recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Matematiikassa **säännöllinen alkuluku** on tietyntyyppinen pariton alkuluku. Alkuluku *p* on säännöllinen, jos se ei jaa *p*:nnen syklotomisen kunnan luokkalukua. Ensimmäiset säännölliset alkuluvut ovat:

3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 41, …
On otaksuttu, että säännöllisiä alkulukuja on äärettömän monta. Edelleen on otaksuttu, että *e*−1/2 eli noin 61 % kaikista alkuluvuista on säännöllisiä. Tässä tiheydellä tarkoitetaan luonnollista tiheyttä.

Säännölliset alkuluvut keksi Ernst Kummer, joka osoitti, että Fermat'n suuri lause on voimassa kaikille säännöllisille alkulukueksponenteille (ja siten myös niiden monikerroille).

Yhtäpitävä määritelmä säännölliselle alkuluvulle on, että alkuluku *p* on säännöllinen, jos *p* ei jaa Bernoullin luvun *B**k* osoittajaa kun *k* = 2, 4, 6, …, *p* − 3. 

Pariton alkuluku, joka ei ole säännöllinen, on nimeltään **epäsäännöllinen alkuluku**. Luku *B**k*, missä osoittaja on jaollinen *p*:llä, on nimeltään *p*:n **epäsäännöllisyyden indeksi**. Johan Jensen osoitti vuonna 1915, että on olemassa äärettömän monta epäsäännöllistä alkulukua. Näistä ensimmäiset ovat 37, 59, 67, 101, 103, 131 ja 149.

Aiheesta muualla
----------------

* The Prime Glossary: Säännöllinen alkuluku (englanniksi)
**Elizabeth Phillips** (s. 20. elokuuta 1986 Omak, Washington) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on otellut aiemmin UFCssä ja Invicta FC:ssa.

Ennen vapaaottelua Phillips työskenteli henkilökohtaisena urheiluvalmentajana.

Vapaaottelu-ura
---------------

### Amatöörinä

Phillips otteli ensi kerran amatöörinä Washingtonissa muun muassa LOTC- ja ROTR-järjestöissä. Hänen uransa ensimmäinen ottelu käytiin 20. kesäkuuta 2011, jolloin Phillipsin kamppailu päättyi tasapeliin. Hän voitti seuraavat kaksi kamppailua tuomariäänin Taylor Hughesia ja Melissa Deeria vastaan. Maaliskuussa 2012 Phillips kärsi amatööriuransa ensimmäisen tappion Jessamyn Dukea vastaan luovutuksella. Hän voitti seuraavan kamppailunsa Priscilla Whitea vastaan hajaäänin. Se oli samalla Phillipsin viimeinen amatööriottelu ennen hänen siirtymistään ammattilaiseksi.

### Ammattilaisura

Phillips hävisi uransa ensimmäisen ammattilaisottelun syyskuussa 2012 Miriam Nakamotoa vastaan. Kamppailu päättyi toisessa erässä tekniseen tyrmäykseen.

#### Conquest of the Cage (2013–2014)

Phillips siirtyi ottelemaan *Conquest of the Cage* -järjestöön, jossa hänen avauskamppailunsa oli Stevie VanAsschea vastaan heinäkuussa 2013. Phillips voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä erässä. Marraskuussa hän jatkoi voittokulkuaan Kristen Stenzelia vastaan. Phillips voitti kamppailun luovutuksella 49 sekunnissa, saadessaan Stenzelin takakuristukseen.

2014 Phillips kamppaili vielä kahdesti. Helmikuussa hän kohtasi Rachael Swatezin, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä lyönnein kolmannessa erässä. Toukokuussa Phillips kohtasi Katie Howardin ja voitti hänet tuomariäänin.

#### UFC (2014–2016)

Phillips otteli UFC:ssä ensimmäisen kerran 14. kesäkuuta 2014 *UFC 174* -tapahtumassa. Hän hävisi kamppailunsa Valérie Létourneaulle hajaäänin (28–29, 29–28, 29–28). Sama kohtalo toistui myös seuraavassa kamppailussa Milana Dudievaa vastaan elokuussa 2014. Macaossa käyty kamppailu päättyi hajaäänin (30–27, 28–29, 29–28) Phillipsin tappioon, joka oli samalla hänen uransa toinen peräkkäinen tappio.

2015 Phillips otteli yhden kerran, kohdatessaan Jessamyn Duken heinäkuussa. Hän voitti ensimmäisen ottelunsa UFC:ssä tuomariäänin (29–28, 29–28, 29–28).

2016 Phillips kohtasi syntymäpäivänään Raquel Penningtonin *UFC 202* -tapahtumassa. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27). Tappion jälkeen hänet vapautettiin sopimuksestaan.

#### Invicta FC (2017)

UFC:n jälkeen Phillips siirtyi ottelemaan Invictaan höyhensarjaan, jossa hän kohtasi Leah Letsonin. Phillips hävisi kamppailun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Elizabeth Phillips *ufc.com* Viitattu 10.10.2016 (englanniksi)
2. ↑  RAQUEL PENNINGTON VS ELIZABETH PHILLIPS *mmafighting.com* 21.8.2016 Viitattu 11.10.2016 (englanniksi)
**Archaeological Institute of America** (**AIA**, suom. *Amerikan arkeologinen instituutti*) on pohjoisamerikkalainen yleishyödyllinen yhteisö, jonka tarkoituksena on arkeologian tukeminen ja arkeologisten kohteiden suojelu.

Charles Eliot Norton perusti AIA:n 1879, kun hän kutsui kokoon kollegoitaan ja ystäviään perustamaan arkeologista järjestöä. Ensimmäisessä tapaamisessa oli paikalla 108 henkilöä. Norton valittiin järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. AIA avustaa ensimmäisen kerran arkeologisia tutkimuksia vuonna 1880, kun se tulee Adolph Bandalieriä, joka tekee kaivauksia Yhdysvaltain luoteisosissa ja Meksikossa.

Vuonna 1882 AIA perustaa Ateenaan arkeologisen instituutin, American School of Classical Studiesin. AIA:n julkaisema *American Journal of Archaeology* ilmestyy ensimmäisen kerran vuonna 1885. Järjestö pitää ensimmäisen vuosittaisen kokouksensa Connecticutin New Havenissa 1895.

Järjestö perusti vuonna 1907 Santa Fehen tutkimuslaitoksen School for American Archaeologyn. Neljä vuotta myöhemmin AIA muutti päämajansa Washingtoniin, jossa se jakaa American Institute of Architectsin kanssa The Octagon Housen. Vuonna 1948 AIA julkaisi ensimmäisen numeron *Archaeology*-lehteä. Järjestö aloitti palkinto-ohjelmansa 1965, kun se palkitsi Carl Blegenin työstään arkeologian hyväksi. AIA siirtää vuonna 1983 päämajansa Bostonin yliopistoon.

Toukokuussa 2008 AIA valitsi Indiana Jonesin näyttelijän Harrison Fordin johtokuntaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AIA History Archaeological Institute of America.  Arkistoitu 21.8.2007. Viitattu 2.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Harrison Ford Elected to AIA Board  16.5.2008. Archaeological Institute of America.  Arkistoitu 18.9.2009. Viitattu 17.1.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön kotisivut (englanniksi)
Hannu Peltomaa leikkaus­laitteiston ääressä vuonna 1977. Taustalla istuu Rauni Mollberg.
**Hannu Kalevi Peltomaa** (s. 17. huhtikuuta 1941 Toholampi) on suomalainen elokuvaohjaaja, -kuvaaja, -tuottaja ja -leikkaaja. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat palkittu dokumenttielokuva *Rantojen miehet* (1971) sekä pitkät lastenelokuvat *Taikapeli* (1984) ja *Kumma juttu* (1989). Peltomaa on tehnyt lisäksi toistasataa lyhyttä fiktio- ja dokumenttielokuvaa.

Peltomaa valmistui Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967. Yhdessä Virke Lehtisen kanssa hän toimi kuvaajana Aito Mäkisen elokuvissa *Vain neljä kertaa* (1968) ja *Muurahaispolku* (1970). Yhdessä Kari Sohlbergin kanssa Peltomaa kuvasi Mollbergin vuoden 1973 elokuvan *Maa on syntinen laulu*.

Kuvausprojektiensa ohessa Hannu Peltomaa teki veljensä Erkki Peltomaan kanssa lyhytelokuvia, kuten Anselm Hollon tekstittämään lauluun "Miten mielelläni" perustuvan *Huuto* (1970) ja rappioalkoholistidokumentin *Rantojen miehet* (1971), joka voitti Gran Prix’n Tampereen elokuvajuhlilla ja palkittiin myös valtionpalkinnolla. 1980-luvun alussa veljekset tekivät "Lapsen silmin" -teemalla lyhytelokuvat *Sunnuntaiaamu* (1981) ja *Kadulla* (1982). Niitä seurasivat lapsiaiheiset kokoillan näytelmäelokuvat *Taikapeli* (1984) ja *Kumma juttu* (1989).

Vuosina 1973–1980 Peltomaa toimi Kymen läänin läänintaiteilijana.

Syksyllä 2014 Peltomaa piti Imatralla valokuvanäyttelyn Ensonrannan tukkinippujen purkajista. Samassa työssä hän oli itsekin nuoruudessaan.

Hannu Peltomaan poika on sarjayrittäjä ja Raptori-muusikko Juho Peltomaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannu Peltomaa (Arkistoitu – Internet Archive), Uuden ja unohdetun elokuvan festivaali 21. – 22.2.2015. Viitattu 28.11.2016.
2. 1 2 3  Silius, Raimo (toim.): "Vuoden 1983 debytantit", *Studio 14. Elokuvan vuosikirja 1984*, s. 112–114. Suomen elokuvasäätiö, 1984.
3. 1 2  Lankia, Kaija: Aasin äänestä Mollbergin kuvaajaksi: Hannu Peltomaa on elokuva-alan moniosaaja. (Arkistoitu – Internet Archive) *Etelä-Saimaa* 31.1.2015. Viitattu 28.11.2016.
4. ↑  Sammalisto, Jukka: Taikapeli, As Films Go By -blogi 24. syyskuuta 2013. Viitattu 28.11.2016.
5. ↑  Juho Peltomaa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hannu Peltomaa Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hannu Peltomaa |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 
* Taikapeli (1984)
* Kumma juttu (1989)

 |
|  |
| Dokumentti- ja lyhytelokuvat (ohjaus) | 
* Huuto (1970)
* Rantojen miehet (1972)
* Tiedon lähteillä (1975)
* Balladi Sallista (1982)
* Otoksia valokuvaajan päivästä (1983)
* Kasvattava vapaus (1987)
* Kansanopetus Suomessa (1987)
* Rusinoita (1987)
* Raptori Moe! (1990)
* Tie Tammioon (1990)
* Sulku - Sulg (2003)
* Monoliitti (2008)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Arne Hülphers ja Zarah Leander Suomen-vierailullaan vuonna 1957.
**Arne Gunnar Valter Hülphers** [hylfers] (4. huhtikuuta 1904 Trollhättan – 24. heinäkuuta 1978 Norrköping) oli ruotsalainen pianisti ja kapellimestari.

Arne Hülphers vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Turussa. Hän opiskeli musiikkia Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1924–1932. Hän työskenteli Ruotsissa viihdeorkestereiden – muun muassa turkulaissyntyisen Håkan von Eichwaldin orkesterin – pianistina ja kapellimestarina 1930-luvulta alkaen sekä teki kiertueita Saksassa 1930-luvun lopulta vuoteen 1942 saakka. Hänen orkesterinsa esiintyivät myös elokuvissa ja levyttivät runsaasti.

Hülphersin ensimmäinen puoliso vuosina 1934–1955 oli laulaja Greta Wassberg (1904–1996) ja toinen puoliso vuodesta 1956 laulaja-näyttelijä Zarah Leander. Hülphers työskenteli Leanderin säestäjänä ja kapellimestarina, ja he tekivät useita kiertueita Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa ja Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3*, s. 83. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9

Aiheesta muualla
----------------

* Arne Hülphers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Hannu Pyykkönen** (s. 1950) on suomalainen opettaja. Hän toimi mikkeliläisen Päämajakoulun rehtorina vuosina 1990–2010 ja sitä ennen saman koulun opettajana ja vararehtorina.

Hannu Pyykkönen on toiminut myös Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokouksen kirkolliskokousedustajana kaksi kautta vuoteen 2013 saakka. Hän on perustanut vuonna 2005 yhdessä poikansa Petja Pyykkösen kanssa ortodoksisen verkkosivun, Ortodoksi.netin.

Häneltä on julkaistu kaksi teosta. Toinen yhdessä Lauri Uotilan ja Teuvo Tiihosen kanssa käsitteli Päämajakoulun satavuotista historiaa ja toinen yhdessä Petja Pyykkösen kanssa ja se käsitteli Mikkelin puretun ortodoksisen sotilaskirkon historiaa.

Teoksia
-------

* Uotila, Lauri & Pyykkönen, Hannu & Tiihonen, Teuvo: *Mikkelin, päämajakaupungin keskuskoulu 1889–1989*. Mikkeli: Mikkelin kaupunki, 1989. ISBN 952-90-1194-6.
* Pyykkönen, Hannu & Pyykönen, Petja: *Mikkelin ortodoksinen sotilaskirkko: Pyhän suurmarttyyri Georgios Voittajan kirkko vuosina 1908–1958*. Mikkeli: Ortodoksi.net, 2008. ISBN 952-92-3946-7.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikkelin seurakunnanvaltuuston jäsenet vv. 2008 - 2011 *Ortodoksi.net*.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 22.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Hannu Pyykkösen verkkosivut
* Hannu Pyykkösen esittely Suomen ortodoksisen kirkon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Elizabeth Jonas** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1559 vesillelaskettu 55-tykkinen kaljuuna. Alus oli ensimmäinen kolmesta laivastolle valmistetusta kaljuunasta. Se tilattiin korvaamaan *Henry Grace à Dieu*, joka tuhoutui tulipalossa 1553. Valmisteilla ollut alus nimettiin ensin *Peteriksi* ja sitten *Edwardiksi* ennen kuin se sai lopullisen nimensä *Elizabeth Jonas* vesillelaskettaessa.

Valmistus
---------

Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett. Köli laskettiin 1557. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1559. Aluksen aseistuksena oli kolme kanuunaa, kaksi puolikanuunaa, kahdeksantoista kulveriinia, kolmetoista puolikulveriinia ja yhdeksäntoista putkea sekä kolme pienempää tuliasetta.

Palvelus
--------

Alus oli kunnostettavana Woolwichissa 1585–1586 ja otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään Sir Robert Southwell. Alus osallistui taisteluun Espanjan voittamatonta armadaa vastaan.

Alus rakennettiin uudelleen 1597–1598 Woolwichissa, kun tilaus oli vahvistettu 27. syyskuuta 1597. Se palasi palvelukseen 1599 lordi Thomas Howardin amiraalilaivana.

Alus myytiin 1618.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield, Rif s. 1
**Archaía Epídavros** (kreik. Αρχαία Επίδαυρος; myös *Arhéa Epídavros*), aiemmin **Palaiá Epídavros** (Παλαιά Επίδαυρος; myös *Paleá Epídavros*), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla. Se kuuluu hallinnollisesti Epídavroksen kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 618 (vuonna 2011).

Archaía Epídavros noin vuonna 1810–1814.
Archaía Epídavroksen ("Antiikin Epidauros") eli Palaiá Epídavroksen ("Vanha Epidauros") nimi viittaa paikalla sijainneeseen antiikin aikaiseen Epidauroksen satamakaupunkiin. Nykyisen kylän alueella sijaitsivat muun muassa kaupungin akropolis eli linnavuori, satamat sekä pieni teatteri. Erityisesti Epidauros tunnetaan Asklepieionista ja suuresta Epidauroksen teatterista. Nämä arkeologiset kohteet sijaitsevat kylästä noin 8,5 kilometriä lounaaseen, lähellä Lygourióta. Nykyinen kylä on alun perin kalastajakylä. Sen nähtävyyksiin kuuluvat antiikin raunioiden lisäksi muun muassa bysanttilaiset kirkot. Pienemmällä teatterilla (samoin kuin Asklepieionin alueen suurella teatterilla) järjestetään kesäisin esityksiä.

Archaía Epídavros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Επιδαύρου, *Topikí Koinótita Archaías Epidávrou*), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Epídavroksen kylän lisäksi kylät Agía Paraskeví, Epáno Epídavros, Galáni, Panagía ja Panórama sekä Moní Kalamíou -luostari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 932.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Ancient Epidavros *Epidavros*. Viitattu 10.11.2015.
3. ↑  Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης. (Kallikrates-suunnitelma, Kreikan virallinen lehti) *Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας*, 11.8.2010, nro Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292.  Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ). Artikkelin verkkoversio (PDF).  (kreikaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Archaía Epídavros** Wikimedia Commonsissa
**Arne Rustadstuen** (14. joulukuuta 1907 Fåberg – 25. huhtikuuta 1978 Lillehammer) oli norjalainen maastohiihtäjä ja yhdistetyn hiihtäjä.

1930 Oslon MM-kisoissa Rustadstuen voitti kultaa 17 kilometrin hiihdossa ja sijoittui 50 kilometrillä hopealle. Seuraavana vuonna Oberhofin MM-kisoissa hän sijoittui yhdistetyssä pronssille. 1932 Lake Placidin olympialaisissa Rustadstuen sijoittui viidelläkympillä pronssille ja 18 kilometrillä viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa hän oli 18 kilometrillä kuudes.

Rustadstuen edusti seuratasolla Lillehammerin hiihtoseuraa. Norjan mestaruuden hän voitti 18 kilometrillä vuosina 1934 ja 1946.

Lähteet
-------

* Arne Rustadstuen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi) (hiihto)
* Arne Rustadstuen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi) (yhdistetty)

### Viitteet

1. 1 2  Arne Rustadstuen. *SR/Olympics*.  Arkistoitu 25.9.2015.  (englanniksi)
2. ↑  NM historie. *Langrenn.com*.  31.1.2007.  Arkistoitu 7.2.2008.  (englanniksi)
*Archaeoraptorin* väärennetty fossiili.
**Archaeoraptor** oli fossiili, jonka uskottiin olevan linnun ja liskon välimuoto. Se kuitenkin paljastui väärennökseksi.

Tapahtumat
----------

Marraskuussa 1999 *National Geographic* julkaisi uutisen Liaoningin maakunnasta Kiinasta löytyneestä fossiilista, joka oli tulkittavissa liskon ja linnun välimuodoksi. Toimittaja Christopher Sloan kirjoitti, että löytö on "todellinen puuttuva lenkki monimutkaisessa ketjussa, joka yhdistää dinosaurukset lintuihin". Väitetty välimuoto sai nimekseen *Archaeoraptor liaoningensis*. Paljastui, että kiinalaiset fossiilinkerääjät olivat väärentäneet sen: ruumis oli *Yanornis martini* -fossiililta ja häntä oli peräisin *Microraptor zhaoianus* -fossiililta.

*National Geographic* sai moitteita uutisoinnista, koska vertaisarvioidut lehdet *Nature* ja *Science* olivat molemmat hylänneet *Archaeoraptor*-uutisen ja ilmoittaneet, että uutinen ei täyttänyt lehtien standardeja, koska oli syytä epäillä, että fossiilia oli käsitelty ja että se oli laittomasti salakuljetettu Utahin Monticellon dinosaurusmuseoon.

Lähteet
-------

1. ↑  How Fake Fossils Pervert Paleontology [Excerpt; Scientific American] *Scientific American*. Viitattu 15.11.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Helen Briggs: ’Piltdown’ bird fake explained
* Hillary Mayell: Dino Hoax Was Mainly Made of Ancient Bird, Study Says
* Reed, Christina: Fossil Faux Pas
**Olgoi** (*Olga*, syntynyt noin 1818, kuolinaika tuntematon) oli inkeriläinen runonlaulaja. Kansallisuudeltaan hän oli inkeroinen.

Volmari Porkan Hevaan Vepsänkylässä vuonna 1883 tapaama "Olgoi-akka Tönttölästä" on yksi tuntemattomiksi jääneistä inkeriläisistä runonlaulajista. Matkakertomuksessaan Porkka kohottaa Hevaan seudun suurimmaksi runonlaulajaksi Lentiisissä asuneen Varvanan ja nimeää Tönttölän ja Ruitsan kylien parhaimmiksi laulajiksi Paroi Sakun naisen ja Nastoi Kormoin tyttären. Tuolloin noin 65-vuotiasta Olgoita Porkka kuvailee matkakertomuksessaan sanoilla "eräs vanha juoppo akka, jolta jälkeenpäin sain oivallisia lauluja".

Porkka törmäsi Olgoihin laulattaessaan paikkakunnan parhaimpana mieslaulajana itseään kehunutta metsänvartija Oleksia. Paikalla ollut "juoppo akka" ryhtyi korjailemaan "Kristukseksi" kutsutun metsänvartijan runoja, herätti runonkerääjän huomion ja pääsi lopulta itse laulamaan. Käytyään välillä Syrjissä ja Varvanan luona Lentiisissä Porkka palasi Hevaan kirkonkylään, jossa hän jatkoi Olgoin runojen muistiin merkitsemistä. Porkka kirjoitti häneltä muistiin 29 runotoisintoa, joista 20 on julkaistu *Suomen kansan vanhoissa runoissa*. Säkeitä on yhteensä 1803, joista 153 on jäänyt julkaisematta. Laulajan repertuaarin laajuutta on niiden perusteella mahdoton arvioida, koska malttamaton runonkerääjä tallensi pikakirjoituksella vain erityisen arvokkaina pitämänsä toisinnot.

Olgoin esittämistä laulurunoista merkittävimpiä ovat Ritvalan helkavirsinä tunnetut *Annikaisen virsi*, *Mataleenan virsi* ja *Hirvi ja käärme*, *Päivän päästön* legendaredaktio, länsisuomalaisperäinen *Anteruksen virsi*, *Sairastavan neidon* ainoa kristilliseen lopputoivotukseen päättyvä toisinto, *Kilpalaulanta* ja kolme lyyristä ketjua. Hänen laulajaprofiilissaan on havaittavissa Hevaan perinteen lisäksi huomattavan paljon Soikkolan runoalueelta tulleita vaikutteita. Mukana on myös kannakselaispiirteitä sekä Kaprion tai Tyrön aineksia, joiden selitykset saattavat löytyä laulajan liikkuvasta elämäntavasta. Keskeisiin aiheisiin kuuluvat sairaus ja kuolema, viha–rakkaus-suhde äitiä kohtaan sekä uskonnolliset motiivit. Runojen perusteella mahdollisesti aviottomana lapsena syntynyt ja elämässään kovia kokenut Olgoi on kansanrunoudentutkija Matti Kuusen mukaan "portteja muinaisuuteen avaava" poikkeusyksilö, jonka paikka on Inkerin suurimpien runonlaulajien rinnalla.

Lähteet
-------

* Kuusi, Matti: Olgoi-akka Hevaan Tönttölästä. Teoksessa: *Inkerin teillä*, s. 213–230. Kalevalaseuran vuosikirja 69–70. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1990. ISBN 951-717-616-3.

### Viitteet

1. ↑  Kuusi, s. 213–214.
2. ↑  Kuusi, s. 213–215, 226–227.
3. ↑  Kuusi, s. 227–230.
**Alexander Gebert** (s. 1977 Varsova, Puola) on puolalais-suomalainen sellisti, joka toimii Detmoldin musiikkikorkekoulun opettajana Saksassa ja oli vuosina 2004–2012 jäsenenä wieniläisessä Altenberg-triossa.

Alexander Gebert muutti Puolasta Suomeen vuonna 1980 perheensä mukana. Hän opiskeli Turun konservatoriossa Timo Hanhisen oppilaana.
Hän suoritti sellodiplominsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 2002 professori Heikki Rautasalon johdolla. Hänen muita opettajiaan Helsingissä olivat Csaba Szilvay, Victoria Yaglig, Kazimierz Michalik ja Marko Ylönen.

Vuosina 1995–1998 Gebert opiskeli synnyinmaansa Puolan valtion stipendiaattina Varsovan Chopin-akatemiassa, sitten Philippe Mullerin johdolla Pariisin konservatoriossa ja Natalia Gutmanin johdolla Stuttgartissa.

Alexander Gebert voitti ensimmäisen kansainvälisen kilpailunsa 16-vuotiaana. Vuonna 1997 hän tuli toiseksi Varsovan Lutoslawski -kilpailussa. Vuonna 2000 hän tuli ensin kolmanneksi Zagrebin Antonio Janigro -kilpailussa, sitten toiseksi Geneven kansainvälisessä sellokilpailussa ja lopulta voittajaksi Rooman Valentino Bucchi -kilpailussa.

Alexander Gebertin äiti on espoolainen viulupedagogi Grazyna Zeranska-Gebert ja sisar viulisti Anna Gebert.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaissellisti Altenberg-trioon, Turun Sanomat 20.1.2005, viitattu 11.12.2014.
2. ↑  Zeit des Übergangs, Das Altenberg Trio (Arkistoitu – Internet Archive), Magazin der Gesellschaft der Musikfreunde in Wien, Sept/Okt 2012. Viitattu 12.12.2014.
3. 1 2  Zeranska-Gebert, Grazyna: Huomenna iltakuudelta[vanhentunut linkki], Esse, Espoon seurakuntasanomat, Dec. 5, 2012. Retrieved Dec. 8, 2014.
4. 1 2 3  Alexander Gebert (Arkistoitu – Internet Archive), Hochschule für Musik Detmold, viitattu 11.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Alexander Fridolf Hasselblatt** (2. maaliskuuta 1834 Hamina – 1905 Siestarjoki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.[1]

Hasselblattin vanhemmat olivat varatuomari Carl Israel Hasselblatt ja Katarina Juliana Wendt. Hasselblatt oli naimisissa ja hänen kaksi poikaansa olivat everstejä. Hasselblatt tuli nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan 1849. Hänet ylennettiin 1854 vänrikiksi 3. (myöhemmin 9.) tarkk’ampujapataljoonaan, jossa hän osallistui Krimin sotaan 1854–1855. Hasselblatt ylennettiin aliluutnantiksi 1855, luutnantiksi 1856 ja alikapteeniksi 1859. Hänet komennettiin 3. reservitarkk’ampujapataljoonaan 1863 ja ylennettiin samana vuonna kapteeniksi. Vuonna 1888 hänet siirrettiin everstiluutnanttina 130. Hersonin, H.K.K. Suuriruhtinas Andrei Vladimirovitšin jalkaväkirykmenttiin, ylennettiin everstiksi seuraavana vuonna ja määrättiin 24. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Vuonna 1893 hänestä tuli 185. Lidan jalkaväkirykmentin komentaja. Armeijan jalkaväen reserviin hänet siirrettiin 1899, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina joulukuussa 1900.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Alexander Fridolf Hasselblatt *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 9.2.2020)
**Kumkum Mohanty** (s. 9. syyskuuta 1946 Cuttack) on intialainen odissitanssija. Hän on uransa aikana työskennellyt Odishan hallituksen kulttuurista vastaavana erikoissihteerinä vuoteen 2004, jonka jälkeen hän on johtanut omaa tanssikouluaan. Hän oli Kelucharan Mohapatran oppilas 11-vuotiaasta alkaen. Tanssijana hänelle on myönnetty useita palkintoja, joihin lukeutuu Sangeet Natak Akademin palkinto ja Padma Shri. Vuonna 2011 Odishan pääministeri Naveen Patnaik ojensi hänelle Srjan-odissi-instituutin Guru Kelucharanin palkinnon. Hän on myös opettanut odissia Intian teknillisiin korkeakouluihin lukeutuvassa IIT Bhubaneswarissa.

Mohanty esiintyi usein Kelucharan Mohapatran suunnittelemissa tanssiesityksissä yhdessä Sanjukta Panigrahin kanssa. He esittivät usein toistensa aviokumppaneita, kunnes Panigrahi lopetti tanssimisen vuonna 1994 sairastuttuaan syöpään. Itse suunnittelemissaan tansseissa Mohanty on käsitellyt eri aiheita intialaisesta filosofiasta, luontoon ja nationalistisiin kertomuksiin.

Mohanty on vuonna 2017 kuolleen kriketinpelaaja Yashpal Mohantyn äiti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kumkum Mohanty *Sangeet Natak Akademi*. Viitattu 10.11.2020.
2. ↑  Banerjee, Meena: I always improvise on stage: Kumkum Mohanty *The Hindu*.  27.6.2019. Viitattu 10.11.2020.
3. ↑  Chowdhurie, Tapati: In service of the art *The Hindu*.  28.1.2016. Viitattu 10.11.2020.
4. ↑  Gloria, Kumkum receive Guru Kelucharan award *New Indian Express*.  12.9.2011. Viitattu 10.11.2020.
5. ↑  In effort to get students to be 'in step' with arty side, IIT-Bhubhaneshwar introduces Odissi as subject *Firstpost*.  14.9.2015. Viitattu 10.11.2020.
6. ↑  Rath, Punya Rava: I Was Her Radha & Sanjukta Panigrahi Was My Krushna: Kumkum Mohanty *Odisha Bytes*.  25.8.2019. Viitattu 10.11.2020.
7. ↑  Banerjee, Ruben: Odissi changes its narrative to make it more appealing to the masses *India Today*.  3.4.2000. Viitattu 10.11.2020.
8. ↑  Foundation in Bhubaneswar in memory of the late cricketer Ben *New Indian Express*.  5.3.2017. Viitattu 10.11.2020.
**Wow-Dees** oli suomalainen Ari "Woude" Voutilaisen johtama vuonna 1986 perustettu rockyhtye. Siltä ilmestyi vuosina 1987–1988 kaksi singleä ja yksi albumi Atte Blomin ja Matti ja Teppo Ruohosen AMT-levymerkille. 

Wow-Dees syntyi Voutilaisen kyllästyttyä aiemman yhtyeensä Wouden suomenkieliseen musiikkiin. Uusi englanniksi laulanut yhtye oli käytännössä sama kuin vanha, vain Kosenius tuli rumpuihin (ja hänkin oli aiemmin soittanut myös Woudessa) ja Tapio Siitonen liittyi yhtyeen kosketinsoittajaksi. Wow-Deesin ainoan albumin ilmestymisen jälkeen Kosenius, Schiray ja Siitonen jättivät yhtyeen. Wow-Dees teki ennen hajoamistaan muutaman keikan kokoonpanolla, jossa aluksi rummuissa oli Pimme Korhonen (ex-Bad Sign ja Sleepy Sleepers), myöhemmin Jussi Sivonen, Lalli Leimio kitarassa (ex-Young Farmers) ja koskettimissa Seija Pöyhtäri.

Diskografia
-----------

### Singlet

* "(She's a) Talking Machine" (AMT, 1987)
* "Hey Mister" (AMT, 1987)

### Albumi

* *One for the Loving*  (AMT, 1988)

Kokoonpano
----------

Yhtyeessä soittivat One for the Loving -levyllä:

* Ari Voutilainen (laulu, kitara, huuliharppu)
* Risto Schiray (kitara, taustalaulu)
* Jarmo Halttunen (basso)
* Tapio Siitonen (koskettimet, taustalaulu)
* Antti Seppo (saksofoni, tamburiini, taustalaulu)
* Kimmo Kosenius (rummut)

Lähteet
-------

* Woude Finnmusic.netin tietokannassa
**Asier Riesgo Unamuno** (s. 6. lokakuuta 1983 Deba, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Eibaria.

Riesgo on ensimmäinen maalivahti, joka on torjunut Lionel Messin rangaistuslaukauksen. Ottelu Barcelonaa vastaan päättyi kuitenkin Recreativon 0–2-tappioon.

Ura
---

Riesgo on Real Sociedadin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiitymisensä ammattilaisurallaan Eibarissa, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi Eibarissa yhden kokonaisen ja yhden puolikkaan kauden, kunnes hänet kutsuttiin maaliskuussa 2004 takaisin Real Sociedadiin ykkösvahti Sander Westerveldin loukkaannuttua. 19. toukokuuta 2004 hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa Deportivo Alavésia vastaan.

Kaudella 2007–2008 Riesgo pelasi kaikki 42 ottelua, mutta joukkue ei kauden päätteeksi onnistunut nousemaan pääsarjaan. Elokuussa 2008 hän siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella Recreativoon 350 000 euron siirtosummalla. Real Sociedadilla oli kauden jälkeen takaisinosto-oikeus 4 300 000 eurolla.

Kaudella 2008–2009 Riesgo oli joukkueen kiistaton ykkösmaalivahti. 4. tammikuuta 2009 hän torjui kaksi rangaistuspotkua, kun Recreativo voitti Numancian numeroin 3–1.

Kesällä 2010 hän teki sopimuksen pamplonalaisseura Osasunan kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Barça edging closer to Liga glory UEFA. Viitattu 27.4.2009.
2. ↑  Badiola cierra la cesión de Riesgo a espaldas de los administradores diariovasco. Viitattu 27.4.2009.  (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Asier Riesgon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Kumi- ja Nahkatyöväen Liitto** (KNL) (1970-luvun alkuun asti **Suomen Nahka-, Jalkine- ja Kumityöväen Liitto**) oli vuosina 1930–1993 toiminut suomalainen SAK:hon kuulunut ammattiliitto. KNL:n toiminta päättyi, kun järjestö yhdistyi Kemian Työntekijäin Liiton (1970–1993) kanssa muodostaen uuden Kemianliiton.

Järjestön edeltäjä oli Suomen Nahka- ja Kumiteollisuustyöväen Liitto, joka lakkautettiin vuonna 1930. Sotien jälkeen liitossa käytiin suuntataistelua, jonka hävisivät järjestöä aiemmin hallinneet sosiaalidemokraatit ja valtaan nousivat kommunistit. 1970-luvulla KNL oli ainoa SKP:n "taistolaisen" opposition hallitsema ammattiliitto. Opposition riveissä vaikuttanut Väinö Huhtamäki toimi KNL:n puheenjohtajana 20 vuotta. Vuoden 1982 liittokokousvaaleissa sosiaalidemokraatit saivat 51,7 prosenttia äänistä kansandemokraattien jäädessä 48,3 prosenttiin.

Vuonna 1967 liitossa oli 6 300 jäsentä ja kolme vuotta myöhemmin 8 900. Vuonna 1983 jäsenmäärä oli 15 900. Liiton äänenkannattaja oli 1956–1993 ilmestynyt *Kumi- ja Nahkatyöläinen*, jota edelsi *Pinkoja* (1950–1956). KNL kuului Kansan Sivistystyön Liittoon vuosina 1966–1984.

Puheenjohtajat
--------------

* Artturi Pihkala
* Väinö Huhtamäki 1956–

Lähteet
-------

1. ↑  110 vuotta ammattiyhdistystyötä jäsenten olojen parantamiseksi (Arkistoitu – Internet Archive) (Kemianliitto)
2. ↑  Tapio Bergholm: Sopimusyhteiskunnan synty I. SAK 1944–1956 (Otava 2005), s. 94–95.
3. 1 2  Veli-Pekka Leppänen: / Huhtamäki, Väinö (1918–) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  13.10.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. ↑  Heikki Kehälinna & Harri Melin: Elvytyksestä uusiin haasteisiin. Näkökulmia SAK:n kasvuun ja muutokseen 1970-luvulla (SAK 1985), liite 8.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (KSL)
6. ↑  Toimintakertomus 1970[vanhentunut linkki] (KSL)
7. ↑  Heikki Kehälinna & Harri Melin: Elvytyksestä uusiin haasteisiin. Näkökulmia SAK:n kasvuun ja muutokseen 1970-luvulla (SAK 1985), s. 81.
8. ↑  linda.linneanet.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  Kansan Sivistystyön Liitto KSL ry:n toimintakertomukset 1964-2002 (Arkistoitu – Internet Archive) (KSL)
10. ↑  Tapio Bergholm: Sopimusyhteiskunnan synty I. SAK 1944–1956 (Otava 2005), s. 411.
**Asiamies** (ruots. *ombud, ombudsman*, aiemmin: ruots. *syssloman*) on henkilö, jonka päämies on valtuuttanut tekemään puolestaan jotakin, esimerkiksi tekemään jonkin oikeustoimen tai edustamaan päämiestä oikeudenkäynnissä tai viranomaisen luona. Asiamies ei ole työsuhteessa päämieheen. Asiamies tekee valtuutuksensa rajoissa valtuuttajan nimissä oikeustoimen, jonka perusteella valtuuttaja tulee oikeutetuksi ja velvoitetuksi kolmanteen henkilöön nähden. Asiamiehiä ovat esimerkiksi asianajaja, kauppaedustaja, huolitsija ja komissionsaaja. Virastoilla, säätiöillä ja yhdistyksillä on usein asiamies, joka edustaa niitä tuomioistuimessa tai virastossa. Oikeudenkäyntiasiamieheksi kutsutaan henkilöä, joka edustaa tai avustaa asianosaista tuomioistuimessa.

Asiamiehen asema perustuu yleensä toimeksianto- tai asiamiessopimukseksi kutsuttuun sopimukseen, mutta se voi perustua myös muuhunkin sopimukseen kuten edustussopimukseen. Jos henkilö, jonka kanssa asiamies tulee tekemään oikeustoimen, on tiedossa, päämies voi ilmoittaa tälle valtuutuksesta tiedonannolla. Valtuutus saa olla joko suullinen tai kirjallinen. Asiamiehen käyttö on luvallista riita- ja rikosjutuissa sekä hallintoasioissa, vaikka joissakin tapauksissa syytetyn on saavuttava myös itse oikeuteen. Vain asiamies, joka kuuluu Suomen Asianajajaliittoon, saa käyttää nimitystä asianajaja.

Lähteet
-------

1. ↑  *Svenskt lagspråk i Finland*, s. 250. Helsingfors: Schildts, 2004. ISBN 951-50-1423-9.
2. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
3. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
4. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palsta 39.
5. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica, osa I palsta 973.*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asiamies** Wikimedia Commonsissa
**Asiatyyli** on etenkin asiateksteissä käytettävä kielenkäytön ilmaisutapa, jonka tavoitteena on tiedon välittäminen tehokkaasti, tarkoituksenmukaisesti ja yksiselitteisesti. Asiatyylin käyttötarkoituksia ovat esimerkiksi tiedottaminen, vaikuttaminen, toiminnan ohjaaminen tai tiedon esilletuonti. Asiatyyliä käytettäessä ei pyritä vetoamaan tunteeseen, vaan argumentit pohjaavat järkeen, loogisuuteen tai todellisuuden kuvaamiseen ja erittelyyn. Asiatyyliä käytettäessä vältettäviä kielenkäytön tapoja ovat esimerkiksi puhekielisyydet, arkikielisyydet, vahvasti konnotatiiviset sanat, epäläpinäkyvät ilmaukset ja harvinaiset vierassanat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Laihanen, Esa: Hyvä asiatyyli *Kirjoittajan ABC-kortti*.  2005. Viitattu 29.9.2017.
2. ↑  Asiatyyli *Kielijelppi−Språkhjälpen-verkkopalvelu*. Helsingin yliopiston Kielikeskuksen äidinkielen viestintäopetuksen palveluyksikkö. Viitattu 29.9.2017.
3. ↑  Eija-Riitta Grönros: Arkikielestä yleiskieleen *Kielikello*.  4/2006. Viitattu 26.8.2019.
**Carl Fredrik Konstantin Castrén** (6. marraskuuta 1928 – 9. joulukuuta 1998) oli suomalainen vuorineuvos ja liike-elämän vaikuttaja. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri.

Yritysjohtajan uransa Fredrik Castrén aloitti vuonna 1960 tupakkatehdas Oy Ph. U. Strengberg Ab:n varatoimitusjohtajana ja vuodesta 1963 toimitusjohtajana. Vuonna 1967 Castrén siirtyi juuri luodun suuryritys Oy Nokia Ab:n apulaisjohtajaksi vastuualueenaan liiketoiminnan kehittäminen.

Vuodesta 1972 alkaen hän oli suomalaisten suuryritysten toimitusjohtaja: Ensin Strömbergillä, sitten Kymi Kymmene Oy:ssä ja vuodesta 1983 yhdistyneen Kymi-Strömbergin pääjohtajana.

Katso myös
----------

* Castrén

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus ABB:n sivuilla
* Kai Hoffman: Vuorineuvos Fredrik Castrén (1928–1998). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Talousvaikuttajat
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Fredrik Alfred Serlachius** (25. helmikuuta 1834 Sysmä – 16. marraskuuta 1899 Mänttä) oli suomalainen virkamies, tilanomistaja, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Serlachiuksen vanhemmat olivat nimismies Otto Johannes Serlachius ja Fredrika Margareta Sofia Stormbom ja puoliso vuodesta 1865 Gustava Charlotta Serlachius. Fredrik Alfred Serlachius tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1855, opiskeli yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuodesta 1856, oli ylimääräinen oppilas Ultunan maanviljelysopistossa Ruotsissa 1863 ja opiskeli Hohenheimin maanviljelysopistossa Württembergissä 1865. Hän oli vt. aliopettaja Otavan maanviljelyskoulussa 1859, vakinainen aliopettaja 1860, maanviljelyskoulun vt. esimies vuodesta 1860 ja vt. johtaja vuodesta 1864. Mikkelin läänin vt. lääninagronomi Serlachius oli vuodesta 1865 ja vakinainen vuodesta 1867. Hän omisti myös Sokkolan tilan Mikkelin pitäjässä ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Serlachius sai 1895 ja Mikkelin läänin maanviljelysseuran kultamitalin 1890.

Julkaisuja
----------

* *Otavan maanviljelyskoulu 1859–1884*. 1884, Fredrik Alfred Serlachius, Gideon Serlachius
* *Mikkelin läänin Savonpuoleinen osa*, 1885, Nils Grotenfelt, K. G. Hegerström, F. A. Serlachius

Lähteet
-------

1. 1 2  Pia Puntanen: Maanviljelysneuvos Fredrik Alfred Serlachius (1834–1899). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2009. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.6.2022.
2. ↑  Fredrik Alfred Serlachius.  *Mikkeli*, 11.12.1899, nro 141, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.6.2022.
**Ferran Corominas Telechea** eli **Coro** (s. 5. tammikuuta 1983 Vilobí d'Onyar, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Coro on Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. marraskuuta 2003 kotiottelussa Real Zaragozaa vastaan.

Kauden 2005–2006 viimeisellä sarjakierroksella ottelussa Real Sociedadia vastaan Coro pelasti joukkueensa putoamiselta viime minuutin maalilla. Ottelu päättyi Espanyolin 1–0-voittoon, ja tämän vuoksi Deportivo Alavésin kohtaloksi tuli pudota pääsarjasta. Coro onnistui maalinteossa myös Copa del Reyn loppuottelussa, jonka Espanyol voitti lopulta selvin 4–1 numeroin.

Kaudella 2006–2007 hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Espanyol eteni myös Uefa-cupin loppuotteluun, jossa vastaan asettui toinen espanjalaisjoukkue Sevilla. Sevilla voitti loppuottelun rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.

Aiheesta muualla
----------------

* Ferran Corominasin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Raymond B. Egan** (14. marraskuuta 1890 Windsor – 13. lokakuuta 1952 Westport) oli kanadalaissyntyinen populaarimusiikin sanoittaja. Kaksivuotiaana Yhdysvaltoihin muuttanut Egan opiskeli Michiganin yliopistossa ja muutti vuonna 1920 New Yorkiin sanoittamaan musiikkia Broadway-näytelmiin. Hän työskenteli muun muassa Walter Donaldsonin, Ted Fio Riton, Harry Tierneyn, Richard Whitingin ja Gus Kahnin kanssa.

Eganin Broadway-näytelmiin kuuluvat muun muassa *Robinson Crusoe, Jr.*, *Silks and Satins* ja *Holka Polka*. Hän sanoitti kappaleita myös elokuviin kuten *Paramount on Parade* (1930), *Punatukkainen Lilli* (1932) ja *Naisten suosikki* (1933).

Raymond Egan kuoli Westportissa, Connecticutissa, vuonna 1952.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Raymond B. Egan *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 19.12.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Raymond B. Egan** on Wikiaineistossa (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama (2. kroatialainen)** (saks. *23. Waffen-Gebirgs-Division der SS „Kama" (kroatische Nr. 2)*) oli vuonna 1944 pääosin Bosnian muslimeista koottu Waffen-SS:n vuoristojääkäridivisioona, joka ei ehtinyt koskaan kunnolla aloittaa toimintaansa. Bosnialaisille oli 1943 perustettu kroaateilla ja saksalaisilla täydennetty 13. Waffen-SS-vuoristodivisioona Handschar ja seuraavana keväänä ryhdyttiin kokoamaan toista muslimidivisioonaa. Uusia miehiä saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 4000. Osaston koulutus jäi kesken, kun se hajotettiin karkuruuden lisääntymisen vuoksi syyskuussa 1944. Divisioona ei tiettävästi koskaan osallistunut taisteluihin. Sen numero 23. annettiin myöhemmin hollantilaiselle panssarikrenatööridivisioonalle.

Handscharin tavoin myös Kama-divisioonaa täydennettiin katolisilla kroaateilla ja saksalaisilla upseereilla. Nimi *Kama* tarkoitti Balkanin paimenten käyttämää pientä tikaria.

Lähteet
-------

1. ↑  Mauno Jokipii: *Hitlerin Saksa ja sen vapaaehtoisliikkeet: Waffen-SS:n suomalaispataljoona vertailtavana*, s. 156. SKS, Helsinki 2002. ISBN 951-746-335-9.
**Carlos Antonio López** (4. marraskuuta 1790 Asunción – 10. syyskuuta 1862 Asunción) oli Paraguayn presidentti ja diktaattori vuosina 1844–1862.

Paraguayn ensimmäisen diktaattorin José Gaspar Rodríguez de Francian kuoleman jälkeen maata hallitsi juntta. Vuonna 1841 kongressi nimitti Lopezin konsuliksi ja vuonna 1844 seuraava kongressi valitsi hänet presidentiksi.

López oli juristi ja yksi maansa parhaiten koulutetuista miehistä. Hän oli monessa asiassa edeltäjänsä vastakohta, myös ulkoisesti: Francia oli langanlaiha, Lopez pulska. Francia oli idealisti, López käytti asemaansa oman varallisuutensa kasvattamiseen, ja nousi pian maan suurimmaksi maanomistajaksi.

Kuitenkin Paraguay kehittyi Lópezin valtakaudella. Väkiluku kasvoi, maanteitä ja lennätinlinjoja rakennettiin. Lisäksi hän vastusti orjuutta ja sääti lain, jonka mukaan orjien lapset eivät olleet enää orjia, vaan vapaita kansalaisia.

Lähteet
-------

1. ↑  Carlos Antonio López Encyclopedia Britannica. Viitattu 27.11.2013.
2. 1 2 3  Dannin M. Hanratty and Sandra W. Meditz, toim: Carlos Antonio Lopez *Paraguay: A Country Study*.  1988. GPO for the Library of Congress. Viitattu 27.11.2013.
3. ↑

Paraguayn lippuParaguayn presidentti
C.A. López | F.S. López | Machain\* | Rivarola | Jovellanos\* | Gill | Uriarte | Bareiro | Caballero | Escobar | J.G. González | M. Morínigo\* | Egusquiza | Aceval | Carvallo\* | Escurra | Gaona\* | Báez\* | Ferreira | González Navero\* | Gondra | Jara\* | Rojas\* | Peña\* | González Navero\* | Schaerer | M. Franco | Montero\* | Gondra | Eus. Ayala\* | El. Ayala\* | Riart\* | El. Ayala | Guggiari | Eus. Ayala | R. Franco\* | Paiva | Estigarribia | H. Moríñigo | Frutos\* | J.N. González | Rolón\* | Molas | Chaves | Romero\* | Stroessner | Rodríguez | Wasmosy | Cubas | González Macchi | Duarte | Lugo | F. Franco | Cartes  
\* *väliaikainen tai toimessa*



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Itä-Suomen Työmies** oli Viipurissa vuonna 1918 ilmestynyt sanomalehti.

Vuodenvaihteessa 1918 perustettu *Itä-Suomen Työmies* oli punakaarteja ja työväenliikkeen vallankumouslinjaa vastustaneiden oikeistososiaalidemokraattien äänenkannattaja. SDP:n puolueneuvosto erotti sen sekä samanhenkisen *Työn Vallan* puolueesta ja sisällissodan alettua punaiset estivät niiden ilmestymisen.

*Itä-Suomen Työmies* jatkoi ilmestymistään heti sisällissodan jälkeen. Se lähestyi vähitellen SDP:n uutta tannerilaista linjaa ja lakkasi ilmestymästä vuoden 1918 lopussa tehden tilaa toimintansa aloittaneelle *Kansan Työlle*. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana toimi Vilho V. Viitanen (Viita) ja loppuvaiheessa Evert Huttunen.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 200. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. 1 2  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 201. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
3. ↑  *Suomen lehdistön historia 2: Sanomalehdistö suurlakosta talvisotaan*, s. 192–193. Kuopio: Kustannuskiila, 1987. ISBN 951-657-198-0.
4. ↑  *Suomen lehdistön historia 2: Sanomalehdistö suurlakosta talvisotaan*, s. 193. Kuopio: Kustannuskiila, 1987. ISBN 951-657-198-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Itä-Suomen Työmies* digitoituna kansalliskirjastossa
**Laukaan korjaamo** oli Tie- ja Vesirakennushallituksen (TVH) keskuskorjaamo Laukaassa. Se perustettiin vuonna 1944 puolustusministeriön linnoitustoimiston korjaamona. Linnoitustoimisto luovutti sen TVH:lle vuonna 1945 rakennustöiden ollessa yhä kesken. Vuonna 1946 TVH siirsi keskuskorjaamonsa Korialta Laukaaseen. Korjaamo oli suoraan TVH:n alainen ja sitä johdettiin Helsingistä. Siellä korjattiin TVH:n autoja ja muuta tienpitokalustoa, kehiteltiin uutta kalustoa muun muassa lumiaurojen prototyyppejä, sekä valmistettiin koko Suomen siltalaakerit. Korjaamo työllisti parhaimmillaan 150 henkeä. Korjaamon toiminta TVH:n keskuskorjaamona lakkautettiin vuoden 1961 alusta ja se muutettiin Keski-Suomen tie- ja vesirakennuspiirin konekorjaamoksi. Siellä tehtiin kuitenkin TVH:n ja muiden piirien töitä kunnes vuonna 1964 se supistettiin normaalin piirikorjaamon tasolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Erkki Laitinen et al.: *KESKI-SUOMEN teillä : Keski-Suomen tiepiiri 50 vuotta*, s. 171. Jyväskylä: Keski-Suomen tiepiiri, 1997. ISBN 951-726-374-0.
**Carlos Reina Aranda** (s. 27. heinäkuuta 1980 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkue
------------

Aranda on yksi monista Real Madridin kasvateista, joka ei ole onnistunut noustessaan murtautumaan seuran edustusjoukkueeseen. Hän ei ole pelannut edustusjoukkueen paidassa yhtään sarjaotteluita, mutta teki ensiesiintymisensä kaudella 1999–2000 Mestarien liigan ottelussa Moldea vastaan. Kaudella 2000–2001 hän pelasi toisen ottelunsa edustusjoukkueessa, niin ikään Mestarien liigassa.

Tammikuussa 2002 hän siirtyi sorialaisseura Numanciaan ja oli tärkeässä osassa, kun joukkue onnistui säilyttämään paikkansa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Hyvin sujuneen puolikautisensa jälkeen hän teki viisivuotisen sopimuksen Villarrealin kanssa. Aranda jäi kuitenkin uudessa seurassaan vähälle peliajalle ja niin hän palasi takaisin Numanciaan tammikuussa 2003.

Kaudeksi 2004–2005 Aranda teki sopimuksen Sevillan kanssa. Ensimmäisessä UEFA Cupin ottelussaan 4. marraskuuta 2004 hän teki maalin saksalaista Alemannia Aachenia vastaan. Hän sai kohtalaisesti vastuuta ensimmäisellä kaudellaan, mutta toiselle kaudelle tehdyt hankinnat Javier Saviola, Luís Fabiano ja Frédéric Kanouté ajoivat hänet lopulta lainalle Albaceteen. Joukkue oli tuttu, sillä hän edusti sitä myös kaudella 2003–2004 ennen siirtymistään Sevillaan.

Arandan toinen pesti albaceteläisseurassa ei sujunut kuitenkaan yhtä hyvin kuin edellinen, häntä syytettiin muun muassa epäurheilijamaisesta käytöksestä joukkueen sisällä. Myöhemmin hän kertoi joutuneensa pakonalaisena lehdistön eteen pahoittelemaan käytöstään.

Vuodet 2006–2008 hän edusti Segunda Divisiónissa pelanneita Real Murcia ja Granada 74:ää. Ensimmäisellä kaudellaan Murciassa hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 11 osumallaan.

Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Numanciaan, joka oli noussut maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin neljättä kertaa historiansa aikana. Hän pelasi kauden aikana 20 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.

16. heinäkuuta 2009 Aranda teki sopimuksen Osasunan kanssa. Osana kauppaa hyökkääjä Kike Sola matkasi sorialaisseuraan.

Lähteet
-------

1. ↑  Aranda se marcha cedido al conjunto manchego por el Sevilla AS. Viitattu 18.12.2010. (espanjaksi)
2. ↑  Aranda afirma que el club ha manchado su imagen y que no pondrá problemas para irse La Verdad. Viitattu 18.12.2010. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Carlos Arandan tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)