recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jorma Hovi
**Jorma Kalevi Hovi** (6. syyskuuta 1949 Asikkala – 19. helmikuuta 2017 Hollola) oli suomalainen laulaja. Hovi aloitti laulajanuransa 1960-luvun lopulla keikkailemalla lavoilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa oman yhtyeen kanssa ja  Esko Könösen yhtyeessä 1974 ja 1979 sekä freelancer-keikkoja Taito Vainion ja  Lasse Könösen ym. kanssa.

Oman yhtyeen muodosti Mauri Hyökki (harmonikka), Pekka Nikunen (kitara), Martti Pekkanen (basso) ja Pekka Metsähuone (rummut). Mukana eri vaiheissa olivat Vesa Vilenius (harmonikka), Sulo Naumanen (basso), Kalevi Porala (harmonikka), Maija Rantanen (harmonikka), Tapio Liukkonen (puhallinsoittimet) ja Jerry Vainikka (rummut) ja moni muu.

Radio ja Tv-esiintymiset
------------------------

Ensimmäinen radionauhan Hovi teki 1973 ja niitä on kertynyt noin 20 kappaletta. Ne on äänitetty Lahdessa ja Helsingissä sekä suorina radioesiintymisinä. Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa ohjelmissa Suoraan MTV:stä (1976), Lauantaitanssit (1982), Hiski Salomaa -iltamat (1983), Joulupukinmaa (1991), Levyraati (1991), Solo Ry:n 25-vuotiskonsertti (1995) sekä PTV:ssä vuosina 1994 ja 1995.

Vuonna 2012 Jorma Hovi oli uudelleen julkisuuden valokeilassa TV7:n ohjelmassa Pyhän hengen ilta.

Levytykset ja videot
--------------------

Levytyksiä on kertynyt kuuden pitkäsoiton verran, joista yksi on vielä julkaisematon – yhteensä yli 50 laulua. Ensimmäinen levytys oli 1978. Levytykset tehtiin lähinnä Pekka Nurmikallion Microfox-studiolla yhdessä Esko ja Lasse Könösen sekä Lahti-Set - yhtyeen kanssa. Lisäksi Jorma Hovi on useilla kokoelmalevyillä. Lauluista omia sanoituksia on muutama. Kahdesta kappaleesta on tehty musiikkivideo: Satamassa Yö ja Virran Tuomaa. Vuonna 2011 julkaistiin kolmas video:
Myötätuuli.

Diskografia
-----------

* Jorma Hovi (1978)
* Kesällä kerran (1979)
* Lemmenunelma (1982)
* Nastolan Tyttö (2000)
* Exodus (2001)
* Satamassa Yö (2009)

**Konsertit:**
Muun muassa Lahden Sävelessä 11 vuoden ajan, Solo RY:n konsertteja, omat 15- ja 25-vuotistaiteilijakonsertit sekä hyväntekeväisyys-, kirkko-, muisto- ja harmonikkakonserttien solistina.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Etelä-Suomen Sanomat 19.3.2017, s. A19

Aiheesta muualla
----------------

* Jorma Hovin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Elbasanin piirikunta** (alb. *Rrethi i Elbasanit*) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Elbasanin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Elbasanin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1 290 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 224 974 asukasta.

Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Belsh, Bradashesh, Cërrik, Elbasan, Fierzë, Funarë, Gjergjan, Gjinar, Gostimë, Gracen, Grekan, Kajan, Klos, Labinot-Fushë, Labinot-Mal, Mollas, Papër, Rrasë, Shalës, Shirgjan, Shushicë, Tregan ja Zavalinë. Pääkaupunkina toimi Elbasan.

Lähteet
-------

1. ↑  Albania Counties Statoids.com. Viitattu 3.8.2015.

AlbaniaAlbanian entiset piirikunnat
Berat | Bulqizë | Delvinë | Devoll | Dibër | Durrës | Elbasan | Fier | Gjirokastër | Gramsh | Has | Kavajë | Kolonjë | Korçë | Krujë | Kuçovë | Kukës | Kurbin | Lezhë | Librazhd | Lushnjë | Malësi e Madhe | Mallakastër | Mat | Mirditë | Peqin | Përmet | Pogradec | Pukë | Sarandë | Shkodër | Skrapar | Tepelenë | Tirana | Tropojë | Vlorë
**Valentyn Vasylovytš Bondarenko** (ukr. Валентин Васильович Бондаренко, ven. Валентин Васильевич Бондаренко, *Valentin Vasiljevitš Bondarenko*, 16. helmikuuta 1937 Harkova – 23. maaliskuuta 1961 Moskova) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän kuoli harjoituksessa sattuneessa onnettomuudessa.

Bondarenko syntyi vuonna 1937 Harkovassa ja hänen vanhempansa olivat töissä paikallisella turkistehtaalla. Bondarenkolla oli seitsemän vuotta vanhempi veli Anatoli. Hän oli yksi kahdestakymmenestä kosmonauttiehdokkaasta ensimmäiselle miehitetylle avaruuslennolle, Vostok 1:lle. Hänen kosmonauttiharjoittelunsa alkoi huhtikuussa 1960.

Bondarenko oli naimisissa ja hänellä oli yksi poika.

Kuolema
-------

Bondarenko oli osallisena painekammiossa suoritettavassa rutiiniharjoituksessa, jossa kosmonautti oli kymmenen päivää eristyksissä hyvin happipitoisessa ympäristössä. Harjoituksen lopussa lääkärintestien jälkeen Bondarenko irrotti hänessä olleet sensorit ja puhdisti itseään alkoholiin kastetulla pumpulilla. Tämän jälkeen hän epähuomiossa heitti pumpulin painekammiossa olleen lieden levylle, jonka seurauksena pumpuli syttyi tuleen. Happitoisessa ympäristössä liekit nopeasti täyttivät kammion ja sytyttivät tuleen myös Bondarenkon vaatteet. Harjoitusta valvova lääkäri ei pystynyt auttamaan häntä, koska kammion ovea ei voinut avata paine-eron takia. Kesti useampi minuutti ennen kuin Bondarenko saatiin kammiosta ulos ja hän kuoli kahdeksan tuntia myöhemmin vammoihinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bondarenko Encyclopedia Astronautica. Viitattu 24.3.2013. (englanniksi)
2. ↑  Burgess, Colin & Hall, Rex: *The First Cosmonaut Team*, s. 35. Springer, 2009. ISBN 978-0-387-84823-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.3.2013). (englanniksi)
3. 1 2  Oberg, James: Uncovering Soviet Disasters (Chapter 10: Dead Cosmonauts) *jamesoberg.com*. Viitattu 24.3.2013. (englanniksi)
**Jorma Heikki Tapio Ala-Sankila** (s. 12. joulukuuta 1956 Vilppula) on suomalainen kenraalimajuri evp. Hän toimi vuosina 2015-2016 Maavoimien esikuntapäällikönä Mikkelissä. Aiemmin Ala-Sankila toimi Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana lokakuusta 2013 alkaen.

Ala-Sankila kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän lukiosta vuonna 1977. Varusmiespalveluksensa hän suoritti Laskuvarjojääkärikoulussa vuosina 1977–1978, minkä jälkeen hän kävi Kadettikoulun vuosina 1978–1981.

Vuosina 1981–1983 Ala-Sankila työskenteli opetusupseerina Karjalan prikaatissa ja vuosina 1983–1985 Reserviupseerikoulussa. Hän suoritti jalkaväen kapteenikurssin vuosina 1985–1986 ja toimi vuosina 1986–1989 RUK:ssa komppanian varapäällikkönä ja toimistopäällikkönä.

Sotakorkeakoulun Ala-Sankila kävi vuosina 1989–1991 ja toimi sen jälkeen Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistoesiupseerina vuodet 1991–1993. Vuosina 1993–1996 hän oli toimistoesiupseerina Pääesikunnassa. Vuonna 1996 Ala-Sankila oli upseeristipendiaattina Sveitsissä ja suoritti samana vuonna YK:n esikuntakurssin (UNSOC) Ruotsissa. Vuonna 1997 Ala-Sankila toimi Suomen rauhanturvajoukkojen pataljoonaupseerina SFOR-joukoissa Bosniassa.

Vuosina 1997–1998 Ala-Sankila oli vanhempana osastoesiupseerina Pääesikunnassa. Vuodet 1999–2001 hän oli Utin Jääkärirykmentin komentaja ja toimi vuosina 2001–2002 kriisinhallintajoukon komentajana KFOR-operaatiossa Kosovossa. Vuosina 2002–2004 Ala-Sankila oli johtajana Puolustusvoimien kansainvälisessä keskuksessa ja vuodet 2004–2007 Suomen Berliinin suurlähetystön sotilasasiamiehenä Saksassa, Itävallassa ja Unkarissa.

Ala-Sankila oli vuodet 2007–2010 Karjalan prikaatin komentaja ja 2011–2013 Pääesikunnan valmiuspäällikkö 2011–2013. Prikaatikenraaliksi Ala-Sankila ylennettiin vuonna 2009 ja kenraalimajuriksi vuonna 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Curriculum Vitae (arkistoitu maaliskuussa 2016)  15.1.2016. Puolustusvoimat.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 23.9.2019.
2. ↑  Halonen, Kimmo: Leijonakaulat vaihtuvat Mikkelissä *Länsi-Savo*.  27.3.2014.  Arkistoitu 1.1.2017. Viitattu 14.8.2015.
3. 1 2  Ylennyksiä kenraalikunnassa 6.12.2013  6.12.2013. Puolustusministeriö.  Arkistoitu 29.10.2014. Viitattu 23.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Jorma Ala-Sankila Twitterissä
Dobson (keskellä) Maximilian Feuerring ja Imre Szigeti Macquarien galleriassa.
**Rosemary de Brissac Dobson** (18. kesäkuuta 1920 Sydney – 27. kesäkuuta 2012 Canberra) oli australialainen kirjailija, joka saavutti kotimaassaan arvostusta useilla runokokoelmillaan. 

Dobson opiskeli Sydneyn yliopistossa. Hänen vanhempansa olivat englantilaisia. Isoisä Austin Dobson oli tunnustettu runoilija ja esseisti. Rosemary menetti isänsä ollessaan viisivuotias. Hän meni sittemmin naimisiin kustantaja Alec Boltonin (k. 1996) kanssa. Pariskunta asui vuodet 1966–1971 Lontoossa ja sai kolme lasta.

Dobson aloitti kirjoittamisen seitsenvuotiaana, ja ensimmäinen kokoelma julkaistiin vuonna 1944 nimellä *In a Convex Mirror*. Hänen työssään on usein esillä hänen rakkautensa taiteisiin, antiikin aikaan ja mytologiaan, ja toisinaan vaikutteita on kirjoittajan kokemuksista äitiydestä. Hän julkaisi myös proosaa ja runoilija David Campbellin kanssa kaksi antologiaa käännösrunoutta venäjästä.

Dobsonille myönnettiin ansioistaan runouden alalla lukuisia palkintoja. Hän sai vuonna 1979 Christopher Brennan -palkinnon; vuonna 1984 hänelle myönnettiin Patrick Whiten palkinto ja Grace Levenin runopalkinto. Hän oli vuodesta 1987 Australian ritarikunnan upseeri sekä vuodesta 1996 Sydneyn yliopiston kunniatohtori.

Julkaisut
---------

### Runous

* *In a Convex Mirror* (1944)
* *The Ship of Ice* (1948)
* *Child with a Cockatoo* (1955)
* *Selected Poems* (1963)
* *Cock Crow* (1965)
* *L’Enfant au Cacatoès* (käännös, 1965)
* *Selected Poems* (1973)
* *Greek Coins. A Sequence of Poems* (1977)
* *Over the Frontier* (1978)
* *The Continuance of Poetry* (1981)
* *The Three Fates & Other Poems* (1984)
* *Seeing and Believing* (1990)
* *Collected Poems* (1991)
* *Untold Lives & Later Poems* (2000)

### Käännösrunous

* *Moscow Trevoil. Poems from the Russian of Anna Akhmatova and Osip Mandelstam* (David Campbellin ja Natalie Staplesin kanssa, 1975)
* *Seven Russian Poets: Imitations* (David Campbellin kanssa, 1980)

### Muut

* *Focus on Ray Crooke* (1971)
* *A World of Difference: Australian poetry and painting in the 1940s* (1973)

Lähteet
-------

1. ↑  Steger, Jason: Rosemary Dobson, enduring voice of Australia, dies. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australian Women's Register
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Walter Donaldson** (15. helmikuuta 1893 New York – 15. heinäkuuta 1947 Santa Monica) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänet tunnettiin erityisesti 1920-luvulla monista maalaisaiheisista ja Yhdysvaltojen etelävaltioista kertovista kappaleistaan.

Donaldson sai lapsuudesta lähtien opetusta pianonsoittoon. Hän aloitti musiikkiuransa Tin Pan Alleylla pianistina ja alkoi 1910-luvun puolivälissä julkaista sävellyksiään. Hänen ensimmäinen merkittävä menestyksensä tuli kappaleella "Back Home in Tennessee" vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän kiersi esiintymässä yhdysvaltalaisille joukoille. Eräällä kiertueella hän tapasi säveltäjä Irving Berlinin, joka palkkasi hänet sodan loputtua lauluntekijäksi musiikkikustantamoonsa. Gus Kahn sanoitti yli 100 hänen sävellystään, muun muassa "My Buddy", "Carolina in the Morning", "Makin’ Whoopee" ja "Yes Sir, That’s My Baby".

Donaldson kirjoitti 1920-luvulla ahkerasti musiikkia, toisinaan sanoittajien avustuksella ja toisinaan kokonaan itse. Vuonna 1928 hän perusti oman musiikkikustantamonsa yhdessä Walter Douglasin ja Mose Gumblen kanssa. Musiikkielokuvien yleistyessä 1920-luvun lopulla Donaldson muutti monien muiden New Yorkin säveltäjien tavoin Hollywoodiin. Hän kirjoitti musiikin muun muassa vuoden 1930 elokuvaan *Hääkellot*. Hän jatkoi laulujen säveltämistä vuoteen 1943 asti, mutta 1920-luku jäi hänen uransa selvästi menestyksekkäimmäksi ajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bush, John: Walter Donaldson *Allmusic*. Viitattu 12.9.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Hardy, Phil: "Walter Donaldson", *The Faber Companion to 20th Century Popular Music*. Faber and Faber Ltd, 2001. ISBN 0-571-19608-X. (englanniksi)
3. 1 2 3  Walter Donaldson *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 12.9.2012. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**James Michael Tyler** (28. toukokuuta 1962 Greenwood, Mississippi – 24. lokakuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolisuorituksensa ovat elokuvassa *The Disturbance At Dinner* (1998) sekä televisiosarjassa *Frendit* (1994–2004).

Elämäkerta
----------

Tyler syntyi viisilapsisen perheen nuorimpana lapsena vuonna 1962. Hän oli 11-vuotiaana menettänyt molemmat vanhempansa, ja hän muutti asumaan siskonsa luokse. Tyler kiinnostui vuonna 1984 näyttelemisestä opiskellessaan Clemsonin yliopistossa, mistä hän sai tutkinnon geologiasta. Hän muutti 1988 Los Angelesiin, missä hän työskenteli tuotantoapulaisena ja avustavana leikkaajana.

Ennen näyttelijänuraa Tyler oli työskennellyt useissa kahviloissa ja lopulta sai *Frendit*-sarjassa Guntherin roolin, joka työskenteli kahvilassa. Hänet valittiin rooliin sillä perusteella, että hän osasi käyttää espresso-konetta.*lähde?* Guntherin ensimmäinen esiintyminen oli *Frendien* toisessa jaksossa, ja sen jälkeen hänet nähtiin säännöllisesti kaikkina kymmenenä kautena. *Frendien* lisäksi Tyler näytteli muun muassa sarjoissa *Sabrina, teininoita* ja *Tuho-osasto*.

Tylerilla todettiin vuonna 2018 edennyt eturauhasen syöpä. Julkisuuteen hän toi asian vasta vuonna 2021 *Friends: The Reunion* -erikoisjakson jälkeen. Samana vuonna hänen spoken word -esityksensä Stephan Kalinichin runosta "If You Knew" sovitettuun lyhyeksi videoksi, jonka tarkoitus oli kerätä huomiota Prostate Cancer Foundation -säätiölle. Tyler kuoli syöpään lokakuussa 2021.

Filmografiaa
------------

* *Frendit* (1994–2004, tv-sarja)
* *The Disturbance At Dinner* (1998)
* *Foreign Correspondenst* (1999)
* *Motel Blue* (1999)
* *Live Whit It* (2008)

Vierailut
---------

* *Just Shoot Me!* (2000)
* *Sabrina, teininoita* (2001)
* *Scrubs* (2005)

Lähteet
-------

1. ↑  Rosy Cordero: James Michael Tyler Dies: ‘Friends’ Actor Who Portrayed Gunther Was 59 *Deadline*.  24.10.2021. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  J. Kim Murphy: James Michael Tyler, Actor Who Played Gunther on ‘Friends,’ Dies at 59 *Variety*.  24.10.2021. Variety Media, LLC. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**Eva Sofia Elisabet Stenbäck** (25. heinäkuuta 1841 Loviisa – 25. syyskuuta 1928 Helsinki) oli opettaja ja tietokirjailija.

Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Leonard Stenbäck ja Ulrika Eleonora Sucksdorff. Monista muista pohjalaisen Stenbäck-suvun suomalaisuusaatteen sisäistäneistä jäsenistä poiketen Eva Stenbäck kasvoi Uudellamaalla ja opiskeli, opetti ja kirjoitti ruotsiksi. Hänen isänsä oli tullut Loviisaan triviaalikoulun rehtoriksi, mutta 1844 isästä tuli kaupungin kirkkoherra. Stenbäck kävi ensin tyttökoulun ja opiskeli sitten muun muassa saksaa ja ranskaa Forsblomin neitien pensionaatissa Haminassa. 1865-1870 hän toimi valtion kustantaman Loviisan ala-alkeiskoulun apuopettajana ja uuden määräyksen apuopettajaksi hän sai vielä 1870. Stenbäck siirtyi kuitenkin 1873-1882 Loviisan yksityisen tyttökoulun johtajattareksi aina koulun lakkauttamiseen saakka. Musiikkia muun muassa Abraham Ojanperän johdolla opiskellut Stenbäck sai 1874 luvan toimia reaalikoulujen laulun- ja piirustuksenopettajana. Käytännöllisen opettajankokeen Helsingin ruotsalaisessa normaalikoulussa suoritettuaan hänestä tuli 1878 kotikaupunkinsa reaalikoulun musiikinopettaja. 1882 hän siirtyi Helsinkiin Nya svenska läröverketiin, jossa hän opetti laulua, kaunokirjoitusta, uskontoa ja ruotsia vuoteen 1916 saakka.

Stenbäck julkaisi nimimerkillä E.S. alaltaan oppimateriaalia, *Flerestämmiga sånger för skolan och hemmet* eli *Kolmiäänisiä lauluja kotia ja kouluja varten* ilmestyi jo 1891. Hän julkaisi myös uskonnollista oppimateriaalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anneli Mäkelä-Alitalo: *Stenbäck, Eva (1841-1928). Suomen Kansallisbiografia. Osa 9*, s. 275-276. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-450-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Valeraskaus** on raskautta muistuttava olotila, jossa elimistö reagoi kuin se olisi raskaana, vaikka raskautta ei todellisuudessa ole.

Valeraskaus ihmisellä
---------------------

Naisten valeraskausoireina kuukautiset jäävät pois, maha kasvaa ja rinnat muuttuvat – aivan kuin nainen olisi raskaana, paitsi ettei raskautta kuitenkaan ole. Elimistössä tapahtuu myös hormonaalisia muutoksia. Miehillä valeraskauksia on diagnosoitu huomattavasti vähemmän kuin naisilla. Miesten valeraskauksien oireet ovat suurelta osin psyykkisiä, mutta niihin liittyy myös samantapaisia fysiologisia muutoksia kuin naisten valeraskauksissa.

Valeraskaus koiralla
--------------------

Koiralla jälkikiiman aikana esiintyvä oireilu, joka muistuttaa raskauden oireita. Valeraskaus on koirilla melko yleistä. Oireet kestävät noin 2–3 viikkoa. Oireina voi olla maitorauhasten turpoamista ja maidon eritystä.

Valeraskauden aikana naaras saattaa hoivata pehmoleluja tai vaikka sukkia. Se on niistä usein mustasukkainen, kuten huolehtivan emon kuuluukin. Nämä "poikaset" olisi hyvä poistaa huomaamattomasti ja yrittää saada koiraa kiinnostumaan muista asioista. Mikäli oireet ovat pahat (esimerkiksi tärinää ja läähätystä), voidaan turvautua hormonilääkitykseen. Hyvänä ennaltaehkäisynä toimii myös nartun leikkaaminen eli sterilointi. Sterilointi myös ehkäisee vanhojen narttukoirien muita vaivoja, nisäkasvaimia ja kohtutulehdusta.

Valeraskaus on susilla tyypillisesti esiintyviä ilmiö, josta susilaumassa on hyötyä. Mikäli varsinainen emä ei pysty huolehtimaan poikasistaan, voivat lauman muut naaraat huolehtia ja imettääkin niitä. Koska koira polveutuu sudesta, myös koirilla valeraskaus on yleinen ja myös luonnollinen tila, ei siis sairaus. Myös kissa voi olla valeraskaana, joskin se on harvinaista.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Evans D.L. & Seely T.J. (1984): Pseudocyesis in the male. J Nerv Ment Dis. 172(1):37–40.
Jean-Louis Barrault
**Jean-Louis Barrault** (8. syyskuuta 1910 Le Vésinet, Yvelines, Ranska – 22. tammikuuta 1994) oli ranskalainen ohjaaja, näyttelijä ja miimikko. Hän kannatti totaalista teatteria, jonka ilmaisussa käytettiin kaikkia fyysisiä ja dramaattisia keinoja.

Jean-Louis Barrault opiskeli Charles Dullinin ohjauksessa ja näytteli Dullinin seurueessa 1933–1935. 25-vuotiaana Barrault tutustui miimikko Étienne Decroux'hun, jonka kanssa hän opiskeli mimiikkaa ja työskenteli Théâtre de l'Atelier´ssa. Vuosina 1940–1946 hän kuului Comédie-Françaiseen, jossa hän ohjasi kaksi maineikkaaksi noussutta näytelmää, Paul Claudelin *Le Soulier de satin* ja Jean Racinen *Phèdre*.

Uransa aikana hän näytteli yli 50 elokuvassa, muun muassa elokuvissa *Onnellisia päiviä*, *Jenny – pariisilaisnainen*, *Farinet ou l'or dans la montaigne* ja *Vallankumouksen palveluksessa*. Ammatillisen kokemuksensa ansiosta hänellä oli hyvät edellytykset esittää 1800-luvun miimikkoa Jean-Gaspard Deburauta (Baptiste Debureau) Marcel Carnén elokuvassa *Paratiisin lapset* (1945). 

Barrault avioitui 1940 näyttelijä Madeleine Renaud'n kanssa. He perustivat useita teattereita ja kiersivät eri puolilla maailmaa, muun muassa Etelä-Amerikassa.

Hän oli näyttelijä Marie-Christine Barrault'n setä ja sponsoroi jonkin aikaa Peter Brookia. Hänet palkittiin Kunnialegioonan jäsenyydellä. Hän kuoli sydänkohtaukseen Pariisissa 83-vuotiaana. Hänet on haudattu vaimonsa Madeleine Renaud'n viereen Passyn hautausmaalle Pariisiin.

Jean-Louis Barrault on sanonut:

> »Todellisuudessa hyvin yksinkertaiset jutut ovat kaikkein vaikeimpia tehdä hyvin. Esimerkiksi lukeminen. Lukeminen juuri niin kuin on kirjoitettu jättämättä mitään pois, mikä on kirjoitettu ja samalla lisäämättä omiaan. Kyky vangita sanojen täsmällinen konteksti lukemassaan. Kyky lukea!» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 6*, s. 257. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1995. ISBN 951-0-18423-3.
2. ↑  Elonet.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Jean-Louis Barrault, *Reflections on the Theatre*. London: Rockcliff, 1951

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jean-Louis Barrault**.
* *Jean-Louis Barrault* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Jean-Louis Barrault's Ohoto & Gravesite

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Eva Sršen Eurovision laulukilpailussa 1970.
**Eva Sršen** (s. 1951 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen laulaja. Sršen voitti jugoslavialaisen Jugovizija-laulukilpailun 1970 kappaleella "Pridi, dala ti bom cvet" ja valikoitui samalla Jugoslavian edustajaksi Eurovision laulukilpailuun 1970. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Sršen sijoittui 11:nneksi 12 kilpailijan joukosta.

Sršen pyrki Jugoslavian euroviisuedustajaksi uudestaan vuonna 1974 kappaleella "Lepa ljubezen", joka sijoittui Jugoslavian karsintana toimineessa Opatija Festival -laulukilpailussa yhdeksänneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1970 *eurovisionworld.com*. Viitattu 14.9.2022.
2. ↑  Amsterdam 1970 *eurovision.tv*. Viitattu 14.9.2022.
3. ↑  Yugoslavia: Opatija Festival 1974 *eurovisionworld.com*. Viitattu 14.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Äärellinen ketjumurtoluku** on muotoa

[a\_{0};a\_{1},a\_{2},...a\_{n}]=a\_{0}+{\cfrac {1}{a\_{1}+{\cfrac {1}{a\_{2}+{\cfrac {1}{\dots +{\cfrac {1}{a\_{n}}}}}}}}}

  

oleva lauseke, jossa *a0* on kokonaisluku ja *a1*, *a2*, …, *an* ovat positiivisia kokonaislukuja.

**Ääretön ketjumurtoluku** taas on muotoa

[a\_{0};a\_{1},a\_{2},...]=a\_{0}+{\cfrac {1}{a\_{1}+{\cfrac {1}{a\_{2}+{\cfrac {1}{a\_{3}+\,\cdots }}}}}}
oleva lauseke, jossa luvuille *ak* pätevät samat rajoitukset kuin äärellisessä tapauksessakin. Ketjumurtolukua, jonka osoittajat poikkeavat ykkösestä kutsutaan yleiseksi ketjumurtoluvuksi. Tapausta, jossa osoittajat ovat ykkösiä voidaan selkeyden vuoksi kutsua vastaavasti **yksinkertaiseksi ketjumurtoluvuksi**. Oppikirjoissa kuitenkin yleensä pitäydytään yksinkertaisissa ketjumurtoluvuissa, ja puhuttaessa ketjumurtoluvuista tarkoitetaan lähes aina yksinkertaisia ketjumurtolukuja, ellei toisin mainita.

Luvun *x* ketjumurtolukuesityksessä esiintyvät luvut {\displaystyle a\_{0},a\_{1},a\_{2},\dots } voivat joissakin tapauksissa muodostaa jaksollisen jonon vaikka *x* olisi irrationaaliluku jonka desimaalikehitelmä ei ole jaksollinen. Esimerkiksi tapauksessa {\displaystyle x={\sqrt {2}}}

{\displaystyle \!\ {\sqrt {2}}=1+{\cfrac {1}{2+{\cfrac {1}{2+{\cfrac {1}{2+{\cfrac {1}{2+\ddots }}}}}}}}.}
Toisaalta esim. luvun pii \pi ketjumurtolukuesitys ei noudata mitään ilmiselvää säännönmukaisuutta.

Esimerkkejä yksinkertaisista ketjumurtoluvuista| Kaava | Numeerinen esimerkki | Huomioita |
| --- | --- | --- |
| \ a\_{0} | \ 2 | Kaikki kokonaisluvut ovat nollannen asteen ketjumurtolukuja |
| \ a\_{0}+{\cfrac {1}{a\_{1}}} | \ 2+{\cfrac {1}{3}} | Yksinkertaisin mahdollinen murtoluvun sisältävä muoto |
| \ a\_{0}+{\cfrac {1}{a\_{1}+{\cfrac {1}{a\_{2}}}}} | \ -3+{\cfrac {1}{2+{\cfrac {1}{18}}}} | Ensimmäinen kokonaisluku voi olla negatiivinen |
| \ a\_{0}+{\cfrac {1}{a\_{1}+{\cfrac {1}{a\_{2}+{\cfrac {1}{a\_{3}}}}}}} | \ {\cfrac {1}{15+{\cfrac {1}{1+{\cfrac {1}{102}}}}}} | Ensimmäinen kokonaisluku voi olla nolla |

Aiheesta muualla
----------------

* Helsinki.fi, Ketjumurtoluvuista
**Ketjuvälitys** on tapa siirtää voimaa kahden akselin välillä ketjupyörien ja ketjujen avulla.

rullaketju ja ketjupyörä

Ketjupyörät
-----------

Ketjupyörän muoto riippuu käytettävän ketjun tyypistä. Keskeinen tekijä ketjupyörän valinnassa on myös sen hammasluku.

Ketjut
------

Rullaketjun rakenne
Rullaketju on ehkäpä tunnetuin ketjuvälityksessä käytettävä ketjutyyppi. Se on huomattavan yleinen polku- ja moottoripyörissä. Ketjun valintaan vaikuttavat tarvittava vetolujuus ja välityksen ketjunopeus.

Välityssuhde
------------

Ketjuvälityksen välityssuhde voidaan laskea jakamalla käytettävän ketjupyörän hammasluku käyttävän ketjupyörän hammasluvulla.

Monikulmiovaikutus
------------------

Ketjupyörät ovat geometrisesti monikulmioita. Tämän vuoksi ketjuvälityksen pyöriessä ketjun nopeus vaihtelee, mikä johtaa värähtelyjen syntymiseen. Värähtelytaajuus riippuu ketjupyörän hammasluvusta ja pyörimisnopeudesta. Värähtely tulee sitä voimakkaammin esille mitä pienempi ketjupyörä on kyseessä.

Ketjujen voitelu
----------------

Ketjuja voivat olla jatkuvassa öljykylvyssä, niitä voidaan voidella voitelulaitteen avulla tai niitden voitelu voidaan tehdä käsityönä määräajoin.

Hammaslukujen ja ketjun pituuden sovittaminen
---------------------------------------------

Ketjuvälityksessä pitäisi pyrkiä siiheen että ketjun pituus ja minkään ketjupyörän hammasluku eivät olisi jaollisia keskenään. Tähän tulisi pyrkiä, jotta välityksen pyöriessä tietyt ketjulenkit eivät vastaisi toistuvasti ainoastaan samaan hampaaseen mikä johtaisi ketjun ja ketjupyörien epätasaiseen kulumiseen.
**Afro Samurai** (ア フ ロ サ ム ラ イ, Afuro Samurai, tyylitelty nimellä ΛFΓO SΛMUΓΛI) on japanilainen *seinen dōjinshi* -mangasarja, jonka on kirjoittanut ja kuvittanut mangataiteilija Takashi Okazaki. Se julkaistiin alun perin epäsäännöllisesti avantgarde dōjinshi-mangalehdessä *Nou Nou Hau* marraskuusta 1998 syyskuuhun 2002.*lähde?* Okazaki on kiinnostunut soul- ja hip hop -musiikista sekä amerikkalaisesta mediasta, ja ne innoittivat häntä kirjoittamaan sarjan. Sarjan päähenkilö on Afro Samurai, jonka isällä oli 1. otsapanta. Sarjan maailmassa 1. otsapannan omistajan voi haastaa kaksintaisteluun vain 2. otsapannan omistaja, kun taas 2. otsapannan omistajan voi haastaa taisteluun kuka tahansa. Afro todisti lapsena isänsä kuoleman ja tahtoo aikuisena kostaa sen. Sarja seuraakin Afron koettelemuksia hänen tavoitellessaan 1. otsapantaa.

Gonzo julkaisi vuonna 2007 Afro Samurai -mangasarjan pohjalta tehdyn vuonna anime-minisarjan.*lähde?* Vuonna 2009 sarjasta esitettiin televisiossa jatko-osa, joka voitti 2009 parhaan yksilöllisen animaatiosaavutuksen Emmy -palkinnon. Jatko-osa oli ehdokkaana myös toiselle palkinnolle. Animesarjan julkaisun jälkeen Okazaki muutti alkuperäisen Afro Samurai -dōjinshin kaksiosaiseksi mangaksi.*lähde?*

Sarjojen lisäksi Afro Samuraista on julkaistu myös kaksi sarjan nimeä kantavaa videopeliä vuosina 2009 ja 2015. Vuoden 2015 videopeli Afro Samurai 2 vedettiin huonojen arvostelujen takia kuitenkin myöhemmin markkinoilta. Vuonna 2011 Gonzo Studios ja The Indomina Group ilmoittivat tekevänsä Afro Samuraista live action -elokuvan.

Lähteet
-------

1. ↑  Afro Samurai: Resurrection *Television Academy*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  Afro Samurai *pelaaja.fi*.  2.4.2009. Viitattu 20.8.2020.
3. ↑  Afro Samurai 2: Revenge of Kuma, Volume 1 launches today *VG247*.  22.9.2015. Viitattu 20.8.2020.
4. ↑  Julkaisija antautui: ruokottoman huono Afro Samurai -peli vedettiin myynnistä *pelaaja.fi*.  20.11.2015. Viitattu 20.8.2020.
5. ↑  Sam Jackson is Producing a Live-Action Adaptation of 'Afro Samurai' | FirstShowing.net *www.firstshowing.net*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
6. ↑  Jason Barr: Samuel L. Jackson Co-Producing Live Action AFRO SAMURAI Film *Collider*.  21.7.2011. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
**Jean-Louis Patrik Huhta** (s. 30. huhtikuuta 1965 Göteborg) on ruotsalainen säveltäjä, muusikko ja DJ.

Huhdan soittimia ovat tietokone, lyömäsoittimet ja jousisoittimet. Hänen yhtyeitään ja projektejaan ovat Audio Laboratory, jossa ovat mukana Ebbot Lundberg, Henrik Rylander, Per Svensson; Brommage Dub, jossa ovat mukana Jesper Dalhbäck; Skull Defekts, jossa ovat mukana Daniel Fagerström, Joachim Nordwall, Henrik Rylander; Ocsid, jossa ovat mukana Carl Michael von Hausswolff ja Graham Lewis. Hän on esiintynyt sooloartistina omalla nimellä sekä nimellä Dungeon Acid. Hänen aikaisempia yhtyeitään ovat Cortex, Anti Cimex, Texas Instruments, Stonefunkers, Flesh Quartet, Wild Planet ja Lucky People Center.

Huhdan nuorempi veli on rapartisti ADL.

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska institutet - Jean Louis Huhta och Måns Nyman till Minsk  22.10.2007. Si.se.  Arkistoitu 14.11.2009.  ()
2. ↑  Persvenssonsoundart.com
3. ↑  Discogs
4. 1 2 3  Jean-Louis Huhta, Discogs
5. ↑  Ocsid, Discogs
6. ↑  Dungeon Acid
7. 1 2 3  Tidskriften Pop Revisited
8. ↑  Unsound Fest 2 (venäjäksi)
9. ↑  Stonefunkers biography - 1998

Aiheesta muualla
----------------

* Jean-Louis Huhta, Bagatellen

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Jean-Louis Huhta 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jean-Louis Huhta
**Raša Sraka** (s. 10. lokakuuta 1979 Ljubljana) on slovenialainen judoka.

Sraka on saavuttanut alle 70 kg:n sarjassa Euroopan-mestaruuden Düsseldorfissa 2003, EM-hopeaa Wienissä 2010, EM-pronssia Mariborissa 2002, Bukarestissa 2004 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittunut viidenneksi Rotterdamissa 2005 ja Istanbulissa 2011. Lisäksi hän on ollut EM-kilpailuissa seitsemäs 63 kg:n painoluokassa Oviedossa 1998 sekä 70-kiloisissa Tampereella 2006 ja Lissabonissa 2008. MM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 70 kg:n sarjassa Kairossa 2005 ja Tokiossa 2010 sekä sijoittunut viidenneksi Pariisissa 2011 ja seitsemänneksi Rotterdamissa 2009. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs.

Sraka sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 63 kg:n painoluokassa Calissa 1998. Junioreiden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 66-kiloisissa Ljubljanassa 1997 ja pronssia 63 kg:n sarjassa Bukarestissa 1998. Hän on voittanut sotilaiden maailmanmestaruuden 70-kiloisissa 2000, 2005 ja 2006 sekä sotilaiden Euroopan-mestaruuden samassa painoluokassa 2010. Välimeren kilpailuissa hän on saanut 70 kg:n sarjassa kultaa Tunisissa 2001 sekä hopeaa Almeriassa 2005 ja Pescarassa 2010. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on voittanut seitsemän turnausta, ollut viisi kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas, Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa hän on saavuttanut neljä voittoa, yhden kakkossijan ja viisi kolmossijaa. Slovenian mestaruuksia hänellä on aikuisten sarjassa kymmenen.

Lähteet
-------

1. ↑  Raša Sraka *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 4.4.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Raša Sraka *judoinside.com*. Viitattu 7.5.2014. (englanniksi)
**Luca Fazzini** (s. 17. maaliskuuta 1995 Lugano) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Sveitsin pääsarjassa National Leaguessa pelaavaa HC Luganoa.

Ura
---

### Seuraura

Fazzini debytoi Sveitsin pääsarjassa National Leaguessa kaudella 2012–2013 HC Luganon joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 21 ottelua tehopistein 2+1=3 keräten kaksi rangaistusminuuttia. Kolmella seuraavalla kaudella Fazzini teki 8, 5 ja 9 tehopistettä, kunnes hän kaudella 2016–2017 merkkautti tehot 16+10=26 pelaamassaan 45 ottelussa. Seuraavalla kaudella syntyi lukema 19+23=42, jolla Fazzini voitti Luganon sisäisen pistepörssin.

Kaudella 2020–2021 Fazzini teki 52 ottelussa tehopisteet 22+20=42, joilla hän oli Luganon sisäisessä pistepörssissä toinen Mark Arcobellon jälkeen. Fazzinin nykyinen sopimus HC Luganossa päättyy kauden 2021–2022 jälkeen.

### Maajoukkueura

Fazzini on pelannut 25 A-maaottelua, joista kahdeksan Spengler Cupissa ja kolme Deutschland Cupissa. Hän oli nuorten MM-kilpailuissa 2015 Kanadassa Sveitsin paras pistemies tehopisteillä 2+5=7. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Venäjällä Fazzini oli myös Sveitsin sisäisen pistepörssin kärjessä tehoilla 0+5=5.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Luca Fazzini *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  HC Lugano 2017-2018 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  HC Lugano 2020-2021 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Switzerland U20 2014-2015 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Switzerland U18 2012-2013 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
**Bryan Lerg** (s. 20. tammikuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa San Jose Sharksin organisaatiossa.

Ura
---

Yliopistouran päätyttyä Lerg siirtyi Edmonton Oilersiin kahden vuoden tulokassopimuksella 1. huhtikuuta 2008. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä kauden 2007–2008 Edmontonin farmijoukkue Springfield Falconsissa.

Osallistuttuaan Oilersin harjoitusleirille, Lerg joutui kuitenkin takaisin Springfieldiin kaudeksi 2008–2009. Loukkaantumisesta huolimatta Lerg teki 17 pistettä 42 pelissä pelaten osan kaudesta myös ECHL:ssä Stockton Thunderissa. Lerg kärsi seuraavallakin kaudella loukkaantumisesta ja menetti paikkansa Oilersin farmijoukkueessa. 36 ottelussa hän teki seitsemän pistettä.

Lerg jäi ilman sopimusta Oilersista kauden päätteeksi. Matalasta NHL-mielenkiinnosta johtuen hän siirtyi try out -sopimuksella sveitsiläiseen Genève-Servetteen. Hän pelasi vain yhden pelin Genève-Servettessä kaudella 2010–2011, jonka jälkeen palasi Pohjois-Amerikkaan ja AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin vuoden sopimuksella 8. joulukuuta 2010. Lerg teki 32 pistettä 65 pelissä ansaiten vuoden jatkosopimuksen.

Ennen kauden 2011–2012 alkua Wilkes-Barressa, Lerg kutsuttiin osallistumaan Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille. Lerg oli AHL:ssä joukkueensa paras maalintekijä 27 maalilla ja toiseksi paras pistemies 53 pisteellä.

1. heinäkuuta 2012 Lerg siirtyi vapaana agenttina vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Colorado Avalancheen. Vuoden 2012 työsulun aikana Lerg pelasi Coloradon farmijoukkue Lake Erie Monstersissa. 30. lokakuuta 2012 vähän kauden alun jälkeen Lerg valittiin joukkueen kapteenistoon. Kauden puolivälissä hän oli tehnyt yhdeksän maalia 28 ottelussa. Lergin kausi päättyi eturistisidevammaan, joka vaati leikkaushoitoa.

22. huhtikuuta 2013 Lerg solmi yhden vuoden jatkosopimuksen Coloradon kanssa. Hän teki 35 pelissä 27 pistettä ennen kuin joutui loppukaudeksi sivuun loukkaantumisen vuoksi.

Kahden Coloradon organisaatiossa pelatun kauden jälkeen Lerg lähti yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella San Jose Sharksiin. Osallistuttuaan Sharksin harjoitusleirille, Lerg joutui kauden alkaessa farmiin Worcester Sharksiin. Kolmantena kautena peräkkäin Lerg valittiin AHL-seuran kapteenistoon. Worcesterin parhaana pistemiehenä ollut Lerg palkittiin kahdeksan AHL-kauden jälkeen, kun hänet 6. huhtikuuta 2015 nostettiin NHL:n puolelle San Josen runkosarjan viimeisiin otteluihin. 9. huhtikuuta Lerg teki debyyttinsä ensimmäistä NHL-seuraansa Edmonton Oilersia vastaan. Hän teki heti myös ensimmäisen maalinsa San Josen voittaessa ottelun lukemin 3–1.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bryan Lerg
**Bryan Hopkins** (s. 26. lokakuuta 1983 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelasi urallaan Suomen, Belgian, Ukrainan, Kreikan ja Israelin pääsarjoissa sekä EuroChallengessa ja Baltian liigassa.

Pelaajaura
----------

Hopkins pelasi high school -koripalloa Lincolnissa samassa joukkueessa Chris Boshin kanssa. Joukkue ei hävinnyt kauden aikana kertaakaan. Yliopistossa Hopkins edusti SMU:ta vuosina 2002–2006. Yliopiston jälkeen Hopkins siirtyi pelaamaan Eurooppaan, Ukrainan pääsarjaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi belgialaiseen Liège Basketiin. Viisi kautta, vuodet 2008–2013, Hopkins edusti belgialaista Antwerp Giantsia, joka pelasi maan pääsarjan lisäksi EuroChallengea. EuroChallenge-kaudella 2012–2013 Hopkins teki sarjan yhden ottelun ennätyksekseen 42 pistettä, ja samalla kierroksella hänet valittiin kierroksen pelaajaksi. Kauden 2013–2014 Hopkins aloitti Israelin pääsarjassa, ja siirtyi kesken kauden Kreikan pääsarjaan. Syksyn 2014 Hopkins oli pelaamatta lapsensa syntymän johdosta. Tammikuussa 2015 hän siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. Try-out-jakson jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin loppukaudeksi. Pyrintö sai Hopkinsista loppukaudeksi kaipaamaansa heittovoimaa.

Saavutukset
-----------

* EuroChallengen alkulohkovaiheen 6. kierroksen kierroksen pelaaja kaudella 2012–2013
* EuroChallengen piste-ennätys 42 pistettä
* Belgian pääsarjan riistokuningas 2009

Yksityiselämä
-------------

Hopkinsin vanhemmat ovat Paula ja Leonard Hopkins. Hänellä on kaksi siskoa ja kaksi veljeä. Veljistä kaksoisveli Ryan pelasi samaan aikaan koripalloa SMU:ssa, ja isoveli Leonard Hopkins oli myös ammattilaiskoripalloilija.

Lähteet
-------

* Bryan Hopkins (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) smumustangs.com (englanniksi)
* Bryan Hopkins Stats College Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Maaranen, Esa: Mestarivalmentaja Pieti Poikola jättää Pyrinnön.  *Aamulehti*, 28.04.2015, s. A18.
7. ↑
8. ↑  smumustangs.com

Aiheesta muualla
----------------

* Bryan Hopkins basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
**Imre Kémeri Nagy** (27. maaliskuuta 1903 Bürgezd, Itävalta-Unkari – 13. huhtikuuta 1942 Varsova, Puolan kenraalikuvernementti) oli unkarilainen lehtimies ja sotilas.

Nagyin kotikylä Transilvaniassa oli liitetty Trianonin rauhan seurauksena Romaniaan. Hän muutti vuonna 1922 Unkarin puolelle ja värväytyi armeijaan Székely-divisioonaan, mutta hänet kotiutettiin jo vuoden kuluttua. Nagy luki Budapestissä oikeustiedettä ja humanistisia tieteitä. Hän toimi jalkaväen päämestarina (*főlövészmester*) Turul Werbőczy -aseveliyhdistyksessä (*Turul Werbőczy Bajtársi Egyesület*). Vuosina 1926–1928 Nagy toimi Budapestin yliopiston yhteyshenkilönä oikeistolaisen, puolisotilaallisen Unkarin kansallisen puolustusjärjestön (*Magyar Országos Véderő Egyesület*; *MOVE*) ja Turul-liiton (*Turul Szövetség*) suuntiin. Hän värväytyi jälleen armeijaan vuosiksi 1928–1929. Vuonna 1932 Nagy valmistui yliopistolta opettajaksi; hän teki tätä työtä satunnaisesti.

Oscar Enckell ja Imre Kémeri Nagy unkarilaisten vapaaehtoisten lähtökatselmuksessa Turun satamassa keväällä 1940.
Kesällä 1937 Nagy liittyi Unkarin kansallissosialistiseen puolueeseen, ja hänestä tuli sen nuorisojärjestön johtaja. Nuorisojärjestö oli vuodesta 1936 järjestänyt säännöllisesti provokaatioita ja hyökännyt sosiaalidemokraattisia järjestöjä vastaan. Nagy kirjoitti useita artikkeleita äärioikeistolaisiin lehtiin, ja tästä syystä hänet tuomittiin useasti lyhytaikaisiin vankeusrangaistuksiin. Nagy osallistui Debrecenissä vuoden 1937 marraskuussa pidettyyn kokoukseen, jossa valtionhoitaja Miklós Horthy julistettiin Unkarin kuninkaaksi. Tämän johdosta Nagy istui jälleen lyhyen vankeustuomion. Vuosina 1938–1939 Nagy oli eskadroonanjohtajana maineikkaassa Ryysyläiskaartissa (*Rongyos Gárda*), joka osallistui Tšekkoslovakiaan kuluneen Karpatorutenian miehitykseen. Vuoden 1940 alussa Nagy johti unkarilaisten vapaaehtoisten joukkoa, joka oli koottu taistelemaan Suomen puolella talvisodassa osasto Sisussa. Vapaaehtoiset eivät ehtineet taisteluihin, mutta avustivat uuden rajalinjan vartioinnissa. Heidät kotiutettiin seuraavana keväänä. Syyskuussa 1940 Nagy osallistui Pohjois-Transilvanian miehitykseen.

Nagy haavoittui neuvostopartisaanien iskussa Varsovassa vuonna 1942 ja kuoli saamiinsa vammoihin sotilassairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Magyar Elektronikus Könyvtár - Kémeri Nagy Imre Magyar Elektronikus Könyvtár. Viitattu 1.3.2010. (unkariksi)
2. ↑  Vapaussoturi.fi - Osasto Sisu Vapaussoturi.fi. Viitattu 1.3.2010. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Suomen suurlähetystö, Budapest - Unkarin Sotamuseossa avattiin Suomen talvisodan 1939–40 unkarilaisten vapaaehtoisten näyttely Suomen suurlähetystö, Budapest. Viitattu 1.3.2010. (suomeksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
| "Dark Was the Night, Cold Was the Ground"Blind Willie Johnson |
| --- |
| Kappaleen "Dark Was the Night, Cold Was the Ground" kansikuva |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta |  |
|  Julkaistu | 1927 |
|  Tyylilaji | blues |
|  Kesto | 03.20 |
|  Levy-yhtiö | Columbia |

**Dark Was the Night, Cold Was the Ground** on Blind Willie Johnsonin Columbia Recordsille 3. joulukuuta 1927 levyttämä kappale. Kappaleessa ei ole sanoja, vaan se koostuu Blind Willie Johnsonin intensiivisestä slidekitaroinnista ja hyräilystä. Kappale on mukana vuonna 1977 avaruuteen lähetetyllä Voyager 1 -luotaimen kultaisella levyllä edustamassa ihmiskunnan musiikkia.

Ry Cooder versioi "Dark Was the Night, Cold Was the Groundin" Wim Wendersin vuoden 1984 elokuvalle *Paris, Texas* ja kutsui sitä "amerikkalaisen musiikin kaikkien aikojen sielukkaimmaksi ja erinomaisimmaksi kappaleeksi".

Kappale on saanut nimensä Thomas Haweisin (1734–1820) sanoittaman ja säveltämän virren mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Stefan Wirz: Blind Willie Johnson discography wirz.de. Viitattu 19.12.2008. (englanniksi)
2. ↑  1977: Voyager Record Cover National Air and Space Museum.  Arkistoitu 15.7.2010. Viitattu 19.12.2008. (englanniksi)
3. ↑  Nicole Krauss: Disappearing Into the Desert  11.11.2007. NY Times. Viitattu 19.12.2008. (englanniksi)
4. ↑  Mark Humphrey: The Great Depression: American Music in the '30s (CD & cassette) Blackside, Inc..  Arkistoitu 15.9.2010. Viitattu 19.12.2008. (englanniksi)
**Dark Master** (*Synkkä Mestari*) on The Legend of Spyro -pelisarjassa esiintyvä lohikäärme ja trilogian päävastus. Hän on oikealta nimeltään Malefor (suomenkielisessä versiossa *Ärhämä*). Malefor on lohikäärmeiden historian ensimmäinen purppuralohikäärme. Purppuralohikäärmeitä syntyy vain yksi kymmenen sukupolven välein, ja heillä on erityinen kyky oppia hallitsemaan mitä tahansa elementtejä tai muita voimia. Muinaiset lohikäärmeet kouluttivat hänet ja opettivat hänelle elementtejä. Maleforin voimat olivat kuitenkin rajattomat, ja siksi hän oppi hallitsemaan aivan kaikkea.

Kasvaessaan hän muuttui pahaksi ja lähti muinaisten lohikäärmeiden luota. Hän perusti linnoituksen vuorelle ja keräsi kokoon armeijan - ei muista lohikäärmeistä vaan apinoista. Hänen pahuutensa synnytti lopulta vuorelle epätoivon kuopan, jonne pahat ja kadotetut sielut tulivat. Tuota paikkaa alettiin kutsua Sielukaivoksi (*The Well of Souls*). Malefor syöksi maailman kaaokseen ja sotaan ja tuhoon. Lopulta hänet onnistuttiin vangitsemaan Sielukaivoon. Maailma luuli, että hänestä oli vihdoin päästy lopullisesti eroon. Mutta toisin kävi...
The Legend of Spyro -peleissä Dark Master tekee paluun.
Laulun alkusanoissa puhutaan turturikyyhkyjen kujertelusta.
**Lullaby of Birdland** on jazzpianisti George Shearingin säveltämä ja George David Weissin sanoittama jazzstandardi vuodelta 1952. Laulun nimi (suom. *Birdlandin kehtolaulu*) viittaa jazzsaksofonisti Charlie "Bird" Parkeriin ja hänen mukaanssa nimettyyn newyorkilaiseen Birdland-jazzklubiin. Laulun tunnetuimpia levyttäjiä ovat Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald ja Mel Tormé.

Saukki sanoitti kappaleen suomeksi, ja sen ovat levyttäneet Olavi Virta (1955), Wiola Talvikki (1956) sekä Anneli Sistonen ja Martin Brushane Big Band (1978).

Syntyhistoria
-------------

Vuonna 1952 Birdland-jazzklubin omistaja Morris Levy teki paikallisen WJZ-radioaseman kanssa sopimuksen radiolähetysten tekemisestä hänen klubiltaan. Ohjelmaan tarvittiin tunnuskappale, ja Levy ehdotti erästä kappaletta klubinsa vakiopianistille George Shearingille. Tämä ei pitänyt ehdotuksesta ja lupasi kirjoittaa tarkoitukseen uuden sävelmän. Elämäkertansa (*Lullaby of Birdland – The Autobiography of George Shearing*) mukaan Shearing pohti viikkoja keksimättä mitään sopivaa, kunnes yhtäkkiä illallisella idea kappaleesta tuli hänen mieleensä, ja sävelmä syntyi kymmenessä minuutissa. Shearing kertoo useimman noin sadasta sävelmästään syntyneen vähän samalla tavoin.

Pari vuotta myöhemmin sävelmä sai myös sanoituksen, jonka ensimmäisenä levytti Sarah Vaughan vuonna 1954 trumpetisti Clifford Brownin kanssa:

> *Have you ever heard two turtle doves*
> 
> 
> *Bill and coo when they love?*
> 
> 
> *That’s the kind of magic music we get from our lips*
> 
> 
> *When we kiss*
> 
> 

Ranskalainen lauluyhtye Blue Stars nosti kappaleen vuonna 1956 levymyyntitilaston sijalle 16. Vuonna 1962 Bill Haley & His Comets teki kappaleesta twist-version nimellä "Lullaby of Birdland Twist". Kappale otettiin suosionsa myötä myös Shearingin yhtyeen tunnussävelmäksi, ja siitä tuli Shearingin tunnetuin sävellys ja yksi Sarah Vaughanin eniten esittämä kappale.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Lullaby of Birdland", *Suuri toivelaulukirja 9*, s. 236. Toim. Aapeli Vuoristo. Fazer Musiikki, Suuri suomalainen kirjakerho, 1991.
2. 1 2 3  Lullaby of Birdland (1952) *jazzstandards.com*.
3. ↑  Hakutulos kappaleelle Lullaby of birdland Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 14.6.2018. Viitattu 14.6.2018.
**Salmanassar I** (myös **Šalmānu-ašarēd**) oli Assyrian kuningas 1274–1245 eaa. tai 1263–1233 eaa. Hän kukisti raaoin ottein vallatussa pohjoisessa Urartussa eli Nairissa olleen hurrilaisten kapinan. Assyria miehitti Nairin, jossa joukot ryöstivät ja polttivat asutuskeskuksia, ja tappoivat ihmisiä armotta. Monia sokaistiin. Sotaa käytiin jo silloin raa'alla tavalla. Se oikeutettiin Assur-jumalalan palvonnalla, johon myöhemmin liittyi kiihkokansallismielisyyttä. Salmanassar yritti vallata Mitannin takaisin, ja hänen vastustajansa heettiläiset liittoutuivat Babylonian kanssa. Salmanassarin joukot ajettiin autiomaahan, mistä ne silti yllättäen hyökkäsivät. Mitannin viimeinen hurrilainen kuningas karkasi länteen. Mitannin kaupungit tuhottiin, ja 14 000 kuljetettiin pakkosiirtolaisina pois.

Salmanassar I rakensi uuden pääkaupungin Kalahiin, joka hylättiin hänen kuolemansa jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmisen tarina, Suuri maailmanhistoria, osa 1, Kirjayhtymä 1971.



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Adad-Nirari I** | **Assyrian kuningas**1263–1233 eaa. | Seuraaja:**Tukulti-Ninurta I** |