recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Humalajärvi** on osin soiden, osin vaarojen reunustama ylänköjärvi Ristijärvellä Kainuun läntisessä keskiosassa. Sen pinta-ala on 96 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 45 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Humalajärven pituus etelästä pohjoiseen on kaksi kilometriä ja leveys lännestä itään 600 metriä. Järven pohjoisimman osan muodostaa Mustalahti ja eteläisimmän osan muodostaa kohti kaakkoa kaventuva Päällysmäenlahti. Noin viidesosa Humalajärven alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 23 metriä, sijaitsee varsin keskellä allasta. Järven eteläisimmät ja läntisimmät osat ovat matalia.

Humalajärven itäpuolella kohoaa Päällysmäki, jonka laki on noin 285 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 70 metriä järvenpintaa korkeamalla. Lounaassa kohoaa Humalavaara; luoteessa ja pohjoisessa järvi rajautuu suoalueisiin (Järvensuo, Palosuo). Kaakossa levittäytyy Löyhkösensuo. Humalajärven eteläpuolitse kulkee yhdystie 19208.

Humalajärveen virtaa Välijoki pohjoisesta Lauttalammelta (235,3 metriä mpy) Ylä-Pienen ja Ala-Pienen kautta. Humalajärven luusua sijaitsee järven länsikolkassa, josta sen vedet laskevat Rouhkasenkoskea Humalajokeen, joka päätyy Uvaan (153,9 metriä mpy). Uva sijaitsee viitisen kilometriä länteen Humalajärveltä.

Humalajärven vesitilavuus on 6 136 000 kuutiometriä.

Humalajärvi (59.449.1.001) kuuluu Humalajoen valuma-alueeseen (59.449), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Uvan valuma-alue (59.44) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Humalajoen valuma-alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Humalajärvi, Ala-Pieni, Lauttalampi ja Ylä-Pieni.

Suomessa on neljä Humalajärveä, joista Ristijärven Humalajärvi on pohjoisin ja tilavuudeltaan suurin. Pinta-alaltaan laajin on Toivakan Humalajärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Humalajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 19.2.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 19.2.2023.
3. ↑  Humalajärvi (59.449.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 19.2.2023.
4. ↑  Humalajoen valuma-alue (59.449) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 19.2.2023.
5. ↑   Humalajärvi. Järviwiki. Viitattu 19.2.2023.
**Roope Jussila** (19. huhtikuuta 1943 Varkaus – 11. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos.

Jussila oli lähes 40 vuotta ulkoministeriön palveluksessa. Hänen ulkomaisia asemapaikkojaan olivat Marseille, San Francisco, Lagos, Ankara, Alger, Tunis ja Praha. Jussila vastasi Algerian sisällissodan aikana vuonna 1994 puolen vuoden ajan yksin asiainhoitajana Suomen Algerin suurlähetystön toiminnasta kun lähetystön muu henkilökunta siirtyi levottomien olojen takia Tunisiin. Hän oli sitten va. asiainhoitajana Tunisissa 1995–1996.

Jussila julkaisi muistelmansa vuonna 2009 nimellä *Diplomaattisia mustelmia eli miten selviytyä kissojen kanssa maailmalla*. Hänellä oli kaikissa asemapaikoissaan lemmikkeinä kissoja ja kissojen hoidon tuntijana hän oli muun muassa avustamassa kun presidentti Tarja Halosen kissat Miska ja Rontti muuttivat Mäntyniemeen.

Jussila esiintyi pienessä sivuosassa hasista polttelevana keikarina Jaakko Pakkasvirran vuonna 1968 ohjaamassa elokuvassa Vihreä leski.

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Copy center - can Anglo-American Finnishness survive?*. LEIF : life and education in Finland 4/1991
* *Diplomaattisia mustelmia eli miten selviytyä kissojen kanssa maailmalla*. Roope Jussila, Helsinki 2009

Lähteet
-------

* Roope Jussilan muistokirjoitus (Helsingn Sanomat Muistot)
* Erkki Tuomiojan kirjavinkki Jussilan muistelmista

### Viitteet

1. ↑  Suomen Algerin suurlähetystön historiaa
2. ↑  Suomen Tunisin suurlähetystön historiaa
3. ↑  EloNet : Roope Jussilan tiedot
J. R. D. Tata vuonna 1955.
**Jehangir Ratanji Dadabhoy Tata** (29. heinäkuuta 1904 Pariisi, Ranska – 29. marraskuuta 1993 Geneve, Sveitsi) oli intialainen liikemies ja yksi ilmailun uranuurtajista Intian liike-elämässä.

Elämäkerta
----------

J. R. D. Tatan isä oli intialainen parsi-zarathustralainen Ratanji Dadabhoy Tata ja äiti ranskalainen Suzanne Briere. J. R. D. Tatan isä oli intialaisen suurliikemiehen, Jamsetji Tatan, serkku. Tata vietti lapsuutensa Ranskassa ja hänen äidinkielensä oli ranska. Ranskan kansalaisena J. R. D. Tata palveli myös Ranskan muukalaislegioonassa.

J.R.D. Tata sai kiinnostuksensa ilmailuun kuuluisalta ranskalaiselta lentäjältä, Louis Blériotilta, joka opetti Tataa lentämään. Tata toi lentotaitonsa Intiaan ja perusti vuonna 1932 Tata Airlinesin, josta tuli vuonna 1946 Air India. Kun yhtiö kansallistettiin vuonna 1953 Tata jatkoi sen johdossa.

Tata opiskeli insinööriksi Cambridgen yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa ja palasi Intiaan sukuyhtiön tehtäviin. Vuonna 1954 Tata sai Ranskan hallitukselta Kunnialegioonan kunniamitalin. 

Tata oli yksi Intian teollistumisen alkuunpanijoista. Tatan suku on yksi Intian rikkaimmista ja omistaa yrityksiä niin teräs-, tele-, kemikaali- kuin energia-alallakin. J. R. D. Tata nousi suvun yhtiöryppään, Tata Groupin, johtoon vuonna 1938, vain 34 vuoden iässä. Hän johti konsernia vuoteen 1991 ja koki sen nopean kasvun vuodet.

J. R. D. Tata on haudattu Père Lachaisen hautausmaalle, Pariisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  J.R.D. Tata *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 11.8.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**ANSI TIA/EIA-485** eli **RS-485** (tai RS485) on standardi differentiaaliselle eli balansoidulle sarjaliikenneväylälle, johon voi liittyä useita väylälaitteita samanaikaisesti. ANSI viittaa standardiorganisaatioon, TIA/EIA ja RS tulevat englanninkielisistä sanoista *Telecommunications Industry Association* / *Electronic Industries Alliance* ja *Recommended Standard*. RS-485:ttä käytetään teollisuuden mittaus- ja ohjaussovelluksissa ja muissa automaatiojärjestelmissä, joissa väylälaitteiden etäisyydet ovat melko suuria (enimmillään suositellaan 4 000 jalkaa eli noin 1 200 metriä), tarvittavat siirtonopeudet suuria (enimmillään kymmeniä megabittejä sekunnissa) tai ympäristö häiriöinen. 

Kolmijohtimisessa (kierretty parikaapeli ja referenssitaso) RS-485-väylässä liikennöinti tapahtuu vuorosuuntaisesti, koska ainoastaan yksi väylälaite voi lähettää kerrallaan. Data kulkee tällöin parikaapeliväylällä ja vastaanottopäässä tulevaa dataa verrataan kolmannen linjan jännitearvoihin. Viisijohtimisessa RS-485-väylässä liikennöinti voi tapahtua kaksisuuntaisesti.

RS-485 määrittelee pelkästään väylän sähköiset ominaisuudet eli fyysisen kerroksen, toisin kuin RS-232. Differentiaalisen signaloinnin ja kierretyn parikaapelin ansiosta yhteismuotoiset häiriöt kumoutuvat liikennöintipiirissä. Tyypillisesti RS-485-väylän jännitetaso on välillä −7 V... +12 V ja väylälinja terminoidaan 120 ohmin vastuksin, jotka on sijoitettu väylän molempiin päihin.

Muun muassa Modbus- ja Profibus-kenttäväylissä käytetään yleensä RS-485:ää fyysisenä kerroksena.

| Muuttuja | Arvo |
| --- | --- |
| Kytkettävien laitteiden enimmäismäärä | 32 eri osoitteellista laitetta (3-johtiminen kaapeli). Laitteista vain yksi voi lähettää tietoa kerrallaan. |
| Suurin suositeltu tiedonsiirtoetäisyys | 1 200 m |
| Suurin tiedonsiirtonopeus | 10 m:n etäisyydellä noin 35 Mbps,1 200 m:n etäisyydellä 100 kbps. |
| Jännitealue | −7... +12 V, signaalitasoilla oltava vähintään 0,2 V jännite-ero. |

ANSI TIA/EIA-422 (RS-422) -liityntä muistuttaa RS-485-liityntää, mutta RS-422-väylässä voi olla vain yksi lähetin kummankin suuntaisessa väylässä. Laitteita voi RS-422-väylässä olla enintään kymmenen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  RS-422 and RS-485 Standards Overview and System Configurations (pdf) Texas Instruments, ti.com. Viitattu 11.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  RS-232, RS-422, RS-485 Serial Communication General Concepts National Instruments, ni.com. Viitattu 11.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Arkistoitu kopioEIA-485. Belden EIA-485 Cables Provide Superior Electrical Performance in Plenum Environments - Without the Use of Conduit belden.com.  Arkistoitu 12.3.2016. Viitattu 12.3.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* http://www.rs485.com
* Tutorial 763: Guidelines for Proper Wiring of an RS-485 (TIA/EIA-485-A) Network (englanniksi) (maximintegrated.com)
* RS422 and RS485 Standards Overview and System Configurations
**RS-26 Rubež** (ven. РС-26 Рубеж, Naton koodinimi SS-X-31 tai SS-X-29B) on venäläinen, liikuteltavalta alustalta laukaistava mannertenvälinen, kiinteäpolttoaineinen monikärkiohjus. Se perustuu aiempaan RS-24 Jars -ohjukseen, jonka lyhyempi versio se on. Ohjus voidaan varustaa kärjillä, jotka pyrkivät harhauttamaan torjuntaohjukset. Se voidaan myös varustaa tarkoilla Avantgard-kärjillä. Se on sijoitettu asemiinsa vuonna 2018.

Ominaisuudet
------------

Ohjus on 12-30 metriä pitkä. Se on ehkä 2,1 m leveä. Paino 20-80 tonnia.
Lentonopeus 6 806 m/s.

Kantomatka
----------

Ohjuksen on katsottu rikkovan keskimatkan ohjussopimusta, vaikka se on virallisesti mannertenvälinen. Sen kantomatka on nimittäin testien mukaan 2 000-5 800 km. Niinpä se muistuttaa aiempaan RDS-10 Pioneer/ SS-20 Saber ohjusta. Näin RS-26 on lyhennetty versio RS-24:sta, saman tapaan kuin SS-20 oli aikoinaan lyhennetty malli SS16 Sinneristä.

Taistelukärjet
--------------

Esim. 3-6 kpl 150-500 kt taistelukärkeä. Jopa 16 kpl 100-150 kt harhautus/ohjausradanmuutoksiin kykenevää 100-150 kt kärkeä. Monta jopa 5 megatonnin kärkeä, tai yksi yli 5 megatonnin kärki.
Kärjet voivat olla myös tarkasti maaliinsa ohjautuvia HGV-tyypin sukkulamaisia kärkiä.
Tarkkuus 90-250 metriä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:RS-26\_Rubezh
**RR Lyrae** on kirkkaudeltaan muuttuva sykkivä tähti Lyyran tähdistössä. Sen mukaan on nimetty tietynlaiset muuttuvat tähdet. Sillä on noin 13 tunnin jakso, ja sen suhteellinen kirkkaus vaihtelee välillä 7—8 magnitudia. RR Lyrae -tyyppiset muuttujat ovat tärkeitä standardikynttilöitä.

RR Lyraen etäisyys oli pitkään epävarma, mutta vuonna 2002 Hubble mittasi sen etäisyydeksi viiden prosentin tarkkuudella 854 valovuotta. Etäisyyden perusteella laskettu absoluuttinen kirkkaus on 0,61 magnitudia, noin 49 kertaa auringon kirkkaus.

Standardikynttilä
-----------------

Koska RR Lyrae -tyyppiset muuttujat ovat toistensa kaltaisia, niin niitä on suhteellisen helppo käyttää etäisyyden mittaamiseen. Kaikki RR Lyrae -tyyppiset tähdet sykkivät 9—24 tunnin jaksoissa, ja niiden keskimääräinen absoluuttinen kirkkaus on noin 0,75 magnitudia, noin 40 tai 50 auringon kirkkautta.

Valonvaihtelu on 0,3—2 magnitudia, keskimäärin 1,0 magnitudia. Vaihtelu muuttuu nopeaan tahtiin, koska on monia sykkimisjaksoja toistensa päällä. Näiden tähtien massa on vain 0,5—0,7 Auringon massaa tai hieman yli Auringon massan, eli ne ovat kevyitä tähtiä.

RR Lyrae -muuttujat jaetaan alalajeihin RRab, RRc ja RRd. RRc-tähdillä on lyhyt jakso, ja RRd-tähdet ovat kaksitilaisia sykkijöitä. Ne ovat suunnilleen samanmassaisia ja samanikäisiä, aloittamassa heliumin polttamista ytimessään. Ne ovat vanhoja, vähämetallisia populaatio II:n tähtiä.

RR Lyrae -tyyppiset muuttujat ovat yleisempiä kuin kefeidit mutta vähemmän kirkkaita.

Katso myös
----------

* Kefeidi

  

Lyyran tähdistö (Lyra) » luettelo tähdistä, luokka

|  |  |
| --- | --- |
| Tähdet | Vega, γ Lyr, β Lyr, R Lyr, δ2 Lyr, κ Lyr, ζ1 Lyr, θ Lyr, η Lyr, ε2 Lyr A, ε1 Lyr A, λ Lyr, 16 Lyr, μ Lyr, 17 Lyr, ν Lyr, ι Lyr, ε2 Lyr B, δ1 Lyr, ζ2 Lyr, ν1 Lyr, 19 Lyr, XY Lyr, ε1 Lyr B, HD 178911, HD 177830, β Lyr, RR Lyr, GSC 02652-01324, β Lyr |
| Eksoplaneetat | HD 178911 b, TrES-1 |
Tehtaan valmistama DH.82A (Sk 11).
**ASJA**, *AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning*, oli ruotsalainen lentokonetehdas, joka toimi Linköpingissä. Se oli ruotsalaisen junatehtaan *AB Svenska Järnvägsverkstäderna* tytäryritys. ASJA:sta kehittyi sittemmin Svenska Aeroplan AB eli SAAB.

ASJAn toiminta alkoi 1930-luvun alussa. Sen pääsuunnittelijan toimi Sven Blomberg, joka oli toiminut suunnittelijana aiemmassa Svenska Aero-yhtiössä, jonka ASJA osti vuonna 1932 saksalaiselta C.C. Bückeriltä. 

Vuonna 1936 yhtiö neuvotteli Boforsin kanssa yhteisen lentokonetehtaan perustamisesta. Tammikuussa 1937 näin kävikin: ja 31. maaliskuuta 1937 syntyi AB Förenade Flygverkstäder (AFF). 

Yhteistyö ASJA:n, Boforsin ja AFF:n välillä ei onnistunut. Siksi perustettiin uudestaan yhtiö nimeltään Svenska Aeroplan AB (SAAB) ASJA:n pohjalta.

Lentokoneet
-----------

* ASJA F 1
* ASJA L 1 Viking
* ASJA L 2 - Ö 2
* ASJA L 10 - Saab 17
* ASJA L 11 - Saab 18
* ASJA Viking II
* De Havilland D.H.82 Tiger Moth, Sk 11
* Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz, Sk 12
* Hawker Hart, B 4
* North American NA-16, Sk 14
* Northrop 8A-1, B 5
* Raab-Katzenstein RK-26 Tigerschwalbe, Sk 10
* Svenska Aero SA-14
* Svenska Aero SA-15
**NEC TK-80** oli NEC-yhtiön mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1976.

Tietokone oli rakennussarja harrastajille, jossa oli LED-näyttö ja heksadesimaalinäppäimistö. Tietokoneessa oli 8-bittinen NEC µ PD8080A mikroprosessori, joka oli yhteensopiva Intel 8080:n kanssa. Tietokoneelle julkaistiin laajennuskortti, jolla se pystyttiin kytkemään televisiovastaanottimeen ja käyttämään sitä näyttölaitteena.

Aluksi tietokone suunniteltiin koulutuskäyttöön insinööreille yrityksissä, mutta odotuksien vastaisesti suuret määrät opiskelijoita ja yksityishenkilöitä osoittivat kiinnostusta sitä kohtaan. Kolmannet osapuolet valmistivat sille oheislaitteita laajentaen käyttöä.

TK-80 aloitti Japanissa mikrotietokoneiden "boomin", jonka jälkeen yhden piirilevyn tietokoneita ilmestyi useilta muilta yrityksiltä.

Kazuya Watanabe johti TK-80:n kehitystä ja vuonna 1979 julkaistun NEC PC-8001:n kehitystä. Aikanaan TK-80:n kehitystä kritisoitiin sanoen ettei se ollut yhtiön pääliiketoimintaa. TK-80:n arvioitiin myyvän noin 200 kappaletta, mutta se myi kahdessa vuodessa noin 25 000 kappaletta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  TK-80 *museum.ipsj.or.jp*. Viitattu 8.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  【NEC】 TK-80 *museum.ipsj.or.jp*. Viitattu 8.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  TK-80、PC-8001、NECのパソコンはこんな偶然から始まった *ascii.jp*.  8.8.2019. Viitattu 8.8.2021. (japaniksi)
**Huhdasfest** on vuosina 2012-2014 järjestetty Kouvolassa, Jaalan Huhdasjärven kylän Kylätalon ympäristössä järjestetty hyvänlaatuista kotikutoisuutta vaaliva festivaali. Festivaalia järjestää talkootyönä Huhdasjärven Kyläosuuskunta ja ystävät. Huhdasfest on ollut yksipäiväinen ja on artistivalinnoissaan keskittynyt lähinnä suomenkielisiin artisteihin. Vuosina 2012 ja 2013 järjestettiin myös Lasten Oma Huhdasfest.

Huhdasfest järjestettiin kolmannen, toistaiseksi viimeisen kerran 14. kesäkuuta 2014.

Huhdasjärven Kyläosuuskunta on myös järjestänyt Huhdasfesteille esiintyneiden artistien muun muassa Muuan Miehen, Joose Keskitalon ja Jaakko Laitisen & Väärän Rahan keikkoja, viimeisin Muuan Mies heinäkuussa 2019.

Huhdasfest 14.6.2014 esiintyjät
-------------------------------

* Asa
* Muuan Mies
* Jaakko Laitinen & Väärä Raha
* Lassi Valtonen
* Is This Really Me
* the Solar Apparatus
* 56

Huhdasfest 8.6.2013 esiintyjät
------------------------------

* Jarkko Martikainen
* Risto
* Jaakko Laitinen & Väärä Raha
* Sami Kukka & Pöly
* Koodi
* Lassi Valtonen & Hot Mama Salonen
* Hermanni Turkki
* Mehucats

Jälkiklubilla Huhdasjärvellä 28.6.2013 esiintyivät the Solar Apparatus sekä 56.

Lasten Oman Huhdasfestin järjesti Huhdasjärven Kylätoimikunta 14.7.2013. Esiintymässä oli Orffit (Tohtori Orff ja Herra Dalcroze).

Huhdasfest 9.6.2012 esiintyjät
------------------------------

* Tuomari Nurmio
* Jaakko Laitinen & Väärä Raha
* Joose Keskitalo & Kolmas Maailmanpalo
* Pekko Käppi
* Rymäkkä
* Koodi
* Kullerwo Korpi & Tajunnan Alkemistit

Lasten Oma Huhdasfest pidettiin Huhdasjärven Museokankaalla samana päivänä. Esiintymässä oli Vokki-Myyrät.

Ennakkoklubi pidettiin 8.6.2012 Hartolan Kyläkaupalla. Esiintymässä oli Sami Kukka yhtyeineen.

Aiheesta muualla
----------------

* Huhdasfest Facebookissa
* Huhdasjärven Kyläosuuskunta Facebookissa
**Michiganin teknillinen yliopisto** (viralliselta nimeltään **Michigan Technological University**; myös **Michigan Tech** tai **MTU**) on valtiollinen yliopisto Houghtonin kaupungissa Michiganissa, Yhdysvalloissa. Vuonna 1885 perustettu yliopisto on vaihtanut nimeään kolmesti tutkintovalikoimansa muutosten seurauksena.

Historia
--------

Michiganin teknillinen yliopisto aloitti toimintansa jo vuonna 1885, toimien aluksi nimellä *Michigan Mining School*, kouluttaen kaivosinsinöörejä ja pitäen asemapaikkaansa Houghtonin paloasemalla. Koulun ensimmäisinä vuosina koulussa toimi vain neljä henkilökunnan jäsentä ja kaksikymmentäkolme kaivosinsinööriyttä opiskellutta oppilasta. Vuonna 1897 koulu vaihtoi nimeään ensimmäisen kerran, muuttuen *Michigan College of Minesiksi* kasvaneen oppilasmäärän seurauksena. Tämä nimi oli käytössä läpi ensimmäisen maailmansodan vuosien aina vuoteen 1925 saakka.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen koulu oli kuitenkin ryhtynyt tarjoamaan oppilailleen suurempaa tutkintovalikoimaa, eikä kaivostoiminta enää ollut ainut ala, jolle koulussa saattoi kouluttautua. Täten koulu vaihtoi nimensä *Michigan College of Mining and Technologyksi*. Vuonna 1931 se saavutti liki 600 oppilaan rajan. Koulun historiassa hankalia aikoja olivat kuitenkin lamavuodet, jolloin koululla oli käytössä vain hyvin vähän rahaa, ja koulussa jouduttiin tekemään paljon budjetti- ja kululeikkauksia.

Koulun rehtorina vuosina 1935–1956 toiminut Grover C. Dillman oli opiston historian kannalta merkittävimpiä yksittäisiä henkilöitä. Hän sai rehtorina toimiessaan aikaan lukuisia eri muutoksia; koulun opiskelutiloja kehitettiin ja käyttöön kustannettiin jääkiekkokaukalo sekä golfrata. Vuoden 1948 tienoilla koulun oppilasmäärä ylitti jopa 2 000 oppilaan rajapyykin. Vuonna 1956 koulun johtoon nousi J. Robert Van Pelt, joka omalla aikakaudellaan otti uudelleen käyttöön monien tohtoritutkintojen koulutusohjelmia ja keskitti koulun toimintaa myös tutkimustyöhön. Silloisesta collegesta tuli myös yliopisto hänen aikakautensa loppuvuosina, ja koulun nimi vaihdettiin *Michigan Technological Universityksi*.

Nykyään Michiganin teknillinen yliopisto tarjoaa oppilailleen yli 130 tutkinto-ohjelmaa. Koulun kampusalue on 3,74 neliökilometrin suuruinen, ja sitä pidetään Michiganin turvallisimpina ja Valittujen Palojen kampuslistauksen mukaan Yhdysvaltain kolmanneksi turvallisimpana kampusalueena.

Urheilu
-------

Michigan Techin urheilujoukkueita kutsutaan nimellä *Huskies*, ja näistä joukkueista valtaosa kilpailee NCAA:n kakkosdivisioonassa. Miesten jääkiekkojoukkue kilpailee kuitenkin NCAA:n ensimmäisessä divisioonassa ja joukkue onkin voittanut kolme kansallista mestaruutta. Michigan Techin naisten pesäpallojoukkue taas oli kansallinen kakkonen vuonna 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Michiganin teknillinen yliopisto** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Michigan Technological University
**Burgred** (k. 874 tai 875, Rooma) oli Mercian kuningas vuodesta 852–874. Noustuaan valtaan Burgred pyysi Wessexin kuningas Ethelwulfilta apua taistelussa walesilaisia vastaan. Ethelwulf suostui pyyntöön, ja sotaretki walesilaisia vastaan osoittautui menestykseksi. Wessexin ja Mercian liitto sinetöitiin Ethelwulfiin tyttären Aethelswithin ja Burgredin avioliitolla.

Vuonna 868 Burgred joutui jälleen turvautumaan Wessexin apuun. Tanskalainen viikinkiarmeija oli valloittanut Nottinghamin, ja Burgredin avuksi tulivat Wessexin kuningas Ethelred ja tämän veli Alfred joukkoineen. Armeijat eivät käyneet varsinaisia taisteluita. Viikingit viipyivät Merciassa talven yli ja vetäytyivät sitten tukikohtaansa Yorkiin. Vuonna 872 viikingit valloittivat Lontoon, ja 874 he marssivat Lindseystä Reptoniin ja pakottivat Burgredin pakenemaan. Burgred pakeni Roomaan, jossa hän sittemmin kuoli.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Editors of Encyclopaedia Britannica: Burgred *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 24.2.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Mercian kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Icel ~(515-535)
* Cnebba
* Cynewald
* Creoda ~(584–593)
* Pybba ~(593–606)
* Cearl ~(606–626)
* Penda ~(626–655)
* Eowa ~(635–642)
* Peada ~(653–656)
* Oswiu (655–658)
* Wulfhere (658–675)
* Aethelred I (675–704)
* Coenred (704–709)
* Ceolred (709–716)
* Ceolwald (716)
* Ethelbald (716–757)
* Beornred (757)
* Offa (757–796)
* Ecgfrith (787–796)
* Coenwulf (796–821)
* Cynehelm ~(798–812)
* Ceolwulf I (821–823)
* Beornwulf (823–826)
* Ludeca (826–827)
* Wiglaf (827–829)
* Egbert (829–830)
* Wiglaf (830–839)
* Wigmund ~(839–840)
* Wigstan (840)
* Ælfflæd (840)
* Beorhtwulf (840–852)
* Burgred (852–874)
* Ceolwulf II (874–879 tai ~883)
* Æthelred II (~883–911)
* Ethelfleda (911–918)
* Ælfwynn (918)
* Athelstan (924)
* Edgar Rauhaisa (957–959)

 |

 |
**C.L. Seifert** on perinteinen tanskalainen räätäliyritys, joka valmistaa ylioppilaslakkeja ja muita valmistujaistuotteita.

Historia
--------

C.L. Seifert on perustettu 25. tammikuuta 1865. Yrityksen perustajana toimi saksitaustainen räätäli Carl Ludwig Seifert (1834–1898). Vuonna 1873 aloitti Carl Ludwigin poika Carl Julius Seifert liikkeessä apulaisena. 24-vuotiaana hänestä tuli liikkeen osaomistaja. Viimein muutamien vuosien yhteisen työskentelyn jälkeen Carl Ludwig luovutti liikkeen kokonaan pojalleen. C.L. Seifertin räätäliliike sijaitsi alusta alkaen Kööpenhaminan Store Regnegade 12–16:ssa. C.L Seifertin kasvusta ja tulevaisuuden suunnitelmista johtuen historialliset liiketilat Store Regnegadella jäivät liian pieniksi vuonna 2010. Yrityksen pääkonttori muutti vain muutaman kadunvälin päähän uudistettuihin tiloihin Ny Adelgadelle.

Ylioppilaslakit
---------------

C.L. Seifert on nykyään pohjoismaiden suurin ylioppilaslakkien ja valmistujaistuotteiden valmistaja, joka valmistuttaa yli 100 000 ylioppilaslakkia vuosittain. Perinteisiä ylioppilaslakkeja valmistetaan Tanskaan, Ruotsiin ja Suomeen, kaikkiin maihin kyseisen maan perinteistä lakkimallia noudattaen. 

Käsityöläisperinteen lisäksi C.L. Seifertin ylioppilaslakeissa yhdistyy yksilöllisyys, sillä oman ylioppilaslakin saa suunnitella 3D-ohjelmalla omannäköiseksi. Jokainen C.L. Seifertin ylioppilaslakki valmistetaan tilauksesta ja käsityönä. 

C.L. Seifert on luonut Ruotsiin ja Tanskaan vahvan perinteen kirjailla valmistuvan opiskelijan nimi omaan ylioppilaslakkiin: Ruotsissa lakin eteen ja Tanskassa lakin taakse. Suomalaisiakin ylioppilaslakkeja voidaan kustomoida; lakkiin on mahdollista valita esimerkiksi huomaamattomia omia yksityiskohtia, kuten lipan alapinnan kaiverrus tai silkkinen sisävuori vaikka sateenkaariväreissä.

Suomeen C.L. Seifert valmistaa myös perinteisiä teekkarilakkeja.

Hovitoimittajuus
----------------

Yritys on toiminut lisäksi kuninkaallisena hovitoimittajana sekä Tanskan että Ruotsin hoveille vuosista 1903 ja 1911 lähtien. Seifertin Gaala-osastolla[vanhentunut linkki] valmistetaan univormuja, hattuja ja rintamerkkejä hovin lisäksi esimerkiksi armeijoille, lentoyhtiöille, Kööpenhaminan kuuluisalle Hotel D’Angleterrelle ja lukuisille muille toimijoille.

C.L. Seifert – Suomi
--------------------

Suomalaisia opiskelijoita varten perustettiin vuonna 2010 C.L. Seifert Finland Oy. Suomalaisille lukiolaisille yritys toimittaa perinteisten ylioppilaslakkien lisäksi abivaatteita, joilla on Suomessa muista skandinaavimaista poikkeava, mutta sitäkin vahvempi perinne.

Lähteet
-------

1. ↑  C.L. Seifert - verkkosivut *clseifert.com*.  Arkistoitu 6.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut
**Huhdasjärvi** on järvi Kouvolan Jaalassa Kymenlaakson luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 33 kilometriä pohjoiseen.

Maantietoa
----------

Huhdasjärvi on 2,8 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 107 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järvi koostuu suurelta osin lahdista, joista laajin on kaakkoon työntyvä Pitkälahti. Järven koillisosa jakautuu Kinturinlahteen, Sorsanlahteen ja Paskolahteen.

Huhdasjärven keskiosan syvänteen lounaispuolella sijaitsee järven ainoa saari, 1,96 hehtaaria laaja Pukkisaari, jonka pohjoisosassa on kivikautinen asuinpaikka.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,06 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00506 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,7 metriä. Huhdasjärven keskiosassa on lähes kolmen hehtaarin laajuinen vähintään 15 metriä syvä alue, jonka sisällä sijaitsee järven syvin kohta, 18,6 metriä. Lisäksi järven koillisosassa ja Pitkälahdessa on noin 13-metrinen syvänne. Järven rantaviivan pituus on 10,5 kilometriä, josta ainoan saaren osuus on 600 metriä. Järven rannoilla on useita peltoalueita ja pientaloja. Huhdasjärven kyläkeskus sijaitsee Ruuhasjärven ja Huhdasjärven välissä.

Vesistösuhteet
--------------

Huhdasjärvi kuuluu Huhdasjärven alueeseen (14.942), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Huhdasjärvi on Huhdasjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Ruuhasjärvi ja kolmanneksi laajin on Kaajärvi. Huhdasjärven alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joita edellä mainittujen ohella ovat muun muassa Hyvikäs, Ahvenistonlampi, Nöyleppilampi ja Maajärvi. Järven vedenpinnan korkeus on 73,8 metriä mpy.

Huhdasjärveen virtaa laskuoja lounaasta Ruuhasjärveltä (74,2 metriä mpy) ja pohjoisesta Maajärveltä (86,1 metriä mpy). Huhdasjärven luusua sijaitsee Sorsanlahden lounaiskolkassa, josta lähtee noin 600 metriä pitkä Vesalanjoki kaakkoon Niskajärven Raikoonlahteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Huhdasjärvi, Kouvola (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.8.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 8.8.2022.
3. ↑  Huhdasjärvi (14.942.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 8.8.2022.
4. ↑  Järven syvin kohta (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.8.2022.
5. ↑  Huhdasjärvi, Kouvola (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.8.2022.
6. ↑  Huhdasjärvi, Kouvola (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.8.2022.
7. ↑  Huhdasjärven alue (14.942). Järviwiki. Viitattu 8.10.2021.
Meksikolainen sombrero (*sombrero charro*).
**Sombrero** (espanjan sanasta *sombrero*, 'hattu') on meksikolainen leveälierinen ja teräväkupuinen hattu. Lierin tarkoitus on suojata hatun kantajan päätä, niskaa ja olkapäitä porottavalta auringolta. Sombrero kehitettiin Meksikossa espanjalaisen lierihatun pohjalta. Sombreroja käytetään myös Yhdysvaltain eteläosissa, Etelä-Amerikassa ja Filippiineillä.

Suurimmissa sombreroissa on leukaremmi. Perinteisen meksikolaisen sombreron lieri kaartuu reunasta ylöspäin. Meksikolaisen sombreron lieri saattaa olla jopa 60 senttimetriä leveä.

Sombreron juuret ovat 1400-luvun Espanjassa. Luultavasti Córdobasta ja Andalusiasta lierihattu tuli siirtolaisten mukana Meksikoon, missä intiaanit ja uudisasukkaat levensivät sen lierejä paremmaksi suojaksi paahtavalta auringolta, ja näin syntyi tunnusomainen meksikolainen leveä sombrero.

Sombrero on Meksikossa edelleen tärkeä perinteinen asuste ja tunnistettava kansallissymboli. Sombreroa käyttävät esimerkiksi mariachimuusikot sekä perinteiset hevosmiehet *charrot*. Juhlapäähineenä käytetään joskus kaikkein leveimpiä malleja, työpäähineinä ja ulkopäähineinä kevyitä olkisombreroja. Hienompi väki käyttää ruskeaa, valkoista tai harmaata huopasombreroa, maalaiset halvempaa oljesta valmistettua.

Sombrerosta kehittyi Yhdysvalloissa cowboyhattu. Sombrerojen käyttö levisi 1800-lukuun mennessä Meksikosta kauppayhteyksien myötä myös Filippiineille.

Lähteet
-------

1. 1 2  *sombrero.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4 5  Sombrero *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 10.12.2018.
3. 1 2 3 4 5  Sombrero Hat - History and Types of Sombrero Hats History of Hats. Viitattu 10.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sombrero** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusvenettä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Nautilus** (runkonumero SSN-571) oli Yhdysvaltain laivaston maailman ensimmäinen laivastopalvelukseen otettu ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman laski kölin 14. kesäkuuta 1952. Se laskettiin vesille 21. tammikuuta 1954 kumminaan presidentti Dwight D. Eisenhowerin puoliso ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1954 ensimmäisenä päällikkönään Eugene P. Wilkinson.

Palvelus
--------

*USS Nautilus*
Alus saavutti 3. elokuuta 1958 ensimmäisenä sukellusveneenä maantieteellisen pohjoisnavan. Se suoritti samalla 96 tunnissa 2 945 km pitkän maailman ensimmäisen sukelluksen pohjoisnapajäätikön ali.

Alus lähti 9. huhtikuuta 1979 Grotonista viimeiselle matkalleen Guantanamonlahden ja Cartagenan kautta Panaman kanavalle ja edelleen Mare Islandin laivastontelakalle Kaliforniaan, jonne se saapui 26. toukokuuta. Telakalla aloitettiin valmistelut aluksen poistamiseksi käytöstä. Se poistettiin käytöstä 30. maaliskuuta 1980.

Tunnustuksena pioneerityöstään ydinvoiman käyttämisestä sukellusveneissä Yhdysvaltain sisäministeri nimesi 20. toukokuuta 1982 aluksen kansallisesti merkittäväksi historialliseksi kohteeksi (engl. *National Historic Landmark*). Mare Islandin telakka museoi aluksen, jonka jälkeen se hinattiin Grotoniin. Se saapui 6. heinäkuuta 1985 määränpäähänsä, jossa se avattiin yleisölle 11. huhtikuuta 1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Harjulehto, Seppo: *Mitä Missä Milloin 1955*, s. 23. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1954.
2. 1 2 3 4  Dictionary of American Naval Fighting Ships - USS Nautilus (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Nautilus (SSN-571)**.
* USS Nautilus SSN 571 virallinen kotisivu (englanniksi)
* Historic Naval Ships Association - USS Nautilus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Rooman päärautatieasema** (ital. *Stazione Termini - Stazione di Roma Termini*) on Rooman suurin ja tärkein rautatieasema. Se on nimetty läheisen Diocletianuksen kylpylän (lat. *thermae*) mukaan, joka sijaitsee parin korttelin päässä.

Liikenne
--------

Asemalta lähtee säännöllisesti vuoroja jokaiseen maan suurkaupunkiin sekä kansainvälisen liikenteen junia. Asemalla on 29 raidetta, ja se on Euroopan suurimpia. Tyypiltään se on pääteasema eli rautatie päättyy sinne. Suoraan asemalta johtaa rata vain yhteen suuntaan, itäkaakkoon, mutta muutaman kilometrin päässä siitä haarautuu ratoja eri suuntiin.

Termini on myös Rooman alueen joukkoliikenteen solmukohta. Rooman metron molemmat linjat pysähtyvät Terminin metroasemalla ja Piazza Cinquecentolla sijaitsee linja-autoasema, josta kulkee paikallisliikenteen linja-autoja eri puolille kaupunkia. Raitiovaunupysäkeille Porta Maggioressa asemalta on matkaa noin puoli kilometriä.

Historia
--------

25. helmikuuta 1863 paavi Pius IX avasi ensimmäisen, väliaikaisen Terminin aseman Roomasta Frascatiin, Civitavecchiaan ja Cepranoon johtavien rautateiden päätepisteeksi. Kahdella ensin mainitulla oli ollut erilliset asemansa muualla kaupungissa ja kolmas oli kehitteillä. Rooman kaupunki päätti rakentaa uuden päärautatieaseman, toisin kuin esimerkiksi Pariisi, jossa eri suunnista tulevilla linjoilla oli omat pääteasemansa. Uusi pääasema päätettiin rakentaa huonossa kunnossa olleen Villa Montalto-Perettin paikalle, ja se sai nimen *Stazione Centrale delle Ferrovie Romane* (ital. *Rooman rautateiden keskusasema*).

Pysyvämmän aseman rakennustyöt aloitettiin 1868, ja ne päättyivät 1874. Sen suunnittelijana toimi arkkitehti Salvatore Bianchi. Aseman etuosa ulottui Via Cavourille, eli tuolloin asema siirtyi noin 200 metriä keskustaan päin. Vuonna 1937 päätettiin korvata asema uudella, koska Roomassa piti järjestää vuoden 1942 maailmannäyttely. Näyttelyä ei kuitenkaan pidetty toisen maailmansodan vuoksi. Vanha asemarakennus purettiin ja uutta oltiin jo rakentamassa, mutta työt keskeytettiin vuonna 1943 maan fasistisen hallituksen kaaduttua. Angiolo Mazzonin suunnittelema kaksi kilometriä pitkä siipi on yhä osa Terminin rautatieasemaa.

Nykyinen asemarakennus
----------------------

Nykyinen asemarakennus on Leo Calinin, Eugenio Montuorin, Massimo Castellazzin, Vasco Fadigatin, Achille Pintonellon ja Annibale Vitellozzin suunnittelema. He voittivat suunnittelukilpailun kahdessa ryhmässä vuonna 1947. Asema valmistui 1950. Rakennus on varsin pitkä, ja sen lempinimi on "*Dinosaurus*".

23. joulukuuta 2006 Terminin asema omistettiin paavi Johannes Paavali II:lle.

Lähteet
-------

1. ↑  FS: La stazione Termini dedicata a Papa Giovanni Paolo II (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rooman päärautatieasema** Wikimedia Commonsissa
**Roope Lehtinen** (s. 1. toukokuuta 1970 Tampere) on suomalainen televisiotuottaja. Hän työskentelee televisio-ohjelmia tuottavan Moskito Television Oy:lla tittelillä *senior advisor / founder* ja vastaa yhtiön draaman tuotannoista. Nykyisiin työtehtäviin hän siirtyi Moskito Televisionin toimitusjohtajan tehtävistä vuonna 2016. Hän toimii mainoselokuvia tuottavan Woodpecker Film Oy:n hallituksen puheenjohtajana. 

Roope Lehtinen on opiskellut Tampereen yliopistossa ja Helsingin Kauppakorkeakoulussa. 

Tuottajana Lehtinen on työskennellyt vuodesta 1992. Hänen tuottamiaan ohjelmia ovat muun muassa *Mediapeli*, *Verkossa*, *Stiller*, *Isänmaan toivot*, *Popkomissio*, *Kultakuume.com*, *Me Stallarit*, *4 Pop*, *Sairaskertomuksia*, *Skene*, *Toni Wirtanen Undercover*, *Hämmentäjien kuningas*, *Osasto 5*, *Ajoneuvos*, *Kansakunnan käännekohta*, *Ruben & Joonas*, *Einstein*, *Uudisraivaaja* ja *Fitnesspäiväkirjat*. 

Lisäksi Lehtinen on toiminut Suomen audiovisuaalisten tuottajien järjestön SATU ry:n puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Tamminen, Maija: Moskito Televisionin toimitusjohtaja Roope Lehtisen seuraaja valittiin tuotantoyhtiön sisältä. *Markkinointi & Mainonta*.  1.11.2016. Viitattu 16.5.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Yhteistariffi** on joukkoliikenteessä käytetty tariffijärjestelmä, jossa tietyllä alueella kaikissa joukkoliikennevälineissä liikennöitsijästä riippumatta on sama tariffi. Jos alueella on liikennöitsijöitä vain yksi, kyseessä ei ole yhteistariffi.

Suomen yhteistariffijärjestelmät
--------------------------------

Suomessa on käytössä kolme yhteistariffijärjestelmää: Helsingin, Tampereen ja Turun seutujen yhteistariffit. Lisäksi useat seutulippu- ja kuntalippujärjestelmät ovat osittaisia yhteistariffeja, joissa esimerkiksi kuukausilippu käy kaikkien liikennöitsijöiden busseissa.

Suomen ensimmäinen yhteistariffijärjestelmä oli Helsingin yhteistariffi, joka käynnistyi 1. toukokuuta 1971. YTV:n yhteistariffi käynnistyi 1. kesäkuuta 1986. 

Turussa TLO:n ja Turun liikennelaitoksen yhteistariffia suunniteltiin vuodesta 1977 alkaen. Pitkäaikaisen kiistelyn ja useiden eri mallien harkinnan jälkeen yhteistariffi astui voimaan 15. elokuuta 1988. Samalla TLO:n liikenne muuttui Turun kaupungin ostoliikenteeksi. Yhteistariffi lisäsi Turun joukkoliikenteen matkamääriä 20 %. Vuodesta 1996 alkaen on kuntalippusopimuksin saatu yhteistariffi myös eräille seutulinjoille Turun kaupungin alueella.

Tampereen yhteistariffi otettiin käyttöön 1996, josta alkaen kaupungin sisäiset liput kävivät Tampereen liikennelaitoksen bussien lisäksi myös seutuliikenteen busseissa. Teiskon liikenne hoidetaan myös yhteistariffilla.

Suomen yhteistariffijärjestelmissä sarja- ja kausiliput ladataan matkakortille ja kertaliput ostetaan yleensä kuljettajalta. Lippuautomaatteja on käytössä Helsingin metrossa ja raitioliikenteessä. Lisäksi Suomenlinnan lautta on ollut vuodesta 1971 lähtien ollut mukana yhteistariffi-järjestelmässä.

Yhteistariffi muualla
---------------------

Useissa Euroopan maissa yhteistariffijärjestelmät kattavat suuria alueita. Esimerkiksi Ruotsissa yhteistariffit ovat yleensä läänin kattavia nk. Länstrafiken-järjestelmiä ja Saksassa laajoja Verkehrsverbund-alueita, joilla on kattava yhteistariffi. Euroopan kattavin yhteistariffi on Hollannissa, jossa koko maan alueen kattaa yhteistariffi.

Yleensä kaukoliikenteen junat, bussit, laivat ja lentokoneet eivät kuulu yhteistariffijärjestelmiin.

Yhteistariffijärjestelmä ei ole käytössä kaikissa kehittyneissä joukkoliikennejärjestelmissä. Esimerkiksi Tokion joukkoliikenteessä eri metrolinjoilla on eri tariffi.
**USS Mount Whitney** (runkonumero LCC-20) on Yhdysvaltain laivaston Blue Ridge -luokan esikuntalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Blue Ridge -luokka*
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 8. tammikuuta 1969. Alus laskettiin vesille 8. tammikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 16. tammikuuta 1971 Norfolkin laivastontelakalla Portsmouthissa Virginiassa ensimmäisenä päällikkönään Orlie G. Baird.

Palvelus
--------

*Mount Whitney* sijoitettiin 14. tammikuuta 2005 Yhdysvaltain 6. laivaston esikuntalaivaksi kotisatamanaan Gaeta Italiassa.

Alus lähti 7. lokakuuta 2018 Gaetasta Naton Trident Juncture 2018 -harjoitukseen ja läpäisi Bonifacionsalmen matkallaan länteen. Alus läpäisi 10. lokakuuta Gibraltarinsalmen ja kiinnittyi seuraavana päivänä laituriin Alcantaran risteilyterminaalissa Lissabonissa viiden päivän vierailulle, jolloin alukselle saapui Naton Naval Striking and Support Forcen henkilöstöä. Alus läpäisi 18. lokakuuta hieman ennen puolta yötä Doverinsalmen matkalla pohjoiseen.

Alus täydensi varastojaan 25. lokakuuta Pohjanmerellä *USNS Leroy Grummanilta*. Alus saapui 27. lokakuuta Norjan rannikolle Trondheimin edustalle ja kiinnittyi 3. marraskuuta Trondheimissa laituriin 31 kahden päivän laivastovierailulle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  uscarriers.net

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Mount Whitney (LCC-20)** Wikimedia Commonsissa
*Pyrrhos saapuu Italiaan joukkoineen*, John Leechin kuvitus teokseen *The Comic History of Rome* 1850-luvulta.
**Pyrrhoksen voitto** on vertauskuva, jolla kuvataan niin raskaita menetyksiä vaatinutta voittoa, että siitä on voittajalle enemmän haittaa kuin tappion kärsineelle. 

Suuret tappiot sodassa ovat tavallisia varsinkin hyökkäävälle osapuolelle, mutta varsinaisesta Pyrrhoksen voitosta voi puhua, kun voiton aiheuttamia raskaita tappioita voi verrata häviöön ja niillä on merkittävä vaikutus sodankäynnin jatkamisen kannalta.

Käsitteen alkuperä
------------------

Käsitteelle nimen antanut Epeiroksen kuningas Pyrrhos kävi sotaa Roomaa vastaan 280–275 eaa. Hänen epeiroslaisensa voittivat lukumääräisesti pienemmän roomalaisarmeijan Herakleian taistelussa 280 eaa. Seuraavana vuonna Asculumin taistelussa Pyrrhoksen ja Rooman armeijat olivat suurin piirtein samanvahvuisia, ja Pyrrhos voitti jälleen. Vaikka roomalaisten tappiot molemmissa taisteluissa olivat paljon suuremmat kuin epeiroslaisten, he saattoivat kuitenkin korvata menetyksensä täydennysjoukoillaan. Vastaavasti Pyrrhoksella ei ollut varaa tappioihin ja hänen kerrotaan sanoneen: "Vielä yksi tällainen voitto, niin olen hukassa".

Plutarkhos kuvaili Pyrrhoksen tilannetta Asculumin jälkeen seuraavasti: "...Pyrrhoksen kerrotaan vastanneen voittosanoman tuoneelle, että seuraava tällainen voitto tekee hänestä lopun. Sillä hän oli menettänyt suuren osan joukoista, jotka hän toi mukanaan, ja melkein kaikki hänen läheiset ystävänsä ja tärkeimmät komentajansa; siellä ei ollut ketään värvättäväksi, ja hän piti liittolaisiaan Italiassa huonoina. Toisella puolen, kuin kaupungissa olevasta lähteestä olisi virrannut, roomalaisten leiri oli nopeasti ja ylin kyllin täytetty tuoreilla miehillä, joilta ei puuttunut rohkeutta kärsittyjen tappioiden vuoksi, vaan joille niiden synnyttämä viha antoi uutta voimaa ja päättäväisyyttä jatkaa sodankäyntiä."

Lähteet
-------

* Piira, Sirpa: *Epeiros*. BoD - Books on Demand, 2014. ISBN 9522868523.

### Viitteet

1. ↑  Muinainen Lucanian Herakleia Basilicatan alueella etelä-Italiassa.
2. ↑  Piira 2014, s. 257–258
3. ↑  Plutarch: Pyrrhus (Arkistoitu – Internet Archive) Internet Classics Archive. Engl. käännös John Dryden, suom. käännös oma. Viitattu 9.5.2017
Satelliittikuva lumimyrskystä.
Washington D.C.
Washington D.C.
**Pohjois-Amerikan lumipyry** oli vuoden 2009 joulukuussa Meksikonlahden ohi kulkenut suuri lumipyry, jonka yhteydessä lunta tuli useisiin Yhdysvaltojen osavaltioihin 30–41 senttimetriä.

Meteorologit havaitsivat 16. joulukuuta 2009, että Meksikonlahdella oli muodostumassa voimakas matalapaine. Teksasissa satoi ennätysmääriä, ja sateen arvioitiin voimistuvan sen liikkuessa Georgian ja Floridan yli pohjoisemmaksi. Sunnuntai-iltapäivänä 20. joulukuuta matalapaine ohitti Virginian ja siirtyi Washington D.C.:n metropolialueelle.

Lumipyryssä oli sunnuntai-iltapäivään mennessä kuollut ainakin viisi ihmistä. Lisäksi kymmenet tuhannet olivat ilman sähköä. Lumipyrystä ennustettiin pahinta sitten vuoden 1885, jolloin säätilastointi aloitettiin.

Lunta kertyi yli 50 cm kymmenen osavaltion jossakin osassa. Päivittäisen, joulukuun tai yhden sadetapahtuman lumenkertymäennätyksiä rikottiin monilla paikkakunnilla. Yhden päivän kertymän joulukuun ennätys syntyi Washingtonin, Baltimoren, Philadelphian, Providencen ja Bostonin havaintoasemilla. Long Islandin Uptonissa tuli 66 cm lunta, mikä on suurin siellä koskaan yhdestä matalapaineesta kertynyt lumimäärä.

Nämä lukemat ovat poikkeuksellisia tuossa osassa Yhdysvaltoja. Tammikuussa 1997 Montaguessa satoi 77 tuumaa (154 cm) lunta vuorokaudessa. Samassa paikassa kertyi vuoden 2002 alussa 127 tuumaa (320 cm) lunta viikon aikana.

Katso myös
----------

* Talven 2009–2010 lumipyryt Pohjois-Amerikassa

Lähteet
-------

1. ↑  Washingtonin seudulle poikkeustila lumimyrskyn vuoksi *Iltalehti*.  20.12.2009. STT-REUTERS-AFP. Viitattu 20.12.2009.
2. ↑  Historic storm becomes history  20.12.2009. Weather Channel.  Arkistoitu 15.12.2009. Viitattu 21.12.2009. (englanniksi)
3. ↑  Lake Effect Snowfall Extremes NOAA.  Arkistoitu 21.8.2008. Viitattu 11.2.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjois-Amerikan lumipyry 2009** Wikimedia Commonsissa
Knekten

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°7′40.00″N, 24°46′27.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,006 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Knekten** on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Pyöräsaaren ja Miessaaren välissä, kaakossa jonkin verran edellisiä kauempana on Miessaaren Långholmen. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Knekten kuuluu Matinkylään.

Knektenin pinta-ala on noin 0,6 hehtaaria, suurin kaakkois–luoteissuuntainen pituus noin 140 metriä ja rantaviivan pituus noin 370 metriä. Saarella on kaksi kiinteistöä.

Alueella vallitsee lämminkesäinen ja kylmätalvinen mannerilmasto (Dfb).

Lähteet
-------

1. ↑  Knekten Espoon opaskartalla
2. ↑  Ylikangas, Mia; Lonka, Seija: P–S – Paciuksenmäeltä Suvisaaristoon (html) (Knekten) *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tutkimuksia ja selvityksiä B94:2009. Emätilatarkastelu saariston osayleiskaavatyötä varten*.  16.11.2009. Espoo:  Espoon kaupunki. Viitattu 23.1.2021.
3. ↑  Knekten, Espoo, Helsinki, Uusimaa, Finland *Mindat.org*. Viitattu 23.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Knekten**.
* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Knekten, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
Marokkolainen katukeittiö
**Pohjoisafrikkalainen keittiö** on väljä käsite, jolla tarkoitetaan usein Marokon, Algerian ja Tunisian (ns. Maghrebin alueen) ruokakulttuureita. Egyptiläinen keittiö eroaa enemmän muista pohjoisafrikkalaisista, ja se yhdistetäänkin usein Lähi-idän ruokakulttuureihin.

Pohjois-Afrikan keittiöt ovat saaneet vuosituhansien aikana vaikutteita sekä Lähi-idän että muiden Välimeren alueen keittiöiltä. Monet ruoat, kuten kuskus, pohjautuvat myös alueen alkuperäisväestön, berberien, ruokaperinteeseen.

Alueen ruoanlaitossa on käytetty perinteisesti muun muassa lampaanlihaa, palkokasveja, viljatuotteita, sitrushedelmiä, monenlaisia vihanneksia ja hedelmiä sekä rannikolla kalaa ja muita mereneläviä. Oliivit, taatelit, mantelit, ja viinirypäleet ovat myös tärkeässä roolissa. Mausteina käytetään muun muassa roomankuminaa, kanelia, muskottia, sahramia, anista sekä tuoreina yrtteinä minttua, korianteria ja persiljaa.

Kuten muissakin Välimeren maissa, on leipä tärkeä osa ateriaa. Joillakin alueilla syödään perinteistä litteää leipää. Esimerkiksi Tunisiassa leipä sen sijaan on usein italialaistyyppistä valkoista vehnäleipää.

Joitakin tyypillisiä ruokalajeja
--------------------------------

Tajine-ruukku
### Pääruokia ja alkupaloja

* **Kuskus** on perinteinen juhlaruoka Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa.
* **Tajine** on saviruukussa kypsennetty patamainen vihannes-, liha- tai kalaruoka.
* **Chermoula** on tuore maustetahna, jota käytetään yleensä kalan, toisinaan lihan, marinoimiseen
* **Brik**, ohuessa taikinakuoressa uppopaistettua kananmunaa ja jauhelihaa tai tonnikalaa.
* **Harira**, perinteinen marokkolainen keitto.
* **Pastilla** on Espanjasta lähtöisin oleva kyyhkyspiiras.
* **Merguez**, voimakkaasti maustettu lampaan- tai naudanlihamakkara.

Seesaminsiemenillä koristeltu makroud.
### Jälkiruokia

* **Baklava**, filotaikinasta, siirapista ja pähkinöistä tai kuivatuista hedelmistä valmistettu leivonnainen.
* **Makroud**, Tunisiasta lähtöisin oleva leivonnainen.

### Juomia

Marokkolaista minttuteetä
* Ruoan kanssa juodaan yleensä vettä, hedelmämehuja tai virvoitusjuomia.
* **Minttutee** on yleinen juoma kaikissa alueen maissa.
* **Boukha**, viikunoista valmistettu viina.
* **Legmi**, palmunmahlasta tehty juoma.

Ruoka-aineita
-------------

* **Harissa**, erittäin voimakas chilitahna, joka maustetaan usein kevyesti valkosipulilla, korianterilla ja roomankuminalla.
* **Ras el hanout**, marokkolainen maustesekoitus, jonka runsas koostumus vaihtelee hyvin paljon.

Katso myös
----------

* Arabialainen keittiö