recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**LISTSERV** on sähköpostilistojen luomiseen ja hallintaan tarkoitettu ohjelma. Listserv-ohjelman kehitti L-Softin perustaja Eric Thomas vuonna 1986, tehden ohjelmasta ensimmäisen postituslistojen käsittelyyn tarkoitetun työvälineen. Listserv on yksi vanhimmista Euroopassa kehitellyistä Internet-ohjelmistoista joka on yhä laaja-alaisessa käytössä ympäri maailman. Ohjelman kehitys jatkuu myös Euroopassa.

Listserv auttaa käyttäjiä laatimaan ja ylläpitämään erilaisia sähköpostilistoja, esimerkiksi uutiskirjeitä, keskustelulistoja ja sähköisiä asiakastiedotteita. Listserv-ohjelmaa kehittää, myy ja tukee sähköpostiviestintäratkaisuihin erikoistunut yritys L-Soft. L-Softin pääkonttori on Tukholmassa.

Postituslistoista vastaava hoitaa postituslistoja Listserv-ohjelman www-käyttöliittymän kautta. Kojelautatyyppisen käyttöliittymän avulla käyttäjä näkee yleissilmäyksen postituslistoista ja niiden jäsenistä sekä voi hoitaa postituslistapalvelimen hallinnan. Listserv-ohjelman perustoimintoja ovat muun muassa postituslistojen monet eri asetusvaihtoehdot, sähköpostilistoille liittyminen (opt-in -järjestelmä), poistuminen (opt-out), mukautettavissa olevat ohjelmaviestit postituslistan jäsenille (esimerkiksi tervetuliasviesti ja muut automaattiset viestit), bounce-virheviestien käsittelyjärjestelmä sekä postituslistaviestien www-arkistointi. Www-käyttöliittymä on mahdollista muokata, esimerkiksi käännös suomeksi tai muille kielille on mahdollista.

Monista pitkäikäisistä keskustelulistoista on syntynyt tukiyhteisöjä eri aiheiden ympärille. Sähköpostilistoilla voi olla tuhansia tilaajia ja vilkaimmilla keskustelulistoilla satojakin postituksia päivässä. Listserv-postituslistoja käytetään myös yhdensuuntaisina tiedotukseen, uutisille ja viikkokirjeille. Yritys tai organisaatio asentaa ohjelman useimmiten omalle palvelimelle. Muussa tapauksessa L-Soft tarjoaa Listserv-postituslistojen ulkoistamispalveluita.

Listserv-ohjelmaa on saatavilla useille eri käyttöjärjestelmille: Windows, Unix, Mac OS X, OpenVMS ja IBM:n z/VM. Listserv-ohjelmasta on olemassa ilmaisversio harrastuskäyttöön (Listserv Free Edition). 

Listserv-ohjelmaan voidaan joissakin käyttöjärjestelmissä yhdistää F-Secure Anti-Virus, joka tarkastaa jokaisen postituslistojen kautta lähetetyn sähköpostiviestin liitteineen ennen lähettämistä ja suojaa täten postituslistoja tietokoneviruksilta. Mikäli sähköpostiviesti sisältää viruksen, Listserv estää kyseessä olevan viestin levittämisen.

Lähteet
-------

1. ↑  Internetin historia vuosi 1986, LISTSERV
2. ↑  LISTSERV ja tuetut käyttöjärjestelmät

Aiheesta muualla
----------------

* Käyttöohjekirjat ja dokumentit
Lahden urheilukeskus
**Lahden urheilukeskus** on merkittävä urheilun keskittymä Lahdessa. Urheilukeskuksessa on Lahden stadion, joka toimii kesällä yleisurheilu- ja jalkapallostadionina ja talvella hiihtostadionina. Sen vieressä ovat Lahden hyppyrimäet ja Lahden jäähalli. Urheilukeskus toimii jokavuotisten Salpausselän kisojen näyttämönä. Urheilukeskuksesta lähtee hiihto- ja kävelyreittejä Salpausselän suuntaan.

Hiihtostadionin pääkatsomorakennuksessa on muun muassa juoksurata, jolla harjoitellaan talvisin. Rakennuksessa on myös esimerkiksi Lahden Hiihtoseuran, Lahden Kalevan ja Lahden Ahkeran toimistot. Lahden Hiihtomuseo sijaitsee mäkikatsomorakennuksessa. Aivan urheilukeskuksen tuntumassa on myös Lahden vanha ravirata, joka nykyään on muun muassa BMX-pyöräilijöiden käytössä.

Monttu Kino on stadionin vuosittainen elokuvafestivaali. Näytökset esitetään elo-syyskuun vaihteessa. Katettu katsomo, jättiscreeni ja äänentoisto tarjoavat erityisen walk-in-movie-elämyksen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lahden urheilukeskus** Wikimedia Commonsissa
**Kuubankutina** eli **alastrim-rokko** on yleisvaarallinen tartuntatauti. Sen aiheuttaja on *Orthopox*-viruksiin kuuluva *Variola minor*, joka on isorokkoa aiheuttavan *Variola majorin* vähemmän patogeeninen rinnakkaiskanta.
Isorokon tavoin kuubankutina leviää nopeasti ilmateitse tai kosketustartuntana. Kuubankutinan sairastaminen antaa immuniteetin myös isorokkoa vastaan.

*Variola minor* on *Variola*-viruksen kannoista harvinaisempi ja kuolleisuudeltaan huomattavasti pienempi. Vaikka kannat ovat sekä patogeneettisesti että itämisajaltaan samankaltaiset, kuubankutinan kuolleisuus jää noin yhteen prosenttiin, kun se isorokolla on keskimäärin 30 prosenttia.

Koska kuubankutina heikentää yleiskuntoa selkeästi vähemmän kuin isorokko, siihen sairastuneet pääsevät pikemmin jalkeille ja voivat sen takia myös levittää tartuntaa nopeammin. Tästä syystä *Variola minor* levisi 1900-luvun alussa monin paikoin viruksen hallitsevaksi kannaksi, minkä ansiosta kuolleisuus nopeasti väheni.

Kuubankutina saatiin isorokon tavoin hävitetyksi luonnosta 1960-luvun maailmanlaajuisella kampanjalla. Tauti julistettiin hävitetyksi maapallolta toukokuussa 1980.*lähde?*
**Lahden vanha ravirata** sijaitsee kaupungin keskustan länsipuolella Salpausselän harjuun kuuluvalla Kärpäsenmäellä Lahden urheilukeskuksen tuntumassa. Vuonna 1908 valmistuneella radalla oli ravitoimintaa aina vuoteen 1981 saakka, jolloin otettiin käyttöön uusi Jokimaan ravikeskus.

Myös Lahden Montuksi kutsutun raviradan kavioura on vielä nykyäänkin maastossa, mutta kaikki siihen liittyvät rakenteet, mukaan lukien vuoden 1974 Kuninkuusraveihin valmistunut katsomorakennus, on purettu. Nykyään alueella on muun muassa BMX-pyöräilyyn tarkoitettu rata.

Lahden vanha ravirata toimi Kuninkuusravien näyttämönä kaikkiaan kymmenen kertaa. Seitsemät ensimmäiset kilpailut järjestettiin Lahdessa vuosina 1924–1930, ennen kuin tapahtuma lähti kiertämään eri raviradoille. Kuninkuusravit pidettiin Lahden vanhalla Montulla lisäksi vuosina 1946, 1958 ja 1974. Vuonna 1975 järjestettiin ensimmäisen kerran lämminverisille tarkoitettu suurkilpailu Suur-Hollola-ajo, joka on nykyään yksi Suomen merkittävimmistä ravitapahtumista.

Lähteet
-------

1. ↑  Moderni Lahti – sodanjälkeinen rakentaminen Lahdessa (s. 101) Lahden kaupunki.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 18.2.2013.
2. ↑  Jokimaan ravikeskus rakennettiin pusikkoon 30 vuotta sitten  5.11.2011. YLE Uutiset – Lahti. Viitattu 18.2.2013.
3. ↑  Utala Racingin kotisivut. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.2.2013.
4. ↑  Suomen BMX-racing radat – Lahden vanha ravirata. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.2.2013.
5. ↑  Suomen Hippos – Kuninkuusravit. Viitattu 18.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuninkuusravit Lahdessa 1974 – YLE Elävä arkisto
**Tazewell and Peoria Railroad** (AAR-lyhenne: TZPR) on yhdysvaltalainen Class III -luokan rautatieyhtiö, joka liikennöi Peorian kaupungissa Illinoisissa Peoria and Pekin Union Railwayn rataverkolla. Yhtiö muodostettiin vuonna 2004, jolloin se vuokrasi itselleen Peoria & Pekin Union Railwayn. Yhtiö toimii edeltäjänsä tavoin yhdysliikenteen välittäjänä Peoriassa.

Tazewell and Peoria Railroadin rataverkkoon yhdistyvät suoraan BNSF Railwayn, Norfolk Southern Railwayn, Union Pacific Railroadin, Canadian National Railwayn, Illinois and Midland Railroadin, Iowa Interstate Railroadin, Toledo, Peoria and Western Railwayn, Keokuk Junction Railwayn, Central Illinois Railwayn, ja Pioneer Industrial Railwayn omistamat rataosat. Pysyvien kuljetussopimusten avulla yhteys saavutetaan myös Kansas City Southern Railwayn rataverkolle Illinois and Midland Railroadin rataverkon kautta sekä CSX Transportationin rataverkolle Toledo, Peoria and Western Railwayn kautta. 

Yhtiö kuuluu Genesee & Wyoming Inc. -rautatiekonserniin.

Aiheesta muualla
----------------

* Genesee & Wyoming: Illinois Region (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mentalwear** oli suomalainen vaatemerkki, joka myi kantaa ottavia T-paitoja ja muita tuotteita Suomessa. Yritys oli toiminnassa vuosina 1998-2012.

Mentalwear Oy:n toimitusjohtaja Satu Viskari suunnitteli vuonna 1998 mielenterveyskuntoutujille T-paidat: *I hear voices*, *Psycho-killer*, *Medical treatment keeps me going*, *Hampaassani on radiolähetin* sekä *Young, free and schizophrenic*.*lähde?* *Psycho-killer* palkittiin samana vuonna Like-uutisten vuoden sloganina. Paitojen tuotto ohjautui mielenterveystyöhön, ja Viskarin suunnittelemat paidat siirtyivät Mielenterveyden keskusliitto ry:n käyttöön. 

Yritys osallistui erilaisiin kampanjoihin ja hyväntekeväisyyteen. Vuosina 2004-2005 Mentalwear suunnitteli T-paitamalliston Subtv:n *Subtv tekee hyvää* -kampanjaan. Kampanjalla kerättiin varoja Suomen Mielenterveysseuralle, ja rahaa lahjoitettiin mielenterveystyöhön yhteensä yli 40 000 euroa. Kampanjan malleina olivat Minna Haapkylä, Veeti Kallio, Janina Frostell, Mariko, Saimi Nousiainen, Hanna Ek ja Samuli Edelmann.

Muita avustuksen kohteita olivat muun muassa Lahden klubitalo, Alzheimer keskusliitto ry, Naisten turvakoti, Aids-tukikeskus, Tyttöjen talo ja Omaiset mielenterveystyön tukena ry.

Lähteet
-------

1. ↑  Viskari Satu: *Yleisvaaralliset sekakäyttäjät pois Töölöstä!*, s. 9. opinnäyte. Laurea, 2014. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.9.2018).
2. ↑  Psycho Killer -paidalle Like-Uutisten palkinto *Helsingin Snaomat*.  1999. Viitattu 17.9.2018.
**Johan Fredrik Gefwert** (4. marraskuuta 1821 – 11. tammikuuta 1881) oli ruotsalaissyntyinen Tampereella vaikuttanut vuori-insinööri ja tehtaanjohtaja.

Vallonilaiseen vuorimiessukuun kuulunut Gefwert kävi Ruotsissa Falunin vuoriopiston kurssin ja hän muutti Tampereelle vuonna 1843. Gefwertin johdolla rakennettiin Tammerkosken itärannalle Tampellan masuuni. Haverin kaivoksen rautamalmia käyttänyt masuuni valmistui 1844 mutta kun malmi osoittautui heikkolaatuiseksi masuuni alkoi käyttää raaka-aineena pääasiassa järvimalmia ja suomalmia. Masuunin yhteydessä toimi myös valimo ja paja. Masuuni laitoksineen myytiin 1856 Gustaf August Wasastjernalle, joka perusti sen yhteyteen konepajan. Tämä konepaja ja varatuomari Adolf Törngrenin vuonna 1856 perustama pellavakehräämö ja -kutomo yhdistettiin vuonna 1861 *Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolag* -nimiseksi yhtiöksi (vuodesta 1938 alkaen Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Osake-Yhtiö, sittemmin Oy Tampella Ab).

Gefwert oli pitkään konepajan johtajana ja kirjanpitäjänä ja hän työskenteli Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Osake-Yhtiön palveluksessa aina eläkkeelle siirtymiseensä asti 1878.

Gefwert oli naimisissa Agatha Johanna Lampenin (1818–1875) kanssa. Leskeksi jäätyään hän meni toisen kerran naimisiin paperitehtaan mestari Lindenin lesken Hulda Johanna Hartmanin kanssa. Gefwertin tytär ensimmäisestä avioliitosta Hilda Maria Gefwert (s. 1848) meni naimisiin Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Osake-Yhtiön konepajan johtajana toimineen insinööri Hermann Kauffmanin kanssa.

Gefwertin hauta on Tampereen Aleksanterin kirkon vieressä olevassa Pyynikin kirkkopuistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pyynikin kirkkopuisto : Johan Fredrik Gefwert 4.11.1821 - 11.1.1881
2. 1 2 3 4 5  Tampereen ev. lut. seurakunnat : Pyynikin kirkkopuisto : Hautamuistomerkit : Gefwert Johan Fredrik
Johan Fredrik Sacklén
**Johan Fredrik Sacklén** (19. syyskuuta 1763 Pori – 12. maaliskuuta 1851 Nyköping) oli porilaissyntyinen ruotsalainen lääkäri.

Johan Fredrik Sacklénin isä oli pormestari, kauppaneuvos Lars Sacklén, äiti Eeva Elisabet Jaanson ja puoliso Maria Elisabeth Ihlström. Sacklén tuli ylioppilaaksi Turussa 1778, mutta siirtyi Upsalaan 1783, missä hänestä tuli lääketieteen tohtori 1788. Hän hoiti useita lääkärinvirkoja Ruotsissa, samoin kuin toimi sotalääkärinä Suomen sodassa. Asessorin arvon Sacklén sai 1793 ja lääkintöneuvoksen 1833. Hänen teoksensa *Sveriges läkarehistoria* (3 osaa, 1822–1824, täyd. 1835) ja *Sveriges apothekare-historia* (1833) ovat merkittäviä myös suomalaisen henkilöhistoriallisen tutkimuksen kannalta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografinen Nimikirja: Elämäkertoja Suomen entisiltä ja nykyajoilta s. 599. Viitattu 12.12.2019.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 852


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Johan Fredrik Selin** (15. kesäkuuta 1878 Viipuri – 15. heinäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä.

Selinin vanhemmat olivat kaartinluutnantti Frans Emil Selin ja Marie Antoinette Synnerberg. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1900 ja Viipurin hovioikeuden kanslistiksi 1909 sekä kirjaajaksi ja notaariksi 1909. Yhdenvertaisuuslain vastustamisen takia Selin oli vangittuna kahdeksan kuukautta Pietarissa Krestyn vankilassa. Viipurissa hän toimi asianajajana 1907-1917, kunnes tuli hovioikeuden viskaaliksi ja asessoriksi 1917 ja hovioikeuden neuvokseksi 1918. Toimittuaan hovioikeuden varapresidenttinä vuodesta 1927 hänestä tuli sen presidentti 1929. Vuodesta 1934 Selin toimi Helsingin tuomiokunnan tuomarina. Viipurissa Selin osallistui kunnallispolitiikkaan, kuului ruotsalaisen seurakunnan kirkkoneuvostoon 1924-1934 ja toimi Viipurin museon johtokunnan puheenjohtajana. Hän oli lisäksi muun muassa Suomen tuomariliiton ja Kihlakunnantuomareiden yhdistyksen varapuheenjohtaja.

Selinin puoliso vuodesta 1902 oli Helmi Tawast. Hän rakennutti vuonna 1939 silloisen Helsingin maalaiskunnan alueelle Laajasalon kartanon maille huvilan, Villa Degerön.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 676.
**Oikeudellinen tietovaranto** on oikeuselämän toimijoiden käytettävissä oleva oikeudellisen informaation kokonaisuus, jonka sisältö on järjestetty ja jatkuvasti ylläpidetty. Tehokkaimmin tällaista laajaa tietovarantoa voidaan hyödyntää tietoverkkojen avulla. Oikeudellisen tietovarannon keskeisimmän osan muodostaa oikeuslähdeinformaatio, mutta siihen sisältyvät myös oikeustilastot ja muutkin oikeuselämää kuvaavat tietovarannot.

Oikeudellisen perustietovarannon muodostaa virallinen oikeuslähdeaineisto, jonka kehittämisessä ja ylläpidossa on tärkeää tiedon saatavuus, tavoitettavuus ja ymmärrettävyys. Ennen tietotekniikan käyttöönottoa tietovarantojen kokoamisen ja ylläpidon hoitivat oikeuskirjastot. Suomessa ensiaskel laajan oikeuslähdeinformaation tietovarannon kokoamiseen oli Finlex-oikeustietopankin perustaminen vuonna 1980. Se oli tosin aluksi maksullinen.

Oikeudellisen perustietovarannon ylläpidolla saavutetaan kulttuurista, toiminnallista, yhteiskunnallista ja etenkin oikeusturvaan liittyvää hyötyä. Siksi tämän tietovarannon tulisi olla korvauksetta kaikkien käytettävissä. Euroopan unionissa virallistiedon saatavuudesta keskusteltiin pitkään. Vuonna 1989 Euroopan komissio antoi suosituksen julkisin varoin kootun tiedon luovuttamisesta tarvitsijoille luovutuskustannuksia vastaan. Vuonna 1999 aiheesta julkaistiin vihreä kirja eli laajalevikkinen asiakirja kommenttien saamiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa VII palstat 602–604.
**Menandros I Soter** (m.kreik. Μένανδρος Σωτήρ, *Menandros Sōtēr*, paaliksi *मिलिन्दो*) oli kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija vuosina 150/155–130 eaa.

Elämä
-----

### Tausta ja nousu kuninkaaksi

Menandroksen syntymäpaikaksi mainitaan usein Kalisin kylä nykyisen Afganistanin alueella.

Historijoitsija Strabonin mukaan Menandros valloitti "enemmän heimoja kuin Aleksanteri Suuri", mikä todennäköisesti on väritetty väite. Varmaa on kuitenkin se, että hän laajensi perimäänsä valtakuntaa.

Menandrosta on pidetty suopeana hallitsijana, joka oli suosittu alamaistensa keskuudessa. Hänen tarkkaa valtakauttaan ei kuitenkaan tiedetä.

### Milinda Panha ja viimeiset vuodet

Menandros sai sekä kreikkalaisen että intialaisen hallitsijan koulutuksen, minkä johdosta hän kiinnostui mm. buddhalaisuudesta, johon Baktriaan saapuneet kreikkalaiset olivat alkaneet kääntyä. Halu oppia lisää buddhalaisuudesta johti siihen, että Menandros päätyi keskustelemaan munkki Nagasenan kanssa buddhalaisuuden vastauksista elämän suuriin kysymyksiin. Menandros oli tyytyväinen saamiinsa vastauksiin ja kääntyi buddhalaisuuteen. Tämä väittely on dokumentoitu ja julkaistu kirjana nimeltä *Milinda Panha* ("Menandroksen kysymykset"). Kääntymyksensä jälkeen hänen kerrotaan luopuneen kruunusta ja ryhtyneen munkiksi, joka myöhemmin saavutti arhatin. Todennäköisempää on kuitenkin se, että Menandros vietti viimeiset vuotensa taistelukentällä kukistaen kapinoita ja kuoli sairauteen.

Menandros uskotaan kuolleen 130-luvulla eaa. ja hänen seuraajakseen nimettiin Straton. Menandroksen vaimo, Agathokleia, kuitenkin toimi pojan sijaishallitsijana jonkin aikaan. On mahdollista, että myös Agathokleia kääntyi buddhalaisuuteen, sillä hänen lyömissään kolikoissa on kirjoitettu teksti "Suuri kuningatar, pelastaja ja dharman seuraaja, Agathokleia". Plutarkhoksen mukaan Menandroksen tuhkat jaettiin yhtä suuriin osiin ja lähetettiin eri puolille valtakuntaa, jonne rakennettiin suuria monumentteja. Monumenteilla on mahdollisesti tarkoitettu stupia ja Menandroksen hautajaiset ovat muistuttaneet Siddhartha Gautaman hautajaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Collections Online | British Museum *www.britishmuseum.org*. Viitattu 20.9.2021.
2. ↑  Menander I *www.hellenicaworld.com*. Viitattu 20.9.2021.
3. 1 2 3  Ancient Greek Kingdom in India  3.1.2019. Kings and Generals. Viitattu 20.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Menander | Indo-Greek king *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.9.2021. (englanniksi)
5. ↑  A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology *www.perseus.tufts.edu*. Viitattu 20.9.2021.
6. ↑  Milinda-panha | Buddhist literature *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.9.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Heroon Sagalassoksessa Vähässä-Aasiassa.
**Heroon** (m.kreik. ἡρῷον, *hērōon*) on kreikkalais-roomalaisessa arkkitehtuurissa heerokselle omistettu pyhäkkö tai hautamuistomerkki, jossa sankarille voitiin osoittaa kunnioitusta tai harjoittaa häneen liittyvää kulttia.

Antiikin aikana Kreikassa harrastettiin laajalti sankarikultteja. Kaupungit samaistuivat sankareihinsa, ja kultit keskittyivät heroonin ympärille, jossa sankarin luiden uskottiin olevan. Koska heerosten myötämielisyyden uskottiin olevan tärkeää kaupungin hyvinvoinnille, kreikkalaiset kaupungit kävivät kahakoita sankareiden jäämistöjen hallinnasta.

Tunnettuja herooneita
---------------------

* Aglaureion, Ateenan Akropolis – Aglauros
* Aiakeion, Aigina – Aiakos
* Aiakeion, Ateenan Agora – Aiakos
* Arkhilokheion, Paros – Arkhilokhos
* Heroon, Olympia – tuntematon heeros
* Pandionin pyhäkkö, Ateenan Akropolis – Pandion
* Pandroseion, Ateenan Akropolis – Pandrosos
* Pelopeion, Olympia – Pelops
* Theseion, Ateena – Theseus

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **heroonit** Wikimedia Commonsissa
**CSS Virginia** oli Etelävaltioiden käyttämä ironclad-taistelulaiva. Alus rakennettiin fregatti *USS Merrimacin* pohjalle.

USS Merrimack
-------------

*Merrimack* valmistui 20. helmikuuta 1856 Bostonin laivastontelakalta kapteeninaan G. J. Pendergast. Alus purjehti vuosina 1856-1857 Länsi-Intiassa ja Euroopassa. Alus oli lyhyen aikaa telakalla ennen siirtoaan lokakuussa 1857 Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi, missä tehtävässä se purjehti Etelä- ja Keski-Amerikan Tyynenmeren puoleisella rannikolla marraskuuhun 1859. Alus palasi itärannikolle, missä se poistettiin palveluksesta 16. helmikuuta 1860 ja siirrettiin telakalle Norfolkiin. Vetäytyvät Unionin joukot polttivat 20. huhtikuuta 1861 *Merrimackin* vesirajaan ja upottivat sen estääkseen aluksen valtaamisen.

CSS Virginia
------------

Konfederaation joukot nostivat aluksen ja rakensivat sen uudelleen törmäyskeulalla varustetuksi ironclad-alukseksi (engl. *ironclad ram*) laivastoinsinööri luutnantti J. M. Brooken suunnitelmien mukaan. Kansi panssaroitiin 102 millimetrin rautapanssarilla ja kyljet 51 mm rautalevyillä, joiden takana oli vielä paksut kerrokset puuta. Jotta *Virginia* pystyisi taistelemaan muita ironcladeja vastaan sen keula rakennettiin siten, että sillä pystyisi törmäämällä upottamaan vihollislaivan. Aluksen aseistukseksi asennettiin kaksi seitsemän tuuman, ja kaksi kuuden tuuman rihlattua kanuunaa, sekä kuusi yhdeksän tuuman ja kaksi 12 naulan haupitsia. Alus saatiin valmiiksi 17. helmikuuta 1862, jolloin se nimettiin *Virginiaksi*.

### Hampton Roads

Alus osallistui 8. maaliskuuta Hampton Roadsin taisteluun jo ennen valmistumistaan. Etelävaltiot yrittivät murtaa merisaarron, jota Pohjoisvaltiot pitivät yllä ylivoimaisen laivastonsa avulla. *Virginia* hyökkäsi törmäystaktiikkaa käyttäen *USS Cumberlandiin*, joka upposi rikkoen *Virginian* keulan tehden törmäystaktiikan käytön mahdottomaksi. *USS Congress* huomasi tapahtuman ja aloitti tulitaistelun *Virginian* kanssa, mikä johti *Congressin* vaurioitumiseen. *Virginia* oli myös vaurioitunut ja sen jo ennestään hidas nopeus oli hidastunut entisestään.

Seuraavana päivänä *USS Monitor* hyökkäsi *Virginian* kimppuun. *Monitor* oli paljon nopeampi ja ketterämpi, mutta sen aseet eivät tehonneet *Virginian* panssariin. *Monitor* perääntyi ja *Virginia* pääsi ulos Pohjoisvaltioiden saarrosta.

Pohjoisvaltiot saivat 10. toukokuuta 1862 Norfolkin haltuunsa ja *Virginia* menetti ainoan sataman, jonne se olisi voinut vielä mennä. Alus ei ollut myöskään avomerikelpoinen, joten se määrättiin räjäytettäväksi, jottei se joutuisi vihollisen käsiin. Aluksen tykit poistettiin ja vietiin maihin. Alus räjäytettiin 11. toukokuuta lähellä Craney saarta Virginian rannikolla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CSS Virginia**.
1. 1 2 3 4 5  Dictionary of American Naval Fighting Ships - CCS Virginia (Arkistoitu – Internet Archive)
Rabbit CT2 puhelin
**CT2** on langattomien puhelimien standardi, joka oli käytössä 1990-luvun alkuvuosina. Suomessa järjestelmää markkinoitiin nimellä Pointer. Verkon asiakkailla oli CT2-standardin mukainen taskupuhelin, joilla pystyi ottamaan puheluita järjestelmän tukiasemien läheisyydessä.

CT2 oli käytössä useissa maissa kuten Britanniassa, Ranskassa ja Suomessa. Britanniassa avattiin Ferranti Phonezone -järjestelmä vuonna 1989. Huomattavasti laajempi Rabbit-verkko oli käytössä vuosina 1992–1993. Ranskassa ollut Bipop-verkko oli käytössä vuosina 1991–1995. Euroopan ulkopuolella järjestelmä oli laajasti käytössä Hongkongissa kolmen operaattorin verkossa kunnes niiden toimilupa päättyi vuonna 1996.

Järjestelmän etuina oli muita matkapuhelinverkkoja edullisemmat puheluhinnat ja mahdollisuus käyttää samaa puhelinta kotona langattomasti. Toisaalta sillä pystyi ainoastaan soittamaan, ei vastaanottamaan puheluita. Lankapuhelinliittymään liitetyn kotitukiaseman kautta myös puhelujen vastaanotto oli mahdollista, tämän käyttökelpoisuutta rajoitti kuitenkin 100 metrin toimintasäde.

Nykyään kaupallisia CT2-verkkoja ei ole maailmassa käytössä yhtään, mutta puhelimia voi käyttää kotona langattomana puhelimena omaan tukiasemaan liitettynä.
**Mastichári** (kreik. Μαστιχάρι; myös *Mastihári*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kosin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Irakleídeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kosin kunnan Irakleídeen kunnallisyksikköön. Mastichári on osa Antimácheian kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 470 (vuonna 2011).

Mastichárin rantaa.
Mastichári sijaitsee Kosin pohjoisrannikolla noin 27 kilometriä länteen Kosin kaupungista ja noin kuusi kilometriä pohjoiseen Kosin lentoasemasta. Kylä on saaren toiseksi suurin satama ja sieltä on yhteys muun muassa Kálymnokselle. Nykyisin kylä on turistikohde ja siellä on useita hotelleja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Kos Mastichari village *Greeka.com*. Viitattu 4.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mastichári** Wikimedia Commonsissa
**Jon Blair** (s. 1950, Etelä-Afrikka) on dokumenttien kirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hän on voittanut BAFTA -palkinnon parhaasta dokumentista vuonna 1983 ohjaamallaan, tuottamallaan ja käsikirjoittamallaan Oskar Schindleristä kertovalla dokumentilla. Lisäksi hänen ohjaamansa, tuottamansa ja käsikirjoittamansa dokumentti *Anne Frank Remembered* voitti parhaan dokumentin Oscar-palkinnon vuonna 1996. *Anne Frank Remebered* on myös voittanut kansainvälisen Emmy-palkinnon. Blairillä on kaksi aikuista lasta, Tanya ja Ben, sekä yhdeksänvuotiaat kaksospojat Artie ja Louis. Hän asuu Lontoossa ja Suffolkissa vaimonsa Yvonnen sekä Artien ja Louisin kanssa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Mediapaniikki** tarkoittaa median aiheuttamaa (moraalista) paniikkia. Media voi tässä tarkoittaa melkein mitä tahansa viestinnän kenttää, vaikkapa internetiä, pelejä, sosiaalista mediaa, elokuvia, aikakauslehtiä. Mediapaniikissa pelätään siis jonkin median välineen, kuten pelien mahdollisia seurauksia. Tyypillisiä mediapaniikin aiheuttamia huolen aiheita ovat seksuaalinen ahdistelu ja väkivaltainen käyttäytyminen. Toisin kuin moraalisessa paniikissa, mediapaniikilla ei yleensä ole vaikutusta politiikkaan. Mediapaniikin luonteeseen kuuluu, kuten moraaliseen paniikkiin, että mediapaniikki syntyy nopeasti ja laantuu nopeasti. Voidaan puhua "uutuuden pelosta". Esimerkiksi pelätään jotain täysin uudenlaista peliä. Mediapaniikissa lehdistö usein lietsoo tätä pelkoa vielä lisää. Esimerkiksi otsikoissa liioitellaan ja stereotypisoidaan (määritetään "yhteinen vihollinen") jopa siinä määrin, että kirjoitus ei ole enää totuuteen perustuvaa. 

Mediapaniikkia esiintyy usein asiantuntijoiden moraalisesti painottuneissa diskursseissa. Keskustellaan onko jokin median väline vaarallinen tai sen käyttö "väärin" tai "oikein". Usein syytetään media- ja populaarikulttuurin välinettä kuten pelejä, kun tapahtuu jotakin kauhua herättävää, vaikka pelit eivät olisikaan olleet kauhua aiheuttaneen teon syy. Tavallisimpia mediapaniikin kohteita eli "yhteisiä vihollisia" ovatkin esimerkiksi pelit, älypuhelimet ja muut media- ja populaarikulttuuriin kuuluvat välineet.

Historiaa
---------

Mediapaniikki ei ole kuitenkaan uusi ilmiö, vaikka mediapaniikin käsite on uusi. Antiikin Kreikassa huolestuttiin kirjojen yleistyessä, että kirjoittaminen aiheuttaa huonoa muistia kun kaiken muistettavan voi kirjoittaa ylös.

Suomessa mediapaniikkia esiintyi 1950-1970-luvuilla sarjakuvien, elokuvien ja television viihteellisen tarjonnan aiheuttamina. Puhuttiin, että ne ovat "vietteleviä" ja "passivoivia".

Mediapaniikki aiheuttaa usein myös pyrkimyksiä moraaliseen säätelyyn. Median välinettä vastustetaan mediapaniikissa ja on siis luontevaa ohjata vaihtoehtoisen kulttuurin pariin, kuten korostettiin Suomessa 1980-luvulla mediakulttuurin mediapaniikkien yhteydessä.

2000-luvulla
------------

Mediapaniikin käsite on noussut esiin tiedotusvälineiden määrän ja käytön räjähtävän kasvun vuoksi.

2000-luvulla mediapaniikit ovat tosin yhä enenevissä määrin totuuteen perustuvia ja huoliin on tieteellistä perustelua takana. Tällaisia ovat esimerkiksi internet-riippuvuus, internet-kiusaaminen ja koulussa kännykkähäirintä. Tässä mielessä ei siis ole perusteltua liittää oikeisiin ongelmiin mediapaniikin käsitettä, jonka historiaan kuuluu liioittelu, kärjistäminen ja katteettomien pelkojen lietsonta. Parempi käsite sekä mediapaniikin että moraalipaniikin tilalle voisi olla moraalinen huoli, joka hyväksyy eri näkökulmia eikä syytä mitään tai ketään.

Lähteet
-------

* Stanley Cohen: Moraalinen paniikki -käsite teoksessa Folk Devils and Moral Panics
* Vanttaja, Markku; Järvinen, Tero; Norvanto, Tuomo Mediakulttuuri, koulu ja moraalinen säätely Opettaja-lehdessä 2000-luvulla. Kasvatus & Aika 11(2) 2017, 5-12

### Viitteet

1. ↑  Pelit, väkivalta ja mediapaniikit[vanhentunut linkki] Pelitaito.fi
Rakennuksia etnografisessa ulkomuseossa.
**Giorgi Tšitaian etnografinen ulkomuseo** (georg. გიორგი ჩიტაიას სახელობის ეთნოგრაფიული მუზეუმი ღია ცის ქვეშ, *Giorgi Tšitaias sakhelobis etnograpiuli muzeumi ghia tsis kveš*) on ulkomuseo Tbilisissä Georgiassa. Museossa on näytteillä esimerkkejä kansanarkkitehtuurista ja käsitöistä maan eri osista. Museo on nimetty sen 27. huhtikuuta 1966 perustaneen georgialaisen etnografin Giorgi Tšitaian mukaan. Sitä on hallinnoitu 30. joulukuuta 2004 lähtien osana Georgian kansallismuseota.

Museo sijaitsee Kilpikonnajärven länsipuolella Vaken alueen ylle kohoavalla kukkulalla. Se on käytännössä historiallinen kylä, joka koostuu kaikilta Georgian merkittäviltä alueilta paikalle siirretyistä rakennuksista. Museoon kuuluu 52 hehtaaria maata, ja se on jaettu 11 alueeseen, joissa esitellään noin 70 rakennusta ja yli 8 000 esinettä. Näyttelyyn kuuluu perinteisiä *darbazi*-tyyppisiä kivitaloja itäisestä Georgiasta, harjakattoisia puutaloja läntisestä Georgiasta, vahtitorneja Khevsuretin, Pšavin ja Svanetian vuoristoalueilta, maissivarastoja Samegrelosta ja Imeretistä, kakhetilaisia viinitiloja (*marani*), vesimyllyjä Kartlista sekä kokoelma perinteisiä talousesineitä, kuten työkaluja, vaatteita, mattoja, keramiikkaa ja huonekaluja. Museossa on myös varhaiskristillinen Sionin basilika Tianetista ja 500–600-lukujen perhehauta sarkofageineen.

Vuodesta 2004 lähtien museossa on järjestetty kesäisin vuosittainen kansankulttuurifestivaali Art-Gene, jonka perusti ja jota hoitaa georgialainen rockmuusikko ja folk-intoilija Zaza Korinteli ("Zumba").

Lähteet
-------

1. ↑  Open Air Museum Georgian National Museum.  Arkistoitu 21.7.2011. Viitattu 10.6.2008.
2. ↑  G. Chitaia Museum of Ethnography - Open Air Museum Ministry of Culture, Monuments Protection and Sport.  [vanhentunut linkki]
3. ↑  Art Gene: Summer Festival Celebrates the Traditional Knowledge and Diversity of Georgia’s Regions Georgia Today.  Arkistoitu 20.7.2011. Viitattu 10.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tbilisin etnografinen ulkomuseo** Wikimedia Commonsissa
**Markku Kaarlo Juhani Heikkilä** (s. 9. kesäkuuta 1945 Noormarkku) on suomalainen teologi ja emeritusprofessori. Hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori vuodesta 1986 ja tutki kirkollista yhdistystoimintaa ja uskontososiaalisia muutoksia.

Heikkilä oli teologisen tiedekunnan varadekaani 1990–1998 ja dekaani 1998–2003 sekä Katariina-instituutin johtaja 2002–2006. Heikkilä oli myös Helsingin yliopiston kirjaston johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1992–1998. Vuodesta 1995 hän toimi Teologisen Aikakauskirjan päätoimittajana.

Heikkilä kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2  Veli-Matti Autio: *Suomen Historiallisen Seuran matrikkeli 1875–2007*, s. 53. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007.
2. ↑  Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 270
3. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 190, WSOY 1997
4. ↑  Varsinaiset jäsenet  25.5.2023 (päivitetty). Suomalainen Tiedeakatemia. Viitattu 18.6.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Raimund Harmstorf** (7. lokakuuta 1939 Hampuri – 3. toukokuuta 1998 Marktoberdorf) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten pääroolistaan (Michel Strogoff) Jules Vernen romaaniin perustuvassa televisiosarjassa *Tsaarin kuriiri*. Saksassa hän on tunnettu erityisesti Wolf Larsenin roolista Jack Londonin romaaniin perustuvassa televisiosarjassa *Merisusi*. Hän näytteli myös muutamissa saksalaisten poliisisarjojen jaksoissa (*Derrickissä*, *Vanhassa ketussa* ja *Kahden keikassa*) sekä yli kahdessakymmenessä elokuvassa.

Vuonna 1972 Harmstorf näytteli Charlton Hestonin ja Michèle Mercierin rinnalla Ken Annakinin ohjaamassa elokuvassa *Erämaan kutsu*, joka kuvattiin Suomen Lapissa.

Harmstorfilla diagnosoitiin Parkinsonin tauti vuonna 1994. Hän teki itsemurhan hirttäytymällä vuonna 1998. Poliisin mukaan saksalaisten lehtien, erityisesti *Bildin*, kirjoittelulla oli vaikutusta Harmstorfin kuolemaan, koska lehdet repostelivat hänen sairaudellaan ja esittivät myös perättömiä väitteitä.

Lähteet
-------

1. ↑  The Call of the Wild *IMDb*. Viitattu 22.2.2018.
2. ↑  Gehrs, Oliver: Warum der Selbstmord von Raimund Harmstorf auch ein journalistisches Unglück war *Berliner Zeitung*.  13.6.1998.  Arkistoitu 14.9.2017. Viitattu 22.2.2018. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Raimonds Vējonis** (s. 15. syyskuuta 1966, Pihkovan alue, Neuvostoliitto) on latvialainen poliitikko. Hän aloitti Latvian presidentin viran 8. heinäkuuta 2015, ja pysyi virassa 8. heinäkuuta 2019 saakka. Aiemmin hän oli Latvian puolustusministeri. Vējonis edustaa Latvian vihreää puoluetta.

Vējonis valittiin vuoden 2015 presidentinvaaleissa Latvian uudeksi presidentiksi. Valintansa myötä hänestä tuli EU-maiden ensimmäinen vihreää puoluetta edustava presidentti. Presidentinvaalin jälkeen Vējonis kertoi päätavoitteensa olevan Latvian kansallinen turvallisuus ja sen parantaminen. Hän kertoi haluavansa myös presidenttinä pitää esillä ympäristöasioita.

Vējonis on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Uskonnokseen hän on ilmoittanut pakanuuden. Vējonis puhuu äidinkielensä latvian lisäksi sujuvasti englantia ja venäjää.

Lähteet
-------

1. ↑  Raimonds Vējonis becomes President of Latvia *Lsm.lv*.  8.7.2015. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  Töyrylä, Katriina: Puolustusministeri Vejonis nousee Latvian presidentiksi  3.6.2015. Yle Uutiset. Viitattu 3.6.2015.
3. 1 2 3  Collier, Mike & Sibierski, Mary: Latvia elects Vejonis, EU's first Green president  3.6.2015. AFP. Viitattu 16.6.2015. (englanniksi)

Latvian vaakunaLatvian presidentit
Anatolijs Gorbunovs (1991–1993)\* | Guntis Ulmanis  (1993–1999) | Vaira Vīķe-Freiberga (1999–2007) | Valdis Zatlers (2007–2011) | Andris Bērziņš (2011–2015) | Raimonds Vējonis (2015–2019) | Egils Levits (2019–2023) | Edgars Rinkēvičs (2023–) \* Korkeimman neuvoston puhemies

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |

 |
**Ugandan maantiede** kertoo Ugandan maantieteestä. Ugandan pohjoispuolella sijaitsee Etelä-Sudan, itäpuolella sijaitsee Kenia, eteläpuolella sijaitsee Tansania ja länsipuolella sijaitsee Kongon demokraattinen tasavalta. Maan länsiosassa maasto kohoaa, kunnes ollaan Kongon demokraattisen tasavallan rajaseudulla, missä sijaitsevat Ruwenzorivuoret. Siellä on maan korkein vuori, joka on 5110 metriä korkea Margherita Peak. Maan itäosassa on useita sammuneita tulivuoria, joihin kuuluu 4321 metriä korkea Elgon. Maan sisäosassa sijaitsee 1200-1400 metrin korkuinen ylänköalue. Tansanian rajalla virtaa joki Kagera, joka laskee Victorianjärveen. Muita Ugandassa osin sijaitsevia järviä ovat Kongon demokraattisen tasavallan rajalla sijaitsevat Edwardinjärvi ja Albertinjärvi. Niilin sivujoki Valkoinen-Niili virtaa Victorianjärvestä kohti pohjoista. Valkoisen-Niilin sivuhaara virtaa ensin länteen ja sitten pohjoiseen Albertinjärven kautta. Tämän jokihaaran Albertinjärvestä eteenpäin virtaava osa on Albertin Niili.

Monet alueet Ugandassa ovat sen verran korkealla, että ilmasto siellä on lauha. Järvien ranta-alueilla ja alatasangoilla vuoden keskimääräinen lämpötila on 22°C. Vuoristoissa lämpötila on korkealla paljon alhaisempi. Joissakin vuoristoissa vuotuinen keskimääräinen sademäärä on 2000 mm. Sisämaassa ilmasto on paljon kuivempaa ja siellä esiintyy tuulia harvoin. Sateisinta on maaliskuusta toukokuulle ja marras-joulukuussa.

Ruwenzorivuorilla esiintyy useita uhanalaisia kasveja. Ugandan alueella on sademetsiä ja vuoristometsiä, missä esiintyy monenlaisia kukkakasveja, kuten orkideoja, tyräkkejä ja kellokasveja. Siellä kasvaa myös bambua ja saniaisia. Maan sisäosissa on savannia, missä esiintyy yksittäisiä puuryhmiä ja kuivimmilla alueilla kasvillisuus on enimmäkseen piikkipensaita. Ugandan alueella esiintyy yli 300 lajia nisäkkäitä. Näitä ovat sarvikuonot, norsut, simpanssit, vuorigorillat, antiloopit, puhvelit, kirahvit, leopardit ja leijonat.

Lähteet
-------

1. ↑  Detlef Wienecke-Janz: *Maailmalla, Afrikka ja Oseania*. Suomentanut Elina Eichhorn, Arto Häilä, Eija Kämäräinen, Riitta Virkkunen. Weilin+Göös, 2009. ISBN 978-951-0-33477-5.
**Rubén Rochina Naixes** (s. 23. maaliskuuta 1991 Sagunto) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea. Vasenjalkainen Rochina on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Rochina on saanut jalkapallo-oppinsa FC Barcelonassa. Vuodet 2008–2011 hän edusti seuran kakkosjoukkuetta FC Barcelona B:tä pelaten Segunda Divisiónissa 26 ottelua, joissa syntyi neljä osumaa.

Tammikuussa 2011 Rochina siirtyi Englannin valioliigan Blackburn Roversiin, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä helmikuussa 2011 Aston Villaa vastaan. Avausmaali seurassa syntyi seuraavalla kaudella eli kaudella 2011–2012 Fulham FC:tä vastaan syyskuussa 2011. Kaudella 2011–2012 Rochina teki 18 pelissä kaksi osumaa. Seuraavan kauden syyspuoliskon Rochina pelasi vielä toiseksi korkeimmalle sarjatasolle tippuneessa Blackburnissa, mutta tammikuussa 2013 hän siirtyi lainalle kotimaansa pääsarjan Primera Divisiónin Real Zaragozaan. Zaragozaa Rochina edusti kevätkauden aikana 15 kertaa ja teki yhden maalin. Syyspuolikkaan kaudesta 2013–2014 Rochina pelasi jälleen Blackburnissa pelaten vain viisi ottelua. Tammikuussa 2014 hän siirtyi jälleen lainalle Primera Divisióniin, nyt Rayo Vallecanoon. Kevätpuoliskon kaudesta 2013–2014 Rochina vietti Rayossa pelaten 17 ottelua ja tehden kolme maalia.

Elokuussa 2014 Rochina siirtyi pysyvällä sopimuksella Primera División -seura Granada CF:ään. Hän teki debyyttinsä seuran paidassa vielä saman kuun aikana Deportivo de La Coruñaa vastaan ja onnistui heti maalinteossa.

Maajoukkueura
-------------

Rochina on edustanut Espanjan alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaita. Alle 17-vuotiaissa hän pelasi vuonna 2008 seitsemän ottelua tehden neljä maalia, alle 18-vuotiaissa vuonna 2009 yhden ottelun tekemättä maaleja ja alle 19-vuotiaissa vuonna 2010 yhdeksän ottelua tehden neljä maalia. Vuonna 2008 Rochina voitti alle 17-vuotiaiden kanssa EM-kultaa tehden turnauksessa kaksi osumaa.

Lähteet
-------

* Rubén Rochina Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Rubén Estephan Vargas Martínez** (s. 5. elokuuta 1998 Adligenswil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Augsburgia.

Vargas nousi Luzernin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2017–2018 ja pelasi Sveitsin liigassa kahden kauden aikana 50 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Heinäkuussa 2019 hän siirtyi saksalaisseura Augsburgiin. Hän on kahden kauden aikana pelannut Bundesliigassa 63 ottelua ja tehnyt 12 maalia.

Vargas on pelannut Sveitsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Kolmannessa ottelussaan Vargas teki maalin, kun vastustajana oli jälleen Gibraltar. Toisen maajoukkuemaalinsa hän teki maaliskuussa 2021 ystävyysottelussa Suomea vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Italiaa ja Turkkia vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 27. päivään 2021 mennessä 14 A-maaottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rubén Vargas Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Sommer |
2 Mbabu |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Vargas |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Benito |
18 Mehmedi |
19 Gavranović |
20 Fernandes |
21 Omlin |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Omeragić |
25 Cömert |
26 Lotomba |
Valmentaja Petković |

Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Sommer |
2 Fernandes |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Steffen |
12 Omlin |
13 Rodríguez |
14 Aebischer |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Vargas |
18 Cömert |
19 Okafor |
20 Frei |
21 Kobel |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Köhn |
25 Rieder |
26 Jashari |
Valmentaja Yakın |
**Länsi-Pakistan** oli laajalti käytetty ja vuodesta 1955 lähtien myös virallinen nimi läntiselle Pakistanille vuoteen 1971 saakka, jolloin maan siihenastinen itäosa eli Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshina. Poliittisesti vahvemman länsiosan muodostivat kolme hallintoprovinssia (Koillisrajan provinssi, Länsi-Punjab ja Sindh), Balochistan, useat ruhtinaskunnat kuten (Bahawalpur, Chitral, Dir, Hunza, Khairpur ja Swat), liittovaltion pääkaupunkialue Karachi sekä heimoalueet. 

Itäosa muodosti yhden provinssin, Itä-Bengalin, joka käsitti aiemmin Assamiin kuuluneen Sylhetin. Näiden kahden osan epätasa-arvo ja maantieteellinen etäisyys saattoi olla syynä siihen, että ne eivät koskaan hyväksyneet uutta perustuslakia. Vähentääkseen eroja kahden alueen välillä hallitus päätti järjestää alueen uudelleen kahdeksi provinssiksi pääministeri Chaudhry Muhammad Alin johdolla 22. marraskuuta 1954.

Historia
--------

Länsi-Pakistanin provinssi luotiin 14. lokakuuta 1955 yhdistämällä länsiosan provinssit, osavaltiot ja heimoalueet. Provinssi muodostui kahdestatoista osastosta ja provinssin pääkaupunki perustettiin Lahoreen. Itä-Bengalin provinssi nimettiin uudelleen Itä-Pakistaniksi, jonka pääkaupungiksi tuli Dhaka. Liittohallitus muutti vuonna 1959 Karachista Rawalpindiin.

Hallitus
--------

Ensimmäinen kuvernööri oli Mushtaq Ahmad Gurmani, joka myös oli Länsi-Punjabin viimeinen kuvernööri.

Länsi-Pakistanin **kaksitoista osastoa** olivat Bahawalpur, Dera Ismail Khan, Hyderabad, Kalat, Khairpur, Lahore, Malakand, Multan, Peshawar, Quetta, Rawalpindi, ja Sargodha; kaikki nimetty pääkaupunkiensa mukaan, paitsi Malakandin pääkaupunki oli Saidu, ja Rawalpindia johdettiin Islamabadista. 

| Tenure | Länsi-Pakistanin kuvernöörit |
| --- | --- |
| 14. lokakuuta 1955 - elokuu, 1957 | Mushtaq Ahmad Gurmani |
| elokuu 1957 - huhtikuu 1960 | Akhter Husain |
| huhtikuu 1960 – 18. syyskuuta 1966 | Malik Amir Mohammad Khan |
| 18. syyskuuta 1966 – 20. maaliskuuta 1969 | Mohammad Musa Khan |
| 20. maaliskuuta 1969 – 25. maaliskuuta 1969 | Yusuf Haroon |
| 25. maaliskuuta 1969 – 29. elokuuta 1969 | M Attiqur Rahman (ensimmäinen kausi, sotalain johtaja) |
| 29. elokuuta 1969 – 1. syyskuuta 1969 | Tikka Khan (sotalain johtaja) |
| 1. syyskuuta 1969 – 1. helmikuuta 1970 | Nur Khan |
| 1. helmikuuta 1970 – 1. heinäkuuta 1970 | M Attiqur Rahman (toinen kausi) |
| 1. heinäkuuta 1970 | Länsi-Pakistanin provinssi lakkautettiin |

Katso myös
----------

* Kolmas Intian–Pakistanin sota
* Bangladeshin itsenäisyyssota
* Intian jako
Länsi-Preussi merkitty punaisella.
Kielisuhteet Länsi-Preussin piirikunnissa vuoden 1910 väestönlaskennan perusteella:
  saksa
  puola
  kašubi
  muut kielet tai useampikielisiä.
**Länsi-Preussi** oli Itämeren etelärannikolla sijainnut Preussin provinssi, jonka pääkaupunki oli Danzig. Saksa menetti sen suurelta osin ensimmäisen maailmansodan seurauksena, ja alue liitettiin Puolaan sekä Danzigin vapaakaupunkiin. Keskeiset osat entisen Länsi-Preussin alueista muodostivat maailmansotien välisenä aikana Puolan käytävän. Alue kuuluu nykyään Puolalle.

Historia
--------

Keskiajan lopulla Saksalainen ritarikunta hallitsi sekä Länsi- että Itä-Preussia. Länsi-Preussin se menetti Puolalle vuonna 1466, Itä-Preussia se hallitsi vielä seuraavalla vuosisadalla, tosin Puolan ylivallan alaisena.

Preussin valtion historian voidaan sanoa saaneen alkunsa, kun Puolan kuningas myönsi Itä-Preussin läänitykseksi Brandenburgin vaaliruhtinaalle. Länsi-Preussi jäi Puolalle. Myöhemmin Itä-Preussi saavutti riippumattomuuden Puolasta, ja se yhdistettiin Brandenburgin kanssa Preussin kuningaskunnaksi vuonna 1701. Kuningaskuntaa hallittiin kuitenkin edelleen Brandenburgista ja sen pääkaupungista Berliinistä. 

Nimestään huolimatta Länsi-Preussi ei aluksi kuulunut tähän kuningaskuntaan, ennen kuin se liitettiin Preussin valtioon vuonna 1772 Puolan ensimmäisen jaon yhteydessä, eikä se tämän jälkeenkään ollut valtion läntisin osa. Napoleon hajotti vuonna 1807 Preussin alueita muun muassa Reinin liiton ja Danzigin tasavallan alueiksi, mutta ne jäivät lyhytaikaisiksi. Preussi kohosi 1800-luvun puolimaissa uudelleen suurvallaksi ja sen johtama Pohjois-Saksan liitto yhdistyi myöhemmin Saksan keisarikunnaksi vuonna 1871.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen pääosa Länsi-Preussia liitettiin Puolaan. Rannikolla sijainneesta Danzigista muodostettiin itsenäinen valtio, Danzigin vapaakaupunki, mutta sen länsipuolella Puolan alue eli Puolan käytävä ulottui Itämereen saakka. Täten Puolan käytävä ja Danzig jakoivat Saksan alueen kahtia erottaen Itä-Preussin Saksan muista alueista.

Toisen maailmansodan jälkeen Puolan länsiraja siirrettiin Oder–Neisse-linjalle, jolloin Länsi-Preussi tuli kokonaisuudessaan kuulumaan Puolaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Leszek Belzyt: *Sprachliche Minderheiten im preußischen Staat 1815-1914. Die preußische Sprachenstatistik in Bearbeitung und Kommentar*. Verlag Herder-Institut. Marburg 1998, ISBN 387969267X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Länsi-Preussi** Wikimedia Commonsissa

Preussin lippuPreussin provinssit
Brandenburg · Pommeri · Posen · Saksi · Sleesia · Westfalen · Rein · Itä-Preussi · Länsi-Preussi · Hohenzollern · Schleswig-Holstein · Hannover · Hessen-Nassau