recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tiketti Oy** on suomalainen tapahtumalippuja välittävä yritys. Yritys välittää noin miljoona ennakkolippua vuodessa tuhansiin tapahtumiin ympäri Suomen. Sen tapahtumavalikoimasta löytyy muun muassa konsertteja, klubitapahtumia, festivaalia, urheilua, teattereita ja messutapahtumia. Tiketin liikevaihto oli vuonna 2022 noin 4,3 miljoonaa euroa. Tiketti työllistää yli 50 tapahtuma-alan ammattilaista.

Tiketti tarjoaa tapahtumajärjestäjille kaikki nykyaikaiset palvelut sujuvan tapahtuman järjestämiseksi. Näitä palveluita ovat muun muassa kulunvalvonta, akkreditointi ja markkinointi.

Tiketin historia
----------------

Yritys on perustettu vuonna 1976. Alun perin Ylioppilastiketti Oy -nimellä toiminut yritys myi lippuja erityisesti osakuntien tapahtumiin, kuten Hämäläis-Osakunnan silloin omistaman Tavastia-klubin keikoille. Syksyllä 1990 Tiketin omistus siirtyi muiden Tavastia-klubin omistusmuutosten mukana Tavastian taustalla toimivan Helsingin Rock and Roll Oy:n omistukseen. Vuonna 2007 Tiketti perusti myös ensimmäiset toimipisteensä muihin kaupunkeihin, Levykauppa Äx:n yhteyteen, Tampereelle, Turkuun, Ouluun, Kuopioon ja Jyväskylään.

Netistä sähköpostiin ja puhelimeen tilattavia lippuja Tiketti alkoi myymään vuodesta 2007.

Laajeneminen näkyi yrityksen kasvuna: vuodesta 2009 vuoteen 2012 Tiketti Oy:n liikevaihto ja henkilökunnan määrä kaksinkertaistuivat. Vuoden 2012 liikevaihto oli yhteensä 1 678 000 euroa ja firman palveluksessa toimi 18 henkilöä. Samana vuonna Tiketti aloitti yhteistyön R-kioskin kanssa: Huhtikuusta 2012 alkaen Tiketin verkkokaupasta ja puhelinpalvelusta ennakkoon varatut tai maksetut liput voitiin noutaa tilausnumeroa vastaan kaikista Suomen R-kioskeista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4   Tiketti Oy *vainu.io*. Viitattu 20.8.2022.
2. ↑
3. ↑  Yritys- ja yhteisötietojärjestelmän (YTJ) info:  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Hämäläisten ylioppilassäätiön historiasta kertova "Kampinkadun Isäntä"; Seppo Tamminen ja Jemina Sohlstén-Nederström; 30.3.2012.  (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Tiketin uutinen muutosta Urho Kekkosen kadulle:
6. ↑  Tiketin yritysinfo:  (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Tiketin uutinen R-kioskin myynnin aloittamisesta:

Aiheesta muualla
----------------

* Tiketin kotisivut
* (Akkreditointi)
**Kahdeksan tunnin työpäivä** oli sosiaalipoliittinen liike ja yksi työväenliikkeen keskeisistä tavoitteista 1800-luvun jälkipuolelta alkaen. Suomessa asiasta säädettin laki vuonna 1917. Yhdysvalloissa vastaava päätös vahvistettiin vasta vuonna 1938 osana Franklin D. Rooseveltin New Deal -yhteiskuntasopimusta.

Utopistinen sosialisti Robert Owen ehdotti jo vuonna 1817 seuraavaa jakoa: "8 tuntia työtä, 8 tuntia lepoa, 8 tuntia virkistystä".

Kansainvälinen työjärjestö ILO määritteli kahdeksan tunnin työpäivän tehdastyöläisille ensimmäisessä konventiossaan vuonna 1919. Toimistojen ja kaupan alan työntekijöitä koskeva konventio valmistui vuonna 1930.

Lähteet
-------

1. ↑  Työväenliike taisteli kahdeksan tunnin työpäivän – historiallisesta päätöksestä 100 vuotta *Demokraatti*.  2017. Viitattu 9.12.2023.
2. ↑  Eight-Hour Movement *Encyclopedia of Chicago*. Viitattu 9.12.2023.
3. ↑  Eight-hour day *National Museum Australia*. Viitattu 9.12.2023.
4. ↑  International Labour Standards on Working time *ILO*. Viitattu 9.12.2023.
**Karelia-Upofloor Oy** on suomalainen parketteja ja muita lattianpäällysteitä valmistava yritys, joka muodostui vuonna 2000 kun **Karelia Parketti Oy** ja **Upofloor Oy** yhdistyivät Karelia Yhtymä -konserniksi. Vuonna 2007 konsernin nimi muutettiin Karelia-Upofloor Oy:ksi.
Karelia-Upofloorin parkettimerkki on *Karelia.* *Upofloor* nimellä myydään lattioiden muovipäällysteitä. Yrityksellä on tuotantolaitos Suomessa Ikaalisissa ja Nokialla sekä tehtaat Venäjällä ja Romaniassa.

Historiaa
---------

Upofloor sai alkunsa Nokialle vuonna 1955 perustetusta Kymarnosta, joka valmisti aluksi muoviletkuja ja -putkia. Nokia eli silloinen Suomen Gummitehdas oli valmistanut kumimattoja jo 1930-luvun alusta ja halusi nyt laajentaa moderneihin muovipäällysteisiin. Oman tuotekehityksen sijaan ostettiin valmistuslisenssi suuren brittiläisen The Marley Floor Tile Co:n kanssa. Mukaan liittyi myös Kymin Osakeyhtiö, ja uuden yrityksen nimi Kymarno muodostettiin Kymin, Marleyn ja Nokian nimien alkutavuista.

Ensimmäisenä Pohjoismaissa Kymarno alkoi valmistaa vinyyli-asbestilaattoja nimellä *Finnflex* sekä hartsi-asbestilaattoja nimellä *Finntile*. Vuonna 1964 tuotiin markkinoille PVC-matto *Finnplano* ja huopapohjainen vinyylimatto *Pehmo*. Kymarnolla oli muovipäällysteissä miltei sadan prosentin markkinaosuus Suomessa, minkä lisäksi yritys harjoitti vientiä aluksi Neuvostoliittoon ja Ruotsiin ja sitten myös Etelä-Eurooppaan ja Lähi-itään. Lattiamateriaalien lisäksi Kymarno valmisti muoviputkia sekä pakkausteollisuuden tarvitsemia muovikalvoja.

Karelia Parketti sai alkunsa Heikki Väänäsen 1981 perustamasta Parkettiliike Väänänen Oy:stä. Vuonna 1991 Karelia Parketti laajensi maahantuonnista valmistukseen ostamalla tuupovaaralaisen parkettitehtaan. Toinen tehdas Kuopioon valmistui 1998. Karelia Parketille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto vuonna 2000.

Karelia-Upofloorin enemmistöomistajana on vuodesta 2004 ollut Hartwallin suku. Heidän aikanaan yritys on aloittanut tuotannon Romaniassa ja liittänyt konserniin keraamisten laattojen ja lasitiilien tuontia ja myyntiä harjoittavan *Laattamaailma Oy:n*.

Vuonna 2012 Karelia-Upofloor ja ruotsalainen AB Gustaf Kähr yhdistyvät. Pääomistajiksi Triton ja Hartwall Capital.

Lähteet
-------

1. ↑  Karelia-Upofloor Oy Taloussanomat. Viitattu 21.10.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Konsernin esittely Karelia-Upofloor.  Arkistoitu 17.12.2011. Viitattu 21.10.2012.
3. 1 2 3  Historia Karelia Parketti.  Arkistoitu 14.12.2017. Viitattu 14.12.2017.
4. ↑  Tuotteet Karelia-Upofloor.  Arkistoitu 14.12.2017. Viitattu 14.12.2017.
5. 1 2  Laalo, Kalevi: *Nappikaupasta muoviaikaan, 70 vuotta suomalaista muoviteollisuutta*, s. 182–185. Hämeenlinna: Muoviyhdistys ry, 1990. ISBN 951-9271-23-6.
emporio armani -logo
**Giorgio Armani** (s. 11. heinäkuuta 1934 Piacenza, Italia) on italialainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan varsinkin miesten mallistostaan ja minimalistisesta tyylistään. Armania pidetään Italian menestyneimpänä muotisuunnittelijana.

Armani opiskeli jonkin aikaa lääketiedettä ja suoritti armeijan. Hän työskenteli milanolaisessa tavaratalossa ja alkoi sitten suunnitella vaatteita Nino Cerrutille. Ensimmäisen oman miesten mallistonsa hän julkisti vuonna 1974 ja seuraavana vuonna ensimmäisen naisten mallistonsa.

Armani puvusti Richard Geren vuoden 1980 elokuvassa *American Gigolo*, mikä lisäsi yrityksen menestystä.

Vaateteollisuuden lisäksi Armani on laajentanut liiketoimiaan myös muun muassa sisustussuunnitteluun, ravintoloihin ja hotelleihin. Vuoden 2015 joulukuussa *Forbes* arvioi hänen omaisuutensa arvoksi 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

Hän on myös yksi koripallojoukkue Olimpia Milanon omistajista. Armani on myös suunnitellut Torinon talviolympialaisten Italian joukkueen puvut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Forbes - Giorgio Armani *Forbes*.  Arkistoitu 8.5.2012. Viitattu 13.12.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Craven, Jo: Who's who - Giorgio Armani *Vogue.co.uk*.  11.5.2011. Viitattu 13.12.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Giorgio Armani** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen sivusto
* Giorgio Armani Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
	+ 2
* Victoria
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Drawskon piirikunta** (puol. *powiat drawski*) on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57 015. Piirikunta jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Czaplinek, Drawsko Pomorskie, Kalisz Pomorski, Ostrowice, Wierzchowo sekä Złocieniec. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Drawsko Pomorskien kaupunki.

Drawskon piirikunnan pinta-alasta arviolta 47,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Drawskon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,3 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Drawskon piirikunnassa oli 57 015 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 58 932 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 45 229 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,7 prosenttia, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 21,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,7 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 479 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat drawski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 24.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Drawski Association of Polish Counties. Viitattu 24.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Zachodniopomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 24.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat drawski (PDF) Szczecinin tilastokeskus. Viitattu 24.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 24.11.2020. (puolaksi)

Länsi-Pommerin voivodikunnan vaakunaLänsi-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupunki: Szczecin**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Białogard | Choszczno | Drawsko Pomorskie | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień Pomorski | Kołobrzeg | Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Szczecinek | Świdwin | Wałcz

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Barlinek | Barwice | Biały Bór | Bobolice | Borne Sulinowo | Cedynia | Chociwel | Chojna | Czaplinek | Człopa | Darłowo | Dębno | Dobra | Dobrzany | Drawno | Dziwnów | Golczewo | Gościno | Ińsko | Kalisz Pomorski | Karlino | Lipiany | Maszewo | Mielno | Mieszkowice | Międzyzdroje | Mirosławiec | Moryń | Nowe Warpno | Nowogard | Pełczyce | Płoty | Polanów | Połczyn-Zdrój | Recz | Resko | Sianów | Stepnica | Suchań | Trzcińsko-Zdrój | Trzebiatów | Tuczno | Tychowo | Węgorzyno | Wolin | Złocieniec

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Koszalin | Szczecin | Świnoujście

**Piirikunnat:**   

Białogard | Choszczno | Drawsko | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień | Kołobrzeg | Koszalin | 
Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Świdwin | Szczecinek | Wałcz
**Informaatioähkyksi** (engl. *information overload*) kutsutaan tilaa, jossa ihminen on kykenemätön suodattamaan tarvitsemaansa tietoa informaatiovirrasta ja tuntee tämän vuoksi itsensä ahdistuneeksi ja turhautuneeksi. Syinä ähkyyn voivat olla informaation paljous, väsymys, stressi sekä informaation tai datan käsittelyyn käytettävissä olevan ajan rajoittuneisuus ja tästä juontuvat paineet. Ähkyn perimmäisenä aiheuttajana saattaa toimia myös ihmisen taipumus suodattaa tietoa totuttujen mallien ja uskomusten mukaisesti. Tällöin ihminen voi kokea epämukavuutta ja uhkaa, jos uusi tieto on ristiriidassa hänen aiempien käsitystensä kanssa. Merkittävä infoähkyn aiheuttaja on niin sanotun informaatiolukutaidon puute, kykenemättömyys arvioida tietojen merkityksellisyyttä ja luotettavuutta. Tällainen toistaitoisuus vie voimavaroja tärkeän tiedon käsittelystä, kun ihminen käyttää aikaansa epäoleellisen informaation tarkasteluun. 

Termiä käytetään kuvaamaan myös yleisellä tasolla tietoyhteiskunnan kehityksen suurissa ihmisjoukoissa ja yhteiskunnassa aiheuttamaa kitkavaikutusta; ihmiset kokevat jatkuvasti kasvavan tietomäärän hallinnan, oleellisten viestin löytämisen ja ymmärtämisen, mahdottomaksi.

Katso myös
----------

* Infokondria

Lähteet
-------

1. ↑  Ekholm, Kai: *Elämäsi 20 seuraavaa vuotta tietoyhteiskunnassa*, s. 107. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Mediaopas.comin sanasto (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee presidentin tytärtä. Taiteilija Anna Halosesta on erillinen artikkeli.*
presidentti Tarja Halonen tyttärensä Anna Halosen kanssa (1999)
**Anna Elina Halonen** (s. 25. marraskuuta 1978 Helsinki) on presidentti Tarja Halosen ja tämän entisen avomiehen Kari Pekkosen (1945–2017) tytär.

Halonen on opiskellut kansainvälistä politiikkaa Kentin yliopistossa Canterburyssä Englannissa ja työskentelee tutkijana Aleksanteri-instituutin Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen tohtoriohjelmassa. Hän valmistelee väitöskirjaa Helsingin yliopiston valtiotieteelliseen tiedekuntaan. Halonen on työskennellyt myös sihteerinä Euroopan neuvostossa. Lisäksi hän on toiminut rytmisen kilpavoimistelun valmentajana ja ollut Suomen Voimisteluliiton hallituksessa.

Ennen Anna Halosen syntymää hänen äitinsä oli maanpuolustuskurssilla, jonka osallistujista 12 kuoli Rissalan lento-onnettomuudessa. Tarja Halonen ei ollut koneessa, koska raskauden vuoksi lääkäri oli kehottanut välttämään lentämistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kysely Suomen voimisteluliitto Svolin hallitusehdokkaalle (doc) (Arkistoitu sivu) Suomen Voimisteluliitto. Viitattu 6.1.2016.
2. ↑  Henkilökunta Aleksanteri-instituutti. Viitattu 6.1.2016.
3. ↑  Kekkosen pojasta tuli suurlähettiläs, Ahtisaaren pojasta yrittäjä. Muistatko vielä, mitä lähihistorian presidenttien lapsista tuli?
4. ↑  Anna Halonen valittiin Voimisteluliiton hallitukseen (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Myllyniemi, Timo: Tarja Halonen vältti täpärästi lentoturman 1978 *Iltasanomat.fi*.  13.4.2010. Viitattu 6.1.2016. [vanhentunut linkki]
**Mikkelin Pillinki** oli Mikkelin keskustassa vuodesta 1954 ainakin 1970-luvulle toiminut hotelli. Se sai nimensä vuosina 1847–1893 toimineesta Mikkelin Seurahuoneesta, jota oli kutsuttu perustajansa Petter Carl Billingin (1818–1850) mukaan Pillingiksi.

Pillinki avattiin syksyllä 1954 valmistuneeseen Mikkelin Säästöpankin taloon osoitteessa Porrassalmenkatu 16. Rakennuksen ja hotellitilat suunnitteli arkkitehti Martti Välikangas. Kymmenen vuoden toiminnan jälkeen hotelli ja ravintola uudistettiin 1964 sisustusarkkitehti Ilmari Lappalaisen suunnitelman mukaan. Tuolloin hotellissa oli 14 huonetta, ravintolasalissa vähintään 70 ja enintään 120 asiakaspaikkaa.

Ravintola Stoppari
------------------

Vuonna 1974 hotellin ravintola vaihtoi nimensä Pillingistä Stoppariksi ravintoloitsija Matti Blomqvistin tultua omistajaksi. 1980-luvulla Stoppari tuli tunnetuksi rock-klubina, jossa esiintyivät tiskijukkien lisäksi suomalaiset huippuyhtyeet. 1990-luvulla Stoppari siirtyi osuuskauppa Suur-Savolle, jonka kaavailemia muutoksia vastustettiin jopa 880 nimeä keränneellä kansalaisadressilla. 1990-luvun lopulla Stoppari uudistettiin jälleen, ajan hengen mukaan savuttomaksi. Vuonna 2005 Stoppari muuttui S-ryhmän ketjuravintola Amarilloksi, kunnes se muutti kauppakeskus Stellaan 2011 ja Stoppari koki uuden tulemisen karaokeravintolana nimellä Iskelmäbaari Stoppari. Sen sisustuksessa käytettiin tunnettujen artistien kuvia ja esineitä. Konsepti kannatteli Stopparia vain pari vuotta, minkä jälkeen se yritti jatkaa tilausravintolana mutta suljettiin lopullisesti vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Rahunen, Aarne: Mikkelin markkinoista ja Mikkelin "Pillingistä".  *Helsingin Sanomat*, 16.3.1965, s. 11. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Vanhoja ravintolaperinteitä Mikkelissä.  *Helsingin Sanomat*, 31.10.1954, s. 10. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Pillinki uusittin.  *Helsingin Sanomat*, 8.6.1964, s. 6. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Haikarainen, Sanni: Muistatko? Moni kaipaa yhä suosikkiravintolaa takaisin.  *Länsi-Savo*, 28.1.2024. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 31.1.2024.
Santa Maria in Aracoelin julkisivu ja portaikko.
**Santa Maria in Aracoeli** (lat. *ara coeli*, "taivaan alttari") on kirkko Capitoliumin kukkulalla Roomassa Piazza Venezian edustalla. Kirkon yksinkertainen tiilistä tehty julkisivu on 1200-luvulta ja fransiskaanimunkkien suunnittelema. Kirkko on rakennettu paikalle, jossa legendan mukaan Tiburin sibylla ennusti Jeesuksen syntymän keisari Augustukselle juuri ennen tämän kuolemaa, tästä nimi *ara filii coeli* ("Jumalan pojan alttari). 

Kirkolle johtaa näyttävä marmoriportaikko, joka on kaupunkilaisten lahja Jumalanäidille vuoden 1348 ruton päättymisen johdosta. Kirkko on tyypiltään basilika, johon sivulaivat on lisätty myöhemmin. Pylväät ovat peräisin antiikin temppeleiden ja keisaripalatsien raunioista. Sisätila päättyy kerjäläisveljeskuntien perinteen mukaiseen idän suunnassa olevaan suorapäätyiseen kuoriin ja kahteen sivukuoriin. 

Kultakoristeinen ja meriaiheinen katto muistuttaa Lepanton meritaistelussa turkkilaisia vastaan saadusta voitosta vuonna 1571 ja on varakkaan roomalaisen lahjoitus. Taisteluun osallistui myös paavin rahoittama eskadroona. Pinturicchion noin vuonna 1485 maalaamat freskot esittävät Pyhää Bernardino Sienalaista (1380–1444), fransiskaanien kunnioittamaa saarnaajaa. Kirkossa on kuuluisa Jeesus-lasta esittävä ja ihmeitä tekevä kuvapatsas, *Santo Bambino,* joka on kadonneen edeltäjänsä jäljennös.

Historiaa
---------

Kirkon paikalla oli antiikin aikaan Jupiterin puolison Juno Monetan temppeli *(Templum Junonis)*. Legendan mukaan kukkulalle on haudattu Pyhä Helena (noin 250 – noin 330), ensimmäisen kristillisen keisarin, Konstantinus Suuren äiti. Luiden kerrotaan lepäävän *aedikulan* kupolin alla. 

Junon temppelin raunioille rakennettiin 500-luvulla kristillinen luostari, jonka paavi Innocentius IV antoi vuonna 1250 fransiskaaneille. Nämä alkoivat rakentaa paikalle nykyistä kirkkoa. Keskiajalla siitä tuli Rooman poliittisen elämän keskus.

Lähteet
-------

* Hintzen-Bohlen, Brigitte: *Taide & Arkkitehtuuri: Rooma*. Suomentanut Riikka Ketonen, Maija Pellikka, Pirkko Roinila, Merja Turunen. ullmann, 2006. 978-3-8331-5244-3.
* Polkunen, Marja-Liisa: *Rooma*. Suomalainen Matkaopas Oy, 2007. ISBN 978-952-9715-32-9.

### Viitteet

1. 1 2  Polkunen, 2007, s. 144-145; Hintzen-Bohlen, 2006, s. 48-49
2. ↑  Hintzen-Bohlen, 2006, s. 48-49

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Santa Maria in Aracoeli**.
**Nampula** on sekä kaupunki(kunta) (port. *Município de Nampula*) että piiri (port. *Distrito de Nampula*) Mosambikin pohjoisosassa. Se tunnetaan Mosambikin pohjoisosan keskuskaupunkina. Paikkakunta toimii Nampulan maakunnan keskuskaupunkina. Kaupunki sijaitsee tärkeän, Nacalan käytäväksi kutsutun, naapurimaista Nacalan satamaan johtavan rautatien varrella. Kaupungissa toimii myös Napulan kansainvälinen lentoasema.

Vuoden 2017 väestönlaskennassa varsinaisen kaupungin väkiluku oli 743 125. Se oli tällöin Mosambikin kolmanneksi väkirikkain kaupunki. Varsinainen kaupunki sijaitsee Nampulan piirin länsiosassa. Piirin laajuus (pinta-ala) on ilmeisesti muuttunut melko äskettäin, jolloin piirin tiedot eri vuosikymmeniltä ole sellaisenaan vertailukelpoisia. Vuoden 2021 pinta-alaksi kerrottiin 340 neliökilometriä (väestöennuste 927 168 as.), mutta seuraavana vuonna jo 1 665 km². Mosambikin tilastokeskuksen vuoden 2017 väestönlaskentaan pohjautuvan väestöennuste ennakoi Nampulan piirin väkiluvuksi jopa 957 596 vuodeksi 2022. Piirin pinta-ala on 1 665 neliökilometriä ja väestötiheys olisi tällöin 575 ihmistä neliökilometrillä.

Nampulan piiri rajoittuu lännessä Rapalen piiriin, pohjoisessa Muecaten piiriin, idässä ja etelässä Mecontan piirin ja lounaassa Mogovolasin piiriin. Piirissä on seitsemän hallinnollista aluetta: P.A de Anchilo, P.A de Muatala, P.A de Muhala, P.A de Namicopo, P.A de Napipine, P.A de Natikiri ja P.A Urbano Central. 

Kaupungin asukkaista suurin osa on makua-kansan jäseniä.

Kuvia
-----

* Nampulan katolinen katedraali.Nampulan katolinen katedraali.
* Nacalan käytävän keskeisimmät rautatieyhteydet.Nacalan käytävän keskeisimmät rautatieyhteydet.
* Nampulan lentoasema.Nampulan lentoasema.
* Nampulan kansallinen kansantieteellinen museo.Nampulan kansallinen kansantieteellinen museo.
* Katunäkymä.Katunäkymä.
* Eräs kaupungin kouluista.Eräs kaupungin kouluista.
* Katukauppaa.Katukauppaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Município de Nampula  21.6.2023. Nampula, cmnampula.gov.mz. Viitattu 6.10.2023. (portugaliksi)
2. ↑  Aeroporto de Nampula *aeroportos.co.mz*. Viitattu 6.10.2023. (portugaliksi)
3. 1 2  Estatísticas do Distrito de Nampula 2017-2021  1/2023. Mosambikin kansallinen tilastolaitos (Instituto Nacional de Estatística, INE), ine.gov.mz. Viitattu 14.10.2023. (portugaliksi)
4. 1 2 3 4  Anuário Estatístico, Província de Nampula 2022 (pdf) (s. 10 (Distância dos distritos em relação à capital da Província, 2022) ja s. 12 (População por sexo, superfície territorial e densidade populacional segundo distrito, 2022))  2023. Mosambikin tilastokeskus (Instituto Nacional de Estatística – Moçambique), ine.gov.mz. Viitattu 6.10.2023. (portugaliksi)

 Aiheesta muualla
-----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nampula (kaupunki)** Wikimedia Commonsissa
**Ari Moisanen** (s. 7. syyskuuta 1971 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Moisanen pelasi urallaan maalivahtina lähinnä alasarjoissa. Hän oli myös kaksi kautta Rauman Lukon organisaatiossa kolmosmaalivahdin roolissa pääsemättä kuitenkaan pelaamaan ainoatakaan liigapeliä. Hän lopetti pelaajauransa kauteen 1993-1994 Kuusamon PalloKarhujen II divisioona joukkueessa ja ryhtyi vuosituhannen vaihteessa Lukon maalivahtivalmentajaksi. Kauden 2012-2013 jälkeen Moisanen vaihtoi valmentamaan KHL-joukkue Ak Bars Kazanin maalivahteja. Oman työnsä ohessa Moisanen toimi myös Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajana neljän kauden ajan vuosina 2012 - 2016.
Palattuaan Venäjältä 2018 hän valmensi sekä Lukon junioreista että myöhemmin Jokerien KHL-joukkuuen maalivahteja. Tämän jälkeen hän palasi vuodeksi Venäjälle ensin Kazaniin ja saatuaan sieltä potkut hän päätyi marraskuusta 2019 alkaen Traktor Tseljabinskin valmennustiimiin. Syksystä 2020 alkaen Moisanen on toiminut TPS:n maalivahtivalmentajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Ari Moisanen at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 29.1.2024. (englanniksi)

AAKKOSTUS:Moisanen, Ari
PMK:n tuotelogo vuodelta 1970.
PMK:n ensimmäinen logo vuodelta 1932.
**Puuvillatehtaitten Myyntikonttori Oy** eli **PMK** oli suomalaisten puuvillaa jalostavien tehtaiden yhteinen markkinointiyhtiö, joka toimi vuodesta 1932 vuoteen 1975. Kirjainlyhennettä PMK käytettiin myös monien yhtiön markkinoimien suomalaisten puuvillakangastuotteiden tuotemerkkinä.

Historiaa
---------

1910-luvun lopulla Tampereen tekstiilitehtaat kärsivät ensimmäisen maailmansodan ja Tampereen valtauksen aiheuttamasta puuvillapulasta. Jo 1905 suomalaiset tekstiiliyritykset olivat aloittaneet yhteistyön kilpailussa tuontitekstiilejä vastaan. Sen pohjalta syntyi Helsinkiin vuonna 1932 Puuvillatehtaitten Myyntikonttori eli PMK, jonka perustajina olivat viisi suurta tekstiilitehdasta: Finlayson, Forssa Oy, Tampereen Pellava, Porin Puuvilla ja Vaasan Puuvilla. Vuonna 1937 valmistui Tampereelle suuri keskusvarasto, ja myös myyntiorganisaatio siirtyi sinne Helsingistä. 

Puuvillatehtaiden Myyntikonttori myi kaikenlaisia tekstiilitehtaiden tuotteita sisustuskankaista nenäliinoihin. PMK osallistui messuille, julkaisi myyntiä tukevaa markkinointiviestintämateriaalia kauppoihin ja toteutti isoja mainoskampanjoita. 1950-luvulta alkaen PMK julkaisi myös omaa Tilkku-Tiina-lehteä. Vuonna 1975 PMK:n toiminnan katsottiin käyneen tarpeettomaksi, ja kukin tehdas jatkoi markkinointia itsenäisesti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tekstiilejä Tampereelta > Puuvillatehtaitten Myyntikonttori eli PMK *Tampereen kaupunki, Museokeskus Vapriikki*. Viitattu 19.12.2012.
2. ↑  Kohteet - Tampereen PMKTALO *Renor Oy*.  2009.  Arkistoitu 16.10.2012. Viitattu 19.12.2012.
3. ↑  Puuvillateollisuuden kehitys Suomessa ELKA Elinkeinoelämän keskusarkisto.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 19.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* PMK:n lehtimainos vuodelta 1960 Mainosmuseo-sivustolla
Laurila Oy:n maille vuonna 1908 valmistunut Tottijärven työväentalo.
**Laurila Osakeyhtiö** oli Laukon torpparihäätöjen kodittomiksi jättämien torpparien ja heidän perheideen tukemiseksi vuonna 1907 perustettu osakeyhtiö. Se hankki omistukseensa Tottijärven Pajulahdessa sijaitsevan Laurila-nimisen tilan, jonka maille Laukon kartanon entiset torpparit alkoivat rakentaa asumuksiaan ja viljelemään pieniä palstojaan. Alueelle kasvoi nopeasti työväenyhteisö, joka käsitti myös osuuskaupan ja työväentalon.

Historia
--------

Toukokuussa 1906 käynnistyneen torpparilakon seurauksena häädettyjen kymmenien vuokraviljelijöiden ahdinko herätti valtakunnallista huomiota, jolloin joukko Ylioppilaiden Sosialidemokraattissa Yhdistyksessä vaikuttaneita SDP:n johtomiehiä ryhtyi toimiin heidän tukemisekseen. Hankkeen alullepanijoina toimivat kansanedustajat Sulo ja Wäinö Wuolijoki. Sulo Wuolijoki oli jo aikaisemmin liikkunut Tottijärvellä ja tutustunut Laukon yli 140 vuokraviljelijän elinoloihin.

Kesällä 1907 Wäinö Wuolijoki ja Yrjö Sirola ostivat Tottijärven Pajulahdessa sijaitsevan 1600-luvulta periytyvän Laurilan perintötilan helsinkiläisen toveripiirin nimiin. Kolmannesmanttaalin suuruisen tilan ostohinta oli 20 000 markkaa. Projektia varten perustettiin osakeyhtiö, johon Wuolijoen veljesten ja Sirolan ohella tulivat mukaan Emil Perttilä, Eero Haapalainen, Erland Aarnio, Antti Komonen, Edvard Gylling, Lauri af Heurlin ja Väinö Hakkila. Senaatin hyväksyttyä Laurila Oy:n säännöt sen toimitusjohtajaksi valittiin Väinö Hakkila. Laurilan talon tupaantulijaisia vietetiin 11. elokuuta 1907, jolloin paikalle saapui Tampereelta kaksi laivalastillista juhlavieraita. Myöhemmin Laurilan osakkeita myytiin myös työväenyhdistyksille ja ammattiosastoille.

Laurilan maille muodostettujen tilojen yhteispinta-ala oli lähes 87 hehtaaria. Pajulahteen syntyi nopeasti entisten torppareiden muodostama yhteisö, johon kuuluivat myös Tottijärven Työväen Osuuskauppa sekä vuonna 1905 perustetun Tottijärven työväenyhdistyksen rakentama työväentalo. Osuuskaupan hoitajaksi palkattiin torpparilakon johtajiin kuulunut Nestori Telkkä, josta vuonna 1908 tuli myös kansanedustaja. Vuonna 1911 Laurila Osakeyhtiöstä erotettiin lohko- ja palstatiloja, jotka huutokaupattiin lakkoon osallistuneille torppareille. Kaupaksi meni kahdeksan lohkotilaa ja parikymmentä pienempää palstatilaa osan jäädessä vielä osakeyhtiön omistukseen. Laurilan päätilan osti Nestori Telkkä. Vuonna 1925 Laurila Oy luovutti Ruskeapään niemen Tampereen sosiaalidemokraattiselle naisyhdistykselle, joka rakensi paikalle työläisille tarkoitetun kesäsiirtolan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kaarninen, Mervi: Laukon häädöt 1907 Agricola. Viitattu 14.1.2023. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Sosialistien asutustoiminta.  *Tampereen Sanomat*, 10.8.1911, nro 183, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 14.1.2023.
3. ↑  Laurilan osakeyhtiö.  *Työmies*, 12.09.1911, nro 209, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 14.1.2023.
4. ↑  Tottijärven historiaa Nokian kylät. Viitattu 14.1.2023.
**Giambologna**, myös **Giovanni da Bologna**, (oik. Jean de Boulogne; 1524–1608) oli flaamilaissyntyinen, Italiassa työskennellyt kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimpia veistoksiaan ovat *Sabiinittarien ryöstö* ja *Cosimo I:n ratsastajapatsas*, molemmat Firenzessä. Giambologna oli keskeinen manierismin edustaja.

Giambologna syntyi Douaissa (nykyisin Ranskassa). Hän opiskeli nuorena Jacques du Broeucqin johdolla Antwerpenissä ja muutti vuonna 1550 Italiaan opiskellakseen Roomassa. Hän teki yksityiskohtaisia veistostutkielmia antiikin veistoksista. Giambologna sai vaikutteita myös Michelangelolta, mutta kehitti oman manieristisen tyylinsä, joka painotti enemmänkin viimeisteltyä pintaa, tyylikästä eleganssia ja kauneutta kuin voimakkaita emootioita. Pius IV teki ensimmäisen suuren tilauksen suuresta Neptunuksen pronssipatsaasta suihkulähdettä varten Bolognaan. Suurimman osan ajasta Giambologna kuitenkin työskenteli Firenzessä, jonne hän muutti 1553. Kymmenen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin jäseneksi Accademia delle Arti del Disegnoon, jonka Cosimo I de’ Medici oli juuri perustanut. Hänestä tuli myös yksi Medicien tärkeimmistä hoviveistäjistä.
Giambologna kuoli Firenzessä 79-vuotiaana. Medicit eivät olleet antaneet hänen lähteä Firenzestä, koska pelkäsivät Habsburgien ottavan hänet veistäjäkseen.

Giambologna tuli tunnetuksi liikkeen ja toiminnan kuvauksestaan sekä viimeistellystä monipuolisesta pintakäsittelystään. Tunnettuja teoksia on *Merkurius*, josta hän teki neljä versiota, samoin hänen *Venus*-aiheiset veistoksensa. Hän teki myös Välimeren seudun poliittista propagandaa sisältäneitä allegorioita, kuten *Firenze kukistaa Pisan*. Giambolognan sommittelua kuuluisassa *Sabiinitarten ryöstössä*, jossa on kolme toisiinsa kietoutuvaa hahmoa, ihailtiin yleisesti.

Giambolognalla oli suuri vaikutus myöhempiin kuvanveistäjiin oppilaidensa kautta, jotka vaikuttivat eri puolilla Eurooppaa. Italiassa hän vaikutti muun muassa Gian Lorenzo Berniniin.

* Sabiinitarten ryöstö (1574–1582) Firenzen Loggia dei Lanzissa.*Sabiinitarten ryöstö* (1574–1582) Firenzen Loggia dei Lanzissa.
* Cosimo I:n ratsastajapatsas (1594) Piazza della Signorialla*Cosimo I:n ratsastajapatsas* (1594) Piazza della Signorialla

Lähteet
-------

1. ↑  "Bologna, Giovanni da", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Giambologna** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Victoria
* Prado
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Oy Konela Ab** oli Suomessa vuosina 1948–2003 toiminut auto- ja konealan maahantuontiyritys, joka oli suuren osan toiminta-ajastaan neuvostoliittolaisen V/O Avtoexportin omistuksessa. Yrityksen toiminta on jatkunut nimellä Delta Motor Group Oy brittiläisen pääomasijoittajan omistuksessa. 

Yrityksen alkuna oli vuonna 1937 perustettu Lauttasaaren Autokorjaamo Oy. Yhtiö tunnettiin Oy Löfström Ab:na vuosina 1940–1948. Tämän jälkeen yhtiöstä tuli Oy Konela Ab (1948–2003). Konelassa oli 1950-luvulta 1980-luvulle saakka noin 2000 työntekijää. Korjaamoon liittynyt, Oy Löfström Ab:lta peritty konepajatoiminta lopetettiin vuonna 1954. Konelan maahantuontikeskus Lappeenrannassa aloitti toimintansa vuonna 1971. Vuoteen 1966 mennessä Konela oli tuonut Suomeen yhteensä 75 000 autoa. Konelan varaosavarastossa oli tilaa yhteensä 28 hyllykilometriä ja siinä oli liki 20 000 nimekettä. Huoltokorjaamon kapasiteetti oli 60 kuntoonpanohuoltoa vuorokaudessa. Eri puolilla maata toimi enimmillään yli tuhat Konelan huoltopistettä. Vuonna 1970 Konelan osuus Suomen henkilöautomarkkinoista oli 4,8 prosenttia ja vuonna 1980 se oli noussut 11,5 prosenttiin. Viimeksi mainittuna vuonna Konela oli Aro-Yhtymän jälkeen Suomen toiseksi suurin henkilöautojen maahantuoja.

Konelan edustamia tuotteita olivat Pobeda-, Moskvitš-, Volga-, Uaz-, KamAZ- ja Lada-autot sekä Belarus-traktorit. Vuonna 1981 Konelassa työskenteli 181 henkilöä ja sen liikevaihto oli 253,6 miljoonaa markkaa. Konelan asiakaslehti oli *Konelan Uutiset*.

Konelan palvelukseen jo 1955 tullut ja kauppaneuvoksen arvonimen saanut Teuvo Rouvali oli sittemmin yhtiön pitkäaikainen toimitusjohtaja 1970–1989.

Vuoden 1994 alussa Konelan osake-enemmistö siirtyi Ladan ja Samaran valmistajalle AO Avto-VAZ:lle, ja entiselle pääomistajalle, Kauppahuone Atexille, jäi 30 prosentin omistusosuus. Vuonna 1991 oli perustettu Konelan tytäryhtiö Italkon Oy, joka toi maahan italialaisen Fiat Auto -konsernin valmistamia Fiat-, Alfa Romeo- ja Lancia-autoja. Vuonna 1996 Konelan liikevaihto oli 729 miljoonaa markkaa ja henkilöstöä sillä oli noin 400. Vuodesta 2003 lähtien yhtiö on toiminut nimellä Delta Motor Group Oy.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuorelahti, Elina: Kauppaneuvos Teuvo Rouvali (1921–2001): Oy Konela Ab:n toimitusjohtaja. *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  U. E. Moisala: *Auto Suomessa: auton kaupan, käytön ja korjaamotoiminnan historia vuoteen 1983*, s. 371. Helsinki: Autoalan Keskusliitto ry ja Autotuojat ry, 1983.
3. 1 2  Markku Mäkipirtti: *Ajoneuvot Suomessa 2: neuvostoliittolaiset autot*, s. 27. Tampere: Apali Oy, 2009.
4. ↑  Timo Laitinen: *Auto 70-luvulla: nousun ja kriisin vuosikymmenellä* (3. painos), s. 202. Helsinki: Alfamer, 2013.
5. ↑  Moisala 1983, s. 372.
6. ↑  Virtanen, Pekka: Italkon ja Konela siirtyvät historiaan *Tuulilasi.fi / Automarkkinat*.  18.11.2003. TL-verkkotoimitus.  (suomeksi)[vanhentunut linkki]
**Egyptin kuningaskunta** (arab. المملكة المصرية‎, *Al-Mamlaka Al-Miṣriyya*) oli perustuslaillinen monarkia nykyisen Egyptin alueella vuosina 1922–1953.

Historia
--------

### Alkuvuodet

Egyptin kuningaskunta julisti itsenäisyytensä 28. helmikuuta 1922, ja sen ensimmäiseksi kuninkaaksi tuli Fuad I. Belgian malliin perustuva perustuslaki promulgoitiin huhtikuussa 1923. Se määritti kuninkaan vallan ja perusti kaksikamarijärjestelmän. Egyptin senaatti oli puoliksi valittu ja puoliksi nimitetty. Egyptin perustuslaillisuus oli käytännössä yhtä olematon kuin maan itsenäisyyskin. Egyptin vallasta kilpailivat jatkuvasti kuningas, Wafd sekä Britannia.

Fuad I kuoli huhtikuussa 1936, ja hänen alaikäinen poikansa Faruq astui valtaistuimelle, tosin rajoitetuilla valtuuksilla. Britannia ja Egypti solmivat keskenään puolustusliiton elokuussa 1936. Vuonna 1937 Egyptistä tuli Kansainliiton jäsen.

Heinäkuussa 1937 Faruqista tuli täysi-ikäinen, jolloin hän sai täydet kuninkaan valtuudet. Saman vuoden joulukuussa hän erotti pääministeri Mustafa al-Nahhasin.

### Toinen maailmansota

Vaikka Egypti auttoikin toisen maailmansodan aikana Britanniaa, harvat egyptiläiset silti kannattivat imperiumin voittoa. Vuonna 1940 britit painostivat kuningasta erottamaan pääministeri Ali Maher Pashan virastaan ja nimittämään yhteistyöhaluisemman hallituksen. Kun vuoden 1942 alussa Saksa uhkasi hyökätä Egyptiin, britit painostivat kuningasta nimittämään al-Nahhasin uudelleen pääministeriksi. Britannian interventio osoittautui katastrofaaliseksi, sillä Faruqista tuli vihamielinen niin brittejä kuin al-Nahhasia vastaan.

### Monarkian loppu

Egyptin monarkia lakkautettiin lopulta vuonna 1953, 23. heinäkuuta 1952 tapahtuneen Egyptin vallankumouksen jälkeen. Egyptistä tuli tämän jälkeen tasavalta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bonne, Alfred: *The Economic Development of the Middle East: An Outline of Planned Reconstruction After the War*, s. 24. Psychology Press, 1998. Google-kirjat (viitattu 3.8.2022). (englanniksi)
2. ↑  Egypt - World War I and independence *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.8.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Egypt - The interwar period *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.8.2022. (englanniksi)
4. ↑  Egypt - World War II and its aftermath *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Egypt - The revolution and the Republic *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Egyptin kuningaskunta** Wikimedia Commonsissa
**Mustakottarainen** (*Sturnus unicolor*) on Välimeren rantavaltioissa esiintyvä yksivärinen varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 21–23 senttimetriä, siipien kärkiväli 38–42 senttimetriä ja paino 80–100 grammaa. Koiras on hieman suurempi. Juhlapukuisen mustakottaraisen höyhenpuku on täysin musta, naaraan selvästi himmeämpi kuin koiraan. Naaralla ja nuorella linnulla on lisäksi alaperässä vähäistä vaaleaa kirjailua ja talvipuvussa enemmänkin vaaleaa pilkutusta. Ääni on samanlainen kuin kottaraisella mutta laulu on huomattavasti äänekkäämpää.

Esiintyminen
------------

Mustakottarainen esiintyy Välimeren länsiosassa Sisiliassa, Sardiniassa, Korsikalla, Iberian niemimaalla sekä paikoin Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Se korvaa täällä kottaraisen, joka ei pesi samalla alueella. Euroopassa arvioidaan elävän 4,2–6,2 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Laji on paikkalintu, vaikka vähäistä vaeltelua voidaan havaita.

Elinympäristö
-------------

Elää samanlaisessa ympäristössä kuin kottarainen, eli maaseudulla varsinkin karjalaidunten tuntumassa sekä taajamissa ja kaupungeissa.

Lisääntyminen
-------------

*Sturnus unicolor*
Pesintä on huhti-kesäkuussa. Pesä on kolossa, esimerkiksi rakennuksessa, puunkolossa, pöntössä tai kallionkolossa. Käyttää usein myös muiden lintujen vanhoja pesiä. Naaras munii tavallisesti 4 tai 5 munaa. Muna painaa noin 7,7 grammaa. Haudonnan kesto vaihtelee 10–15 päivän rajoissa, keskimäärin se on 11–12 päivää. Naaras hautoo enimmän ajan, koiraan osuus vaihtelee. Poikasia hoitavat molemmat emot, naaras aktiivisemmin. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä 21–22 päivän ikäisinä ja emot ruokkivat niitä vielä muutaman päivän ajan.

Ravinto
-------

Keväästä kesään mustakottaraiset syövät maasta löytämiään selkärangattomia, muun osan vuotta pääasiassa marjoja, hedelmiä ja siemeniä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Sturnus unicolor* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3
3. ↑  Rariteettikomitea


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q836833
* Wikispecies: Sturnus unicolor
* ADW: Sturnus\_unicolor
* Avibase: B0D81671A5159DEB
* BirdLife: 22710893
* CoL: 6ZZX8
* BOW: sposta1
* eBird: sposta1
* EPPO: STURUN
* EUNIS: 1291
* Euring: 15830
* Fauna Europaea: 97245
* Fauna Europaea (new): 9d18ec50-0ae3-4dcf-be23-1c686a9087d7
* GBIF: 2489104
* iNaturalist: 14849
* IRMNG: 10591445
* ITIS: 563175
* IUCN: 22710893
* NBN: NHMSYS0000533879
* NCBI: 381112
* TSA: 17003
* Xeno-canto: Sturnus-unicolor

 |

 |
**Club de Fútbol Atlante** on vuonna 1916 perustettu meksikolainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Atlanten nykyinen kotipaikka on Cancún, jonne se muutti maan pääkaupungista Méxicosta vuonna 2007. Seuran lempinimi on *Los Potros del Hierro* (suom. *rautaorivarsat*).

Meksikon-mestaruuden Atlante on voittanut kolme kertaa vuosina 1947, 1993 sekä 2007, ja Meksikon cupin voittoa seura on juhlinut niin ikään kolme kertaa vuosina 1942, 1951 ja 1952. Kansainvälisissä kilpailuissa Atlante on saavuttanut kaksi CONCACAF Champions' Cupin mestaruutta vuosina 1983 ja 2009. Vuonna 1983 Atlante kaatoi loppuottelussa surinamelaisen SV Robinhoodin kahden ottelun yhteistuloksella maalein 6–1 ja 2009 se voitti toisen meksikolaisseuran Cruz Azulin kahden ottelun yhteistuloksella maalein 2–0.

Lähteet
-------

1. ↑  Atlante (MEX) FIFA. Viitattu 18.12.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  México – List of Final Tables  11.12.2009. RSSSF. Viitattu 18.12.2009. (englanniksi)
3. ↑  CONCACAF Cup  21.5.2009. RSSSF. Viitattu 18.12.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Seuran historia Meksikon jalkapalloliiton sivustolla (espanjaksi)
* Seuran esittely Kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
**Alkoholijuoman markkinointirikos** on Suomen rikoslaissa määritelty rikos, jossa henkilö markkinoi alkoholijuomia luvattomasti. Alkoholijuomien, jotka sisältävät yli 22 tilavuusprosenttia alkoholia, suora- tai epäsuora mainonta on kiellettyä. Vain poikkeustapauksissa yli 22 prosenttisia alkoholijuomia saa markkinoida niiden anniskelu- ja vähittäismyyntipaikoissa. 

Alle 22 tilavuusprosenttia alkoholia sisältäviä alkoholijuomia saa markkinoida alkoholilainsäädännön puitteissa. Esimerkiksi alkoholia ei saa markkinoida julkisella paikalla tai kohdistaa markkinointi alaikäisille. Alkoholin mainonta televisiossa tai radiossa on kiellettyä kello 07-22 välisenä aikana.

Epäsuora markkinointi
---------------------

Alkoholin epäsuora markkinointi voi tapahtua esimerkiksi tuotesijoittelun tai sponsoroinnin yhteydessä. Mainonnassa ei saa käyttää alkoholijuoman vakiintunutta tunnusta tai aiheuttaa kuluttajalle mielikuvaa väkevästä alkoholijuomasta. Mielikuva voi syntyä esimerkiksi alkoholijuomaan liitettävistä tunnusväreistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Alkoholin markkinointi *Valvira*. Viitattu 23.1.2024.
2. ↑  Ohje alkoholin markkinoinnista (valvira.fi)
*Tämä artikkeli käsittelee aksiooman käsitettä matematiikassa. Tieto-opillisesta käsitteestä katso Aksiooma (filosofia)*
**Aksiooma** on matematiikassa peruskäsitteiden epäsuora määritelmä, jota käytetään päättelyssä muiden tulosten todistamiseen. 

Matematiikassa mikä tahansa ristiriidaton lausejoukko voidaan asettaa aksioomajärjestelmäksi. Toivottavaa on, että aksioomia ei voida johtaa toisista aksioomista vaan että aksioomajoukko on pienin mahdollinen peruskäsitteiden määrittelemiseen riittävä lausejoukko.

Toivottavaa on myös, että aksioomista voidaan johtaa mahdollisimman paljon lauseita. Aksioomien lisäksi tarvitaan päättelysääntöjä. Matematiikassa päättelysääntöinä käytetään enimmäkseen logiikan päättelysääntöjä. Myös logiikka on aksiomatisoitu. On myös eräitä yksinkertaisia logiikan järjestelmiä, jotka tulevat toimeen pelkillä päättelysäännöillä (Suppesin kehittämä logiikka).

Tunnettu ja matematiikan kehitykseen vaikuttanut aksiooma on euklidisen geometrian paralleeliaksiooma eli yhdensuuntaisuusaksiooma: annetun pisteen kautta voidaan piirtää täsmälleen yksi annetun suoran suuntainen suora. Tämän aksiooman epäiltiin pitkään olevan seurausta muista geometrian aksioomista. Myöhemmin on todistettu, ettei näin ole, ja kehitetty geometrioita, joissa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Tällainen epäeuklidinen geometria ei esimerkiksi sisällä lausetta "kolmion kulmien summa on 180 astetta".

Katso myös
----------

* Peruslause
* Kalkyyli

Lähteet
-------

* Boyer, Carl B.: *Tieteiden kuningatar : matematiikan historia, osa 2*. 2. uudistettu laitos, toim. Uta C. Merzbach. Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Art House, 1994. ISBN 951-884-158-6.

### Viitteet

1. ↑  Kolmio: perusominaisuudet *MatTa-sivusto*.  14.10.2008. MatTa-projekti. Viitattu 9.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Erkki Hartikainen: Wikipedia and the concept of the axiom[vanhentunut linkki]. (englanniksi)
Tulsan Greenwoodin raunioita joukkomurhan palopommien jälkeen
**Tulsan joukkomurha** (myös **Tulsan rotumellakka**, yleensä engl. *Tulsa race massacre*) oli Yhdysvaltain Oklahoman osavaltion Tulsan kaupungissa vuonna 1921 tapahtunut afroamerikkalaisten joukkomurha. Toukokuun 31. päivän ja kesäkuun ensimmäisen päivän aikana kaupungin valkoiset asukkaat tuhosivat neekereiden Greenwoodin kaupunginosan ja tappoivat sen mustia asukkaita käyttäen palopommeja ja tuliaseita. Arviot joukkomurhassa kuolleiden määrästä vaihtelevat sadastaviidestäkymmenestä kolmeensataan. Ennen tuhoa myös "mustien Wall Streetiksi" kutsuttu Greenwoodin kaupunginosa oli yksi Yhdysvaltain varakkaimmista afroamerikkalaisista alueista. Joukkomurhan jälkeen kaupunginosa oli raunioina, ja tuhannet eloonjääneet afroamerikkalaiset jäivät kodittomiksi.

Tulsan joukkomurhaa ei yleensä mainittu kouluopetuksessa useisiin vuosikymmeniin eikä sitä käsitelty tiedotusvälineissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nurminen, Jussi: Trumpin vaalitilaisuudessa menivät pieleen sekä aika että paikka, sanovat arvostelijat – taustalla kaksi Yhdysvaltain historian synkkää hetkeä *Yle Uutiset*.  19.6.2020. Viitattu 30.1.2021.
2. ↑  Kotkavirta, Johannes: Raju rotumellakka leimahti Yhdysvalloissa lähes sata vuotta sitten – tutkijat uskovat löytäneensä uhrien joukkohaudan *Ilta-Sanomat*.  18.12.2019. Viitattu 30.1.2021.
3. 1 2 3 4  Tulsa race massacre of 1921 *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 30.1.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Huddleston, Tom Jr.: ‘Black Wall Street’: The history of the wealthy Black community and the massacre perpetrated there *CNBC*.  4.7.2020. Viitattu 30.1.2021. (englanniksi)
**Edi Pejcic** (s. 1973) on suomalainen vedonlyöntianalyytikko ja toimittaja. Hän laskee vedonlyöntikertoimia ja kirjoittaa vihjeitä *Ilta-Sanomiin* ja *Veikkaaja*-lehteen.

Pejcic työskenteli *Veikkaajassa* jo 2002, kun *Ilta-Sanomat* osti lehden Veikkaukselta. Pejcic siirtyi kaupan mukana vanhana työntekijänä ja alkoi kirjoittaa vihjepalstaa heti myös *Ilta-Sanomiin*. Kun *Veikkaaja* muuttui 2009 tabloidista aikakauslehtimuotoon, Pejcic siirtyi kirjoittamaan vihjeitä paperilehden sijaan lehden verkkosivulle. *Ilta-Sanomien* verkkosivujen blogi saavuttikin loppuvuoden aikana merkittävän suosion ja nousi Suomen suosituimpien vedonlyöntiblogien joukkoon. Pejcicin blogi on kerännyt suosiota hänen opettavan ja analyyttisen otteensa vuoksi..

Lähteet
-------

1. ↑  Veikkaaja-lehden ensimmäinen aikakauslehtimuotoinen numero *web.archive.org*.
2. ↑  Uutinen: IS Veikkaaja uudistui voimakkaasti - uusi lehti on ilmestynyt! *iltasanomat.fi*.
3. ↑  Uutinen: Uutta IS Urheilussa: Edin pelivihjeet nyt netissä! *iltasanomat.fi*.
4. ↑  Blogilista.fi, asiasana: pelivihjeet *blogilista.fi*.  Arkistoitu 30.4.2013. Viitattu 22.1.2010.
5. ↑  Uutinen: Veikkaaja-lehden ensimmäinen aikakauslehtimuotoinen numero *web.archive.org*.

Aiheesta muualla
----------------

* Edi Pejcicin blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pejcicin haastattelu Forssan lehdessä[vanhentunut linkki]