recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko Yhdysvalloissa |
|  |
| Osavaltiot ja liittopiiri
* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New Mexico
* New York
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Texas
* Tennessee
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington (DC)
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
 |
| Saarialueet
* Amerikan Samoa
* Guam
* Pohjois-Mariaanit
* Puerto Rico
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Rhode Islandin osavaltiossa** Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Rhode Islandin suurin uskonto. 75 prosenttia Rhode Islandin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.

Tunnustuskunnat
---------------

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on katolisuus: katoliseen kirkkoon kuuluu 42 prosenttia väestöstä.

Toiseksi suurin suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 14 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 14 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 2 prosenttia väestöstä.

Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Mormoneihin kuuluu noin prosentti väestöstä ja Jehovan todistajiin 2 prosenttia väestöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Religious landscape study 2014: Rhode Island *Pew Research Center*.  2014. Viitattu 26.9.2023.
**Kaarlo Edvard Österbladh** (27. lokakuuta 1878 Lumijoki – 31. joulukuuta 1943 Turku) oli suomalainen arkistonhoitaja ja historiantutkija, joka perehtyi erityisesti kirkkohistoriaan.

Österbladhin vanhemmat olivat kirkkoherra Josef Österbladh ja Maria Magdalena Schroderus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja suoritti teologian erotutkinnon 1907, toimien valtionarkiston virkamiehenä 1907–1908 ja 1909–1910, Kirkollisviraston leski- ja orpokassan kamreerina 1911–1919, Turun tuomiokapitulin notaarina 1914–1920, Turun suomalaisen yliopistoseuran ja sitten Turun yliopiston rahastonhoitajana 1919–1932 ja viimeksi mainitusta vuodesta ajoittain myös pankkimiehenä. Östebladh harrasti 1700-luvun kirkkohistorian tutkimusta ja julkaisi jo 1911 *Turun tuomiokapitulin luettelon*. 1929 hän tuli filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi), väitöskirjan aiheenaan Johan Browallius. Seuraavana vuonna hänet valittiin Turun maakunta-arkiston vt. hoitajaksi ja 1932 vakinaiseksi. Österbladh toimi Turun yliopiston historian dosenttina 1932–1940. Arkistotutkimustensa perusteella hän julkaisi tutkimuksen *Pappissääty Suomen valtiopäivillä 1809–1906* (1939–1942) sekä lähdekokoelman *K.F. Mennanderin lähettämiä ja saamia kirjeitä I-III* (1939–1942). Helsingin yliopisto myönsi Österbladhille kunniatohtorin arvon 1942.

Österbladhin puoliso vuodesta 1912 oli Ellen Emerentia Ahlström.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 855. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

Aiheesta muualla
----------------

* Turun maakunta-arkisto 80 vuotta[vanhentunut linkki] (Viitattu 10.4.2013)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Puola
* Vatikaani

 |

 |
**Diogo Ferreira Salomão** (s. 14. syyskuuta 1988, Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaassaan Sporting CP:ssä vasempana laitahyökkääjänä.

Ura
---

Amadorassa syntynyt Salomão pelasi junioriuransa aikana kolmessa eri joukkueessa. Aikuisten tasolla hän debytoi vuonna 2007, jolloin auttoi heti ensimmäisellä kaudellaan Casa Pia AC:ta nousemaan Portugalin 4. divisioonaan.

Kaudella 2009–2010 Salomão aloitti yhtä lukuun ottamatta kaikki joukkueensa ottelut, kun Real Sport Clube sijoittui maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sijalle 12. Tämän kauden jälkeen hän teki sopimuksen maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Sporting CP:n kanssa.

Salomão debytoi Primeira Ligassa 26. syyskuuta 2010 pelaten 45 minuuttia 1–1-tasapeliin päättyneessä kotiottelussa CD Nacionalia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 23 ottelua mukaan luettuna Eurooppa-liigan lohkovaiheessa pelatut kaksi kotiottelua PFK Levski Sofiaa sekä KAA Gentiä vastaan. Vaikkei hän päässytkään aloittamaan säännöllisesti, moni vertasi häntä Portugalin maajoukkuepelaaja Naniin.

28. kesäkuuta 2011 Sportingin uusi pomo Domingos Paciência lainasi Salomãon kaudeksi espanjalaiseen Deportivo de La Coruñaan, kun Sportingissa oli ylitarjontaa nuorista pelaajista. Hän teki neljä maalia ja aloitti 16 ottelussa sekä pelasi yhteensä 1475 minuuttia. Hänet lainattiin joukkueeseen takaisin vain vuosi myöhemmin.

Salomão lainattiin *Deporiin* uudelleen kaudella 2012–2013 yhdessä toisen Sporting-pelaaja André Santosin kanssa. Hän debytoi korkeimmalla sarjatasolla 20. lokakuuta 2012, kun pelasi 11 minuuttia FC Barcelonaa vastaan kärsityssä 4–5-kotitappiossa.

Salomão palasi Sportingiin kesällä 2013, jolloin hänet siirrettiin pelaamaan kakkosjoukkueeseen 2. divisioonaan. 18. tammikuuta 2014 hän palasi jälleen väliaikaisella lainasopimuksella Deportivoon. 23. heinäkuuta sopimusta jatkettiin vielä yhdellä vuodella.

23. toukokuuta 2015 vasta kuudetta liigaotteluaan pelannut Salomão teki 76. minuutilla maalin ja auttoi joukkueensa FC Barcelonaa vastaan 2–2-tasapeliin, joka esti joukkueen putoamisen alemmalle sarjatasolle.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  Juan L. Cudeiro: La banda, propiedad de Salomão  27.10.2011. El País. Viitattu 21.11.2015. (espanjaksi)
2. ↑  Deportivo: llega cedido Salomao.  28.6.2011. EsFUTBOL.  Arkistoitu 22.11.2015. Viitattu 21.11.2015. (espanjaksi)
3. ↑  Deportivo 4-5 Barcelona: Messi hits hat-trick as the Riazor rains goals  20.10.2012. Goal.com. Viitattu 21.11.2015. (englanniksi)
4. ↑  Llega Toché, vuelve Salomão  18.1.2014. Goal.com. Viitattu 21.11.2015. (espanjaksi)
5. ↑  Diogo Salomão refuerza al Deportivo  23.7.2014. Deportivo. Viitattu 21.11.2015. (espanjaksi)
6. ↑  El Barça indulta al Dépor  23.5.2015. Marca. Viitattu 21.11.2015. (espanjaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Diogo Salomão
**Vouraïkós** (kreik. Βουραϊκός), antiikin **Buraikos** (m.kreik. Βουραϊκός, *Būraikos* tai *Bouraikos*, lat. *Buraicus*) ja **Erasinos** (m.kreik. Ἐρασῖνος, lat. *Erasinus*), on joki, joka virtaa Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on noin 40 kilometriä. Joki saa alkunsa Aroánia- eli Chelmósvuorilta Priólithoksen kylän läheltä ja laskee Korintinlahteen lähellä Diakoptón kaupunkia.

Vouraïkóksen rotko.
Vouraïkós-joki virtaa Aroánia-vuoren länsipuolelta ja Erýmanthos-vuoren itäpuolelta. Kulkiessaan vuoriston läpi joki muodostaa *Vouraïkóksen rotkon*. Se sijaitsee Áno ja Káto Zachloroún sekä Kalávrytan välillä. Rotko kuuluu Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuistoon.

Kreikkalaisessa mytologiassa joki on saanut nimensä Bura (Boura) -nimisestä neidosta, joka asui meren rannalla. Herakles rakastui tähän ja raivasi rotkon päästäkseen rannikolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Smith, William: "Bura, Buraicus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Smith, William: "Erasinus (3)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3  Vouraikos Gorge *Greeka.com*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Rotkon sijainti: 38°02′46″N, 22°07′45″E
5. ↑  The National Park *Management Body of Chelmos-Vouraikos*.  Arkistoitu 4.9.2018. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vouraïkós** Wikimedia Commonsissa
**Glukaani** on polysakkaridi, joka on muodostunut glukoosista. Sen voi olla glykogeenin, tärkkelyksen tai selluloosan muodossa. Se toimii eliöiden vararavintona.

Beetaglukaani on muodostunut, kun glukoosista on muodostunut pitkiä molekyyliketjuja ja se on D-glukoosimonomeerien polysakkaridi. Sitä sisältävät useat ruohovartiset kasvit, puut, levät, sienet, bakteerit ja hiivat. Beetaglukaani ehkäisee sepelvaltimotautia, alentaa verenpainetta ja vahvistaa ihon vastustuskykyä. Markkinoilla on saatavana tuotteita, jotka sisältävät beetaglukaania. Beetaglukaani muodostaa ihmisen suolitossa veteen sekoittuneena geeliä, jolloin se ehkäisee kolesterolin imeytymistä elimistöön. Se myös sitoo kolesterolin ainesosana olevia sappihappoja. Beetaglukaania on muun muassa ohrassa ja kaurassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rauno Tirri, Juhani Lehtonen, Risto Lemmettyinen, Seppo Pihakaski, Petter Portin: *Biologian sanakirja*, s. 142. Otava, 1993. ISBN 951-1-11390-9.
2. ↑  Mikä on beetaglukaani *Suomalaiset Natur apatykan verkkosivut*. Natur apatyka. Viitattu 10.7.2023. [vanhentunut linkki]
3. ↑  beetaglukaani Myllyn paras. Viitattu 10.7.2023.
**Gradle** on käännösautomaation työkalu, joka tukee kehitystä useilla ohjelmointikielillä. Gradle integroituu eri ohjelmointiympäristöihin ja jatkuvan integraation järjestelmiin.  Gradlen tukemiin ohjelmointiympäristöihin kuuluvat esimerkiksi Android Studio, IntelliJ IDEA, Eclipse, VSCode ja NetBeans.
Gradle käyttää omaa Groovy-kieleen perustuvaa täsmäkieltä käännösskripteissä. Gradle suoritetaan Java-virtuaalikoneessa (JVM) ja se tarvitsee Java Development Kit (JDK) paketin. Gradle tukee muitakin JVM kieliä kuin Javaa, eli esimerkiksi kieliä Kotlin, Groovy ja Scala. JVM projektien rakentamiseen Gradle käyttää convention-over-configuration menetelmää ja lainaa lukuisia käytäntöjä Apache Mavenilta. Esimerkiksi se käyttää samaa oletus hakemistoa lähdetiedostoille ja resursseille. Se myös toimii Mavenin kanssa yhteensopivien säiliöiden kanssa.

Gradlen tarkoitus on rakentaa projekteja. Näiden projektien juurihakemistossa on rakentaja tiedosto, yleensä nimeltään joko build.gradle tai build.gradle.kts. Tämän tarkoituksena on määrittää projektin tehtäviä, liitännäisiä, riippuvuuksia ja muita konfiguraatioita. Projekteilla voi olla aliprojekteja. Gradle arvioi ja rakentaa projektin kolmessa eri rakennusvaiheessa. Nämä vaiheet ovat alustaminen, konfiguraatio ja suoritus. Alustamisessa järjestetään sopiva ympäristö koko rakennelmalle ja valitaan mille projekteille se on tarkoitettu. Konfiguraation aikana rakennetaan ja konfiguroidaan tehtävä diagrammi, jonka avulla päätellään mitkä tehtävät suoritetaan ja missä järjestyksessä suoritukset tapahtuvat. Suorituksen aikana suoritetaan valitut tehtävät. Tehtävissä on siis logiikka, jota tarvitaan koodin kokoamiseen, testien suorittamiseen ja softan sijoittamiseen. Tehtävät muodostuvat toiminnoista, syötteistä ja tuotoksista.

Gradlen korkea suorituskyky perustuu sen kykyyn suorittaa vain niitä tehtäviä, joita hetkellä tarvitaan. Se myös hyödyntää välimuistia käyttääkseen tuotoksia aikaisemmista rakennus sykleistä.

Muun muassa Android Studion käännösjärjestelmä perustuu Gradleen.
Gradlen lähdekoodi on julkaistu Apache License 2.0 -lisenssillä. Gradlen ensimmäinen julkaisu tapahtui vuonna 2008, jolloin Gradle Build Tool 0.1 julkaistiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Release 8.3, 17. elokuuta 2023. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  What is Gradle? *docs.gradle.org*.  Arkistoitu 4.7.2022. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  gradle / gradle *github.com*. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
4. 1 2  What is Gradle? *docs.gradle.org*.  Arkistoitu 10.6.2023. Viitattu 27.7.2023.
5. 1 2  Gradle User Manual *docs.gradle.org*. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
6. ↑  Petri Kainulainen: Getting Started With Gradle *petrikainulainen.net*. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
7. ↑  Building Java & JVM projects *docs.gradle.org*. Viitattu 27.7.2023.
8. ↑  Android Gradle plugin release notes *developer.android.com*. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
9. ↑  Our Story *Gradle Enterprise*. Viitattu 27.7.2023. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Berglund, Tim & McCullough, Matthew: *Building and Testing with Gradle*. O'Reilly Media, 2011. ISBN 978-1-4493-0463-8. (englanniksi)
**Hawker Fury** on kaksitasoinen hävittäjälentokone. Se oli brittiläisvalmisteinen mäntämoottorihävittäjä, jota suunniteltiin ja valmistettiin Britanniassa maailmansotien välissä.

Kuvassa Hawker Furyn prototyyppi, Hawker Hornet vuodelta 1929.
Hawker Fury oli vielä joissain maissa käytössä toisen maailmansodan puhjetessa. Royal Air Force aloitti Hawker Furyn palveluskäytön vuonna 1931. Tyyppi oli ensimmäisiä 200 mailin tuntinopeuden (322 km/h) ylittäneitä koneita. Pyörien muotosuojat saaneet Mk II -tyypin koneet saatiin käyttöön vielä vuonna 1937. Sen suurin nopeus oli 359 km/h. Mk II:ta edelsivät niin kutsutut Intermediate- ja High Speed -kehitysversiot, jotka rahoitettiin yksityisen rahoituksen turvin.*lähde?*

Aktiiveissa taistelutoimissa kone otti osaa taisteluihin italialaisia vastaan vuosina 1940–1941.

Hawker Furyn moottori oli 640 hevosvoiman Rolls-Royce Kestrel VI -V-moottori, joka oli alkusarjan tuotantoon verraten 20% tehokkaampi. Aseistuksena oli kaksi ohjaamon eteen asennettua 7,7 mm runkokonekivääriä. Koneen lakikorkeus oli 8  990 metriä.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&08.01500008,15 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&&09.01400009,14 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.01000003,10 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&01240.&&&&001 240 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Rolls-Royce Kestrel VI -V12-moottori; &&&&&&&&&&&&0477.&&&&00477 kW (&&&&&&&&&&&&0640.&&&&00640 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0359.&&&&00359 km/h (Mk II)
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&&0435.&&&&00435 km

**Aseistus**  

* kaksi 7,7 mm konekivääriä

Lähteet
-------

* Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 159)

### Viitteet

1. ↑  Chant: s. 159

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Rose Troche** (s. 1964 Yhdysvallat) on elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän kasvoi Chicagossa puertoricolaisperheessä. Hän kävi vähän aikaa elokuvakoulua, ja aloitti uransa tekemällä lyhytelokuvia ja -videoita.

Trochen puoliso on kirjoittaja-ohjaaja Cherien Dabis, joka on kuului *L-koodin* kirjoittajaryhmään sarjan kolmannella kaudella.

Elokuvat
--------

Trochen ensimmäinen ohjaus oli lesborakkaustarina *Go Fish*. Se sai ensi-iltansa Sundance-elokuvafestivaaleilla 1994. Elokuvan apulaiskäsikirjoittajana ja -tuottajana oli Guinevere Turner, joka oli tuolloin Trochen tyttöystävä. Hänen seuraava merkittävä elokuvansa oli *Bedrooms and Hallways* (1998), joka käsitteli miesten seksuaalisuutta. Troche on myös ohjannut elokuvan *Tulevaisuus on huomenna* (*The Safety of Objects*, 2001), joka oli muokattu A. M. Homesin novelleista ja keskittyi heteroseksuaaliseen rakkauteen esikaupunkialueella.

Televisio
---------

Trochen televisiotyö on yhtä laajamittaista kuin hänen elokuvatyönsäkin. Hän on ohjannut jakson HBO:n suosittuun draamasarjaan *Mullan alla*, ja ohjannut ja käsikirjoittanut Showtimen sarjaa *L-koodi* kolmen kauden ajan. Troche on toiminut sarjojen apulaistuottajana ja edennyt sitten johtavaksi tuottajaksi. Hän on myös laajentanut kirjoitus- ja ohjauskrediittejään kirjoittamalla jakson *South of Nowhere* -sarjaan ja ohjaamalla jakson *Touching Evil* -sarjaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Smith, Patricia Juliana: Troche, Rose (b. 1964) *Glbtq*.  2002.  Arkistoitu 14.8.2007. Viitattu 28.1.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rose Troche Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Rose Troche Glbtq-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Amatsonin muistomerkki** (ransk. *Monument Amazone*) on kiinalaisen kuvanveistäjä Li Xiangqunin suurikokoinen veistos Cotonoussa Beninissä. Teos paljastettiin vuonna 2022. Se sijaitsee Beninin presidentin palatsin Palais de la Marinan takana olevalla aukiolla Cotonoun sataman ja Palais des Congrèsin lähellä, Boulevard de la Marinan varrella.

Veistos kuvaa nuorta naissoturia, jonka vasen jalka ojentuu eteen kävelyasennossa ja pää suuntautuu voitokkaasti eteen oikealle. Naisen vasen käsi pitelee piilukkokivääriä ja oikeassa kädessä oleva perinteinen machetti, joka suuntautuu eteenpäin.

Veistoksen jalustassa on laatta, jossa lukee: 

> "Symbolina rakkaudestamme ja sitoutumisestamme maata kohtaan, amatsonimme tiesivät rohkeudellaan yhtä paljon kuin miehet puolustaa isänmaata. Amatsoniemme tavoin beniniläinen nainen on ylpeytemme." Patrice Talon, 2022.
> 
>

Valmistus ja paljastus
----------------------

Veistoksen tilasi Beninin hallituksen ministerineuvosto ja presidentti Patrice Talon vuonna 2019.

Pekingin Huashi Xiangqun Culture and Art Co. Ltd:n johdolla valmistettu metalliveistos on 30 metriä korkea ja se painaa 150 tonnia.

Teoksen paljatustilaisuudessa puhuivat Beninin matkailu- urheilu ja kulttuuriministeri sekä presidentti.

Tulkinta
--------

Teos takaa kuvattuna.
Beninin hallituksen tietojen mukaan *Amatsonin muistomerkki* viittaa entisiin naisrykmentteihin, joita oli Dahomeyn kuningaskunnassa 1800-luvun loppuun asti. Joukot olivat Tassi Hangben hallinnon aikana 1708-1711 ja heitä kutsuttiin nimillä "Agoodjie" tai "mino". Joukot järjesti uudelleen kuningas Guézo.

Hallituksen mukaan Amatsoni edustaa historiallista feminiinistä voimaa, joka toimii vertailukohtana Beninin nykyisille ja tuleville sukupolville. Se on Beninin historian symboli ja maineikkaiden hahmojen eepos.Se ilmaisee kiinnostusta beniniläisten naisten vahvan identiteettisymbolin haltuunottamiseen, naisten ratkaisevan roolin säilyttämiseen Beninin kansan kulttuurissa ja historiassa nykyaikaisessa kansallisessa kontekstissa.

Hallituksen tulkinnan mukaan *Amatsonin muistomerkki* symboloi arvoja, jotka inspiroivat Beninin naisia ja miehiä virkistymiseen, urhoollisuuten ja isänmaallisuuteen.

Katso myös
----------

* Dahomeyn amatsonit
* Hangbe
* Sosialistinen realismi

Lähteet
-------

1. 1 2  Bénin : un artiste-sculpteur chinois retenu pour la conception et la construction du Monument Amazone à Cotonou *french.china.org.cn*. Viitattu 18.2.2023.
2. ↑  LI XIANGQUN | 李象群 | CHINESE NEW ART | chinesenewart *www.chinesenewart.com*. Viitattu 18.2.2023.
3. 1 2 3 4 5 6  Monument Amazone *Gouvernement de la République du Bénin*. Viitattu 13.1.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Compte rendu du Conseil des Ministres du 17 juillet 2019 *Présidence de la République du Bénin*. Secrétariat général du Gouvernement du Bénin.

Aiheesta muualla
----------------

* Li Xiangqun, Artnet
**Pontgibaud** on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Sioulejoen varrella, noin 23 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista länteen.

Kaupungin läpi virtaava Sioulejoki
Kunnan nähtävyys on linna Château-Dauphin. Alkuperäisen linnan rakennutti Robert I Dauphin. Nykyisen muotonsa linna sai 1400-luvulla. Linna on ollut 1700-luvulta saakka de Germinyn suvun omistuksessa. Ranskan suuren vallankumouksen aikana linna kansallistettiin ja se kärsi suuria tuhoja. 1800-luvun lopulla suku sai linnan takaisin, ja Pontgibaudin kreivi César III kunnosti linnan. Suvun nykyiset omistajat pitävät linnan ja sen puutarhan avoinna vierailijoille. Lisäksi linnassa on hopeakaivosmuseo.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 28.9.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire Château-Dauphin. Viitattu 28.9.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Saint-Léonard-de-Noblat > Puy de Dôme Tour de France 2023. Viitattu 28.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pontgibaud** Wikimedia Commonsissa
Antti Aakkonen
**Antti Aakkonen** (13. lokakuuta 1874 Temmes – 8. elokuuta 1946) oli suomalainen jääkärikersantti ja maalari. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan kuormasto- ja muonitusaliupseerina.

Perhetausta ja koulutus
-----------------------

Aakkosen vanhemmat olivat työmies Antti Aakkonen ja Anna Kettunen. Hänen 1. puolisonsa oli Kaisa Sofia Heiskari (kuollut) ja 2. puoliso Hilma Elmiina Tammelin. Hän oli käynyt käsityökoulun.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania.
Aakkonen työskenteli maalarina Kemin seuduilla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 14. toukokuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 24. toukokuuta 1917 sairauden takia siviilityöhön. Aakkonen palasi 31. lokakuuta 1917 takaisin täydennysjoukkoon, ja hänet siirrettiin 17. marraskuuta 1917 uudelleen 3. komppaniaan.

Suomen sisällissota
-------------------

*Katso myös: Suomen sisällissota*
Aakkonen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) jefreitteriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan. Hänet siirrettiin kuormasto ja muonitusaliupseeriksi 13. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan 28. maaliskuuta 1918. Sotatoimiin hän osallistui Suomen sisällissodassa Kuokkalan ja Rajajoen taisteluihin Karjalankannaksella.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Aakkonen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimeksi sittemmin tuli Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4. Hänet vapautettiin sotapalveluksesta huonon yleiskuntonsa vuoksi 26. marraskuuta 1918. Hän työskenteli sodan jälkeen maalarina Rovaniemellä, perustaen myöhemmin oman maalariliikkeen. Hänet on haudattu Rovaniemelle.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938

´

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jefreitteri 11. helmikuuta 1918
* Aliupseeri 28. helmikuuta 1818
* Kersantti 13. heinäkuuta 1918
 |  | * Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
 |
**Oskar Toivo Reponen** (14. elokuuta 1928 Viipuri – 31. lokakuuta 1997 Las Palmas, Kanariansaaret) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Reponen toimi uutistoimittajana ja sitten vapaana toimittajana ja kirjoitti muun muassa *Seura*- ja *Nykyposti*-lehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja, jotka käsittelivät etenkin parapsykologisia kysymyksiä.

Elämä ja ura
------------

Reposen isä eversti Toivo Reponen palveli upseerina rannikkotykistössä, ja perhe joutui usein muuttamaan isän palveluspaikan vaihtuessa. Jatkosodan jälkeen perhe asettui Suomenlinnaan Helsinkiin. Reponen pääsi ylioppilaaksi ja valmistui sitten Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi. Hän harrasti urheilua, erityisesti juoksulajeja, ja saavutti HIFK:n viestijoukkueessa Suomen-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä vuosina 1950 ja 1951 sekä 4 × 800 metrin viestissä vuonna 1950. Hän myös kirjoitti *Helsingin Sanomiin* urheilujuttuja.

1950-luvun alkupuolella Reponen matkusti vaimonsa Tuulikin ja erään ystävänsä kanssa peukalokyydillä useissa Euroopan maissa. Palattuaan Suomeen 1954 hän aloitti toimittajanuransa ensin Suomen Tietotoimiston uutistoimittajana ja uutistenlukijana ja sitten Yleisradiossa *Päivän peili* -ohjelman toimittajana. 

1988 ilmestynyt romaani *Hypnoosimurha* sai kansallista huomiota, ja sen mainittiin saattavan selittää Olof Palmen murhan olleen hypnoosimurha. Myös Reposen kirja *Isä, minä elän* (henkiyhteydestä kuolleeseen poikaan) sai huomiota mediassa.

Reponen kuoli keuhkokuumeen aiheuttamaan sydämen pysähtymiseen talviasunnossaan Kanariansaarilla lokakuun lopulla 1997.

Teoksia
-------

* *Isä, minä elän : Svea Richnau, meedio*. Tammi 1977
* *Suomalaisia selvänäkijöitä*. Helsingissä: Otava, 1978. ISBN 951-1-05006-0.
* *Olen elänyt ennenkin*. Helsingissä: Otava, 1979. ISBN 951-1-05403-1.
* *Kaasukammion varjossa – suomalaiskohtaloita Stutthofin kuolemanleirillä*, pohjana Lilly Millnerin haastattelu ja Veijo Johanssonin päiväkirja. Weilin+Göös 1980
* *Hautasi on Odessassa*. Tammi 1982
* *Kostaja kuoleman takaa*. Tammi 1983
* *Kirottu talo*. Tammi 1984
* *Kuolleista herättäjä*. Helsinki: Tammi, 1985. ISBN 951-30-6373-9.
* *Parantajaluettelo*. Yhdessä Eija Reposen kanssa. Helsinki: Tammi, 1986. ISBN 951-30-6356-9.
* *Tuntematon painajainen*. Karisto 1987
* *Hypnoosimurhaaja*. Karisto 1988
* *Kannas liekeissä*. Karisto 1990
* *Sisulisä ja aavemaja*, nuortenkirja. Karisto 1991
* *Sisulisä ja vainajan viestit*, nuortenkirja. Karisto 1993
* *Isä, minä elän, osa 2: ympyrä sulkeutuu*. Painokauko, Kurikka 1995

Lähteet
-------

* Oskar Reposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 29.12.1997 (Web archive-linkki)

### Viitteet

1. ↑  Oskar Reponen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
**Oskari Aalto** (23. tammikuuta 1887 Alahärmä – 5. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Saha ja Maria Eliaksentytär ja hänen puolisonsa oli Kaisa Vilhelmiina Mäenpää. Oskari Aalto työskenteli työmiehenä Kortesjärvellä ennen jääkäriksi ryhtymistään.

Oskari Aalto liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Oskari Aalto saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 2. helmikuuta 1918. Hän palveli Suomen sisällissodassa joukkueenjohtajana 4. Jääkärirykmentin 8. jääjäripataljoonan konekiväärikomppaniassa. Oskari Aalto osallistui sotatoimiin Raudussa, missä kaatui 5. huhtikuuta 1918. Hänet on haudattu Kortesjärven sankarihautaan.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 18. heinäkuuta 1917
* Varavääpeli 11. helmikuuta 1818
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinuhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi IV miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
**Jalmari Vilho Kosti Kuula** (24. syyskuuta 1888 Vaasa – 15. lokakuuta 1947) oli suomalainen Keskinäinen Vakuutusyhtiö Varman toimitusjohtaja.

Kuula sai päästötodistuksen Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta vuonna 1910. Hän toimi aluksi Suomi-yhtiön vakuutusasiamiehenä ja Keski-Suomen Sanomat-lehden taloudenhoitajana Jyväskylässä. Kuula oli Henkivakuutusyhtiö Katajan tarkastajana ja hankintapäällikkönä hän toimi 1912–1915 ja Kalevan tarkastajana ja Tampereen konttorin johtajana 1915–1918. Hän oli sen jälkeen Palovakuutusyhtiö Turvan johtajana ja vuonna 1919 Kuopion Sanomat-lehden taloudenhoitajana. Vakuutusyhtiö Varman toimitusjohtajana Kuula oli vuoden 1920 alusta lähtien. Kuula toimi myös Varman vuonna 1925 perustetun tytäryhtiön Keskinäinen Tapaturmavakuutusyhtiö Otavan toimitusjohtajana.

Kuula oli muun muassa Tampereen kunnallisklubin taloudenhoitajana ja Vahannan Höyrylaiva Oy:n isännöitsijänä. Hän kuului vakuutusalan työvaliokuntiin ja komiteoihin sekä osallistui kaikkiin pohjoismaitten keskinäisten palovakuutusyhtiöiden kongresseihin ja kuului näiden valtuuskuntaan.

Kuulan harrastuksiin kuuluivat ampumaurheilu ja autoilu. Vuonna 1912 hän saavutti ammunnassa ensi luokan mestaruuden Suomen Sporttiklubissa ja hän sai useita palkintoja Yleisen Autoliiton tarkkuusajoissa Tampereella. Hänellä oli myös Yleisen Autoliiton järjestämien tähtiajojen piste-ennätys.

Kuula kuoli 59-vuotiaana lokakuussa 1947. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  50-vuotias. Johtaja J. V. Kuula, Helsingin Sanomat, 24.09.1938, nro 257, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Henkilötietoja. 50 vuotta, Aamulehti, 24.09.1938, nro 257, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit-arkisto : Vuosina 1946-1949 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Kukkula, Taavetti - Kärnä, Valfrid; Kansallisarkisto
4. ↑  Hautahaku.fi : Kuula Jalmari Vilho Kosti
Reformaattorien muuri. Muurin yläosassa lukee suurin kirjaimin *Post tenebras lux* (valo pimeyden jälkeen), joka on Geneven kaupungin ja koko reformaatioliikkeen motto.
Keskimmäiset patsaat
**Reformaattorien muuri** (ransk. *Monument international de la Réformation*; saks. *Internationales Reformationsdenkmal*) on Sveitsin Genevessä sijaitseva monumentti. Monumentti on osa Geneven vanhaa kaupunginmuuria. Sen näkyvimpiä osia ovat kymmenen ihmispatsasta, jotka esittävät uskonpuhdistuksen merkkihenkilöitä.*lähde?*

Muuriin kuuluvat patsaat
------------------------

**Vasemmalla sivulla:**

* Vilhelm I Oranialainen (1533–1584)
* Gaspard de Coligny (1519–1572)
* Frederick William (1620–1688)

**Keskellä:**

* William Farel (1489–1565)
* Jean Calvin (1509–1564)
* Theodore Beza (1519–1605)
* John Knox (n. 1513–1572)

**Oikealla:**

* Roger Williams (1603–1684)
* Oliver Cromwell (1599–1658)
* Stephen Bocskai (1557–1606)

Runoudessa
----------

Reformaattorien muuri on ollut ainakin kahden tunnetun runon aiheena. Toinen runoista on unkarilaisen kirjailijan Gyula Illyésin "A reformáció emlékműve előtt" (1946) ja toinen Mika Waltarin "Reformaattorit" (1961).

Lähteet
-------

1. ↑  Julkaistu ainakin kokoelmassa *Pöytälaatikko* (1967).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Reformation Wall & hu:A reformáció emlékműve (Genf) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Geneve |
| --- |
|  |
| Maamerkit | 
* Jet d’eau
* Palace of Nations
* Plainpalais
* Pyhän Pietarin kirkko
* Reformaattorien muuri

 |
|  |
| Liikenne | 
* Transports publics genevois
* Gare de Cornavin
* Geneven kansainvälinen lentoasema

 |
|  |
| Koulutus ja tutkimus | 
* Cern
* Geneven yliopisto
* Graduate Institute of International and Development Studies

 |
|  |
| Kulttuuri | 
* Bâtiment des Forces motrices
* Palexpo
* Salon International de l’Auto et accessoires

 |

 |
**Simón Bolívarin kansainvälinen lentoasema** (IATA: **CCS**, ICAO: **SVMI**) sijaitsee Maiquetíassa Vargasin osavaltiossa Venezuelassa, noin 21 kilometriä länteen pääkaupunki Caracasista.

Historia
--------

Lentokenttä avattiin vuonna 1945. Vuosina 1952–1962 terminaalia laajennettiin ja kiitotietä pidennettiin 3 000 metriin ja levennettiin 60 metriin.

Lentoyhtiöt ja kohteet
----------------------

Aerocaribe Airlines Charter: Los Roques

Aeropostal Havana, Porlamar, Santiago de Cuba

Air Europa: Madrid

Air France: Pariisi-Charles De Gaulle

Albatros Airlines: Barranquilla, Bogotá, Las Piedras, Los Roques, Medellín, Porlamar, Puerto Cabello, Puerto Ordaz, San José (Costa Rica)

Avior Airlines: Barcelona (Venezuela), Barinas, Bogotá, Cali, Curacao, Guayaquil, Lima, Manaus, Medellín, Porlamar, Puerto Ordaz, Punta Cana

Caribbean Airlines: Port of Spain

Conviasa: Barinas, Cancún, Cumaná, El Vigía, Guayaquil, Havana, La Fría, Las Pierdas, Managua, Maracaibo, Maturín, Panama City-Tocumen, Porlamar, Puerto Ayacucho, Puerto Ordaz, Quito, San Fernando de Apure, Santa Cruz de La Sierra-Viru Viru, Santo Domingo del Táchira, San Tomé, Toluca/Mexico City

Copa Airlines: Panama City-Tocumen

Estelar Latinoamerica: Barquisimeto, Buenos Aires-Ezeiza, Cumaná, Lima, Lissabon, Madrid, Maracaibo, Maturín, Porlamar, Puerto Ordaz, Santiago de Chile, Santo Domingo del Táchira

Iberia: Madrid

LASER Airlines: Aruba, Barccelona (Venezuela), Barquisimeto, Bogotá, Curacao, El Vigía, Guayaquil, La Fría, Maracaibo, Panama City-Tocumen, Porlamar, Puerto Ordaz, Santo Domingo-Las Americas

Plus Ultra Líneas Aéreas: Madrid, Teneriffa-Pohjoinen

RUTACA Airlines: Barcelona (Venezuela), Ciudad Bolívar, Porlamar

SASCA Charter: Los Roques

TAP Air Portugal: Lissabon (keskeytetty)

Turkish Airlines: Istanbul

Venezolana: Maracaibo, Maturín, Panama City-Tocumen, Porlamar, Port of Spain, Santo Domingo-Las Americas

Wingo: Bogotá
**Naltšikin lentoasema** (ven. Международный аэропорт Нальчик ,  *Meždunarodnyi aeroport Naltšik*, IATA: **URMN**, ICAO: **NAL**) on kansainväliseen käyttöön hyväksytty lentoasema Kabardi-Balkarian tasavallan pääkaupunki Naltšikissa Venäjän Pohjois-Kaukasiassa. Lentokenttä sijaitsee aivan kaupunkiasutuksen tuntumassa kaupungin pohjoislaidalla; asuintaloja ja muita rakennuksia on heti lentokenttäalueen vieressä. Kaupungin ydinkeskusta on noin kolmen kilometrin päässä lounaassa.

Esimerkiksi lentoyhtiö UTair operoi säännöllisesti Naltsikiin Moskovan Vnukovon lentoasemalta.

Naltšikin lentoaseman sijainti Pohjois-Kaukasiassa Venäjällä  
Naltšikin lentoaseman sijainti Pohjois-Kaukasiassa VenäjälläURMNNaltšikin lentoasema Pohjois-Kaukasiassa Venäjällä.
Naltšikin lentoaseman sijainti Kabardi-Balkariassa  
Naltšikin lentoaseman sijainti Kabardi-BalkariassaURMNNaltšikin lentoaseman sijainti Kabardi-Balkariassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Novyi atlas avtomobilnyh dorog 2006-2007. Rossija - Strany CNG - Pribaltika. 1:750 000 и 1:1500 000 (+ 1:4000 000). Glavnyi redaktor V.H. Peihvasser. Tribum, 220053, g. Minsk. ISBN 985-409-072-8. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Naltšik, meždunarodnyi aeroport (venäjäksi) (aviapages.ru)
* Skyvector aeronautical charts (englanniksi) (skyvector.com)
{{{alt}}}Šarkanin kylän sijainti Venäjän Udmurtiassa.
**Šarkan** (ven.  ja udmurtiksi Шарка́н) on kylä Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Sivan sivujoen Šarkanin varrella 88 kilometriä Iževskistä koilliseen. Kylä on Šarkanin piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2002).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1678. 1800-luvun puolivälissä sinne perustettiin rautatehdas, joka lakkautettiin vuonna 1950. Asukkaat ovat etupäässä udmurtteja ja venäläisiä.

Šarkanista on maantieyhteydet Iževskiin Votkinskin ja Jakšur-Bodjan kautta. Siellä toimii trikootehdas, pellavankäsittelylaitos, meijeri, leipomo ja puunjalostuslaitos. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kirjastoja ja piirisairaala.

Maastohiihtäjä Maksim Vylegžanin on syntynyt Šarkanissa.

Tol Babai – udmurtialainen pakkasukko
-------------------------------------

Vuodesta 2003 lähtien on kerrottu, että pakkasukon udmurtialainen vastine, *Tol Babai* (ven. Тол Бабай) asuu Šarkanissa. Pakkasukon Lumitytön tapaan Tol Babailla on apunaan nuori neito tai tyttö. Kylään on rakennettu pieni tapahtumapuisto Tol Babain luona vierailua varten ja esimerkiksi koululaisryhmille markkinoidaan päivän teemaohjelmaa perinneruokailuineen. Vierailut ovat erityisen suosittuja joulu- ja tammikuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 757. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)
3. 1 2  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 758. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
4. ↑  Razvitije turizma v Šarkanskom raione  10.11.2011. Šarkanin piiri, sharkan.udmurt.ru.  Arkistoitu 4.3.2013. Viitattu 23.1.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Šarkanin piirin sivusto (venäjäksi)
* Gosti k Tol Babaju 29 dek 2012 Moja Udmurtija (venäjäksi) (youtube.com)
Ione Skye vuonna 2007.
**Ione Skye Leitch** (s. 4. syyskuuta 1970 Hertfordshire, Iso-Britannia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Skye tunnetaan parhaiten vuoden 1989 elokuvasta *Loistokaveri* (*Say Anything...*). Hänen ensimmäinen elokuvansa oli *River's Edge* vuonna 1986, ja hän näytteli nimiroolin elokuvassa *The Rachel Papers* (1989). Vuonna 1992 hän näytteli Elanore Greyta lyhytikäisessa televisiosarjassa *Covington Cross*. Myöhemmin hän teki Mrs. Vealin roolin *Sukuvika*-televisiosarjan jaksoon. Hänellä oli myös pieni, mutta merkityksellinen osa David Fincherin elokuvassa *Zodiac* (2007).

Australialaisella Kisschasy-yhtyeellä on "Ione Skye" -niminen kappale, joka on julkaistu vuonna 2005.

Yksityiselämä
-------------

Skye syntyi Hertfordshiressä Englannissa. Hänen vanhempansa ovat malli Enid Karl (o.s. Stulberger) ja muusikko Donovan. Hänen isänsä on skotlantilainen ja äitinsä amerikanjuutalainen. Hänen veljensä on Camp Freddy -yhtyeen laulaja Donovan Leitch, Jr. Skye kasvoi Los Angelesissa, San Franciscossa ja Connecticutissa, ja kävi lyhyen aikaa Hollywood High School for the Performing Arts -koulua vuonna 1987.

Skye on seurustellut Red Hot Chili Peppers -yhtyeen keulakuva Anthony Kiedisin kanssa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli Beastie Boysin Adam Horovitz. Skyen on väitetty olleen suhteessa muotimalli Jenny Shimizun kanssa ensimmäisen avioliittonsa jälkeen. Hänellä on yksi lapsi, Kate Netto (s. 2001), suunnittelija David Netton kanssa. Vuonna 2008 Skye kihlautui muusikko Ben Leen kanssa.

Filmografia
-----------

* *River's Edge* (1986)
* *Stranded* (1987)
* *Edessä on pitkä yö Jimmy Reardon* (1988)
* *Loistokaveri* (1989)
* *The Rachel Papers* (1989)
* *Mindwalk* (1991)
* *Guncrazy* (1992)
* *Wayne's World* (1992)
* *Päätepysäkki New Mexico* (1992)
* *Covington Cross* (1992, TV)
* *Neljä huonetta* (1995)
* *Kundi kuin unelma* (1996)
* *Täydellinen äiti* (1997)
* *Guardiani del cielo, I* (1998, TV)
* *Jump!* (1999)
* *But I'm a Cheerleader* (1999)
* *Mascara* (1999)
* *Moonglow* (2000)
* *Dry Cycle* (2003)
* *Return to Babylon* (2004)
* *Sukuvika* (2005, TV)
* *Fever Pitch* (2005)
* *The Lather Effect* (2006)
* *Zodiac* (2007)
* *My Father's Will* (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Ione Skye Biography (1970?-) *Film Reference*. Viitattu 20.1.2008. (englanniksi)
2. ↑  Theophano, Teresa: Film Actors: Lesbian *Glbtq*.  2002.  Arkistoitu 7.2.2008. Viitattu 20.1.2008. (englanniksi)
3. ↑  Lee needs guru's OK to wed *The Daily Telegraph*.  15.1.2008. Viitattu 20.1.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ione Skye Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Ione Skye Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Rauha Sauramo Oksanen** (24. syyskuuta 1888 Luhanka – 5. kesäkuuta 1945) oli suomalainen Kasvatusopillisen korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtori.

Luhangan pappilassa syntynyt Sauramo Oksanen kävi Oulun tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1910. Hän opiskeli sitten Taideteollisuuskeskuskoulussa, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, Helsingin Kasvatusopillisessa käsityökoulussa, Tampereen kasvatusopillisilla käsityökursseilla ja Münchenin taideakatemiassa.

Oksanen toimi harjoitusaineiden opettajana Kemin suomalaisessa yhteiskoulussa ja valmistavassa koulussa 1911–1913 sekä lisalmen keskikoulussa ja sen jatkoluokilla 1914–1916. Hän oli Jyväskylän seminaarissa piirustuksen ja käsitöiden opettajattana 1916–1935 ja opetti piirustusta Jyväskylän jatkoluokilla 1918–1920. Vuodesta 1935 alkaen Sauramo Oksanen oli Kasvatusopillisen Korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtorina.

Oksanen oli Jyväskylän Naisvoimistelijain ensimmäinen puheenjohtaja ja voimistelun johtaja ja hän kuului Jyväskylän Talouskouluyhdistyksen johtokuntaan. Hän julkaisi piirustuksen oppikirjoja ja kirjoitti omalta alaltaan aikakauslehtiin ja julkaisuihin.

Julkaisuja
----------

* *Yläkansakoulun piirustusopetusjärjestelmän tehtäväluettelo*. Gummerus 1925
* *Piirustuksen opetusopas*. Otava 1932
* *Kansakoulun käsityökurssi*. Tekijä, Helsinki 1937

Lähteet
-------

1. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit-arkisto: Vuosina 1939-1945 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Ojala, Otto - Orava, Kerttu, jakso 1447: Oksanen Rauha Sauramo; Kansallisarkisto
2. 1 2 3 4  Lehtori Sauramo Oksanen 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 24.09.1938, nro 257, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Skandinaavinen museoliitto** (*Skandinaviska museiförbundet*) on vuonna 1915 perustettu Pohjoismaiden yhteistyöjärjestö, jonka jäseniksi voi liittyä kaikki museoissa työskentelevät tieteellisen koulutuksen saaneet henkilöt.

Historia ja toiminta
--------------------

Skandinaavinen museoliitto perustettiin 1915 Kööpenhaminassa tanskalaisten aloitteesta. Suomi liittyi järjestön toimintaan vuonna 1923. Ensimmäisinä vuosina liitto piti kokouksia joka vuosi, mutta jo 1920-luvulla ne harvenivat joka kolmas vuosi pidettäväksi. Liiton kokoukset pidetään vuorotellen eri Pohjoismaissa. Puheenjohtajana toimii aina sen seuraavan kokouksen vastuulla olevan kansallisen osaston puheenjohtaja.

Liiton jäseniksi pääsevät kaikki Pohjoismaissa museoissa työskentelevät tieteellisesti koulutetut henkilöt. Luonnontieteilijät hyväksyttiin jäseniksi vasta vuonna 1974. Toiminta on jaettu kansallisiin osastoihin, joilla jokaisella on oma hallinto. Liiton viralliset kielet ovat ruotsi, norja ja tanska.

Liitto käsittelee kokouksissaan museoalan ajankohtaisia asioita ja tutustuu eri maiden museotoimintaan. Kokoukset koostuvatkin luennoista ja museoihin suuntautuvista opintokäynneistä. Kokousten avulla Pohjoismaiden museot pystyvät luomaan yhteyksiä toisiinsa ja vaihtamaan ajatuksia. Liitto julkaisee myös kolmen vuoden välein *Nordens museer* -kirjaa, joka esittelee Pohjoismaiden museoita ja niiden toimintaa sekä henkilökuntaa.

Lähteet
-------

* Heinonen, Jouko & Lahti, Markku: *Museologian perusteet*. Helsinki: Suomen museoliitto, 2001. ISBN 951-9426-25-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Heinonen & Lahti, s. 251–252.
2. ↑  Museoalan organisaatioita Suomen museoliitto.  Arkistoitu 13.1.2017. Viitattu 11.1.2017.
Gus Cannonin Jug Stompers n. 1928
**Skiffle** on folkmusiikin alalaji. Skiffle on vahvasti jazz-, blues- ja kantrivaikutteista. Skifflessä on usein halvoista ja yleisistä rakennusaineista rakennettavia soittimia, kuten pyykkilauta, ruukku, kazoo (usein kammasta ja paperista tehtävä), saha, teelaatikosta tehty basso ja sikarilaatikosta tehtävät kitara, banjo tai viulu, tosin kitara ja banjo ovat usein myös tavallisista rakennusaineista tehtyjä. Skiffle oli suosituimmillaan 1920–1940-luvuilla Yhdysvalloissa sekä 1950-luvulla Isossa-Britanniassa.

Beatmusiikki, brittiläinen blues ja rock sekä uuden aallon folk-musiikki ovat saaneet vaikutteita skiffleyhtyeistä. Samoin monet kuuluisat brittiläiset muusikot kuten The 
Beatlesin Ringo Starr.

Suomalaisia skiffletapahtumia
-----------------------------

Hankasalmen asemalla järjestettävä Kihveli Soikoon on maailman ainut vuosittainen monipäiväinen skifflemusiikkitapahtuma.
Kaustisella järjestettiin vuonna 2010 ITE-soitintapahtuma, jossa esiintyi useampi skiffle-henkinen orkesteri, kuten Purkkiorjat, Cleaning Women ym.

Skiffleartisteja ja -yhtyeitä
-----------------------------

* Lonnie Donegan
* The Quarrymen
* Chas McDevitt
* Johnny Duncan
* The Vipers
* Jimmy O' Bryant
* Dan Burley
* Werner Bros.
* Skiffle Kings
* Purkkiorjat - rytminen kierto-orkesteri

Soitinrakentaja Jukka Mäkelä on valmistanut tyhjistä säilykepurkeista ja kierrätysmateriaaleista koko soitinperheen; kitara, viulu, mandoliini, quattro, banjo, kontrabasso, sähköbasso, qvintress. Purkkiorjat Rytminen kierto-orkesteri soittaa ainoastaan näillä Jukka Mäkelän valmistamilla soittimilla, poikkeuksena rumpali Nipa Mannisen itse tekemä rumpusetti (kuparijauhepurkki, laastipurkki, käymisastia, mansikkahillopurkki jne.

Lähteet
-------

1. ↑  'Rock Ferry' *BBC*.  8.8.2008. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kihveli Soikoon
3. ↑  Werner Bros. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Skiffle Kings (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Purkkiorjat - rytminen kierto-orkesteri (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jure Šinkovec** (s. 3. heinäkuuta 1985) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 2004–2016. Hän edusti SSK SAM Ihan -seuraa.

Šinkovec kuului Slovenian joukkueeseen, joka sai pronssia Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 26:s. Nämä olivat hänen ainoat arvokilpailunsa. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2005. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan 21:s Sapporossa tammikuussa 2006. Parhaimmillaan hän sijoittui 11:nneksi niin ikään Sapporossa tammikuussa 2012. Hän kuului maailmancupin joukkuemäen voittaneeseen Slovenian joukkueeseen Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2012. Continental cupissa hän voitti kolme osakilpailua. Kesä-GP-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jure Šinkovec Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jure Šinkovec** Wikimedia Commonsissa