recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muhoksen hautausmaa** hautausmaa, joka sijaitsee Oulujoen ja Muhosjoen risteyksessä Kirkkosaari-nimisessä saaressa. Nimi viitannee siihen, että saaressa on perimätiedon mukaan sijainnut vaatimaton puukirkko jo keskiajalla. Muhoksen nykyinen kirkko on järjestyksessään Muhoksen kolmas kirkko ja se on valmistunut vuonna 1634. Kirkko sijaitsee lyhyen matkan päässä hautausmaasta Oulujoen varrella. Kirkko on Suomen vanhin ympärivuotisessa käytössä oleva puukirkko. Hautausmaan lisäksi Kirkkosaaressa on uimaranta, venesatama, pururata, vedenpuhdistamo sekä muutama omakotitalo. Kirkkosaaressa sijaitsi myös Metsäntutkimuslaitoksen tilat, mutta toiminta siirtyi Ouluun vuonna 2012.

Hautausmaan historia
--------------------

Kirkkosaareen hautausmaa perustettiin vuonna 1808, kun kirkon ympäristöön hautaaminen alkoi käydä mahdottomaksi. Alkuun vainajat haudattiin uudelle hautausmaalle hyvin vapaasti, miten vain omaiset tahtoivat haudat kaivaa. Kirkkosaaren hautausmaata alettiin hoitamaan virallisesti vasta, kun kirkkotarhaan hautaaminen loppui kokonaan. Vuonna 1897 seurakunta perusti erityisen hautausmaanvartija-haudankaivajan viran ja hautaaminen siirtyi omaisilta hänen vastuulleen. Arkkuhautaus oli tunnettu säätyläisten piirissä jo 1700-luvulla, mutta tavallisen kansan pariin tapa yleistyi vasta 1800-luvulla. Alkuun vainajat kuljetettiin Kirkkosaareen pienellä lautalla. 1930-luvulta vuoteen 1953 vainajien kuljetukseen käytettiin venettä. Silta Kirkkosaaren ja mantereen välille saatiin vuonna 1953.

Tunnettuja hautoja
------------------

Hautausmaalla sijaitsee arkkitehti Juha Palovaaran suunnittelema muualle haudattujen muistomerkki vuodelta 2002. Merkittävien muhoslaisten henkilöiden hautoja ovat muun muassa ensimmäisenä pappina haudattu Niles Pietari Cajaner (1763–1812), kanttori Juho Nurmi (1879–1938), Laitasaaren rukoushuoneen perustaja Kaisa Heikkinen (1862–1952), taiteilija Martti Tarvainen (1860–1951) ja Sentenced-yhtyeen kitaristi Miika Tenkula (1974–2009). Hautausmaalla on myös Pohjolan Poikakodin oppilaiden hautamuistomerkki sekä Päivärinteen parantolassa kuolleiden muistomerkki. Hautausmaan itäpäädyssä sijaitsee ortodoksinen hautausmaa.

Luonto
------

Muhoksen hautausmaan luontoa pidetään kauniina. Maaperä on hiekkavoittoinen ja puusto suurten mäntyjen hallitsemaa. Hautausmaalla kasvaa runsaasti saniaisia.

Lähteet
-------

* Marja-Kaisa Heikkinen 2016. Wanhaa Muhosta – Kotiseutukävely Korilanmäeltä Kirkkosaareen.
* Muhoksen seurakunta
* Ranta, Raimo.  (haettu 23.4.2018)
* (Arkistoitu – Internet Archive) (haettu 23.4.2018)
* (haettu 23.4.2018)
**Mazkeret Batya** on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1883 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14 680.

Maantiede
---------

Paikallinen synagoga.
Mazkeret Batya sijaitsee Israelin rannikkotasangolla Rehovotin kaupungista kaakkoon.

Historia
--------

Valokuva vuoden 1899 paikkeilta.
Mazkeret Batya perustettiin vuonna 1883. Aloitteen perustamisesta teki Edmond de Rothschild. Paikka tunnettiin 1900-luvun alkupuolelle saakka nimellä Ekron raamatullisen paikannimen mukaan, mutta sittemmin se sai uuden nimen Edmond de Rothschildin äidin mukaan. Paikan ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset saapuivat Venäjältä ja he harjoittivat maanviljelyä. Vesivarantojen vähyyden takia paikkakunnan kehitys oli kuitenkin hidasta. 1940-luvulla päästiin kuitenkin hyödyntämään suuria pohjaveden esiintymiä, mikä johti etenkin sitrushedelmien kasvatuksen kasvuun. Israelin itsenäistyttyä vuonna 1948 paikalle alkoi saapua suurempia määriä uusia siirtolaisia.

Väestö
------

Mazkeret Batyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14 680. Vuonna 2002 vastaava luku oli 7 300 ja vuonna 1969 845.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 13 Lif-Mek*, s. 707. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) Central Bureau of Statistics. Viitattu 28.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mazkeret Batya** Wikimedia Commonsissa
**Hernejärvi** on matala, lyhytviipymäinen ja runsashumuksinen läpivirtausjärvi Iisalmen itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 71 kilometriä pohjoiseen. Hernejärveä ympäröi Niuvankylän kulttuurimaisema.

Maantiede
---------

Hernejärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 4,1 kilometriä. Järvi koostuu eteläosan Niuvanselästä, keskiosan varsinaisesta Hernejärvestä ja pohjoisosan Pikkuselästä. Pikkuselkää erottaa muusta järvestä noin 70-hehtaarinen Hernesaari. Pikkuselkää yhdistää eteläisempiin järvenosiin Surmasalmi, Niuvanselkää puolestaan yhdistää pohjoisempiin järvenosiin Tervasalmi. Varsinainen Hernejärvi on järvikokonaisuuden syvin osa, sen keskellä sijaitsee noin kuusi hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on kymmenestä kahteentoista metriä. Pikkuselkä on erittäin matala, ja Niuvanselänkin syvimmät kohdat ovat vain noin neljä metriä. Niuvanselän eteläosan Kainulanlahti sijaitsee Lapinlahden alueella.

Hernesaareen on maantieyhteys Sikalansalmen yli. Saari on viljelty ja asuttu. Pikkuselän keskiosassa sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Hautaluoto. Hernejärven rannoilla on runsaasti maatalousmaata, metsää on eniten Niuvanselän lounaisrannan Niuvanmäen kohdalla

Hernejärveen laskee Matkusjoki pohjoisesta ja Varpasjoki etelästä. Kaakosta Iso-Musta-järveltä virtaa Mustanpuro ja idästä Lauttalammelta Lauttapuro. Koillisesta Pieni-Ihottu-järveltä virtaa Myllypuro Pikkuselän Ihotunlahteen. Hernejärven luoteisrannan Huttulanniemen vieritse laskee Koukunjoki luoteeseen Niskajärveen ja edelleen Viitaanjärveen (86,0 metriä mpy). Varpasjoki on Iisalmen ja Lapinlahden rajajoki.

Hernejärven vesitilavuus on 6 392 000 kuutiometriä. Järven tila on luokiteltu tyydyttäväksi ja sen vesikasvillisuuden tila on tyydyttävä.

Hernejärvi (04.581.1.021) kuuluu Kilpijärven-Hernejärven alueeseen (04.581), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Hernejärvi on Kilpijärven-Hernejärven alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajin on Kilpijärvi ja toiseksi laajin on Viitaanjärvi. Neljänneksi laajin on Nieminen. Alueeseen kuuluu 33 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista neljä on yli neliökilometrin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hernejärvi, vakavesi, Iisalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 27.6.2022.
3. 1 2 3  Hernejärvi. Järviwiki. Viitattu 27.6.2022.
4. ↑  Kilpijärven - Hernejärven alue (04.581). Järviwiki. Viitattu 27.6.2022.
**Onofrion suuri suihkulähde** (kroatiaksi *Velika Onofrijeva česma*) on suihkulähde Dubrovnikin kaupungissa Kroatiassa. Sen suunnitteli napolilainen Onofrio della Cava.

Ragusan tasavallan valtuusto päätti vuonna 1436 rakentaa akveduktijärjestelmän Šumetista Dubrovnikiin. Asiakirjojen perusteella akvekduktin suunnittelu annettiin Andreucius Bulbitolle ja Onofrio della Cavalle. Myöhemmät asiakirjat mainitsevat vain Onofrion, eikä Bulbiton roolia rakenustöissä tiedetä.

Akveduktijärjestelmän lisäksi Onofrio della Cava suunnitteli myös kaksi suihkulähdettä. Suuri suihkulähde rakennettiin vuosina 1438–1440. Se on 16-sivuinen rakennelma, jonka huipulla on milanolaisen Petar Martinovin rakentama kupoli.

Vuoden 1667 maanjäristys vaurioitti suihkulähdettä pahoin. Kupolin huipulla ollut lohikäärmepatsas tuhoutui järistyksessä. Suihkulähteen 16 kaiverrettua kasvoa ovat säilyneet. Niiden suusta pulppuaa vettä altaaseen. Maanjäristyksen jälkeisissä restaurointityöissä ei ole onnistuttu palauttamaan rakennelman alkuperäistä muotoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Onofrio's Fountains - Dubrovnik *Dubrovnikcity.com*. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Large Onofrio Fountain Lonely Planet. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  The Large Onofrios Fountain Turistička zajednica grada Dubrovnika. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Onofrion suuri suihkulähde** Wikimedia Commonsissa
**Onon** (ven. Оно́н) on Amurin vesistöön kuuluva joki Mongoliassa ja Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Ingodan kanssa se muodostaa Šilka-joen. Ononin pituus on 1 032 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 96 200 neliökilometriä. Sen virtaus vaihtelee voimakkaasti. 12 kilometrin päässä joen suusta virtaus on keskimäärin 191 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Hentei-ylängön keskiosasta. Yläjuoksulla se virtaa Hentein–Tšikoin ylängön kautta muodostaen saaria, alajuoksulla Mogoituin ja Borštšovskin harjanteiden välissä. Tärkeimmät sivujoet ovat Hurah-Gol, Borzja, Unda, Agutsa, Kyra ja Aga.

Amurin vesistö, Onon länsilaidalla
Ononin varrella sijaitsevat Akšan, Nižni Tsasutšein ja Olovjannajan piirikeskukset.

Historia
--------

Onon antoi nimensä Ononjoen taistelulle, jonka kiinalaiset ja mongolit kävivät sen rannalla 15. kesäkuuta 1410.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 18*, s. 404. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1974.

Aiheesta muualla
----------------

* Onon Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Kesola** on järvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 25,5 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 26 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilasta kuusi kilometriä länteen.

Maantiede
---------

Kesolan lounais–koillissuuntainen pituus on 1,1 kilometriä. Järvi on saareton ja keskiosastaan huomattavasti leveämpi kuin etelä- ja pohjoisosastaan. Kesolaa reunustaa metsämaa, mutta lähistöllä on myös peltoa, jotka kuormittavat järveä jossain määrin. Kesolan etelärannalta virtaa laskuoja Yrjönselkään, joka sijaitsee noin 200 metriä etelään.

Kesola (23.067.1.011) kuuluu Hirvijoen valuma-alueeseen (23.067), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Kesola on kolmanneksi suurin Hirvijoen alueen 24:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä; se on Hirvijoen alueen läntisiä järviä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kesola, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.5.2021.
3. 1 2  Kesola *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 4.5.2021.
4. ↑  Kesola. Järviwiki. Viitattu 15.5.2021.
5. ↑  Hirvijoen valuma-alue (23.067). Järviwiki. Viitattu 15.5.2021.
**Kaarlo Kustaa Sihvo** (23. helmikuuta 1900 Muolaa – 4. maaliskuuta 1940 Vuosalmi, Äyräpää) oli suomalainen majuri.

Sihvo oli 1920-luvulla ilmavoimien esikuntapäällikkönä ollen aikansa merkittävimpiä ilmastrategian asiantuntijoita Suomessa. Hänen mielestään ilmavoimien tehtävänä ilmasodassa oli olla puhtaasti offensiivinen. 

Sihvo oli talvisodan alkuvaiheessa esikuntatehtävissä, mutta haki sitten rintamajoukkoihin. Hän oli jalkaväkirykmentti 23:n II pataljoonan komentajana. Sihvo kaatui 4. maaliskuuta Äyräpään harjun komentopaikassaan, jonne tuli täysosuma. 

Kustaa Sihvon veli oli jalkaväenkenraali Aarne Sihvo.

Teoksia
-------

* *Kevyt miinanheittäjä*. Otava 1922
* *Miinanheittäjät Suomen armeijassa*. Otava 1923
* *Taistelu ilmasta*. WSOY 1929
* *Ilmavoimien järjestely ja käyttö*. 1932

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet-tietokanta[vanhentunut linkki]
2. ↑  Antti Kuusama : Suomen ilmavoimien hävittäjätaktiikan kehitys 1920- ja 1930-luvuilla, Kandidaatintutkielma, Kadettikurssi 93, huhtikuu 2009, s. 8, 12
3. ↑  Talvisodan upseerit, maaliskuu 1940, Pro Patria
Kustaa Jalkanen.
**Kustaa Jalkanen** (17. toukokuuta 1862 Rautalampi – 23. huhtikuuta 1921 Viitasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko.

Jalkanen osallistui Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyssä Viitasaaren tuomiokunnan edustajana 1904–1905. Myöhemmin, helmikuusta 1911 helmikuuhun 1914, hän toimi Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajana. Hänet valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1911 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan sivistysvaliokunnan jäsen.

Jalkasen vanhemmat olivat talollinen Adam Jalkanen ja Maria Markkanen. Hän oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata ja piti kauppaliikettä Viitasaarella. Vuosina 1890–1915 hän toimi myös Viitasaaren kunnallislautakunnan esimiehenä.

Jalkasen puoliso oli Aurora Kemppainen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895. Kustaa Jalkanen kuoli 58-vuotiaana huhtikuussa 1921.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Kustaa Jalkanen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 105–106. Helsinki: Otava, 1926.
3. ↑  
	* Manninen, Ari T. – Mäkelä, Petteri – Holm, Vesa: *Viitasaaren historia: Savutuvista tietoyhteiskuntaan*, s. 212. Viitasaari: Viitasaaren kaupunki & Viitasaaren seurakunta, 2008. ISBN 978-951-97806-2-7.
4. ↑


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1911–1914 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(28) | 
* Ahmavaara
* Arokallio
* Astala
* Brander
* A. Castrén (1911–1913)
* J. Castrén
* Erkko
* Fränti
* Hannula
* Heiskanen
* Homén
* Hultin
* Jalkanen
* Kaskinen
* Kurikka
* Lilius
* Linna (1913–1914)
* Nuora
* Nylander
* Pennanen
* Pietinen
* Puhakka
* Renvall
* Riihelä
* Saariaho (1913–1914)
* Snellman
* Svinhufvud
* Talas
* Tanttu
* Viljakainen (1911–1913†)

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Adam Tensta** (oikealta nimeltään **Adam Momodou Eriksson Taal**, s. 1. elokuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen rap-artisti.

Biografia
---------

Adam Tensta syntyi Tukholmassa 1. elokuuta 1983. Hänen isänsä oli gambialainen ja äitinsä ruotsinsuomalainen. Adam varttui äitinsä huostassa, sillä hänen isänsä oli heroiiniriippuvainen. Adam varttui Tukholman Tenstan kaupunginosassa, jossa hänen ikäisillään oli normaalia varastaa, tehdä rikoksia ja yleensä lopettaa koulu kesken. Mutta Adam valitsi toisen polun ja löysi hip hopin. Hän sai tuolloin vaikutteita kuullessaan Wu-Tang Clania, Mobb Deepiä ja Nasia sekä Bob Marleytä. Adam otti myöhemmin "Tensta"-nimen osaksi artistinimeään. Adam ei ole tähän päiväänkään asti käyttänyt alkoholia, tupakkaa tai huumeita. Lisäksi hän on vegaani. Adam on myös "A Non Smoking Generation" -yhteisön edustaja. Hän kuuluu myös "Save the Children" -järjestöön.

Adamin debyyttialbumi *It's a Tensta Thing* julkaistiin vuonna 2007, K-Wrek Recordsin kautta. Se voitti myös Grammis-palkinnon.

Adam Tensta vieraili Fintelligensin "Hoida homma" -kappaleen remix versiolla Cheekin ja Asan kanssa.

Vuonna 2011 huhtikuussa Tenstan toinen studioalbumi *Scared of the Dark* julkaistiin. Ensimmäiset singlet levyltä julkaistiin joulukuussa 2010.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *It's a Tensta Thing* (2007)
* *It's a Tensta Thing 2.0 -EP* (2010) (Prime Time Music Oy)

### Singlet

* "Banging on the System" (2006)
* "They Wanna Know" (2007)
* "My Cool" (2007)
* "Before You Know It (mukana Sophia Somajo) (2008)
* "Dopeboy (Do I Look Like I Sell Drugs)" (2008)
* "Ok WOW" (2010)
* "Like a Punk" (2010)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Adam Tensta Myspacessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Cap-Haïtien** eli **Le Cap** (haitiksi *Kap Ayisyen*) on kaupunki Haitin pohjoisrannikolla 130 kilometriä Port-au-Princestä pohjoiseen. Vuoden 2009 arvion mukaan siellä asui 155 505 asukasta.

Kaupunki on perustettu 1670. Koska se sijaitsee lähellä Karibianmeren rantoja, kaupunki on perinteinen Haitin yläluokan lomakohde. Yksi sen lempinimistä on "Haitin golfaajien pääkaupunki".

Cap-Haïtienin asutus keskittyy Cap-Haïtieninlahden rannalle sekä läheisten vuorten juurelle. Yhdysvaltain miehityksen (1915–1934) perintönä kaupungin pohjois-eteläsuuntaiset kadut on edelleen nimetty pelkin kirjaimin (Rue A, Rue B, Rue C....).

Kaupungissa on satoja YK:n toimihenkilöitä muun muassa vaalitarkkailijoita pitämässä järjestystä yllä osana MINUSTAH-operaatiota (UN Stabilization Mission in Haiti).

Lähteet
-------

1. 1 2  Haiti *citypopulation.de*. Viitattu 4.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  Haiti Reference (Arkistoitu versio)
3. ↑  Minustah.org (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cap-Haïtien** Wikimedia Commonsissa
**RUM-139 VL-Asroc** on yhdysvaltalaisen Lockheed Martinin (Loralin) valmistama sukellusveneentorjuntaohjus.

1980-luvun alussa Yhdysvaltain laivasto etsi yhtä korvaavaa järjestelmää pinta-alusten RUR-5 Asroc ja sukellusveneiden UUM-44 Subroc järjestelmille. Suunniteltu RUM/UUM-125 Sea Lance -järjestelmä kuitenkin ajautui teknisiin ja rahoituksellisiin ongelmiin. Järjestelmästä valmistettiin siten ainoastaan sukellusvenejärjestelmä UUM-125A. Pinta-aluksille luotiin Mk 41 VLS -siiloihin soveltuva järjestelmä.

Sopimus RUM-139A VL-Asrocin valmistamisesta tehtiin Goodyearin kanssa vuonna 1983. Loral osti Goodyear Aerospacen ja Lockheed Martin osti 1996 Loralin puolustusteollisuusdivisioonan. Uuden järjestelmän koeammunnat alkoivat 1986 ja järjestelmän piti olla operatiivisessa käytössä 1989. Kehitysohjelma keskeytettiin 1988, kun tehtiin päätös UUM-125A:n pinta-aluksiin soveltuvan version RUM-125A Sea Lance valmistamisesta. Ohjelma oli jäissä vuoteen 1990, jolloin Sea Lance ohjelma lakkautettiin. RUM-139A saatiin operatiiviseen käyttöön 1993.

RUM-139A:n kuuluu RUR-5 ASROC -raketti, jossa on täysin uusi kiinteää polttoainetta käyttävä rakettimoottori. Raketti laukaistaan Mk 41 VLS -järjestelmän siilosta. ASROC:n inertiaohjausta täydentää digitaalinen autopilotti, joka ohjaa lentoa Mk 114 Mod 9 -raketin palokaasujen vektoriohjauksella. Autopilotti tekee järjestelmästä ohjautuvamman kuin aiempi RUR-5 ja mahdollistaa matalamman lentoradan. Taistelulatauksena on Mk 46 Mod 5A -torpedo, joka laskeutuu ennalta lasketussa paikassa laskuvarjolla veteen.

Noin vuonna 1995 torpedon valmistaja Raytheon valmisti matalissa vesissä toimivan variantin Mk 45 Mod 5A(ASW). Vuodesta 1996 alkaen järjestelmän torpedoina ovat toimineet uudistetut torpedot, jolloin järjestelmä tunnus on RUM-139B. Vuodesta 2001 kaikki RUM-139A:t on päivitetty käyttämään uutta torpedoa. RTM-139B on torpedon inertiaohjausta käyttävä variantti.

Vuonna 2001 tunnus RUM-139C varattiin Raytheon Mk 54 Mod 0 -torpedolla varustetulle järjestelmälle. Torpedo otettiin tuotantoon lokakuussa 2004 ja integrointi testaus VL-Asroc-järjestelmään tehtiin 2005.

Järjestelmästä on myös koulutusversiot RTM-139A, RTM-139C ja DRUM-139A.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  designation-systems.net
**Adam Henrik Wallius** (myös: Vallius, Wallijus) (19. syyskuuta 1832 Polvijärvi – 1909) oli seppä ja varhainen suomalaisen ilmailun pioneeri, lentoliidon uranuurtaja. Kertomusten mukaan hän lensi juhannuksena vuonna 1871 omatekoisella lentolaitteella yli sadan metrin matkan.

Wallius oleskeli nuorena miehenä jonkin aikaa Pietarissa, josta hän lienee saanut kipinän lentoinnostukseensa. Polvijärvellä hän rakensi salassa puusta ja kankaasta liitolentolaitteen, jonka siipiä pystyi liikuttamaan käsillä ja pyrstöä polvilla. Lentäjä makasi laitteen rungon päällä vatsallaan. Juhannuksena 1871 Wallius nousi liitolentolaitteellaan ilmaan Polvijärven Lehtovaaran 4 metriä korkealta Kokkokiveltä eli Lentokiveltä ja lensi viereisen suon yli. Lento päättyi, kun Wallius törmäsi koivuun. Hän loukkasi törmäyksessä peukalonsa eikä tiettävästi yrittänyt enää myöhemmin lentää. Vuonna 1873 Wallius muutti Sotkumaan, jossa hän sitten toimi seppänä ja puuseppänä.

Seppo Putkinen ohjasi vuonna 1978 Wallinin vaiheista elokuvan  *Lintumies*.

Walliuksen tytär on näyttelijä Henny Valjus, ja samaa sukua on myös kansanrunoilija Juho Vallius (s. 14.11.1865) eli Vesalan ukko.

Katso myös
----------

* Otto Lilienthal

Lähteet
-------

1. ↑  Unto Martikainen, Muistoja Vesalan ukosta, Pohjois-Karjala, 2020, no 25, sivu 17, julkaistu 24.9.2020
2. ↑  Nähtävyyksiä Polvijärvellä Polvijärven kunta.  Arkistoitu 16.8.2007. Viitattu 22.8.2010.
3. 1 2  Lehtovaara *Polvijärven kunnan kotisivu*. Polvijärven kunta.  Arkistoitu 23.2.2005. Viitattu 23.8.2010.
4. ↑  Lintumies *Elonet*. Viitattu 22.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaista ilmailun pioneeria pidettiin 1800-luvulla hulluna, Yle.fi
**Kabadougoun alue** (ransk. *région du Kabadougou*) on Denguélén piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 14 000 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Odienné. Asukkaita on 193 400 henkeä (vuonna 2014).

Kabadougoun alue rajoittuu pohjoisessa Folonin, idässä Bagouén ja etelässä Worodougoun ja Bafingin alueisiin sekä lännessä Guineaan. Pinnanmuodostusta hallitsevat vuoret, joista korkein on 806 metriä korkea Mont Denguélé. Vesistöjä ovat Baoulé, Sassandra ja Bandama. Ilmasto on sudanilais-guinealainen. Hyötykaivannaisia ovat mangaani, timantit ja kulta.

2010-luvun alussa perustettu alue jakautuu Gbélébanin, Madinanin, Odiennén, Samatiguilan ja Séguélonin departementteihin. Kuntia ovat Bako, Dioulatièdougou, Madinani, Odienné, Samatiguila, Séguélon, Seydougou ja Tiémé. Aliprefektuureja on 15. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit, kaupankäynti ja kaivosteollisuus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, jamssi, maissi, hirssi, durra, fonio, bataatti, maniokki, maapähkinä, vihannekset ja hedelmäpuut. Myytäväksi tuotetaan varsinkin puuvillaa ja cashewpähkinöitä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Zévassossa toimii kultakaivos.

Seudun historiaan kuuluvat Kabadougoun kuningaskunta, Samori Tourén mandinkavaltakunta ja René Caillién tutkimusmatka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kabadougou *Direction générale de la décentralisation et du développement local*.  Arkistoitu 1.10.2020. Viitattu 22.8.2020.
2. ↑  RGPH 2014: Région du Kabadougou *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
3. ↑  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mai 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 22.8.2020.
**RW Edizioni** on italialainen sarjakuvakustantamo, joka julkaisee käännöksiä DC Comicsin, Vertigon ja Madin sarjakuvista. RW:n tuotteet ovat kovakantisia sarjakuva-albumeita ja -romaaneja, joita myydään kirja- ja sarjakuvakaupoissa. Yritys toimii Italian, Alankomaiden, Tanskan ja Suomen markkinoilla.

RW Edizioni on perustettu vuonna 2010 Novaran kaupungissa. Yrityksen nimi tulee egyptin kielen leijonaa tarkoittavasta hieroglyfistä, joka translitteroidaan latinalaisille aakkosille muodossa "*rw*". Leijona esiintyy myös RW:n logossa.

Kustantamo aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2015, kun se sai lisenssin kääntää DC:n sarjakuvia niitä aiemmin julkaisseen Egmontin jälkeen. Ensimmäinen RW:n kustantama albumi oli ensimmäinen osa Neil Gaimanin Sandman-sarjakuvaa. Suomessa yritys käyttää nimeä *RW Kustannus*.

Huhtikuussa 2020 DC Comicsin julkaisuoikeudet siirtyivät RW:ltä Panini Comicsille, ja samalla kustantamo lopetti toimintansa Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tietoja meistä *RW Kustannus*. Viitattu 16.3.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  RW Edizioni *RW Edizioni – Rwedizioni.it*. Viitattu 16.3.2020. (italiaksi)
3. ↑  Pitkä, Jyrki: RW Kustannus käyntiin Sandmanilla *Aavetaajuus*.  9.2.2015. Viitattu 16.3.2020.
4. ↑  RW Kustannus - Toiminta lopetettu *Facebook*. Viitattu 2.4.2020.
Adam Sołtys
**Adam Sołtys** (4. heinäkuuta 1890 Lviv – 6. heinäkuuta 1968 Lviv) oli puolalainen kapellimestari, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän oli säveltäjä Mieczysław Sołtysin poika.

Sołtys opiskeli kuusivuotiaasta saakka viulunsoittoa ja musiikin teoriaa isänsä sekä pianonsoittoa äitinsä johdolla. Vuosina 1904–1911 hän suoritti konservatorio-opinnot Lvivissä; viulunsoittoa hän opiskeli tuolloin Maurycy Wolfsthalin luokalla ja teoria-aineita isänsä johdolla. Vuodesta 1911 hän opiskeli Berliinin oppilaitoksissa sävellystä Robert Kahnin, Karl Leopold Wolfin ja Georg Schumannin, orkesterinjohtoa Rudolf Krasseltin sekä musiikkitiedettä Johannes Wolfin, Carl Stumpfin ja Hermann Kretzschmarin johdolla. Hän sai tohtorinarvon vuonna 1921.

Palattuaan Lviviin Sołtys aloitti työskentelyn konservatoriossa harmonian, kontrapunktin ja sävellyksen professorina. Vuonna 1927 hän istui ensimmäisen kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun tuomariston jäsenenä Varsovassa. Vuonna 1929 isänsä kuoltua hän nousi konservatorion johtoon. Vuodesta 1933 Sołtys toimi Lvivin filharmonikkojen taiteellisena johtajana. Hänen ohjelmistoonsa kapellimestarina kuului teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachista, Ludwig Beethovenista ja Johannes Brahmsista aikansa säveltäjien musiikkiin. Hän toi esiin teoksia myös sellaisilta puolalaisilta säveltäjiltä kuin Grzegorz Fitelbergilta, Mieczysław Karłowiczilta, Witold Maliszewskilta, Zygmunt Noskowskilta, Ludomir Różyckilta ja Karol Szymanowskilta. Vuodesta 1936 Sołtys johti Lvivin puolalaisen radioaseman musiikkiosastoa.

Toisen maailmansodan jälkeen Sołtys työskenteli Lvivin konservatoriossa elämänsä loppuun saakka. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Józef Michał Chomiński, Roman Palester, Jerzy Kołaczkowski, Witold Krzemieński, Stanisław Skrowaczewski, Tadeusz Machl, Andrzej Nikodemowicz, Zofia Iszkowska ja Zofia Lissa. Sołtys toimi myös kapellimestarina Lvivin filharmonikoissa sekä ooppera- ja balettiteatterissa. Hän esiintyi vierailevana kapellimestarina lisäksi Kiovassa. Sołtys sai Puolan kultaisen ansioristin vuonna 1933 ja Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1953. Sołtys haudattiin Lvivin Lytšakivskyi-hautausmaalle.

Sołtysin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa yksinlauluja, sonaatti viululle ja pianolle (1916, 1925) sekä sinfoniat nro 1 (uruille ja orkesterille, 1922–1925) ja nro 2 (1945).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Adam Sołtys Culture.pl


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
Right Said Fred vuonna 2008.
**Right Said Fred** on lontoolainen, pop-yhtye. Heidän ensimmäinen singlensä oli listaykkönen monessa maassa, mutta myöhemmät julkaisut eivät ole saaneet yhtä suurta menestystä. Yhtyeen perustivat veljekset Richard (s. 1953) ja Fred (s. 1956) Fairbrass vuonna 1989. Heidän kanssaan yhtyeen perustivat kitaristi Dan Kruse ja rumpali Ray Weston, mutta he molemmat jättivät yhtyeen ennen ensilevyn julkaisua. Yhtyeeseen liittyi vuonna 1991 kitaristi Rob Manzoli.

Yhtyeen ensimmäinen single "I'm too sexy" ilmestyi heinäkuussa 1991 ja se oli listaykkönen 32 maassa , muiden muassa Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 listalla. Laulu kertoo veljesten omistamalla kuntosalilla patsastelevista itseään täynnä olevista lihaskimpuista. Ensilevy Up ilmestyi maaliskuussa 1992 ja nousi myös listoille monessa maassa. Ensilevyltä julkaistiin neljä singleä, jotka olivat menestyksiä, mutta muut levyt singleineen eivät enää osoittautuneet vastaaviksi menestyksiksi.

Diskografia
-----------

* Up (maaliskuu 1992)
* Sex and travel (marraskuu 1993)
* Smashing! (1996)
* Fredhead (lokakuu 2001)
* Stand up (elokuu 2002)
* For sale (tammikuu 2006)
* I'm Celebrity (lokakuu 2008)
* Stop the World (toukokuu 2011)
* Exactly! (helmikuu 2017)

Lähteet
-------

1. 1 2  rightsaidfred.com: About Right Said Fred *rightsaidfred.com*. Viitattu 1.10.2020.
2. ↑  LA Times: Right Said Fred: a model trio *latimes.com*. Viitattu 1.10.2020. en
Dollywood Express
**Dollywood** on vuonna 1986 avattu huvipuisto. Se sijaitsee Pigeon Forgen pikkukaupungissa Tennesseen itäosassa Yhdysvalloissa. Dollywoodin omistavat muusikko Dolly Parton ja Herschend Family Entertainment.

Dollywoodin edeltäjiä olivat Rebel Railroad (1961–1970), Goldrush Junction (1970–1976), Goldrush (1976–1977) ja Silver Dollar City (1977–1985). Dolly Parton osti Silver Dollar Cityn 1986, sillä hän halusi kehittää synnyinseutunsa elinkeinoelämää. Dollywood Co./Dollywood Splash Country on noin 4 000 työntekijällään itäisen Tennesseen suurimpia työllistäjiä.

Tavanomaisten huvipuistolaitteiden ohella Dollywood tarjoaa läpileikkauksen Smoky Mountainin alueen kulttuurista ja eritoten musiikista. Puistossa järjestetään vuosittain useita musikaaleja ja konsertteja. Southern Gospel Museum and Hall of Fame toimii niin ikään Dollywoodin alueella.

Dollywoodin vuotuisia tapahtumia ovat muun muassa kesäisin järjestettävä Night of Many Colors, joka on ilotulitusta musiikin säestyksellä. Keväisin järjestetään kansainvälinen Festival of Nations. Joulun alla järjestetään Smoky Mountain Christmas. Muita tapahtumia ovat Kidsfest, Barbeque and Bluegrass Festival, National Gospel ja Harvest Celebration.

Dollywood käsittää myös toukokuussa 2001 avatun vesipuiston Dollywood's Splash Country. Kokonaisuuteen kuuluu myös Dollywood's DreamMore Resort and Spa ja Dolly Parton's Stampede Dinner Attraction.

Dollywood on jaettu yhteentoista temaattiseen alueeseen:

* Showstreet
* Rivertown Junction
* Craftsman's Valley
* The Village (aiemmin Village Square)
* Country Fair (aiemmin Fun Country)
* Timber Canyon (aiemmin Thunderhead Gap)
* Jukebox Junction
* Owens Farm (aiemmin Daydream Ridge 1987–1999, Dreamland Forest 2000–2010)
* Adventures in Imagination (aiemmin Dollywood Boulevard)
* Wilderness Pass
* Wildwood Grove

Dollywood on voittanut useita palkintoja. Vuonna 2018 USA Today -lehden lukijat äänestivät sen sijalle kuusi Yhdysvaltojen satojen huvipuistojen joukosta (Readers' Choice).

Lähteet
-------

1. ↑  Dollywood *timelines.home.insightbb.com*.  Arkistoitu 10.7.2006. Viitattu 16.1.2021.
2. ↑  Largest Employers *Eteda.org*. Viitattu 16.1.2021.
3. ↑  Best Amusement Park (2018) *10best.com*. Viitattu 16.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dollywood** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dollywood 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz place

 |

 |
Alex Band
**Alexander Max Band** (s. 8. kesäkuuta 1981) on Los Angelesista kotoisin oleva laulaja, joka on tunnettu The Calling-yhtyeen keulakuvana ja vokalistina. Alex on puolijuutalainen ja kasvatettu juutalaiseksi. Band nai näyttelijätär Jennifer Skyn heinäkuussa 2004 ja erosi vuonna 2008.

Alexin johtama yhtye, The Calling, on julkaissut kaksi albumia: Camino Palmero (levyn hittejä mm. "Wherever You Will Go", "Adrienne" sekä "Could It Be Any Harder"), sekä Two (levyn hittejä mm. "Our Lives", "Things Will Go My Way" ja "Anything", jonka videolla nähdään myös Alex Bandin vaimo, Jennifer Sky). 

Hänen isänsä on pienen budjetin kauhuelokuvien ohjaaja, Charles Band. Kun Alex oli pieni, hän liikkui yhdessä Demi Mooren kanssa, joka näytteli Alexin isän aikaisemmissa elokuvissa. Hänen perheensä omistaa linnan Giovessa, Italiassa.

Alexin ääntä käytettiin 'The Tonight Show With Jay Leno'-nimisessä ohjelmassa sen jälkeen kun Leno soitti Bandille ja nämä puhuivat puhelimen välityksellä. Band myös oli Carlos Santanan singlellä, "Why Don't You and I". Kappale on alun perin Chad Kroegerin kirjoittama ja laulama Santana's Shamanille. Kuitenkin, kun Arista päätti julkaista laulun singlenä kesällä 2003, Kroegerin levy-yhtiö, Roadrunner, perui luvan perustelemalla sen sillä, että Kroegerin esiintyminen tällä "korkeaprofiilisella singlellä" veisi jännityksen Nickelbackin seuraavan levyn julkaisulta. Kroeger suositteli The Callingin Alex Bandia, toista Arista artistia, tilalle singlen uudelleennauhoituksiin.

Band on viime aikoina ilmoittanut hänen aikeistaan lähteä soolouralle laittamalla The Callingin tauolle joksikin aikaa. Hän on kirjoittanut lauluja hänen debyyttisooloalbumilleen, ja suunnittelee kiertuetta vuodelle 2006 tukeakseen albumiaan. Hänen kiertueensa tulee sisältämään uutta materiaalia, mutta Alex on myös vahvistanut, että The Callingin materiaalia tullaan vielä kuulemaan.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* We've All Been There (2010)

### EP:t

* Alex Band EP (2008)
* After the Storm (2012)

### Singlet

* Coming Home (2007)
* Only One (2008)
* Silent Night (2009)
* Tonight (2010)
* Without You (2010)
* Only One (2010, Eurooppalainen julkaisu)
* Euphoria (2011, Saksalainen julkaisu)

Aiheesta muualla
----------------

* Alex Bandin virallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Callingin viralliset sivut
* iBaller.com/Alex Band (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Ketty Lester vuonna 1958
**Ketty Lester** (oikealta nimeltään **Revoyda Frierson**, s. 6. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.

Ura
---

Yksi Lesterin tunnetuimmista kappaleista on "Love Letters" vuodelta 1962. 1960-luvun alussa Lester teki kiertueen Eurooppaan Cab Calloway’s Orchestran kanssa ja sai sen myötä paljon positiivista julkisuutta itselleen. 1960-luvulla hän esiintyi Broadway-musikaalissa *Cabin in the Sky*. Lester on levyttänyt muutaman albumin, kuten *The Soul of Me*, *Where is Love?*, *When a Woman Loves a Man*.

Kun levyttäminen ei enää Lesteriltä onnistunut,*selvennä* hän aloitti toisen asian, jota rakasti: näyttelemisen. Lester näytteli Hester-Sue Terhunea *Pieni talo preerialla* -sarjassa ja näytteli myös *Onnen päivissä*, *L.A. Lawssa*, *Sairaalan sykkeessä* ja *Hill Street Bluesissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kylästä. Kivikautisesta asuinpaikasta katso Dolní Věstonice (arkeologia).*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Dolní Věstonice** (saks. *Unterwisternitz*) on kylä Etelä-Määrin läänissä Tšekin tasavallassa. Vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 310 asukasta. Kylän lähistöllä on jääkauden aikaisia arkeologisia kaivauspaikkoja. Paikalla on asunut mammutinmetsästäjiä, ja esinelöytöihin kuuluu kolmen hengen hauta ja Dolní Věstonicen Venus.

Paikalle rakennettiin Suur-Määrin aikana linnoitus. Paikka on mainittu kirjallisissa dokumenteissa vuonna 1312. 1200-luvulla paikalla asui saksalaisia. Vuonna 1460 Dolní Věstonice sai kaupunkioikeudet. 1500-luvun alusta Saksasta ja Sveitsistä karkotetut anapabtistien lahkoon kuuluneet *habanit* asettuivat seudulle. Heidät karkotettiin jälleen 1622.

Vaikka seudulta oli jo aiemminkin löytynyt esihistoriallisia taide-esineitä, viralliset arkeologiset tutkimukset alkoivat 1924. Kylästä tuli arkeologiasta, viinistä, arkkitehtuurista ja perinteisistä asuista kiinnostuneiden matkailijoiden kohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Dolní Věstonice *citypopulation.de*. Viitattu 18.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dolní Věstonice**.
* Kylän sivusto (tšekiksi)
* Valokuvia seudulta ja arkeologisista esineistä (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Dolores Delgado García** (s. 1962 Madrid) on espanjalainen poliitikko. Delgado on Espanjan oikeusministeri kesäkuusta 2018 lähtien.

Aiemmin Delgado toimi 25 vuoden ajan Espanjan valtakunnallisen ylioikeuden (*Audiencia Nacional*) syyttäjänä. Hän työskenteli huumeiden laittoman kaupan ja ETAn terrorismin parissa. Hän oli jihadismi-terrorismin koordinoiva syyttäjä.

Vuonna 2007 Delgado toimi syyttäjänä Argentiinan entisen upseerin Adolfo Scilingon oikeusjutussa, jossa tämä tuomittiin vankeuteen rikoksesta ihmisyyttä vastaan. Vuonna 2013 Delgado vastusti Hervé Falcianin luovutusta Sveitsiin.

Delgado on suorittanut oikeustieteen tutkinnon.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) *transparencia.gob.es*. Viitattu 7.10.2018 (espanjaksi)
2. 1 2   *huffington.post*. Viitattu 7.10.2018 (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dolores Delgado** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |

 |
Vinyylilevyn pintaa. RIAA-korjauksen avulla levyyn on saatu enemmän ääntä tallennettua. (Punainen viivasto on millimetriasteikko.)
**RIAA-korjain** oikaisee LP-levyä toistettaessa levyn tallennuksen aikana tehdyn suodatuksen eli RIAA-esikorostuksen taajuusvasteen alkuperäisen musiikkitallennuksen mukaiseksi. Korjain on yleensä integroitu äänipäätevahvistimen esivahvistimessa magneettiselle äänirasialle tarkoitettuun levysoitinliitäntään.

RIAA-taajuuskorjaus on analogisisissa äänilevyissä ja levysoittimissa käytetty taajuuskorjaustapa. Se määrittelee ääntä levylle tallennettaessa ja levyltä toistettaessa käytettävät taajuuskorjaukset. Tallennuksen aikana matalia ääniä vaimennetaan ja toiston aikana vastaavasti vahvistetaan. Tämän avulla uran aaltoilun amplitudi levyllä pienenee ja urat voidaan kaivertaa levyn pintaan tiheään ilman että ne koskettavat toisiaan.

Vuonna 1954 standartoitu RIAA-korjaus ei heti yleistynyt. Siksi monissa 1930-1970 vuosien levyissä on äänitteitä, jotka tehtiin levy-yhtiön omalla taajuuskorjaustavalla. Erillisessä RIAA-korjaimessa voi olla mahdollisuus valita, minkälaista taajuuskorjausta käyttää.

Lähteet
-------

1. ↑  RIAA BACKGROUND *euronet.nl*.  Arkistoitu 14.5.2011. Viitattu 27.12.2010. Eng.
2. ↑  RIAA Curve: The 1954 Turntable Equalization Standard That Still Matters *ledgernote.com*. Viitattu 4.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  HIFImaailma 1/2013 s. 38

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RIAA-korjain** Wikimedia Commonsissa
Sytokromi c, hemi keskellä.
**Sytokromi c** (*cyt c*) on useimmissa soluissa esiintyvä pieni hemiproteiini, joka osallistuu soluhengitykseen. Se koostuu melko lyhyestä peptidiketjusta ja hemistä. Hemi puolestaan koostuu raudasta ja porfyriinirenkaasta, ja toimii niin sanottuna prosteettisena ryhmänä.

Sytokromi c:n hemiosan rauta-atomin hapetustila voi muuttua Fe2+ {\displaystyle \leftrightarrow } Fe3+, joten se voi osallistua solun hapetus-pelkistysreaktioihin elektroninsiirtäjänä. Sytokromi c on solulle tyypillisen elektroninsiirtoketjun osa. Se on keskeisessä roolissa solun aerobisessa metaboliassa (soluhengitys) mitokondrion hengitysketjun yhtenä komponenttina, jossa se siirtää elektroneja kompleksista III kompleksiin IV. Tästä elektronit siirtyvät hapelle, joka yhtyessään vedyn kanssa muodostaa vettä. Sytokromi c on hyvin veteen liukeneva toisin kuin muut sytokromit.

Sytokromi c:n diversiteetti ja evoluutio
----------------------------------------

Sytokromi c:n peptidiosan massa on yli 12 000 daltonia, ja se koostuu noin sadasta aminohaposta. Koko vaihtelee jonkin verran eri eliöryhmissä. Pisimmän tunnetun sytokromi c:n pituus on 113 aminohappoa, joka vastaa geenissä 339 emäsparia. Vehnällä on 112 ja ihmisellä 104 aminohappoa. Selkärankaisten sytokromi c:t ovat kaikki jokseenkin saman kokoisia..

Vaikka sytokromi-c voi olla eri eliöillä hyvinkin erilainen, lähisukuisilla lajeilla aminohappojärjestys on suhteellisesti hyvin vakaa. Ihmisen ja simpanssin sytokromi c:t ovat identtisiä. Reesusmakakin ja ihmisen välillä on vain yhden aminohapon ero. Myös kanalla ja kalkkunalla on identtiset sytokromi c:t. Proteiinin muutosnopeudeksi evoluutiossa on arvioitu noin 0,05 aminohappomuutosta miljoonaa vuotta kohden.

Kuitenkin vain osa aminohapoista voi muuttua, jottei proteiini kokonaan lakkaisi toimimasta. Suurimmat aminohappotason erot, esim. bakteerien ja selkärankaisten välillä, ovat näin noin 64–69 %.

Pienikokoinen sytokromi c oli ensimmäisiä proteiineja, joiden rakenne selvitettiin laajasti suuressa joukossa eliöitä, ja sillä oli siksi tärkeä osa varhaisessa molekyylievoluution ja molekyylisystematiikan tutkimuksessa.

Katso myös
----------

* Sytokromi P450

Lähteet
-------

1. ↑  Juhani Lokki, Anssi Saura, P.M.A. Tigerstedt, Evoluutio ja populaatiot, WSOY Porvoo 1986, ISBN 9510135720
2. 1 2 3 4  Stone, Linda & Lurquin, Paul F. & Cavalli-Sforza, Luigi Luca: *Genes, Culture, and Human Evolution: A Synthesis*, s. 79. Wiley-Blackwell, 2007. ISBN 1405150890. Teoksen verkkoversio (viitattu 18.6.2009).
3. ↑  KE0026 Biochemistry Labs Computer lab: Bioinformatics 2 - Understanding protein 3D structure Introduction (Arkistoitu – Internet Archive) Uppsala University.
**Alex Cavallini** (o.s. **Rigsby**, s. 3. tammikuuta 1992 Delafield, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin sekä MM-kilpailuissa viisi kultaa. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut CWHL-seura Calgary Infernoa.

Cavallini voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2021. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2009 ja hopeaa vuonna 2010, ja molemmilla kerroilla hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.

Cavallini on seuratasolla edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2010–2014, Minnesota Whitecapsiä vuosina 2014–2017 ja Calgary Infernoa kaudella 2018–2019.

Alex Cavallinin appi on lähes 600 NHL:n runkosarjaottelua pelannut Gino Cavallini.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alex Cavallini *Olympics.com*.  Arkistoitu 14.2.2022. Viitattu 14.2.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Alex Rigsby *Team USA*. United States Olympic Committee. Viitattu 5.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  United States IIHF. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Teiskonlahti, Kirsi: Jo kertaalleen mestaruutta juhlinut Naisleijonat taipui MM-hopealle värikkäiden vaiheiden jälkeen – Yhdysvallat vei voiton voittomaalikisassa  15.4.2019. Yle. Viitattu 15.4.2019.
5. 1 2 3 4  Alex Cavallini *USA Hockey*. Viitattu 14.2.2022. (englanniksi)
6. ↑  Gino Cavallini *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Slovakian demokraattinen ja kristillinen liitto – Demokraattinen puolue**  (slovakiksi *Slovenská demokratická a kresťanská únia - Demokratická strana*, SDKÚ-DS) oli slovakialainen puolue, joka oli toiminnassa 2000–2018. Ennen yhdistymistä Demokraattisen puolueen kanssa 21. tammikuuta 2006 se tunnettiin nimellä **Demokraattinen ja kristillinen liitto** (SDKÚ).

SDKÚ-DS:n johtaja Mikuláš Dzurinda oli pääministerinä 2002–2006. Aliancia Nového Občana (ANO) oli mukana hallituksessa syyskuuhun 2005 ja Kresťanskodemokratické hnutie (KDH) helmikuuhun 2006.

Dzurindaa seurasi puolueen johdossa Iveta Radičová vuoden 2010 vaaleja varten.

SDKÚ-DS oli sekä kristillisdemokraattinen että konservatiivinen ja Euroopan kansanpuolueen jäsen.

Vaalitulokset
-------------

* 2002: 15,09 % äänistä ja 28/150 paikkaa
* 2004 (Euroopan parlamentti) 17,09 %, 3/13 paikkaa
* 2006: 18,4 % ja 31/150 paikkaa
* 2009: (Euroopan parlamentti) 16,98 %, 2/13 paikkaa
* 2010: 15,4 % ja 28/150 paikkaa
* 2012: 6,1 % ja 11/150 paikkaa.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* www.sdku-ds.sk
**Amalie Emmy Noether** (23. maaliskuuta 1882 Erlangen, Baijeri, Saksa – 14. huhtikuuta 1935 Bryn Mawr, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli saksalainen matemaatikko ja fyysikko.

Noether oli juutalaista sukua, ja hänen isänsä Max Noether oli matematiikan professori. Emmy Noether valmistui ranskan ja englannin kielten opettajaksi, mutta väitteli kuitenkin matematiikan tohtoriksi 25-vuotiaana Erlangenin yliopistosta. Hän siirtyi David Hilbertin ja Felix Kleinin kutsusta Göttingenin yliopistoon, ja siellä samaan aikaan suhteellisuusteoriaa kehitellyt Albert Einstein kiinnitti häneen huomiota. Silloisen käytännön mukaan naiset eivät saaneet toimia yliopistonopettajina, joten Noether oli nimellisesti Hilbertin assistentti ja pääsi sillä varjolla opettamaan. Vuonna 1919 kyseistä käytäntöä muutettiin.

Hitlerin päästyä valtaan 1933 Noether joutui lähtemään Yhdysvaltoihin, jossa hän opetti Bryn Mawrin Collegessa ja toimi vierailevana luennoitsijana Princetonissa arvostetussa Institute for Advanced Studyssa. Huhtikuussa 1934 häneltä leikattiin munasarjakysta, ja yllättäen hän menehtyi komplikaatioihin pian leikkauksen jälkeen.

Nykyaikainen algebra ja sitä kautta kaikki matematiikan alat pohjautuvat Noetherin ajattelutapoihin *lähde?*. Hänen mukaansa on nimetty Noetherin renkaat.

Fysiikan alalla Noether todisti teoreeman, joka kantaa nykyisin hänen nimeään ja jonka mukaan jokaista fysiikan lakeihin liittyvää yleistä symmetriaominaisuutta vastaa jonkin suureen yleinen säilymislaki. Tällaisia symmetriaominaisuuksia ovat esimerkiksi lakien riippumattomuus ajasta, paikasta ja suunnasta, ja näitä vastaavat energian, liikemäärän ja pyörimismäärän säilymislait.

Emmy Noetherin julkaisematon käsikirjoitus ja muita papereita on löytynyt Turun yliopiston kirjastosta akateemikko Rolf Nevanlinnan sinne aikoinaan toimittamien papereiden joukosta. Niiden arvellaan päätyneen sinne Noetherin Neuvostoliittoon siirtyneen veljen Fritz Noetherin papereiden joukossa. Tarkempaa tietoa papereiden kulkeutumisesta Suomeen ei ole, vain arvailuja.

Lähteet
-------

* Tauno Metsänkylä, Kohtalona Hitler ja Stalin, Suomen Kuvalehti, 35/2007 s. 48–51.

### Viitteet

1. 1 2  Emmy Noether *britannica.com*.  Britannica.com. Viitattu 3.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |