recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peggy Annette Whitson** (s. 1960-02-099. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen avaruuslentäjä ja biokemisti. Whitson on ensimmäinen Kansainvälisen avaruusaseman komentajana toiminut nainen ja hän on pisimpään avaruudessa ollut yhdysvaltalainen.

Lennot
------

### Retkikunta 5

Whitsonin ensimmäinen avaruuslento oli 2002 Retkikunta 5 (Expedition 5) Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Laukaisu tapahtui avaruussukkula Endeavourin lennolla STS-111 2002-06-05 21:22:495. kesäkuuta 2002 kello 21.22 (UTC) ja laskeutuminen Endeavourin lennolla STS-113 2002-12-07 19:37:127. joulukuuta 2002 kello 19.37 (UTC).

### Retkikunta 16

Whitsonin toinen lento oli Retkikunta 16 (Expedition 16) Kansainväliselle avaruusasemalle, millä Whitson toimi aseman komentajana.
 Whitson lähti avaruuteen Sojuz-aluksen lennolla Sojuz TMA-11 2007-10-1010. lokakuuta 2007 ja palasi 2008-04-1919. huhtikuuta 2008 samalla aluksella ja lennolla. Laskeutuminen tapahtui ennakoitua jyrkemmässä kulmassa. Whitson ja kaksi muuta lennolla ollutta avaruuslentäjää kokivat yli kymmenen kertaa Maan pinnan painovoiman suuruisia voimia laskeutumisen aikana. Laskeutumisen jälkeen avaruuslentäjien tilaa kuvattiin tyydyttäväksi.

Lähteet
-------

1. ↑  NASA: "Peggy A. Whitson (Ph.D.)" *Biographical Data*. National Aeronautics and Space Administration. Viitattu 17.9.2007.
2. 1 2  Sojuz-kapselilla hurja paluu avaruudesta  19.4.2008. Helsingin Sanomat. Viitattu 20.4.2008.
3. ↑  Tariq Malik: Space Station Astronauts Prepare for Crew Swap Space.com.  English
4. ↑  Tariq Malik: Astronauts Ponder State of Space Exploration Fox News.  English
5. ↑  Spaceflight Now | Breaking News | Whitson describes rough Soyuz entry and landing 2.5.2008. Viitattu 1.11.2009

Aiheesta muualla
----------------

* NASA Biography
* Spacefacts biography of Peggy Whitson
* NASA Expedition 16

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Akuutti** on Ylen kanavilla vuodesta 1994 esitetty terveysohjelma. Se tarjoaa katsojille tutkittua tietoa terveydestä, oivalluksia ja tuoreita näkökulmia hyvinvoinnista sekä koskettavia tarinoita. *Akuutin* ohjelmapaikka on Yle TV1:llä tiistaisin iltakahdeksalta. Lisäksi *Akuutti* näkyy Yle Areenassa. Ohjelmalla on viikoittain yli 400 000 katsojaa.

*Akuuttia* tuotetaan Helsingissä, mutta sitä kuvataan ympäri Suomea. Ohjelman tuottajana toimii Tarja Haapala-Easton.

*Akuuttia* tuotettiin aiemmin Oulussa. Elokuussa 2016 Yle ilmoitti siirtävänsä tuotannon Helsinkiin ja irtisanovansa Oulun ohjelmantekijät. Osalle heistä tarjottiin siirtoa Helsinkiin.

Vuonna 2005 opetusministeriö myönsi ohjelman tekijäryhmälle Valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Palkinnon perusteluissa kiitettiin esimerkiksi ohjelman ja katsojien välistä vuorovaikutusta. *Akuutti* on saanut myös Neurologiasäätiön tunnustuksen vuonna 2003 ja Invalidiliiton Kunniakämmen-palkinnon vuonna 2004. Vuonna 2005 Sydäntutkimussäätiö myönsi *Akuutille* tiedonjulkistamispalkinnon sydän- ja verisuonisairauksien tieteenalalla. Toisaalta Skepsis myönsi vuonna 2000 *Akuuttia* tekevälle työryhmälle Huuhaa-palkinnon "uskomuslääkintää koskevan tiedon yksipuolisesta ja kritiikittömästä tarjoamisesta."

Lähteet
-------

1. 1 2  Akuutti eilen - tänään - huomenna Yle. Viitattu 19.10.2014.
2. ↑  TV-mittaritutkimuksen tuloksia: Yle TV1 Finnpanel. Viitattu 19.10.2014.
3. ↑  Yle irtisanoo valtionpalkinnon saaneen terveysohjelma Akuutin työntekijät – osalle tarjottu töitä Helsingistä, *Helsingin Sanomat* 11.10.2016. Viitattu 3.12.2016.
4. ↑  Akuutin teko Oulussa loppuu – seitsemän sai lähtöpassit *Kaleva.fi*. Viitattu 21.8.2017.
5. ↑  Vuoden 2005 tiedonjulkistamispalkinnot jaettiin  31.5.2005. Opetus- ja kulttuuriministeriö.  Arkistoitu 19.10.2014. Viitattu 10.10.2013.
6. ↑  Huuhaa-palkinto teki tehtävänsä? *Skeptikko-lehti*.  3/2003. Skepsis. Viitattu 10.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Akuutti Ylen sivuilla
**Tyvipikikärsäkäs** (*Pissodes pini*) on kärsäkkäiden heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen tyvipikikärsäkäs on kooltaa 6,5-8 mm. ja sillä on ruskealla pohjalla keltaisia täpliä, jotka ovat peitinsiipien takareunassa sulautuneet yhteen poikkijuovaksi. Tyvipikikärsäkkään kärsä on pitkä ja ohut ja sen tuntosarvet lähtevät kärsän keskeltä toisin kuin tukkimiehentäillä (*Hylobius abietis*), jonka tuntosarvet lähtevät kärsän päästä. 

Tyvipikikärsäkäs on Suomen pikikärsäkkäistä yleisin aiheuttaen suurimman osan männyntaimikoiden pikikärsäkkäiden aiheuttamista metsätuhoista. Tyvipikikärsäkkäät ovat myös merkittäviä seuraustuholaisia männyille lumi-, myrsky-, pistiäis- ja perhostuhojen yhteydessä. Latva- (*Pissodes piniphilus*) ja taimipikikärsäkkäät (*Pissodes castaneus*) aiheuttavat samantapaista tuhoa taimissa kuin tyvipikikärsäkkäät. 

Tyvipikikärsäkkään toukka
Tyvipikikärsäkäät lisääntyvät männyissä paksun kaarnan alla, jossa niiden toukat tekevät käytäviään haitaten puun nestevirtauksia. Yleisimpiä lisääntymispaikkoja ovat heikentyneet pystypuut, kuorellinen mäntypuutavara ja tuulenkaadot. Tyvipikikärsäkkäät munivat keväällä huhtikuulta aina loppukesään elokuulle saakka. Pääosa muninnasta keskittyy keskikesälle. Munista kuoriutuvat valkeat jalattomat ruskeapäiset toukat. Aikuiset tyvipikikärsäkkäät kuoriutuvat kotelokehdoista keväällä ja aloittavat ravintosyöntinsä männyntaimissa sekä muninnan mäntyjen kuoren alle. Aikuiset tyvipikikärsäkkäät elävät usean vuoden talvehtien maassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Tyvipikikärsäkäs ( *Pissodes pini* )
* Metsäntutkimuslaitos (Metla): Tyvipikikärsäkäs ( *Pissodes pini* ) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Insects.fi: Kuva Pissodes pini tyvipikikärsäkäs, Pentti Ketola 2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pissodes pini (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemicals of Pissodes pini, the Larger pine weevil (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1281089
* Wikispecies: Pissodes pini
* BioLib: 13254
* BOLD: 459334
* EPPO: PISOPN
* EUNIS: 274661
* Fauna Europaea: 257257
* Fauna Europaea (new): 585eb8af-b07a-40ae-b58d-4386ad9a20e8
* GBIF: 1223007
* iNaturalist: 547712
* NBN: NBNSYS0000025250
* NCBI: 202135

 |

 |
**Anton Wilhelm Öller** (8. toukokuuta 1829 Kokkola – 16. tammikuuta 1901 Riihimäki) toimi Riihimäen ensimmäisenä asemapäällikkönä 1862–1901. Hän oli suorittanut insinööritutkinnon Tukholmassa. Ennen asemapäällikön tointa A. W. Öller työskenteli rautateillä vuodesta 1857 alkaen nivellöörinä / vaakamestarina,. A. W. Öller oli aktiivinen Riihimäen kehittäjä, Yksi merkittävä tulos siitä oli Rautatien kansakoulun perustaminen 1879. Lisäksi hän rakennutti – ja oli itsekin mukana rakennustöissä – aseman viereen puiston siinä olleen rämeikön tilalle. A. W. Öller kuoli 71-vuotiaana virassa ollessaan. 

Riihimäellä on Öllerinkatu veturitallien ja kirkon välissä.

 Öllerinkatu Riihimäellä, kuva kesäkuulta 2020.
 Andriette ja Anton Wilhelm Öller, kuva kirjasta; Suomen rautatiet lapsenkengissä, v.1930.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Riihimäki 1870 – 1970, Riihimäki-Seuran julkaisu numero 4, s. 16, 1970.
2. 1 2  Riihimäen historia I, Jouko Hoffrén - Kalevi Penttilä, Riihimäen kaupunki, ISBN 951-99205-4-4, s. 156, 1979/2006.
3. ↑  Rautateiden Historiasta, s. 123, K. E. Sohlman, Otavan helppohintainen kirjasto N:0 80, kustannusosakeyhtiö Otava, 1899.
**Knosós** (kreik. Κνωσός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 300 (vuonna 2011).

Muinaisen Knossoksen arkeologista aluetta.
Knosóksen kylä sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Iraklionin kaupungin keskustasta, jonka kaupunkiyhdyskuntaan se kuuluu, ja on sen eteläisiä esikaupunkeja. Se on saanut nimensä Knossoksen arkeologisesta kohteesta, joka tunnetaan erityisesti minolaisaikaisesta palatsistaan ja on kylän tärkein nähtävyys. Arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen kylän itäpuolella.

Iraklionin laidalla Knosóksen suunnassa sijaitsee Knosóksen nimeä kantava Kreetan yliopiston kampusalue, joka on yliopiston toinen pääkampusalue kaupungissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Κνωσός Δήμος Ηρακλείου. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  17ος Αγώνας Δρόμου του Πανεπιστημίου Κρήτης *The New Hellenic Times*.  14.11.2019. Viitattu 6.9.2021.
**Diasia** (m.kreik. Διάσια) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Zeus Meilikhiokselle. Sitä vietettiin Anthesterion-kuun 23. päivä eli nykyisen helmi-maaliskuun aikoihin.

Diasia oli ainakin arkaaisella kaudella Ateenan tärkein Zeukselle omistettu juhla. Sen nimi oli johdettu Zeuksen nimen genetiivistä *Dios* (Διός). Juhlaa vietettiin Agraissa kaupungin muurien ulkopuolella. Se oli luonteeltaan sovitusjuhla. Varakkaammat kansalaiset suorittivat uhreja (ἱερεῖα, *hiereīa*), ja köyhemmät kansalaiset polttivat suitsukkeena jotakin, mitä heidän maansa tuotti (θύματα ἐπιχώρια, *thymata epikhōria*). Juhlaan kuului myös juhla-ateria ja markkinat.

Kun Kylon yritti nousta Ateenan tyranniksi vuonna 632 eaa. Delfoin oraakkeli kehotti tätä ryhtymään yritykseensä "Zeuksen suurimman juhlan aikana". Oraakkelinlause tarkoitti Ateenan omaa Diasiaa. Kylon kuitenkin tulkitsi virheellisesti sen tarkoittavan yleiskreikkalaisempia Olympian kisoja, joiden voittajiin itsekin kuului, ja epäonnistui yrityksessään.

Lähteet
-------

1. ↑  Cosmopoulos, Michael B.: *Greek Mysteries: The Archaeology and Ritual of Ancient Greek Secret Cults*, s. 234. Greek Mysteries: The Archaeology and Ritual of Ancient Greek Secret Cults. Psychology Press, 2003. ISBN 0415248736. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Diasia", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 1.126.
4. ↑  Parker, Robert: *Polytheism and Society at Athens*, s. 56. Oxford University Press, 2005. ISBN 0191534528. Teoksen verkkoversio.
André Waterkeyn, *Atomium*, 1958 Brysselissä.
**Atomium** on insinööri André Waterkeyn sekä arkkitehtien André ja Jean Polak suunnittelema monumentti, joka rakennettiin Brysselin vuoden 1958 maailmannäyttelyä varten. Se on raudan kiderakenteen 165-miljardikertainen suurennos, kaikkiaan 102 metriä korkea. Alkuperäisen suunnitelman mukaan monumentti piti pystyttää vain puoleksi vuodeksi, mutta sittemmin siitä on tullut kuuluisa turistinähtävyys.

Monumentti koostuu yhdeksästä halkaisijaltaan 18-metrisestä teräksella katetusta pallosta, sekä niitä yhdistävistä putkikäytävistä. Pallot on sijoitettu toisiinsa nähden siten, että ne muodostavat kärjellään seisovan kuution, jonka yksi avaruuslävistäjä on pysty­suorassa; kahdeksan palloa on tämän kuution kärki­pisteissä ja yksi sen keski­pisteessä. Tämä vastaa täsmälleen sitä, miten kiteessä yhden alkeis­kopin muodostavat atomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden raudassa tai muussa sellaisessa aineessa, jolla on *tilakeskinen kuutiollinen* kiderakenne. 

Pystysuorassa yhdysputkessa kulkee hissi, jolla pääsee ylimmäiseen palloon ja vinoissa putkissa menee portaita sekä liukuportaita. Ylimmässä pallossa on Belgium Taste -ravintola. 

Keväällä 2006 Belgia julkaisi kahden euron erikoisrahan, jonka kuvapuolelle oli lyöty kuva *Atomium*-monumentista.

Maisemanvapaus
--------------

Atomiumista otettujen kuvien julkaiseminen ilman lupaa oli kiellettyä aikaisemman Belgian maisemanvapautta koskevan lain rajoitusten takia. Pysyvistä kuvataiteen ja arkkitehtuurin teoksista otettujen kuvien ei-kaupallinen julkaiseminen on kuitenkin ollut mahdollista Belgiassa vuonna 2016 tulleen uuden lainkohdan takia.

Lähteet
-------

1. ↑  Alexandre Masson: Atomium Restaurant *Atomium Restaurant*.  Arkistoitu 4.3.2012. Viitattu 26.3.2017. (ranskaksi)
2. ↑  Erikoiseurot: Atomium Kolikot.com. Viitattu 28.8.2007.
3. ↑  27 JUIN 2016. - Loi modifiant le Code de droit économique en vue de l'introduction de la liberté de panorama (1) *belgiquelex.be*.  27.6.2016. Viitattu 17.10.2016. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atomium** Wikimedia Commonsissa

* Atomiumin viralliset sivut
* Webcam Atomium
**Space Bandits** on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1990.

Pitkäaikainen kokoonpano oli hajonnut vuonna 1989 Huw Lloyd Langtonin ja Danny Thompsonin lähdettyä yhtyeestä. Thompsonin tilalle rumpuihin tuli Richard Chadwick, joka tälläkin hetkellä (2011) on yhtyeen rumpalina. Langtonin tilalle ei otettu uutta kitaristia, vaan sen sijaan yhtyeeseen palasi 1970-luvun kokoonpanoista tuttu viulisti-kosketinsoittaja Simon House, tosin enemmän vierailijan statuksella. Lisäksi yhtyeeseen liittyi naissolisti Bridget Wishart. 

Albumilla yhtyeen musiikki suuntautuu enemmän elektroniseen musiikkiin (ambient) päin verrattuna edellisen kokoonpanon enemmän valtavirran hard rockia olleeseen materiaaliin. Ainoat hard rock-kappaleet albumilla ovat avauskappale "Images", joka myös julkaistiin singlenä sekä promovideona ja "Out Of The Shadows". Loput kappaleet ovat enemmän tai vähemmän ambient-henkisiä, syntetisaattori-voittoisia kappaleita. Kappale "Black Elk Speaks" perustuu historioitsija John G. Neihardtin intiaanitutkimuksiin.

*Space Bandits* nousi Britannian albumilistalla sijalle 70. Albumi menestyi paria aiempaa albumia paremmin ja
yhtye oli tehnyt myös Yhdysvaltain kiertueen, ensimmäisen vuosikausiin vuoden 1989 lopulla. Näihin aikoihin uudet nousussa olleet alternative-yhtyeet olivat nimenneet Hawkwindin esikuvakseen ja tämä myös vaikutti positiivisesti yhtyeen suosioon.

Essential on julkaissut albumista remasteroidun version vuonna 1999, ja vuonna 2010 Atomhenge julkaisi bonuskappaleita sisältävän remasteroidun version.

Kappaleet
---------

1. "Images" (Wishart/Brock/Davey) - 9:34
2. "Black Elk Speaks" (Black Elk/Brock) - 5:15
3. "Wings" (Davey) - 5:22
4. "Out Of The Shadows" (Buckley/Brock/Davey) - 4:57
5. "Realms" (Realms) - 3:26
6. "Ship Of Dreams" (Brock) - 5:13
7. "T.V. Suicide" (Bainbridge) - 5:20
8. "Snake Dance" (live studio-versio)
9. "Out Of The Shadows" (live studio-versio)
10. "Images" (single-versio)

* kappaleet 8-10 ovat bonuskappaleita Atomhengen CD-versiossa

Muusikot
--------

* Bridget Wishart: laulu
* Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
* Alan Davey: basso, laulu
* Simon House: viulu
* Harvey Bainbridge: kosketinsoittimet, laulu
* Richard Chadwick: rummut

Julkaisuhistoria
----------------

* syyskuu 1990: GWR, GWLP103 (vinyyli), GWCD 103 (CD), UK
* 1990: Roadrunner Records, RR 9347 1 (vinyyli ja CD), USA/EU
* helmikuu 1992: Castle Communications, CLACD282, EU
* heinäkuu 1999: Castle Communications, ESMCD738, UK CD digipak-kannella
* syyskuu 2010: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD1025, UK CD

Lähteet
-------

1. ↑  discogs.com/master/28235-Hawkwind-Space-Bandits *discogs.com*. Viitattu 11.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Space Bandits Discogs-sivustolla (englanniksi)
* Arvostelu Starfarer-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Mesochóri** (kreik. Μεσοχώρι, kath.kreik. Μεσοχώριον, *Mesochórion*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 625 (vuonna 2011).

Mesochórin kylä, suomeksi "Keskikylä", sijaitsee Mesarán tasangon itäpäässä noin 55 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μεσοχωρίου, *Topikí Koinótita Mesochoríou*). Kylän nimen sanotaan tulevan siitä, että se syntyi ensimmäisten asukkaiden alkuperäisten kylien keskelle. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1279 muodossa *Messocorio*. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle ja Pyhälle Johannes Teologille (*Agía Triáda kai Ágios Ioánnis o Theológos*).

Aiemmin kylä kuului Asteroúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Asteroúsian kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Μεσοχώρι *Original Crete*. Viitattu 6.9.2021.
Brüssel Kaupallinen -logo
**Brüssel Kaupallinen** (**BK**) oli oululainen rockyhtye, joka soittaa aggressiivista suomenkielistä musiikkia. Yhtye perustettiin vuonna 1989. Bändin nimi tulee radiossa luetuista valuuttakursseista. Alkuperäinen nimi oli Brüssel ei-Kaupallinen, mutta ensimmäisen lunastetun keikkapalkkion jälkeen nimi muutettiin Brüssel Kaupalliseksi. Brüssel Kaupallinen on yksi Kotiteollisuus-yhtyeen suurimmista esikuvista. Vuonna 1996 julkaistu Aika -ep oli Kotiteollisuuden rumpalin Jari Sinkkosen mukaan vaikuttamassa vahvasti bändin kehitykseen. Yhtyeen kolmas albumi, arvostelumenestys *Musta polku* julkaistiin maaliskuussa 2009 bändin oman levy-yhtiön kautta. Levyn tuotti Hiili Hiilesmaa. Yhtye juhli 20 -vuotiasta uraansa vuonna 2009. Brüssel Kaupallisen viides studioalbumi *Murheenkruunu* julkaistiin 31.lokakuuta 2014.

Nykyinen kokoonpano
-------------------

* Janne Helttunen – laulu
* Antti Leiviskä – kitara
* Petteri Korkala – basso
* Juha-Pekka Aunola – rummut

Entiset jäsenet
---------------

* Kyösti Soini – basso (1989–1992)
* Veli-Matti Ylihukka – kitara (1991–1997)
* Tom Sirviö – basso (1992–1994 ja 2004–2005)
* Ari Eldon – basso (1994–1997)
* Jukka Kangas – kitara (2004-2008)

Julkaisut
---------

### Studioalbumit

* *Aika kultaa muistot*  (2005, UHO Production)
* *Valheiden kirja*  (2007, UHO)
* *Musta polku*  (2009, Korpinkynsi)
* *BK20 Live*  (2010, Korpinkynsi)
* *Minä olen vihattu*  (2011, Stop the Building)
* *Murheenkruunu*  (2014, Stop the Building)

### EP:t

* *Aika*  (1996, Bad Vugum; uusintapainos 2006)

### Singlet

* "Kädet ristissä rinnan päällä" / "Kivinen Kosteus" (1994, Bad Vugum)
* "Jatkumo" / "Varkaiden puutarha" (2005, UHO)

### Kokoelmilla

* *Yllättäviä kohtaamisia – Surprising Encounters*  (1995, kappaleet "Pyörät" ja "Loistava kylpy")

Aiheesta muualla
----------------

* Brüssel Kaupallisen kotisivut
* Brüssel Kaupallinen @ Facebook
* Brüssel Kaupallinen Myspacessa (englanniksi)
5-vaihteinen Wilson-planeettavaihteisto
Bugatti 51 Wilson-planeettavaihteistolla
**Wilson-planeettavaihteisto** on hyötyajoneuvoissa käytetty automaattivaihteistotyyppi. Nimensä se on saanut keksijältään W. G. Wilsonin mukaan, joka vuonna 1927 esitteli ideansa 4-nopeuksisesta puoliautomaattisesta vaihteistosta, jossa haluttu vaihde esivalittiin ennen varsinaista vaihtamista. Myöhemmin vaihteistosta on kehitetty 5-vaihteinen ja täysin automaattinen versio.

5-vaihteinen Wilson-planeettavaihteisto on viiden planeettavaihteen yhdistelmärakenne, jossa vaihteiden kytkemiseksi käytetään viittä jarrupantaa ja yhtä monilevykytkintä. Kokoonpano on henkilöautokäyttöä ajatellen liian monimutkainen ja painava, mutta hyötyajoneuvojen kannalta nämä ominaisuudet eivät ole ongelma.

Wilson-planeettavaihteiston vahvuus on siinä, kuinka eri vaihteet saadaan kytketyksi: kukin vaihde tarvitsee vain yhden kytkentäelementin (jarrupannat ja monilevykytkin) aktivoimista. Näin ollen vaihteiston ohjauslogiikka pysyy varsin yksinkertaisena.

| Vaihde | C5 | B4 | B3 | B2 | B1 | BR | Input | Lukittu | Output |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| R. | - | - | - | - | - | X | A2 | K2 | PAP |
| 1. | - | - | - | - | X | - | A2 | K1 | PAP |
| 2. | - | - | - | X | - | - | A2 | KPKPA | PAP |
| 3. | - | - | X | - | - | - | A2 | PK | PAP |
| 4. | - | X | - | - | - | - | A2 | A1 | PAP |
| 5. | X | - | - | - | - | - | A1&A2 | - | PAP |
|

Kuvassa ja taulukossa A viittaa aurinkopyörään, K kehäpyörään ja P planeettakannattimeen. Yhdistelmistä esimerkiksi KPKPA tarkoittaa, että siinä on etupäästä lukien kehäpyörä, planeettakannatin, kehäpyörä, planeettakannatin ja aurinkopyörä kaikki yhtenä osakokonaisuutena.

Katso myös
----------

* Vaihteisto
* Yksinkertainen planeettavaihteisto

Lähteet
-------

* M.J. Nunney, Light & Heavy Vehicle Technology, Fourth Edition, ISBN 978-0-7506-8037-0
* G. Lechner, H. Naunheimer, Automotive Transmissions: Fundamentals, Selection, Design and Application, ISBN 3-540-65903-X
**Herman Wilhelm Holmberg** (käytti Saksassa peitenimeä **Hoffman**) (12. heinäkuuta 1877 Espoo – 28. maaliskuuta 1949) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Henrik Wilhelm Holmberg ja Amanda Matilda Weckström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aino Aleksandra Aaltosen kanssa.

Opinnot
-------

Holmberg kävi kansakoulun ja suoritti Helsingin merikoulussa alaperämiestutkinnon vuonna 1901 ja perämiestutkinnon vuonna 1903 sekä merikapteenintutkinnon vuonna 1906.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Holmberg palveli useilla Suomen höyrylaiva osakeyhtiön laivoilla toisena ja ensimmäisenä perämiehenä vuosina 1906–1914 ja oli höyrylaiva S/S Castorin ensimmäisenä perämiehenä kun ensimmäinen maailmansota alkoi ja alus takavarikoitiin Bremenissä ja hän itse tuli internoiduksi. Hänen onnekseen hänelle tuli mahdollisuus päästä vapauteen liittymällä vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota
-------------------

*Katso myös: Suomen sisällissota*
Holmberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi ampumatarvikeupseeriksi 12. jääkäripataljoonan esikuntaan, josta hänet siirrettiin huhtikuussa 2. Jääkärirykmentin intendentiksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja sotatoimiin Karjalankannaksella.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Holmberg palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hän toimi rykmentissä 7. komppanian nuorempana upseerina. Armeijasta hän erosi 5. marraskuuta 1918 ja siirtyi 4. huhtikuuta 1919 Merenkulkuhallituksen palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin varastokonttorin varastonhoitajaksi. Hänet haudattiin Helsinkiin.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 5. helmikuuta 1916
* Luutnantti 11. helmikuuta 1918
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaSaksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
 |
**Torsten Gregori Aminoff** (27. elokuuta 1910 Tampere – 6. lokakuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sukututkija ja Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) poliitikko.

Torsten Aminoff kuului Aminoffin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Torsten Carl Otto Aminoff ja Gerda Maria Hornborg. Aminoff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1929 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Hän toimi 1937–1941 viikkolehti *Svensk Bottenin*, 1944–1945 iltapäivälehti *Aftonpostenin* ja 1945–1960 *Appell*-lehden päätoimittajana. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1975 *Hufvudstadsbladetin* poliittinen toimittaja. *Svensk Botten* ja *Aftonposten* tunnettiin hyvin oikeistolaisina julkaisuina ja myös *Appell* oli RKP:n oikeistosiiven lehti*lähde?*. Toimittaja Ralf Fribergin mukaan Aminoff oli ennen talvisotaa äärioikeistolainen ja sodan aikana hyvin saksalaismielinen ja Samfundet Folkgemenskapin aktiivinen jäsen..

Sotavuodet Aminoff oli valtioneuvoston tiedotuskeskuksen ja valtion tiedotuslaitoksen palveluksessa. Hän toimi RKP:n kansanedustajana 1960–1962, noustuaan eduskuntaan varasijalta John Österholmin kuoltua. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä 1956 ja 1962 sekä RKP:n keskushallituksen varapuheenjohtaja. Aminoff oli 1952–1981 Suomen Ritarihuoneen genealogi ja toimitti Suomen aateliskalenteria 1952–1981.. Aminoffin kirja *Karjala lännen etuvartiona* kuvaa Karjalan sotaisaa historiaa.

Aminoff oli vuodesta 1936 naimisissa Gerda Margareta von Rettigin kanssa.

Teokset
-------

* *Mellan svärdet och kroksabeln : 700 års kamp om karelarnas land*. Söderström, 1943. (*Karjala lännen etuvartiona: 700-vuotinen taistelu Karjalasta*, suom. Antero Manninen. Otava, 1943)

Lähteet
-------

1. ↑  *Mitä Missä Milloin*, s. 114. Helsinki: Otava, 1987. ISBN 951-1-08999-4.
2. 1 2 3 4 5  .aspx Torsten G. Aminoff *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
3. ↑  Veli-Matti Autio: / Aminoff (1600 - ) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  20.10.2002 (päivitetty 20.3.2009). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. ↑  Ralf Friberg, Noottinäytelmän huomaamaton sivujuoni. Kanava 5/2021 s. 55.
5. ↑  Aminoff, Torsten, *Uppslagsverket Finland*.

Aiheesta muualla
----------------

* Appell Pörssitiedossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- |
|  |
| RKP (13) | 
* Aminoff (1960–1962)
* Ehrnrooth
* Högström
* Jungarå
* Korsbäck
* Lindh
* Meinander
* Nordfors
* Nordström
* Procopé
* Sundell
* Tallgren (1961–1962)
* Teir
* Törngren (1958–1961†)
* Österholm (1958–1960)

 |
|  |
| Ahvenanmaa | 
* Andersson (1959–1962)
* Larson (1958–1959†)

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue** (saks. *Demokratische Bauernpartei Deutschlands*, lyh. **DBD**) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) toiminut puolue. Muiden DDR:n puolueiden tapaan DBD ei voinut toimia vapaasti eikä se saanut itse päättää politiikkansa sisällöstä, vaan sen tehtävänä oli tukea valtiota johtavaa Sosialistista yhtenäisyyspuoluetta (SED). Puolue oli *blokkipuolue*, ja se kuului DDR:n Kansalliseen rintamaan.

Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue perustettiin huhtikuussa 1948 Neuvostoliiton miehityshallinnon aloitteesta. Tuolloisen Mecklenburgin osavaltion pääkaupungissa Schwerinissä kokoontunut DBD:n perustava puoluekokous julisti uuden puolueen syntyneeksi 29. huhtikuuta 1948. Puhetta kokouksessa johti Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen jäsen Ernst Goldenbaum, joka myös valittiin uuden puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hän pysyi puheenjohtajana aina vuoteen 1982. 

Saksan demokraattinen talonpoikaispuolueen tarkoituksena oli ennen muuta sitouttaa maaseudun väestö, joka suhtautui työläisväestöä penseämmin sosialismiin, muodostumassa olevaan sosialistiseen Saksan demokraattiseen tasavaltaan. Toisaalta haluttiin myös luoda poliittinen foorumi maanviljelijöille valtiossa, joka ymmärsi olevansa "työläisten ja talonpoikien valtio" (*Arbeiter- und Bauernstaat*). Aluksi DBD selitti edustavansa pientalonpoikia ja keskisuurten tilojen omistajia sekä kaupungeista maalle muuttaneita "uustalonpoikia" ja puolustavansa näiden ryhmien etuja. 1950-luvulla puolue alkoi kuitenkin ajaa maatalouden kollektivisointia. Puolue tuki muiden *blokkipuolueiden* tavoin SED:tä. Muiden blokkipuolueiden tavoin se lähetti 52 edustajaa (10,4 % edustajista) DDR:n parlamenttiin, Kansankamariin. Puolueella oli oma pää-äänenkannattaja, *Bauernecho*.

DBD kehittyi alussa nopeasti. Vuoteen 1951 mennessä puolueen jäsenmäärä oli kasvanut jo 85 000:een. Maaseudun väestö toivoi puolueen puolustavan heidän etujaan uhkaavaa kollektivisointia vastaan. Puolueen ilmoitettua tukensa kollektivisoinnille jäsenmäärän kasvu tyrehtyi. 1980-luvulla puolueen jäsenmäärä alkoi muiden blokkipuolueiden jäsenmäärän tavoin nousta. Vuonna 1984 puolueeseen kuului jo 108 000 jäsentä. 

Berliinin muurin murtumisen yhteydessä 1989 DBD yritti profiloitua ekologisena maatalouspuoleena. Se otti osaa ensimmäisiin vapaisiin kansankamarivaaleihin 18. maaliskuuta 1990, mutta se sai vain 2,2 % äänistä ja 9 edustajaa Kansankamariin. Puolueen jäljellä olevat jäsenet päättivät tämän jälkeen lopettaa puolueen toiminnan ja liittää sen organisatorisesti osaksi DDR:n kristillisdemokraatteja.
**Jukka Honkavuori** (s. 19. syyskuuta 1991, Rovaniemi) on suomalainen autourheilija, joka edustaa Rovaniemen Autourheilijoita. Honkavuori on rata-autoilun kaksinkertainen Suomen mestari (2008,2009) ja kauden 2014 Porsche GT3 Cup Finland-mestari.

Ura
---

Honkavuori aloitti ajamaan kilpaa 5-vuotiaana Rovaniemen Mäntyvaarassa sijaitsevalla kartingradalla. Isä Aimo Honkavuori tutustutti pojan lajin pariin ja näin polte ajamiseen syntyi. Honkavuori ajoi eri karting-luokkia vuoteen 2007 asti, jolloin hän testasi ensimmäistä kertaa Formula Ford-autoa Virtasalmen moottoriradalla. Vuonna 2008 Honkavuori ajoi koko kauden Suomessa Formula Ford-sarjaa voittaen siinä mestaruuden 5 voitolla ja 11 podium-sijoituksella. Kaudella 2009 Honkavuori siirtyi ajamaan Formula Renault 2.0-sarjaa Suomessa Koiranen bros. Motorsport-tallissa voittaen sarjan mestaruuden 6 voitolla kymmenestä osakilpailusta. *lähde?*

Kaudella 2010 Honkavuori ajoi vajaan kauden Formula Renault 2.0 Eurocup-sarjaa Euroopassa. Paras tulos oli toinen Spa Francorchampsissa Belgiassa. Honkavuori oli 10. sarjan lopputuloksissa. *lähde?*

Kaudella 2011 ajoi testiä Formula2-luokassa, mutta vähäisen rahoituksen takia ei ajanut sarjassa kilpaa. Honkavuori kutsuttiin Gulf Oil-yhtiön tukemana ajamaan Intiaan MRF Formula Series-sarjaa, jossa Honkavuori oli sarjan lopputuloksissa 3. Vuosina 2012-2013 Honkavuori ajoi testiä useissa eri kilpa-sarjoissa, kuten Ferrari Challenge Asian Pacific-sarjassa Kiinassa sekä Le Mans Prototypes C-sarjassa Ranskassa. Honkavuori on toiminut Porschen kouluttajana Euroopassa ja Lähi-idässä vuodesta 2012 lähtien.

Kaudella 2014 Honkavuori siirtyi ajamaan kotimaista Porsche GT3 Cup-sarjaa voittaen mestaruuden osallistumalla kymmeneen lähtöön, joista voitti kahdeksan. *lähde?*

Kaudella 2020 Honkavuori ajaa Porsche Mobil 1 Supercup sarjassa MRS GT Racing -tallissa. Sarjaa ajetaan F-1-kilpailujen yhteydessä sunnuntaisin. Honkavuori voitti Dubain 24 tunnin ajon 991-luokassa helmikuussa 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Rovaniemeläispoika unelmoi ajavansa joskus kilpaa Monacon katuradalla – tänä vuonna se toteutuu *www.iltalehti.fi*. Viitattu 9.2.2020.
2. ↑  15th Hankook 24H DUBAI 2020 (PDF) *resultscdn.getraceresults.com*. Viitattu 14.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* DriverDB-sivustolla (englanniksi)
*Versailles’n Diana* on esillä Louvren Galerie des Caryatidessa, joka suunniteltiin varta vasten tälle teokselle.
**Versailles’n Diana** tai toiselta nimeltään **Artemis** on roomalainen marmorikopio kreikkalaisesta metsästyksen jumalatar Artemista esittäneestä pronssipatsaasta. Se on näytteillä Louvren taidemuseossa. Alkuperäisen teoksen oli tehnyt kreikkalainen kuvanveistäjä Leokhares.

Veistos on tehty joko ensimmäisellä vuosisadalla tai 100-luvulla jaa. Alkuperäinen oli valmistettu ehkä vuonna 325 eaa. Se esittää Dianaa metsästämässä, hänen vierellään on peura. Diana on pukeutunut lyhyeen mekkoon ja hänellä on jaloissaan sandaalit. Toisessa kädessä on jäänne jostain esineestä, jonka arvellaan olleen jousen. Eräiden lähteiden mukaan se on löydetty Nemin Dianan temppelin raunioista kun taas toiset lähteet ilmoittavat sen olevan peräisin Villa Adrianasta. 

Paavi Paavali IV lahjoitti teoksen Ranskan kuningas Henrik II vuonna 1556, koska se kuulemma muistutti kuninkaan rakastajatarta Diane de Poitiersia. Kuningas sijoitti sen Fontainebleaun palatsin pihalle yhdessä muiden roomalaisten veistosten kanssa. Kun kuningas päätti vuonna 1602 asettua Pariisiin Louvreen, sitä varten rakennettiin oma galleriakäytävä.

Aurinkokuningas Ludvig XIV siirrätti teoksen Versailles’n palatsiin sen peilisaliin, missä se oli aina vallankumoukseen saakka. Vallankumouksen yhteydessä se siirrettiin takaisin Louvreen vuonna 1798 ja sen julistettiin kuuluvan Ranskan suurimpiin aarteisiin. Teosta restauroitiin vuonna 1802.

Patsaasta on valmistettu kopioita jo antiikin aikana. Niitä on löydetty Leptis Magnasta, Annabasta ja Antalyasta. Versailles’n Dianasta on valmistettu useita kopioita myös myöhemmin, ensimmäinen vuonna 1605. Myös Titanicin ensimmäisen luokan matkustajien salongissa oli kopio teoksesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen ensimmäinen taidenäyttely.
* Diana of Versailles. (englanniksi)
Prof. BluffoPekan kasvokuva
**Pekka von Cräutlein** (ent. Kärkkäinen) - (synt. Helsingissä 5. heinäkuuta 1951) on suomalainen viihdetaitelija. Hän on sirkusklovni, muusikko ja koominen taikuri, joka aloitti uransa 11-vuotiaana. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä suoritti 11-vuotiaana oppikoulun luokkajuhlassa.*lähde?*

Pekan ensimmäinen TV-esiintyminen tapahtui 1967 Sirkus Papukaijassa. Sen jälkeen hän kiersi neljä vuotta Onni-Klovnin, eli muusikko Onni Gideon Tervosen vakinaisena esiintyjäkaverina kiertueilla Suomessa.*lähde?*

Hahmo Prof. Bluffo syntyi vasta 90-luvun alussa. Täysammattilaiseksi Pekka ryhtyi 1977. Tämän jälkeen alkoi muutaman vuoden sirkuskiertueet.*lähde?*

Pekalle myönnettiin 2016 valtion ylimääräinen taiteilijaeläke tunnustuksena ansiokkaasta toiminnasta esittävänä taiteilijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka von Cräutlein 70 vuotta: Päähommani on ihmisten ilahduttaminen *Kirkkonummen sanomat*.  5.7.2021. Viitattu 7.10.2023.
2. 1 2  Pekka von Cräutlein (ent. Kärkkäinen) *Helsingin Sanomat*.  2011. Viitattu 7.10.2023.
3. ↑  Ylimääräinen taiteilijaeläke 59 taiteilijall *Taiteen edistämiskeskus*.  29.6.2016. Viitattu 9.10.2023.
Šabbetai Tsevi vuonna 1665.
**Šabbetai Tsevi** (1. elokuuta 1626 Smyrna – n. 17. syyskuuta 1676 Albania) oli Messiaaksi julistautunut sefardijuutalainen kabbalisti. Hänen seuraajansa muodostivat šabbetailaisen liikkeen.

Euroopan juutalaisten keskuudessa nousi 1500-luvulta alkaen 1800-luvulle asti useita messiaanisia liikkeitä, jotka tarjosivat sorretuille juutalaisille lupauksen paremmasta. Smyrnassa ja Balkanin niemimaalla kierrellyt Šabbetai Tsevi herätti huomiota askeettisuutta ja erikoisia tempauksia sekoittelevalla käyttäytymisellään. Hän julistautui Messiaaksi Salonikissa, mutta paikalliset rabbit karkottivat hänet pian kaupungista. Muutettuaan ensin Kairoon ja sitten Jerusalemiin hän aktivoitui uudelleen, tekeytyi Messiaaksi ratsastellen aasilla ja nimitti ihmisiä opetuslapsikseen. Šabbetai keräsi nopeasti ympärilleen kansanliikkeen Lähi-idässä ja suuressa osassa Eurooppaa, myös Itä-Euroopan aškenasien parissa.

Šabbetai vangittiin Konstantinopolissa vuonna 1666 ja juutalaisten liikehdinnästä huolestunut Osmanien suurvisiiri tarjosi hänelle sulttaanin nimissä kaksi vaihtoehtoa: islamiin kääntyminen tai kuolema. Šabbetai valitsi islamiin kääntymisen. Joidenkin šabbetailaisten usko messiaaseensa jatkui silti vielä tämänkin jälkeen, sillä hänen profeettansa Natan selitti Messiaansa kääntymisen parhain päin pyrkimykseksi valloittaa vihollinen sisältä käsin.

Šabbetailainen liike koki 1700-luvulla renessanssin uuden Messiaan, Šabbetai Tsevin opetuslapsen Jacob Frankin myötä, mutta hiipui Euroopassa 1800-lukuun mennessä ja Kreikassa vuonna 1924. Turkissa toimii yhä esikuvansa tavoin muodollisesti islamiin kääntyneiden juutalaisten dönmeläinen lahko, joka pitää Šabbetaita messiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jewish Encyclopedia (englanniksi)
2. ↑  Jewish Virtual Library (englanniksi)
3. 1 2  Barnavi, Eli (toim.): A Historical Atlas of the Jewish People, s. 148–149


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
Baltic Tynejoelta
**Baltic** on nykytaiteen keskus Koillis-Englannissa Newcastlen naapurissa Gatesheadin puolella. Se on rakennettu vanhaan viljamyllyyn, jonka nimi "Baltic" on lukenut rakennuksen seinässä jo ennen taidekeskuksen perustamista. Mylly rakennettiin vuonna 1951 ja lakkasi toimintansa 1987. Muutostyöt maksoivat 46 miljoonaa puntaa. Lopputuloksena on eräs Euroopan suurimpia nykytaiteen tiloja.

Ennen toista maailmansotaa suunnitellun myllyn nimi oli Baltic (suom. *Baltia* tai *Itämeri*). Se juontui tutkijoiden mukaan Lontoon Baltic Exchange -nimisestä vehnäkaupan keskuksesta. Luultavasti nimi johtuu alun perin Hovis Mills -yhtiön tavasta nimittää myllyjään merien tai jokien mukaan, kuten Ocean Mill, Solent Mill tai Atlantic Mill. Yhtiön Lontoon pääkonttori oli nimeltään Baltic House.

Turner-palkinnot on alettu jakaa Tate-museon ja Tate Modernin sijasta Balticissa vuodesta 2011 alkaen. Turner-palkintoehdokkaiden näyttelyn kävijämäärät ovat ylittäneet lähes kaikki odotukset. Tammikuussa 2012 Balticin toisessa Turner-näyttelyssä oli käynyt 149 000 vierailijaa, kun sen ollessa Lontoossa siinä oli käynyt keskimäärin 80 000 kävijää vuodesta 1984 alkaen.

Lähteet
-------

1. ↑  Baltic mill (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Northumberland and the North East (Arkistoitu – Internet Archive) Holidyas in Northumberland and the North East
3. ↑  Facts about the Baltic Flour Mills *Gateshead Council*. Gateshead Council.  Arkistoitu 12.2.2012. Viitattu 21.1.2012. (englanniksi)
4. ↑  Turner Prize to leave London for BALTIC (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Turner Prize visitors to Gateshead's Baltic beat (almost) all hopes *The Guardian*.  9.1.2012. thenorthernerblog:  Guardian News and Media Limited. Viitattu 20.1.2012. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baltic (taidekeskus)**.
**Ritva Nummiora** on suomalainen arkkitehti, joka toimi 27 vuotta Turun kaupungin maisema-arkkitehtina. Hänen toimikaudellaan Turun keskustaa elävöitettiin muun muassa Aurajokirannan valaistuksella. Säästösyistä maisema-arkkitehdin virka lopetettiin samalla, kun Nummiora jäi eläkkeelle lokakuun lopussa 2015.

Nummiora on tyytyväinen muun muassa Vähätorin alueeseen, jossa vilkkaasti liikennöidystä Linnankadun alkukorttelista tehtiin kävelyalue joenrantaan. Vähätoria Nummiora pitää nyt yhtenä Turun kauneimmista paikoista. Sen sijaan hän on tyytymätön Turun kauppatorin kehittämisen hitauteen. Hänen ensimmäinen palaverinsa maisema-arkkitehdin virassa 1988 koski kauppatoria, ja samoin viimeinen, eikä paljoa ollut tapahtunut sillä välin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Holm, Carina: Hon har ljussatt Åbos älskade åstrand (Arkistoitu – Internet Archive), Åbo Underrättelser 14.11.2015.
2. ↑  Pala Etelä-Eurooppaa historiallisen Turun sydämessä, Yle Turku 8.5.2010. Viitattu 10.12.2015.
3. ↑  Maisema-arkkitehti esittelee kolme hienointa paikkaa Turussa, Yle Turku 4.11.2015. Viitattu 10.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Ritva Nummioran 30 vuotta Turun maisema-arkkitehtina, Turun kaupunki 29.10.2015
**Hannu Mikael Tolonen** (1945 – 2005) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professorina vuodesta 1993.

Tolonen väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1984 väitöskirjallaan *Luonto ja legitimaatio*. Tolonen toimi Turun yliopiston yleisen oikeustieteen ja oikeushistorian assistenttina vuosina 1974–1983 ja apulaisprofessorina vuosina 1984–19993, kunnes hänet nimitettiin yliopiston yleisen oikeustieteen professoriksi vuonna 1993.

Tolosen tutkimus keskittyi oikeusteoriaan, jossa häntä kiinnosti etenkin oikeuden ontologia. Tolonen piti oikeutta on moniulotteisena, jännitteisenä ja dynaamisena ilmiönä. Kaarlo Tuori on jäsentänyt Tolosen tuotannon oikeusteoreettisia perusteemoja jännitteisiksi käsitepareiksi, kuten rakenne–toiminta, abstrakti–konkreetti ja oikeusjärjestys–oikeusjärjestelmä. Tolonen sai paljon vaikutteita Otto Brusiinilta, joka toimi hänen opettajanaan ja oli hänen edeltäjänsä Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professorina. Oikeusteorian ohella Tolosen tuotantoon kuului myös oikeushistoriallista tutkimusta, jossa hän keskittyi oikeuden aatehistoriaan ja jota edustaa esimerkiksi hänen väitöskirjansa sekä eurooppalaisen vaihdanta-, raha- ja sopimusjärjestelmän syntyä käsittelevä teos *Korko, raha ja sopimus* (1992).

Teoksia
-------

* *Luonto ja legitimaatio: Normatiivisten asiantilojen johtaminen aristotelisen luonnonoikeustradition mukaan*. Helsinki: Suomalainen lakimiesyhdistys, 1984. ISBN 951-855-067-0.
* *Korko, raha ja sopimus: Korkokielto ja sen häviäminen rahan sekä pääoman syntymisen ongelmana*. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1992. ISBN 951-640-541-X.
* *Oikeuslähdeoppi*. Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-670-117-5.
* *Oikeuden kaleidoskooppi: Kirjoituksia oikeudesta ja sen historiasta*. Postuumisti koottu artikkelikokoelma. Helsinki: Suomalainen lakimiesyhdistys, 2008. ISBN 978-951-855-274-4.

Lähteet
-------

* Kangas, Urpo (toim.): *Oikeustiede Suomessa 1900–2000*. Helsinki: WSOY, 1998.
* Tuori, Kaarlo: *Sekä että*. Teoksessa Tolonen, Hannu: *Oikeuden kaleidoskooppi: Kirjoituksia oikeudesta ja sen historiasta*. Helsinki: Suomalainen lakimiesyhdistys, 2008.

### Viitteet

1. ↑  Kangas (toim.) 1998, s. 474–475
2. ↑  Tuori 2008, s. IX–XII
3. ↑  Kangas (toim.) 1998, s. 182

Kirjallisuutta
--------------

* Tala, Jyrki; Wikström, Kauko; Impola, Kaj-Henrik: *Oikeus – kulttuuria ja teoriaa: Juhlakirja Hannu Tolonen 2005*. Turku: Turun yliopisto, 2005.
**Yhdysvaltain kotimaan turvallisuusvirasto** (engl. *United States Department of Homeland Security*, lyh. **DHS**, yleisesti lyhemmin **Homeland Security**) on Yhdysvaltain ministeriön tasoinen virasto, joka vastaa kotimaan turvallisuudesta.

Ministeriö perustettiin Syyskuun 11. terroristi-iskujen jälkeen Homeland Security Act -lailla, joka hyväksyttiin 25. marraskuuta 2002, ja se aloitti toimintansa alkuvuodesta 2003. Ministeriön alaisuudessa on nykyisin yli 200 000 työntekijää, joten se on ministeriöistä kolmanneksi suurin.

Virastot
--------

Ministeriön alaisuuteen kuuluvat seuraavat virastot (agency):

|  |  |
| --- | --- |
| * Kansalaisuus ja maahanmuuttopalvelu
* Yhdysvaltain tulli- ja rajavartiolaitos
* Maahanmuuton ja tullin lainvalvonta
* Liikenneturvallisuus
 | * Yhdysvaltain rannikkovartiosto
* Yhdysvaltain salainen palvelu
* Yhdysvaltain hätätilavirasto
 |

Kritiikki
---------

### Tehottomuus ja rahantuhlaus

Kotimaan turvallisuusvirastoa on kritisoitu laajasti sen kyseenalaisten toimintamenetelmien sekä tuhlailevan rahankäytön takia. Vuonna 2008 Yhdysvaltain kongressin alainen asiantuntijakomissio arvioi, että virasto oli käyttänyt perustamisensa jälkeen yli 15 miljardia dollaria epäonnistuneisiin sopimuksiin.

### Kirjesalaisuuden rikkominen

Vuonna 2006 Kansasin yliopiston professori sai filippiiniläiseltä ystävältään kirjeen, joka oli avattu ja sinetöity uudestaan viraston teipillä. Kirjeen lähettäneellä henkilölle ei ollut islamistiterrorismiin liittyvää taustaa. Viraston edustaja sanoi myöhemmin, että ministeriöllä on oikeus rikkoa kirjesalaisuutta Yhdysvaltain rajat ylittävässä postiliikenteessä mikäli he kokevat sen tarpeelliseksi.

Katso myös
----------

* Luettelo tiedustelupalveluista

Lähteet
-------

1. ↑  Dana Hedgpeth: Congress Says DHS Oversaw $15 Billion in Failed Contracts  17.9.2008. Washington Post. Viitattu 23.8.2012. (englanniksi)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Homeland Security

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yhdysvaltain kotimaan turvallisuusvirasto**.
Revolutionary United Front -puolueen lippu
**Revolutionary United Front** (**RUF**) oli kapinallisarmeija, joka taisteli epäonnistuneesti Sierra Leonen sisällissodassa vuodesta 1991 vuoteen 2002. Järjestön johdossa oli pitkään muun muassa kokaiinilla terästettyjen lapsisotilaiden käytöstä tunnettu Foday Sankoh. Järjestöstä muodostui myöhemmin puolue, joka lakkautettiin vuonna 2007. Tällöin ainakin osa puolueesta liitettiin valtapuolue All People’s Congressin (APC) yhteyteen. Kolme järjestön johtajaa, Issa Sesay, Morris Kallon ja Augustine Gbao tuomittiin helmikuussa 2009 sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Revolutionary United Front (RUF) globalsecurity.org. Viitattu 5.2.2017. (englanniksi)
2. ↑  Foday Sankoh  7.8.2003. economist.com. Viitattu 5.2.2017. (englanniksi)
3. ↑  Juliet Ansumana: As RUFP Merges with APC, Youth Groups Say ‘Ernest Koroma is Salone’s Saviour  9.7.2007. Awareness Times Newspaper, via news.sl.  Arkistoitu 13.7.2012. Viitattu 5.2.2017. (englanniksi)
4. ↑  S Leone war crimes trio convicted  25.2.2009. Al Jazeera ja muut via webcitation.org.  Arkistoitu 6.6.2017. Viitattu 5.2.2017. (englanniksi)
**Luola** on Panu Heikkilän ohjaama lyhytelokuva, jonka ohjaaja on kirjoittanut yhdessä näyttelijä Ville Haapasalon kanssa. Elokuva on tuotettu osana ensimmäistä suomalainen novellielokuva -kilpailua, joka järjestettiin keväällä 2007.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Ilari on neljätoistavuotias poika, jonka isä on kuollut alkoholiin. Hän ei ole päässyt yli isänsä kuolemasta. Ilarin äiti ja äidin uusi mies pitävät pientä kyläkauppaa ja yrittävät kasvaa yhteen työtä tekemällä, mutta Ilarille uusi isä ei kelpaa. Eräänä päivänä äiti huomaa, että kassasta puuttuu rahaa. Syyllinen on löydettävä. Niin on yhden uhrauduttava, jotta muut pääsisivät pahasta.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Arviot lehdissä ja menestys festivaaleilla
------------------------------------------

Vuoden 2007 novellielokuvat esitettiin pareittain kahtena peräkkäisenä maanantaina syyskuussa 2008. Luola mainittiin Helsingin Sanomien arviossa vain ohimennen; arvio keskittyi Reetta Aallon ohjaamaan Tyttöjen iltaan. Arvostelun kirjoittanut Jukka Karjalainen totesi ainoastaan, että *"Luola kieltämättä mutkittelee teemansa kanssa vaikeamman kautta."*

  

Elokuva palkittiin alle 30-minuuttisten elokuvien kotimaisessa kilpailusarjassa Tampereen kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2009.
Tuomariston mukaan *"festivaalin parhaat näyttelijäsuoritukset tarjonneen opettavaisen tarinan rakenne ja sävy toivat mieleen venäläisen kirjallisuuden parhaat klassikot."*

Lähteet
-------

1. ↑  Tukipäätökset joulukuu 2007  19.12.2007. Suomen elokuvasäätiö. Viitattu 14.8.2009. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑
3. ↑  Tampere Film Festival - Palkitut elokuvat 2009 *tamperefilmfestival.fi*.  8.3.2009.  Arkistoitu 29.10.2015. Viitattu 14.8.2009. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)