recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fiji Water -pullo
**Fiji Water** on fidžiläinen pullovesimerkki. Sitä on tuotettu vuodesta 1996. Fiji Water on Fidžin johtava vientituote; se nousi Yhdysvaltain myydyimmäksi maahantuoduksi pullovesimerkiksi, ja sitä on saatavilla kymmenissä muissakin maissa eri puolilla maailmaa. Pullovesi muodostaa 20 % Fidžin viennistä ja 3 % maan BKT:sta. Yrityksellä ja Fidžin valtiolla on sopimus, jonka nojalla Fiji Water ei maksa yhtään veroja Fidžille, mitä on puolustettu mm. sillä, että sopimus luo ympäristön, joka kannustaa myös muunlaisia yrityksiä toimimaan Fidžillä.

Fiji Water -tuotemerkin perusti vuonna 1996 kanadalainen liikemies David Gilmour, ja vuonna 2004 sitä tuottavan Fiji Water -yhtiön ostivat kalifornialaiset Lynda ja Stewart Resnick.

Vuonna 2007 Fiji Waterin yhteyteen perustettiin hyväntekeväisyyssäätiö Fiji Water Foundation.

Lähteet
-------

1. 1 2  About Us FIJI Water
2. ↑  FIJI Water and its Parent Company Leave Locals High and Dry *Water Footprint Calculator*. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Fiji Water: When Environment, Politics, and Economics Collide Over Bottled Water *HuffPost*.  29.11.2010. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Kamikamica defends Fiji Water’s tax-free arrangement *Fiji Broadcasting Corporation*. Viitattu 19.1.2024.
5. ↑  The Dark Secret of FIJI Water New University, UC Irvine
Rick Laird (1973)
**Rick Laird** (5. helmikuuta 1941 Dublin – 4. heinäkuuta 2021) oli irlantilaissyntyinen basisti.

Laird kasvoi musikaalisessa perheessä ja aloitti oman musiikkiharrastuksen varhain. Vanhempiensa erottua Laird muutti äitinsä kanssa Uuteen-Seelantiin, jossa aloitti kontrabasson soittamisen. Uudesta-Seelannista Laird muutti Australiaan ja sieltä Eurooppaan, jossa teki kiertueen Lambert, Hendricks & Rossin kanssa. Hän soitti myös muiden muassa Zoot Simsin, Al Cohnin ja Brian Augerin kanssa. Augerin kautta hän tutustui ensimmäisen kerran kitaristi John McLaughliniin.

Laird opiskeli Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa ja aloitti vuonna 1964 kaksivuotisen työskentelyn Ronnie Scott's Jazz Clubissa. Sonny Rollins värväsi hänet soittamaan elokuvassa *Alfie – naisten viettelijä* (1966). Laird pääsi stipendillä opiskelemaan Bostonin Berklee College of Musiciin, jossa hän suoritti sovituksen ja sävellyksen opinnot. Vuonna 1968 Laird siirtyi kontrabassosta sähköbassoon sen paremman kuuluvuuden johdosta. Laird soitti puolitoista vuotta Buddy Richin yhtyeessä, kunnes palasi Isoon-Britanniaan. Siellä hän aloitti yhteistyön John McLaughlinin kanssa ja oli tämän kanssa perustamassa Mahavishnu Orchestraa. Lairdista tuli yksi näkyvimmistä basisteista jazzfuusion alalla.

Alkuperäisen Mahavishnu Orchestran hajottua Laird teki *Soft Focus* -albumin saksofonisti Joe Hendersonin ja pianisti Tom Grantin kanssa. Laird päätti kuitenkin 1970-luvun puolessavälissä pitää taukoa musiikista, aloitti valokuvauksen ja opiskeli New Yorkin School of Visual Artsissa. Hän saavutti valokuvillaan gallerianäkyvyyttä. Tämän jälkeen Laird palasi musiikin pariin, teki yhteistyötä Hall & Oatesin kanssa ja pääsi soittamaan Chick Corean yhtyeeseen. Hän kiersi Euroopassa Stan Getzin kanssa ja soitti sitten Buddy DeFrancon yhtyeen, Mahavishnu Orchestra -kumppani Jan Hammerin ja Jeff Beckin kanssa. Myöhemmällä urallaan Laird on tehnyt työtä sekä musiikin että valokuvauksen parissa. Hän on myös opettanut bassonsoittoa ja kirjoittanut siitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rick Laird, Bassist for Mahavishnu Orchestra, Dead at 80 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Rick Laird AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Petrus Johannes "Piet" Keizer** (14. kesäkuuta 1943 Amsterdam – 10. helmikuuta 2017) oli alankomaalainen jalkapalloilija. Vasenjalkainen Keizer oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Keizer edusti koko ammattilaisuransa, vuodet 1961–1974, kasvattajaseuraansa Ajaxia. Hän saavutti seuran paidassa muun muassa kuusi Eredivisien mestaruutta, kolme Euroopan cupin voittoa ja yhden Intercontinental Cupin voiton. Keizer pelasi Ajaxin paidassa Eredivisiessä yhteensä 365 ottelua onnistuen maalinteossa 146 kertaa. Euroopan cupissa pelaamassaan 43 ottelussa hän teki 12 maalia. Keizer lopetti uransa vuonna 1974.

Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa Keizer debytoi vuonna 1962. Hän edusti maataan 34 ottelussa tehden niissä 11 maalia ja oli mukana myös saavuttamassa hopeaa vuoden 1974 MM-kilpailuissa pelaten turnauksessa yhdessä ottelussa.

Keizer muodosti Johan Cruijffin ja Johnny Repin kanssa menestyksekkään hyökkäystrion sekä Ajaxissa että Alankomaiden maajoukkueessa.

Keizer kuoli keuhkosyöpään 73-vuotiaana 10. helmikuuta 2017.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Eredivisie: 1965–1966, 1966–1967, 1967–1968, 1969–1970, 1971–1972, 1972–1973
* KNVB-cup: 1966–1967, 1969–1970, 1970–1971, 1971–1972
* UEFA Intertoto Cup: 1968
* Euroopan cup: 1970–1971, 1971–1972, 1972–1973
* UEFA Super Cup: 1972, 1973
* Intercontinental Cup: 1972

**Maajoukkuetasolla**

* MM-kilpailut: hopeaa (1974)

Lähteet
-------

1. 1 2  Ajax-icoon Piet Keizer (73) overleden *Telesport*.  11.2.2017.  Arkistoitu 18.2.2017. Viitattu 11.2.2017. (hollanniksi)
2. 1 2  Piet Keizer Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Piet Keizer National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piet Keizer** Wikimedia Commonsissa

Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Geels |
2 Haan |
3 van Hanegem |
4 van Ierssel |
5 Israël |
6 Jansen |
7 de Jong |
8 Jongbloed |
9 Keizer |
10 R. van de Kerkhof |
11 W. van de Kerkhof |
12 Krol |
13 Neeskens |
14 Cruijff |
15 Rensenbrink |
16 Rep |
17 Rijsbergen |
18 Schrijvers |
19 Strik |
20 Suurbier |
21 Treytel |
22 Vos |
Valmentaja Michels
Georgi Berijev
**Georgi Mihailovitš Berijev** (ven. Георгий Михайлович Бериев) (13. helmikuuta 1903 Tiflis – 12. heinäkuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokoneinsinööri, tekniikan tohtori (1961) ja insinööripalvelun kenraalimajuri, joka tuli kuuluisaksi lentoveneistään.

Hän valmistui vuonna 1923 Tiflisin rautatiekoulusta (nyk. Tbilisi) ja siirtyi Leningradin polytekniseen instituuttiin. Hän opiskeli laivanrakennusosastolla ja valmistui lentokoneinsinööriksi vuonna 1930. Tämän jälkeen hän toimi suunnittelutoimistossa yhdessä ranskalaisen P. E. Richardin kanssa. Hänestä tuli vuoden 1930 lopussa v.t. pääsuunnittelija keskussuunnittelutoimisto Menšinskiin. 

Hän johti lokakuusta 1934 vuoteen 1968 asti Merilentokoneiden keskussuunnittelutoimistoa Taganrogissa. Se sai hänen nimensä joulukuussa 1989.

Berijev sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1947 Berijev Be-6-koneesta ja vuonna 1968 Berijev Be-12-koneesta. Hän sai myös Lenin-palkinnon kahdesti.

Beriejevin lentokoneita valmistaa vuonna 2006 venäläinen Berijev-yhtiö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Berijev Georgi Mihailovitš *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija*.  1969–1978. Viitattu 10.7.2022. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berijev**.
* Berijev-yhtiön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanti ja venäjä)
* Berijev-yhtiö Taganrog-porttaalilla (englanti)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo huvipuistosta. Televisio-ohjelmasta katso Huvipuisto (televisio-ohjelma).*
Maailmanpyörä Japanissa.
Gröna Lund -huvipuisto Tukholmassa, Ruotsissa.
**Huvipuisto** on rentoutumiseen, vapaa-aikaan ja hurvitteluun suunniteltu paikka. Siellä on tyypillisesti useita erilaisia laitteita, kuten muun muassa karuselleja, maailmanpyörä, vuoristorata ja autorata. Pienille lapsille on suunnattu omia laitteita. Lisäksi on peli- ja kilpailukojuja, joissa voi koettaa onneaan ja taitojaan tyypillisesti heittämällä esineitä maaliin. Välipalakojuissa myydään esimerkiksi hattaroita, jäätelöä, popcornia tai pikaruokaa. 

Maailman suurin huvipuistoketju on yhdysvaltalainen Six Flags.

Suomen huvi- ja teemapuistot
----------------------------

*Pääartikkeli: Luettelo Suomen huvipuistoista ja tivoleista* 
* Atreenalin Seikkailupuisto Saimaa, Lappeenranta
* Flowpark, Lappeenranta
* Flowpark, Turku
* Funpark, Lempäälä (sisähuvipuisto Ideaparkissa)
* Huvisatama, Lappeenranta (12 ilmaislaitetta ja Euroopan suurin hiekkalinna)
* Jukupark, Kalajoki (Kalajoen hiekkasärkät)
* Jukupark, Turku
* Linnanmäki, Helsinki
* Muumimaailma, Naantali
* Nokkakivi, Laukaa
* Powerpark, Kauhava (Alahärmä)
* Puuhamaa, Janakkala (Tervakoski)
* Särkänniemi, Tampere
* Ti-Ti Nallen Koti, Lempäälän Ideapark
* Tykkimäki, Kouvola
* Visulahti, Mikkeli

Huvipuistolaitteita
-------------------

*Pääartikkeli: Huvipuistolaite*
### Vuoristorata

*Pääartikkeli: Vuoristorata*
Avonturenpark Hellendoornin Tornado silmukassa.
Cyclon-vuoristorata Nokkakiven huvipuistossa Laukaan Lievestuoreessa, lähellä Jyväskylää.
**Vuoristorata** on yleinen huvipuistolaite. Se nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan, ja joskus radassa on yksi tai useampi *inversio*. Inversioksi sanotaan radan kohtia, joissa matkustajat kääntyvät ylösalaisin. Radan ei välttämättä tarvitse tehdä täyttä kierrosta; tällaisia ratoja kutsutaan termillä "shuttle", vaikka jotkut ihmiset eivät varsinaisesti kutsukaan tällaisia ratoja "oikeiksi" vuoristoradoiksi. Kaikki laitteet, jotka kulkevat radan päällä, eivät kuitenkaan ole vuoristoratoja. Matkustajat istuvat vaunuissa vuoristorata-ajelun aikana. Vuoristoradoissa on kahden, neljän tai kuuden hengen vaunuja, jotka on yleensä kiinnitetty toisiinsa yhtenäiseksi junaksi. Joissain vuoristoradoissa, erityisesti Wild Mouse -vuoristoradoissa, radalla kulkee vain yksittäisiä vaunuja.

### Muita laitteita

* Enterprise
* Karuselli
* Ketjukaruselli
* Kummitusjuna
* Lentävä matto
* Maailmanpyörä
* Top Spin
* Törmäilyautot
* Vapaapudotustorni
* Vesivuoristorata
* Viikinkilaiva
* Vuoristorata

Katso myös
----------

* Tivoli

Lakkautettuja huvi- tai teemapuistoja
* Mini-Suomi
* Wasalandia, Vaasa

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Huvipuisto** Wikimedia Commonsissa

* Suomen huvipuistoseura, huvipuistofoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Huvipuisto.net, huvipuistoaiheinen tietosivusto
* Huvipuistoblogi, huvipuistoaiheinen blogi
**Djurgårdens IF Fotbollförening** on tukholmalaisen Djurgårdens IF -urheiluseuran jalkapallojaosto. Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa pelaava miesten edustusjoukkue on voittanut Ruotsin-mestaruuden 12 kertaa ja cup-mestaruuden viidesti.

Historia
--------

Djurgårdens Idrottsförening perustettiin vuonna 1891, ja jalkapallotoiminta seurassa alkoi kahdeksan vuotta myöhemmin, 1899. Vain viiden vuoden kuluttua tästä, vuonna 1904, joukkue pelasi jo Ruotsin-mestaruusfinaalissa, jossa se kärsi tappion Örgrytelle. Ensimmäisen mestaruutensa Djurgården voitti vuonna 1912 kahden tasapeliin päättyneen loppuottelun toisessa uusintaottelussa. Joukkue voitti mestaruuden myös vuosina 1915, 1917 ja 1920.

Allsvenskan käynnistyi vuonna 1924, mutta Djurgården ei siihen päässyt. Vuosina 1924 ja 1944 se kävi pelaamassa yhden kauden liigassa pudotakseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Joukkue pelasi kaksi kautta, 1929 ja 1932, myös kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Joukkueen uusi nousukiito alkoi, kun se 1944 vakiinnutti paikkansa korkeimmalla sarjatasolla ja voitti 1950- ja 1960-luvulla Ruotsin-mestaruuden neljästi. 1970-luvulla menestys oli vaatimattomampaa, parhaina saavutuksina sarjassa kaksi kolmossijaa.

Vuonna 1981 seura putosi Allsvenskanista, jonne se nousi takaisin vuonna 1986 kahden kauden ajaksi pudotakseen takaisin. Poikkeuksena vaatimattomiin esityksiin oli seuran ensimmäinen Ruotsin cupin voitto vuonna 1990. Edestakainen nousu–putoamisliike jatkui 1990-luvulla, jolloin joukkue putosi ja nousi kolmesti. 2000-luvulle tultaessa joukkue on lähti uuteen nousuun ja saavutti vuosina 2002–2005 sekä kolme liigamestaruutta että kolme cup-voittoa.

Kaudella 2009 Djurgården pelasi surkean kauden ja joutui karsimaan sarjapaikastaan. Lopulta DIF sisuuntui ja onnistui säilymään pääsarjassa kukistettuaan Assyriska Föreningenin.
Kaudella 2013 Djurgårdens IF kantoi Djurgårdsandanin logoa pelipaidoissa.

Djurgården voitti Ruotsin mestaruuden kaudella 2019.

Saavutukset
-----------

* Ruotsin-mestaruus 1912, 1915, 1917, 1920, 1954–55, 1959, 1964, 1966, 2002, 2003, 2005, 2019
* Ruotsin cupin voitto 1989–1990, 2002, 2004, 2005, 2018

Entisiä päävalmentajia
----------------------

* Ruotsi Hans Backe
* Englanti Mark Dempsey
* Ruotsi Anders Grönhagen
* Norja Per-Mathias Høgmo
* Ruotsi Andrée Jeglertz
* Ruotsi Kjell Jonevret
* Islanti Siggi Jónsson
* Ruotsi Zoran Lukić
* Ruotsi Özcan Melkemichel
* Ruotsi Per Olsson
* Ruotsi Magnus Pehrsson
* Ruotsi Tommy Söderberg
* Ruotsi Sören Åkeby

Lähteet
-------

1. ↑  Djurgården svenska mästare – här får de hissa pokalen *Expressen*.  2.11.2019. Viitattu 3.11.2019 (ruotsiksi).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Djurgårdens IF FF**.
* Seuran sivusto
* Kannattajien sivusto

Allsvenskan 2022
AIK | Degerfors | Djurgården | Elfsborg | Göteborg | Hammarby | Helsingborg | Häcken | Kalmar | Malmö | Mjällby | Norrköping | Sirius | Sundsvall | Varberg | Värnamo
**Piispantarkastus** eli **visitaatio** on kirkollinen tapa, jossa piispa vierailee seurakunnassa ja tarkastaa sen toiminnan. Tarkastuksessa piispa tapaa seurakunnan työntekijöitä, luottamushenkilöitä ja jäseniä.

Suomen evankelis-luterilainen kirkko
------------------------------------

Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan piispantarkastuksen messu 2021-09-19
Piispantarkastus tehdään säännöllisin väliajoin, ja sitä varten seurakunta valmistelee kertomuksen seurakunnan taloudesta ja toiminnasta. Sen tulee kattaa seurakunnan toimintakertomukset, tilastot, kirkonkirjat, arkiston, hallinnon, omaisuuden ja rahastot. Piispan apuna yleensä ovat hiippakunnan pappisasessori, lääninrovasti sekä notaari.

Piispantarkastuksessa puututaan mahdollisiin epäkohtiin seurakunnan toiminnassa. Tarkastuksen yhteydessä tavataan seurakunnan jäseniä, luottamushenkilöitä ja työntekijöitä, joiden kanssa keskustellaan seurakunnan tilasta. Tarkastukseen yhteyteen kuuluu usein myös jumalanpalvelus sekä muita kirkollisia tilaisuuksia.

Visitaatio tarkoittaa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa kevennettyä piispantarkastusta tai pelkkää piispan vierailua seurakunnassa.

Ortodoksinen kirkko
-------------------

Ortodoksisessa kirkossa piispantarkastus on käytännössä yhtenevä luterilaisen kirkon kanssa. Piirinvalvoja toimii piispantarkastuksen järjestäjänä. Visitaatio-termiä ei kuitenkaan käytetä

Lähteet
-------

1. ↑  Piispantarkastus Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 10.8.2020. Viitattu 21.10.2014.
2. ↑  Piispantarkastus seurakunnassa Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 29.9.2014. Viitattu 21.10.2014.
3. ↑  Visitaatio Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 13.8.2020. Viitattu 21.10.2014.
4. ↑   isä Ambrosius - Markku Haapio: Suomen Ortodoksinen kirkko *lähde tarkemmin?*
**Henry Oliver Rinnan** (14. toukokuuta 1915 – 1. helmikuuta 1947) oli toisen maailmansodan aikana Norjassa toiminut Gestapon agentti.

Hän johti pahamaineista *Rinnanbanden*-nimistä ryhmää.

Rinnan oli syntynyt Norjan Levangerissa kahdeksasta lapsesta vanhimpana. Hän oli lyhytkasvuinen (161 cm) ja kärsi lapsuudessaan yksinäisyydestä. Hän työskenteli jossakin vaiheessa sedälleen, mutta sai potkut varastamisesta. Sodan alussa hän työskenteli Norjan armeijassa kuorma-auton kuljettajana. Hän yritti myös värväytyä vapaaehtoiseksi Suomen talvisotaan, mutta hylättiin huonon fyysisen kunnon vuoksi. Gestapoon hänet värvättiin kesäkuussa 1940. Ryhmän päämaja syyskuusta 1943 oli Jonsvannsveien 46 Trondheimissa.

Rinnan työskenteli läheisesti Saksan turvallisuuspoliisin kanssa, jossa hänen lähimmät kontaktinsa olivat Gerhard Flesch ja Walter Gemmecke. Sodan jälkeen Rinnan ja kuusi muuta hänen Gestapo-ryhmänsä jäsentä tuomittiin kuolemaan kolmestatoista murhasta ja teloitettiin ampumalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tieteen kuvalehti Historia 11/2014, s.19


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Puola

 |

 |
| Jungfrau / Männlichen |
| --- |
|  |
| Paikkakunta: | Sveitsi Lauterbrunnen, Sveitsi |
| Talviurheilukeskus: | Skigebiet Grindelwald-Wengen |
| Vuori: | Lauberhorn |
| Rinneluokitus: | Musta |
| Yläasema: | 1 506 m |
| Ala-asema: | 1 273 m |
| Korkeusero: | 233 m |
| Pituus: | 1 020 m |
| Maksimijyrkkyys: | 72 % |
| Keskijyrkkyys: | 22,8 % |
| Stadion: | Skistadion Lauberhorn-rennen Wengen |
| Hissi |
| Hissi: | Innerwengen |
| Tyyppi: | 4-hengen tuolihissi |
| Kapasiteetti: | 1 600 henkilöä/h |
| Ala-asema: | 1 273 m |
| Yläasema: | 1 506 m |
| Miehet |
| Pujottelu |
| Lähtö: | 1 475 m |
| Maali: | 1 281 m |
| Korkeusero: | 194 m |
| Pituus: | 644 m |
| Maksimijyrkkyys: | 72 % |
| Minimijyrkkyys: | 4 % |
| Keskijyrkkyys: | 30,1 % |
| 1. MC-kilpailu: | 15.1.1967 |

**Jungfrau / Männlichen** (myös **Lauberhorn Weltcup Slalom**) on laskettelurinne Wengenissä Lauterbrunnenin kunnassa Sveitsissä.

Jungfrau / Männlichenillä laskettava Lauberhornin pujottelu kuuluu vuonna 1967 perustetun alppihiihdon maailmancupin klassikkokilpailuihin ja se on laskettu vuodesta 1930 alkaen Lauberhornin alppihiihtokilpailuissa. Jungfrau / Männlichen -rinne päättyy samalle maalialueelle kuin normaalisti edellispäivänä laskettava Lauberhornin syöksylasku. Kilpailut on nimetty Lauberhorn-vuoren mukaan, kun taas itse laskettelurinne on nimetty Männlichen- ja Jungfrau-vuorten mukaan.

Vuoteen 2003 saakka sunnuntainen Lauberhornin pujottelu muodosti yhdessä edellispäivän syöksylaskun kanssa alppiyhdistetyn. Vuonna 2004 alppiyhdistetty peruuntui syöksylaskun mukana ja vuosina 2005–2020 laskettiin perjantaina superalppiyhdistetty, jonka pujottelulasku laskettiin joko Jungfrau- tai Männlichen-rinteessä.

Reitti
------

Jungfrau / Männlichenin loppuosaa.
Jungfrau / Männlichen alkaa Allmendin rautatieaseman läheltä 1 506 metriä merenpinnan yläpuolella ja se päättyy Wengenin eteläpuolelle Schiltwaldin vuoristokylään 1 273 metriä merenpinnan yläpuolelle.

Laskettelurinteen erikoisuus on sen keskellä oleva puumökki. Laskusuunnassa mökin vasemmanpuoleinen laskettelurinne on lähempänä Jungfrau-vuorta ja siksi se on nimeltään *Jungfrau*. Laskusuunnassa oikeanpuoleinen laskettelurinne puolestaan on lähempänä Männlichen-vuorta ja siksi se on nimeltään *Männlichen*.

Jungfrau / Männlichen -rinne on yksi maailmancupin haastavimmista pujottelurinteistä, sillä siinä on paljon jyrkkyys- ja kaltevuusvaihteluita, keskivaiheilla jyrkkyys on enimmillään noin 70 prosenttia, kun taas loivimmalla kohdalla vähän lähdön jälkeen se on vain neljä prosenttia. Keskimääräinen jyrkkyys on noin 30 prosenttia.

Lähteet
-------

* Skigebiet Grindelwald – Wengen Jungfrau.ch (saksaksi)
* Aktuelle Informationen Jungfrau.ch (saksaksi)
* Pistendaten Jungfrau.ch (saksaksi)
* Slalom – Internationale Lauberhornrennen Wengen (Arkistoitu – Internet Archive) Lauberhorn.ch (saksaksi)
* Results – Wengen fis-ski.com (englanniksi)



Alppihiihdon maailmancupin rinteetAdelboden: Chuenisbärgli | Alta Badia: Gran Risa | Beaver Creek: Birds of Prey | Bormio: Stelvio | Garmisch-Partenkirchen: Gudiberg, Kandahar | Kitzbühel: Ganslern, Streif  
Val Gardena: Saslong | Wengen: Jungfrau / Männlichen, Lauberhorn
**Kansan vapautusarmeijan strategiset tukijoukot** (engl. lyhenne PLASSF) on yksi Kiinan kansantasavallan kansan vapautusarmeijan viidestä puolustushaarasta. Muut neljä puolustushaaraa ovat maavoimat, ilmavoimat, merivoimat ja strategiset ohjusjoukot. Strategiset tukijoukot on tiedusteluun ja elektroniseen sodankäyntiin erikoistunut puolustushaara.

Strategiset tukijoukot ovat suoraan keskussotilaskomission alaisia. Joukkojen toiminta-alue kattaa avaruuden, tietoverkot ja sähkömagneettisen spektrin sekä psykologisen sodankäynnin alueet. Organisaatiouudistuksen yhtenä tavoitteena on ollut keskittää tiedusteluun ja valvontaan sekä informaatiosodankäyntiin kykenevät joukot.

Avaruusohjelma
--------------

Tianzhou-1 malli
Käytössä on kaikkiaan 77 satelliittia: 6 tietoliikenne-, 23 navigointi-, 33 tiedustelu- ja 15 signaalitiedustelusatelliittia. Strategisten tukijoukkojen komentajana toimii Gao Jin.

Kiina on laukaissut avaruuteen menestyksellisesti 16 avaruusalusta ja 31 erilaista avaruuslaitetta, muun muassa satelliitit kommunikointia ja navigointia varten. Avaruusjoukot hallinnoivat Kiinan tiedustelu- ja paikannussatelliitteja, kuten Kiinan kehittämää Beidou–satelliittijärjestelmää, joka on kiinalainen vastine Yhdysvaltain GPS:lle ja Venäjän GLONASS-järjestelmälle. 

Saavutuksia:

* China’s Expace Technology Co. yhtiön kaupallinen satelliitti Kuaizhou-1 (KZ-1A)
* Kiinan ensimmäinen avaruusasema ja siihen liittyvä lisävarustelu Tianzhou-1 (TZ-1) telakointia ja tankkausta varten

.

### Avaruusjärjestelmien osastot

Kansanarmeijan avaruusjärjestelmät käsittää kaikki kansanarmeijan C4ISR-järjestelmät.

* Jiuquan-satelliittien laukaisukeskus/ 20. testi- ja koulutuskeskus
* Taiyuan-satelliittien laukaisukeskus / 25. testi- ja koulutuskeskus
* Xichang-satelliittien laukaisukeskus / 27. testi- ja koulutuskeskus
* Wenchang avaruuskeskus
* Avaruustelemetria, seuranta ja ohjaus
* Pekingin avaruuslentojen komentokeskus
* Xin satelliittien komentokeskus / 26. testi- ja koulutuskeskus
* Telemetria, seuranta ja komentoasemat
* Kiinan merialueiden satelliittiseuranta ja komentokeskus
* 23. testi- ja koulutuskeskus
* Avaruuden tiedustelutoimisto
* Pääsatelliittiasema
* Avaruuden tutkimus ja kehityskeskus
* Projektisuunnittelun tutkimuskeskus
* Astronauttijoukot

Kybersodankäynti
----------------

Kybersodankäynti on Kiinalle tärkeä osa kansallisen turvallisuuden ja strategisen kilpailukyvyn varmistamista.

Kyberjoukot valmistautuvat kyberhyökkäyksiin ja vakoiluun, sekä Kiinan omien tietojärjestelmien puolustamiseen. Elektronisen sodankäynnin joukot keskittyvät häiritsemään vastustajan kommunikaatioyhteyksiä ja tutkakuvaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  US Defense Intelligence Agency: CHINA MILITARY POWER Modernizing a Force to Fight and Win *2019*.  Arkistoitu 11.5.2019.
2. 1 2 3  Kiinan strategiset tukijoukot – Turpopankki *turpopankki.fi*.  Arkistoitu 31.3.2019.
3. ↑  Xichang Satellite Launch Center--- CGWIC *cgwic.com*.
4. ↑  Beijing Aerospace Command and Control Center *china.org.cn*.
**Pikaraiset** on noin neljän hehtaarin laajuinen järvi Kirkkonummen koillisosassa. Se muodostaa saman nimisen, lounaassa sijaitsevan pienemmän vakaveden kanssa Pikaraiset-nimisen kokonaisuuden. Järviä yhdistää kaita salmi. Ympäristö on kallioista ja metsäistä. Pientaloasutusta on jonkin verran.

Pikaraiset-sana palautuu adjektiiviin pikkarainen. Järvet tunnetaan myös nimillä Iso Pikkarainen ja Vähä Pikkarainen. Myös muotoa Pekkarais on käytetty, muiden muassa. Nimet lienevät melko nuoria.

Pohjoinen Pikarainen kuuluu eteläosiltaan Nuuksion kansallispuistoon. Pikaraisten etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin seitsemäntoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä luoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee Pikaraisten länsipuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 20.2.2020.
2. 1 2  Pikaraiset (p) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 20.2.2020.
3. 1 2  Raunamaa, Jaakko: Pikaraiset (s. 92) *Kirkkonummen järvien ja lampien nimet*.  2014. Helsingin yliopisto. Viitattu 20.2.2020.
4. ↑  Nuuksion kansallispuistoon lisämaita Kirkkonummelta *Metsä.fi*.  12.12.2001. Metsähallitus.  Arkistoitu 22.2.2020. Viitattu 20.2.2020.
**Loena Hendrickx** (s. 5. marraskuuta 1999 Turnhout) on belgialainen taitoluistelija, joka on MM-hopea- ja pronssimitalisti, EM-hopeamitalisti ja viisinkertainen Belgian-mestari.

Hendrickx voitti ensimmäisen Belgian-mestaruutensa kaudella 2016–2017 ja pääsi arvokisaedustajaksi; hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 15:nneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli EM-kilpailuissa viides, MM-kilpailuissa yhdeksäs ja Pyeongchangin olympialaisissa kuudestoista. Kaudella 2018–2019 hän voitti kolmannen Belgian-mestaruutensa ja sijoittui MM-kilpailuissa 12:nneksi.

Hendrickx palasi loukkaantumisen aiheuttaman välivuoden jälkeen arvokisoihin MM-kilpailuissa 2021, missä hän nousi lyhytohjelman 10. sijalta lopputuloksissa viidenneksi. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi edellään kolme venäläistä oltuaan lyhytohjelmassa toisena mutta saatuaan vapaaohjelmasta viidenneksi parhaat pisteet. Samana vuonna hän sijoittui Pekingin olympialaisissa kahdeksanneksi ja saavutti MM-hopeaa sekä voitti Belgian-mestaruuden. Kaudella 2022–2023 Hendrickx voitti viidennen kerran Belgian-mestaruuden. Hän saavutti EM-kilpailuissa hopeaa, nousten MM-kilpailuissa lyhytohjelman viidenneltä sijalta pronssille.

Hendrickx toimi taitoluistelukohtauksissa sijaisnäyttelijänä suomalaisen Veera W. Vilon kirjoittamassa ja Roope Oleniuksen ohjaamassa taitoluistelumaailmaan sijoittuvassa elokuvassa *Free Skate*.

Hendrickx on pituudeltaan 160-senttinen. Hänen isoveljensä Jorik Hendrickx osallistui taitoluistelijana arvokilpailuihin ja toimii Loenan valmentajana. Aiemmin häntä on valmentanut myös Carine Herrygers.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Biograph: Loena Hendrickx International Skating Union. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Leppänen, Jelena: Venäläisballerinan paljastukset seksiringistä olivat viimeinen niitti *Ilta-Sanomat*.  19.12.2019. Viitattu 2.4.2021.
3. ↑  Free Skate: Full Cast & Crew *Internet Movie Database*. Viitattu 2.4.2021.
4. ↑  Yoshida, Hiro: Jorik and Loena Hendrickx: Sharing an Olympic Dream *Europe on Ice*.  20.2.2018. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)
**Ruotsin jalkapalloliitto** (ruots. *Svenska Fotbollförbundet, SvFF*) on Ruotsin jalkapallon kattojärjestö.

Liitto on perustettu vuonna 1904. Se on sekä Fifan että Uefan perustajajäsen. Liiton päämaja sijaitsee Solnassa. Sen nykyinen puheenjohtaja on entinen pääministeri Fredrik Reinfeldt. Liiton aiemmin laajasti tunnettuja puheenjohtajia ovat olleet liiton perustaja, Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen kreivi Clarence von Rosen, poliitikkona paremmin tunnettu Ruotsin pitkäaikainen kauppaministeri Gunnar Lange, 1970-luvun puheenjohtaja yritystaustainen ja samalla myös KOK:n jäsen Gunnar Ericsson sekä UEFA:n 1980- ja 1990-lukujen pitkäaikainen puheenjohtaja Lennart Johansson.

Liiton alaisuudessa toimivat muun muassa miesten korkeimmat sarjatasot Allsvenskan ja Superettan sekä naisten korkein sarjataso Damallsvenskan. Se vastaa lisäksi miesten ja naisten sekä nuorten maajoukkueiden toiminnasta.

Puheenjohtajat
--------------

* Clarence von Rosen
* Wilhelm Friberg (1908–1917)
* Elof Ericsson (1937–1949)
* Gunnar Lange (1953-1968)
* Tore G. Brodd (1969)
* Gunnar Ericsson (1970–1974)
* Tore G. Brodd (1975-1983)
* Lennart Johansson (1984–1990)
* Lars-Åke Lagrell (1991–2011)
* Karl-Erik Nilsson (2012–2023=
* Fredrik Reinfeldt (2023–)

Lähteet
-------

1. ↑  Fredrik Reinfeldt ny ordförande för SvFF *Svenska Fotbollförbundet*.  25.3.2023. Viitattu 31.3.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruotsin jalkapalloliitto**.
* SvFF (ruotsiksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- |
|  |
| 
* Albania
* Alankomaat
* Andorra
* Armenia
* Azerbaidžan
* Belgia
* Bosnia ja Hertsegovina
* Bulgaria
* Englanti
* Espanja
* Färsaaret
* Georgia
* Gibraltar
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Islanti
* Israel
* Kazakstan
* Kosovo
* Kreikka
* Kroatia
* Kypros
* Latvia
* Liechtenstein
* Liettua
* Luxemburg
* Malta
* Moldova
* Montenegro
* Norja
* Pohjois-Irlanti
* Pohjois-Makedonia
* Puola
* Portugali
* Ranska
* Romania
* Ruotsi
* Saksa
* San Marino
* Serbia
* Skotlanti
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Suomi
* Tanska
* Turkki
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Valko-Venäjä
* Venäjä
* Viro
* Wales

 |

 |
Vishnu ja Lakshmi ratsastavat Garudalla.
*Tämä artikkeli koskee hindumytologiaa. Garuda on myös indonesialainen lentoyhtiö Garuda Indonesia.*
**Garuda** (sanskritiksi गरुड, thaiksi ครุฑ) on hindulaiseen ja buddhalaiseen mytologiaan kuuluva isokokoinen tarulintu, jonka syntymästä ja elämästä kerrotaan Mahabharatassa. Vishnu-jumala käyttää sitä kulkuneuvonaan. Taruolennon kotipaikka on Meru-vuoren juurella kasvavassa metsässä, Himaphanissa. Garudan pahin vastustaja on käärmehahmoinen Naga, ja taiteessa se kuvataan usein kamppailussa käärmeen kanssa. 

Garuda on myös Indonesian ja Thaimaan vaakunaeläin.

Katso myös
----------

* Garuda Indonesia

Lähteet
-------

1. ↑   Himmapan.com: Garuda, haettu 22.1.2009 "The most important creatures of the Himmapan forest is probably the Garuda. Garuda is the king of birds, half-man and half-bird, the vehicle of Vishnu, a Hindu God."
2. ↑  Thailand Travel Dictionary, haettu 16.1.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Himaphanin taruoliot(englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Garuda**.
**Nāga** (sanskriitiksi *käärme*) on intialaisten uskomusten mukaan demoninen olento, joista jotkut ovat kuolemattomia. Ne ovat omaksuneet käärmeen muodon ja niillä on yleensä viisi tai seitsemän päätä. Kuvataiteessa nagat ovat yleensä ihmisen muotoisia napaan asti ja siitä alaspäin käärmemäisiä. Käärme Ananta on ikuisuuden symboli – Fesa-nimisenä se kantaa koko maailmaa. Toinen naga, Vasuki, toimi naruna, joka auttoi aikojen alussa kirnuamaan maitomaisen valtameren, ja sen jälkeen Shiva käytti sitä vyönä, jolla sai demonit karkotettua. Intian kansanuskossa nagoja kunnioitetaan hedelemällisyyden tuojina, ja talojen kivijalat on usein koristeltu käärmekuvioin. Buddhalaisuudessa nagoilla on osuus Gautaman elämäntarinassa.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. ↑  Lurker 1987, s. 131

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Naga (taruolento)** Wikimedia Commonsissa
**Jan Bakelants** (s. 14. helmikuuta 1986 Oudenaarde) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen - Mercator -joukkueessa 2009, edusti seuraavat kaksi vuotta Omega Pharma-Lottoa, 2012–2013 RadioShack-Leopard-Trekiä, 2014 Omega Pharma-Quick Stepiä, 2015– 2018 Ag2r-La Mondialea 2019 Team Sunwebia ja on vuodesta 2020 kilpaillut Circus - Wanty Gobert / Intermarché - Wanty - Gobert Matériaux -tallissa.

Bakelants voitti Ranskan ympäriajossa 2013 Ajaccioon päättyneen toisen etapin karattuaan kärkiryhmästä kilometri ennen maalia. Hän sai kokonaiskilpailun johtajan maillot jaune -paidan haltuunsa kahden päivän ajaksi.

Bakelants loukkaantui vakavasti Lombardian ympäriajossa vuonna 2017: häneltä murtui 7 kylkiluuta ja kaksi lannenikamaa.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats

2008
Circuit des Ardennes, kokonaiskilpailun voitto
Liège–Bastogne–Liège, alle 23-v. kilpailun voitto
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
2010
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
2013
Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 2. etapin voitto, 19. etapilla kolmas
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
Grand Prix de Wallonie, voitto
2014
Critérium du Dauphiné, 6. etapin voitto
2015
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 13. etapilla kolmas
Grand Prix Cycliste de Montréal, neljäs
Giro del Piemonte, voitto
Giro dell'Emilia, voitto
2016
Välimeren ajo, pistekilpailun ja 4. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
2017
Grand Prix Cycliste de Montréal, neljäs
2022
Tour de Wallonie, 5. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2  Jan Bakelants *cyclingarchives.com*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Bakelants voitti etapin ja nousi Tourin kärkeen *yle.fi*.  30.6.2013. Viitattu 6.7.2013.
3. ↑  Orica-talli jälleen voitokas Ranskan ympäriajossa *yle.fi*.  2.7.2013. Viitattu 6.7.2013.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Jan Bakelants *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 5.10.2015. Viitattu 6.7.2013. (ranskaksi)
6. ↑  Jan Bakelants *procyclingstats.com*. Viitattu 14.1.2019. (englanniksi)
**Helsingborgs Idrottsförening** on jalkapalloseura Helsingborgista, Ruotsista. Se pelaa kaudella 2022 maan korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. 

Helsingborg on perinteinen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1907, ja se oli Allsvenskanissa mukana jo sarjan perustamisvuonna 1924. Joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 54 kautta. Viimeksi se nousi ylimmälle sarjatasolle vuonna 1993. Ruotsin mestaruuksia se on historiansa aikana voittanut seitsemän ja cup-mestaruuksia viisi ja on voittanut Ruotsin supercupin kerran.

Saavutuksia
-----------

* Allsvenskanin mestaruus 1928–29, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011
* Ruotsin Cupin voitto 1941, 1998, 2006, 2010, 2011
* Ruotsin supercup 2011
* Superettan: 2018

Seuraennätyksiä
---------------

* Eniten Allsvenskan-otteluita: Kalle Svensson, 349 (1944–1962)
* Enitien Allsvenskan-maaleja: Knut Kroon, 141 (1925–1942)
* Yleisöennätys: 26 154 Malmötä vastaan vuonna 1954

Entisiä päävalmentajia
----------------------

* Norja Åge Hareide
* Ruotsi Conny Karlsson
* Ruotsi Jörgen Lennartsson
* Ruotsi Per-Ola Ljung

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Helsingborgs IF**.
* Virallinen sivu
* Kärnan, virallinen kannattajien sivu
* HIF E-zine, kannattajien sivu

  

Allsvenskan 2022
AIK | Degerfors | Djurgården | Elfsborg | Göteborg | Hammarby | Helsingborg | Häcken | Kalmar | Malmö | Mjällby | Norrköping | Sirius | Sundsvall | Varberg | Värnamo
**Liettuan vapaaehtoisjoukot** (liett. *Krašto apsaugos savanorių pajėgos, KASP*) on yksi Liettuan puolustusvoimien viidestä puolustushaarasta. KASP jakautuu komppanioihin ja prikaateihin. Erona muihin Liettuan armeijan sotilaisiin on, että vapaaehtoisjoukkojen sotilaat toimivat vapaaehtoisesti ilman palkkaa.

Historia
--------

Vuonna 1991 Liettuan irtautuessa Neuvostoliitosta, alettiin itsenäiseksi julistautuneelle maalle värvätä vapaaehtoisia sotilaita. 11. tammikuuta samana vuonna vapaaehtoiset ja mielenosoittajat suojelivat Liettuan korkeimman neuvoston päärakennusta (nykyinen Seimas), Vilnan televisiotornia ja muita tärkeitä kohteita puna-armeijalta. Neuvostoliiton vallankaappausyrityksen aikana eräs vapaaehtoinen sotilas sai surmansa puolustaessaan korkeimman neuvoston päärakennusta. 

Vapaaehtoiset ovat tukeneet Liettuan viranomaisia järjestyksen ylläpidossa ja onnettomuustilanteissa. Muun muassa kesällä 1992 vapaaehtoisjoukkojen jäsenet sammuttivat metsäpaloja ja vuonna 1993 auttoivat poliisia pitämään järjestystä yllä paavi Johannes Paavali II:n vierailun aikana. Vuodesta 1994 lähtien vapaaehtoisjoukkojen sotilaita on osallistunut rauhanturvaoperaatioihin.

Vuonna 1998 vapaaehtoisjoukoista tuli virallisesti yksi Liettuan puolustusvoimien puolustushaaroista.

Tehtävät
--------

Vapaaehtoisjoukkojen lippu
Rauhan aikana KASP antaa vapaaehtoisille sotilaskoulutusta ja valvoo sotilaallisesti tärkeitä kohteita. Vapaaehtoisjoukkojen sotilaat työskentelevät tiiviisti ammattisotilaiden ja muiden viranomaisten kanssa.

Lähteet
-------

* Liettuan puolustusvoimat (Arkistoitu – Internet Archive)
**Utsiran kirkko** (norj. *Utsira kirke*) Norjan kirkkoon kuuluva kirkkorakennus Norjan Utsiran kunnassa Rogalandin läänissä.

Vanhin maininta kirkosta Utsirassa on noin vuodelta 1620, mutta kirkko on sijainnut saarella varmasti jo paljon aiemmin. Myöhäiskeskiajalla saari kuului Halsnøyn luostarin alaisuuteen ja se otti kymmenykset saaren kalastajilta. Vuonna 1704 mainitaan kirkkoa hoidetun Torvastadista käsin niin, että pappi toi aina mukanaan oman Raamatun. Tuona vuonna kirkossa tehtiin suuria korjauksia, ja kuvauksen perusteella se vaikuttaa olleen pieni hirsirakenteinen rakennus. Vuonna 1785 se korvattiin uudella, nykyisellä kirkkorakennuksella.

Vuonna 1870 kirkossa suoritetussa remontissa se sai uuden kastealtaan ja alttaritaulun samalla kun vanhoja esineitä, kuten entinen alttaritaulu, laivan pienoismalli sekä kastealtaan yllä riippunut kyyhkysveistos poistettiin. Vuonna 1954 kirkkoon rakennettiin sakasti sekä kellotorni.

Lähteet
-------

1. ↑  Utsira kirkested, Kirkested *KULTURMINNESØK*. Viitattu 18.10.2023. (norjaksi)
2. ↑  Utsira kirke *Kirkebyggdatabasen*. Viitattu 18.10.2023. (norjaksi)
**Demokratytšna Ukrajina** (ukr. Демократична Україна, "Demokraattinen Ukraina") oli Kiovassa vuoteen 2020 saakka ilmestynyt ukrainalainen sanomalehti.

Lehti perustettiin Moskovassa vuonna 1918 Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean äänenkannattajaksi nimellä *Kommunist*. Se siirtyi Harkovaan vuonna 1919 ja vaihtoi kielensä venäjästä ukrainaksi ja nimensä muotoon *Komunist* vuonna 1926. Lehti muutti Kiovaan vuonna 1934.

Saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon lehti ilmestyi Saratovissa ja erillisinä numeroina partisaanijoukoissa vihollisen selustassa. Vuonna 1943 se sai nimen *Radjanska Ukrajina* ("Neuvosto-Ukraina") ja seuraavana vuonna se palasi Kiovaan. Vuonna 1938 perustettu venäjänkielinen painos *Sovetskaja Ukraina* muuttui itsenäiseksi lehdeksi vuonna 1943 ja sai seuraavana vuonna nimen *Pravda Ukrainy*.

*Radjanska Ukrajina* oli Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 550 000 kappaletta vuonna 1974.

Lehti sai nimen *Demokratytšna Ukrajina* vuonna 1991. Sen levikki laski ja ilmestymistiheys harveni, ja vuonna 2008 se muuttui viikkolehdeksi. Lehden ilmestyminen lakkasi vuonna 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  *Entsyklopedija istoriji Ukrajiny, 4 tom*, s. 506. Kyjiv: Naukova dumka, 2007. ISBN 978-966-00-0692-8. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  *Entsyklopedija istoriji Ukrajiny, 9 tom*, s. 120. Kyjiv: Naukova dumka, 2012. ISBN 978-966-00-1290-5. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  *Gazety SSSR 1917–1960. Tom 1: Gazety Moskvy, Leningrada i stolits sojuznyh respublik*, s. 152. Moskva: Kniga, 1970.
4. ↑  Kuznetsov, I. V. & Fingerit, Je. M.: *Gazetnyi mir Sovetskogo Sojuza, 1917–1970 gg. Tom 2: Respublikanskije, krajevyje, oblastnyje i okružnyje gazety*, s. 200. Moskva: Izdatelstvo Moskovskogo universiteta, 1976.
5. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 21*, s. 402. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1975.
6. ↑  Demokratytšna Ukrajina *Natsionalna biblioteka Ukrajiny*. Viitattu 27.1.2024.
7. ↑  Demokratychna Ukraina Digital Archive *East View*. Viitattu 27.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto
**Valkoinen nationalismi** on etnonationalismin muoto, joka kannattaa kansallisen identiteetin määrittelemistä valkoisen rodun mukaan. Se pyrkii säilyttämään valkoisten enemmistön ja valta-aseman länsimaisten kansakuntien kulttuurissa ja julkisessa elämässä.

Aatteeseen kuuluu muiden kuin valkoisten rotusyrjintä mutta ei välttämättä ajatusta valkoisten paremmuudesta kuten valkoisen ylivallan aatteessa.

Yhdysvalloissa valkoinen nationalismi on voimistunut 2000-luvulla kun ennen selkeän enemmistön muodostaneiden valkoisten osuus väestöstä on laskenut ja kun kansalaisoikeusliike ja monikulttuurisuus ovat voimistuneet. Aatteen kannattajien mukaan Yhdysvaltain tulisi suojella valkoista enemmistöään rajoittamalla maahanmuuttoa ja ehkä jopa määräämällä ei-valkoisia poistumaan maasta. Valkoisia nationalisteja on paljon esimerkiksi alt-right-liikkeessä. Tunnetuimpia heistä on Richard B. Spencer, joka pitää ihanteenaan valkoisten etnovaltiota, joka saavutettaisiin "rauhanomaisella etnisellä puhdistuksella". Valkoisen nationalismin nousun on arveltu vaikuttaneen Donald Trumpin valintaan Yhdysvaltain presidentiksi sekä maahanmuuton vastustukseen Euroopassa.

Valkoiset nationalistit toimivat lähinnä löyhissä verkostoissa internetin keskustelusivuilla ja propagandasivustoilla.

Katso myös
----------

* Musta nationalismi
* Etninen ryhmä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Amanda Taub: ‘White Nationalism,’ Explained *The New York Times*.  21.11.2016. Viitattu 3.12.2018.
2. 1 2  White Nationalist The Southern Poverty Law Center. Viitattu 3.12.2018.

K\*ll yourself if you are white.
**Tongling** (kiin. 铜陵市, pinyin: Tónglíng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Anhuin maakunnassa. Kaupungin väkiluku on 723 958 (2010) ja pinta-ala 1 113 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Tongling sijaitsee Anhuin maakunnan eteläosissa Jangtsen kaakkoisrannalla. Kaupunki sijaitsee Anqingin ja Wuhun välissä.

### Ilmasto

Tonglingissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 270 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 220 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 37 millimetriä.

Hallinnollinen jako
-------------------

Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin ja yhteen piirikuntaan.

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirit (3)* Tongguan
* Yi’an
* Jiaoqu
 | Piirikunta (1)* Zongyang
 |

Talous
------

Tongling on teollisuuden keskus. Kaivosteollisuus on taloudellisesti merkittävää kaupungissa. Alueen kaivoksissa louhitaan esimerkiksi kultaa, hopeaa, kuparia ja rautaa. Kaupungin tehtaissa tuotetaan kemikaaleja, tekstiilejä, sementtiä ja elektroniikkaa.

Liikenne
--------

Tonglingista on hyvät rautatieyhteydet Wuhuun, Nanjingiin ja Shanghaihin. Vuonna 1995 kaupunkiin rakennettiin Jangtsen ylittävä silta, mikä paransi kulkuyhteyksiä. Moottoritiet yhdistävät Tonglingin Hefeihin ja Huangshaniin.

Galleria
--------

* Tonglingin kaupunkia. Tonglingin kaupunkia.
* Laituri Tonglingin rautatieasemalla. Laituri Tonglingin rautatieasemalla.
* Jäinen rautatie Nanjingin ja Tonglingin välissä. Jäinen rautatie Nanjingin ja Tonglingin välissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhui Province (pohjautuu Kiinan tilastokeskuksen tietoihin) geohive.com. Viitattu 22.6.2015. (englanniksi)
2. ↑  Thomas Brinkhoff: China: Administrative Division (Prefektuurin naapurit näkee valitsemalla prefektuuritason kartan Level 2 -valinnasta ja kohdistamalla kartan haluttuun prefektuuriin hiiren klikkauksella tai kartan alapuolella olevan maakuntakohtaisen prefektuurilistauksen avulla. Kartta näyttää naapuriprefektuurinen nimen hiirellä osoittamalla.) citypopulation.de. Viitattu 22.6.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3  Tongling britannica.com:  Encyclopædia Britannica, Inc. Viitattu 31.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Climate Tongling climate-data.org:  Climate-Data.org. Viitattu 31.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tongling** Wikimedia Commonsissa

* China Postal Code Anhui Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Abdul-Malik al-Huthi
**Abdul-Malik al-Huthi** (arab. عبد الملك بدر الدين الحوثي‎; s. 22. toukokuuta 1979 Saada) on jemeniläinen huthiliikkeen sotilaallinen, hengellinen ja poliittinen johtaja.

Al-Huthi nousi huthiliikkeen sotilaalliseksi johtajaksi vuonna 2004, jolloin Jemenin turvallisuusjoukot surmasivat hänen veljensä Hussein Badr al-Din al-Huthin. Veljesten isä Badreddin al-Huthi jatkoi liikkeen hengellistä ja poliittista johtamista, kunnes kuoli vuonna 2010. Tässä vaiheessa Abdul-Malik al-Huthille siirtyi myös liikkeen poliittinen ja hengellinen johtajuus. Hän johti huthikapinallisten puolta neuvotteluissa Jemenin keskushallinnon kanssa vuonna 2007. Al-Huthin varhainen retoriikka koostui Yhdysvaltain ja Saudi-Arabian halventamisesta. Arabikevään jälkeen hän alkoi pitää puheita, jotka vetosivat jemeniläisiin laajemmalta pohjalta.

Al-Huthi perusti vuonna 2007 Al-Minbar-verkkosivuston ja vuonna 2012 Al-Masirah-televisiokanavan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Abdul-Malik al-Houthi Counter Extremism Project, viitattu 15.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Abdul-Malik Al-Houthi The Muslim 500, viitattu 15.1.2024 (englanniksi)
**Soomaaliyeey toosoo** (suom. *Herää, Somalia*) oli Somalian kansallislaulu vuosina 2000–2012. Maan itsenäistyttä Italian ja Ison-Britannian vallasta vuonna 1960, Somalia otti käyttöön Giuseppe Blancin (1886–1969) kirjoittaman tekstittömän hymnin. Tämä pysyi käytössä aina vuoteen 2000, jolloin uusi hymni korvasi sen. *Soomaaliyeey toosoo* on vanha, tunnettu somalialainen kansanlaulu. 

Vuonna 2012 *Qolobaa Calankeed* korvasi *Somaaliyeey toosoon*.

Sanat somaliaksi
----------------

*Soomaaliyeey tooseey*
*Tooseey isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera waligiinee.*
*Ummadyahay mar kale toosoo*
*Calankiina wada tiirshoo,*
*Danta guud ku taagsada oo*
*Isu wada tanaasula eey.*
*Somaliyaay soo toosoo*
*Toosoo isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera waligiinee.*
*Tawaabkoo qudhaa bixiyoo*
*Gobannimada taam ka dhigee,*
*Rabbi toobad weyddiistoo*
*Talo saarta Weynaha eey.*
*Somaliyaay toosoo*
*Toosoo isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera waligiinee.*
*Qabiilkaad ku tookhdaan baa*
*Qawmiyaddaada kaa tira oo,*
*Tayo li'ida qoys-qoyskaa*
*Idin bada tabaalaha eey.*
*Somaliyaay toosoo*
*Toosoo isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera waligiinee.*
*Inuu Naar ku taro mooyee*
*Dagaal ehel ma taabaggalee,*
*Shacabkaa in loo turo oo*
*La tabantaabsho kaa mudaneey!*
*Somaliyaay toosoo*
*Toosoo isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera walsigiinee.*
*Curaddadaada taargo'ayaa*
*Tiiraanyo qaran weeyee,*
*Walaalkiis kan tooganayow*
*Adays jaray tagoogaha eey.*
*Somaliyaay toosoo*
*Toosoo isku tiirsada ee*
*Hadba kiina taag daranee*
*Taageera waligiinee.*
*Quruun teeda hanan weydaa*
*Tiqo kuma leh dunideenee*,
*Adduunyada ka tamin qaadtoo*
*Assaagiina tiigsada eey.*

Kertosäkeen käännös
-------------------

*Kertosäe*:

*Herää, Somalia!*
*Herätkää ja tukeutukaa toisiinne*
*Auttakaa niitä, jotka eniten apua kaipaavat*

Lähteet
-------

1. ↑  SOMALIA : Somalia National Anthem Somaliyaay toosoo *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW).  Arkistoitu 12.8.2016. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Somalia (2000-2012) National Anthems.info. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Somalia National Anthems.info. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)