recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Värikuvassa etualalla eversti Paul Tibbets, taustalla kapteeni Theodore Van Kirk.
**Theodore Jerome Van Kirk** (27. helmikuuta 1921 Northumberland, Pennsylvania – 28. heinäkuuta 2014 Stone Mountain, Georgia) oli yhdysvaltalainen ilmavoimien kapteeni. Van Kirk oli toiminut Euroopan sotanäyttämöillä Toisessa maailmansodassa, ennen kuin hän oli Enola Gay -nimisen Boeing B-29 pommituskoneen suunnistaja. *Superfortress*-kone pudotti Little Boy-atomipommin Hiroshimaan 6. elokuuta 1945. Kapteeni Van Kirk kuului 509. raskaan erityispommitusrykmentin esikuntaan, ollen rykmentin suunnistaja ja tällä alalla siten myös tuon yksikön kouluttaja. Van Kirk ja Paul Tibbets sekä Thomas W. Ferebee muodostivatkin tiiviin yhteistyön kolmikon Tinianilla. Van Kirk ylennettiin myöhempänä majurin sotilasarvoon.

Van Kirkia voitaneen luonnehtia Wikipedian ystävänä, sillä hän omisti yhteisölle henkilökohtaisen allekirjoituksensa. Vuonna 2014 poismennyt *"Ted"* tai *"Dutch"* Van Kirk oli viimeinen elossa ollut Enola Gayn 12-jäseniseen miehistöön kuulunut henkilö.

Theodore Van Kirk osallistui majurien Charles Sweeneyn ja Claude Eatherlyn tavoin Operaatio Crossroadsiin. Van Kirk päätti palveluksensa elokuussa vuonna 1946. Hänet palkittiin Silver Star, Air Medal sekä Distinguished Flying Cross -ansiomerkeillä.

Van Kirk, Tibbets sekä Jeppson esiintyvät tässä kuvassa B-29:n pienoismallin kera.
Vuonna 1950 Van Kirk ryhtyi opiskelemaan kemiaa. Hän valmistui yliopistosta kiitettävin arvosanoin, sekä siirtyi tämän jälkeen DuPont -nimiselle kemian alan suuryhtymälle.

Majuri Ted "Dutch" Van Kirkin Wikipedialle omistama allekirjoitus vuodelta 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2  Theodore J. ‘Dutch’ VanKirk, navigator of the Enola Gay, dies at 93  30.7.2014. Washingtonpost.com. Viitattu 3.1.2018 (englanniksi).
2. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 41
3. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 40–41 & 59.
4. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 70
5. ↑  Theodore Van Kirk, 93, Enola Gay Navigator, Dies  29.7.2014. Nytimes.com. Viitattu 3.1.2018 (englanniksi).
6. ↑   Viitattu 3.1.2018.
7. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 368.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Díon arkeologinen museo** (myös *Dionin arkeologinen museo*; kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Δίου, *Archaiologikó Mouseío Díou*) on arkeologinen museo Díon kylässä Dío-Ólympoksen kunnassa Kreikassa. Se esittelee läheiseltä antiikin Dionin arkeologiselta alueelta sekä lähiseudulta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1983. Museorakennus on kaksikerroksinen ja sijaitsee Díon kylän eteläosassa vajaan kilometrin arkeologiselta alueelta lounaaseen.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionista sekä muualta Ólympos-vuoren lähistöltä ja Pierian alueelta. Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionin pyhäköistä, roomalaisesta kylpylästä ja muista rakennuksista sekä kaupungin hautausmailta klassiselta kaudelta roomalaiselle ja varhaiskristilliselle ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa kulttikuvia ja muita veistoksia, hautakiviä, votiivilahjoja, rakennusten koristeosia, keramiikkaa, lattiamosaiikkeja, piirtokirjoituksia sekä rahoja ja jokapäiväisiä käyttöesineitä. Merkittäviin löytöihin lukeutuvat muun muassa Zeuksen, Afroditen ja Isiksen sekä Asklepioksen perheenjäsenten kulttikuvat, sekä niin kutsutusta Hydraulis-talosta löydetyt maailman vanhimmat tunnetut vesiurut.

* Zeuksen kulttipatsas Zeus Hypsistoksen pyhäköstä.Zeuksen kulttipatsas Zeus Hypsistoksen pyhäköstä.
* Marmorinen kotka Zeus Hypsistoksen pyhäköstä.Marmorinen kotka Zeus Hypsistoksen pyhäköstä.
* Isis-Tykhen kulttipatsas ja marmorisia votiivilahjoja, 100-luku.Isis-Tykhen kulttipatsas ja marmorisia votiivilahjoja, 100-luku.
* Afroditen patsas Isiksen pyhäköstä.Afroditen patsas Isiksen pyhäköstä.
* Afrodite Hypolympidian patsas ja votiivilahjoja.Afrodite Hypolympidian patsas ja votiivilahjoja.
* Filosofi Erennianoksen hermi.Filosofi Erennianoksen hermi.
* Piirtokirjoitus "ΒΑΣΣΙΛΕΩΣ ΦΙΛΙΠΠΟΥ" ("kuningas Filippos")Piirtokirjoitus "ΒΑΣΣΙΛΕΩΣ ΦΙΛΙΠΠΟΥ" ("kuningas Filippos")
* Medusan pää Dionysoksen talon lattiamosaiikissa.Medusan pää Dionysoksen talon lattiamosaiikissa.
* Panakeia, Asklepioksen tytär.Panakeia, Asklepioksen tytär.
* Mosaiikki Zosaksen talosta kirjoituksella "onnelliselle Zosakselle".Mosaiikki Zosaksen talosta kirjoituksella "onnelliselle Zosakselle".
* Keisari Severus Alexanderin pronssipatsaan pää.Keisari Severus Alexanderin pronssipatsaan pää.
* Hydraulis-talon vesiurut, 1. vuosisata jaa.Hydraulis-talon vesiurut, 1. vuosisata jaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Archaeological Museum Dion *The Museums of Macedonia*.  Arkistoitu 18.4.2018. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Díon arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Kuukakku** (yksink.: 月饼; perint.: 月餅; pinyin: *yuèbĭng*) on kiinalainen leivonnainen, jota tarjoilaan kiinalaisen kuukalenterin keskisyksyn juhlan aikaan syyskuun lopulla tai lokakuun alussa. Kuukakkuja on useita eri tyyppejä ja ne saattavat vaihdella esimerkiksi alueittain. Tyypillinen kakku koostuu taikinakuoresta ja täytteestä.

Kuukakun täyte.
Kuukakkujen tarjoilu liitetään keskisyksyn juhlintaan. Keskisyksyn juhlaa vietetään kiinalaisen kuukalenterin mukaan kahdeksannen kuukauden viidestoista päivä. Gregoriaanisen kalenterin mukaan päivä osuu yleensä syyskuun loppupuolelle tai lokakuun alkuun vuodesta riippuen. Kuukakkuja tarjoillaan usein teen kera. Kuukakkuja voidaan antaa esimerkiksi ystäville, perheenjäsenille tai työtovereille kunnioituksen osoituksena.

Kuukakkujen tarjoilu liittyy osaltaan myös tarinaan Kiinan historiasta. Tarinan mukaan mongolien perustamaa Yuan-dynastiaa vastaan juonitelleet kiinalaiset lähettelivät viestejä toisilleen kuukakkuihin piilotettuna ja lopulta mongolit voitettiin myöhemmässä taistelussa.

Kuukakkuja on useita eri tyyppejä ja ne saattavat vaihdella esimerkiksi alueittain. Kuukakut ovat tavallisesti muodoltaan pyöreitä tai neliskulmaisia. Kakussa on yleensä ohut taikinakuori ja täyte. Täytteenä voidaan käyttää esimerkiksi kuivattuja hedelmiä, pähkinöitä, siemeniä, sekä adsukipapu-, lootuksensiemen-, mustapapu- tai mungopaputahnaa. Joskus kakun keskelle lisätään täysikuuta kuvaava munankeltuainen. Uudempia ja suosituksi tulleita, mutta ei niin perinteisiä täytteitä ovat esimerkiksi durian, jugurtti, suklaa ja jäätelö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Darra Goldstein: *The Oxford companion to sugar and sweets*, s. 461-462. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-931339-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuukakku** Wikimedia Commonsissa
Skarpnäckin kaupunginosa-alueen sijainti Tukholman kartalla.
**Skarpnäck** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa (*söderort*). Skarpnäckissä on noin 40 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 24,60 neliökilometriä. Lännessä Skarpnäck rajoittuu Farstan ja Enskede-Årsta-Vantörin kaupunginosa-alueisiin ja idässä taas Nackan kuntaan. Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Hammarbyhöjden, Björkhagen, Enskededalen, Kärrtorp, Bagarmossen, Skarpnäcks Gård, Flaten, Orhem ja Skrubba.

Lähteet
-------

1. 1 2  Skarpnäck Tukholman kaupunki. Viitattu 2. marraskuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skarpnäck** Wikimedia Commonsissa

Tukholman kaupunginosa-alueet

|  |
| --- |
| Bromma • Enskede-Årsta-Vantör • Farsta • Hägersten-Liljeholmen • Hässelby-Vällingby • Kungsholmen • Norrmalm • Rinkeby-Kista • Skarpnäck • Skärholmen • Spånga-Tensta • Södermalm • Älvsjö • Östermalm |
| Lakkautetut kaupunginosa-alueet: Enskede-Årsta • Hägersten • Katarina-Sofia • Kista • Liljeholmen • Maria-Gamla stan • Rinkeby • Vantör |
| Katso myös: Luettelo Tukholman kaupunginosista |
**Visa Eero Antero Luttinen** (s. 22. tammikuuta 1972 Turku) on helsinkiläinen muusikko. Luttinen tunnetaan parhaiten vuodesta 1998 luotsaamastaan bileyhtyeestä Gebardi. Samana vuonna "syntyi" myös hänen alter egonsa Nat Newborn, swing-laulaja, jolla on erikokoisia kokoonpanoja aina sooloaktista (mies, piano & laulu) omaan big bandiin Nat Newborn Big Time. Näiden aktiivisten aktiensa rinnalle 2011 Luttinen synnytti vielä kokoonpanon "Visa & Villikissat", joka esittää 1950- ja 1960-lukujen henkistä suomenkielistä rokkia & poppia. Vuosina 2015 ja 2016 Luttinen kilpaili tangokuninkaan kruunusta.2021 Luttinen julkaisi ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kappaleensa "Tällaisina päivinä" vain Visa Luttisena, ei siis minkään taiteilijanimen tai orkesterin nimellä. 2022 hän perusti nelimiehisen "Visa & Vokaalit"-kokoonpanon jatkamaan telakalle jääneen Villikissojen linjoilla. Henki on tässäkin 50-60-lukulainen, ja neliääninen laulu on keskeisessä roolissa. 2023 toukokuussa kokoonpano julkaisi ensimmäisen kappaleensa, Luttisen oman "Taas on aika auringon", ja videon siihen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Viikon 23 / 2014 levyuutuudet *Viikon 23 / 2014 levyuutuudet*.  Arkistoitu 27.8.2014. Viitattu 21.5.2015.
3. ↑  Tangomarkkinakilpailijat 2015: miehet: Visa Luttinen *yle.fi*.  4.5.2015. Viitattu 21.5.2015.
**Chilen avoin tennisturnaus** (sponsorin mukaan **VTR Open**) on tenniksen miesten ammattilaisturnaus, joka järjestetään Viña del Marissa, Chilessä. Turnaus pelataan massakentillä ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.

Historia
--------

Vuonna 1992 lakkautettiin kolme ATP-turnausta Brasiliassa. Kun ATP päätti pitää nämä turnaukset Latinalaisessa Amerikassa, Fillolin veljekset päättivät ostaa järjestämisoikeudet pitääkseen yhden näistä turnauksista Chilessä. Ensimmäinen turnaus pidettiin Santiagossa marraskuussa 1993. Vuonna 1999 turnausta ei järjestetty johtuen ATP:n päätöksestä siirtää se helmikuulle 2000. Vuonna 2001 turnaus siirrettiin Viña del Mariin. Vuonna 2010 turnaus palasi jälleen Santiagoon, mutta vuodesta 2012 alkaen se on jälleen pelattu Viña del Marissa.

Vuoden 2007 turnauksessa käytettiin 24 pelaajan lohkovaiheformaattia. Koska formaatissa kuitenkin ilmeni ongelmia muissa turnauksissa, ATP päätti palata vanhaan pudotuspeliformaattiin. Näin ollen Chilen avoimet palasi vanhaan 32 pelaajan kaavioon vuonna 2008.

Useita top 10 -pelaajia on osallistunut tähän turnaukseen, mukaan lukien Mats Wilander, Jim Courier, Jiří Novák, Marcelo Ríos, Carlos Moyà, Gustavo Kuerten, Àlex Corretja, Tommy Haas, Magnus Norman, Sergi Bruguera, Guillermo Coria, David Nalbandian, Gastón Gaudio, Fernando González, Tommy Robredo, Nicolás Lapentti, Albert Costa, Alberto Berasategui, Emilio Sánchez, Guillermo Cañas, Mariano Puerta, Nicolás Massú, David Ferrer, Fernando Verdasco, Juan Monaco, Rafael Nadal, ja Félix Mantilla.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Turnauksen profiili ATP World Tourin sivuilla

ATP Tour 250 (2009–)
Doha ·  Pune ·  Brisbane ·  Sydney ·  Auckland ·  Montpellier ·  Sofia ·  Quito ·  New York ·  Buenos Aires ·  Marseille ·  Delray Beach ·  São Paulo ·  Marrakech ·  Houston ·  Budapest ·  Estoril ·  München ·  Istanbul ·  Geneve  ·  Lyon ·  Stuttgart ·  's-Hertogenbosch ·  Antalya ·  Eastbourne ·  Båstad ·  Umag ·  Newport ·  Atlanta ·  Gstaad ·  Los Cabos ·  Kitzbühel ·  Winston-Salem ·  Pietari ·  Metz ·  Chengdu ·  Shenzhen ·  Moskova ·  Tukholma ·  Antwerpen
**Döme Sztójay** (vuoteen 1927 **Dimitrije Stojaković**; 5. tammikuuta 1883 Versec, Vojvodina – 22. elokuuta 1946 Budapest) oli unkarilainen sotilas, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä Saksan miehitettyä maan maaliskuusta elokuuhun 1944. Hän oli kansallisuudeltaan serbi.

Sztójay aloitti sotilasuransa Itävalta-Unkarin armeijassa ja yleni ensimmäisen maailmansodan aikana everstiksi. Vuonna 1919 hän palveli amiraali Miklós Horthyn johtamassa armeijassa, joka kukisti Unkarin neuvostotasavallan. Hänet ylennettiin myöhemmin Unkarin armeijan kenraaliksi. Hän unkarilaisti serbiankielisen nimensä vuonna 1927. Sztójay toimi 1925–1933 Unkarin sotilasattašeana Berliinissä, 1933–1935 puolustusministeriön palveluksessa ja 1935–1944 Berliinin-suurlähettiläänä.

Döme Sztójay (keskellä) Berliinissä vuonna 1940. Oikealla puolella Saksan presidentin kanslian päällikkö Otto Meissner.
Maaliskuussa 1944 Saksa miehitti liittolaismaansa Unkarin, koska ei luottanut enää sen uskollisuuteen. Valtionhoitaja Horthy pakotettiin erottamaan pääministeri Miklós Kállay ja nimittämään tämän tilalle joku saksalaismielisempi. Horthy valitsi Sztójayn toivoen tämän sotilaana puolustavan Unkarin etuja edes jossain määrin. Sztójayn hallitus ryhtyi vainoamaan vasemmisto-oppositiota ja vangitsi monia sen johtajista, mutta salli toisaalta äärioikeistolaisen Nuoliristi-puolueen aloittaa uudelleen toimintansa. Sztójay myös lähetti lisää unkarilaisia joukkoja sotimaan itärintamalle ja salli Unkarin juutalaisten kuljetukset Saksan keskitysleireille. Horthy ei pitänyt tästä kehityksestä, ja hänellä oli vielä sen verran arvovaltaa, että hän sai elokuussa 1944 saksalaiset suostumaan juutalaiskuljetusten keskeyttämiseen ja Sztójayn korvaamiseen Géza Lakatosilla.

Sztójay pakeni Unkarista perääntyvien saksalaisten mukana sodan lopussa. Amerikkalaiset vangitsivat hänet ja palauttivat lokakuussa 1945 Unkariin, jossa uuden hallinnon asettama kansantuomioistuin totesi hänet syylliseksi sotarikoksiin. Hänet teloitettiin elokuussa 1946.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Döme Sztójay
**Ifis** (m.kreik. Ἶφις, lat. *Iphis*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Alektorin poika. Hän oli Eteokleen ja Euadneen isä ja Kapaneuksen veli. Anaksagoraan pojanpoikana hän kuului anaksagoridien sukukuntaan.

Kun aikanaan Amfiaraos oli vastahakoinen osallistumaan seitsemän sotapäällikön retkeen Thebaa vastaan, Polyneikes kysyi Ifiiltä neuvoa, miten hän saisi Amfiaraoksen houkuteltua mukaan. Ifis neuvoi häntä antamaan Harmonian kaulakorun Amfiaraoksen puolisolle Erifylelle, ja tämä lahjan saatuaan hän käännyttikin miehensä osallistumaan sotaretkeen heidän tekemänsä sopimuksen perusteella.

Koska Ifis eli kauemmin kuin lapsensa, siirtyi Argoksen valtaistuin hänen kuolemansa jälkeen Sthenelokselle, hänen veljensä Kapaneuksen ja tyttärensä Euadnen pojalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.6.3 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.7.1 (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.6.2 (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.18.5 (engl. käännös).



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alektor(anaksagoridit)** | **Argoksen kuningas**1200-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Sthenelos(anaksagoridit)** |
**Kuukalenteri** on Kuun vaiheisiin perustuva kalenteri. Siinä kuukausi alkaa aina uudenkuun aikoihin. Koska synodisen kuukauden pituus on hieman yli 29 vuorokautta, luetaan tällaisessa kalenterissa kuukauteen vaihdellen 29 tai 30 päivää. Kaksitoista tällaista kuukautta on 354,37 vuorokautta, josta käytetään nimitystä *kuuvuosi*.

Ainoa laajalti käytössä oleva puhdas kuukalenteri on islamilainen kalenteri, jonka vuodessa on aina 12 kuun vaiheiden mukaan määräytyvää kuukautta ja vuodessa näin ollen 354 tai 355 päivää. Sen kuukaudet eivät ole sidottuja tiettyihin vuodenaikoihin, vaan ne siirtyvät esimerkiksi päivätasauksiin ja päivänseisauksiin nähden joka vuosi 11 päivää aikaisemmiksi ja kiertävät noin 33 vuodessa kaikkien vuodenaikojen ympäri. Islamilaista kalenteria käytetään pääasiassa vain uskonnollisissa yhteyksissä, mutta esimerkiksi Saudi-Arabiassa myös arki- ja liike-elämässä sekä valtionhallinnossa.

Useimmat muut kuukalentereiksi sanotut kalenterit ovat oikeastaan kuu-aurinkokalentereita eli *lunisolaarisia kalenterita*. Niissäkin kuukausi vaihtuu aina uudenkuun aikoihin, mutta määrävälein lisätään kalenterivuoteen kolmastoista kuukausi, jotta kalenterikuukaudet pysyisivät suunnilleen samana vuodenaikana. Sellaisia ovat esimerkiksi juutalainen ja vanha kiinalainen ajanlasku sekä vanhalla ajalla babylonialainen kalenteri ja antiikin kreikkalainen kalenteri.

Katso myös
----------

* Aurinkokalenteri
* Kalenteririitti
Andrés Bellon patsas Chilen yliopiston päärakennuksessa.
**Chilen yliopisto** (esp. *Universidad de Chile*) on yksi kuudestatoista Chilen valtionyliopistosta. Se on yksi Amerikkojen vanhimmista yliopistoista*lähde?* ja Chilen vanhin. Se on Chilen arvostetuin yliopisto ja vaikuttanut ratkaisevasti maan kehitykseen. Yliopisto sijaitsee pääkaupunki Santiago de Chilessä. Siitä käytetään usein nimeä *Casa de Bello* ensimmäisen rehtorinsa ja perustajansa, venezuelalaisen vapaustaistelijan Andrés Bellon mukaan.

Yliopisto perustettiin 19. marraskuuta 1842 ja korvasi Real Universidad de San Felipen, joka oli perustettu vuonna 1738. Nykyisin yliopistossa on 14 tiedekuntaa ja 5 tieteidenvälistä yksikköä, 317 koulutusohjelmaa, 3 867 henkilökunnan jäsentä ja 43 779 opiskelijaa (2019).

Maailman huippuyliopistojen Shanghai-yliopistovertailussa Chilen yliopisto sijoittui vuosina 2017–2018 sijoille 301–400 ja vuosina 2019–2021 sijoille 401–500. Chilen yliopiston oppiaineista parhaiten sijoittui kaivostekniikan oppiaine, joka oli alallaan 49. sijalla maailmanlaajuisessa vertailussa.

Suositun jalkapallojoukkueen Corporación de Fútbol Profesional de la Universidad de Chile perustivat vuonna 1926 yliopiston opiskelijat, ja se erotettiin virallisesti yliopistosta vuonna 1980.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  University of Chile ShanghaiRanking Consultancy. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  General information Chilen yliopisto. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
3. ↑  Historical outline Chilen yliopisto. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* uchile.cl

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chilen yliopisto** Wikimedia Commonsissa
**Dô** on Nigerjoen tulvajärvi Malissa. Se sijaitsee Nigerin sisämaasuiston itäreunalla Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piirissä.

Dôta ruokkii Niangayejärvestä Bambara Maoundén ohi johtava 11 kilometriä pitkä kanava, jonka täyttyminen edellyttää noin 800 miljoonan kuutiometrin vesimäärää Niangayessa. Järven pituus on noin 18 ja leveys keskimäärin kahdeksan kilometriä. Sen pinta-ala on suurimmillaan 125 neliökilometriä, vesimäärä enimmillään 800 miljoonaa kuutiometriä ja suurin syvyys 9,5–10 metriä. Kun Dôn vesimäärä saavuttaa 600 miljoonan kuutiometrin rajan, se laskee seitsemän kilometriä pitkän Fakon kanavan kautta Garoujärveen.

Järvi on täyttynyt vain voimakkaiden tulvavuosien aikana, ja se kuivui kokonaan vuonna 1972. Nigerjoen tulvien heikennyttyä se on ollut pitkän aikaa kokonaan kuivana.

Lähteet
-------

* *Monographie hydrologique du fleuve Niger. Tome II: Cuvette Lacustre et Niger Moyen*. Paris: Orstom, 1986. ISBN 2-7099-0790-9. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Monographie, s. 14.
2. ↑  *The Niger River Basin: A Vision for Sustainable Management*, s. 16. Washington, DC: The World Bank, 2005. 0-8213-6203-8. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Monographie, s. 17.
4. ↑  *La pêche dans le delta central du Niger. Volume 1: Approche pluridisciplinaire d’un système de production halieutique*, s. 37. Paris: Orstom, Karthala, 1994. ISBN 2-7099-1203-1. Teoksen verkkoversio.
**Ifimedeia** (m.kreik. Ἰφιμέδεια, lat. *Iphimedia, Iphimedeia*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Triopaan tytär, jonka tämä antoi vaimoksi veljelleen Aloeukselle. Ifimedeia oli kuitenkin rakastunut Poseidoniin ja teki retkiä meren ääreen kastaakseen kätensä aaltoihin ja valuttaen veden helmoihinsa. Niin hän tuli raskaaksi ja synnytti aloadit, Otoksen ja Efialteen, jotka kantoivat hänen miehensä nimeä.

Traakialaiset kaappasivat myöhemmin Ifimedeian ja hänen tyttärensä Pankratiin Dionysoksen orgioista ja veivät heidät mukanaan. Aloeus lähetti poikansa etsimään vaimoaan ja tytärtään, ja nämä voittivatkin traakialaiset taistelussa ja toivat äitinsä ja sisarensa takaisin.

Ifimedeian hauta oli nähtävillä Anthedonissa, ja häntä palvottiin sankarittarena Mylasassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.7.4 (engl. käännös).
2. ↑  Hesiodos: *Gynaikon katalogos* ('Naisten luettelo') frag. 6 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Fabulae* xxviii (engl. käännös).
4. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 5.50.4–51.2 (engl. käännös).
5. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 9.22.6 (engl. käännös).
6. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 10.28.8 (engl. käännös).
**Urša Bogataj** (s. 7. maaliskuuta 1995 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja. Hän edustaa SSK Costella Ilirija -seuraa.

Bogataj saavutti nuorten talviolympialaisissa 2012 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Nuorten MM-kilpailujen joukkuemäessä hän sai kultaa 2013, hopeaa 2014 ja pronssia 2012. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli neljäs 2015, viides 2013 ja kuudes 2014.

Aikuisten MM-kilpailuissa Bogataj sijoittui 17:nneksi Val di Fiemmessä 2013. Seefeldissä 2019 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksas sekä naisten joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä neljäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä sekä oli suurmäessä yhdestoista ja normaalimäessä kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 Bogataj voitti kultaa sekä normaalimäessä että sekajoukkuemäessä.

Bogataj sijoittui 20:nneksi ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan Lillehammerissa joulukuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Schonach im Schwarzwaldissa tammikuussa 2013. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs kaudella 2017–2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Ljubnossa helmikuussa 2019. Viikkoa myöhemmin hän sijoittui kolmanneksi Oberstdorfissa. Kaudella 2021–2022 hän oli toinen Nižni Tagilissa ja Ljubnossa sekä kolmas Lillehammerissa, Klingenthalissa ja Ramsaussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Hinzenbachissa helmikuussa 2022. Loppukauden aikana hän oli kahdesti kolmas Lillehammerissa, kerran toinen Oslossa ja voitti kahdesti Oberhofissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Joulukuussa 2022 hän oli Titisee-Neustadtissa kolmas.

Lähteet
-------

1. ↑  Ursa Bogataj *ladiesskijumping.com*. Viitattu 6.12.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Urša Bogataj Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Iférouane** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Agadezin alueen Arlitin departementissa. Se sijaitsee Aïrvuoriston pohjoisosassa Tamgakvuorten juurella olevassa entisessä jokilaaksossa noin 250 kilometriä Agadezista koilliseen. Kunnassa on 12 600 (vuonna 2010, arvio) ja kylässä 1900 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).

Iférouanen kuntaan kuuluu kolme hallintokylää, kaksi perinteistä kylää, neljä leiriä ja 22 vedenottopaikkaa. Sen asukkaat ovat tuaregeja. Tärkeimmät elinkeinot ovat keinokasteluun perustuva puutarhaviljely sekä paimentolaisten harjoittama karjanhoito. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata.

Kylässä on koulu, terveysasema, posti ja huoltoasema. Se on myös yksi Aïrvuoriston matkailukohteista. Iférouanen nähtävyyksiin kuuluvat perinteiseen tyyliin rakennetut talot ja vehreät puutarhat, käsityökeskus ja pieni museo, ranskalaisen linnakkeen rauniot sekä strutsien suojelua varten perustettu eläintarha. Joulukuun lopussa järjestetään suuri *Festival de l’Aïr* -perinnejuhla. Majoitusta tarjoaa pieni hotelli ja leirintäalue.

Lähteet
-------

1. ↑  Loi n° 2002-014 du 11 juin 2002 portant création des communes et fixant le nom de leurs chefs-lieux *case.ibimet.cnr.it*.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 6.5.2012. (ranskaksi)
2. 1 2  Annuaire statistique des cinquante ans d’independance du Niger *stat-niger.org*. Viitattu 6.5.2012. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  *Le petit futé Niger 2009–2010*, s. 185–187. Paris: Nouvelles éditions de l’université, 2009. ISBN 2-7469-1640-1.
4. 1 2  Répertoire National des Communes (RENACOM) *stat-niger.org*. Viitattu 6.5.2012. (ranskaksi)
5. 1 2  Livelihoods Zoning "Plus" Activity in Niger: A Special Report by the Famine Early Warning Systems Network *fews.net*.  August 2011.  Arkistoitu 28.9.2013. Viitattu 6.5.2012. (englanniksi)
6. ↑  Geels, Jolijn: *Niger: The Bradt Travel Guide*, s. 188–189. Chalfont St Peter, Guilford: Bradt Travel Guides, 2006. ISBN 978-184162-152-4.
**Efektiivinen korko** tai sisäinen korko (IRR) on laajasti käytetty menetelmä eri investointivaihtoehtojen välisessä vertailussa.

Efektiivisen koron määritelmä
-----------------------------

Efektiivinen korko (IRR = Internal Rate of Return) on se korko, jolla diskontattujen kassavirtojen nykyarvojen summa on nolla. Matemaattisesti esitettynä yhtälö on seuraava:

\sum \_{{i=1}}^{n}{\frac {PV\_{i}}{(1+r)^{i}}}=0

**PV** = kassatapahtuman suuruus

**i** = kassatapahtuman ajankohta

**r** = efektiivinen korko.

Efektiiviseen korkoon vaikuttavat tekijät
-----------------------------------------

Efektiiviseen korkoon vaikuttavat seuraavat tekijät:

* kassatapahtumien ajankohta

* kassatapahtumien summat.

Jos esimerkiksi minkä tahansa luottoon liittyvän tapahtuman summa tai ajankohta muuttuu, on efektiivinen korko aina laskettava uudestaan.

Kassatapahtumien ajankohdat voidaan sopia eri osapuolten välillä tai ne voidaan olettaa. Kuitenkin mitä pitemmälle tulevaisuuteen tapahtumat ajoittuvat, sitä suurempi on niiden toteutumiseen liittyvä epävarmuus.

Kassatapahtumien suuruutta voidaan säädellä eri parametrein (luoton/sijoituksen suuruus, korko, lyhennystapa, käsittelypalkkiot, osingot yms.) tai niiden suuruus voidaan olettaa (sijoitusten realisointiaika ja -hinta yms.).

Efektiivisen koron rajoitteet
-----------------------------

Efektiivinen korko ei sisällä kaikkea rahan sijoituksessa tai lainauksessa tarvittavaa tietoa. Se kuvaa ainoastaan tietyn aikataulun toteutumiselle oletetun rahoitusoperaation sisäisen koron, jossa palautuvat varat oletetaan sijoitettavan edelleen efektiivisellä korolla (mikä pitkällä sijoitushorisontilla ei aina ole realistinen arvio).

Efektiivinen korko ei ota huomioon seuraavia ominaisuuksia:

* sijoituksen / lainauksen volyymia (esimerkiksi tuhannen ja miljoonan euron samoilla parametreilla tapahtuvan sijoituksen efektiivinen korko on sama
* rahan kiertoaikaan ja jälleensijoitukseen liittyviä mahdollisuuksia ja uhkia.

Katso myös
----------

* Efektiivinen tuotto
* Modifioitu efektiivinen korko
* Nimelliskorko
* Nykyarvo
* Todellinen vuosikorko
**US-Parts Finn-Am Oy** on Helsingissä sijaitseva amerikkalaisten autojen varaosien, autourheiluvarusteiden, vanteiden, veneilytarvikkeiden ja voiteluaineiden maahantuontia ja myyntiä harjoittava kotimainen yhtiö.

Toimipisteet
------------

US-Parts Finn-Am Oy:llä on kolme toimipistettä. Yrityksen on päätoimipiste on Helsingin Roihupellolla. Yrityksen toinen toimipiste Autoracing muutti syksyllä 2016 Roihupellolta Vantaalle. Yrityksellä on kolmas toimipiste Tallinnassa.

Historia
--------

Yhtiön juuret sijoittuvat 1970-luvun Helsinkiin, jolloin Ilkka Ruoppa perusti "autotallifirmansa". Tällöin käynnistyi amerikkalaisten autojen varaosien maahantuonti. Vuonna 1989 yrityksen nimeksi tuli US-Parts Oy. Vuonna 1995 US-Parts Oy yhdistyi kilpailijansa Finn-Am International Oy:n kanssa ja nimeksi tuli US-Parts Finn-Am oy. Helmikuussa 2008 US-Parts Finn-Am Oy osti Autoracing Ax Oy:n, joka on johtava kilpa-autourheilun osien ja ajovarteiden maahantuoja ja jälleenmyyjä Suomessa.

Edustamat merkit
----------------

Vuodesta 2003 US-Parts Finn-Am Oy on edustanut kansainvälisesti tunnetun Gulf-brändin voiteluaineita Suomessa. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut myös oikeus myydä Gulf-polttonesteitä. Gulf-asemia oli Suomessa vuoteen 1973, jolloin Gulf Oil International vetäytyi Euroopasta.

Gulf-brändi on tuttu mm. moottoriurheilussa. Moninkertaisen rallin suomenmestari Juha Salon autossa näkyy Gulf-logo.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  US-Parts *www.usparts.fi*.  Arkistoitu 22.2.2017. Viitattu 21.2.2017.
3. ↑  Us-Parts Finn-Am Oy | Osakeyhtiö | Kauppalehti.fi *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 21.2.2017.
4. ↑  Historiaa | Gulf Honkavaara *www.gulfhonkavaara.fi*.  Arkistoitu 22.2.2017. Viitattu 21.2.2017.
5. ↑  Gulf-huoltoasemat palaavat Suomeen *Talouselämä*. Viitattu 21.2.2017.
6. ↑  Juha Salo Racing *www.saloracing.com*. Viitattu 21.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Usparts.fi
* TS: Gulf palaa teiden varsille
* The Gulf brand on the roll in Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
* FHRA JA Us-Parts Finn-AM Oy
**Ifikles** (m.kreik. Ἰφικλῆς) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kahteen henkilöön.

Herakleen kaksosveli
--------------------

**Ifikles** oli Amfitryonin ja Alkmenen poika ja nuorempi kaksosveljeksistä, joista toinen oli Zeuksen siittämä Herakles. Ifikleellä ja hänen vaimollaan Automedusalla oli poika Iolaos, joka avusti setäänsä Heraklesta useissa tämän urotöissä.

Ifikles otti osaa Kalydonin metsästykseen ja auttoi Heraklesta taistelussa Spartan kuninkaan Tyndareuksen syrjäyttänyttä Hippokoonia vastaan. Kun Ifikles oli haavoituttunut Herakleen ensimmäisessä taistelussa elisläisiä vastaan, hänet tuotiin Pheneukseen, jossa hän kuoli.

Thestioksen poika
-----------------

**Ifikles** oli Thestioksen poika ja yksi argonauteista. Hän osallistui Kalydonin metsäkarjun metsästykseen. Kun hän oli metsästyksen aikana loukannut Atalantea, tähän rakastunut Meleagros surmasi hänet.

Katso myös
----------

* Ifiklos

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.4.8 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.4.11 (engl. käännös).
3. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.14.9 (engl. käännös).
4. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.8.2 (engl. käännös).
5. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.7.3 (engl. käännös).
6. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.8.3 (engl. käännös).



|  |  |
| --- | --- |
|  | Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä.Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee "Ifikles", voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla. |
Erik Lindström (kontrabasso) ja Tony Scott (klarinetti) Helsingin kauppakorkeakoululla marraskuussa 1959.
**Tony Scott** (oik. **Anthony Joseph Sciacca**; 17. kesäkuuta 1921 Morristown, New Jersey, Yhdysvallat – 28. maaliskuuta 2007 Rooma, Italia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Scott oli tunnettu klarinetisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän oli kiinnostunut etenkin maailmanmusiikista.

Useita vuosikymmeniä kestäneellä urallaan Scott soitti monien kuuluisien jazzmuusikoiden kuten Billie Holidayn, Dizzy Gillespien, Duke Ellingtonin ja Sarah Vaughanin kanssa. Hän työskenteli ja asui urallaan monella mantereella. Hän oli italialaista sukujuurta, ja 1980-luvulla hän jäi asumaan Italiaan.

Scott oli myös kiinnostunut valokuvauksesta ja tallensi jazzin suurten nimien työtä ja elämää. Hänen kuviaan esiteltiin näyttelyssä Ranskassa 1980-luvun lopulla. Scott kirjoitti myös omaelämäkerran *Bird, Lady and Me*.*lähde?*

Scott vieraili useasti Suomessa ja esiintyi muun muassa Helsingin kauppakorkeakoululla 4. marraskuuta 1959.

Scott kuoli Roomassa 28. maaliskuuta 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Fox, Margalit: Tony Scott, Jazz Clarinetist Who Mastered Bebop, Dies at 85. *The New York Times* 31.3.2007.
2. 1 2  Jazzmuusikko Tony Scott on kuollut.  31.3.2007. Yle uutiset. Viitattu 1.4.2007.
3. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 382. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
4. ↑  Hoppula, Pete: Ulkomaiset artistivieraat Suomessa. *Blues News* (Archive.org).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tony Scott (muusikko)** Wikimedia Commonsissa

* Rizzo, Alessandro: Jazz clarinetist Tony Scott dies at 85  31.3.2007. ABC News. Viitattu 15.1.2008. (englanniksi) [vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Marge Monko vuonna 2022
**Marge Monko** (s. 1976 Tallinna) on virolainen valokuva- ja videotaiteilija. Hän opiskeli valokuvausta Viron taideakatemiassa, mistä hän valmistui maisteriksi vuonna 2008. Hän jatkoi opintojaan Belgian Gentissä Hoger Instituut voor Schone Kunsten -oppilaitoksessa (HISK, Higher Institute for Fine Arts) 2013–15. Monko on osallistunut näyttelyihin Virossa ja muissa Euroopan maissa vuodesta 2006. Vuonna 2009 hän oli mukana Manifesta 9 -näyttelyssä Belgian Genkissä. Monkon teoksia on museoiden kokoelmissa Virossa, Puolassa, Ranskassa, Itävallassa ja Sveitsissä.

Kuvien jäljillä
---------------

Monkon teokset pohjautuvat usein johonkin historialliseen tilanteeseen, ideaan tai kuvamateriaaliin – vaikkapa menneiden vuosikymmenten rannekellomainoksiin, 1800-luvun lopun ajatuksiin hysteriasta tai Jane Fondan aerobic-videoon. Monko on kiinnostunut psykoanalyysista ja sen vaikutuksista sukupuolen esittämiseen visuaalisessa kulttuurissa. Hysterian teemaan hän paneutui erityisesti opiskellessaan vuonna 2005 Wienin Universität für angewandte Kunstissa. Valokuvasarjassa *Studies of Bourgeoisie* (*Tutkielmia porvaristosta*, 2004–2006) hän kuvasi psykoanalyysiin ja hysteriaan liittyviä paikkoja ja hoitomuotoja.

Monko hyödyntää taiteessaan dokumentaarisuutta, lavastamista sekä appropriaatiota eli lainattuja kuvia ja tyylejä. Hän on kiinnostunut siitä, miten tiede, valtiolliset instituutiot ja viestintä ovat hyödyntäneet kuvia.

Suomessa
--------

Monkon yksityisnäyttely *Tutkielmia porvaristosta* oli esillä Suomen valokuvataiteen museossa Helsingissä vuonna 2007. Vuonna 2010 Monko oli mukana Amos Andersonin taidemuseon näyttelyssä *Take Care. Politics of Emacipation* ja vuonna 2011 Wäinö Aaltosen museon näyttelyssä *Vesi – tunteita ja aistimuksia*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus / Kunstnikud / CV - Marge Monko *www.cca.ee*. Viitattu 9.5.2017. (viroksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Twelve Daily Questions to Estonian artist Marge Monko *Arterritory.com - Baltic, Russian and Scandinavian Art Territory*. Viitattu 9.5.2017.
3. ↑  Marge Monko at Hobusepea Gallery *artviewer.org*. Viitattu 9.5.2017. (englanniksi)
4. 1 2 3  Menneet näyttelyt - MARGE MONKO: Tutkielmia porvaristosta *www.valokuvataiteenmuseo.fi*. Viitattu 9.5.2017. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Marge Monko *iscp-nyc.org*. Viitattu 9.5.2017. (englanniksi)
6. ↑  Take Care - Amos Anderson taidemuseo *Amos Anderson taidemuseo*. Viitattu 9.5.2017. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Chilen viinitarhoja Andien kupeessa.
**Chilen viinit** ovat nousseet viime vuosikymmeninä suosituiksi ja arvostetuiksi, ja Chile on nykyisin yksi maailman suurimmista viininviejistä. 

Viiniköynnös tuli Chileen 1500-luvun puolivälissä espanjalaisten valloittajien mukana. Maan viinintuotanto lähti nousuun 1980-luvulla olojen vakiintumisen myötä. Nykyisin Chile on yksi maailman arvostetuimpia viinintuottajamaita. Vuonna 2010 Chilessä tuotettiin 1 190 miljoonaa litraa viiniä, ja se oli maailman viidenneksi suurin viinien vientimaa. Chilessä viljellään viiniä 118 000 hehtaarilla, josta punaisia rypäleitä 75 prosentilla ja valkoisia 25 prosentilla maa-alasta. Rypälelajikkeita maassa on yli 50. Punaisista rypäleistä Chilessä viljellään eniten Cabernet Sauvignonia, Merlot'ta ja Carmenèrea. Valkoisista rypäleistä viljellyimmät ovat Chardonnay ja Sauvignon Blanc.

Chilessä on viininviljelylle otolliset ilmasto-olosuhteet, hyvä viinin valmistustaito ja alhaiset tuotantokustannukset. Chilen viininviljely ei kärsi tuhohyönteisistä tai kasvitaudeista, sillä maata reunustavat Atacaman autiomaa, Andien vuoristo, Patagonian jääkenttä ja Tyynimeri. Chilen viinialueet sijaitsevat 32. ja 38. eteläisen leveyspiirin välillä alueella, jolla vallitsee viininviljelylle sopiva välimerellinen ilmasto. Talvet ovat viileitä ja kesät kuumia ja yön ja päivän lämpötilavaihtelut suuria, mikä parantaa rypäleiden makua. Andien sulamisvesiä hyödynnetään keinokastelussa, sillä rypäleiden kasvukausi ja poiminta-aika ovat lähes sateettomia.

Chilessä on D.O.-luokittelun mukaan seitsemän viinialuetta. Tunnetuin ja tuottavin viinialue on viidestä viinilaaksosta muodostuva Keskuslaakso, joka tuottaa noin 93 prosenttia Chilen viineistä. Kaupallisesti maassa toimii 14 viinilaaksoa, pohjoisesta etelään Elqui, Limarí, Choapa, Aconcagua, Casablanca, San Antonio, Maipo, Cachapoal, Colchagua, Curicó, Maule, Itata, Bío Bío ja Malleco. Viinitarhat sijaitsevat yleensä jokien varsilla, ja laaksojen kasvuympäristöt vaihtelevat hyvinkin paljon.

Suomessa vuonna 2013 myydyistä punaviineistä 30 prosenttia ja valkoviineistä 23 prosenttia tuli Chilestä.

Lähteet
-------

* Remes, Heikki: *Maistuu viinien kanssa – Chilen viinit*. Moreeni, 2011. ISBN 978-952-254-071-3.

### Viitteet

1. ↑  Remes 2011, s. 10–13.
2. ↑  Remes 2011, s. 36.
3. ↑  Primary Red Varieties Wines of Chile.  Arkistoitu 16.12.2014. Viitattu 10.8.2014.
4. ↑  Primary White Varieties Wines of Chile.  Arkistoitu 16.12.2014. Viitattu 10.8.2014.
5. ↑  Remes 2011, s. 10.
6. ↑  Remes 2011, s. 13.
7. ↑  Remes 2011, s. 20.
8. ↑  Remes 2011, s. 39.
9. ↑  Kari Ylänne: Chile jyrää edelleen  10.1.2014. Ruokala.net. Viitattu 28.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chilen viinit** Wikimedia Commonsissa
Tony Robert-Fleury :*Le bain* , maalattu vuonna 1903
**Tony Robert-Fleury** (1. syyskuuta 1837 - 8. joulukuuta 1911) oli ranskalainen taidemaalari. Robert-Fleury toimi myös taideopettajana ja oli oppilaidensa parissa erittäin pidetty. Hänen oppilaisiinsa kuului myös suomalainen Alex Federley.

Robert-Fleuryn isä oli taidemaalari Joseph-Nicolas Robert Fleury ja hänen taideopettajansa oli Léon Cogniet. Ensimmäisen näyttelynsä Pariisin salongissa hän piti vuonna 1864 ja hänen töitään palkittiin vuosina 1866, 1867 ja 1870. Vuoden 1899 maailmannäyttelystä hän sai kultamitalin ja hänelle myönnettiin oikeus laittaa töitään esille ilman kriitikoiden esikarsintaa. Vuonna 1904 hänet nimitettiin William Adolphe Bouguereaun seuraajaksi Ranskan taiteilijaliiton johtoon. Vuodesta 1908 hän hän johti Taylor foundationin johtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka.

Uransa varrella Robert-Fleury vastaanotti useita ammatillisia huomionosoituksia, kuten Ranskan kunnialegioonan upseerin arvon vuonna 1884 ja komentajan arvon vuonna 1907.

Robert-Fleury aloitti uransa akateemisena historiamaalarina, mutta uran loppupuolella hänen tyylinsä alkoi vapautua. Hän käytti värejä vapautuneemmin sekä sivellintä rennommin.

Lähteet
-------

1. ↑  Bihiku, Zana: Tony Robert-Fleury – Academic painter *Tutt'Art*. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Artist Biography & Facts – Tony Robert-Fleury *askART*. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Tony Robert-Fleury Paintings, 1837 – 1912 *Leighton Fine Art*. Viitattu 20.11.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Tony Robert Fleury, French, 1837–1911 – Overview *Gallery 19C*. Viitattu 21.11.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tony Robert-Fleury, 1837–1911, French *ArtUK*. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Efesoslainen koulukunta** on nimitys, jolla viitataan joskus antiikin kreikkalaisen esisokraattisen filosofin Herakleitoksen ajatteluun ja hänestä alkunsa saaneeseen filosofiseen koulukuntaan. Herakleitos vaikutti Efesoksessa, Jooniassa.

Virallista Efesoksen koulukuntaa ei koskaan ollut olemassa. Diogenes Laertios kuitenkin mainitsee, että Herakleitoksen ajattelulla oli seuraajia, jotka kutsuivat itseään "herakleitoslaisiksi". Muun muassa Platon kuvaa Kratyloksen tämän mukaan nimetyssä dialogissaan tällaiseksi Herakleitoksen seuraajaksi.

Herakleitos katsoi, että kaikkeuden perimmäinen olemus ja perusaine oli tuli. Hänen mukaansa oleva on aineellista ja yhtä, mutta toisaalta jatkuvassa muutoksessa. Perusaineksen eli tulen liike oli epäsopuista ja epäharmonista, vaikkakin prosessin lopputuloksena oli harmonia. Tämä muutos eli aineen muuttuminen tilasta toiseen ei tapahtunut sattumalta, vaan "lain mukaisesti", tiettyjen rajojen sisällä ja tietyssä ajassa. Tätä lakia Herakleitos kutsui nimellä *logos* (λόγος).

Näin termiä "efesoslainen koulukunta" voitaisiin käyttää esisokraattisesta kreikkalaisesta ajattelusta, jossa ykseyden ja moneuden ongelma pyrittiin ratkaisemaan tuomalla kaksi ääripäätä yhteen. Sitä lähellä ovat toisaalta Parmenideen ajatus yhdestä ja moneuden sekä muutoksen kieltäminen, ja toisaalta pythagoralainen ajatus moneudesta ja liikkeestä sekä ykseyden kieltäminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* IX.6.
2. ↑  Platon: *Kratylos* 440d-e.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ephesian School 

Antiikin filosofiset koulukunnat

|  |  |
| --- | --- |
| **Esisokraattinen filosofia** | Miletoslaiset · Pythagoralaiset · Efesoslaiset · Elealaiset · Pluralistit · Atomistit · Sofistit |
| **Sokraattinen filosofia** | Akatemialaiset · Peripateetikot · Kyynikot · Kyreneläiset · Megaralaiset · Dialektikot · Elisläiset |
| **Hellenistinen filosofia** | Epikurolaiset · Stoalaiset · Skeptikot · Uuspythagoralaiset · Uusplatonistit |
Jussi Suomalainen vuonna 1963.
**Paavo Johannes (Jussi) Suomalainen** (13. helmikuuta 1926 Lemi – 24. lokakuuta 2001 Lemi) oli suomalainen toimittaja ja uutisankkuri. Hän työskenteli Tesvision sekä Yleisradion TV1-televisiokanavan uutistoimittajana sekä uutistenlukijana 1960-luvulta 1980-luvun loppuun.

Työuransa Suomalainen aloitti urheilutoimittajana Uusi Suomi -lehdessä, ja sieltä hän siirtyi Tesvision kautta Suomen Televisioon. Lemin pojasta tuli Suomen ensimmäinen uutisankkuri. Hän opiskeli sittemmin yliopiston voimistelulaitoksella ja hänestä tuli mäkihypyn akateeminen maailmanmestari.

Jussi Suomalainen syntyi Etelä-Karjalassa Lemillä. Hän lähti vuonna 1944 jatkosotaan vapaaehtoisena Lappeenrannan lyseon lukiolaisena ja osallistui muun muassa Kotkan ilmapuolustukseen. Sotilaspassin mukaan hänen erikoiskoulutuksensa oli radiomittauslaitteiden asentaja. Kirjotettuaan ylioppilaaksi 1947 hän opiskeli valtiotieteitä että liikuntatieteitä. Journalistin ura alkoi 1950-luvun lopulla Uudessa Suomessa toimittajana. Hänet muistetaan erityisesti sotilasparaatien selostuksistaan. Hän selosti kahdenkymmenen vuoden aikana kaikki puolustusvoimien itsenäisyyspäivän ja lippujuhlapäivän paraatit.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jussi Suomalainen** Wikimedia Commonsissa

* Aapo Pekari muistelee Jussi Suomalaista. Lemin Kirjava.
**Eezy Kevytyrittäjät**, aiemmin Eezy, on suomalainen osuuskunta ja osa Eezy-konsernia. Eezy perustettiin vuonna 2008 ja se oli Suomen ensimmäinen laskutuspalvelu. Eezy tarjoaa laskutuspalvelua yksityishenkilöille, jotka palvelun avulla voivat harjoittaa itsenäistä, yrittäjämäistä toimintaa nk. kevytyrittäjänä ja laskuttaa työnsä ilman omaa yritystä. Palvelulla on yli 25 000 rekisteröitynyttä käyttäjää (2019).

Eezy Kevytyrittäjät maksaa työnsuorittajalle palkan ja hoitaa laskutuspalveluihin soveltuvat lakisääteiset velvoitteet toimeksiantajana toimivan yrityksen tai yksityishenkilön puolesta. Palkka muodostuu kun arvonlisäverottomasta summasta vähennetään ennakonpidätys, Eezyn palvelumaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.

Historia
--------

Jouni Valta ja Titta Teittinen perustivat vuonna 2008 Eezyn. Eezy.fi-nimellä markkinoitava palvelu tarjosi väylän tehdä laskutettavaa työtä ilman omaa yritystä. Ostaja ja myyjä sopivat keskenään työn yksityiskohdista ja Eezy toimi heidän välissään laskuttavana yrityksenä. Kun asiakas on maksanut työnsä, työn tekijälle maksetaan palkkio, josta on vähennetty verot ja kulut.

Vuonna 2015 Eezystä tuli osa VMP Group -konsernia. Eezy on myös jäsenyritys Uusi työ ry:ssä.*lähde?*

Vuonna 2018 Eezyn liikevaihto oli noin 46 miljoonaa euroa, sillä oli 18 työntekijää ja yrityksen toimipaikka Helsingissä. Lisäksi Eezyllä oli neuvontapisteitä 15 paikkakunnalla Suomessa.

Marraskuussa 2019 VMP-konserni ilmoitti vaihtavansa nimensä Eezyksi. Eezy jatkoi uudella nimellä Eezy Kevytyrittäjät.

Tunnustuksia
------------

* Eezy sijoittui suomalaisia kasvuyrityksiä esittävällä Kauppalehden *Kasvajat 2012* -listalla sijalle 21

Lähteet
-------

1. ↑  Eezy Kevytyrittäjät Osk - Y-tunnus: 2197002-2 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 20.2.2020.
2. ↑  Päivikki Pietarila: Kevytyrittäjille syntyi liuta palveluita - vertailu paljastaa pienet erot *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*. Viitattu 20.2.2020.
3. ↑  Olli Herrala: "Pimeästä työstä tulee tarpeetonta" *Kauppalehti*. Viitattu 20.2.2020.
4. 1 2  Salminen, Heidi: Osuuskunta meni nettiin.  *Uutispäivä Demari*, 2012, nro 24, s. 14–15.
5. ↑  Jani Heikkilä: Jokamiehen yrittäjyys *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*. Viitattu 19.2.2020.
6. ↑  Eezy Kevytyrittäjät Osk *www.finder.fi*. Viitattu 19.2.2020.
7. ↑  Vuokratyöfirma VMP vaihtaa nimensä – tässä uusi *is.fi*.  20.11.2019. Taloussanomat. Viitattu 27.11.2019.
8. ↑  Tikkanen, Josi: Nämä ovat sata Suomen nopeinta kasvuyritystä.  *Kauppalehti*, 2013, nro 109, s. B14.

Aiheesta muualla
----------------

* kevytyrittajat.eezy.fi