recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Thethi National Park

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Albania |
| Pinta-ala | 
26,3 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1966View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Thethin kansallispuisto** on Albaniassa sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Prokletijen vuoristossa, eli Albaanien Alpeilla. Puiston lähellä sijaitsee Thethin kylä, joka sopii taidemaalareiden kohteeksi. Lähellä on myös Valbonën kylä, mistä pääsee patikkaretkelle. Puiston alueella on Syri i Kaltërin lampi ja Grunasin vesiputoukset. Alueen kallioperä koostuu enimmäkseen kalkkikivestä ja dolomiitista ja tästä johtuen siellä on useita karstimuodostumia, kuten kanjoneita ja jyrkkiä rinteitä. Maja e Arapit nimisen vuoren etelärinne on Balkanin niemimaan korkeimpia kallioseinämiä. Alueella esiintyy maakotkia, pikkutuulihaukkoja, pähkinänakkeleita, pikkulepinkäisiä, kivikkopyitä ja metsoja. Siellä on myös karhuja, ilveksiä, susia ja gemssejä. Vuorten alarinteillä kasvaa turkintammea, mannasaarnea ja valkopyökkiä. Hieman ylempänä on enimmäkseen vuorivaahteria, saksanpihtoja ja pyökkejä. Yli 1900 metrin korkeudessa alkaa alpiininen vyöhyke, missä kasvaa katajaa ja pajua, kuten myös keltamaitetta, alppiasteria ja tunturinurmikkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) Nationally designated areas (CDDA)View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Justin Kavanagh: "Thethi", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 248. Helsinki: Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
**Helmuts Balderis** (ven. Хелмут Гунарович Балдерис-Силдедзис, *Helmut Gunarovitš Balderis-Sildedzis*, s. 30. kesäkuuta 1952 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti Neuvostoliittoa 1970- ja 1980-luvulla.

Seuraura
--------

Lapsena Balderis harrasti taitoluistelua 10-vuotiaaksi saakka. Hän alkoi pelata jääkiekkoa Riian Dynamossa. Seuratasolla hän pelasi Riian Dynamossa vuosina 1967–1977. Valmentaja Viktor Tihonov tapasi Balderiksen 16-vuotiaana ja oivalsi heti tämän lahjakkuuden. Balderis pelasi TsSKA Moskovassa vuosina 1977–1980. Neuvostoliiton liigassa hän pelasi 462 ottelua ja teki 333 maalia. Balderis pelasi uudelleen Riian Dynamossa vuosina 1980–1985, jonka jälkeen hän lopetti pelaamisen neljäksi vuodeksi siirtyen valmentajaksi Japaniin Ōji Seishi -seuraan.

Neuvostoliiton sallittua pelaajasiirrot Pohjois-Amerikkaan vuonna 1989 käynnisti Balderis pelaajauransa uudelleen 37-vuotiaana, pelaten NHL:ssa Minnesota North Starsissa kaudella 1989–1990 ja Latvian sarjassa HK Riiassa ja Latvijas Zelts -seurassa vuosina 1991–1994 ja Essanka Ogolkussa vuosina 1994–1996.

Pelaajana
---------

Luistelutaidoiltaan häntä pidetään parhaimpana pelaajana. Lempinimi "sähköjuna" kuvaa hänen luistelutaitoaan. Balderis oli taitava mailankäsittelijä ja harhauttelija. Balderis oli "taiteilija", joka sopeutui Neuvostoliiton kurinalaiseen joukkuepeliin.

Saavutukset
-----------

* olympiahopea 1980
* maailmanmestaruus 1978, 1979 ja 1983
* pelasi Kanada-cupissa vuonna 1976
* pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 147 ottelua ja teki 74 maalia vuosina 1976–1983

Erikoispalkintoja
-----------------

* Neuvostoliiton All Stars -joukkueessa ja vuoden paras pelaaja vuonna 1977
* Izvestija-turnauksen paras maalintekijä 1977, 1983

Lähteet
-------

* Helmuts Balderis Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Helmuts Balderis The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Ilveslinna** on arkkitehti W. G. Palmqvistin suunnittelema klassistinen kivirakennus Jämsässä.

Arkkitehtuuri
-------------

Ilveslinnan rakennuttajana toimi kenraali Rudolf Walden ja rakennustöistä vastasi tamperelainen rakennusliike Tähtinen & Sola. Linnamainen torniosa ja parvekkeet antavat rakennukselle omintakeisen ilmeen. Ilveslinnan sisäinteriöörin päätilana on suuri tapahtumasali.

Ilveslinnan ilves-reliefin suunnitteli kuvanveistäjä Viktor Jansson.

Historia
--------

Ilveslinnan edeltäjä oli punatiilinen paperitehtaan tuotantorakennus, joka oli muutettu seurantaloksi 1930-luvulla. Berndt Blomin suunnittelema tiilirakennus paloi vuonna 1936, ja tilalle päätettiin rakentaa uusi seurantalo. Ilveslinnan rooli Jämsänkosken harrastustoiminnassa on ollut merkittävä. Jatkosodan lopussa se toimi myös sodassa haavoittuneiden hoitopaikkana. Muun muassa Viljam Pylkäs oli sotasairaalan hoidettavana puoli vuotta. UPM myi Ilveslinnan 2015 yksityiselle yritykselle. Syksyllä 2018 rakennus siirtyi huutokaupalla soinilaisen yrittäjän omistukseen. Vuonna 2023 Ilveslinnan osti ylöjärveläinen yrittäjä Matti Ylitalo

Sijainti
--------

Ilveslinna sijaitsee lounaaseen viettävällä puistomaisella rinteellä välittömästi Jämsänkosken liikekeskustan lounaispuolella. Se kuuluu Jämsänkosken teollisuusympäristöön, jonka Museovirasto on määritellyt valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Patalankoski, jonka kautta Kankarisveden ja Koskikeskisen vedet virtaavat Jämsänjokeen ja edelleen Päijänteeseen, sijaitsee Ilveslinnan länsipuolella. Patalankosken keskellä on pieni saari, jonne on kävelysiltayhteys Ilveslinnan edustalta. Saaressa sijaitsee kivinen talvi- ja jatkosodan muistomerkki. UPM:n tehdasalue sijaitsee välittömästi Ilveslinnan lounaispuolella.

Yhdystie 6040 kulkee Ilveslinnan itäpuolitse. Jämsän keskusta sijaitsee kuutisen kilometriä Ilveslinnasta etelään. Etäisyys Ilveslinnasta Himoksen lomakylään on maanteitse noin neljätoista kilometriä. Reitti muodostuu yhdystiestä 6040 ja valtatiestä 9 ja kulkee Jämsän keskustan kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saija Silén: W.G. Palmqvistin rakennuksia Jämsänkoskella / Ilveslinna *museo24.fi*. Viitattu 15.1.2019.
2. 1 2 3  Ilveslinna *geni.com*. Viitattu 15.1.2019.
3. ↑  Ideoita on, mutta ensin lämmitys kuntoon.  *Jämsän Seutu*, 11.1.2019 2023 Linna siirtyy ylöjärveläisen pitkän linjan yrittäjän Matti Ylitalon omistukseen..
4. 1 2  Jussi Jäppinen: Museovirasto / Jämsänkosken teollisuusympäristö *rky.fi*. Viitattu 15.1.2019.
5. 1 2  Reittikartta,net / Jämsä - Jämsänkoski *reittikartta.net*. Viitattu 15.1.2019.
6. ↑  Reittikartta,net / Jämsänkoski - Himos *reittikartta.net*. Viitattu 15.1.2019.

 6.

Aiheesta muualla
----------------

* Maaseudun tulevaisuus: Ilveslinna sai uuden elämän: Paperitehtaan juhlatilassa vietetään nyt häitä ja hautajaisia (19.9.2016)
* Jämsän Seutu: Ilveslinna saatiin vihdoin myydyksi – "Olemme tyytyväisiä, että kauppa syntyi" (5.11.2018) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Elizabeth Claire "Ellie" Kemper** (s. 2. toukokuuta 1980 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Erin Hannonin roolista tv-sarjassa *Konttori* sekä nimiroolista Netflix-alkuperäissarjassa *Unbreakable Kimmy Schmidt*. Hänellä on lisäksi ollut sivurooleja elokuvissa, kuten *Morsiusneidot* ja *21 Jump Street*.

Vuonna 2015 Kemper liittyi NBC-kanavan väliaikaiseksi juontajaksi aamuohjelmassa *The Today Show*.

Kemper syntyi Kansas Cityssä italialais-saksalaista sukujuurta olevan varakkaan nelilapsisen perheen toiseksi. Hänen nuorempi siskonsa Carrie Kemper on televisiokäsikirjoittaja. Kemperin vanhemmat ovat David Woods Kemper ja Dorothy Ann Jannarone. Perhe muutti St. Louisiin Kemperin ollessa viisivuotias. Hän opiskeli lukiossa esittäviä taiteita ja komiikkaa, ja yksi hänen opettajistaan oli näyttelijä Jon Hamm. Myöhemmin Kemper valmistui Princetonin yliopistosta nimityksellä Bachelor of Arts. Sen jälkeen hän kävi Oxfordin yliopistoa.

Kemperin ura alkoi esiintymisistä sketsisarjoissa, mm. *Late Night with Conan O'Brienissa*. Hän myös kirjoittaa artikkeleita lehteen nimeltä *The Onion*. Roolin *Konttori* -sarjasta hän sai käytyään ensin koekuvauksessa *Puisto-osaston* rooliin. Tuottajat kutsuivat hänet uuteen koekuvaukseen *Konttorin* roolia varten, ja hänet valittiin esittämään Erin Hannonia. Kemper esiintyi osassa vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2010 hän oli mukana Sofia Coppolan elokuvassa *Somewhere*.

Kemper on ollut Emmy- sekä SAG-ehdokkaana roolistaan Netflixin sarjassa *Unbreakable Kimmy Schmidt*.

Kemper on naimisissa käsikirjoittaja Michael Komanin kanssa ja heillä on kaksi lasta, vuosina 2016 ja 2019 syntyneet pojat.

Aiheesta muualla
----------------

* Ellie Kemper Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Tuvinskaja pravda** (Тувинская правда, "Tuvan totuus") on Venäjällä Tuvan tasavallan pääkaupungissa Kyzylissä ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1924 NKP(b):n Tannu-Tuvan piirikomitean ja alueen venäläisen siirtokunnan toimeenpanevan komitean äänenkannattajaksi nimellä *Krasnyi pahar* ("Punainen kyntäjä"). Itsenäiseksi julistetussa Tuvassa asui huomattava määrä venäläisväestöä, joka muodosti itsehallinnollisen siirtokunnan vuosina 1922–1932.

*Krasnyi pahar* oli Tuvan ensimmäinen sanomalehti. Se ilmestyi aluksi pienikokoisena viikkolehtenä käsikäyttöisellä painokoneella 700–800 kappaleen painoksena. Lehden toimitukseen kuului myös tuvalaisia, ja vuonna 1926 se alkoi julkaista tuvankielisiä tekstejä kyrillisillä kirjaimilla. Tuvan kansan vallankumouspuolueen äänenkannattajana ilmestyi *Tannu-Tuvagiin ünen*, mutta siinä käytettiin mongolin kieltä.

Lehti sai vuonna 1931 nimen *Novyi put* ("Uusi tie") ja seuraavana vuonna nimen *Vperjod* ("Eteenpäin"). Vuodesta 1942 lähtien se ilmestyi nimellä *Tuvinskaja pravda* ja siitä tuli Tuvan kansantasavallan vallankumouspuolueen ja parlamentin äänenkannattaja. Kansantasavallan lakkauttamisen yhteydessä vuonna 1944 *Tuvinskaja pravda* muuttui neuvostoliittolaiseksi aluelehdeksi.

*Tuvinskaja pravda* oli neuvostoajan lopulla NKP:n aluekomitean sekä Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 25 000 kappaletta vuonna 1975. Sen rinnalla julkaistiin tuvankielistä lehteä *Šyn*.

Lehti on 1990-luvun alusta lähtien ollut Tuvan tasavallan hallituksen julkaisu. Se ilmestyy kahdesti viikossa noin 800 kappaleen painoksena.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jakimov, O.D.: *Petšat nacionalnyh regionov Sibiri i Dalnego Vostoka: Ot vozniknovenija do naših dnei*, s. 72, 82. Novosibirsk: Nauka, 2000. ISBN 5-02-032291-1.
2. ↑  Datsyšen, Vladimir: Russkaja samoupravljajuštšaja trudovaja kolonija v Tuviskoi Narodnoi Respublike kak unikalnyi opyt rossijskogo regionalizma.  *Novyje issledovanija Tuvy*, 3/2016, s. 19–33. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2 3  Kuznetsov, I. V. & Fingerit, Je. M.: *Gazetnyi mir Sovetskogo Sojuza, 1917–1970 gg. Tom 2: Respublikanskije, krajevyje, oblastnyje i okružnyje gazety*, s. 180–182. Moskva: Izdatelstvo Moskovskogo universiteta, 1976.
4. ↑  *Gazety SSSR 1917–1960: Bibliografitšeski spravotšnik, tom 4*, s. 410. Moskva: Kniga, 1980.
5. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 26*, s. 285, 287. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1977.
6. ↑  Bez godu vek: "Tuvinskaja pravda" otmetšajet 99 let so dnja pervogo vyhoda v svet *Tuva Online*.  24.7.2023. Viitattu 21.1.2024.
7. ↑  "Tuvinskaja pravda": pišem istoriju *TMG news*.  14.1.2024. Viitattu 21.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto
**Sophia Laukli** (s. 8. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Utahin yliopiston hiihtojoukkuetta.

Laukli saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa viestissä 2020. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides 2021 ja 2023. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 15:nneksi.

Laukli kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahden yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2021. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan tammikuussa 2022 viides Tour de Skin päätösetapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val di Fiemmessä. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan vuotta myöhemmin vastaavalla etapilla kolmas ja ensimmäisen voittonsa niin ikään Tour de Skin päätösetapilla 2024.

Tulokset
--------

*Päivitetty 7. huhtikuuta 2023.*

### Olympialaiset

|  Vuosi  |  Ikä  |  10 km  |  15 km  yhdistelmähiihto  |  30 km yhteislähtö |  Sprintti  |  4 × 5 km  viestihiihto  |  Parisprintti  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | *21* | – | – | 15. | – | – | – |

### Maailmanmestaruuskilpailut

|  Vuosi  |  Ikä  |  10 km  |  15 km  yhdistelmähiihto  |  30 km yhteislähtö |  Sprintti  |  4 × 5 km  viestihiihto  |  Parisprintti  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | *20* | 23. | 25. | 28. | – | – | – |
| 2023 | *22* | 25. | 29. | – | – | – | – |

### Maailmancup

#### Kausisijoitukset

|  Kausi  |  Ikä  | Sarjat  |
| --- | --- | --- |
| Kokonaiskilpailu  | Normaalimatkat  | Sprintit  |
| 2021 | *20* | 97. | 63. | – |
| 2022 | *21* | 53. | 35. | – |
| 2023 | *22* | 58. | 46. | – |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sophia Laukli Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). Viitattu 8.1.2024. (englanniksi)
Arkkidiakonin muotokuva, jossa mallilla kädessään kävelykeppi. Ilja Repin 1877, Tretjakovin galleria.
Kävelykeppiä käyttävä henkilö.
Erityyppisiä kävelykeppejä.
**Kävelykeppi** on liikkumisen apuna käytettävä kahvalla varustettu keppi, johon nojaamalla liikkuja voi siirtää osan vartalon painosta jaloilta kepin varaan. Vakavammissa yhden jalan vammoissa käytetään kahta kainalo- tai kyynärsauvaa. Kävelykeppiä tai matkasauvaa voidaan käyttää myös edessä olevan maan tai jään kantavuuden tarkastamiseen ennen sille astumista. Kävelykeppiä voidaan käyttää myös itsepuolustusaseena.

Historia
--------

Miehet ryhtyivät kantamaan kävelykeppiä 1700–1800-luvulla miekan kantamisen sijaan. Sitä voitiin käyttää aseena, mutta se ei ollut tappava (jotkut kylläkin piilottivat ohuen miekan kävelykepin sisään). Ranskalainen taistelulaji la canne perustuu lyhyen kepin käyttöön aseena, ja englantilainen bartitsu kehitettiin erityisesti kävelykepeillä miekkailuun. 1800-luvun lopulla kehitetyssä japanilaisessa taistelutaidossa Uchida-ryū tanjōjutsussa käytetään länsimaista kävelykeppiä aseena miekkaa vastaan. Vuosikymmenien myötä kävelykeppi muuttui kuitenkin lähinnä herrasmiesten vaatekaapin osaksi.

Käyttö
------

Kävelykeppi tulee aina mitoittaa käyttäjänsä mukaan, ja sen vuoksi on olemassa myös pituudeltaan säädettäviä keppejä. Kepin pituuden ohella sen yläosan muotoilu, kämmenpohjaa tukeva malli, helpottaa keppiin tukeutumista. Kävellessä keppi pidetään vammattomalla puolella ja viedään yhtä aikaa tukea tarvitsevan jalan kanssa eteen askelta otettaessa. Hartioiden ja käsivarren rentouttaminen keppikävelyn tauoilla ennaltaehkäisee jännitystiloja, joita esimerkiksi voimakas keppiin nojautumisen tarve usein aiheuttaa.

Katso myös
----------

* Alppisauva
* Valkoinen keppi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kävelykeppi** Wikimedia Commonsissa
**Anne** Böömiläinen, myös Anne Luxemburgilainen (11. toukokuuta 1366 – 7. kesäkuuta 1394) oli böömiläinen prinsessa, josta tuli Rikhard II:n puolisona Englannin kuningatar.

Suku
----

Anne oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle IV:n ja tämän neljännen puolison Elisabet Pommerilaisen (n. 1347–1393) vanhin tytär. Elisabetin vanhemmat olivat Pommerin herttua Bogislaus V (n. 1318–1374) ja Puolan prinsessa Elisabet (1326–1361), Kasimir III:n ja Aldona Liettualaisen tytär.

Hänellä oli viisi täysisisarusta, joista vanhin veli Sigismund Luxemburgilainen (1368–1437) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Böömin ja Unkarin kuiningas ja isä Kaarlen seuraaja; nuorempi veli Johannes (1370–1396) oli Määrin rajakreivi ja Görlitzin herttua ja avioitui Albrekt Mecklenburgilaisen tyttären prinsessa Rikardis Katariinan kanssa ja nuorin sisar Margareeta Böömiläinen (1373–1410) avioitui Nürnbergin linnakreivi Johannes III:n kanssa. Hänellä oli myös viisi sisaruspuolta, joista vanhimmasta veljestä Wenzel IV Luxemburgilaisesta tuli Saksan ja Böömin kuningas.

Avioliitto
----------

Anne kihlattiin 13-vuotiaana Englannin kuninkaalle Rikhard II:lle, mutta äitinsä Elisabet Pommerilaisen vaatimuksesta hän pysyi kotona vielä kaksi vuotta. Pari vihittiin Westminster Abbeyssä tammikuussa 1382, ja Anne kruunattiin kaksi viikkoa myöhemmin. Nuoresta pariskunnasta tuli läheisiä ja he rakastivat toisiaan 12 vuotta kestäneen liittonsa ajan. Anne kuoli 28-vuotiaana vuonna 1394.

Lähteet
-------

1. ↑  Anne Of Bohemia (1366–1394) *encyclopedia.com*. Viitattu 8.3.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Martin AM-1 Mauler** on yhdysvaltalainen rynnäkkölentokone. Jonkin verran paremmasta suorituskyvystään huolimatta se ei pärjännyt Douglas AD-1 Skyraiderille tarjouskilpailussa, jonka Yhdysvaltain laivasto järjesti. Konetyypin kehittely aloitettiin vuonna 1943. Konetyypin ensilento toteutettiin elokuun lopulla 1944.

Tuotantotarve tämän uuden konetyypin kehittelylle oli alkujaan laivastokäyttö (US Navy eli USN) torpedo- ja syöksypommittajana, jolloin tämä uusi tyyppi saapuisi korvaamaan Douglas SBD Dauntless- ja Grumman TBF Avenger -konetyyppejä.

AM-1 Mauler päätyi kuitenkin aktiivipalvelukseen laivuekäyttöön. Nimilyhenteen alkuperä on seuraava: A=attack, M=Martin, valmistaja. Vuonna 1948 esitelty konetyyppi palveli vuosina 1948–1953, ja sitä valmistettiin vain 151 kappaletta, johon määrään sisältyi kaksi XBTM-1-prototyyppikonetta. Suunnitteluvaiheessa konetyyppi tunnettiin mallinimellä *Martin Model 210*. Mauler muistutti ulkoisesti Douglasin kilpailevaa A-1 Skyraideria.

Mauler sai lempinimen *Able Mabel*, sillä sen hyötykuorma oli huomattavan suuri, jopa yli 4 500 kg. Tyypillisen aselastin massa oli 2 041 kg. Ulkoisia ripustuspisteitä oli A-1 Skyraiderin tavoin 14 kappaletta, 7 kummankin siiven alla. Tykkiaseistus oli sekin vastaava: 4x 20 mm siipitykit.

Kuvan AM-1 Mauler -konepari asetesteissä keväällä 1949.

Mauler kykeni saavuttamaan 591 km/h huippunopeuden ja 9 250 metrin lakikorkeuden, jotka olivat kilpailevaa A-1 Skyraideria paremmat suoritusarvot. Maulerin voimalaitteena oli 3 000 hevosvoiman (2200 kW) nelirivinen Wasp Major -tähtimoottori. Moottorissa oli 28 sylinteriä.

Martin AM-1 Maulerin kolmitahopiirrokset.

Lähteet
-------

1. ↑  National Naval Aviation Museum, AM-1 MAULER Viitattu 21.10.2023.
2. ↑  Aviation of World War II, AM-1 Mauler Viitattu 21.10.2023.
3. ↑  Dave's war birds, Martin AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023.
4. ↑  U.S. Naval Institute, The Runner-up: AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023.
5. ↑  Virtual Aircraft Museum, Martin AM-1 MaulerViitattu 21.10.2023.
6. ↑  Airfighters, Martin AM-1 Mauler Aircraft DataViitattu 21.10.2023.
7. ↑  Ed Nash's Military matters, The Martin AM Mauler; A Real BeastViitattu 21.10.2023.
8. ↑  Aerocorner, Martin AM MaulerViitattu 21.10.2023.
9. ↑  Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to American Aircraft of World War II (ensipainos 1982) ISBN 0-7858-1361-6 (englanniksi, s. 177–178)
10. ↑   The Glenn L. Martin
Maryland Aviation Museum, MARTIN AM-1 MAULER Viitattu 21.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
*
**Riccardo Adami** (s. 27. marraskuuta 1973) on italialainen Ferrarin Formula 1 -tallin insinööri. Adami aloitti uransa Minardilla vuonna 2002.

Adami toimi kaudella 2005 Minardilla Patrick Friesacherin ja Robert Doornbossin kisainsinöörinä. Kausilla 2006–2007 Toro Rossolla Vitantonio Liuzzin ja 2008 Sebastian Vettelin kisainsinöörinä. Kausilla 2009–2011 puolestaan Sébastien Buemin ja 2012 Daniel Ricciardon kisainsinöörinä.

Adami siirtyi Ferrarille vuonna 2015 Sebastian Vettelin kisainsinööriksi.

Ura
---

| Kilpailuinsinööri |
| --- |
| Kaudet | Kuljettaja | Talli |
| 2005 | Itävalta Patrick FriesacherAlankomaat Robert Doornbos | Minardi |
| 2006–2007 | Italia Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso |
| 2008, 2015– | Saksa Sebastian Vettel | Toro Rosso, Ferrari |
| 2009–2011 | Sveitsi Sébastien Buemi | Toro Rosso |
| 2012 | Australia Daniel Ricciardo | Toro Rosso |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Forzaminardi
2. ↑  Doornbos happy with first day at Minardi
3. ↑  Hyviä uutisia Räikköselle - Ferrarille kovia vahvistuksia tekniikkapuolelle
**Wind** on englanninkielinen topografinen sukunimi henkilölle, joka asui polun, kujan tai tien lähellä. Se on suosituin Koillis-Englannissa, erityisesti Newcastle upon Tynessa ja Sunderlandissa. Sukunimi on kuitenkin suosittu myös Alankomaissa ja Tanskassa. Sukunimellä on useita oikeinkirjoitusmuotoja, kuten Waind, Wind, Wynd, Wain ja Wean.

Alkuperät
---------

Wind on peräisin ajalta ennen 700-luvun vanhaa englantilaista "gewindia". Se kuvaa henkilöä, joka asui erityisen tuulisella alueella, kuten Koillis -Englannissa, tai "mutkaisella" (winding) tiellä. Keskiajalla tuuleen viittaava nimi annettiin mahdollisesti juoksijalle tai sanansaattajalle.

Sukunimi Wind löydettiin ensimmäisen kerran Lancashiresta, seremoniallisesta kreivikunnasta Luoteis -Englannissa, Windlesta Hardshawin kanssa, kunta, Prescotin seurakunnassa ja liitossa, sadassa West Derby. "Ennen Johanneksen valtakautta Windhull antoi nimen perheelle, josta Edusa, Alan de Windhullin leski, joka sai tältä kuninkaalta kutsun dowerilleen Alan de Windhullia, entisen poikaa vastaan."

Ilmaantuvuus, esiintymistiheys ja sijoitus alueella
---------------------------------------------------

Forebears.io: n mukaan Wind sukunimen esiintyvyys on suurin Yhdysvalloissa ja sen jälkeen Saksassa, Alankomaissa ja Tanskassa.

Kuvateksti| Maa | Ilmaantuvuus | Taajuus | Sijoitus alueella |
| --- | --- | --- | --- |
| Yhdysvallat Yhdysvallat | 3778 | 1: 95 939 | 10 736 |
| Saksa Saksa | 3135 | 1: 25 680 | 3398 |
| Alankomaat Alankomaat | 2 868 | 1: 3 336 | 636 |
| Tanska Tanska | 1692 | 1: 3 336 | 281 |

Merkittäviä ihmisiä sukunimellä
-------------------------------

* Suomi Hans Wind (1919–1995), sotilas
* Tanska Jonas Wind (s. 1999), jalkapalloilija

Lähteet
-------

1. ↑  Percy Hide Reaney: *A Dictionary of English Surnames*, s. 1784–. Taylor & Francis Group, 1991. ISBN 978-0-415-05737-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 19 December 2012).
2. ↑  Wind Family History *Ancestry.com*.
3. ↑  Distribution of the surname Wind in the UK *UK Surname Map*.
4. ↑  Wind *Surname Data Base*.
5. ↑
6. ↑  Wind Surname *Forebears.io*. Viitattu 12 April 2021.

Aiheesta muualla
----------------

* National Trust, 2007. "Mitä maantieteellisen sijainnin ja sosiaalisen väestörakenteen taulukoiden tilastot tarkoittavat? "
* United States Census Bureau (9. toukokuuta 1995). s: 1990 Census Name Files dist.all.last (1-100)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wind (surname)
**Leslie B. Lamport** (s. 7. helmikuuta 1941) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja matemaatikko. Lamport tunnetaan parhaiten hajautettujen järjestelmien uraauurtavasta työstään sekä LaTeX- dokumenttien valmistelujärjestelmän ensimmäisenä kehittäjänä ja sen ensimmäisen käsikirjan kirjoittajana. Lamport syntyi juutalaiseen perheeseen Brooklynissa, New Yorkissa. Lamport voitti vuoden 2013 Turing-palkinnon selkeän, tarkasti määritellyn johdonmukaisuuden asettamisesta hajautettujen tietojenkäsittelyjärjestelmien näennäisesti kaoottiseen käyttäytymiseen , jossa useat itsenäiset tietokoneet kommunikoivat keskenään välittämällä viestejä. Hän kehitti tärkeitä algoritmeja ja kehitti muodollisia mallinnus- ja varmennusprotokollia, jotka parantavat todellisten hajautettujen järjestelmien laatua. Nämä panokset ovat parantaneet tietokonejärjestelmien oikeellisuutta, suorituskykyä ja luotettavuutta. Lamport työskenteli tietojenkäsittelytieteilijänä Massachusetts Computer Associatesissa 1970-1977, SRI Internationalissa 1977-1985 ja Digital Equipment Corporationissa ja Compaqissa 1985-2001. Vuonna 2001 hän liittyi Microsoft Researchiin Kaliforniassa.

Lähteet
-------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* CiNii
* DBLP
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* Scopus
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aukusti Koivisto** (s. 20. toukokuuta 1996 Pälkäne) on suomalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä. Koivisto yhdistää kitaravetoisessa musiikissaan vaikutteita amerikkalaisesta juurimusiikista sekä perinteisestä suomalaisesta iskelmästä ja rautalankamusiikista.

Aukusti on tehnyt satoja keikkoja erilaisissa kokoonpanoissa vuodesta 2012 alkaen. Hän on keikoilla pääasiassa laulanut ja soittanut kitaraa, mutta myös muut yhtyesoittimet ovat tulleet hänelle tutuiksi. Keikkailun lisäksi Koivisto työskentelee Pälkäneellä VK-Studiossa, jossa hän miksaa, äänittää ja tuottaa musiikkia.

Aukusti aloitti oman soolouransa varsinaisesti vuonna 2019 ja ensimmäinen sooloalbumi *Sinisen talon seinustalla* julkaistiin huhtikuussa 2019. Albumi valittiin paikallisradioiden Kuukauden levyksi. Albumin kappale "Ikkunan takaa" soi paljon radiokanavilla ja levyn englanninkielistä puolta edustava "White Lightning" on ollut menestys ulkomaisilla rockabilly-listoilla.

Koiviston toinen pitkäsoitto *Matkalla sinne jonnekin* julkaistiin kesäkuussa 2020. Levyn ensimmäinen single "Särjettyjen maa" on saanut paljon radiosoittoa, mm. YLE Radio Suomessa. Koiviston pitkäsoitot ovat keränneet suoratoistopalveluissa yli miljoona striimausta.

Kesäkuussa 2021 Koivisto julkaisi ensimmäisen itse säveltämänsä ja sanoittamansa singlen "Jäädä saanhan vierelles sun". Aukusti on jatkanut oman musiikin kirjoittamista ja julkaisemista; helmikuussa 2022 julkaistiin single "Uuteen valoon" ja elokuussa 2022 single "Ensimmäinen päivä". Koiviston omat kappaleet ovat päässeet muun muassa YLE Radio Suomen soittolistalle.  Syyskuussa 2023 Aukusti julkaisi *Keskiyön kangastus* -albumin, joka sisältää vain Koiviston itsensä säveltämiä ja sanoittamia kappaleita.

Diskografia
-----------

### Albumit

* 2019 – *Sinisen talon seinustalla*, CD/LP
* 2020 – *Matkalla sinne jonnekin*, CD/LP
* 2023 – *Keskiyön kangastus*, CD/LP

### Singlet

* 2019 – *Särjettyjen maa*, CDS
* 2020 – *Alla ruosteisen kuun*, CDS
* 2021 – *Jäädä saanhan vierelles sun*, CDS
* 2022 – *Uuteen valoon,* CDS
* 2022 – *Ensimmäinen päivä,* CDS
* 2023 – *Keskiyön kangastus,* CDS

Lähteet
-------

1. ↑  Karhunkorpi, Marjaana: Pälkäneläinen Aukusti Koivisto, 24, voi olla seuraava hittimuusikko – kuuntele laulunäyte tyylistä, jota hän itse kuvailee "epäseksikkääksi, valtavirrasta poikkeavaksi valinnaksi" *Aamulehti*.  12.9.2020. Viitattu 30.8.2021.
2. ↑  Aukusti Koivisto *aukustikoivisto.com*. Viitattu 18.8.2021.
3. ↑  Aukusti Koivisto, monipuolinen muusikko *aukustikoivisto.com*. Viitattu 18.8.2021.
4. ↑  Aukusti Koivisto voitti Kuukauden Levyn *hitit.fi*.  9.5.2019. Viitattu 18.8.2021.
5. ↑  Aukusti Koiviston sooloura *aukustikoivisto.com*. Viitattu 18.8.2021.
6. ↑  Aukusti Koiviston toinen pitkäsoitto *aukustikoivisto.com*. Viitattu 18.8.2021.
7. ↑  Suomiviihde *www.suomiviihde.fi*. Viitattu 22.2.2022.
8. ↑  Aukusti Koivisto - Uutta suomalaista musiikkia *Aukusti Koivisto*. Viitattu 6.10.2022. (englanniksi)
9. ↑  Uutta musiikkia Radio Suomessa *yle.fi*. Viitattu 6.10.2022.
10. ↑  AUKUSTI *Aukusti Koivisto*. Viitattu 30.12.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
**Poisson-prosessi** on stokastinen prosessi, joka voidaan tulkita toisistaan riippumattomasti sattuvien tapahtumien laskuriksi jatkuvassa ajassa. Poisson-prosessilla on läheinen yhteys Poisson-jakaumaan ja sillä on kaksi olennaista ominaisuutta:

* tapahtumien riippumattomuus, mikä tarkoittaa, että kahdelle erilliselle aikavälille sattuvien tapahtumien lukumäärät ovat riippumattomia satunnaismuuttujia, ja
* tapahtumien stationaarisuus, mikä tarkoittaa, että aikavälillä sattuvien tapahtumien lukumäärä riippuu vain välin pituudesta, ja on riippumaton välin sijainnista.

Nämä kaksi ominaisuutta kuuluvat vain Poisson-prosessille. Poisson-prosessilla on yksi parametri, joka on positiivinen reaaliluku. Parametria kutsutaan intensiteetiksi, joka tarkoittaa tapahtumien ilmaantumisen nopeutta.

Jos Poisson-prosessin intensiteetti on \lambda >0, niin aikavälillä {\displaystyle (t\_{1},t\_{2}]} sattuvien tapahtumien lukumäärä on {\displaystyle \operatorname {Poisson} (\lambda (t\_{2}-t\_{1}))}-jakautunut. Erityisesti, jos satunnaismuuttuja {\displaystyle N\_{t}} on kaikkien ajanhetkeen {\displaystyle t>0} mennessä sattuneiden tapahtumien lukumäärä, niin {\displaystyle N\_{t}} on {\displaystyle \operatorname {Poisson} (\lambda t)}-jakautunut. Tapahtumien välinen aika on {\displaystyle \operatorname {Exp} (\lambda )}-jakautunut. n:nnen tapahtuman sattumishetki on {\displaystyle \operatorname {Gamma} (n,\lambda )}-jakautunut.

Esimerkki
---------

Valtakunnalliseen puhelinpalveluun saapuvien puheluiden soittohetkiä voi mallintaa Poisson-prosessilla. 

Tämä perustuu siihen, että mahdollisesti palveluun soittavien henkilöiden lukumäärä n on hyvin suuri, mahdollisesti koko väestö. Jos tulkitaan, että todennäköisyys p, jolla henkilö soittaa palveluun vuorokauden aikana, on kaikille henkilöille ja kaikkina päivinä sama, niin vuorokauden aikana saapuvien puheluiden lukumäärä on {\displaystyle \operatorname {Bin} (n,p)}-jakautunut. Tätä jakaumaa voi approksimoida {\displaystyle \operatorname {Poisson} (np)}-jakaumalla.

Mallia voi perustella myös niin, että palveluun soittavat tekevät sen toisistaan tietämättä eli riippumattomasti.

Tämän mallin puute on se, että todellisuudessa puhelinpalveluun saapuvat soitot riippuvat vuorokaudenajasta ja viikonpäivästä, jolloin stationaarisuusehto ei toteudu. Tällöin yhtä tiettyä Poisson-prosessia voi käyttää mallintamaan korkeintaan muutaman tunnin aikana tulevia puheluita.

Katso myös
----------

* Todennäköisyysjakauma
Leena Salmela
Leena Salmela näyttelyssään 2013
Leena Salmelan omakuva pilapiirroksena.
**Marja-Leena (Leena) Salmela** (22. heinäkuuta 1941 Lohtaja – 20. elokuuta 2013) oli keskipohjalainen kuvataiteilija, pilapiirtäjä, kuvaamataidon opettaja ja vapaan taiteen sekatyöläinen, kuten hän itse asian ilmaisi. Nuoruutensa ja suurimman osan elämästään Salmela eli Vetelissä. 

Saatuaan palkinnon valtakunnallisella tasolla Salmela lähti Islantiin Reykjavíkiin ja oppi siellä kielen, jonka avulla hän jatkoi vuosina 1963–1966 taideopintoja sikäläisessä taidekoulussa Handida Myndlistaskolinnissa.

Lapsuusvuosien Rembrandt-haaveet karsiutuivat taidekoulussa, ja Salmela valmistui kuvaamataidonopettajaksi. Hän toimi opettajana Vaalassa vuosina 1966-1968 ja Vetelissä 1970-luvun alusta alkaen lyhyitä katkoksia lukuun ottamatta vuoteen 2005.

Salmela perusti vanhaan meijeriin Räyrinkiin 1980-luvun lopussa Leenanlinnan, jossa oli ulkoilmassa toistasataa hänen tekemäänsä isoa betonista eläinveistosta. Hän järjesti siellä kursseja ja otti vastaan ryhmävierailuja. Eläkepäivikseen hän muutti Villa Monttuun Vetelin Haukilahteen, jossa hän asui kymmenisen vuotta ennen kuolemaansa.

Salmela oli vuonna 1972 perustamassa Perhonjokilaakson kuvataideyhdistystä ja toimi kymmenen vuotta sen sihteerinä ja kaksi vuotta puheenjohtajana. Yhdistyksen toiminta hiipui pitkäksi aikaa, mutta se herätettiin jälleen vuonna 2010 henkiin. Salmela toimi henkiin herätetyssä yhdistyksessä pari vuotta, ja Perhonjokilaakson kuvataideyhdistys aloitti taidenäyttelyt Vetelin Taidekartanolla.

Salmela on tunnettu erityisesti pilapiirroksistaan, joita hän teki *Perhojokilaakso*-lehteen viikoittain vuodesta 1959. Kaikkiaan hän teki pilapiirroksia runsaat 50 vuotta eri lehtiin ja julkaisuihin niin Suomessa kuin myös ulkomailla. Hän otti niissä kantaa paikallisiin tapahtumiin. Ensimmäinen *Perhonjokilaakso*-lehti ilmestyi vuonna 1970, ja Salmelan pilapiirros oli heti lehden ensimmäisessä numerossa.

Lähteet
-------

* Leena Salmela Salmeloiden sukusivustolla
* Perhojokilaakso-lehdessä julkaistu ja Perhonjokilaakson kuvataideyhdistyksen puheenjohtaja Lahja Varilan kirjoittama muistokirjoitus

Aiheesta muualla
----------------

* Leena Salmelan haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Riga Black Balsam** eli Riian musta balsami (latv. *Rīgas Melnais balzams*) on latvialainen yrttilikööri, jota valmistaa Latvijas Balzams. Sen alkoholipitoisuus on 45 prosenttia. Juomalla on ollut osansa perinteisenä kansanparannuskeinona, ja sen on uskottu toimivan flunssaan ja ruuansulatusvaivoihin.

Riga Black Balsamin historia ulottuu vuoteen 1752, kun apteekkari Abraham Kunze kehitti alkuperäisen reseptin, jonka pohjalta juomaa alettiin myöhemmin valmistaa. Albert Wolfschmidt perusti vuonna 1847 Riikaan tehtaan, jossa kyseistä juomaa alettiin valmistaa Kunzen reseptin mukaisesti. Toisen maailmansodan aikana resepti hävisi, mutta onnistuttiin palauttamaan vuonna 1950.

Balsamin valmistukseen käytetään erilaisia marjoja, yrttejä ja muita luonnon antimia sekä tietysti vettä, viinaa ja sokeria. Juoma pakataan savipulloihin. Nykyään balsamista valmistetaan myös eri makuisia liköörejä, joiden alkoholipitoisuus on matalampi kuin alkuperäisen mustan balsamin. Latviassa balsamia juodaan usein esimerkiksi mustaherukkamehun kanssa, ja sitä voi myös nauttia kahvin tai teen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Our brands: Riga Black Balsam *lb.lv*. AS Latvijas Balzams. Viitattu 23.11.2019. (englanniksi)
2. ↑   (2021) *Nutritional and Health Aspects of Food in Eastern Europe*. Academic Press, 177. ISBN 978-0-128-11734-7.
3. ↑  Riika – Baltian Praha *Rantapallo*.  17.8.2016. Viitattu 23.11.2019.
4. ↑  History *lb.lv*. AS Latvijas Balzams. Viitattu 23.11.2019. (englanniksi)
5. ↑  Rozentals-seura *rozentals-seura.fi*. Viitattu 11.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Riga Black Balsam** Wikimedia Commonsissa

* Riga Black Balsam (englanniksi)
**Pellinki-dieetti** on ortopedi ja ravitsemuskirjailija Antti Heikkilän kehittämä ja kotisaarensa mukaan nimeämä vähähiilihydraattisen ruokavalion muunnelma. Pellinki-dieetti perustuu Atkinsin dieettiin, mutta on sitä sallivampi. Se on tarkoitettu laihdutukseen ja elämänlaadun parantamiseen.

Sisältö
-------

Pellinki-dieetillä vältetään sokeria ja tärkkelystä sisältäviä ruokia sekä valmisruokia ja alkoholia. Siinä suositaan proteiinia, rasvaa, vihanneksia, pähkinöitä ja marjoja sekä kotimaisia tuoreita ja jalostamattomia luomutuotteita. Siinä vältetään kovetettuja kasvirasvoja ja margariinia, ja käytetään mieluummin oliiviöljyä, neitsytkookosöljyä ja eläinrasvoja kuten voita. Rypsiöljyä ruokavaliossa ei suositella, sillä se on Antti Heikkilän mukaan ihmiselle haitallista. Ruokaa ei tulisi lämmittää mikroaaltouunissa vaan mieluummin esimerkiksi höyryttämällä.

Pellinki-dieetillä hiilihydraatteja suositellaan nautittavan 40–70 grammaa päivässä, mutta paljon liikuntaa harrastavat voivat syödä niitä 100 grammaa päivässä. Ketoosiin ei ole tarpeen pyrkiä.

Kritiikkiä
----------

Kuopion yliopistosairaalan ja Kuopion yliopiston kliinisen ravitsemustieteen professori Helena Gylling leimasi *Diabetes*-lehden numerossa 10/2004 Antti Heikkilän ravintosuositukset hengenvaarallisiksi. Gyllingin mukaan ortopedi Antti Heikkilän teesit ovat: Syökää voita, margariineissa on vaarallista transrasvaa ja välttäkää hiilihydraatteja. Ravintosuositukset ovat näiden teesien suhteen erilaiset. Ravitsemusterapeutti Liisa Heinonen ja professori Antti Aro perustelevat Diabetes-lehden numerossa 12/2003 negatiivisuuttaan Antti Heikkilän ravintosuosituksille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pellinki dieetti laihdutus.info. Viitattu 25.1.2018.
2. ↑  Heikkilä, Antti: Miksi en käytä rypsiöljyä *Antin blogi*.  6.4.2009. Viitattu 25.1.2018.
3. ↑  Gylling, Helena: Kommentteja Antti Heikkilän väittämiin ravitsemuksesta.  *Diabetes*, 2004, nro 10.  Diabetesliitto. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Heinonen Liisa & Aro, Antti: Niukasti hiilihydraattia, runsaasti rasvaa - paino voi pudota, mutta miten käy terveyden?.  *Diabetes*, 2003, nro 12.  Diabetesliitto. Artikkelin verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Heikkilä, Antti: *Hyvän olon keittokirja. Opas vähähiilihydraattiseen ja ravinteikkaaseen ruokavalioon*. Helsinki: Rasalas, 2003. ISBN 952-542-107-4.
* Heikkilä, Antti: *Hyvän olon keittokirja 2*. Helsinki: Rasalas, 2004. ISBN 952-542-113-9.
* Heikkilä, Antti: *Näin me keitämme*. Helsinki: Rasalas, 2007. ISBN 978-952-542-137-8.
* Heikkilä, Antti: *Diabeteksen hoito ruokavaliolla*. Helsinki: Rasalas, 2008. ISBN 978-952-542-144-6.
* Heikkilä, Antti: *Ravinto & terveys*. Helsinki: Rasalas, 2006. ISBN 952-542-130-9.
* Heikkilä, Antti: *Pellingin joulu - VHH herkkusuille*. Helsinki: Rasalas, 2011. ISBN 978-952-542-158-3..

Aiheesta muualla
----------------

* Antti Heikkilän terveysklubi
*Tämä artikkeli käsittelee kanadalaista eläin- ja luontoaktivistia. Brittiläistä YouTube-persoonaa käsittelee artikkeli Paul Joseph Watson*
Paul Watson
**Paul Watson** (s. 2. joulukuuta 1950) on kanadalaissyntyinen eläin- ja luontoaktivisti. Hän on Sea Shepherd Conservation Societyn perustaja ja puheenjohtaja. Watson on yksi tunnetuimmista eläin- ja luontoaktivisteista maailmassa. Hän on ollut puolustamassa valaita, haita ja delfiinejä. Watson on saanut tekemästään työstään lukuisia ja arvostettuja tunnustuksia. Watson on kirjoittanut myös useita kirjoja, ja hän esiintyy myös dokumentissa *Sharkwater*. Hänestä on myös itsestään tehty dokumenttielokuva vuonna 2008.

Watson tunnetaan Suomessa etenkin Animal Planetin *Valassodat*-ohjelmasta, jossa Watson yhdessä Steve Irwinin laivansa miehistöineen yrittää estää laitonta valaanpyyntiä Japanin ja Australian merillä.

Watson oli ennen Sea Shepherd Conversation Societyn perustamistaan kansainvälisen ympäristöjärjestö Greenpeacen toiminnassa mukana. Hän oli myöhemmin järjestössä myös johtokunnan jäsenenä, mutta erosi lopulta Greenpeacesta erimielisyyksistä johtuen. Paul Watson on sanonut: "Greenpeace vain protestoi. Mitä ne ovat saaneet aikaan pelkällä protestoinnilla?". 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sharkwater** on vuonna 2006 valmistunut haista kertova dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Rob Stewart. Se on palkittu yli 22 kansainvälisellä palkinnolla.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva kertoo haiden todellisesta luonteesta ja niiden tärkeydestä luonnon ekosysteemissä. Pinnalle on nostettu ensimmäistä kertaa suuren yleisön tietoon hainkalastuksen katastrofaaliset seuraukset. Arviolta 90 prosenttia haikannasta on tapettu viimeisen 50 vuoden aikana. Haineväkeittoa pidetään suurena herkkuna etenkin Aasian maissa. Tästä johtuva käsistä karannut salakalastus, jota Aasian mafia pitää tiukassa otteessaan, on vähentänyt haikantaa katastrofaalisesti. Hait pyydystetään, niiltä leikataan elävänä evät pois ja ne heitetään takaisin mereen tuskaiseen kuolemaan.

Elokuva on myös hätähuuto koko kalastusbisnestä vastaan. Kulutus ja pyydystys eivät ole tasapainossa. Syynä tähän on muun muassa pitkäsiimakalastus, joihin tarttuu päivittäin tuhansia haikaloja, delfiinejä, valaita ja kilpikonnia. Luonnonsuojelujärjestöjen on hyvin vaikea taistella merten suojelemisen puolesta, sillä Aasian maat ovat hyvin korruptoituneita sekä mafian lahjonnan vaikutuksen alaisia.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Orvokki Ramsi** (15. huhtikuuta 1915 Lappeenranta − 1. toukokuuta 2004 Suomenniemi) oli suomalainen viulupelimanni ja director musices. 

Jo 10-vuotiaana Ramsi sai ensimmäisen viulunsa ja pääsi konservatorioon saamaan oppia taiteilija Sulo Hurstisen johdolla. Köyhän kodin lapsen piti kuitenkin jättää laajemmat opinnot. Sotavuosina Ramsi asui Helsingissä. Sodan jälkeen hän palasi perheineen hänen kotiseudulleen ja alkoi harrastaa kansanmusiikkia. Ramsi perusti pelimanniyhtyeen ja sävelsi lauluja, joiden aiheet olivat luontoon liittyviä. Hän teki matkoja Eurooppaan ja hän kävi myös laulaja Helka Hynnisen mukana Yhdysvalloissa. Ramsi osallistui myös maan eri puolilla pidetyille kansanmusiikkifestivaaleille.

Orvokki Ramsi sai valtion taiteilijaeläkkeen ja kuoli 89-vuotiaana vuonna 2004.

Lähteet
-------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Belavežan sopimus** (valkoven. Белавежскае пагадненне, *Belavežskaje pahadnenne*, ven. Беловежские соглашения, *Belovežskije soglašenija*, ukr. Біловезькі угоди, *Bilovezki uhody*) on 8. joulukuuta 1991 allekirjoitettu sopimus, jolla julistettiin Neuvostoliiton lakanneen olemasta ja perustettiin Itsenäisten valtioiden yhteisö. Sopimuksen allekirjoittivat Valko-Venäjällä Belavežan metsän kansallispuistossa sijaitsevalla Viskulin datšalla Valko-Venäjä, Venäjä ja Ukraina.

Sopimuksen täydellinen nimi on **Sopimus Itsenäisten valtioiden yhteisön perustamisesta** (valkoven. Пагадненне аб стварэнні Садружнасці Незалежных Дзяржаў, *Pahadnenne ab stvarenni Sadružnastsi Nezaležnyh’ Dzjaržau*, ven. Соглашение о создании Содружества Независимых Государств, *Soglašenije o sozdanii Sodružestva Nezavisimyh Gosudarstv*, ukr. Угода про створення Співдружності Незалежних Держав, *Uhoda pro stvorennja Spivdružnosti Nezaležnyh’ Deržav*).

Sopimuksen allekirjoittajamaat vastaavat Neuvostoliiton perustamissopimuksen vuonna 1922 allekirjoittaneita neuvostotasavaltoja lukuunottamatta Transkaukasian SFNT:tä, joka lakkasi olemasta vuonna 1936. Sopimuksen johdannossa todetaan, että "Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto kansainvälisen oikeuden ja geopoliittisen todellisuuden subjektina lakkaa olemasta."

Sopimuksen allekirjoittivat Valko-Venäjän korkeimman neuvoston puheenjohtaja Stanislau Šuškevitš ja pääministeri Vjatšaslau Kebitš, Venäjän presidentti Boris Jeltsin ja varapääministeri Gennadi Burbulis sekä Ukrainan presidentti Leonid Kravtšuk ja pääministeri Vitold Fokin.

Ukrainan ja Valko-Venäjän korkeimmat neuvostot ratifioivat sopimuksen 10. joulukuuta, Venäjän korkein neuvosto 12. joulukuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Соглашение о создании Содружества Независимых Государств (г. Минск, 8 декабря 1991 года) *cis.minsk.by*. Viitattu 10.8.2023. (venäjäksi)
2. ↑  Постанова Верховної Ради Україн «Про ратифікацію Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав» Верховна Рада України. Viitattu 10.8.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Постановление Верховного Совета РБ № 1296-XII от 10.12.1991. О ратификации Соглашения об образовании Содружества Независимых Государств *belzakon.net*. Viitattu 10.8.2023. (venäjäksi)
4. ↑  Постановление ВС РСФСР от 12 декабря 1991 г. N 2014-I "О ратификации Соглашения о создании Содружества Независимых Государств" *base.garant.ru*. Viitattu 10.8.2023. (venäjäksi)
**Figaro** (oikealta nimeltään **Joonas Lahtinen**, s. 1997) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Hänen tunnetuin kappaleensa on **Paula Vesalan** kanssa tehty duetto *Kaks toisillemme hellää*.

Figaro julkaisi ensimmäisen albuminsa *Näin mä haluun sut muistaa* (Etenee Records) 17. kesäkuuta 2022. Albumilla vierailevat Vesalan lisäksi Sexmane ja **Anna Abreu**. Singlejulkaisuissa Figaro on tehnyt yhteistyötä Pyhimyksen, MELOn ja Ettan kanssa.

Figaro tekee musiikkia myös muille artisteille. Hän on yksi neljästä sanoittajasta JVG:n *Villi länsi* -kappaleessa. Lisäksi Figaro on kirjoittanut kappaleita, Costeelle, Abreulle, Vesalalle, **Reino Nordinille** ja Pyhimykselle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Musiikki | "Tästä pitää tehdä duetto", sanoi Paula Vesala kuultuaan Joonas Lahtisen kappaleen – Muusikko Figaro on menestyksen kynnyksellä, ja nyt hän kertoo, mitä se vaatii *Helsingin Sanomat*.  20.1.2021. Viitattu 17.6.2022.
2. 1 2  FIGARO JULKAISEE DEBYYTTIALBUMINSA HUOMENNA - ALBUMILLA MUKANA MM. SEXMANE JA VESALA *Warner Music Finland*.  16.6.2022. Viitattu 17.6.2022.
**Nikolainkulma** on Jyväskylän keskustassa Asemakatu 6:ssa sijaitseva 1899 valmistunut puurakennus, joka toimii tällä hetkellä toimistoluonteisessa käytössä. Talossa toimii myös juhla- ja tapahtumatila. Vaaleanpunainen kulmatornillinen kiinteistö on yksi harvoista kaupungin keskustassa säilyneistä puurakennuksista. Rakennuksen omistaa Ellen ja Artturi Nyyssösen säätiö, joka rahoittaa talon vuokratuotoilla Jyväskylän yliopiston väitöskirjatutkimusta.

Tilat
-----

### Nikolainsali

Salin kapasiteetti on pöytäpaikoilla 90 ja konserteissa 120 henkeä. Salin sisustusarkkitehtuuri runsaine yksityiskohtineen on 1800-luvulta.

### Vihreä salonki

Vihreä salonki on vihreäsävyinen 30 hengen tila.

### Jääkärikabinetti

Jääkärikabinetti on saanut nimensä 1916 kabinetissa tapahtuneesta kolmen jääkärin pidätyksestä, jossa tsaarin poliisi pidätti kolme jääkäriä, Aarne Sihvon, Ilmari Relanderin ja Juho Heiskasen. Relanderilla ja Heiskasella oli mukanaan räjähteitä, joilla oli tarkoitus sabotoida sotalaivoja Etelä-Suomen satamissa.Tilaan mahtuu 10–16 henkeä.

Historia
--------

Postikortti Jyväskylän Kaupunginhotellista, Kansan Valokuvaamo Oy.
### Hotelli 1899–1959

Ravintoloitsija Nikolai Wahlgren oli muuttanut 1894 Jyväskylään. Hän rakennutti hotelli-ravintolarakennuksen vuonna 1899 valtakunnallisten laulujuhlien pitopaikaksi. Hotelli Wahlgren oli 1900-luvun alussa Jyväskylän seuraelämän keskus.

Jyväskylän kaupunki osti hotellin 1919, jolloin hotelli ristittiin Kaupunginhotelliksi.

Rakennuksen kivijalassa on toiminut herrain vaatetusliike, herkku- ja hedelmäpuoti, hammaslääkärin ja eläinlääkärin vastaanotot, rautatieläisten kauppa ja ajuriliike. Talon kuuluisin vuokralainen oli Alvar Aalto, jonka ensimmäinen toimisto, Arkkitehtuuri- ja monumentalitaiteen toimisto Alvar Aalto, toimi rakennuksessa syksystä 1923 kevääseen 1924. Alvar Aalto asui samalla tässä rakennuksessa yhdessä apulaisensa Teuvo Takalan kanssa.

Sota-aikana rakennuksessa toimi 30. Sotasairaalaa.

### Virastotalo 1960–1999

Kaupunginhotelli lopetti toimintansa syksyllä 1959. Tiloihin muutti 1960 vuoden alussa perustetun Keski-Suomen läänin lääninhallitus. Jyväskylän kaupungin kouluvirasto muutti tiloihin 1972.

Aiheesta muualla
----------------

* Nikolainkulma *nikolainkulma.fi*. Viitattu 1.2.2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nikolainkulma: Nikolainkulma *www.nikolainkulma.fi*. Viitattu 1.2.2023.
2. ↑  Nikolainkulma: Nikolainsali *www.nikolainkulma.fi*. Viitattu 1.2.2023.
3. 1 2  Nikolainkulma: Jääkärikabinetti *www.nikolainkulma.fi*. Viitattu 1.2.2023.
4. ↑  Kirjailija Mikko Porvali *www.mikkoporvali.fi*. Viitattu 1.2.2023.
5. ↑  Salome-elokuvateatteri ja Nikolainkulma *Suomalainen Musiikkikampus*. Viitattu 1.2.2023.
6. ↑  Nikolainkulma, Jyväskylän historia ja kävelyreitit Jyväskylän kestävä kehitys JAPA ry. Viitattu 1.2.2023.
7. 1 2  Keskustan kehittäminen | Ellen ja Artturi Nyyssösen säätiö *www.eans.fi*. Viitattu 1.2.2023.
8. ↑  Etusivu *kansallisbiografia.fi*. Viitattu 1.2.2023.