recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stýra  
ΣτύραStýran saari Euboialta nähtynä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
38°10′28″N, 24°09′39″E, KárystosEuboia, Keski-KreikkaKreikka |
| Saariryhmä | 
Euboian saaret |
| Vesialue | 
Eteläinen Euboianlahti |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
1,7 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Stýra** (kreik. Στύρα; transl. myös *Stíra*), antiikin **Aigileia** (m.kreik. Αἰγιλεία, myös Αἰγιλίη, *Aigiliē*), on Kreikan saari, joka kuuluu Euboian saariin. Se sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Euboian saaren länsirannikolla sijaitsevan Stýran kyläyhdyskunnan edustalla. Saaren pinta-ala on 1,7 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Stýra kuuluu Kárystoksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.

Aigileia mainitaan historiassa persialaissotien aikana vuonna 490 eaa. kun persialaiset rantautuivat saarelle ja jättivät sinne Eretriasta ottamansa sotavangit. Tuohon aikaan saari kuului Styran kaupunkivaltiolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Aigilea (Euboea) 2 Styra - Αιγιλίη *ToposText*. Viitattu 20.10.2021.
2. ↑  Smith, William: "Styra", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Herodotos: *Historiateos* 6.107.

Euboian saaret

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaari | Euboia |
| Alisaariryhmät | 
* Lichádes
* Petalioí
	+ Avgó
	+ Chersonísi
	+ Foúnti
	+ Lamperoúsa
	+ Louloúdi
	+ Makronísi
	+ Megalónisos
	+ Pontikóniso
	+ Práso
	+ Tragonísi

 |
| Muut pienemmät saaret | 
* Agía Triáda
* Ágios Andréas
* Dimákos
* Foniás
* Gátza
* Kavallianí
* Kounéli
* Ktyponísi
* Mandiloú
* Monoliá
* Petoúsi
* Pezonísi
* Pontikonísi
* Strongylí
* Stýra

 |
**Modaali** eli **formaali** on unkarin kielessä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee tapaa (lat. *modus*). Modaalin pääte on *-képpen* tai *-képp*, ja se liittyy lähinnä pronomineihin. Suomeksi modaali voidaan yleensä kääntää postpositiolla *tavalla, tavoin*, joskus myös essiivillä.

* *más**képpen*** 'eri tavalla'
* *sokféle**képpen*** 'monella tavalla'
* *csak példa**képpen** említem a dolgot* 'mainitsen asian vain esimerkkinä'

Modaali on sekä merkitykseltään että muodostamistavaltaan läheistä sukua essiivi-formaalille.

Lähteet
-------

* Csepregi, Márta: *Unkarin kielioppi*. Helsinki: Finn Lectura, 1991. ISBN 951-8905-39-8.
* Gerevich-Kopteff, Éva & Csepregi, Márta: *Lisää unkaria suomalaisille*. Helsinki: Finn Lectura, 1990. ISBN 951-8905-27-4.
* Nyirkos, István: *Nykyunkarin oppikirja*. Tietolipas 71. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1972.

### Viitteet

1. ↑  Modaali-nimitystä käyttävät jotkut vanhemmat suomenkieliset unkarin oppikirjat, kuten Nyirkos 1972, s. 133–134 (§ 170).
2. ↑  Formaali-nimitystä käyttävät yleensä uudemmat suomenkieliset unkarin oppikirjat ja kieliopit, kuten Csepregi 1991, s. 138 (§ 40.4); Gerevich-Kopteff & Csepregi 1990, s. 134.

Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
**HMIS Hindustan** (viirinumerot L80, U80 ja F80) oli Intian kuninkaallisen laivaston Hastings-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1929. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1930 ja valmistui vielä samana vuonna 10. lokakuuta.

Palvelus
--------

Vuoteen 1939 alus oli pääasiassa Royal Indian Marinen koululaivana Intiassa ja sen lähialueilla, kunnes Intian kuninkaallinen laivasto perustettiin. Sotatoimien alkaessa Euroopassa alus siirrettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle.

Se oli Persianlahdella, jossa alus suojasi tykkiveneet *HMS Gnat* ja *HMS Cockshafer* Bombaysta Basraan. Syyskuussa 1940 alus oli huollettavana Bombayssa, jossa sille asennettiin sukellusveneentorjuntakalustoa kuten kaikuluotain. Telakalta vapauduttuaan alus palasi Adeniin ja Punaisellemerelle, kunnes se kesäkuussa 1941 oli huollossa Bombayssa. Telakalta alus palasi Adeniin ja joulukuussa sotatoimien Japania vastaan alkaessa se palasi Intian vesille.

Alkuvuodesta 1942 alus siirrettiin Rangooniin avustamaan evakuoinnissa maaliskuussa. Operaatiosta vapauduttuaan alus oli pääosin Bombayssä saattuetehtävissä, kunnes se siirrettiin vuoden lopulla itärannikolle.

Sotatoimien päätyttyä aluksen aseistus poistettiin ja se siirrettiin tutkimus- ja koulutusalukseksi. Intian jaossa 1947 alus liitettiin vasta perustettuun Pakistanin kuninkaalliseen laivastoon nimellä *Karsaz*. Alus romutettiin 1951.

Lähteet
-------

* Hague, Arnold: *Sloops 1926–1946*. Kendal, Englanti: World Ship Society, 1993. ISBN 0-905617-67-3. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Hague 1993 s. 31

*Hastings*-luokan sluupit

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Hastings* - *HMS Folkestone* - *HMS Penzance* - *HMS Scarborough* |
| Intian laivasto | *HMIS Industan* |
| Pakistanin laivasto | *Karsaz* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Bridgewater*-luokka – Seuraaja: *Shoreham*-luokka |
Japanin Keisarillisen laivaston komentaja Mochitsura Hashimoto.
**Mochitsura Hashimoto** (jap. 橋本以行 - Hashimoto Mochitsura, 14. lokakuuta, 1909 – 25. lokakuuta, 2000) oli Japanin Keisarillisen laivaston komentaja. Hän tuli lähinnä tunnetuksi *USS Indianapoliksen* upottamisesta, joka tapahtui 30. heinäkuuta 1945. Raskaan risteilijän upotus oli Yhdysvaltain laivaston suurin avomerellä kokema yksittäinen menetys.

*Indianapolis* oli palaamassa Guamilta kohti Yhdysvaltain länsirannikkoa. Sitä ennen se oli vienyt Tinianille atomipommin keskeisimmät osat. Hashimoton komentama sukellusvene *I-58* upotti *Indianapoliksen* kuudella torpedolla, joista kaksi osui. Alus oli tehnyt hyökkäyksen amerikkalaisten sotasatamaa vastaan Guamilla puolta vuotta aiempana ja käyttänyt siinä *kaiten*-itsemurhatorpedoja.

Hashimoton sotilasura kesti 14 vuotta. Hän oli kadettina vuosina 1927–1931 Etajiman laivastoakatemiassa lähellä Hiroshimaa. Sukellusveneviirikköön tuli nimitys vuonna 1934. Sodan jälkeen hän palveli japanilaisen kauppa-aluksen kapteenina. Hän jatkoi viime vuosinaan isänsä perinteitä shintolaisena pappina. Mochitsura Hashimoto oli syntynyt Kiotossa, missä myöskin kuoli vuonna 2000.

Lähteet
-------

* Thomas, Gordon; Witts, Max Morgan: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. Suom. Nuuttila, Antti. Porvoo: WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jukka Heikki Antero Mäkelä** (s. 1953) on tilastotieteen lehtori, sosiologi ja Lapin yliopiston vararehtori. Mäkelä on kehittänyt erityisesti tutkimusmenetelmien opetusta ja toiminut menetelmätieteiden laitoksen johtajana. Hän on väitellyt yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Lapin yliopistossa 1996. Mäkelä on toiminut tilasto- ja yhteiskuntatieteen opetustehtävissä Oulun yliopistossa vuodesta 1976 ja Lapin yliopistossa vuodesta 1984. Tilastotieteen lehtoriksi Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekuntaan hänet nimitettiin 1995. Mäkelä on sosiologian, erityisesti kvantitatiivisen metodologian dosentti Jyväskylän yliopistossa. Lapin yliopiston vararehtorina hän on toiminut vuodesta 2001 lähtien.

Julkaisuja
----------

* Mäkelä, Jukka: *Sunnuntaina sataa aina: tutkimus tilastollisen ajattelun siirtymisestä osaksi empiiristä sosiaalitutkimusta*. Rovaniemi: Lapin yliopisto, 1991. ISBN 951-634-261-2.
* Eskola, Jari – Mäkelä, Jukka – Suoranta, Juha (toim.): *Keskustelua kasvatus- ja sosiaalitieteiden 1990-luvun metodologiasta*. Lapin yliopiston kasvatustieteellisiä julkaisuja C 8. Rovaniemi 1995. (Arvostelu. (Arkistoitu – Internet Archive))
* *Menneisyyden nykyisyys: Kvalitatiivisen ja kvantitatiivisen tuolla puolen*. Diss. 1996.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen valtiokalenteri – Finlands statskalender 2017*, s. 318. Helsinki 2017. ISBN 978-952-14-3032-9
**Zachary "Zach" Pfeffer** (s. 6. tammikuuta 1995 Dresher, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa saksalaisen Hoffenheimin akatemiassa lainasopimuksella Major League Soccerin Philadelphia Unionista.

Seurajoukkueura
---------------

Pfeffer pelasi juniorina Upper Dublinin, Cheltenhamin, YMS:n, Montgomery Unitedin ja FC Delcon joukkueissa. Toukokuussa 2010 hän liittyi pennsylvanialaisen Major League Soccer -seuran Philadelphia Unionin akatemiaan. Hän teki seuran kanssa ammattilaissopimuksen joulukuussa 2010, minkä myötä hänestä tuli Unionin ensimmäinen niin sanottu *homegrown player*. Ennen sopimuksen allekirjoittamista hän kävi harjoittelemassa myös saksalaisseura Hoffenheimin kanssa.

Kausilla 2011–2012 Pfeffer sai Unionissa peliaikaa pääasiassa harjoitusotteluissa ja MLS:n reserviliigassa. Ensiesiintymisensä MLS:ssä hän teki 16-vuotiaana 17. syyskuuta 2011 ottelussa Columbus Crew’tä vastaan. Tammikuussa 2013 Pfeffer lainattiin vuodeksi Hoffenheimiin, jossa hän pelaa aluksi alle 19-vuotiaiden joukkueessa.

Maajoukkueura
-------------

Pfeffer on kuulunut Yhdysvaltain maajoukkueisiin alle 14-vuotiaiden tasolta alkaen. Kevätlukukauden 2010 hän vietti maan jalkapalloliiton IMG Soccer Academy -koulutusohjelmassa Bradentonissa Floridassa. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa, mutta ei mahtunut ikäluokan MM-kilpailuihin vuonna 2011 osallistuneeseen ryhmään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Union Sign Pfeffer as First Homegrown Player  22.12.2010. Philadelphia Union.  Arkistoitu 25.12.2010. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Levine, Judah: Pfeffer Training with 1899 Hoffenheim  19.11.2010. Philadelphia Union.  Arkistoitu 23.12.2010. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
3. ↑  Levine, Judah: 16-year-old Pfeffer makes first MLS appearance  18.9.2011. Philadelphia Union.  Arkistoitu 26.9.2011. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
4. ↑  TSG sign prospective trio – Müller: "We’ll give them time"  2.1.2013. TSG 1899 Hoffenheim. Viitattu 3.3.2013. (englanniksi)
5. ↑  Residency Program U.S. Soccer. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
6. ↑  Zeitlin, Dave: Philly’s Pfeffer moving on from U-17 World Cup snub  15.6.2011. Major League Soccer. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Zach Pfeffer Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
* Zach Pfeffer Hoffenheimin sivustolla (englanniksi)
**Su Song** (1020–1101) oli kiinalainen oppinut ja monilahjakkuus. Hänen kuvitettu teoksensa vuodelta 1070 paljastaa Sun olleen perehtynyt rohdoksiin, eläintieteeseen, metallurgiaan ja siihen liittyvään teknologiaan. Hän rakensi tornikellon tukemaan ajanlaskun uudistusta, Siinä oli 11 metriä korkea torni ja monimutkainen kellokoneisto, jota pyöritti virtaava vesi ja ketjuvaihteisto. Kellossa käytettiin teknologiaa, joka otettiin käyttöön Euroopassa vasta vuosisatoja myöhemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Su Song *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 2.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* ::: Water-powered Armillary & Celestial Tower (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sepänkylän ohikulkutie** on noin yhdeksän kilometriä pitkä tie, joka kulkee Vaasan Kotirannasta Mustasaaren Stormosseniin. Tie on osana nykyistä valtatietä 8.

Sepänkylän ohikulkutie alkaa Vaasan Kotirannasta, missä valtatie 8 yhtyy Vaasan yhdystieltä tiehen eritasoliittymässä. Ennen eritasoliittymää tie kulkee Sepänkyläntienä Vaasan keskustan Vaasanpuistikolle asti. Tie kulkee Vaasasta poispäin Kokkolaa kohti ja ohittaa Mustasaaressa Sepänkylän taajaman sen pohjoispuolelta. Mustasaaren Stormossenissa tie päättyy ja muuttuu kaksikaistaiseksi. Tien päätepisteessä tie sulautuu valtatien 8 linjaukseen, mikä oli olemassa ennen Sepänkylän ohikulkutien rakentamista. Vanhalla tielinjauksella valtatie 8 jatkuu vielä lyhyen matkan keskikaiteellisena kaksikaistaisena tienä. Tien osoitenimi on koko matkalla Kokkolantie.

Tiellä on yhteensä neljä eritasoliittymää: ensimmäinen Otsontien kohdalla, toinen välitien kohdalla, kolmas Karperöntien kohdalla (yhdystie 7251) ja neljäs Stormossenin kohdalla. Vuonna 2021 tien liikennemäärät vaihtelivat 9000–13500 ajoneuvon välillä vuorokautta kohden. Vilkkainta tiellä oli Kotirannan kohdalla.

Historia
--------

Alun perin valtatie 8 kulki keskeisesti Sepänkylän taajamassa, missä liikennemäärät olivat tien kuntoon nähden suuret. Liikennevirasto (nyk. Väylävirasto) laati tiesuunnitelman uuden tien rakentamisesta, mikä ohittaisi Sepänkylän taajaman. Tien tavoitteena oli sujuvoittaa liikennettä ja lisätä liikenneturvallisuutta sekä ohjata raskas liikenne pois vanhalta Kokkolantieltä (nyk. Mustasaarentie). Uuden Sepänkylän ohikulkutien rakentaminen aloitettiin syyskuussa 2011, ja valmistui marraskuussa 2014. Tielle myönnettiin aluksi rahoitusta 55 miljoonaa euroa, mutta lopullisiksi kustannuksiksi tekeytyi yhteensä noin 57 miljoonaa euroa. Tien rakennuttajana toimi Skanska.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vt 8 Sepänkylän ohikulkutie *skanska.fi*.  2019. Skanska. Viitattu 12.1.2023.
2. 1 2  Sepänkylän ohikulkutie - Google Maps *www.google.com*.  2023. Google. Viitattu 12.1.2023.
3. ↑  Tieliikenteen liikennemäärät 2012-2021 *paikkatieto.vaylapilvi.fi*.  2021. Väylävirasto. Viitattu 12.1.2023.
4. ↑  12 kilometrin uusi baana valmis kulutettavaksi Vaasassa *yle.fi*.  17.9.2014. Yleisradio. Viitattu 12.1.2023.
**Reginald Joseph Leach** (s. 23. huhtikuuta 1950 Riverton, Manitoba, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1970 vuoteen 1983. Taustaltaan hän on ojibway-intiaani.

Laitahyökkääjä Leach varattiin kolmantena pelaajana Boston Bruinsiin vuoden 1970 NHL-varaustilaisuudessa. Hän pelasi 934 NHL-ottelua ja teki niissä 381 maalia ja antoi 285 maaliin johtanutta syöttöä, yhteensä 666 tehopistettä. Philadelphiassa Leach pelasi Bobby Clarken ketjussa ja voitti Stanley Cupin vuosina 1974 ja 1975. Parhaalla kaudellaan 1975–1976 hän teki henkilökohtaiset ennätyksensä kokonaismaalimäärässä (61), pisteissä (91), voittomaaleissa (11) ja voitti plus–miinus-tilaston lukemalla +73. 

Leach on niitä harvoja pelaajia, ja ainoa kenttäpelaaja, jotka ovat voittaneet Conn Smythe Trophyn pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, vaikka ovatkin pelanneet Stanley Cupin loppuottelut hävinneessä joukkueessa. Tämä tapahtui, kun Philadelphia Flyers hävisi Montreal Canadiensille vuonna 1976. Leach voitti palkinnon tehtyään NHL-ennätyksen peräti 19 pudotuspelimaalilla 16 pelissä. Vasta Jari Kurri onnistui sivuamaan Leachin ennätystä.

Leach on yksi viidestä pelaajasta, jotka ovat tehneet viisi maalia yhdessä NHL:n pudotuspeliottelussa. Muut neljä ovat Maurice Richard, Darryl Sittler, Newsy Lalonde ja Mario Lemieux.

Saavutuksia
-----------

* Conn Smythe Trophy vuonna 1976
* NHL:n paras maalintekijä kaudella 1975–1976

Katso myös
----------

* Luettelo vähintään viisi maalia yhdessä NHL-ottelussa tehneistä pelaajista

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  NHL's Top 5 All-Time Indigenous Players *The Hockey Writers*.  21.11.2021. Viitattu 6.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  NHL Playoff Goals Hockey Hall of Fame.  Arkistoitu 3.12.2010. Viitattu 12.2.2008. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Bernie Parent** | **Conn Smythe Trophyn voittaja**1976 | Seuraaja:**Guy Lafleur** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Phil Esposito** | **NHL:n maalipörssin voittaja**1977 | Seuraaja:**Steve Shutt** |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Marksman-luokan laivueenjohtajasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Abdiel** (viirinumerot G07, F43 ja H32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Marksman-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Marksman-luokka*
Alus tilattiin marraskuussa 1914 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 6. toukokuuta 1915. Alus päätettiin elokuun lopulla muuttaa miinalaivaksi, jolloin se varustettiin mahdollisuudella kuljettaa 66 miinaa. Miinoja kuormattaessa tuli uppouman ja painopisteen tasaamiseksi poistaa aluksen torpedoputket sekä takakannen tykkitornit. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1916.

Palvelus
--------

Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Skagerrakin taisteluun laskemalla 66 miinaa Horns Revin alueelle, josta amiraalin Reinhard Scheerin komentaman Saksan keisarikunnan laivaston odotettiin kulkevan.

Alus siirrettiin 24. elokuuta 1920 Noressa reserviin, mistä se siirrettiin 14. syyskuuta 1925 telakalle. Alus palasi 30. syyskuuta 1926 palvelukseen Sheernessissä määrättynä Atlantin laivastoon. Se palautettiin 25. tammikuuta 1927 Noren reserviin, josta se myytiin heinäkuussa 1936 romutettavaksi Reesille Llanellyyn.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers - From Earliest Days to the Second World War*. Yorkshire, Englanti: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-049-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 307
2. ↑  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 77
3. ↑  Friedman, Norman s. 163

*Marksman*-luokan laivueenjohtaja

|  |
| --- |
| *HMS Kempenfelt* - *HMS Lightfoot* - *HMS Marksman* - *HMS Nimrod* - *HMS Abdiel* - *HMS Gabriel* - *HMS Ithuriel* |
| Edeltäjät: Thornycroftin M-luokka – Seuraaja: Faulknor-luokka |
**Stýlos** (kreik. Στύλος; myös *Stílos*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Apokóronaksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Arménoin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Apokóronaksen kunnan Arménoin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 319 (vuonna 2011).

Stýloksen Panagía Zerviótissan kirkko.
Stýlos sijaitsee noin 18 kilometriä kaakkoon Chaniásta lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Kylä on rakennuskannaltaan perinteinen. Sen kirkkoihin kuuluvat muun muassa bysanttilaisaikaiset, 1100-luvulla rakennetut Pyhän Johanneksen (*Ágios Ioánnis*) kirkko sekä Panagía (Neitsyt Maria) Zerviótissan kirkko, lempinimeltään *Monastíra*.

Stýlos on kuuluisa lähteistään, joiden alkuperä on Lefká Óri -vuorilla. Kylässä pullotetaan joka puolella saarta myytyä Samariá-vettä. Stýloksen läheltä saa alkunsa Díktamoksen rotko, joka on noin 7 kilometriä pitkä ja päättyy Katochóriin. Stýloksen pohjoispuolella Ápteraan johtavan tien varressa on minolaisaikaisen asutuksen jäänteitä sekä tholos-hauta.

Stýlos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Στύλου, *Topikí Koinótita Stýlou*), johon kuuluvat varsinaisen Stýloksen kylän lisäksi kylät Farángi, Próvarma ja Samonás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 488.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Chania Stylos villages *Greeka*. Viitattu 20.3.2017.
3. 1 2  The village of Stylos or Stilos on Crete *Crete Home*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stýlos** Wikimedia Commonsissa
**Huosiolampi** on verraten syvä ja saareton metsäjärvi Lieksan länsiosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 31,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 86 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Huosiolammen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä. Järven eteläosa on pohjoisosaa kapeampi. Noin kolmasosa Huosiolammesta on enintään kolme metriä syvä ja niin ikään noin kolmasosa on vähintään viisitoista metriä syvä. Syvin piste, 28 metriä, sijaitsee järven keskiosassa. Järven eteläisin ja pohjoisin osa on matala.

Huosiolammen luoteispuolella kohoaa Heinävaara ja kaakkoispuolella Jussinvaara. Järven etelä- ja pohjoispuolella on suomaata. Noin puolitoista kilometriä Huosiolammelta koilliseen sijaitsee Viekijärvi ja noin neljä kilometriä länteen sijaitsee Pielinen.

Huosiolammen vesitilavuus on 3 373 000 kuutiometriä.

Huosiolampi (04.482.1.007) kuuluu Viekijärven alueeseen (04.482), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Viekijärven alueeseen kuuluu 18 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Niistä selkeästi laajin on Viekijärvi. Sitä seuraa Huosiolampi, Sulkaislampi ja Korisevanlampi, jota pienemmät vakavedet ovat alle kymmenen hehtaarin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Huosiolampi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 16.7.2022.
3. ↑  Huosiolampi. Järviwiki. Viitattu 16.7.2022.
4. ↑  Viekijärven alue (04.482). Järviwiki. Viitattu 16.7.2022.
**Saattaja Hämeenmaa** oli Suomen Merivoimissa vuosina 1964-1987 palvellut Neuvostoliitosta hankittu Riga-luokan fregatti. Alus oli alkuperäiseltä nimeltään *SKR-69* (ven. СКР-69). Suomessa alus luokiteltiin saattajaksi.

Hankinta
--------

1960-luvun alkupuolella merivoimilla oli *Matti Kurjen* hankinnasta huolimatta edelleen tarve suurille tykistöaluksille. Tätä puutetta korvaamaan päätettiin 1962 Neuvostoliiton kanssa tehdyn ns. tavaraluottosopimuksen puitteissa hankkia kaksi käytettyä Riga-luokan fregattia. Hankintasopimus sisälsi lisäksi alusten peruskorjauksen sekä suomalaisen kantahenkilökunnan tyyppikoulutuksen Neuvostoliitossa. Hankinta liittyi myös 1960-luvun Berliinin kriisin myötä kiristyneeseen ilmapiiriin, jonka myötä Suomeen oli hankittu jo T-54-taistelupanssarivaunuja ja MiG-21-suihkuhävittäjiä.

Hankinta toteutui 1964. Miehistön koulutus järjestettiin Tallinnassa ja lipunvaihdon yhteydessä 14. toukokuuta 1964 entiset Neuvostoliiton laivaston alukset nimettiin uudelleen. *Filin* (ven. Филин) sai nimen *Uusimaa* ja *SKR-69* nimen *Hämeenmaa*. Alukset olivat Suomen merivoimien ainoat alukset, joissa oli pääkoneina höyryturbiinit. Alukset olivat hyvin saman näköisiä: pieni ulkoinen ero oli mm. merivalvontatutkan vastapaino, joka *Hämeenmaassa* oli suorakulmainen ja *Uusimaassa* pyöreäkulmainen.

Palvelus
--------

*Hämeenmaa* muodosti sisaraluksensa kanssa Saattajalaivueen (SaattLv). Laivueen taktillisissa harjoituksissa alusten varmistustehtävissä toimivat usein Nuoli-luokan moottoritykkiveneet. Osastolle tehtyjen operaatioanalyyttisten tutkimuksien perusteella parannettiin saattajien ilmatorjuntakykyä asentamalla niiden keulaan vuonna 1971 neuvostovalmisteinen 30 mm kaksoisrevolveritykki AK-230.

Kun tykkiveneet *Karjala* ja *Turunmaa* valmistuivat 1960-luvun lopussa, eivät merivoimien rauhanaikaiset henkilöstö- ja kouluttajaresurssit enää riittäneet saattajien miehittämiseen samanaikaisesti. Alukset olivatkin kulussa 1970-luvun vuorovuosina vuoteen 1979, jolloin miinalaiva *Pohjanmaan* valmistuttua siirrettiin *Uusimaa* reservialukseksi, ja *Hämeenmaahan* tehtiin laaja peruskorjaus ja se muutettiin miinalaivaksi vuosina 1978-1979. Alus poistettiin merivoimien alusluettelosta 1985 ja myytiin romutettavaksi. Se romutettiin Haminassa seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* Rannikon Puolustaja 3/2001 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Auvinen, Visa s. 109
2. ↑  Gardiner, Robert s. 92
**Reggiane Re.2003** oli toisen maailmansodan aikainen italialainen tiedustelulentokone, joka oli jatkokehitystä Re.2002 hävittäjäpommittajalle.

Suunnittelu
-----------

Kone suunniteltiin osallistumaan Italiassa järjestettyyn tiedustelulentokoneen suunnittelukilpailuun. Siinä oli kaksipaikkainen ohjaamo pilotille ja tiedustelijalle, myös valokuvauslaitteistoa oli asennettu. Koneen moottorin piti olla Fiat A.74 RC.38, mutta se päätettiin vaihtaa Piaggio P.XI Bis RC 40:n. Aseistuksena oli kaksi 12,7 mm konekivääriä rungossa ja 7,7mm konekiväärit siivissä. Runkoon asennettiin myös kahdet pommiripustimet mahdollistaen pommilastin 500kg:n asti.

Koneen ensimmäinen prototyyppi oli muunneltu Re.2002, joka teki ensilentonsa 29.6.1941 lupaavin tuloksin, minkä seurauksena tilattiin kaksi koesarjakonetta, sekä kahdensadan koneen suursarja. Italian sotaonnen käännyttyä päätettiin hävittäjien tuotanto siirtää etusijalle, joten Re.2003:n tilaus peruttiin. Vain yksi koesarjan kone saatiin valmistettua ja toinen jäi kokoonpanovaiheeseen.

Tekniset tiedot
---------------

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** 8,08 m
* **Korkeus:** 3,2 m
* **Kärkiväli:** 11 m
* **Siipienpinta-ala:** 20.40 m²
* **Tyhjäpaino:** 2370 kg
* **Lentopaino:** 3320 kg
* **Voimalaite:** 1 x Piaggio P.XI Bis RC 40 (1000 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** 510 km/h
* **Lentomatka:** 720 km
* **Lakikorkeus:** 9800 m

**Aseistus**

* 2 x 12,7 mm konekivääriä
* 2 x 7,7 mm konekivääriä
* 500kg: n asti pommeja

Katso myös
----------

* Reggiane Re.2002
* Reggiane Re.2005

Lähteet
-------

1. ↑   *airwar.ru*.
2. ↑   *historyofwar.org*.
**Säätiedotus merenkulkijoille** tai **merisäätiedotus** on usein julkisen palvelun yleisradiotoimijan tai viranomaisen lähettämä säätiedotus merialueille. Itse ennusteet ovat usein paikallisen ilmatieteen instituution tuottamia. Säätiedotusta merenkulkijoille lähetetään myös meri-VHF-taajuuksilla ja navigaatiokaukokirjoituksella.

Merisäätiedotukset maittain
---------------------------

### Iso-Britannia

*Shipping Forecastin* 31 merialuetta Britteinsaarten ympäriltä.
BBC Radio 4 lähettää merisäätiedotusta (*Shipping Forecast*) neljä kertaa vuorokaudessa Brittiensaaria ympäröiville merialueille ULA-taajuuksillaan (*FM*) sekä pitkillä aalloilla (*LW*) taajuudella 198 kHz. Lähetykset noudattavat seuraavaa aikataulua: 

* 0.48 – Lähetetään ULA (FM)- ja LW-taajuuksilla. Sisältää lisäksi säähavainnot pidennetyltä listalta rannikkoasemia, rannikkoalueiden säätiedotuksen ja katsauksen tulevan päivän säähän.
* 5.20 – Lähetetään FM- ja LW-taajuuksilla. Sisältää lisäksi säähavainnot rannikkoasemilta ja rannikkoalueiden säätiedotuksen.
* 12.01 – Lähetetään yleensä vain LW-taajuudella.
* 17.54 – Lähetetään arkisin vain LW-taajuudella ja viikonloppuisin FM- ja LW-taajuuksilla.

Ennen klo 0.48:n merisäätiedotusta soitetaan Ronald Bingen kappale *Sailing By*. Lähetyksen jälkeen soitetaan Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu *God Save the King*, minkä jälkeen BBC Radio 4:n lähetys siirtyy BBC World Servicelle. Lähetys siirtyy takaisin klo 5.20:n merisäätiedotuksen alkaessa.

### Ruotsi

Ruotsissa Sveriges Radio P1 lähettää SMHI:n merisäätiedotusta (*Sjörapport*) neljä kertaa vuorokaudessa Itämerelle, Pohjanmerelle sekä Vänernille. Lähetyksissä kerrotaan merialueittain säävaroitukset ja ennusteet tuulensuunnasta, tuulennopeudesta ja näkyvyydestä, merivedenkorkeustiedot ja tuulihavainnot rannikkosääasemilta. Lähetykset ovat kuultavissa myös Ahvenanmaalla.

### Suomi

*Pääartikkeli: Merisää*
Suomessa Ilmatieteen laitos tuottaa*lähde?* säätiedotuksen merenkulkijoille Perämerelle, Merenkurkkuun, Selkämerelle, Ahvenanmerelle, Saaristomerelle, Suomenlahdelle, Pohjois-Itämerelle ja Saimaalle. Yleisradio lähettää säätiedotuksen merenkulkijoille viisi kertaa vuorokaudessa suomeksi Yle Radio Suomessa Merisää-ohjelmassa ja ruotsiksi Yle Vegalla. Myös Turku Radiossa luetaan päivittäin säätiedotuksia merenkulkijoille*lähde?*.
**Fejes Lemezmotor- és Gépgyár Rt.** oli unkarilainen vuosina 1923–1928 toiminut autonvalmistaja, joka valmisti Fejes-merkkisiä autoja. Yrityksen perusti Jenő Fejes.

Fejes-autot suunniteltiin siten että ne kyettäisiin valmistamaan halvalla ilman työvoiman syvää perehdyttämistä. Autojen valmistuksessa oli viety hitsauksen ja kylmämuovauksen käyttö äärimmäisyyksiin, sillä edes niiden 1 244-kuutioisissa, nelisylinterisissä kansiventtiilimoottoreissa ei ollut valettuja osia. Tämän ansiosta autot olivat 30–35 prosenttia kevyempiä ja noin 20 prosenttia halvempia kuin vastaavat perinteisin menetelmin valmistetut autot. Toisaalta ulkonäöltään autot olivat sangen karkeatekoisen näköisiä. Tällä ei kuitenkaan ollut oleellista merkitystä, sillä autot myytiin enimmäkseen Unkarin postilaitoksen ja asevoimien käyttöön.

Lisenssivalmistus
-----------------

Jenő Fejes suunnitteli yhdessä brittiläisen Cyril Pullinin kanssa Fejesien valmistusta Isossa-Britanniassa. Vuonna 1928 perustettiin yritys nimeltä *Ascot Motor and Manufacturing Co. Ltd.* autojen valmistusta varten.

Yrityksen alkupääoma oli 400 000 puntaa. Fejesiin perustuvan Ascotin hinnaksi kaavailtiin 130 puntaa, mikä olisi tehnyt siitä Ison-Britannian toiseksi halvimman pikkuauton. Malli ei kuitenkaan päässyt tuotantoon asti, sillä Britannian halpojen pikkuautojen markkinoita johtanut Austin pelkäsi asemansa puolesta ja onnistui estämään autojen sarjatuotannon käynnistämisen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Coxhead, Peter (toim.) & Nicholson, T.R. (kirj.): "Fejes", *Maailman moottoriajoneuvot*, s. 13. 2. osa: Henkilöautomerkit F–M. Suomentanut Jaskari, Hannu. Turku: Teknillinen Kustannusliike Oy, 1985. ISBN 951-9364-31-5.
2. 1 2 3  The Hungary Page - Science, Mathematics, & Technology I Erwin Bernhardt. Viitattu 26.2.2010. (englanniksi)
3. ↑  Magyar Folklór Múzeum - Fejes Jenő (1877-1952) Magyar Folklór Múzeum. Viitattu 26.2.2010. (englanniksi)
4. 1 2  Coxhead, Peter (toim.) & Nicholson, T.R. (kirj.): "Ascot (II)", *Maailman moottoriajoneuvot*, s. 100. 1. osa: Henkilöautomerkit A–E. Suomentanut Jaskari, Hannu. Turku: Teknillinen Kustannusliike Oy, 1985. ISBN 951-9364-26-9.
**Magnús Blöndal Jóhannsson** (8. syyskuuta 1925 – 1. tammikuuta 2005) oli islantilainen säveltäjä.

Elämä
-----

Magnús aloitti musiikkiopintonsa Reykjavíkissa ja jatkoi niitä vuosina 1947–53 Juilliard School of Musicissa, New Yorkissa. Hän oli yksi ensimmäisinä sarjallista tekniikkaa hyödyntäneistä islantilaissäveltäjistä. Hänen ensimmäinen dodekafoninen teoksensa oli *Four Abstractions*, jonka hän sävelsi opiskellessaan New Yorkissa. Islannissa Magnús oli vuonna 1959 mukana perustamassa Musica Nova -kokoonpanoa. Samoihin aikoihin hän ryhtyi koettamaan lahjojaan elektronisen musiikin parissa. Hänen ensimmäinen elektroninen työnsä oli *Electronic Study*, joka kantaesitettiin Musica Novan konsertissa huhtikuussa 1960. Tätä teosta seurasivat *Constellations* (1961) ja *Points* (1962). Magnús työskenteli Islannin yleisradiossa, mikä myös edisti hänen työtään elektronisen musiikin säveltäjänä.

Magnús sävelsi myös lauluja sekä elokuva- ja teatterimusiikkia; hän sävelsi musiikin muun muassa Ósvaldur Knudsenin elokuvaan *Sveitin milli Sanda*.

Vuoden 1970 jälkeen Magnús piti lähes vuosikymmenen taukoa sävellystyöstään. Hän teki paluun uudenlaisella tyylillä, jota on luonnehdittu uusromanttiseksi. Tätä tyyliä edustaviin teoksiin kuuluu *Adagio* (1980), jonka säveltäjä ensin loi tietokoneeseen kytketylle syntetisaattorille, mutta jonka hän myöhemmin sovitti jousille sekä celestalle ja muille lyömäsoittimille. Teoksesta on olemassa myös urkuversio.

Magnús oli kolmesti naimisissa, ja hän sai kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  ÍSMÚS: Magnús Blöndal Jóhannsson
2. 1 2 3  Magnús Blöndal Jóhannsson: Adagio


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Säätöventtiili** on venttiili, jota käytetään säätämään fluidivirtausta muuttamalla virtauskanavan kokoa ohjaimen signaalin ohjaamana. Tämä mahdollistaa virtausnopeuden suoran ohjauksen ja siitä johtuvan prosessimäärien, kuten paineen, lämpötilan ja nestetason ohjauksen.

Toiminta
--------

 Ilmaohjauksella toimivat säätöventtiilit, joissa kussakin on 4-20 mA "I-P"-muunnin venttiilin asennoittimessa. Tässä esimerkissä kukin asennoitin vertailee venttiilin varren sijaintia säätösignaalin määräämään sijaintiin ja korjaa sitä tarvittaessa. 
Automaattisten säätöventtiilien avaaminen tai sulkeminen tapahtuu yleensä sähkö-, hydrauli- tai pneumaattisilla toimilaitteilla. Tyypillisesti venttiilin voi säätää mihin tahansa asentoon täysin aukinaisen ja täysin suljetun asennon välillä. Pneumaattisen toimilaitteen ohjauksesta vastaa asennoitin, joka säätää paineilman määrää toimilaitteelle. Sähkötoimilaitteissa on yleensä integroitu ohjausyksikkö.

Lähteet
-------

1. ↑  Instrument Society of America -standardi S561.1, 1976. joka on esitetty "Fisher-säätöventtiilin käsikirjassa" neljännessä painoksessa 1977.
2. ↑  AUMA: Sähkötoimilaitteet (PDF)  2019. AUMA. Viitattu 4.2.2019.
**Mago Barka** tai **Magon Barka** (k. 203 eaa) oli karthagolainen kenraali toisen puunilaissodan aikana. Hän oli kenraali ja valtiomies Hamilkar Barkan nuorin poika.

Toisessa puunilaissodassa Mago seurasi vanhempaa veljeään Hannibalia Italiaan ja komensi osaa joukoista sotaretken kolmen ensimmäisen vuoden aikana. Hannibalin armeijan voitettua roomalaiset Cannaen taistelussa Mago lähetettiin Hispaniaan taistelemaan toisen veljensä Hasdrubalin rinnalla. Veljekset löivät ja surmasivat kaksi roomalaista kenraalia, Publius Cornelius Scipion ja Gnaeus Cornelius Scipio Calvuksen vuonna 211 eaa. Vuonna 206 eaa Mago hävisi kuitenkin Publius Cornelius Scipion pojalle Scipio Africanukselle, eikä onnistunut valloittamaan Carthago Novaa eikä Gadesia. Myöhemmin Mago hyökkäsi Baleaarien saarille ja Liguriaan. Vuonna 203 eaa hän koki tappion Po-joen laaksossa ja kuoli taistelussa saamiinsa haavoihin matkalla Karthagoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mago *Encyclopaedia Britannica. Britannica Academic*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 18.11.2015. englanti
**Saattaja Uusimaa** oli Suomen Merivoimissa vuosina 1964-1981 palvellut Neuvostoliitosta hankittu Riga-luokan fregatti. Alus oli alkuperäiseltä nimeltään *Filin*(*Филин*). Suomessa alus luokiteltiin saattajaksi.

Hankinta
--------

1960-luvun alkupuolella merivoimilla oli *Matti Kurjen* hankinnasta huolimatta edelleen tarve suurille tykistöaluksille. Tätä puutetta korvaamaan päätettiin 1962 Neuvostoliiton kanssa tehdyn ns. tavaraluottosopimuksen puitteissa hankkia kaksi käytettyä Riga-luokan fregattia. Hankintasopimus sisälsi lisäksi alusten peruskorjauksen, ja suomalaisen kantahenkilökunnan tyyppikoulutuksen Neuvostoliitossa. Hankinta liittyi myös 1960-luvun Berliinin kriisin myötä kiristyneeseen ilmapiiriin, jonka myötä Suomeen oli hankittu jo T-54-taistelupanssarivaunuja ja MiG-21-suihkuhävittäjiä.

Hankinta toteutui vuonna 1964. Miehistön koulutus järjestettiin Tallinnassa ja lipunvaihdon yhteydessä 14. toukokuuta 1964 entiset Neuvostoliiton laivaston alukset nimettiin uudelleen. *Filin* (ven. Филин) sai nimen *Uusimaa* ja *SKR-69* nimen *Hämeenmaa*, vuonna 1918 rakennettujen tykkiveneiden mukaan.

Palvelus
--------

*Uusimaa* muodosti sisaraluksensa kanssa Saattajalaivueen (SaattLv). Laivueen taktillisissa harjoituksissa alusten varmistustehtävissä toimivat usein Nuoli-luokan moottoritykkiveneet. Osastolle tehtyjen operaatioanalyyttisten tutkimuksien perusteella parannettiin saattajien ilmatorjuntakykyä asentamalla niiden keulaan vuonna 1971 neuvostovalmisteinen 30 mm kaksoisrevolveritykki mallia AK-230. Muita Suomessa vuosien varrella tehtyjä muutoksia olivat merenkulkututkan, pelastuslauttojen ja dieselgeneraattorien vaihtaminen länsimaisiin, miehistön asuintilojen uusiminen, ja 37 mm kaksoistykkien vaihtaminen kahteen Bofors 40/70 -tykkiin.

Kun tykkiveneet *Karjala* ja *Turunmaa* valmistuivat 1960-luvun lopussa, eivät merivoimien rauhanaikaiset henkilöstö- ja kouluttajaresurssit enää riittäneet saattajien miehittämiseen samanaikaisesti. Alukset olivatkin kulussa 1970-luvun vuorovuosin vuoteen 1979 asti, jolloin *miinalaiva Pohjanmaan* valmistuttua siirrettiin *Uusimaa* reservialukseksi. Se poistettiin merivoimien vahvuusluettelosta ja romutettiin 1981 Teijon telakalla Perniössä.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* Rannikon Puolustaja 3/2001 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Auvinen, Visa s. 109
2. 1 2  Saattajat Uusimaa ja Hämeenmaa.  *Laivaston sanomat*, 11.12.2018, nro 5, s. 59. Turku:  Rannikkolaivasto.
**Magnús Stefánsson** (s. 1. lokakuuta 1960) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 1995–1999 ja 2001–2009 sekä Islannin sosiaaliministerinä vuosina 2006–2007.

Magnús syntyi Reykjavíkissä. Vuonna 1990 hän suoritti kaupan alan tutkinnon Samvinnuháskolinnissa (nykyinen Bifröstin yliopisto). Vuosina 1982–1985 hän toimi Ólafsvíkin kunnansihteerinä. Vuosina 1987–1988 hän työskenteli merimiehenä. Vuosina 1990–1995 hän toimi Grundarfjörðurin kunnanjohtajana. Vuonna 1995 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 2001–2003 hän toimi Alþingin ympäristövaliokunnan puheenjohtajana sekä ETYJin parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 2003–2006 hän toimi budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2006–2007 hän toimi sosiaaliministerinä. Vuosina 2007–2008 hän toimi Alþingin 5. varapuhemiehenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Magnús Stefánsson *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 10.3.2023. Viitattu 3.5.2023. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**The Saatchi Gallery** on nykytaiteen museo ja galleria Lontoossa. Charles Saatchi perusti sen 1985 taidekokoelmaansa varten.

Saatchi Gallery toimii nykyisin Lontoon Chelseassa. Saatchin kokoelmassa oli aluksi amerikkalaisia taiteilijoita ja minimalismia, sittemmin Damien Hirstin ja Young British Artists -ryhmän teoksia. Viime vuosina on palattu yhdysvaltalaiseen taiteeseen, ja näytteillä on ollut myös maalaustaidetta ja kiinalaista nykytaidetta.

Saatchi Gallerylla on ollut suuri vaikutus Englannin taiteeseen avaamisestaan lähtien. Monet galleriassa esitellyt taiteilijat ovat aiemmin olleet tuntemattomia sekä laajalle yleisölle että taidemaailmalle, ja gallerialla on ollut merkitystä taiteilijoiden uran kannalta. Saatchi Gallery on myös herättänyt kohua ja arvostelua.

Saatchi Galleryn ensimmäisessä näyttelyssä vuonna 1985 oli teoksia amerikkalaiselta minimalistilta Donald Juddilta, Brice Mardenilta, Cy Twomblyltä ja Andy Warholilta. Myöhemmin näyttelyissä nähtiin teoksia muun muassa Sol Le Wittiltä, Frank Stellalta ja Jeff Koonsilta.

Saatchi muutti linjaansa 1980-luvun lopulla. Hän myi suuren osan yhdysvaltalaisen taiteen kokoelmastaan ja investoi englantilaisten taiteilijoiden nuoreen sukupolveen, joka oli galleriassa esillä Young British Artists -näyttelyissä.

Saatchi Gallery on kokoluokassaan ainoa taidemuseo, jonne ei ole sisäänpääsymaksua. Saatchi Gallery on tehnyt myös laajoja kokoelmalahjoituksia. Sillä on myös tavallista laajemmat nettisivut. Vuonna 2006 avattiin kaikille avoin osasto ja muun muassa Your Gallery, jossa taiteilijat ja taideopiskelijat voivat ladata 20 teoskuvaa ja biografiatietoja omalle sivulleen. Sivustolla on jo yli sadantuhannen taiteilijan tiedot. Sivuilla myös myydään taidetta, ja vuonna 2007 sinne lisättiin maailman museoiden osasto.

Gallerian tavoitteena on ollut esitellä nykytaidetta, joka ei muuten pääsisi esille Lontoon suurissa instituutioissa, kuten Tate Modernissa. Tarkoituksena on myös tehdä taiteesta helpommin lähestyttävää suurelle yleisölle.

Lähteet
-------

1. ↑  Mapping MuseumsView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  "Revolution Continues at the Saatchi Gallery"
3. ↑  Ward, Ossian, Charles Saatchi: Interview (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Smith, Matt, Saatchi Gallery: A new exhibition of modern wacky art

Aiheesta muualla
----------------

* Your Gallery Saatchin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Henry Cooper** (3. toukokuuta 1934 Lontoo, Englanti – 1. toukokuuta 2011) oli englantilainen nyrkkeilijä. Hänet muistetaan hyvin ottelustaan nuorta Cassius Claytä (myöhemmin Muhammad Ali) vastaan. Cooper onnistui pudottamaan Clayn kanveesiin ottelun neljännessä erässä, mutta hävisi kuitenkin ottelun silmäkulmansa auettua viidennessä erässä.

Cooper otteli myös entisen mestarin, Floyd Pattersonin kanssa. Pattersonille hän hävisi ottelun neljännessä erässä tyrmäyksellä.

Cooper otteli myös Joe Erskinen kanssa kahdesti. Ensimmäisen ottelun hän voitti viidennessä erässä tuomarin keskeyttäessä koitoksen. Miesten välisen uusintaottelun hän voitti yhdeksännessä erässä tuomarin keskeytyksellä.

Cooper oli vasenkätinen. Yleisestä tavasta poiketen hän otteli vasen käsi edellä.

Cooper valittiin vuoden urheilupersoonaksi vuosina 1967 ja 1970.

Olympiakisoihin Cooper osallistui raskaaseen keskisarjaan vuonna 1952 voitettuaan Amateur Boxing Association -mestaruuden vain 17-vuotiaana. Olympiakisoissa tie nousi kuitenkin pystyyn ensimmäisessä ottelussa, kun Neuvostoliiton edustaja Anatoli Perov voitti tuomariäänin 2–1.

Lähteet
-------

* Henry Cooper *Olympedia*.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Brittinyrkkeilijä Henry Cooper kuollut *HS.fi*.  2.5.2011. Viitattu 2.5.2011.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Babelsberg (sinisissä) löi 2009 Brandenburgin finaalissa Germania 90 Schöneichen maalein 0–1
**Sportverein Babelsberg 03 e.V.**, joka yleisemmin tunnetaan nimellä **SV Babelsberg 03** tai lempinimellä "Nulldrei", on saksalainen jalkapalloseura Berliinin metropoliin kuuluvasta Potsdamin kaupungista. 

Seura perustettiin alun perin vuonna 1903 nimellä Sport-Club Jugendkraft 1903. Tämän lisäksi vuonna 1905 lähinnä työväestö perusti Nowawesin taajamaan jalkapallojoukkueen nimeltä *Fußball-Club Fortuna 05*. Vuonna 1938 kansallissosialistien "böömiläisenä" hyljeksimä Nowawes-nimi jätettiin pois käytöstä, ja se huvila-alue Neubabelsberg yhdistettiin Babelsbergiksi, josta tuli jo vuonna 1940 Potsdamin osa. Myös jalkapallojoukkueet kokivat nimenmuutoksia. 

Toisen maailmansodan ajan seura oli tauolla, ja sen päätyttyä itse asiassa Berliinin ja Babelsbergin väliin tuli valtakunnanraja, ja vuonna 1946 sodan jälkiseurauksena kaikki "porvarillinen" yhdistystoiminta kiellettiin epäiltynä nationalistihenkisyydestä, mukaan lukien jalkapallojoukkueet. Babelsbergiin perustettiin DDR:ssa uudelleen vuonna 1948 nimellä BSG Motor Babelsberg jatkamaan SpVgg Potsdam 03:n ennen sotia saavuttamaa asemaa. Nykyisen nimensä seura sai Saksojen yhdistyttyä vuonna 1991.

Nykyisin seuran edustusjoukkue pelaa Regionalligassa, mutta korkeimmillaan seura on ollut 2. Bundesliigassa kausien 2001-2004 ajan.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**KV60** on hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalta. Se saattaa olla Hatšepsutin kuninkaallisen sairaanhoitajan Sit-Ran hauta. Sieltä on löydetty myös toinen muumio, jota Elizabeth Thomas on pitänyt Hatšepsutin muumiona.

Howard Carter löysi haudan vuonna 1903 ja suoritti siellä ensimmäiset kaivaukset. Howard sulki haudan tutkittuaan sen. Kaivauksia ovat tehneet myös Edward Russell Ayrton (1906) ja Donald Ryan (1989–1990), mutta täydellistä raporttia haudasta ei ole julkaistu. Haudasta on löydetty muun muassa puusepän ja kuvanveistäjän työkaluja, muumioita ja niiden kääreitä, koruja, tulentekovälineitä, hautakalusteita, astioita ja papyryksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  KV 60 (Sit-Ra, called In (?)) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 30.11.2010. Viitattu 31.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV60** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF