recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hervé Falciani** (s. 9. tammikuuta 1972) on ranskalais-italialainen systeemisuunnittelija. Hän teki vuonna 2008 tietomurron sveitsiläiseen HSBC-pankin Geneven-haarakonttoriin (*HSBC Private Bank Suisse*) ja rikkoi siten sveitsiläispankkien tarkan pankkisalaisuuden. Tiedot koskevat vuosia 2005–2007 ja 30 000 pankkitiliä. Tileille oli talletettuna yhteensä yli sata miljardia euroa. Tekoa pidetään pankkialan suurimpana tietovuotona, ja sitä kutsutaan "SwissLeaksiksi".

Tietovuodon jälkeen vuonna 2009 Falciani joutui Sveitsin poliisin etsintäkuuluttamaksi, koska hän oli rikkonut Sveitsin tiukkaa pankkilakia. Falciani pakeni Ranskaan, joissa hänet pidätettiin. Ranskan viranomaiset eivät kuitenkaan luovuttaneet häntä Sveitsiin, sillä hänen tekemänsä tietovuodon perusteella Ranska arveli voivansa paljastaa ranskalaisia veronkiertäjiä. Alkuvuonna 2010 Ranskan talousministeri Christine Lagarde luovutti muille maille luettelon nimistä, joista on kyse. Tämä "Lagarden lista" aiheutti skandaalin ja pidätyksiä Kreikassa, Espanjassa, Yhdysvalloissa, Belgiassa ja Argentiinassa.

Kansainvälisistä tutkivista journalisteista koostuva International Consortium of Investigative Journalists -ryhmä julkisti vuodon kaikki tiedot vuonna 2015. Niistä on 80 Suomeen liittyviä tilejä, joista suurin osa yksityishenkilöitä, mutta joukossa muutama yrityskin. Joka toisesta tilistä on yksityiskohtaisempiakin tietoja, kuten tileillä olleet varat vuosina 2006–2007. Näillä Suomeen liittyvillä henkilöillä oli vuosina 2006–2007 pankissa yhteensä noin 23 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

HSBC-pankin vuodon jälkeen Falciani on saanut useilta valtioilta veronkierron ja rahanpesun torjuntaan liittyviä töitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Les vrais desseins d'Hervé Falciani, l'ancien informaticien de HSBC. Lepoint.fr. 23.1.2014. Viitattu 2.10.2015. (ranskaksi)
2. 1 2  Lyytinen, Jaakko: Tietovuoto paljasti miljardiluokan pankkiskandaalin. *Helsingin Sanomat*. 9.2.2015.
3. 1 2  Leigh, David; Ball, James; Garside, Juliette & Pegg, David: HSBC files show how Swiss bank helped clients dodge taxes and hide millions. *The Guardian*. 8.2.2015.
4. ↑  Falciani, veronkiertäjien kauhu.  *Tv-maailma*, 2015, nro 39, s. 24.
5. 1 2  Vuoto: Suurpankin asiakkaina rikollisia laidasta laitaan. Yle, MOT-ohelma 8.2.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jakob Henrik Zidén** (31. lokakuuta 1785 Marttila – 27. lokakuuta 1808 Koljonvirran taistelu, Iisalmi) oli suomalainen Suomen sodassa taistellut luutnantti joka tunnetaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinain yhtenä henkilöhahmona.

Zidénin vanhemmat olivat Marttilan kirkkoherra Jakob Zidén ja Kristina Elisabet Fahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1798 ja ehti palvella jo 1797–1801 lippumiehenä Turun läänin jalkaväkirykmentin ratsutilapataljoonassa. Hän palasi uudelleen palveluksen 1804 ja palveli vääpelinä ja vänrikkinä Vaasan rykmentissä. Suomen sodan aikana luutnantiksi ylennetty Zidén kaatui Koljonvirran taistelussa 27. lokakuuta 1808. Hänet on haudattu taistelupaikalle suomalaisten joukkohautaan.

Zidén oli naimisissa Merikarvian kirkkoherran Tomas Krianderin tyttären Albertina Krianderin kanssa 1806–1807 mutta liitto päättyi avioeroon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kotivuori, Yrjö: Jakob Henrik Zidén. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10, palsta 507


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Hery Martial Rakotoarimanana Rajaonarimampianina** (s. 6. marraskuuta, 1958) on madagaskarilainen poliitikko ja presidentti vuosina 2014-2019. Hän toimi valtiovarainministerinä edeltävän presidentin Andry Rajoelinan hallituksessa. Vuoden 2013 presidentinvaalin toisella kierroksella Rajaonarimampianina sai 53,5 prosenttia äänistä voittaen vastaehdokkaana olleen entisen terveysministerin Jean-Louis Robinsonin. Rajaonarimampianinalla on kauppatieteellinen tutkinto Quebecin yliopistosta.

Vuonna 2019 Rajoelina palasi uudestaan Madagaskarin presidentiksi voitettuaan joulukuun 2018 presidentinvaalit. Hery Rajaonarimampianinan seuraaja ja edeltäjä on siis ollut sama henkilö.

Lähteet
-------

1. ↑  Madagascar poll: Rajaonarimampianina wins  3.1.2014. BBC News. Viitattu 26.8.2014.
2. ↑  AfricaNews: Madagascar president Andry Rajoelina sworn into office *Africanews*.  2019-01-19CET13:21:00+01:00. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Hervé Dubuisson** (s. 8. elokuuta 1957 Douai) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja koripallovalmentaja.

Dubuisson pelasi vuosina 1974–1989 Ranskan miesten maajoukkueessa 259 ottelua ja teki niissä 3 921 pistettä otteluennätyksen oltua 51 pistettä. Kaikki kolme ovat Ranskan maajoukkueen ennätyksiä. Dubuisson ei voittanut Ranskan maajoukkueessa olympia-, MM- tai EM-mitaleja mutta edusti maataan Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja vuosien 1977, 1979, 1981, 1983, 1985, 1987 ja 1989 EM-kilpailuissa.

Dubuisson pelasi New Jersey Netsissä NBA:n kesäliigaa vuonna 1984 ollen ensimmäinen muualla kuin Amerikan mantereella koripallo-oppinsa saanut koripalloilija NBA-joukkueessa. Hän voitti Le Mansissa Ranskan mestaruuden vuosina 1978 ja 1979.

Lähteet
-------

* Hervé Dubuisson Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. 1 2
4. ↑
5. ↑  Olympics at Sports-Reference.com
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili FIBA Archive (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Ahdenkallion kartano** on Hyvinkäällä Ahdenkallion kaupunginosassa sijaitseva maatila viiden kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Ahdenkallion kartanon hirsinen, arkkitehti Waldemar Aspelinin suunnittelema päärakennus valmistui vuoden 1905 suurlakon jälkeen 1906, jolloin myös kartanokokonaisuus luotiin. Kartanon maat muodostettiin Hausjärven puolella sijaitsevan Erkylän kartanon eteläisimmistä osista. Viljelyala on 1990-luvulta asti ollut vuokralla, eikä kartanolla ole yritystoimintaa.*lähde?*

Ahdenkallion ensimmäinen omistaja oli Minette Donner (1848–1922, o.s. Munck), joka teki useita merkittäviä lahjoituksia Hyvinkään kauppalalle ja seurakunnalle (Hämeenkadun ja Ahdenkallion koulujen tontit ja hirret, urheilukenttä, uuden kirkon tontti), ja ylläpiti vähävaraisille naisille tarkoitettua lepokotia Hyvinkäällä (Wilhelminakoti; nykyisin osa Pirkonkotisäätiötä) Hän oli myös Naisasialiitto Unionin perustajajäsen. Donner avioitui professori, senaattori Otto Donnerin kanssa 1887, ja sai tämän kanssa kolme lasta. Heistä esikoinen, Kai Donner (1888–1935), teki merkittävän uran kielitieteilijänä ja poliittisena vaikuttajana. Kartanon nykyiset omistajat ovat Kain ja hänen vaimonsa Gretan (o.s. von Bonsdorff) lastenlapsia.*lähde?*

Ahdenkallion kartano jaettiin perillisten kesken vuonna 1934. Kyseiseltä ajanjaksolta on peräisin Ahdenkallion toinen kartanomainen rakennus Tiikerinkallio.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvinkää-kuvat – Ahdenkallio *Hyvinkääkuvat.com*. Samppa Mustonen. Viitattu 10.10.2015.
2. ↑  Lottamuseolle kaksi merkittävää lahjoitusta *Lottamuseo*. Lottamuseon tiedotteet.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 10.10.2015.
**Ahdelehtimittari** (*Scopula marginepunctata*) on harmaankirjava mittariperhoslaji. Suomesta se on tavattu yhden kerran.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ahdelehtimittari muistuttaa ulkonäöltään yleisempää harmolehtimittaria (*Scopula incanata*), mutta 22–26 mm siipivälillään on jonkin verran sitä pienempi. Siipien yleissävy on vaaleanharmaa, joskin sävy vaihtelee harmaasta ruskehtavaan. Poikkiviirut ovat harmaat tai ruskeat, melko mutkittelevat ja ulompi poikkiviiru kaartuu siiven etureunassa jyrkästi siiven tyveä kohti. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella on rivi laajahkoja, harmaita laikkuja. Keskipilkku erottuu selvänä mustana pisteenä sekä etu- että takasiivissä. Aivan siipien ulkoreunassa on rivi selkeitä mustia pisteitä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on satunnainen harhailija, joka on tavattu toistaiseksi vain kerran Hankoniemeltä elokuussa 2006. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena kesäkuusta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Ahdelehtimittari elää vain hyvin aurinkoisilla ja lämpimillä paikoilla, tyypillisesti hiekkarannoilla, ja perhoset häviävät nopeasti sopivan elinpaikan umpeenkasvun seurauksena. Perhoset lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle. Parittelu tapahtuu kasveilla lähellä maanpintaa ja naaras munii munat yksitellen ravintokasvin lehdille tai kukintoihin. Toukkia löydetään kuitenkin luonnosta harvoin. Perhoset kuoriutuvat koteloistaan iltapäivän ja illan aikana. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ruotsissa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää erilaisilla matalilla kuivien paikkojen kasveilla, kuten ajuruohoilla (*Thymus*) ja mataroilla (*Galium*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I. Peltonen O.: *Suomen perhoset. Mittarit 1*, s. 71. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint, 1985. ISBN 951-99620-7-7.
4. 1 2
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Perhoswiki[vanhentunut linkki]
* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Vlindernet (hollanniksi)
* Ohjeita eräiden *Scopula*- ja *Idaea*-lajien erottamiseksi (hollanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q143162
* BioLib: 52390
* BOLD: 141382
* CoL: 4VW6C
* EoL: 281625
* EUNIS: 307430
* Fauna Europaea: 444351
* Fauna Europaea (new): 6e455ed6-3e97-4ce6-9f68-f4d2dfb35dba
* GBIF: 5144900
* iNaturalist: 319208
* IRMNG: 11025805
* LepIndex: 216058
* LoB: 4731
* NBN: NBNSYS0000005762
* NCBI: 190360

 |

 |
**Jakob Frans Oskar (Oscar) Wasastjerna** (15. lokakuuta 1819 Vähäkyrö – 21. helmikuuta 1889 Porvoo) oli suomalainen sotilas, virkamies ja sukututkija.

Oscar Wasastjernan vanhemmat olivat lääkäri, tehtaanisäntä Frans Didrik Wasastjerna ja Hedvig Elisabet Banger ja puolisot vuodesta 1847 Johanna Beata Nordenborg (k. 1864) ja vuodesta 1865 Maria Margaretha Mether (k. 1888). Wasastjerna ryhtyi sotilasuralle 1839 ja yleni 1855 alikapteeniksi. Hän erosi armeijan palveluksesta 1856 ja alkoi tullilaitoksen ylimääräiseksi kamarikirjuriksi. Itäisen tullipiirin päällikkö hänestä tuli 1859 ja vuodesta 1867 hän oli tullinhoitaja Porvoossa. Wasastjerna alkoi vuodesta 1879 julkaista teosta *Ättartaflor öfver den på Finlands riddarhus introducerade adel*, joka valmistui 1881. Vuonna 1882 hänet otettiin Ritarihuoneen sukututkijaksi.

Wasastjerna osallistui Fock-suvun edustajana aatelissädyssä valtiopäiville 1863–1864.

Lähteet
-------

1. ↑  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, V osa: Saari–Ö*, s. 559–560. Porvoo: WSOY, 1934.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1067
3. ↑  Suomen Suuriruhtinakunnan Säätyin Päätös, tehty ja annettu yleisillä Waltiopäiwillä Helsingin kaupungissa, huhtikuun 15 p. w. 1864. Suomen Suuriruhtinanmaan Asetus-Kokous 19/1864, s. 26. Viitattu 12.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Cornelius Horan
**Cornelius "Neil" Horan** (s. 22. huhtikuuta 1947 Knockeenahone, Scartaglin) on irlantilainen katolisen kirkon pappi, joka on tullut tunnetuksi aiheuttamalla häiriötilanteita suurta mediahuomiota saavuttavien urheilutapahtumien yhteydessä.

Horan syntyi 13-lapsiseen perheeseen toiseksi vanhimpana lapsena. Hän opiskeli papiksi St Brendan’s Collegessa Killarneyssa ja St Peter’s Collegessa Wexfordissa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1973, mutta heti seuraavana vuonna kiinnostui *The Apostolic Fellowship of Christ* -nimisestä herätysliikkeestään ja erosi tehtävästään. Hän palasi papin virkaansa takaisin vuonna 1980. Hän kuitenkin osoitti myöhemmin jatkuvaa kiinnostusta profetioita kohtaan ja julkaisi useita aiheeseen liittyviä teoksia sähköisessä muodossa, missä hän muun muassa kertoo ennustuksiaan Jeesuksen toisesta tulemisesta. Horanin esimiehet ohjasivat hänet pian psykiatriseen hoitoon Lontoon Harley Streetille.

Vuonna 2003 Horan ryntäsi radalle kesken Formula 1 -sarjan Britannian Grand Prix -kilpailun Silverstonessa pidellen käsissään uskonnollisia profetioita. Radalle jouduttiin ottamaan turva-auto, jotta hänet saatiin turvallisesti poistettua alueelta. Horan sai tempauksestaan kahden kuukauden vankeusrangaistuksen.

29. elokuuta 2004 Horan hyökkäsi Ateenan olympialaisten maratonkilpailua johtaneen brasilialaisen Vanderlei de Liman kimppuun ja kaatoi hänet. Pian sivustakatsojat saivat Horanin revittyä irti ja Lima pääsi jatkamaan juoksua. Myös tällä kertaa hän piteli käsissään uskonnollisia ennustuksia. Horan on aiheuttanut häiriötilanteita myös Wimbledonin tennisturnauksessa sekä kriketti- ja rugbyotteluissa. 

Syyskuussa 2004 Horania syytettiin seitsemänvuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä, mutta hänet vapautettiin syytteistä.

Tammikuussa 2005 katolinen kirkko erotti Horanin papin tehtävistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Priest's Talent audition defended *BBC News*.  18.5.2009. Viitattu 6.8.2016.
2. ↑  Priest is cleared of sex charges *BBC News*.  28.10.2004. Viitattu 6.8.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Yhdysvaltain lipulla koristeltu pelilauta ja neljä heittopussia.
Cornhole-peli meneillään.
**Cornhole** on pihapeli, jossa kaksi henkilöä tai joukkuetta kilpailee tarkkuudessa heittämällä (perinteisesti kuivilla maissinjyvillä täytettyjä) hernepusseja kallelleen asetetulle levylle, jonka kauemmassa päässä on reikä. Levylle jääneestä pussista saa pisteen ja reiän läpäisseestä kolme. Voittajaksi selviytyy ensimmäisenä 21 pisteeseen päässyt, mutta pisteytyksen tarkemmat säännöt vaihtelevat.

Cornhole on luultavasti peräisin Yhdysvaltain Keskilännestä, mahdollisesti Ohion Cincinnatista. Nykyisenlaiseen muotoonsa se lienee kehittynyt 1950-luvulla, joskaan pelin historiasta ei ole varmoja tietoja ja sen syntyyn liittyy monenlaisia, jopa 1300-luvun Baijeriin ulottuvia tarinoita. Pelin esikuvina voidaan pitää renkaan- ja hevosenkengän heittoa.

Suomessa peliä myydään tavaramerkillä Hole.

Lähteet
-------

1. ↑  Rogers, Mark: *Cornhole: Throwing Bags in a Hole*, s. 12–24. Chicago: Amalgam Studio LLC, 2011. Teos Google Books -palvelussa (viitattu 10.11.2014). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cornhole** Wikimedia Commonsissa

* www.holepeli.fi
* American Cornhole Organization (englanniksi)
* American Cornhole Association (englanniksi)
Alexander Theodor von Middendorff (n. 1880)
**Alexander Theodor von Middendorff** (ven. Алекса́ндр Фёдорович Ми́ддендорф, *Aleksandr Fjodorovitš Middendorf*; 18. elokuuta (J: 6. elokuuta) 1815 Pietari – 28. tammikuuta (J: 16. tammikuuta) 1894 Hellenurme, Liivinmaan kuvernementti) oli venäläinen eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija.

Middendorff oli baltiansaksalaista sukua. Hän kävi koulunsa Pietarissa, jonka jälkeen hän opiskeli lääkäriksi Tarton yliopistossa, missä väitteli tohtoriksi 1837. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä, Erlangenissa, Wienissä ja Breslaussa. 1839 hänet nimitettiin Kiovan yliopiston eläintieteen apulaisprofessoriksi. Pian tämän jälkeen hän osallistui Karl Ernst von Baerin johtamalle tutkimusmatkalle Kuolan niemimaalle.

Vuosina 1843–1845 hän osallistui Pietarin tiedeakatemian Taimyrin niemimaalle ja Ohotanmeren rannikolle suuntautuneelle tutkimusmatkalle. Hän julkaisi tutkimustuloksensa teoksessa *Reise in den äussersten Norden und Osten Sibiriens* (1848–1875), jossa hän selvitteli ikiroudan vaikutusta kasvien ja eläinten esiintymiseen. Kesällä 1867 hän matkusti Islannissa ja Novaja Zemljalla. Lintujen muutosta Venäjällä hän kirjoitti teoksessaan *Die Isepiptesen Russlands* (1855). *Beiträge zu einer Malacozoologia Rossica* (1848–1849) oli tutkielma Venäjän nilviäisistä.

Middendorffin kunniaksi on nimetty Middendorffinniemi Novaja Zemljalla, Middendorffinlahti Taimyrin niemimaalla ja kodiakinkarhu (*Ursus arctos middendorffi*). 

Middendorff nimesi linnuista ainakin ohotansirkkalinnun (*Locustella ochotensis*).

Kirjallisuutta
--------------

* E. Tammiksaar, I. Stone, "Alexander von Middendorff and his expedition to Siberia (1842-1845)", Polar Record 43 (226): 193-216 (2007)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alexander von Kothen** (8. huhtikuuta 1867 Vilna, Venäjän keisarikunta – 1920 Pietari, Neuvosto-Venäjä) oli suomalaissyntyinen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri, joka toimi senaattorina niin sanotussa amiraalisenaatissa.

Alexander von Kothen syntyi kenraalimajuri Fredrik Oskar Teodor von Kothenin ja Nadežda Levsinin kuusilapsisen perheen kolmanneksi vanhimpana lapsena. Alexander Von Kothen otettiin oppilaaksi 1. Paavalin sotakouluun Pietariin 1885, ylennettiin 1887 sieltä valmistuttuaan aliluutnantiksi ja määrättiin Henkivartioväen suomenmaalaiseen rykmenttiin 1888. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1891 ja määrättiin nuoremmaksi upseeriksi Vilnan jalkaväen junkkarikouluun, josta hän palasi rykmenttiinsä 1894. Von Kothenista tuli apulaisopetusupseeri Aleksanterin kadettikouluun Pietariin 1897. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1898 ja kapteeniksi 1899, jolloin hänestä tuli myös kadettikoulun opetusupseeriksi.

Von Kothen siirrettiin vastaavaan tehtävään Sumin kadettikouluun seuraavana vuonna ja ylennettiin everstiluutnantiksi 1901. Vuonna 1903 hänestä tuli kadettikoulun luokanopettaja ja vuonna 1906 everstiksi ylennettynä kadettikomppanian päällikkö. Sumissa von Kothen palveli vuoteen 1910 alkuun, jolloin hänet nimitettiin Suomen suuriruhtinaskunnan senaattiin 12. tammikuuta 1910 maanviljelystoimikunnan päälliköksi. Hänet siirrettiin samalla armeijan jalkaväen upseeriluetteloihin, missä hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1912. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän sai eron sekä senaatista että sotapalveluksesta 26. maaliskuuta 1917. Sen jälkeen von Kothen palasi Pietariin, jossa hän kuoli myöhemmin bolševikkien vankina.

Alexander von Kothenin puoliso vuodesta 1890 Eugenie Dolinskaja. Myös hänen veljestään Mikael von Kothenista tuli kenraalimajuri.

Kirjallisuutta
--------------

* Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909-1918 - elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  von Kothen, Alexander *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 23.2.2020)
2. ↑  von Kothen, Fredrik Oskar Teodor *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. ↑    *Österbottningen*, 11.01.1910, nro 3, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Gobuntu** oli Ubuntu-käyttöjärjestelmän virallinen vapaa johdannainen. Koska Ubuntun pääjakeluversiossa tehdään joitain myönnytyksiä epävapaiden ohjelmistojen suuntaan, Mark Shuttleworth suunnitteli vuonna 2005 Gnubuntu-nimisen, kokonaan vapaista ohjelmista koostuvan Ubuntu-johdannaisen perustamista. Richard Stallman ei pitänyt projektin nimestä, ja hetken aikaa johdannaisesta käytettiin työnimeä Ubuntu-libre. Kun johdannainen lopulta julkaistiin, se oli nimetty Gobuntuksi.

Gobuntun kehitys erillisenä johdannaisena päättyi vuonna 2009 sen jälkeen, kun pääjakeluversion asennukseen oli lisätty mahdollisuus asentaa pelkästään vapaista ohjelmistoista koostuva käyttöjärjestelmä. Toisaalta Gobuntussa ei myöskään olisi päästy gNewSensen veroiseen vapauteen, sillä Ubuntu johdannaisineen tukee rajoitteisten ohjelmistojen pakettivarastoja.

Kritiikki
---------

Ubuntun lähdekoodivarasto sisältää muokkaamattoman Linux-ytimen lähdekoodipaketin, joka puolestaan sisältää epävapaita firmware-ohjelmia. Niinpä Gobuntu ei täysin onnistunut lunastamaan lupaustaan tarjota käyttäjälle pelkästään vapaita ohjelmia. Tämän ja Ubuntun rajoitteisten ohjelmistojen pakettivarastojen tuen takia Free Software Foundation ei suositellut Gobuntun käyttöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mark Shuttleworth: Recent Security vulnerability in Skype *ubuntu-devel-postituslista*.  24. marraskuuta 2005. Viitattu 25. marraskuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  Gobuntu *Ubuntu Wiki*.  23. maaliskuuta 2009. Canonical Ltd.. Viitattu 25. marraskuuta. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gobuntua käsittelevä sivu Ubuntu-wikissä (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ubuntu |
| --- |
|  |
| Yleistä | 
* Canonical
* Mark Shuttleworth

 |
|  |
| Jakelut | 

|  |  |
| --- | --- |
| Viralliset | 
* Ubuntu

 |
|  |
| Yhteisön tukemat | 
* Edubuntu
* Xubuntu
* Kubuntu
* Lubuntu
* Ubuntu Studio

 |
|  |
| Muut | 
* Alinex
* andLinux
* Baltix
* Cubuntu
* Fluxbuntu
* Freespire
* GNewSense
* gOS
* Gnoppix
* Guadalinex
* Hiweed
* Imagic OS
* Impi Linux
* LOUD
* Linspire
* Linux Mint
* Mepis
* Maryan Linux
* Medibuntu
* Molinux
* NUbuntu
* Nexenta OS
* OpenGEU
* Pinguy OS
* SkoleSYS
* Super OS
* Trisquel
* TurnKey Linux
* Ubuntu Eee
* Ubuntu Netbook Remix
* U-lite

 |
|  |
| Lopetetut | 
* Gobuntu
* Mythbuntu
* Ubuntu Touch

 |

 |
|  |
| Aiheeseen liittyvää | 
* Debian
* Linux-ydin

 |
|  |
| 
* Luokka
* Commons
* Kirja
* Wikiopisto

 |

 |
**Ipsoksen taistelu** käytiin eräiden Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä vuonna 301. Taistelun lopputuloksena Aleksanteri Suuren valtakunta jakautui lopullisesti kolmeen erilliseen osaan.

Antigonos I:tä ja hänen poikaansa Demetriosta vastassa olivat Makedonian hallitsija Kassandros, Traakian hallitsija Lysimakhos ja Babylonian ja Persian hallitsija Seleukos. Antigonos hallitsi Syyriaa, Vähää-Aasiaa ja Palestiinaa.

Antigonoksella oli vastustajiaan suurempi armeija mutta hänellä oli vähemmän sotanorsuja kuin toisilla. Aleksanteri Suuri oli tuonut kummankin osapuolen sotanorsut aikoinaan Intiasta.

Itse taistelusta ei ole säilynyt kuvauksia nykypäivään. Demetrioksen johtama ratsuväki oli Plutarkhoksen mukaan voittoisa mutta joutui erilleen muusta armeijasta. Vastapuolen sotanorsut estivät hänen pääsemästä takaisin muiden luokse. Antigonoksen johtama falangi kukistui vastapuolen päästyä kiertämään hänen sivustaansa. Antigonos itse kuoli keihään osuttua häneen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kingdoms of the Successors of Alexander: After the Battle of Ipsus, B.C. 301 *wdl.org*.  1800-1884. Viitattu 27.7.2013.
Helen Gurley Brown vuonna 1964
**Helen Gurley Brown** (18. helmikuuta 1922 Green Forest, Arkansas, Yhdysvallat – 13. elokuuta 2012 New York) oli yhdysvaltalainen päätoimittaja, kirjailija, kustantaja ja liikenainen. Hän toimi 32 vuotta *Cosmopolitan*-lehden vastaavana päätoimittajana.

Brownin aikana Cosmopolitanin levikki nousi 800 000 kappaleesta kolmeen miljoonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Garner 2009.
2. ↑  Helen Gurley Brownin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**NPO S. A. Lavotškin** (venäjäksi *Научно-производственного объединения им. С.А.Лавочкина*) on venäläinen avaruusteknologiayhtiö, joka jatkaa yritysmuotoisena vuonna 1937 perustetun neuvostoliittolaisen lentokoneita suunnitelleen suunnittelutoimisto OKB Lavotškinin toimintaa.

Historia
--------

Suunnittelutoimiston perusti 1930-luvun lopussa lentokonesuunnittelija Semjon Lavotškin. Sen lentokoneet kulkivat 1940-luvun alussa nimellä *LaGG*, jossa G:t merkitsivät toimiston kahta muuta pääsuunnittelijaa, *Gudkov*ia ja *Gorbunov*ia. Noin vuodesta 1943 alkaen lentokoneiden tyyppinimi oli *La*.

Toisen maailmansodan aikana tehdas valmisti hyvinä pidettyjä Lavotškin La-5 ja Lavotškin La-7-hävittäjälentokoneita. Lavotškin La-9 ja Lavotškin La-11 olivat Neuvostoliiton ilmavoimien viimeiset mäntämoottorihävittäjät. 

26. joulukuuta 1948 tapahtui Lavotškin La-176-koelentokoneen ensilento. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen yliäänikone. Lavotškinin suunnittelutoimiston viimeinen lentokone oli Lavotškin La-250. 

Semjon Lavotškin kuoli vuonna 1960. Jo sitä ennen suunnittelutoimisto oli siirtynyt ohjusten ja avaruusalusten suunnitteluun, ja perustajan kuoleman jälkeen suuntaus vahvistui. 

1990-luvulla suunnittelutoimisto muuttui valtionyhtiöksi. Sen Moskovan lähellä sijaitsevaan tehtaaseen liittyy läheisesti Venäjän avaruusjärjestön Babakinin tutkimuskeskus.

Nykyisin yhtiö tekee osia Sojuz-kantorakettiin (ylin Fregat-rakettivaihe) ja Proton-kantorakettiin ja on suunnitellut Neuvostoliiton planeettaluotaimet. Se on tehnyt myös Cosmos 1-satelliitin aurinkovarjon.

Lentokoneet
-----------

* Lavotškin LaGG-3
* Lavotškin La-5 FN
* Lavotškin La-7
* Lavotškin La-9
* Lavotškin La-11
* Lavotškin La-15
* Lavotškin La-17
* Lavotškin La-150
* Lavotškin La-160
* Lavotškin La-200
* Lavotškin La-250

Ohjuksia
--------

* Lavotškin S-125 Newa-ilmatorjuntaohjus (Nato-koodi SA-3 Goa)

Avaruustekniikka
----------------

* Luna-ohjelma
* Lunahod, kaksi kuuajokkia
* VeGa
* Astron
* Phobos
* Mars 96
* Phobos-Grunt (kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen vuonna 2006, laukaisu vuonna 2011)
* Radioastron - kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen 2000-luvulla, laukaisu vuonna 2010
* Spectrum-X-Gamma - kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen 2000-luvulla, laukaisu vuonna 2011

Aiheesta muualla
----------------

* NPO Lavotškin (venäjäksi)
**Helen Huang** (s. 1982 Japani) on yhdysvaltalainen pianisti.

Huang syntyi taiwanilaisille vanhemmille Japanissa ja muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1985. Hänen vanhempansa eivät olleet itse musikaalisia, mutta rohkaisivat kolmea lastaan opiskelemaan soitinten soittoa. Huang aloitti pianotunneilla käymisen vuonna 1987. Hän voitti New Yorkin filharmonikkojen Young Performer Auditions -kilpailun vuonna 1992, jolloin hänen uraansa alkoi edistää Kurt Masur. Huang sai tämän ansiosta kiinnityksiä New Yorkin filharmonikkojen kanssa ja levytyssopimuksen Teldeciltä. Sittemmin hän on esiintynyt muiden muassa Clevelandin orkesterin, Yhdysvaltain kansallisorkesterin, Philadelphian orkesterin, Berliinin filharmonikkojen, Leipzigin Gewandhaus-orkesterin, Orchestre National de Francen, Lontoon filharmonikkojen ja Israelin filharmonikkojen kanssa.

Vuonna 1994 Huang sai Lincoln Centerin Martin E. Segal -palkinnon lupaaville nuorille artisteille, ja vuonna 1995 hänestä tuli yksi nuorimmista Avery Fisher -urastipendin saaneista. Hän opiskeli Juilliard Schoolissa Yoheved Kaplinskyn johdolla ja sai sieltä valmistuessaan Arthur Rubinstein -palkinnon. Tämän jälkeen hän eteni maisteriopintoihin Yalen yliopistoon Peter Franklinin johdolla. Sittemmin Huang on itse opettanut Juilliardin precollege-osaston henkilökunnassa ja työskennellyt Kaplinskyn avustajana.

Huang on levyttänyt paitsi Teldecille, myös esimerkiksi Naxokselle. Masurin johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa hän levytti konserttoja Ludwig van Beethovenilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Felix Mendelssohnilta ja Dmitri Šostakovitšilta. Viulisti Cho-liang Linin kanssa hän levytti Georg Tintnerin teoksia sekä Cho-liang Linin ja Hai-Ye Nin kanssa Zhou Longin musiikkia. Kamarimuusikkona Huang on tehnyt yhteistyötä myös viulisti Sara Trobäckin kanssa.

Huang asuu miehensä ja kahden tyttärensä kanssa New Jerseyssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Helen Huang; Living a Tale She Couldn't Make Up The New York Times
2. 1 2 3 4 5  Helen Huang The Juilliard School
3. ↑  Sara Trobäck, violin Trio Poseidon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee laulajaa. Urologian professori Helen O’Connellista on eri artikkeli.*
O’Connell elokuvassa *Dorseyn veljekset* vuodelta 1947.
**Helen O’Connell** (23. toukokuuta 1920 – 9. syyskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen laulaja.

O’Connell syntyi Limassa, Ohiossa. Hän aloitti vuonna 1939 yhteistyön Jimmy Dorseyn kanssa; hänen tunnetuimmat äänitteensä, kuten "Green Eyes", "Amapola" ja "Tangerine", ovat 1940-luvun alkuvuosilta. 

O’Connell tuli uransa aikana tunnetuksi myös televisiosta, ja hänellä oli yhteen aikaan oma show’nsa. Hän vetäytyi mentyään naimisiin vuonna 1943, mutta käynnisti uransa jälleen 1950-luvulla. Hän oli mukana juontamassa Miss USA ja Miss Universe -kilpailuja vuosina 1972–1980.

O’Connell oli naimisissa kaikkiaan neljästi – viimeinen puoliso oli muusikko Frank De Vol. O’Connell kärsi C-hepatiitista, joka aiheutti maksasyövän ja hänen kuolemansa San Diegossa 73-vuotiaana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Formis** (m.kreik. Φόρμις, lat. *Phormis*), joskus myös *Formos* (m.kreik. Φόρμος, lat. *Phormus*) (toimi 400-luvun eaa. alkupuolella) oli antiikin kreikkalainen sotilas ja komediakirjailija, joka edusti doorilaista komediaa.

Elämä
-----

Formis oli kotoisin Arkadian Mainaloksesta. Sieltä hän muutti Sisiliaan ja päätyi tyranni Gelonin lähipiiriin opettaen tämän lapsia. Formis toimi sotilaana Syrakusassa sekä Gelonin että tämän veljen Hieronin alaisuudessa, joka seurasi tyrannina vuonna 478 eaa. Kiitokseksi sotavoitoistaan hän omisti votiivilahjoja Zeukselle Olympiaan ja Apollonille Delfoihin. Pausaniaan mukaan ensin mainittu koostui vaununajajasta ja kahdesta hevosesta. Pausanias kuvaa myös syrakusalaisen Lykortaan pystyttämän patsaan, joka esitti Formista taistelemassa.

Sotilas Formista pidetään yleensä samana henkilönä kuin komediakirjailija, jonka Aristoteles liitti doorilaisen komedian alullepanijoihin kuuluneeseen Epikharmokseen, vaikka joskus tämä on myös kyseenalaistettu.

Näytelmät
---------

*Suda* laittaa komediakirjailija Formiin nimiin kahdeksan komediaa. Nimien perusteella ne käsittelivät Epikharmoksen komedioiden tavoin mytologisia aiheita. Formiin sanotaan olleen ensimmäinen, joka varusti näyttelijät nilkkoihin asti ulottuneilla kaavuilla sekä koristi näyttämön purppuralla värjätyillä nahoilla.

Formiin komediat olivat:

* *Admetos* (Ἄδμητος, *Admētos*)
* *Alkinus* (Ἀλκίνους, *Alkinūs*)
* *Alkyones* (Ἀλκυόνες)
* *Atalante* (Ἀταλάντη, *Atalantē*)
* *Hevonen* (Ἵππος, *Hippos*)
* *Kefeus* (Κηφεὺς, *Kēfeus*) tai *Kefalaia* (Κεφάλαια)
* *Perseus* (Περσεύς)
* *Troijan tuhoaminen* (Ἰλίου πόρθησις, *Iliū porthēsis*)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Phormis", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 5.27.
3. ↑  Athenaios: *Deipnosofistai* 14.652a; *Suda*.
**Helen Jahren** (s. 1959) on ruotsalainen oboisti. Hän on esiintynyt solistina Euroopassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa ja Kaukoidässä. Hän on muun muassa levyttänyt Wolfgang Amadeus Mozartin, Johann Sebastian Bachin ja Alfred Schnittken konserttoja sekä Benjamin Brittenin, Arnold Schönbergin ja muiden kamarimusiikkia. Viitisenkymmentä säveltäjää on luonut uutta musiikkia Jahrenia varten. Jahren pitää mestarikursseja eri puolilla maailmaa ja opettaa oboensoittoa Tanskassa. Hänestä tehtiin vuonna 1998 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian kunniajäsen.

Jahren opiskeli Heinz Holligerin johdolla. Hän on tehnyt yhteistyötä Olli Mustosen, Marc-André Hamelinin, Sharon Bezalyn ja lukuisien muiden muusikoiden kanssa. Hän kantaesitti vuonna 1999 Poul Rudersin konserton.

Lähteet
-------

1. ↑  NE: Helén Jahren
2. ↑  Suomen suurlähetystö, Oslo: Finnish Conductor Juha Kangas and Swedish Oboist Helena Jahren visit Latvia
3. ↑  Opera Musica: Helen Jahren (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Helen Jahren (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
Half Dome

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kiipeilyalue (en)View and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Mariposan piirikuntaYhdysvallat |
| Vuoristo | 
Sierra NevadaView and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 693 mView and modify data on Wikidata  |
| Prominenssi | 
415 mView and modify data on Wikidata  |
| Suojelualueet | 
Yosemite Wilderness (d), Yosemiten kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 44′ 46″ P, 119° 31′ 59″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Half Dome** on kalliomuodostuma (2 693 m) Sierra Nevadan vuoristoalueella sijaitsevassa Yosemitenlaaksossa ja Kalifornian osavaltioon kuuluvassa Mariposan piirikunnassa. Kallio on muodostunut granodioriitista ja se on muodoltaan hyvin omaperäinen: se on yhdeltä sivultaan lähes pystysuora mutta muilta sivuiltaan kaareva.

Half Dome oli alun perin syvällä maankuoressa sijainnut plutoni, joka muodostui jäähtyvästä magmasta hitaasti kiteytymällä. Muodostelma tuli näkyviin kiviaineksen kohoamisen ja yläpuolisten kivikerrosten rapautumisen myötä. Paineolosuhteiden muuttumisen aiheuttama eksfoliaatio muovasi kallion vähitellen nykyiselleen. Rapautuminen jatkuu edelleen, minkä vuoksi kivivyöryt ovat Yosemitenlaaksossa yleisiä.

Suosituimpina aikoina kiipeämistä huipulle voi joutua jonottamaan.
Half Domen huipulle kiivettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1875. Nykyään kävijöitä on tuhansia vuosittain, ja kiipeämistä varten pitää hankkia kirjallinen lupa National Park Serviceltä. Kiipeilykausi kestää toukokuusta lokakuuhun, ja huipulle on mahdollista vaeltaa kiipeämisen lisäksi. Vaellusreitin viimeisellä osuudella nousu tapahtuu kahden teräsvaijerin avulla. Kiipeäminen ei ole turvallista sateen tai ukkosen aikana, ja vuorella tapahtuu joskus kuolemaan johtavia tapaturmia.

Lähteet
-------

1. ↑  Half dome *Peakbagger.com*. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Yosemite National Park *Britannica*. Viitattu 27.7.2022. (englanniksi)
3. 1 2  How did Half Dome, the massive rock monument in Yosemite National Park, acquire its unique shape? USGS. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Half Dome Day Hike National Park Service. Viitattu 27.7.2022. (englanniksi)
**Iptor Supply Chain Systems**, aiemmin **International Business Systems** (IBS), on ruotsalainen yhtiö, joka tarjoaa toimitusketjun hallintaan liittyviä ohjelmistoja.

Parhaimmillaan IBS:llä oli yli 5000 asiakasta, jotka käyttivät yhtiön tuottamaa IBM:n i-pohjaista toiminnanohjausjärjestelmää. IBS:n vaikeudet alkoivat vuonna 2006 uudelleenjärjestelyjen ja alaskirjausten myötä, mitä seurasi vuonna 2008 iskenyt maailmanlaajuinen taantuma. Samana vuonna IBS päätti keskittyä Windowsiin alustana IBM:n sijaan. Vuonna 2009 IBS päätti siirtyä pois Tukholman pörssin päälistalta ja haki osakkeidensa listaamista pörssin First North -kauppapaikalle. Yhdysvaltalainen pääomasijoittaja *Symphony Technology Group* osti lopulta yhtiön pois pörssistä 35 miljoonan dollarin kauppahinnalla vuonna 2011. Symphony puolestaan myi IBS:n yhdysvaltalaiselle pääomasijoitusyhtiö *Marlin Equity Partners*ille vuonna 2015.

IBS otti käyttöön nykyisen nimensä Iptor Supply Chain Systems syksyllä 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Woodie, Alex: IBS Sold To Marlin *IT Jungle*.  1.7.2015. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  IBS AB (publ) Will Be Listed on First North on the 11th of May, 2009 *BusinessWire*.  7.4.2009. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  IBS rebrands as Iptor Supply Chain Systems with promise to help distributors ‘rule the exception’ *iptor.com*.  12.9.2016. Iptor Supply Chain Systems.  Arkistoitu 15.9.2016. Viitattu 6.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Iptor Supply Chain Systems (englanniksi, ruotsiksi)
**Ala-Särkijärvi** on saarien ja niemien pirstoma karu järvi Leppävirran kuntakeskuksen kaakkoispuolella Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 45 kilometriä etelään.

Maantiede
---------

Ala-Särkijärvessä on useita pitkiä ja kapeita lahtia, jotka kasvattavat sen ulottuvuuksia. Etäisyys järven eteläisimmästä pisteestä pohjoisimpaan pisteeseen on 4,6 kilometriä. Järven pohjoista rantaa määrittää Pomonniemi, josta haarautuu etelään suuntaava noin kilometrin mittainen niemi, joka haarautuu edelleen pienemmiksi niemiksi. Pomonniemen länsipuolella sijaitsee järven luoteinen osa, Jokilahti ja itäpuolella järven koillinen osa, Malilahti. Järven eteläistä rantaa määrittää Hevosniemi, jonka länsipuolella sijaitsee Hevoslahti ja itäpuolella nimetön vesialue. Noin puolet Ala-Särkijärvestä on enintään kolme metriä syvä. Järven itäisen rannan tuntumassa on pitkä ja kapea syvänne, jossa sijaitsee järven syvin kohta, 20 metriä.

Ala-Särkijärven saariluku on 27. Laajimmat saaret (Palosaari, Pomonsaari) sijaitsevat Pomonniemen eteläpuolella. Järven eteläisen osan laajimmat saaret ovat Hevossaari ja Varissaari.

Ala-Särkijärven rannat ovat metsämaata. Leppävirran keskustaajama ulottuu Malinlahden rannalle, jossa sijaitsee teollisuusalue. Pientalokanta on melko tiheä.

Ala-Särkijärveen virtaa lukuisia laskuojia. Luoteesta Härkäjärveltä (94,4 metriä mpy) virtaa Härkäjoki. Ala-Särkijärvi laskee Pajulammen ja Aluslammen kautta etelään Osmajärven (79,5 metriä mpy) Särkilahteen. Ala-Särkijärven luoteispuolella sijaitsee Särkijärvi, joka tunnetaan myös nimellä Ylä-Särkijärvi.

Ala-Särkijärven vesitilavuus on 10 578 000 kuutiometriä.

Ala-Särkijärvi (04.269.1.004) kuuluu Aluslammen-Härkäjoen valuma-alueeseen (04.269), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sorsaveden valuma-alue (04.26) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Ala-Särkijärvi on toiseksi laajin Aluslammen-Härkäjoen valuma-alueen 27:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Särkijärvi, kolmanneksi laajin on Iso-Musta, jota seuraa Voivakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ala-Särkijärvi, vakavesi, Leppävirta
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.4.2022.
3. ↑  Ala-Särkijärvi. Järviwiki. Viitattu 6.4.2022.
4. ↑  Aluslammen-Härkäjoen valuma-alue (04.269). Järviwiki. Viitattu 6.4.2022.
**Formula 18** on kilpakatamaraaniluokka. Venettä purjehtii kahden hengen miehistö. Luokkasääntö määrää veneen kokoon, rakenteeseen ja materiaaleihin liittyviä minimi- ja maksimimittoja ja -painoja. Formula 18 ei ole nk. yksityyppiluokka (jokainen vene on täsmälleen samanlainen), vaan rajoitukset muodostavat nk. "box rule":n, joka määrää puitteet, joiden sisälle veneen ominaisuuksien pitää mahtua. Veneen valmistamiseen ei tarvita lisenssiä, joten myös omavalmisteveneillä voi kilpailla. Kaupallisia isoimpia valmistajia ovat Hobie ja Nacra.

Formula 18 on suurempi kuin useimmat virkistyskäyttöön tarkoitetut rantakatamaraanit (tyypillisesti 14 tai 16 jalkaa, eli 4,2 m tai 4,8 m), mutta pienempi kuin olympialaisissa nähty Tornado.

Miehistö
--------

Luokkasääntö asettaa veneille miehistön painon mukaan tasoituksia. Kevyin sallittu miehistö on yhteensä 115 kg.

* 115 kg - 130 kg: käytetään pienempää keulapurjetta ja pienempää genaakkeria, ja kuljetetaan veneessä lisäpainoja puolet puuttuvasta painosta 130 kg.
* 130 kg - saa halutessaan käyttää pienempää keulapurjetta ja pienempää genaakkeria ilman lisäpainoja
* 130 kg - 135 kg: saa käyttää isoa keulapurjetta ja isoa genaakkeria. Veneessä pitää olla lisäpainoja painoero 135 kg lisättynä 7,5 kg:lla.
* 135 kg - 150 kg: saa käyttää isoa keulapurjetta ja isoa genaakkeria. Veneessä pitää olla lisäpainoja puolet puuttuvasta painosta 150 kg.
* 150 kg - saa käyttää isoa keulapurjetta ja isoa genaakkeria ilman lisäpainoja.

Miehistö tasapainottaa veneen asentoa roikkumalla trapetsilla ja vaihtamalla paikkaa veneen pituussuunnassa.

Purjeet
-------

Formula 18:ssa saa käyttää kolmea eri purjetta: isopurjetta, keulapurjetta (fokkaa) ja genaakkeria (asymmetrista spinaakkeria). Keulapurjeelle ja genaakkerille on kaksi eri kokoa:

* Iso keulapurje, maksimipinta-ala 4,15 m²
* Pieni keulapurje, maksimipinta-ala 3,45 m²
* Iso genaakkeri, maksimipinta-ala 21 m²
* Pieni genaakkeri, maksimipinta-ala 19 m²

Isopurje on kiinni kääntyvässä mastossa. Kääntyvä masto vaikuttaa merkittävästi isopurjeen siipenä toimimiseen, joten luokkasäännöt määräävät isopurjeen ja maston yhteispinta-alaksi enintään 17 m².

Purjeille on luokkasäännöissä pinta-alan lisäksi määritelty muita mittoja ja asetuksia, esimerkiksi materiaalit, isopurjeen leveys ja keulapurjeen lattojen lukumäärä. Kuka tahansa saa valmistaa kilpailuissa käytettäviä purjeita. Markkinoilla on myös halvempia ei-luokkasäännön mukaisia purjeita harrastuskäyttöön.

Lajiliitto
----------

Suomeen perustettiin vuonna 2009 lajiliitto Formula 18 -katamaraaneille. Yhdistys on Suomen virallinen Formula 18 -lajiliitto, joka järjestää mm. luokan suomenmestaruuskilpailut. Minkä tahansa maan Formula 18 -lajiliiton jäsenyys on pakollinen kilpailuihin osallistumiseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen lajiliiton sivut

Lähteet
-------

1. 1 2  International Formula 18 Catamaran Class Rules 2013 ISAF. Viitattu 26.10.2015. (englanniksi)
2. ↑  Finnish Formula 18 Association ry *f18.fi*. Viitattu 2.11.2015.
Taideteollisuuskeskuskoulun piirustusopetuksen harjoitusluokka 1920-luvulla, opiskelija opettaa lapsia opettajan valvoessa, opettajana Beda Närhi.
**Beda Närhi** (1896 Viipuri – 1971) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.

Beda Närhi opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1916–1917 ja 1919–1920, Taideteollisen keskuskoulun piirustuksenopettajaosastolla 1919–1921 sekä Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1936. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli 1927 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1941, 1942 ja 1946.

Närhi oli opettajana oppikoulussa 1923 ja Taideteollisessa oppilaitoksessa vuodesta 1923 alkaen. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen opettajayhdistyksen jäsenenä ja toimi myös kirjastonhoitajana 1935–1947. Närhi oli myös kuvaamataidon opettajana Töölön yhteiskoulussa 1930-luvulta aina 1960-luvulle saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuvataiteilijamatrikkeli
2. ↑  Pirkko Pohjakallio : Kuvataidekasvatuksen historiaa tutkimassa, Kasvatus & Aika 3/2009

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Beda Närhi
Alaa Al-Aswani kuukausittain pitämässään seminaarissa "Leadership and Management Development Center" 25. huhtikuuta vuonna 2013.
**Alaa Al-Aswani** (s. 26. toukokuuta 1957), egyptin arabiaksi علاء الأسواني, on egyptiläinen kirjailija.

Elämänvaiheita
--------------

Alaa al-Aswani syntyi egyptiläiseen yläluokkaan. Hänen äitinsä oli vanhaa aristokratiaa ja isänsä oli ollut opetusministeri ennen vuotta 1952. Al-Aswani kävi Kairon ranskalaista koulua ja opiskeli sen jälkeen hammaslääkäriksi ensin Kairon yliopistossa ja jatkoi opintojaan Chicagossa, Yhdysvalloissa.

Al-Aswanin tuotannosta on suomennettu romaani *Yacoubian-talon tarinat* (2009). Romaani kertoo kairolaisen kerrostalon asukkaista, rikkaista ja köyhistä ja heidän risteilevistä elämäntarinoistaan. Taustalla on Egypti ongelmineen: köyhyys, korruptio ja läpimätä politiikka. Oman lisänsä tuo uskonnollinen kaksinaismoralismi, suljettujen ovien takana tehdään asioita, jotka julkisessa puheessa kielletään ja tuomitaan.

Alaa Al-Aswani on poliittisesti aktiivinen ja on ottanut osaa arabikevään mielenosoituksiin, jotka syöksi vallasta Egyptiä pitkään hallinneen presidentti Hosni Mubarakin.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Yacoubian-talon tarinat* (*Imārat Ya'qūbyān*); suomentanut Sampsa Peltonen, Helsinki: WSOY 2009 ISBN 978-951-0-35283-0
* *Chicagolaisittain* (*Shikaju*); suomentanut Sampsa Peltonen, Helsinki: WSOY 2011 ISBN 978-951-0-36789-6

Lähteet
-------

1. ↑  The Guardian
2. ↑  Wall Street Journal


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |