon historia (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Ravintolakoulu Perho-Helsinki Culinary School Perho
* Perho Liiketalousopisto
**Suomenputkikas** (*Dahlica fennicella*) on pieni, pussikkaiden heimoon kuuluva, perhoslaji. Joissakin lähteissä siitä käytetään myös nimeä **suomenpussikas**.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Lajin naaras on pieni, vain noin neljän millimetrin pituinen, siivetön hyönteinen, jonka peräpäässä on selvästi erottuva kartiomainen munanasetin. Väriltään se on vaaleanruskea. Takaruumis kaartuu alaspäin. Aikuisella perhosella on peräpäässään valkoinen tupsu. Koirasyksilöitä ei tunneta.

Suomenputkikkaan toukan ympärilleen rakentama toukkapussi on noin 5,0–6,2 mm:n pituinen, sikarimainen, poikkileikkaukseltaan pyöreä ja ulkopuolelta kokonaan maa-aineksella naamioitu.

Suomenputkikas on erotettu omaksi lajikseen kivikkopussikkaasta (*Dahlica lichenella*), jota se muistuttaa erittäin paljon ja lajien erottaminen on huomattavan vaikeaa. Pelkän toukkapussin ulkoasun perusteella sen voi sekoittaa myös muutamiin muihin lajeihin, joiden elintavat ovat kuitenkin muutoin erilaiset.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Suomenputkikasta pidettiin Suomelle endeemisenä lajina, mutta vuodesta 2003 alkaen lajia on löytynyt myös Virosta. Suomen alueella putkikkaan levinneisyys rajoittuu paikoittaisesti Etelä- ja Keski-Suomeen, mutta tämä johtunee etsimisen puutteesta ja laji lienee todellisuudessa melko yleinen.

Koska naaraat ovat monien muiden pussikaslajien tapaan siivettömiä, suomenputkikas ei lennä, mutta aikuisia perhosia voi tavata keväällä ennen lehtien puhkeamista.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Suomenputkikas lisääntyy neitseellisesti ja sen aikuisvaihe on hyvin lyhyt. Talvehtineet toukat koteloituvat toukkapussinsa sisälle varhain keväällä ja aikuinen naaras kuoriutuu kotelostaan pari viikkoa myöhemmin. Kuoriutunut naaras kiipeää pussinsa päälle ja aloittaa munimisen välittömästi. Noin puoli tuntia kestävän munimisen jälkeen naaras pudottautuu maahan ja kuolee. Uudet toukat kuoriutuvat pari viikkoa myöhemmin, rakentavat toukkapussin ja lähtevät etsimään ravintoa.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää puiden rungoilla syöden luultavasti niillä kasvavia sammalia ja jäkäliä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: kackmälar–säckspinnare. s. 520–521
2. ↑  Mikkola Kauri, Murtosaari Jussi ja Nissinen Kari: Perhosten lumo: suomalainen perhostieto. Tammi 2005. ISBN 951-31-3317-6 s. 210
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tomi Kumpulainen: "The evolution and maintenance of reproductive strategies in bag worm moths (Lepidoptera: Psychidae)". Väitöskirja, Jyväskylän yliopisto 2003
* Luomus: Dahlica fennicella[vanhentunut linkki]
* UniProt, Taxonomy: Dahlica fennicella (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q11895177
* Wikispecies: Dahlica fennicella
* BioLib: 45187
* EUNIS: 299387
* Fauna Europaea: 432791
* Fauna Europaea (new): 64599f67-42ea-4810-932f-863c867fdf2a
* GBIF: 4526096
* iNaturalist: 174035
* NCBI: 262199

 |

 |