recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zonguldak** on kaupunki ja satama Turkissa Zonguldakin maakunnassa Mustanmeren rannikolla. Kaupunki on kasvanut hiilikaivosten yhteyteen 1800-luvulta alkaen. Sen asukasluku oli vuonna 2020 121 157.

Maantiede
---------

Paikallista maisemaa.
Zonguldak sijaitsee Turkin Mustanmeren rannikolla ja se on samannimisen maakunnan keskus.

Historia
--------

Valokuva vuodelta 1925.
Zonguldak on perustettu vasta 1800-luvun puolivälin paikkeilla. Kaupungin tarina liittyy sen hiilikaivoksiin. Osmanien valtakunnan laivasto oli siirtymässä höyrylaivojen käyttöön ja hiiltä tarvittiin polttoaineeksi. Kaivostoiminta alkoi vuonna 1848 ja sitä harjoitti aluksi uskonnollinen järjestö, jonka tuotot menivät Mekkaan ja Medinaan. Lopulta toiminta siirrettiin kuitenkin brittiläisille ja sittemmin ranskalaisille alihankkijoille. Koulutettua työvoimaa tuotiin ulkomailta.

Zonguldakin satama rakennettiin vuoden 1896 jälkeen. Satamalta rakennettiin myös rautatieyhteydet alueen eri kaivoksille. Turkin valtio osti kaivokset vuonna 1937 ja ne kansallistettiin kokonaan vuonna 1940 sodan varalta. Kaivostyöläisten toimintaan liittyi ajoittain levottomuuksia. Ensimmäiset koettiin vuonna 1908 työläisten vastustaessa työpaikkojen katoamista mekanisation ja ulkomaalaisten työntekijöiden takia. Sittemmin hyödynnettiin pakkotyöläisiä ja työvelvoitteisia. 1960-luvulla alkoi organisoidumpi työväenliitto-liike, jotka järjestivät ensimmäisen suuremman lakon vuonna 1965. Sittemmin kaivoksia ja niiden työläisiä ovat koetelleet taloudelliset vaikeudet ja yksityistäminen.

Väestö
------

Turkin tilastokeskuksen mukaan Zonguldakin keskuspiirikunnan väkiluku oli vuonna 2020 121 157. Vuonna 1997 vastaava lukema oli 107 176.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  P. J. Bearman, Th. Bianquis, C. E, Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopedia of Islam New Edition*, s. 544-545. Volume 11 W–Z. Leiden: Koninklijke Brill, 2002. ISBN 90 04 12756 9. (englanniksi)
2. ↑  Population of province/district centers, towns/villages and annual growth rate of population by provinces and districts, 2020 (xls) Turkish Statistical Institute. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi) (turkiksi)
**Mattilanperä** eli **Mattila** on Alavieskassa sijaitsevan Kähtävän kylän osakylä. Sen asutus syntyi vuonna 1759 perustetun kruunun uudistilan maille, jonne siirrettiin vanhoja rakennuksia Kähtävästä. Mattilanperän viidestä tilasta viimeisin on syntynyt toisen maailmansodan jälkeen. Mattilanperän rakennukset ovat tiiviinä ryhmänä kylätien mutkassa, ja taloryhmä edustaa Pohjanmaan jokilaaksokylien takamaille 1700-luvulla syntyneitä kruununtiloja ja on luetteloitu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Sijainti ja kylä
----------------

Mattilanperä kuuluu Kähtävänojan varteen keskittyneeseen Kähtävän kylään. Mattilanperän taloryhmä edustaa Pohjanmaan jokilaaksokylien takamaille 1700-luvulla syntyneitä kruununtiloja. Kylän rakennustavaltaan vanhakantaiset rakennukset ovat hyvin säilynyt esimerkki 1700-luvun suomalaisesta talonpoikaisrakentamisesta. Mattilanperä on luetteloitu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Mattilanperän rakennuskanta on sijoittunut tiiviiksi ryhmäksi kylätien mutkaan. Tie kulkee asuinpihojen ja talouspihojen välistä. Asuinpihassa on kolme punamultaista asuinrakennusta. Vanhin asuinrakennuksista on Koivisto. 1700-luvulla rakennettu hirsirakennus oli mahdollisesti alkujaan savupirtti. Niin kutsuttu ylätupa on vuodelta 1879. Siinä on viisikulmainen kuisti ja toinen myöhemmin rakennettu kuisti. Sisätiloissa on säilynyt keltalasitteinen kaakeliuuni ja leivintupa. Talouspihan yli 30 rakennuksesta kivinavetat ovat vanhimpia. Luonnonkivestä ladotut navetat ovat 1700-luvulta. Rakennuskeskittymän ulkopuolella oleva jalka-aitta on vuodelta 1763.

Historia
--------

Kähtävään Kähtävänojan varrelle syntyi pysyvää asutusta 1400-luvun lopulla. Kylässä oli 1500-luvulla neljä taloa. Niistä vanhin jaettiin vuonna 1580. Jaosta muodostui seitsemän kyläkuntaa, muiden muassa Mattila. Mattilan eli Mattilanperän asutus syntyi vuonna 1759 perustetun kruunun uudistilan maille, jonne siirrettiin vanhat rakennukset Kähtävästä. Tila sai kuuden vuoden verovapauden, jota jatkettiin useita kertoja. Verotuksen piiriin tila joutui vuonna 1837, ja perintötilaksi se lunastettiin vuonna 1897.

Mattilanperän viides tila muodostettiin toisen maailmansodan jälkeen. Itsenäinen tila syntyi alueen eteläosaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mattilanperän kylä  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 12.12.2019.
2. 1 2 3 4  Pohjois-Pohjanmaan rakennettu kulttuuriympäristö 2015: Alavieska  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 12.12.2019. [vanhentunut linkki]
**Gary Prior** (s. 13. marraskuuta 1957) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi hyökkääjänä. Nykyisin Prior valmentaa Okanagan HC Europe -joukkuetta Erste Bank Young Stars Leaguessa.

Pelaajaura
----------

Prior pelasi kaksi kautta Pennsylvanian yliopistojoukkueessa ja kaksi Vermontin yliopistojoukkueessa vuosina 1976–1980 ennen siirtymistään Eurooppaan. Prior pelasi vuodet 1980–1982 saksalaisessa Augsburger Pantherissa. Ensimmäinen kausi 1980–81 kului kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa ja oli nostamassa joukkuetta 2. Bundesligaan seuraavaksi kaudeksi 1981–82.

Kaudet 1984–85 ja 1985–86 Prior pelasi Suomessa jääkiekon I-divisioonaa Imatran Ketterässä, jossa lopetti pelaajauransa.

Valmentajaura
-------------

Prior on valmentanut vuosia suomalaisia ja saksalaisia joukkueita. Priorista tuli Ketterän päävalmentaja heti seuraavalla kaudella 1986–87, kun hän oli lopettanut joukkueessa pelaajauransa. Kauden 1988–89 Prior valmensi jääkiekon SM-liigassa Saimaan Palloa. Joukkue sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi. Prior valmensi kauden 1989–90 norjalaista Hasle Lören Osloa ja palasi kaudeksi 1990–91 Ketterän päävalmentajaksi.

Prior valmensi vuodet 1991–1993 IFK Lepplaxia ja kauden 1993–94 Kuusamon Pallo-Karhuja II-divisioonassa. Prior siirtyi kaudeksi 1994–95 Saksaan Augsburger Pantherin apuvalmentajaksi DEL:ään. Hänestä tuli seuraavalla kaudella joukkueen päävalmentaja. Prior valmensi Augsburgia kolme kautta kevääseen 1998 asti. Vuosina 1998–2006 Prior valmensi Saksan alasarjoissa, kuten 2. Bundesligassa ja Oberligassa Heilbronner EC:tä, SC Bietigheim-Bissingeniä ja EHC Müncheniä.

Prior valmensi Sveitsin Nationalliga B:n SC Langenthalia 2006–2008. Priorista tuli hollantilaisen HYS The Haguen päävalmentaja kesken kauden 2009–2010, ja hän jatkoi seurassa vielä seuraavankin vuoden. Seuraavat kaksi kautta hän valmensi Itävallan Nationalligassa pelannutta EHC Lustenauta, mutta sai potkut ja siirtyi Italian toiselle sarjatasolle HC Gherdëinaan kevääksi 2013. Vuodesta 2013 lähtien hän on valmentanut monikansallisessa EBYSL junioriliigassa Lower Austria Stars ja Okanagan HC Europe -joukkueita.

Lähteet
-------

* Gary Prior Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Gary Prior The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Gary Prior *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Antero Väätämöinen** | **SaiPan päävalmentaja**1988–1989 | Seuraaja:**Antero Väätämöinen** |
Berezin B-20 -tykkiaseistusta Avia B-33 koneessa, joka Puolan ilmavoimien väreissä.
**Berezin B-20** oli Neuvostoliiton ilmavoimien käyttämä 20 mm:n konetykki toisen maailmansodan aikana. Suunnittelija oli Mihail Berezin. Tykkityyppi kehitettiin raskaasta Berezin UB -konekivääristä. B-20 oli maan tuon aikaisen suunnitteluperiaatteen mukaan suorituskykyynsä verrattuna kevyt.

Berezin UB ja ŠVAK -raskaat konekiväärit kehitettiin ilmavoimien standardiaseiksi. Berezin UB otettiin tuotantoon, sillä ase käytti samaa patruunaa kuin maavoimien DŠK ja oli rakenteeltaan yksinkertaisempi kuin ŠVAK. Berezin UB oli ilmavoimien pääase hävittäjissä että pommittajissa ŠVAK, ja myöhemmin B-20-tykin ohella.

B-20 on kaasumäntätoiminen ja vyösyöttöinen ase. Ase painoi 26 kg. Kaliperi oli 20 × 99 mm R (laippakantainen) ja ammuksen lähtönopeus oli 860 m/s. Tulinopeus oli 800 ls/min. Vastaaviin aseisiin verrattuna tulinopeus oli merkittävästi parempi, koska suunnittelussa painotettiin todennäköistä käyttömäärää kestoiän sijaan.

Tykkiä käytettiin erilaisissa asennuksissa sekä synkronoituna ampumaan potkurikehän läpi että vapaasti ampuvana. Berezin korvasi ŠVAK-tykin tuotantolinjoilla 1944 eteenpäin. Sitä käytettiin esimerkiksi Jakovlev Jak-9 -hävittäjässä sylinterikansien väliin asennettuna ampumaan potkurinavan läpi sekä Lavotškin La-7 -hävittäjässä synkronoituna.

Berezinin rakenteeseen pohjautuva 23 mm "VJa" -tykki tuli Berezinin rinnalle ja korvasi tämän sodan jälkeen.

Lähteet
-------

* Williams, Anthony G.: *Rapid Fire*. Airlife publishing, 2003. ISBN 1 84037 435 7.

### Viitteet

1. ↑  Williams s. 225
2. ↑  Williams taulukot s. 236–246
3. ↑  Williams s. 183

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Pihlajavaaran kaivos** on Puolangan Pihlajavaaralla sijaitseva suunniteltu talkkikaivos. Kaivoksen toiminta-aika olisi 10-20 vuotta ja talkkimalmia louhittaisiin miljoona tonnia. Malmi kuljettaisiin Sotkamoon rikastettavaksi. Suunniteltu kaivos sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Puolangan keskustasta. 

Pihlajavaaran talkkiesiintymää on tutkittu 1990-luvun puolivälistä lähtien. Mondo Minerals teki Pihlajavaarassa maaliskuussa 2010 koelouhintaa ja louhittu talkkimalmi kuljetettiin yhtiön Sotkamon tehtaalle rikastuskokeisiin. Kaivoksen ympäristöluvan käsittely viivästyi vuonna 2011 kun kaivosalueelta löydettiin kaksi luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua lajia liito-orava ja eräs kämmekkälaji. Kaivoshanke sai ympäristö- ja vesitalousluvan syyskuussa 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Puolangan Pihlajavaaran kaivosalueella rauhoitettuja lajeja, Yle Uutiset 20.9.2011
2. ↑  Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes : Valtausoikeutta koskeva päätös 12.5.2012 KaivNro 8805
3. ↑  Mondo koelouhi Puolangalla, Yle Uutiset 22.3.2010
4. ↑  Pihlajavaaran kaivokselle myönnettiin ympäristölupa, Kaleva 18.9.2012
**Sandra Catrin Näslund** (s. 6. heinäkuuta 1996 Kramfors) on ruotsalainen freestylehiihtäjä. Hän on voittanut skicrossissa olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.

Näslund voitti skicrossissa nuorten maailmanmestaruuden vuosina 2016 ja 2017 sekä saavutti MM-hopeaa vuonna 2014. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ensi kerran Vossissa 2013 ja sijoittui 14:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viidenneksi keskeytettyään välierässä ja voitettuaan pikkufinaalin. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui neljänneksi.

Näslund sijoittui Utahin MM-kilpailuissa 2019 skicrossissa yhdeksänneksi mutta voitti toisen maailmanmestaruutensa Idren MM-kilpailuissa 2021. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa. Hän oli nopein jo sijoituskierroksella ja voitti sen jälkeen kaikki lähtönsä. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että David Mobärgin kanssa sekaparien kilpailussa.

Näslund on kilpaillut maailmancupissa maaliskuusta 2012 alkaen. Hän on helmikuun 2023 loppuun mennessä voittanut 37 maailmancupkilpailua, joista ensimmäisen tammikuussa 2017 Watlesissa. Kaudella 2021–2022 hän osallistui 12 maailmancupkilpailuun ja voitti niistä 11. Hän voitti skicrossissa maailmancupin kokonaiskilpailun kausina 2017–2018, 2019–2020 ja 2021–2022. Hän oli paras myös freestylen yhteispisteissä kaudella 2017–2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sandra Näslund *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sandra Näslund Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**ZooMumba** on Bigpointin tekemä virtuaalieläintarhapeli, jossa hoidetaan eläimiä. Pelissä voi tilata oikealla rahalla Zoo-dollareita. Zoomumbassa on erilaisia eläimiä, joita hoidetaan ruokkimalla, juottamalla ja muuten hoivaamalla. Lisäksi pelissä on erilaisia kioskeja ja somisteita. Kioskeista saa tietyin väliajoin myös pupupennejä, joilla voit ostaa erilaisia tavaroita kaupasta.

Eläimet
-------

Eläimiä on monenlaista fasaanista mangustiin. Eläimiä voit voittaa onnenpyörästä, tai ostaa niitä. Eläimiä on saatavilla pupupenneillä, ja harvinaisemmat ja tuottoisammat eläimet ovat ostettavissa zoodollareilla.

Tapahtumat
----------

ZooMumbassa on säännöllisin väliajoin tapahtumia, joista voit voittaa eläimiä, kioskeja, pupupennejä, zoodollareja sekä muita hienouksia.

Safari
------

ZooMumbassa on myös safari, jossa voit voittaa vettä, eläinten ruokaa, koristeita, eläimiä sekä muita asioita. Safariin tarvitset bensaa, jota saat zoodollareilla, tai kun 24 tuntia on mennyt.

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Gary Sundberg** (10. marraskuuta 1941 Vaasa – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Oman uransa jälkeen hän toimi useaan otteeseen aktiivisti HIFK:n jalkapalloilun järjestötehtävissä ja taloudellisena tukijana.

Sundberg pelasi ensi kerran HIFK:n miesten joukkueessa vuonna 1959 piirisarjaottelussa A-juniori-ikäisenä, ja onnistuikin tekemään maalin ja ottelun loppuvaiheessa hänen kaatamisestaan aiheutui rangaistuspotku. Myöhemmin seuran harjoituksissa ajan suuri nimi Åke Lindman kävi vielä kehumassa minua åkemaiseen tyyliinsä: "Helvetin hienoa! Sinusta tulee vielä tähti." HIFK:n ykkösjoukkueeseen nousu tapahtui syksyllä 1962, jolloin hän pelasi Eurooppa cup-ottelussa Rapid Wieniä vastaan Helsingissä. Sundbergin Mestaruussarjaura alkoi keväällä 1963 ja jatkui aina syksyyn 1966. Viimeinen kausi huipputasolla jäi myös parhaaksi. Gary Sundberg teki 11 maalia 17 ottelussa ja oli näin HIFK:n paras maalintekijä Jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1966. Kaikkiaan Mestaruussarjaotteluita kertyi hänelle 57 ottelua ja niissä hän teki kaikkiaan 18 maalia. Sen jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta, jotka HIFK pelasi Suomisarjassa. Vielä 1970-luvun alussa hän pelasi kaksi kautta Grankulla IFK:n riveissä – ensin III Divisioonassa ja nousun jälkeen II Divisioonassa. 

Sundberg tuli mukaan HIFK:n jalkapalloilun järjestötoimintaan 1970-luvulla. Hän oli HIFK:n jalkapallojaoston puheenjohtajana 1975–1978. Palasipa hän tarvittaessa myös kentälle. Toisen kerran Sunberg joutui HIFK:n järjestötoimintaan kun edustusjoukkueen taustayhtiö HIFK Soccer oli ajautumassa konkurssiin. Sundberg ryhtyi taustayhtiön pelastustehtäviin. Taustayhtiö saatiin pelastettua, ja Sundberg jatkoi vuoteen 2007. Järjestötoiminnan lisäksi hän oli myös rahoittamassa eri yhteyksissä taloudellisiin vaikeuksiin ajautunutta HIFK:n jalkapallotoimintaa.

Sundberg siirtyi jo 1960-luvun puolivälissä yrittäjäksi, jolloin hän perusti ensimmäisen oman yrityksensä, joka välitti teknisiä muoveja ja teki laiterakentamista teollisuudelle. Yrityskauppojen myötä Sundbergin perustamasta Teknolonista kasvoi Teknolon Group. 1970-luvun lopulla yritys fuusioitui ruotsalaisen kemian alan suuryrityksen Kema-Nobelin kanssa, ja Sundberg muutti kahdeksi vuodeksi Ruotsiin. Kahden vuoden jälkeen hän palasi Suomeen ja luopui 1980-luvulla yrityksestä. Hän perusti 1991 uuden perheyrityksen Fluorotech, jonka johdossa Gary Sundbergin jälkeen on ollut hänen poikansa. Hänen tyttärensä on laulaja Christel "Chisu" Sundberg.

Lähteet
-------

1. ↑  Chisun perheen suuri suru – "Tänään oli vaikea nousta lavalle" *metropoli.net*. Viitattu 1.12.2022.
2. 1 2 3 4  Gary Sundberg 70 vuotta  10.11.2011. HIFK Soccer. Viitattu 1.10.2017.
3. ↑  Vuorinen, Juha ja Kasila, Markku.: *Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 329. Helsinki: Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Gary Sundbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Beretta M1915** on italialaisen Berettan vuosina 1915–1931 eri variaatioina valmistama itselataava massasulkulukkoinen pistooli. Ase kehitettiin ensimmäistä maailmansotaa varten, jolloin Italiassa ja Euroopassa ei ollut tarpeeksi pistooleita. M1915 ei kuitenkaan saanut Italiassa suosiota vaan jäi muiden käsiaseiden varjoon, kuten Bodeo 1889 -revolverin ja Glisenti M1910:n. Vasta Beretta M1934 mallin kehittäminen teki Berettan valmistamista pistooleista suosittuja.

Ominaisuudet
------------

M1915 valmistettiin pääosin 7,65×17 mm Browning-kaliiperissa, mutta myös 9×19 mm Glisenti-kaliiperisena. Perinteinen 7,65 mm pistooli käytti yksinkertaista massasulkumekanismia, kun taas 9 mm versioissa pistoolin sisäosat oli vahvistettu, jotta ne kestäisivät paremmin kovempilatauksisia patruunoita. Kokonaisuutena M1915-malli oli käytännöllinen, siinä on vahva liipaisinkaari ja luistin sisäinen iskuri. Sen perinteiset etu- ja takatähtäimet ovat selkeät.

Käyttö
------

Pistoolin valmistus ajoittui vuosien 1915–1931 väliin, ja sitä käytettiin ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana. Siitä kehitettiin parenneltu versio M1915/19. Pääosin M1919-malli oli kehitetty turvallisemmaksi ja muun muassa puiset kahvalevyt oli korvattu pellillä, jotta tuotannon kustannukset pysyisivät matalampina. Muutamia M1915/19-pistooleita otettiin Italian armeijan käyttöön 1922 M1922-nimellä, ja ne käyttivät myös 7,65×17 mm Browning-patruunaa. M1915/19:n pohjalta kehitettiin myöhemmin Beretta M1923.

Suomen armeijalle ostettiin vuoden 1940 keväällä 1 500 kappaletta M1917 ja M1922 pistooleita.

Käyttäjät
---------

* Italian kuningaskunta
* Suomi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Beretta Model 1915 Semi-Automatic Service Pistol (1915) *militaryfactory.com* Viitattu 17.10.2016 (englanniksi)
2. ↑  "> *Jaeger Platoon* Viitattu 16.8.2021 (englanniksi)

Berettan aseet

|  |  |
| --- | --- |
| Pistoolit | M1915 (M1917 • M1919) • M1923 • M1934 • M1935 • M1951 • 92 (93R • M9 • 90two) • 70 • Cheetah • 8000 • 9000 • Px4 Storm • 418 • 21A Bobcat • 3032 Tomcat • 950 • Nano • Pico • U22 Neos • Stampede • Laramie |
| Konepistoolit | M1918 • M38 • M3 • M12 • Mx4 Storm |
| Kiväärit | BM 59 • Rx4 Storm • Beretta Sniper |
| Rynnäkkökiväärit | AR70/90 • ARX160 |
| Karbiinit | Cx4 Storm |
| Konekiväärit | AS70/90 |
| Haulikot | Silver Pigeon • 682 • DT-10 • 1201FP • AL391 • Xtrema 2 |
**Sungari** 
tai **Songhua** on joki Koillis-Kiinassa ja Amurin suurin sivujoki. Changbai-vuoristolta Heilongjiangin ja Jilinin maakuntien läpi virtaavalle joelle kertyy pituutta noin 1 927 kilometriä. Sen valuma-alue on 550 000 neliökilometriä. Amur-jokeen se yhtyy T'ung-chiangin kaupungin luona. Joki on Heilongjiangin maakunnan tärkein vedenlähde.

Sungari on padottu Feng-manissa vesivoiman tuottamiseksi. Muodostunut tekojärvi ulottuu 62 kilometriä ylävirtaan. Padolta joki juoksee luoteeseen, kunnes sen suurin sivujoki, Nen, liittyy siihen Ta-anin lähellä. Nen-joki kerää Mantšurian ylängön sadevedet. Sungari jatkaa kulkuaan itään Harbinin lähistölle asti, jolloin siihen liittyy Hu-lan-joki. Sieltä joki virtaa itäisen Mantšurian vuoriston pohjoiskärjen ja Khingan-vuoriston välistä viimein Amurin laaksoon.

Sungari Harbinin itäpuolella
Sungari-joki on jäässä marraskuun lopulta maaliskuuhun. Keväällä vuorten lumien sulaessa virta on vuolaimmillaan. Keskikokoiset laivat voivat kulkea jokea Harbiniin asti. Pienemmillä aluksilla pääsee edelleen Chi-liniin ja Nen-jokea pitkin Tsitsihariin.

13. marraskuuta 2005 jokeen valui sata tonnia bentseeniä, kun sen yläjuoksulla Jilinin kaupungissa PetroChina-yhtiön tehtaassa sattui räjähdys. Myrkkylautta saavutti Harbinin marraskuun 24. päivänä 80 kilometrin mittaisena.
Heinäkuussa 2010 tulva huuhtoi jokeen 3 000 tynnyriä kemikaaleja, joista tuhat tynnyriä metyylikloridia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakulinen Kerkko, Paikkala Sirkka: "Taulukko 1", *Pariisista Papukaijannokkaan*, s. 175. Eksonyymit (suomenkieliset nimet). Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2013. ISBN 978-952-5446-80-7.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sungari** Wikimedia Commonsissa
**Zone of the Enders** (jap. ZONE OF THE ENDERS Z.O.E ゾーン　オブ　エンダーズ *Zōn obu Endāzu*, lyhennetään usein **Z.O.E**) on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna 2001 PlayStation 2:lle.

Pelille julkaistiin jatko-osa *Zone of the Enders: The 2nd Runner* vuonna 2003.

Juoni
-----

Peli sijoittuu vuoteen 2172, jolloin ihmiskunta on lähtenyt Maasta elääkseen siirtokunnissa ympäri galaksia. Päähenkilö Leo Stenbuck elää avaruusasemalla Jupiterin kiertoradalla. Etäisillä asemilla asuvia kutsutaan *endereiksi* ja ovat sosiaalisten luokkien pohjalla. Stenbuck joutuu keskelle tapahtumia kuin asemalle hyökkää piilotettua *mechiä* etsivä joukko. Stenbuck löytää sattumalta etsityn *mechin* ja ottaa sen ohjaukseen.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.4/10. Peliä on sanottu visuaalisesti näyttävimmäksi PlayStation 2 -peliksi sen julkaisuun mennessä. Se on ensimmäiset muutamat tunnit korkealuokkainen, mutta pian paljastaa toistuvia vastustajia, tavoitteita ja maastoja, jolloin lyhyt vaivaiset viidestä seitsemään tuntia kestävä peli tuntuu pitkältä.

HD Collection
-------------

Lokakuussa 2012 julkaistiin *Zone of the Enders HD Collection* PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle, joka sisälsi pelisarjan molemmat pelit.
Mechadamashii-sivusto antoi *HD Collection* versiolle arvosanaksi 4/10. Suurena ongelmana käännöksessä on kuvataajuus, johon alkuperäinen PlayStation 2 -versio panosti paljon. Käännöksen uudemmille alustoille teki High Voltage Software.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Shane Satterfield: Zone of the Enders Review *gamespot.com*.  28.3.2001. Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Reviews: Zone of the Enders HD Edition (4/10) *mechadamashii.com*.  16.12.2012. Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Zone of the Enders* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Zone of the Enders* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Zone of the Enders
*Tämä artikkeli käsittelee Pohjois-Karjalan järveä. Taiteilijanimellä Jero tunnetusta yhdysvaltalaisesta laulajasta on eri artikkeli.*

**Jero** on järvi Kolin kansallispuiston kupeessa Lieksan lounaisosassa Pohjois-Karjalassa. Kansallispuiston alue erottaa Jeron sen itäpuolisesta Pielisestä. Jeron pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja tilavuus noin 17 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuusta on 51 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Jeron pituus kaakosta luoteeseen on 2,1 kilometriä, leveys on noin puolet pituudesta. Pääaltaasta etelään työntyy noin 300 metriä pitkä Myllylahti. Jeron länsiosa on itäosaa syvempi. Syvin kohta on 28,5 metriä. Jeron itäosassa on pieni saariryhmä, jota ympäröi matalikko. Saariryhmän koillispuolella on 10–14 metriä syvä alue. Jeron eteläosassa on 25 metrin syvänne. Myllylahti ja pääaltaan pohjoisosan lahdet ovat matalia.

Jerossa on kaksitoista saarta, joista kuusi on alle aarin laajuisia, vain Iso Kiimasaari on hieman yli hehtaarin laajuinen. Järven lounaisosassa sijaitsee Kovasin-saari, jonka koillispuolella järvi syvenee jyrkästi, lounaispuolella sitä vastoin on matalikko. Jeron metsäisiä rantoja täplittävät lukuisat pientalot tontteineen.

Jeron rannat kohoavat varsin jyrkästi, lännessä on Verkkovaara, idässä Jeron ja Pielisen välissä on Paskovaara, Mäkrä ja Pieni-Mäkrä. Useissa paikoin Jeron lähistöllä maasto kohoaa runsaasti yli 100 metriä järven pintaa korkeammalle.

Noin 300 metriä Jerosta luoteeseen sijaitsee Verkkolampi (124,5 metriä mpy), josta virtaa laskuoja Jeroon. Jeron luusua sijaitsee Myllylahden eteläkolkassa, josta alkava Myllypuro virtaa noin 1,5 kilometrin päähän Herajärven (100,0 metriä mpy) pohjoisrannalle.

Jeron vesitilavuus on 16 705 000 kuutiometriä.

Jero (04.412.1.025) kuuluu Herajoen valuma-alueeseen (04.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisen alue (04.41) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Herajoen valuma-alueella on 33 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Herajärvi, Pusonjärvi ja Jero ovat laajimmat. Jeroa seuraavat Alaselkä, Ala-Kalmo ja Ylä-Kalmo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jero, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.8.2021.
3. ↑  Jero. Järviwiki. Viitattu 12.8.2021.
4. ↑  Herajoen valuma-alue (04.412). Järviwiki. Viitattu 12.8.2021.
Berens RiverBerens Riverin sijainti Kanadan kartalla

**Berens River** on kylä Berensjoen varrella Winnipegjärven itärannalla, noin 290 kilometrin päässä pohjoiseen Manitoban provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Kylän asukasluku on nykyisin 42 (2001). Asukaslukuun ei ole huomioitu Berens River First Nation -intiaanireservaattia, jonka asukasluku on 2 531.

Liikenneyhteydet
----------------

Berens Riveriin ei johda kiinteää tieyhteyttä. Maitse kylään pääsee ainoastaan vaeltamalla tai talvisin talvitietä pitkin. Kylään on lauttayhteys järven toiselta puolelta Matheson Islandin saaresta. 

Kylän laidalla sijaitsee Manitoba Northern Airportsin ylläpitämä Berens Riverin lentoasema.

Asukasluvun kehitys
-------------------

Statistics Canadan mukaan Berens Riverin asukasluku on jyrkässä laskussa:

* Vuosi – as.luku
* 1985 – 195
* 1991 – 140
* 1996 – 105
* 2001 – 42

  

Sitä vastoin intiaanireservaatin asukasluku on nousussa: vuoden 1996 tilaston mukaan reservaatin väkiluku oli 2 004, kun se on vuoteen 2004 mennessä kohonnut 2 531 asukkaaseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Berens River First Nation (Arkistoitu – Internet Archive)
**Berenike Pankhrysos** (m.kreik. Βερενίκη Πάνχρυσος, *Berenikē Pankhrysos*, lat. *Berenice Panchrysus*) oli antiikin aikainen kaupunki Nubiassa nykyisen Sudanin alueella.

Bereniken kaupunki sijaitsi Troglodytiksessä Nubian aavikolla Niilin ja Punaisenmeren rannikon välillä alueella, joka oli usein Egyptin vallassa. Kaupunki oli rakennettu nykyisin Wadi Allaqi -nimellä tunnetun joenuoman varrelle joessa olevan mutkan kohdalle. Kaupunki sai antiikin kirjallisuudessa esiintyvän lisänimensä "Kultainen" siitä, että sen lähellä sijaitsivat Jebel Allakin tai Ollakin kultakaivokset, jotka olivat egyptiläisille tärkein kullan lähde. Kaivostyöläisinä käytettiin rikollisia ja sotavankeja. Kaivokset ovat olleet käytössä viimeistään faarao Thutmosis III:n aikana 1400-luvulla eaa. Kaupungin nykyisin tunnettu nimi on peräisin hellenistiseltä kaudelta, sillä se viittaa johonkin Ptolemaiosten hallitsijasuvun Berenike-nimiseen naiseen.

Kaupunki löydettiin vuonna 1989 käyttäen apuna vanhaa, 900-luvulta peräisin ollutta karttaa. Nykyisin paikka on tunnettu paikallisesti nimellä *Deraheib*, "Rakennukset". Asutus on ulottunut noin 1,5 kilometrin matkalle joenuoman varrella, ja siellä on saattanut olla arviolta jopa 10 000 asukasta. Paikalla on lukuisia raunioita, huomattavimpana kahden linnakkeen jäänteet.

Kaupunkia ei tule sekoittaa Punaisenmeren seudun muihin (tai antiikin ajan muihin) Berenike-nimisiin kaupunkeihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Smith, William: "Berenice (1)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Berenice Panchrysos? *Pleiades*. Viitattu 19.10.2020.
3. 1 2 3 4  Berenice Panchrysos Italian Tourism Co. Viitattu 19.10.2020.
4. ↑  Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika*, Βερενίκη Πάνχρυσος; Strabon: *Geografika* 16.771.
5. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 6.34.
6. ↑  Berenike Panchrysos (Kuvia arkeologisesta kohteesta) *Flickr*. Viitattu 19.10.2020.
7. ↑  Smith, William: "Berenice (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
8. ↑  Smith, William: "Berenice (3)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
9. ↑  Smith, William: "Berenice (4)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
**Pihlajaveden Mäkikylän työväentalo Ahjola** on Keuruun Pihlajaveden Mäkikylällä sijainnut työväentalo, joka on purettu 1960-luvulla.

Historia
--------

Pihlajaveden Mäkikylän työväentalo "Ahjola" rakennettiin 1928–1929. Tonttimaa ostettiin palstatilallinen Aapo Kulmalalta. Talon mallia otettiin muista seurantaloista. Varoja rakentamiseen hankittiin arpajaisilla ja lainaamalla jäseniltä. Rakennuspuita saatiin paikkakunnan metsänomistajilta. Rakennuksen erikoistyöt teetettiin ammattilaisilla, muutoin rakennettiin talkoilla. Talon vihkiäiset pidettiin kesäjuhlien merkeissä vuonna 1929.

Mäkikylän työväenyhdistys liittyi vuonna 1943 Asemankylän työväenyhdistykseen. Asemankylän työväenyhdistys myi työväentalon vuonna 1945 Mäkikylän Pienviljelijäosastolle. Talon käyttö jatkui samanlaisena kuin ennen sotia 1950- 1960-luvuille asti, jolloin talo myytiin ja sittemmin se purettiin.

Rakennus
--------

Pihlajaveden työväentalo oli iso ja korkea aumakattoinen rakennus. Se muistutti Pihlajaveden nuorisoseurantaloa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Työväentalolla kokoontui työväenyhdistys ja Mäkikylän pienviljelijäyhdistys, joissa toimivat paljolti samat henkilöt. Työväenyhdistyksen alaisena harrastusosastona toimi Lasen sos.dem. raittiusosasto. Naiset mukaan -toimikunta piti tilaisuuksia 1930-luvulla. Toiminta jatkui saman kaltaisena aina 1960-luvulle asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Andersson, Päivi: *Pihlajaveden työväentalojen merkitys maaseutuväestön kontakti- ja vuorovaikutustilanteissa vuoteen 1969 asti*. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, etnologian laitos. 1983. ISBN 951-678-998-6.
**Analeptinen lääke** on lääketieteessä keskushermostoa stimuloiva aine. Termi "analeptinen" viittaa tyypillisesti hengitystieanalepteihin (esimerkiksi doksapram]in). Analeptit ovat keskushermostoa stimuloivia aineita, jotka sisältävät laajan valikoiman lääkkeitä, joita käytetään masennuksen, tarkkaavaisuushäiriön (ADHD) ja hengityslaman hoitoon. Analeptisia lääkkeitä voidaan käyttää myös kouristuslääkkeinä, ja pienet annokset saavat potilaiden kokemaan lisääntynyttä tietoisuutta, levottomuutta ja nopeaa hengitystä. Näiden lääkkeiden ensisijainen lääketieteellinen käyttö on anestesia-palautusväline tai hätätilanteen hengityslaman hoito. Muita tämän luokan lääkkeitä ovat pretkamidi, kardiatsoli ja niketamidi. Niketamidin käyttö on nyt lopetettu kouristusriskin vuoksi. Analepteja on viime aikoina käytetty ymmärtämään paremmin barbituraatin yliannostuksen hoitoa. Aineiden avulla tutkijat pystyivät hoitamaan tajunnan heikkenemistä ja hengityslamaa.

Analeptejä käytettiin aiemmin barbituraattien yliannostuksen hoitoon, mutta siitä on luovuttu 1990-luvun loppuun mennessä. eräitä analeptejä käytetään tarkkaavaisuushäiriön (ADHD) hoitoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Wax P.M.: Analeptic use in clinical toxicology: a historical appraisal *J Toxicol Clin Toxicol*.  1997. Viitattu 13.5.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Analeptic
New Jerseyssä Yhdysvalloissa iltapäivisin kuvattu analemma.
Lontoon Greenwichin kello 12.00:n analemma korkeus- ja leveysvaihteluineen.
**Analemma** on käyrä, joka kuvaa Auringon sijaintia Maan taivaalla eri päivinä samaan kellonaikaan. Auringon sijainnit saadaan havainnoitua kameralla, joka ottaa kuvan täsmälleen samasta paikasta monta kertaa vuodessa. Analemma voidaan piirtää myös laskennallisesti.

Maan analemma on kahdeksikko, jonka toinen silmukka on toista suurempi. Käyrän muoto johtuu Maan akselin kaltevuudesta ja Maan nopeuden vaihtelusta radallaan Auringon ympäri. Maan akselin kaltevuuden seurauksena Aurinko on analemman korkeimmassa kohdassa kesällä ja alimmassa kohdassa talvella. Silmukoiden kokoero aiheutuu Maan radan elliptisyydestä, joka on seuraus Maan ratanopeuden vaihtelusta. Eri leveysasteilla havaitut analemmat ovat hiukan erimuotoisia, kuten myös samalla paikalla eri kellonaikoina havaitut.

Myös muilla planeetoilla on omat analemmansa. Koska niillä on omanlaisensa akselin kaltevuudet ja kiertoradat, myös niiden analemmat ovat erilaisia kuin Maan. Esimerkiksi Marsin ja Saturnuksen analemmat ovat pisaran muotoisia, ja Jupiterin analemma on elliptinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Robinson, Andrew: *Mittaamisen historia*, s. 146–147. Suomentanut Ketola, Veli-Pekka. Multikustannus, 2008. ISBN 978-952-468-187-2.
2. 1 2  Viewing and Understanding the Analemma Stanford SOLAR Center. Viitattu 26.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Analemma** Wikimedia Commonsissa
**Selinárin Pyhän Georgioksen luostari** (kreik. Μονή Αγίου Γεωργίου Σεληνάρι, *Moní Agíou Georgíou Selinári*) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa lähellä Vrachásin kylää. Luostari on omistettu Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*).

Luostarin kirkko.
Selinárin luostari on nykyisellään suhteellisen uusi ja perustettu 1900-luvun alussa. Paikalla on kuitenkin ilmeisesti ollut luostari jo Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella (961–1205) ja tämän jälkeen pieni 1500-luvulla rakennettu kirkko. Kerrotaan, että sen perusti Ródokselta turkkilaisvalloitusta Kreetalle paennut munkki Nikolaos löydettyään paikalta Pyhän Georgioksen ikonin.

Luostari sijaitsee aivan Iraklionista Ágios Nikólaokseen johtavan EO90-valtatien vieressä, ja on rakennettu jyrkkään rinteeseen Selinárin rotkon kohdalle. Luostarirakennusten kokonaisuuteen kuuluu sen vanha, pienempi Pyhälle Georgiokselle omistettu kirkko, kaksi uudempaa 1900-luvulla rakennettua kirkkoa, jotka on omistettu Vapahtajan kasteelle (*Theofánia*) ja ylösnousemiselle (*Anástasi*), sekä muita samaan aikaan rakennettuja luostarirakennuksia.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarille kirjattiin viisi asukasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ιερά Μονή Αγίου Γεωργίου Σεληνάρι *Ορθόδοξη Κρἠτη*. Viitattu 6.9.2021.
2. ↑  Μονή Αγίου Γεωργίου Σεληνάρι *Agios Nikolaos Crete*. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  Μονή Αγίου Γεωργίου Σελλινάρι *Cretan Beaches*. Viitattu 6.9.2021.
4. 1 2  Selinari and the Monastery of Selinari in Crete *Crete Home*. Viitattu 6.9.2021.
5. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014z. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Selinárin Pyhän Georgioksen luostari** Wikimedia Commonsissa
Selinárin rotkoSelinárin rotko.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Vrachási, Ágios Nikólaos, Lasíthi, Kreeta, Kreikka |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Σεληνάρι |

muokkaa - muokkaa wikitekstiäTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Selinárin rotko** (kreik. Φαράγγι Σεληνάρι, *Farángi Selinári*, myös Φαράγγι Σελλινάρι, *Farángi Sellinári*) eli **Aliasménoksen rotko** (Φαράγγι Αγιασμένου, *Farángi Aliasménou*) on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä itään Iraklionista ja noin 25 kilometriä länteen Ágios Nikólaoksesta.

Rotko sijaitsee Seléna-vuoren itärinteessä, ja sen kautta virtaavat Vrachásin laakson vedet saaren pohjoisrannikolle ja Kreetanmereen. Rotkon ylitys on aina ollut merkittävä kulkuväylä saaren pohjoisrannikolla itä-länsisuuntaisesti kuljettaessa. Nykyisinkin EO90-valtatien Iraklionista Ágios Nikólaokseen kulkeva osuus ylittää rotkon. Lähellä tätä paikkaa sijaitsee Selinárin Pyhän Georgioksen luostari. Perinteisesti rotkon turvallisen ylityksen on katsottu vaativan vierailua luostarissa. Rotko on muun Vrachásin seudun ohella Natura 2000 -aluetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Φαράγγι Σελλινάρι *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.
2. ↑  GR4320013 Farangi Selinari - Vrachasi *Natura 2000*. Viitattu 1.9.2021.
Dahoum T. E. Lawrencen kuvaamana.
**Selim Ahmed** (tunnetaan myös **Dahoum**, n. 1897–1916) oli syyrialainen arabipoika, joka tunnetaan ystävyydestään brittiläisen T. E. Lawrencen kanssa. Dahoum työskenteli Lawrencen kanssa Karkemišin arkeologisilla kaivauksilla ennen ensimmäistä maailmansotaa. Dahoum kuoli pilkkukuumeeseen 1916.

T. E. Lawrencen ensimmäisen maailmansodan jälkeen kirjoittaman teoksen *Seven Pillars of Wisdom* alussa esiintyvän runon omistuskirjoitus "S.A." on herättänyt spekulaatioita mahdollisen henkilön identiteetistä. Esimerkiksi Michael Korda pitää kirjassaan *Hero: The Life and Legend of Lawrence of Arabia* kontekstin perusteella itsestään selvänä, että lyhenne viittaa Dahoumiin.

Lähteet
-------

* Korda, Michael: *Hero: The Life and Legend of Lawrence of Arabia*. Harper, 2010. ISBN 978-0-06-171261-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Korda, s. 497–499.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dahoum
**Maison de la Radio** on Ranskan radion (Radio France) päätoimitalo Pariisissa. Se sijaitsee Pariisin länsiosassa, 16. kaupunginosassa.

Historia
--------

Toisen maailmansodan jälkeen radio- ja televisiotoiminta kehittyivät voimakkaasti. Ranskan radion toiminnot sijaitsivat kymmenissä paikoissa ympäri Pariisia. Tämä oli hyvin epäkäytännöllistä ja syntyi ajatus rakentaa talo, jossa kaikki toiminnot olisivat saman katon alla. Hankkeelle saatiin tontti Seinen rannalta olevalta vanhalta telakalta. Tontti oli lähellä kaupungin keskustaa ja se antoi myös mahdollisuuden käyttää Eiffel-tornia lähettimenä. Vuonna 1952 julistettiin arkkitehtikilpailu, jonka voitti seuraavana vuonna arkkitehti Henry Bernard. Rakennuslupa talolle haettiin vuonna 1954, ja lopulta 14. joulukuuta 1963 rakennuksen avasi käyttöön Ranskan presidentti Charles de Gaulle.

Rakennus
--------

Maison de la Radio on monumentaalinen rakennuskompleksi, jonka keskellä on 68 metriä korkea 22-kerroksinen torni. Tornin ympärillä on kaksi rengasmaista rakennusta, joista ulompi on paikoin 10-kerroksinen, ja sen ympärysmitta on 500 metriä. Rakennuksen muodosta on tyylitelty myös Ranskan radion logo.

Rakennuksessa on kolme suurta salia, joita kutsutaan numeroilla 102, 103 ja 104. Niitä käyttää Ranskan radion orkesterit Orchestre national de France ja Orchestre Philharmonique de Radio France sekä Chœur et le Maîtrise de Radio France.

Uudistaminen
------------

Vuonna 2005 aloitettiin rakennuksen täydellinen uudistaminen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maison de la Radio** Wikimedia Commonsissa

* – Kotisivut

Lähteet
-------

1. ↑   Ylen uutinen
2. 1 2 3 4   Radio France
Katarzyna Kobro.
**Katarzyna Kobro** (1898-1951) oli puolalainen kuvanveistäjä. Kobron teoksissa on käytetty runsaasti värejä ja materiaaleja. Joissakin hän on säilyttänyt eri osien luonnolliset värit lisäten mustaa ja valkoista, toisissa ovat käytössä kirkkaat perusvärit. Hän oli maailmansotien välisen ajan huomattavimpia naiskuvanveistäjiä, mutta vain pieni osa hänen teoksistaan on säilynyt. Venäläis-saksalaisten juuriensa takia hän joutui sotapakolaiseksi. Sodan jälkeen hän päätyi traumaattiseen eroon miehestään Władysław Strzemińskistä ja yksihuoltajaksi.

Kobro osallistui yhdessä miehensä kanssa aktiivisesti puolalaisen avant-garden järjestäytymiseen a.r. -liikkeeksi 1930-luvun alussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Katarzyna Kobro *Culture Presidency 2011*. Adam Mickiewicz Institute (AMI) - a government cultural institution. Viitattu 14.4.2012. (englanniksi)
2. ↑  art of the 20th & 21st c. Muzeum Sztuki w Lodzi. Viitattu 8.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kobro art (Arkistoitu – Internet Archive) teoskuvia
WBO:n logo
**World Boxing Organization** (**WBO**) on ammattilaisnyrkkeilyjärjestö, joka järjestää nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluita. Voittoa tavoittelematon järjestö on perustettu 1988, ja sen päämaja sijaitsee San Juanissa Puerto Ricossa. WBO on yksi neljästä suuresta maailmanlaajuisesta ammattilaisnyrkkeilyjärjestöstä.

Historia
--------

WBO:n perustivat joukko puertoricolaisia ja Dominikaanisen tasavallan liikemiehiä, jotka erosivat World Boxing Associationista vuoden 1988 liittokokouksessa. Uuden nyrkkeilyjärjestön tärkeimmäksi tavoitteeksi kirjattiin turvallisen ja sääntöjä noudattavan nyrkkeilyharrastuksen maailmanlaajuinen tukeminen. WBO on onnistunut saavuttamaan aseman maailman suurien nyrkkeilyjärjestöjen joukossa. Järjestön puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2006 Francisco Varcarcel.

Vuonna 2001 huomattiin, että WBO piti listoillaan jo edesmennyttä ylemmän keskisarjan nyrkkeilijää Darrin Morrista. Ylläpitäjät olivat päivittäneet listan kahdesti Morrisin kuoleman jälkeen, mutta saivat kuulla virheestään vasta median puututtua asiaan.

Aiemmat mestarit
----------------

WBO:n tunnustamia mestareita ovat olleet:

* Miguel Cotto
* Armand Krajnc
* Marco Antonio Barrera
* Nigel Benn
* Riddick Bowe
* Lamon Brewster
* Chris Byrd
* Joe Calzaghe
* Hector Camacho
* Michael Carbajal
* Steve Collins
* Diego Corrales
* Oscar de la Hoya
* Chris Eubank
* Naseem Hamed
* Paul"silky"jones
* Bernard Hopkins
* Zab Judah
* Vitali Klytško
* Volodymyr Klytško
* Sjarhei Ljah’ovitš
* Gerald McClellan
* Ray Mercer
* Dariusz Michalczewski
* Michael Moorer
* Tommy Morrison
* Alex "El Nene" Sánchez
* Corrie Sanders
* Regilio Tuur
* Ivan Calderón
* Thomas Hearns
* Ricky Hatton

Katso myös
----------

* Luettelo ammattilaisnyrkkeilyn hallitsevista maailmanmestareista

### Muut suuret nyrkkeilyliitot

* World Boxing Association (WBA)
* World Boxing Council (WBC)
* International Boxing Federation (IBF)
* World Professional Boxing Federation

Lähteet
-------

1. ↑  WBO General Assembly, Constitution of the World Boxing Organization, WBO (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi). Luettu 1.4.2007.
2. ↑  Tim Graham, New WBO division: Dead weight, ESPN (englanniksi). Luettu 1.4. 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* World Boxing Organizationin kotisivut
**Tanskalainen viittomakieli** (tanskaksi *Dansk tegnsprog*) on Tanskassa käytetty viittomakieli, jota käyttää pääsääntöisesti maan kuurojen yhteisö. Äidinkielisten viittojien määrä on arviolta 4000, minkä lisäksi noin 20 000 ihmistä osaa sitä jonkin verran.

Kielen on otaksuttu perustuvan ranskalaiseen viittomakieleen. Tanskalainen viittomakieli on itse toiminut perustana islantilaiselle viittomakielelle. Tanskalaisen viittomakielen katsotaan olevan uhanalainen..

Kielenhuoltoa hoitaa tanskalaisen viittomakielen neuvosto, johon kuuluu viisi jäsentä. Neuvosto toimii Tanskan kielineuvoston alaisuudessa, joka nimittää viittomakielen neuvostoon kaksi jäsentä. Loput jäsenistä nimittävät Tanskan kuurojen liitto, sisäministeriö sekä korkeakoulu- ja tiedeministeriö.. Tanskan kansankäräjät tunnusti tanskalaisen viittomakielen omaksi kielekseen vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Danish Sign Language *Ethnologue*. Viitattu 16.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2  The Danish Sign Language Council – DSN *dsn.dk*. Viitattu 16.5.2021. (tanskaksi)
3. ↑  Glottolog 4.4 - Danish Sign Language *glottolog.org*. Viitattu 16.5.2021.
4. ↑  Historisk milepæl for dansk tegnsprog – DSN *dsn.dk*. Viitattu 16.5.2021. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sanakirja
**Osmo Juhani Schultz** (14. maaliskuuta 1921 Ristiina – 2. tammikuuta 2007) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Schultzin vanhemmat olivat vanginvartija Lars Johannes Ilmari Schultz ja farmaseutti Signe Thyra Maria Laine ja puoliso vuodesta 1943 Vappu Eliina Hämäläinen. Schultz tuli ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1940 ja valmistui agronomiksi maitotaloustieteen alalta 1949. Hän oli Pohjois-Savon meijeriliiton konsulentti 1949–1950, Savo-Karjalan meijeriliiton toiminnanjohtaja Mikkelissä 1951–1956, Valion Kouvolan meijerin isännöitsijä 1956–1957, Iisalmen Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1957–1961 ja Valion Kouvolan konttorin johtaja 1961–1982. Schultzilla oli myös luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1955). Kauppaneuvoksen arvonimen Schultz sai 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perko, Touko: Kauppaneuvos Osmo Schultz (1921–2007). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.12.2022.
2. 1 2  Osmo Schultz *Biografiasampo*. Viitattu 6.12.2022.
3. ↑  Arvonimet.  *Uusi Suomi*, 14.6.1981, nro 157, s. 19. Kansalliskirjasto. Viitattu 6.12.2022.
**Osmo Koskelainen** (25. maaliskuuta 1938 Lahti – 18. maaliskuuta 2017 Oulu) oli suomalainen sosiologi. Hän oli Oulun yliopiston sosiologian apulaisprofessori, oululaisen sosiologian isäksi sanottu.

Koskelaisen uskontososiologian alaan kuuluvan väitöskirjan otsikko oli *Maallistuva suomalainen suurkaupunki*. Väitöstilaisuus oli 1968 Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen Akatemian rahoittamassa TEI-projektissa yhdessä kansanterveystieteilijöiden Kimmo Lepon ja Kai Sieversin kanssa. Projekti julkaisi 1974 suomalaisen seksologisen tutkimuksen merkkiteoksen *Suomalaisten sukupuolielämä*, jota käsiteltiin paljon julkisuudessa. Se poiki myös jatkotutkimuksia. Hän oli 1970-luvun puolivälissä Suomen Akatemian yhteiskuntatieteellisen toimikunnan jäsen. Myöhemmin hän johti Suomen Akatemian rahoittamaa sosiaaliantropologista Hailuoto-projektia, jonka tuloksena julkaistiin 1987 *Hailuodosta: sosiologis-historiallinen tutkimus*.

Koskelainen teki Edvard Westermarckin jalanjäljissä Marokkoon sosiaaliantropologisen tutkimusmatkan, josta hän julkaisi päiväkirjan *Espanjan-Marokon päiväkirja 22.6.–3.7.1989* (1991).

Koskelaisen ura päättyi ennenaikaisesti, kun hän kevätliukkailla 1990-luvun alussa kaatui polkupyörällä, halvaantui osittain ja joutui jäämään eläkkeelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pentti Luoma: Oululaisen sosiologian isä (Julkaistu alun perin Kalevassa 30.4.2017.) *kirjastolinkit.ouka.fi*. Viitattu 26.12.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* *Ajan aallot ja mainingit: juhlajulkaisu Osmo Koskelaisen täyttäessä 50 vuotta 25.3.1988*, Oulun yliopisto 1988

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Valtteri Luoma** (s. 7. heinäkuuta 1998) on suomalainen pesäpalloilija. Luoma edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Luomalla on sopimus Kouvolan Pallonlyöjien kanssa kauden 2023 loppuun. Luoma on saavuttanut Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa neljä SM-mitalia: hopean kaudella 2018, 2020 ja 2021 sekä pronssin kaudella 2019. Luoma palkittiin kaudesta 2020 parhaalle ulkopelaajalle jaettavalla Kultaisella räpylällä. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkopelissä ykkösvahtina. Luoma pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2015. 26. huhtikuuta 2020 mennessä Luoma on pelannut 92 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja 21 tavallista juoksua, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 141 kärkilyöntiä. 33 pelaamassaan Superpesiksen pudotuspeliottelussa Luoma on lyönyt kahdeksan tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 54 kärkilyöntiä.

Saavutukset
-----------

* Kultainen räpylä: 2020

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
*
Akkitham Achuthan Namboothiri
**Akkitham Achuthan Namboothiri** (malajalamiksi അക്കിത്തം അച്യുതൻ നമ്പൂതിരി; 18. maaliskuuta 1926 Kumaranellur – 15. lokakuuta 2020 Thrissur) oli intialainen runoilija. Hän kirjoitti malajalamin kielellä ja tuli yleisesti tunnetuksi myös pelkällä nimellä Akkitham.

Akkitham työskenteli vuodesta 1946 lehdistä, sittemmin myös radioasemilla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hän julkaisi malajalamiksi kymmeniä teoksia, joista merkittävimpiin lukeutuu *Irupatham Nootandinte Ithihasam*. Akkitham sai urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. Näihin kuuluivat Padma Shri (2017) ja Jnanpith-palkinto (2019), joista jälkimmäisen Akkitham sai kuudentena malajalaminkielisenä kirjoittajana. Vaikka hän julkaisi myös proosaa, runous muodostaa enemmistön hänen tuotannostaan.

Akkitham oli naimisissa Sreedevi Antharjanamin kanssa, kunnes tämä kuoli 2019. Hän itse kuoli lokakuussa 2020 yksityissairaalassa, jossa oli saanut hoitoa iän mukanaan tuomiin terveysongelmiin. Häntä jäivät kaipaamaan tytär ja poika. Akkithamin veli on kuvataiteilija Akkitham Narayanan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Renowned poet Akkitham Achuthan Namboothiri passes away (Arkistoitu – Internet Archive) Mathrubhumi
2. 1 2  Jnanpith Award 2019: Malayalam poet Akkitham bags 55th Jnanpith Award Jagran Josh
3. ↑  Poet’s life, as seen by his daughter The Hindu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |