recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Haladžit** ovat turkkilaista haladžin kieltä puhuva kansa Iranissa. Aikanaan heitä asui myös laajasti muualla Lähi-idässä, mutta he ovat sittemmin sulautuneet muihin kansoihin. Uskonnoltaan he ovat šiialaisia. Haladžien asuttamasta alueesta käytetään joskus nimitystä Haladžistan. 1960- ja 1970-luvulla haladžin kieltä puhuvia arveltiin olevan parikymmentätuhatta, mutta heidän nykytilanteestaan tiedetään vähän. Ylipäätänsä he ovat pitkälti persialaistuneet.

Tavallisimman käsityksen mukaan haladžit ovat alkuperältään turkkilainen kansa. Toisen teorian mukaan he polveutuvat hefthaliiteistä. Joidenkin lähteiden mukaan heitä muutti 900-luvulla nykyisen Afganistanin alueelle esimerkiksi Ghazniin, jossa he muodostivat sittemmin yhden Afganistanin pataanien kolmesta pääasiallisesta heimoliittoumasta. Oletettavasti he omaksuivat myös paštun kielen. Muita haladžeja muutti 1000-luvulla Persian ja Lähi-idän alueelle. Vaikka muuttajia oli suhteellisen paljon he levittäytyivät suurelle alueelle ja sulautuivat tavallisesti muihin heimoihin. He jättivät jälkeensä paikannimiä, kuten Halaçin, Halaçlarin ja Halaçlın kylät Turkissa. Krimin niemimaalla on Khalaj-niminen kylä ja yhden teorian mukaan Kalatš-na-Donu Venäjällä on saanut nimensä haladžien mukaan.

Nykyisen Iranin alueella suuri joukko haladžeja muutti Markazīn maakunnan alueelle. Joidenkin tietojen mukaan he saapuivat alueelle Anatoliasta ja heidän tiedetään asettuneen paikalle ennen Timur Lenkin (1336–1405) valtakautta. Masʿud Kayhānin mukaan heitä oli alueella vuosina 1932–33 yhteensä 17 500 ja 1960-luvulla Gerhard Doerfer arvioi heitä olevan noin 17 000. Aikanaan joukko haladžeja muutti Fārsin alueelle, mutta siellä he ovat ajan saatossa sulautuneet kaškaihin. Tosin jotkut tutkijat pitävät kaškaita ylipäätään vain haladžien alaryhmänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Michael Knüppel: ḴALAJ ii. Ḵalaji Language *Encyclopedia Iranica*. Viitattu 31.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Pierre Oberling: ḴALAJ i. TRIBE *Encyclopedia Iranica*. Viitattu 24.8.2015. (englanniksi)
Hank Shermann vuonna 1980.
**Hank Shermann** (oik. Rene Krolmark) on tanskalainen metallikitaristi. Soittamisen hän aloitti vuonna 1977 pääasiassa Michael Schenkerin, Uli Rothin ja varhaisen Judas Priestin innoittamana. Kitaransoiton ohella Shermann harrastaa valokuvausta.

Shermann aloitteli uraansa punkkia soittaneessa Bratsissa 1978, johon liittyivät myös kitaristi Michael Denner ja Black Rosen laulaja King Diamond. Yhtye hajosi, mutta jäsenet palasivat myöhemmin yhteen perustaakseen Mercyful Faten.

Mercyful Fatessa Shermannilla oli vahva ote, sillä hän sävelsi suurimman osan yhtyeen kappaleista, yleensä kitaristitoverinsa Dennerin kanssa. Muun muassa kappaleet "Evil", "Curse of the Pharaos" ja "Desecration of Souls" (aiemmin "On a Night of Full Moon"), joita pidetään Mercyful Fate -klassikkoina, ovat sävellyksinä Shermannin käsialaa, sanoitusten ollessa King Diamondin työsarkana.

Mercyful Faten hajottua 1984 Shermannin ja King Diamondin erimielisyyksiin kitaristi perusti uuden yhteen Faten, jonka avulla hän pyrki kaupallisempaan suuntaukseen Mercyful Faten imagosta. Myöhemmin hän jatkoi kitaristina yhtyeissä Zoser Mez, Gutrix, Virus 7 ja Force Of Evil, joista viimeksi mainittu on hänen nykyinen päähankkeensa uudelleen yhdistyneen Mercyful Faten ohella.

Aiheesta muualla
----------------

* Hank Shermann - Viralliset kotisivut
* Force of Evil - Hank Shermann

  

Mercyful Fate

| **King Diamond ·  Mike Wead ·  Hank Shermann ·  Bjarne T. Holm ·  Sharlee D’Angelo**Carsten van der Volsing ·  Souris ·  Michael Denner ·  Timi Hansen ·  Kim Ruzz ·  Snowy Shaw ·  Nick Smith ·  Morten Nielsen ·  Jan Mulsen ·  Johnny Marshall ·  Benny Petersen |
| --- |
| Studioalbumit ja EP:t | *Nuns Have No Fun* ·  *Melissa* ·  *Don’t Break the Oath* ·  *In the Shadows* ·  *The Bell Witch EP* ·  *Time* ·  *Into the Unknown* ·  *Dead Again* ·  *9* |
| Kokoelmat | *The Beginning* ·  *A Dangerous Meeting* ·  *Return of the Vampire* ·  *The Best of Mercyful Fate* |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Metsäkartano** on vuonna 1982 perustettu loma-, kurssi-, kokous-, retkeily- ja nuorisokeskus Rautavaaralla, Pohjois-Savossa. Etäisyyttä Rautavaaralle on 24 kilometriä. Päällystetty 7 kilometriä pitkä sivutie vie kartanon pihaan. Sen omistaa Rautavaaran kurssi- ja leirikeskussäätiö ja se on osa opetus- ja kulttuuriministeriön tukemaa valtakunnallista nuorisokeskusverkostoa.

Metsäkartano tarjoaa monentyyppistä majoitusta, ravintolapalveluja ja luonto-ohjelmapalveluja. Se sijaitsee kaukana pääteistä erämaassa Ylä-Keyrityn järven rannalla, joka on tunnettu hiekkarannoistaan. Laaja hiekkaranta uintimahdollisuuksineen on myös Metsäkartanon rannassa. Kartanolta käsin voi lähteä esimerkiksi melomaan, retkeilemään tai kalastelemaan ympäristöön. Kartanon ympäristöön on ilmestynyt useita geokätköjä. Melontareitti lähtee kartanolta Ylä-Keyritty-järveltä alaspäin Keyritty-jokea pitkin. Lähistön vesiin on istutettu lohikaloja. Kartanon lähellä on useita luontopolkuja. Retkeily- ja moottorikelkkareitit kulkevat sieltä eri suuntiin, kuten Tiilikkajärven kansallispuistoon. Lähistöllä sijaitsee myös nähtävyydet Pumpulikirkko ja Holinrotko.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Metsäkartano
Pirunpelto Arppen muistometsän keskellä
**Arppen muistometsä** on reilun neliökilometrin laajuinen suojeltu vanhan metsän alue entisen Kajaanin maalaiskunnan alueella. Alueen suojelu perustuu metsänhoitaja Niilo Sakari Arppen toivomukseen. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Kajaanista etelään, ja se on talousmetsien ympäröimä sekä Majasaaren kaatopaikan läheisyydessä. Muistometsässä on noin kahden kilometrin mittainen ulkoilureitti. Puusto on osin jopa yli kaksisataavuotista, ja lajistossa on vanhan metsän ominaislajeja, joten se on tärkeä luonnon monimuotoisuuden kannalta. Maisemaan kuuluu myös puro, lampi ja pirunpelto.

Lähteet
-------

1. ↑  Peter Stricker: Arppen metsäpolku 2,2 km, Kajaani Finland *outdooractive.com*.  14.8.2020. Viitattu 23.4.2021.
2. ↑  Ilkka Immonen: Lähiluonto: Metsänhoitajan muistoksi suojeltu Arppen muistometsä kuljettaa vuosisatojen taakse *Kainuun Sanomat*.  17.9.2020.  Arkistoitu 23.4.2021. Viitattu 23.4.2021.
3. ↑  Ekokymppi: Toiminnan laajennus Majasaaren jätekeskuksessa: 12.3.4 Ihmisten elinolot, viihtyvyys ja terveys (pdf) *YVA-ohjelma*.  1.3.2019. Viitattu 23.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sijaintikartta, Kainuun liiton menoinfo, itse info vanhentunut (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kuvaa vuonna 1940 käytyä Arrasin taistelua. Muita vastaavasti nimettyjä taisteluita on täsmennyssivulla.*

**Arrasin taistelu** oli liittoutuneiden vuonna 1940 suorittama vastahyökkäys Saksan joukkoja vastaan Pohjois-Ranskassa toisessa maailmansodassa. Ranskan valtauksen alkuvaiheessa Saksan joukot olivat onnistuneet murtamaan liittoutuneiden joukkojen puolustuksen ja työntämään heidän linjaansa taaksepäin merkittävästi. 
Brittiläisen siirtoarmeijan joukot yrittivät hidastaa saksalaisten etenemistä. 20. toukokuuta 1940 saksalaiset oli piiritetty Arrasin kaupunkiin.

Taistelu
--------

Brittiläisen siirtoarmeijan komentaja lordi Gort määräsi vastahyökkäyksen suoritettavaksi saksalaisia joukkoja vastaan, jotta heidän etenemistään saataisiin viivytettyä omien joukkojen pelastamiseksi. Taistelua johti kenraalimajuri Harold Franklyn ja se sai koodinimekseen *operaatio Frankforce*. Franklynillä oli komennossaan kaksi divisioonaa ja 74 panssarivaunua. Hän sai lisäksi tuekseen 60 ranskalaista panssarivaunua. Brittien raskaat Matilda-panssarivaunut olivat hitaita, mutta raskaasti aseistettuja ja panssaroituja. Saksalaisten 3.7cm PaK 36/37 -panssarintorjuntatykkien ammukset eivät tehonneet Matildoihin ja saksalaiset kärsivät tappioita. Saksalaisten komentaja kenraalimajuri Erwin Rommel määräsi panssarinsa hyökkäykseen, mutta huomasi pian, etteivät saksalaisten panssarivaunujen Panzer II ja Panzer III tulitus läpäissyt Matildojen paksua panssaria. 

Rommel määräsi muodostettavaksi puolustuslinjan, josta kaikki hänen divisioonansa 8,8 cm FlaK 18 -ilmatorjuntatykit ja 105 mm kenttätykit ampuisivat lähestyviä panssareita. Rommel onnistui pysäyttämään liittoutuneiden joukot ja aiheuttamaan heille tappioita. Tämän jälkeen Rommel aloitti onnistuneen vastahyökkäyksen Luftwaffen tuella.

Lähteet
-------

* ww2peopleswar
Lectoure on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Gers-joen varrella, noin 23 kilometriä Condomin kaupungista itään.

Historia
--------

Lectoure on ollut kelttiläisten oppidum. Kaupunkia asuttaneet lactoratit hylkäsivät sen roomalaisten saavuttua alueelle ensimmäisellä vuosisadalla. Kaupunki kasvoi ja kukoisti roomalaisten valtakaudella. Lactoratit onnistuvat saamaan taistelemalla oppidumin takaisin hallintaansa 400-luvulla. Tuolloin he vahvistivat sen valleja, jotka ovat yhä nähtävissä. Kaupunki päätyi 800-luvulla Gascognen herttuakunnan hallintaan, joka jatkui aina vuoteen 1032 saakka. Tämän jälkeen se päätyi Akvitanian herttuan hallintaan. Eleonoora Akvitanialainen antoi sen myötäjäisenä avioituaan Henrik II:n kanssa vuonna 1152, josta tuli sittemmin Englannin kuningas. Vuonna 1273 kaupunki luovutettiin Englannin kuninkaan Edward I:n hallintaan. Tuolloin alkoi kaupungin muurien rakentaminen. Kaupunkiin rakennettiin korkeita kiviasuntoja aina englantilaiset valtakauden loppuun 1300-luvun puoliväliin. Tuolloin kaupungin ottivat haltuunsa Armagnacin kreivit, jotka rakensivat myös linnan. Kaupunki vaurastui ja kasvoi Armagnacin kreivien kotipaikkana. Tämä huoletti Ranskan kuningas Ludvig XI:sta, joka valloitti kaupungin 1400-luvun lopulla. Kaupunkia korjattiin valloituksen jälkeen, mutta kaupunki ei koskaan saanut takaisin keskiaikaista loistoaan. 1500-luvulla kaupunki kärsi vahinkoja Ranskan uskonsodissa, ja Lectouren katedraali tuhoutui osittain vuonna 1561. Kaupungin uusi nousukausi alkoi 1700-luvulla teollistumisen aikakaudella.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Jean Lannes (1769-1809), Ranskan marsalkka

  

* KaupungintaloKaupungintalo
* Lectoure katedraaliLectoure katedraali

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 3.10.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Patrimoine et histoire Ville de Lectoure. Viitattu 3.10.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Castelnau-Magnoac > Cahors Tour de France 2022. Viitattu 3.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lectoure** Wikimedia Commonsissa
**Ionuţ Cristian Săpunaru** (s. 5. huhtikuuta 1984 Bukarest, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla turkkilaista Kayserisporia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja mutta pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana.

Ura
---

Săpunaru on Naţional Bukarestin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki vuonna 2002. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi Rapid Bukarestiin.

Heinäkuussa 2007 Rapid Bukarest hyväksyi 2,5 miljoonan euron siirtotarjouksen Săpunarusta ja näin hän siirtyi Porton riveihin. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Elokuussa 2012 hän siirtyi espanjalaiseen Real Zaragozaan. Seuraavan kauden Săpunaru edusti niin ikään espanjalaista Elcheä. Helmikuussa 2015 hän palasi loppukauden ajaksi Rapid Bukarestiin, josta siirtyi kaudeksi 2015–2016 Pandurii Târgu Jiuhun.

### Maajoukkue

Săpunaru teki ensiesiintymisensä Romanian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2008 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hänet valittiin Romanian kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuihin, joissa hän ei kuitenkaan pelannut otteluita.

Vuoden 2018 loppuun mennessä Săpunaru on pelannut 33 maaottelua.

Lähteet
-------

* Cristian Săpunaru Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Rapid's Săpunaru plumps for Porto UEFA. Viitattu 13.4.2009.  (englanniksi)
2. ↑  Cristian Sapunaru Transfermarkt. Viitattu 25.9.2012. (saksaksi)
3. ↑  Stokkermans, Karel: Romania - Record International Players  22.1.2019. RSSSF. Viitattu 5.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili ja tilastot romaniansoccer.ro (englanniksi)

  

Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Lobonț |
2 Contra |
3 Raț |
4 Tamaș |
5 Chivu |
6 Rădoi |
7 Petre |
8 Codrea |
9 Marica |
10 Mutu |
11 Cociș |
12 Popa |
13 Săpunaru |
14 Ghionea |
15 Goian |
16 Nicoliță |
17 Moți |
18 M. Niculae |
19 Cristea |
20 Dică |
21 D. Niculae |
22 Radu |
23 Stancioiu |
Valmentaja Pițurcă

Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Pantilimon |
2 Mățel |
3 Raț |
4 Moți |
5 Hoban |
6 Chiricheș |
7 Chipciu |
8 Pintilii |
9 Alibec |
10 Stanciu |
11 Torje |
12 Tătărușanu |
13 Keșerü |
14 Andone |
15 Găman |
16 Filip |
17 Sânmărtean |
18 Prepeliță |
19 Stancu |
20 Popa |
21 Grigore |
22 Săpunaru |
23 Lung |
Valmentaja Iordănescu
**Volkswagen Transporter T4** on Volkswagen Transporterin neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1990–2003. Pakettiautoversion lisäksi siitä myytiin **Caravelle**- ja **Multivan**-henkilönkuljetusmalleja.

**Eurovan** oli T4:stä Yhdysvaltain ja Kanadan markkinoilla käytetty nimi. Se oli myynnissä vuosina 1993–2004. Autoa sai ainoastaan henkilönkuljetusmallina, lukuun ottamatta matkailuautoiksi varusteltuja malleja. Eurovan poistui markkinoilta, kun Transporterin viides sukupolvi esiteltiin. Siitä lähtien mallia ei ole viety Pohjois-Amerikkaan. Eurovan-nimeä on käytetty ajoittain myös Euroopassa, jolloin kyseessä on ollut autoon saatava varustepaketti.

Volkswagen Transporter T4 (1990–2003)
-------------------------------------

Neljännen sukupolven Transporter suunniteltiin aivan uudelta pohjalta, ja se poikkesi rakenteeltaan huomattavasti edeltäjistään. Siinä oli eteen poikittain sijoitettu moottori ja etu- tai neliveto. Moottorin sijoittaminen eteen muodosti kolariturvallisuutta lisäävän muodonmuutosvyöhykkeen auton keulaan. Lisäksi muutoksen myötä tavaraa pystyi kuormaamaan helpommin takaluukun kautta, koska luukun kokoa rajoittava moottori ei ollut taka-akselin takana. Ensimmäistä kertaa mallin historiassa saatavana oli kaksi eripituista akseliväliä.

Facelift-mallin Volkswagen T4 Multivan.
Vuonna 1996 kaikki henkilönkuljetusmallit kokivat malliuudistuksen, joka tunnetaan saksankielisellä nimellä *Große Produktaufwertung* (GP). Kasvojenkohotuksessa keulan ilmettä uudistettiin uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla. Uusi keula oli myös aiempaa pidempi, mikä mahdollisti 2,8-litraisen VR6-moottorin asentamisen konepellin alle. Tavarankuljetusmalleissa vanha keula säilyi tuotannon päättymiseen saakka. Vuoden 1998 lopussa ohjauspyörä ja mittaristo vaihdettiin uusiin. Uusi mittaristo sinisellä taustavalaistuksella oli samankaltainen kuin uusissa Volkswagen-henkilöautomalleissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uskoisitko? Legendaarinen Volkswagen Transporter täyttää jo 70 vuotta! *Auto Bild Suomi*.  26.3.2020. Viitattu 19.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Transporter (T4)** Wikimedia Commonsissa
**Torasjärvi** on kaksialtainen järvi Muonion kuntakeskuksen itäpuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 4,9 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 177 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Torasjärven altaat ovat Torasjärvi ja sen kaakkoispuolella sijaitseva Toras-Sieppi eli Siepinjärvi. Jälkimmäinen on edellistä selvästi pienempi. Toras-Siepin korkeustaso on 0,3 metriä varsinaista Torasjärveä ylempi. Toras-Sieppi laskee Välijokea Torasjärveen. Sekä Torasjärven että Toras-Siepin syvimmät kohdat ovat noin kahdeksan metriä. Toras-Siepin etelä- ja keskiosa on suurelta osin vähintään kuusi metriä syvä.

Torasjärvellä ei ole mainittavia saaria. Luusua sijaitsee Piinsuussa varsinaisen Torasjärven etelärannalla. Piinsuusta saa alkunsa mutkainen joki, joka virtaa Kalkinjärven (245,7 metriä mpy) kautta länteen Olosjärveen (243,2 metriä mpy). Toras-Sieppiin virtaa Jerisjoki pohjoisesta. Joki laskee Toras-Siepin koillisrannalle, jossa levittäytyy kylämäinen kokonaisuus.

Toras-Siepin länsirannan Siepinvaaran korkeustaso on noin 310 metriä merenpinnan yläpuolella. Torasjärven pohjoisrannalla sijaitsevan Kipparivaaran laki on noin 300 metriä mpy. Toras-Siepin kaakkoispuolella sijaitsee Jerisjärvi. Järvien välissä sijaitsee vaaroja ja vähäisiä vakavesiä.

Torasjärven vesitilavuus on 14 726 000 kuutiometriä.

Torasjärvi (67.472.1.003) kuuluu Olosjärven-Torasjärven alueeseen (67.472), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Jerisjoen valuma-alue (67.47) ja ensimmäinen jakovaihe Kangosjärven–Muonion alue (67.4). Torasjärvi on laajin Olosjärven-Torasjärven alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Torasjärvi on seitsemänneksi laajin Muonion 226:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Muoniossa sijaitsee myös Sieppijärvi-niminen vakavesi.

Muonion Torasjärvi on laajin Suomen kolmesta Torasjärvestä. Kaksi muuta sijaitsevat Yli-Torniossa ja Soinissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Torasjärvi, vakavesi, Muonio
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 17.12.2021.
3. ↑  Torasjärvi. Järviwiki. Viitattu 17.12.2021.
4. ↑  Olosjärven - Torasjärven alue (67.472). Järviwiki. Viitattu 17.12.2021.
5. ↑  Muonio. Järviwiki. Viitattu 17.12.2021.
6. ↑  Sieppijärvi (67.463.1.001). Järviwiki. Viitattu 17.12.2021.
7. ↑  Torasjärvi. Järviwiki. Viitattu 17.12.2021.
José Greci vuonna 1965.
**José Greci** (oikealta nimeltään *Giuseppina Greci*, 10. tammikuuta 1941 Ferrara – 1. kesäkuuta 2017) oli italialainen näyttelijä.

Greci syntyi radio- ja tv-toimittajan perheeseen ja opiskeli jonkin aikaa teatteriakatemiassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli nuori Neitsyt Maria William Wylerin Italiassa kuvaamassa *Ben-Hurissa* vuonna 1959. Kaunis, kiltti ja viattoman oloinen näyttelijä esiintyi 1960-luvun alusta lähtien lukuisissa eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa. Hän työskenteli myös teatterissa ja televisiossa. Muutamissa spagettiwesterneissä Greci käytti taiteilijanimeä *Liz Havilland*.

Elokuvia
--------

* *Romulus ja Remus*, 1961
* *Maciste, il gladiatore più forte del mondo*, 1962
* *Ursus, il gladiatore ribelle*, 1962
* *Le sette folgori di Assur*, 1962
* *Zorro ja kolme muskettisoturia*, 1963
* *La vendetta dei gladiatori*, 1964

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: Le attrici*, s. 176. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-214-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Elonet: José Greci
* Internet Movie Database: José Greci (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Italia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Torbjörn Johan Vilhelm Kevin** [tševiːn] (s. 22. kesäkuuta 1951 Tammisaari) on suomalainen journalisti, joka työskenteli pitkään *Åbo Underrättelser* -lehden päätoimittajana.

Kevin syntyi työnsuunnittelija Nils Torsten Kevinin ja Else Dolores Karlssonin perheeseen. Hän avioitui Marita Kristina Forteliuksen kanssa vuonna 1979 (ero 1986) ja May Valborg Karlssonin kanssa vuonna 1990. Ylioppilaaksi Kevin tuli 1970 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi 1986. Hän toimi *Turun ylioppilaslehden* toimitussihteerinä 1975–1976, *Västra Nyland* -lehden toimitussihteerinä 1979–1981 ja *Jakobstads Tidning* -lehden päätoimittajana 1986–1987. *Åbo Underrättelsen* -lehdessä Kevin oli toimittaja 1977–1979, toimitussihteeri 1981–1985 ja varapäätoimittaja 1985–1986. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1987. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 2014 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Kevin sai Svenska kulturfondenin kulttuuripalkinnon vuonna 2000 ja Topeliuspriset-palkinnon vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. ↑  Uttal av finlandssvenska efternamn Kotus. Viitattu 23.6.2018. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 371-372. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. ↑  Torbjörn Kevin. Ledarskapsakademin. (ruots.) Viitattu 8.1.2018  (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**José Gervasio Artigas** (19. kesäkuuta 1764 – 1850) on Uruguayn kansallissankari. Hän osallistui tapahtumiin jotka edelsivät itsenäistymistä, vaikka ei kuulunut entisistä asetovereistaan muodustuneeseen varsinaiseen 33 kapinallisen joukkoon.

Artigas kasvoi varakkaassa perheessä ja oppi ratsastamaan työskennellessään karjapaimenena perheen maatilalla Uruguayn maaseudulla. Hän liittyi armeijaan 1790-luvulla ja hänet sijoitettiin rajavartiojoukkoihin Uruguayn ja Brasilian väliselle rajalle. Hän osallistui Buenos Airesin ja Montevideon taisteluihin, haavoittui ja jäi sotavangiksi. Helmikuussa 1811 hän pääsi eroon armeijasta ja liittyi vapaustaistelijoihin. Hänen johdollaan vapaustaistelijat antoivat Mercedesin julistuksen ja löivät espanjalaiset Las Piedrasin taistelussa.
Artigas joukkoineen piiritti Montevideota toukokuusta lokakuuhun 1811. Espanjalaiset kutsuivat Portugalin apuun. Kenraali Artigas, hänen 3000 sotilastaan ja 13000 siviiliä asettuivat leiriin Uruguay-joen varrelle Ayuín kaupunkiin. Tätä on pidetty ensimmäisenä Uruguayn kansakunnan syntyyn liittyvänä tapahtumana. Espanjalaiset ja portugalilaiset joukot pysyivät asemissaan vuoteen 1812 asti.

Vuonna 1815 Artigas osallistui Argentiinan itsenäisyyskongressiin, missä Espanjan siirtomaiden itäiset provinssit (nykyinen Uruguay) julistautuivat itsenäiseksi liittovaltioksi. Portugali valtasi Itäiset provinssit, ja Artigas joutui vetäytymään Paraguayhin vuonna 1821. Siellä hän pysyi sivussa politiikasta. Vuonna 1845 hänelle tarjottiin mahdollisuutta palata, mutta hän kieltäytyi.

José Gervasio Artigasin syntymäpäivä, 19. kesäkuuta, on nykyisin kansallinen juhlapäivä. Hänen mukaansa on nimetty kouluja, rakennuksia, muistomerkkejä, kaupunki, yksi Uruguayn maakunnista ja tukikohta Antarktiksella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  José Gervasio Artigas (Arkistoitu – Internet Archive) About South America
2. 1 2  General Jose Gervasio Artigas Explore Uruguay
3. ↑  Artigas's Revolution, 1811-20 Uruguay: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1990.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **José Gervasio Artigas** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uruguay
* Trove
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Thomas Munkelt** (3. elokuuta 1952 Zedlitz, DDR) on itäsaksalainen yleisurheilija ja 110 metrin aitajuoksun olympiavoittaja Moskovan kesäolympialaisissa 1980. Munkelt hallitsi eurooppalaista aitajuoksua 1970-luvulla ja 1980-luvun alkupuolella.

Munkelt tuli kansainvälisesti tunnetuksi vuonna 1975, kun hän voitti ensimmäisen yhdeksästä DDR:n kansallisesta mestaruudestaan ja Euroopan cupin voiton 110 metrin aitajuoksussa. Hän sijoittui viidenneksi Montréalin 1976 kesäolympialaisissa ja voitti sekä maailmancupin ja Euroopan cupin 1977. Ensimmäisen arvokisavoittonsa Munkelt saavutti voittaessaan Euroopan mestaruuden 1978. 

Munkeltin uran huippuhetki oli Moskovan olympialaisissa, kun hän voitti Kuuban Alejandro Casañasin 0,01 sekunnilla. Hänen joukkueensa sijoittui viidenneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Munkelt voitti Euroopan mestaruuden 1982 ja saavutti hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Hän voitti vielä Euroopan cupin mutta sijoittui viidenneksi MM-kisoissa Helsingissä 1983.

Kuultuaan DDR:n hallituksen päätöksestä boikotoida 1984 kesäolympialaisia Munkelt päätti lopettaa urheilu-uransa. Hänen paras aikansa oli 13,37, jonka hän juoksi elokuussa 1977 Helsingissä.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thomas Munkelt**.
1. 1 2  Thomas Munkelt Bio (Arkistoitu – Internet Archive). Sport Reference. Viitattu 15.7.2016.

  

Miesten 110 metrin aitajuoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Thomas Curtis |
1900: Alvin Kraenzlein |
1904: Frederick Schule |
1908: Forrest Smithson |
1912: Frederick Kelly |
1920: Earl Thomson |
1924: Daniel Kinsey |
1928: Sid Atkinson |
1932: George Saling |
1936: Forrest Towns |
1948: William Porter |
1952: Harrison Dillard |
1956: Lee Calhoun |
1960: Lee Calhoun |
1964: Hayes Jones |
1968: Willie Davenport |
1972: Rod Milburn  |
1976: Guy Drut |
1980: Thomas Munkelt |
1984: Roger Kingdom |
1988: Roger Kingdom |
1992: Mark McKoy |
1996: Allen Johnson |
2000: Anier García |
2004: Liu Xiang |
2008: Dayron Robles |
2012: Aries Merritt |
2016: Omar McLeod |
2020: Hansle Parchment |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Land Rover Discovery** on vuodesta 1989 valmistettu keskikokoinen maastoauto. Valmistaja on brittiläinen Land Rover.

Land Rover Discovery Series I

Ensimmäinen sukupolvi 1989-1998
-------------------------------

Ensimmäisen sukupolven mallista käytetään myös nimitystä **Discovery Series I**. Ensimmäisen sukupolven moottorivaihtoehtoja olivat 2,0-, 3,5-, 3,9- ja 4,0-litraiset bensiinimoottorit. Dieselmoottoreita olivat 2,5 -litrainen 200Tdi (1989 – 1994, 83 kW) ja 300Tdi (1994 – 1999).

Sisätilat ovat melko tilavat viidelle. Discovery on varsin painava, 1980 kiloa. 

Maasto-ominaisuudet ovat hyvät. Neliveto on jatkuva. Vaihteisto ja kytkin ovat kuitenkin raskaskäyttöisiä. Lisäksi turbodieselin moottori on melko heikko, bensiinimalleissa tehoa ja vääntöä on enemmän. Kuulamutteriohjaus on epätarkka.

Lähivalot osoittautuivat TM-vertailun huonoimmiksi. Myös jarruissa oli toivomisen varaa, sillä kovassa jarrutuksessa Discoverylla oli taipumus kääntyä vasemmalle.

Tekniikan Maailman 12/1990 vertailussa Land Rover Discovery turbodiesel kiihtyi 0-80 km/t 13,7 sekunnissa ja 0-100 km/t 23,6 sekunnissa. Discovery jäi maasturivertailussa toiseksi huonoimmaksi kahdeksasta autosta, osaksi heikon moottorinsa vuoksi.

Land Rover Discovery turbodiesel maksoi Suomessa vuonna 1990 166 000 markkaa.

Discovery Series II (1998-2004)
-------------------------------

Discovery 3 / LR3 (2004-2009)
-----------------------------

Discovery 4 / LR4 (2009-)
-------------------------

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tekniikan Maailma 12/1990, maasturivertailu, sivut 30-45
**Aoujeft** (myös *Oujeft*, arab. اوجفت‎‎) on kunta ja samannimisen departementin keskus Mauritanian Adrarin alueella. Kunnassa on 3 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Aoujeft on perustettu Atarista käsin 1700-luvun alussa. Sen vanha osa on lähes kokonaan hautautunut hiekkaan. Paikkakunnalla oli strateginen merkitys Ranskan siirtomaavalloituksen aikana. Lähistöllä on useita keitaita.

Aoujeftin departementin pinta-ala on 26 159 neliökilometriä. Siihen kuuluvat Aoujeftin lisäksi El Medahin, Maedenin ja N’Terguentin kunnat. Departementissa oli 13 000 asukasta vuonna 2013. Vuonna 2000 asukkaita oli huomattavasti enemmän, 20 200.

Lähteet
-------

1. 1 2  Adrar en chiffres 2019 *ANSADE*.  Arkistoitu 12.8.2021. Viitattu 11.9.2021.
2. ↑  Vernet, Robert & Naffé, Baouba ould Mohamed: *Dictionnaire archéologique de la Mauritanie*, s. 145. Nouakchott: CRIAA Université de Nouakchott, 2003. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  *Le Petit Futé Mauritanie 2011–2012*, s. 122. Paris: Nouvelles éditions de l’université, 2011. ISBN 9782746940093.
**Marcin Janusz Gortat** (s. 17. helmikuuta 1984 Łódź) on puolalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Los Angeles Clippersiä. Hänen isänsä on entinen nyrkkeilijä Janusz Gortat.

Ura
---

Gortat pelasi nuoruudessaan lukuisia eri urheilulajeja, mutta hän aloitti koripallon vasta vuonna 2002. Hän pelasi juniorina ŁKS Lotto Łódźin joukkueissa ja nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2002–2003. Ainoastaan yhden kauden jälkeen hän siirtyi saksalaiseen Kölniin, joka pelasi Bundesliigassa. Kölnin paidassa Gortat voitti muun muassa Saksan cupin sekä Saksan-mestaruuden kaudella 2005–2006.

Vuonna 2007 hän siirtyi Orlando Magicin farmiseuraan, Anaheim Arsenaliin. Loppukauden aikana hän debytoi kuitenkin Magicin paidassa ja pelasi kuusi ottelua. Gortat edusti seuraa vuoteen 2010 asti, mutta sai vähän peliaikaa. Joulukuussa 2010 hänet kaupattiin yhdessä Vince Carterin ja Mickaël Piétrusin kanssa Phoenix Sunsille. Uudessa seurassa Gortatin peliaika lähes kaksinkertaistui. Kausi 2011–2012 oli tilastollisesti hänen parhaansa NBA:ssa ja hän teki 15,4 pistettä sekä otti 10,0 levypalloa ottelua kohden.

Lokakuussa 2013 Gortat siirtyi muutama päivä ennen kauden 2013–2014 alkua Washington Wizardsiin osana viiden pelaajan kauppaa. Wizardsiin siirtyivät hänen lisäkseen Shannon Brown, Malcolm Lee sekä Kendall Marshall (joiden kaikkien sopimukset purettiin muutama päivä myöhemmin) ja Suns sai vaihdossa Emeka Okaforin sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2014.

Kesäkuussa 2018 Gortat siirtyi Los Angeles Clippersiin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  About Marcin mg13.eu. Viitattu 24.6.2012. (englanniksi)
3. ↑  Gortat, Marcin Euroliiga. Viitattu 24.6.2012. (englanniksi)
4. ↑  Magic Assign Marcin Gortat to NBA D-League National Basketball Association. Viitattu 24.6.2012. (englanniksi)
5. ↑  Marcin Gortat Basketball-Reference. Viitattu 24.6.2012. (englanniksi)
6. ↑  Stein, Marc: Wizards get Gortat for Okafor, pick  25.10.2013. ESPN. Viitattu 1.11.2013. (englanniksi)
7. ↑  Joseph, Adi: Wizards cut Shannon Brown, Malcolm Lee, Kendall Marshall  28.10.2013. USA Today. Viitattu 1.11.2013. (englanniksi)
8. ↑  L.A. Clippers acquire Marcin Gortat from Washington Wizards  26.6.2018. NBA. Viitattu 17.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marcin Gortat** Wikimedia Commonsissa

* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
Maéva Clémaron
**Maéva Clémaron** (s. 10. marraskuuta 1992) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä neljä ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului Ranskan joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.

Clémaron edusti seuratasolla pitkään AS Saint-Étienneä ja kausina 2017–2019 FC Fleury 91:tä. Vuonna 2019 hän siirtyi englantilaisseura Evertoniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Maeva Clemaron FIFA.  Arkistoitu 8.6.2019. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  France *FIFA Women's World Cup France 2019*. FIFA.  Arkistoitu 3.7.2019. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)
3. ↑  Maéva Clemaron *Footofféminin.fr*. Viitattu 16.10.2019. (ranskaksi)

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Durand |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 Majri |
11 Diani |
12 Laurent |
13 Gauvin |
14 Bilbault |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Asseyi |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Debever |
23 Clémaron |
Valmentaja Diacre
**Spark** on Apache Software Foundationin avoimen lähdekoodin ohjelmisto yleiskäyttöiseen klusteripohjaiseen laskentaan.

Spark laajentaa ja yleistää MapReducen käyttöä ns. Big data käytössä ja mahdollistaa laajemman eri muotoisten tietolähteiden käytön (esimerkiksi tekstitiedostot ja SQL-kyselyt).

Spark tarjoaa ohjelmointirajapinnat muun muassa Java, Python, R ja Scala -kielille ja sitä voidaan käyttää Apache Hadoop ja Apache Mesos -klustereissa. Spark on usein mukana Hadoopin kanssa, mutta on korvannut MapReducen käytön nopeusedun vuoksi.

Spark käyttää RAM-muistia välimuistina eikä tiedostojärjestelmää kuten Hadoop, joka mahdollista Sparkille käsitellä käyttötapauksia joita Hadoopilla ei voi. Pienissä kuormituksissa Spark voi olla sata kertaa nopeampi.

Lähteet
-------

1. ↑  Release 3.4.1, 19. kesäkuuta 2023 (viitattu 27. kesäkuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Pointer, Ian: What is Apache Spark? The big data analytics platform explained  13.11.2017. Infoworld. Viitattu 31.3.2018.
3. 1 2  Hadoop vs. Spark: What's the Difference? *ibm.com*.  27.5.2021. Viitattu 27.9.2021. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* *Learning Spark*. O'Reilly. ISBN 978-1-449-35862-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Apache Spark Projektin kotisivut (englanniksi)
**Joseph John Valtellini** (s. 3. toukokuuta 1985 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut välisarjan thainyrkkeilijä. Hän voitti urallaan Gloryn välisarjan mestaruuden. Kanadassa Valtellini voitti amatööritasolla CASK:n keskisarjan mestaruuden ja CAMTAOn ylemmän keskisarjan mestaruuden.

Alkuvuodet
----------

Valtellini syntyi Scarboroughissa sisilialaisille vanhemmille. Hän alkoi harjoitella kamppailulajeja isänsä kehotuksesta ja aloitti 7-vuotiaana taekwondolla.

Thainyrkkeily
-------------

### Glory (2013–2015)

Valtellini allekirjoitti joulukuussa 2012 sopimuksen Gloryn kanssa, jossa ottelut käytiin potkunyrkkeilyn säännöin. Hän kohtasi ensimmäisessä ottelussa Murat Direkçin huhtikuussa 2013. Valtellini voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä, kun kolmannen erän alussa Direkçin kulmamiehet heittivät pyyhkeen kehään. Hän kohtasi kesäkuussa François Ambangin *Glory 9* -tapahtumassa. Valtellini voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän alussa alapotkulla. Lokakuussa hän kohtasi Karim Ghajjin *Glory 11* -tapahtumassa. Valtellini voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän lopussa lyönnein ja päähän kohdistuneella potkulla.*lähde?*

#### Välisarjan turnaus (2013)

Valtellini osallistui joulukuussa 2013 Tokiossa pidettyyn 4-ottelijan välisarjan turnaukseen. Alun perin ensimmäisen kierroksen vastustajan piti olla Karapet Karapetyan, mutta ilman julkista selitystä Valtellini sai vastaansa Raymond Danielsin. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä kolmannen erän alussa päähän kohdistuneella potkulla. Loppuottelussa Valtellini kohtasi Nieky Holzkenin, jolle hän hävisi mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän lopussa.*lähde?*

#### Välisarjan mestaruus ja uran päätös (2014–2015)

Valtellini otteli turnauksen jälkeen välisarjan mestaruudesta Marc de Bontea vastaan 21. kesäkuuta 2014. Ottelu käytiin *Glory 17* -tapahtumassa, jossa hän voitti mestaruuden tuomariäänin.

Oltuaan vuoden poissa Valtellini ilmoitti luopuvansa mestaruudesta ja lopettavansa uransa aivotärähdyksen jälkitilan vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Joseph Valtellini *glorykickboxing.com* Viitattu 11.5.2021 (englanniksi)
2. ↑  Glory results: Artem Levin, Rico Verhoeven and Joseph Valtellini take home Glory gold *bloodyelbow.com* 22.6.2014 Viitattu 30.1.2022 (englanniksi)
3. ↑  GLORY Welterweight Champion Joseph Valtellini Vacates Championship *liverkick.com* 14.6.2015 Viitattu 11.5.2021 (englanniksi)

Gloryn välisarjan mestarit

|  |  |
| --- | --- |
| **2010-luku:**
BelgiaMarc de Bonte (2014)KanadaJoseph Valtellini (2014–2015)AlankomaatNieky Holzken (2015–2016)RanskaCédric Doumbé (2016–2017)AlankomaatMurthel Groenhart (2017–2018)ArmeniaHarut Grigorian (2018–2019)RanskaCédric Doumbé (2019–2021)

 |  |
**Paul Robert Göran Ehrnrooth** (s. 5. elokuuta 1965) on suomalainen talousvaikuttaja. Vuodesta 2005 hän on ollut Turret Oy Ab:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Ehrnrooth on Fiskarsin hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2014.

Ehrnrooth on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän oli Savox Oy:n toimitusjohtaja 1999–2007 ja on toiminut Savox Groupin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2004. Sitä ennen hän toimi johtotehtävissä Kone Oyj:ssä 1993–1994 ja Wärtsilä Oyj Abp:ssä 1994–1999. Hän oli Wärtsilän hallituksen jäsen 2010–2015. Vuodesta 2010 Ehrnrooth on ollut myös Digitalist Group Oyj:n (ent. Ixonos) hallituksen jäsen.

Ehrnrooth omistaa Seestan kartanon Lahdessa, ja hän oli Nastolan kunnan suurimpia veronmaksajia. Hän on Robert G. Ehrnroothin poika ja kuvataiteilija Sophia Ehrnroothin ja Jacob Ehrnroothin veli.

Katso myös
----------

* Ehrnrooth

Lähteet
-------

1. ↑  *Finlands ridderskaps och adels kalender 1992*, s. 186. Esbo 1991. ISBN 951-9417-26-5
2. 1 2  Hallitus Fiskars Group. Viitattu 15.3.2022.
3. ↑  Lahtelainen Paul Ehrnrooth kasvatti osuuttaan Fiskarsissa *Etelä-Suomen Sanomat*. Viitattu 15.2.2017.
4. ↑  Ehrnroothien mahti on mennyttä *Talouselämä*.  2002. Viitattu 15.2.2017.
**Pro forma** (latinaa, suomeksi kirjaimellisesti "muodon vuoksi") tarkoittaa yritysten tilinpäätöksissä tilannetta, jossa yrityksen kirjanpito on jälkikäteen muutettu vastaamaan tuoreen yritysjärjestelyn tai raportointitavan muutoksia. Jos yhtiö esimerkiksi tekee suuren yritysoston, voidaan pro forma -lukujen avulla laskea yrityskaupan jälkeen, millaisia uuden konsernin aikaisemmat talosluvut olisivat olleet ennen yrityskaupan toteutumista.

Yrityskauppojen lisäksi pro forma -lukuja voidaan ilmoittaa esimerkiksi silloin, jos yhtiö päättää muuttaa tilikauden pituutta.

Esimerkkejä
-----------

Mediakonserni Keskisuomalaisen liikevaihto oli vuonna 2020 noin 206,8 miljoonaa euroa. Keskisuomalainen osti kesäkuussa 2021 Hämeen Sanomat -konsernin, jonka liikevaihto oli samana vuonna 17,3 miljoonaa euroa. Yrityskaupan jälkeen Keskisuomalainen kertoi edellisvuoden pro forma -liikevaihtonsa olleen 224,1 miljoonaa euroa, eli Keskisuomalaisen ja Hämeen Sanomien edellisvuoden todellisten liikevaihtojen summa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikä pro forma? *Taloussanomat*. Viitattu 15.9.2021.
2. ↑   (s. 18)
3. ↑
**Oulun junaonnettomuus** sattui 13.8.2016 Oulussa Nokelan ratapihalla, kun Kemistä Kontiomäelle matkalla ollut puutavarajuna törmäsi raiteella olleeseen toiseen tavarajunaan.

Näkymää tapahtumapaikalta

Tapahtumien kulku
-----------------

Tyhjä puutavarajuna numero T5316 Kemistä Oulun kautta Kontiomäelle saapui Ouluun Nokelan varikolle noin kello 16:54. Junaan oli tarkoitus vaihtaa kuljettaja Nokelassa. 

Junan lähestyessä Oulua kuljettajan vaihto siirrettiin Oulun rautatieasemalta Nokelaan, raiteella 208. Liikenteenohjaus käski vaihdemiestä turvata T5316:lle kulkutie raiteelle 208, mutta vaihdemies päätti turvata kulkutien raiteen 118 kautta. Osittain autolla liikkuen, vaihdemies tarkisti vaihteiden asennot sekä raiteen vapaanaolon, havaitsematta, että raiteella 118 oli vaunuja. Vaihdemies ilmoitti liikenteenohjaukseen raiteen olevan turvattu raiteen 118 kautta. Liikenteenohjaus välitti tiedon junan 5316 kuljettajalle. T5316 saapui Nokelaan vajaa 30km/h veturinkuljettajan antaessa rullaten junaa eteenpäin. Kello 16:49 juna törmäsi raiteella 118 olleisiin tyhjiin tavaravaunuihin. Kaksi vaunua nousivat pystyyn aiheuttaen vahinkoa veturille sekä ajolankoja kannatelevaan portaaliin. Vaihdemies sekä eräs ratapihatyötekijä menivät auttamaan veturinkuljettajan pos veturista. Veturinkujettaja loukkaantui törmäyksessä. Lähistön asukkaat soittivat hätänumeroon. Kustannukset olivat noin 800 000 euroa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaleva: Onnettomuustutkintakeskuksen kaavio Nokelan ratapihan onnettomuudesta 13.8.2016.  *Kaleva*, 30.5.2017.  Kaleva OY.
**Probalinthos** (m.kreik. Προβάλινθος, lat. *Probalinthus*) oli antiikin aikainen alun perin Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *paralia*-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.

Probalinthos sijaitsi Marathonin tasangolla suunnilleen nykyisen Marathónaksen kunnan Vranáksen kylän tienoilla.

Probalinthos, Marathon, Trikorythos ja Oinoe muodostivat vanhastaan Tetrapolis-nimisen liiton. Kaikki nämä neljä demosta sijaitsivat Marathonin tasangolla Parnes- ja Pentelikon-vuorten (nyk. Párnitha ja Pentéli) välisellä alueella. Niihin viitattiin yleensä yhdessä Marathonin nimellä. Perinteen mukaan Tetrapolis oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (*polis*) tai kylästä (*kōmē*), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (*synoikismos*) Ateenaksi.

Probalinthoksen demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Pandionis ja sillä oli viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 201/200 eaa. Attalis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Probalisios* (Προβαλίσιος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Smith, William: "Marathon", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580091 (Probalinthos) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Pandionis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Kydathenaion |
| *Paralia* | Angele · Kytheros · Myrrhinus · Prasiai · Probalinthos · Steiria |
| *Mesogeios* | Konthyle · Oa · Alempi Paiania · Ylempi Paiania |
Macintosh LC:n PDS Ethernet -kortti. PDS-liitin on kortin vasemmassa alareunassa.
**Processor Direct Slot** (**PDS**) oli Apple Computerin kehittämä tekniikka, jolla Macintosh-tietokoneisiin saatiin edullinen mahdollisuus laajennettavuuteen. PDS mahdollisti yhden lisälaitteen liittämisen Macintoshiin. Tavallisesti laitteiden toimiminen oli kiinni suoritintyypistä, jolloin Motorola 68030 -suorittimelle suunnitellut PDS-oheislaitteet eivät välttämättä toimineet Motorola 68040 -suorittimella varustetuissa tietokoneissa. Teknisten kompromissien ansiosta PDS-liitäntä oli edullinen rakentaa ja se vei vähän fyysistä tilaa tietokoneen kotelossa.

Toiminta
--------

PDS toimi osittain myöhemmin kehitetyn AGP-väylän tavoin. PDS-portteja saattoi olla tietokoneessa vain yksi kappale, sillä portissa ei ollut normaalien väyläliitäntöjen tavoin mekanismia monien lisälaitteiden erottamiseen toisistaan. Mekanismi suoritinajan varaamiseen puuttui myös, jonka vuoksi PDS-lisälaite keskusteli järjestelmän kanssa tavallisesti vain lähettämällä signaalejaan suoraan suorittimelle.

Macintosh LC:n alun perin Motorola 68020 -suorittimelle suunniteltu PDS-väylä oli poikkeus suoritinriippuvaisten PDS-väylien joukossa. LC:n päivitetyissä versioissa lisälaitteet toimivat päivitetyilläkin suorittimilla (68030, 68040, PowerPC).

Aiheesta muualla
----------------

* PDS-versiot eri Macintosheissa
* PDS-videokortteja Macintosh LC:lle
* PDS-videokortteja 68030-prosessoreille
Oulun keskusaukio / Rotuaari
**Oulun keskusaukio** (oik. **Rotuaarinaukio**) on aukio Oulun keskustassa Pakkahuoneenkadun ja Kirkkokadun risteyksessä. Aukio kuuluu osana kävelykatu Rotuaariin.

Keskusaukio on rakennettu vasta sotien jälkeen. Jatkosodan pommitukset helmikuussa 1944 olivat tuhonneet Kirkkokatu 15:n ja 17:n puiset kauppatalot. Näille palotonteille suunniteltiin uusi keskusaukio Meurman-Ervin asemakaavassa 1947. Asemakaavassa aukiota reunustivat viisikerroksiset talot. Suunnitellessaan uudisrakennusta pommituksissa tuhoutuneen Pohjalaisen Kirjakaupan tilalle, kiinteistöyhtiö Pohjolan Kirja lupasi luovuttaa osan tontistaan yleiseksi aukioksi, jos kaupunki antaisi rakentaa kuusikerroksen talon. Kaupunginvaltuusto hyväksyi asemakaavamuutoksen alkuvuodesta 1948. Arkkitehti Uki Heikkisen suunnittelema uudisrakennus valmistui tammikuussa 1954. Asemakaavamuutos olisi mahdollistanut myös toisen tuhoutuneen talon korvaamisen kuusikerroksisella rakennuksella, mutta tontille rakennettu Sokos-tavaratalo toteutettiin vain kaksikerroksisena. Aukion suunniteltu ulkoasu toteutui vasta vuonna 2003, kun Sokos-tavaratalo purettiin ja Osuuskauppa Arina rakensi tontille nykyisen hotellin.

Kirkkokadun toisella puolella keskusaukiota reunustavat jugendtyyliset kivirakennukset: arkkitehti Valter Thomén suunnittelema Pallaksen talo vuodelta 1907 ja arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema Oulun aluesäästöpankin talo vuodelta 1911.

Keskusaukio toimi pysäköintialueena kunnes kävelykatu Rotuaari rakennettiin. Aukion keskellä on arkkitehti Seppo Valjuksen suunnittelema suihkulähde *Keskusaukion kaivohuone* (1989), joka paremmin tunnetaan nimellä *Rotuaarin pallo*.

Lähteet
-------

1. ↑  Oulun karttapalvelu Oulun kaupunki. Viitattu 3.1.2023.
2. 1 2  Kauppuri-kortteli – Rakennushistoriaselvitys (pdf)  20.9.2005. Arkkitehtuuritoimisto Seppo Valjus. Viitattu 21.7.2009.
3. ↑  Manninen, Turo: *Oulun kaupungin historia VI*, s. 45. Oulu: Oulun kaupunki, 1995. ISBN 951-9234-48-9.
4. ↑  Hanka, Heikki: Nähtävyyksien Oulu: julkiset veistokset, reliefit, muistomerkit ja monumentit.  *Oulun taidemuseon julkaisema opas*, 1989. Oulu:

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oulun keskusaukio** Wikimedia Commonsissa
Kirjan kansipaperi osittain aukaistuna
**Kansipaperi** eli **suojapäällys** on sidotun kirjan irrallinen päällyspaperi. Suojapaperissa on tavallisesti sama kansikuva ja takakansiteksti kuin nidotussa laitoksessa. Kuva voi olla myös painettu suoraan kirjan kanteen, jolloin kansipapereita ei käytetä.

Historia
--------

Kansipaperin synty liittyy kustantajansidosten yleistymiseen 1800-luvun lopulla. Aikaisemmin kirjat olivat tavallisesti yksilöllisesti sidottuja. Kustantaja saattoi omistaa kirjansitomon, mutta lähinnä virsikirjojen tapaisia massatuotteita sidottiin yhtenäiseen asuun. Asultaan yhtenäiset kangaskantiset sidokset syntyivät 1820-luvulla. Kansipaperi keksittiin suojaamaan kangaskansia kirjakaupassa. Kuvallinen kansipaperi mainosteksteineen kehittyi vasta 1900-luvulla.

Kirjojen varsinaisista kansista tehtiin pelkistetympiä, koska kustantajien oli halvempaa tehdä näyttävä paperipäällys. Vanhojen kirjojen myyntiluetteloissa vanhoja kustantajasidoksia saatetaan kutsua korukantisiksi, koska nykyaikana pelkistetyt kansisidokset ovat tavallisimpia.

Suomessa kansipaperia pidettiin vielä 1900-luvun alkupuolella lähinnä kirjan väliaikaisena suojana, joka poistettiin kirjan tultua omistajansa haltuun.

Suojapaperista (engl. *dust jacket, book jacket, dust wrapper*) on käytetty myös nimityksiä *kansisuojus*, *kansipäällys*, *suojuspäällys*, *kirjansuojus*, *kirjanvaippa*, *irtopäällys*, *irtosuojus* ja *päällyspaperi*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuitunen, Kalevi: *Kirjatoukan tietolipas*, s. 139–140, 166. Helsinki: C. Hagelstamin antikvaarinen kirjakauppa, 1994. ISBN 952-90-5860-8.
2. ↑  Kysy kirjastonhoitajalta -kysymys  20.7.2010. Kirjastot.fi. Viitattu 21.10.2011.
3. ↑  Kuitunen, Kalevi: *Antikvaarisen kirjallisuuden käsikirja*, s. 26. Helsinki: C. Hagelstamin antikvaarinen kirjakauppa, 1999. ISBN 951-97360-4-2.
4. ↑  Nivanka, Eino: Suomalaisen kirjasanaston nykytilasta (1959). Teoksessa Nivanka, Eino: *Otium sapientis: Esseitä kirjasta ja kirjastoista*, s. 188. Toimittanut Jussi Kurikka. Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja 43. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1980. ISBN 951-45-1893-4.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kansipaperi**.
* Nate Pedersen: The Art on the Bookshelf (Arkistoitu – Internet Archive). Fine Books & Collections 10/2011. (englanniksi)