recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bunyavirukset** (*Bunyaviridae*) ovat vaipallisia yksisäikeisiä 100–120 nm:n läpimittaisia RNA-viruksia, jotka ovat saaneet nimensä Ugandassa sijaitsevan Bunyamweran kaupungin mukaan. Suomessa yleisin bunyavirus on Inkoo-virus, ja se on eristetty hyttysestä. 

Bunyavirade-ryhmään kuuluvista phleboviruksista tärkeä taudinaiheuttajan Rift Valley Fever -virus, kuvassa kudoksessa.
Bunyavirus heimoon kuuluu useita eri virusryhmiä mm. hantavirus, joka ainoana virusryhmässä ei leviä niveljalkaisten avulla, toisin kuin muut ryhmään kuuluvat virukset, joita tavataan ympäri maailmaa.

Viruksen isäntäeläiminä pidetään suurnisäkkäitä ja se leviää hyttysten välityksellä. 

Suomessa ja varsinkin Lapissa, missä on paljon hyönteisiä, väestön vastustuskyky on 70 % ja ylikin, etelämpänä vastustuskyky on 20 %. Suomessa esiintyvä Inkoo-virus aiheuttaa aivotulehdusta, *enkefaliittia*, mutta tätä tavataan kuitenkin harvoin. Yleensä oireet ovat lieviä tai piileviä, *subkliinisia*. Toisessa ääripäässä Inkoo-virus saattaa aiheuttaa lyhyen, mutta rajun aivotulehduksen. Tällaista muotoa on tavattu lähinnä lapsilla ja nuorilla. Koska virusta levittää hyttynen, tartuntoja ei tapaa yleensä muulloin kuin kesäaikaan.

Bunyavirukset
-------------

Inkoo-virus (Kalifornian enkef. ryhmä) **Esiintymisalue** Fennoskandia, entinen NL. **Levittäjä** Hyttynen

Uukuniemi-virus **Esiintymisalue** Fennoskandia, Itä-Eurooppa 
**Levittäjä** Puutiainen

Krimin-Kongon verenvuotokuume **Esiintymisalue** Afrikka, Aasia, Itä-Eurooppa **Levittäjä** Puutiainen, ja leviää myös suoraan eläimestä tai potilaasta

Rift Valley Fever **Esiintymisalue** Afrikka **Levittäjä** Hyttynen

Hietasääskikuume **Esiintymisalue** Välimeren maat **Levittäjä** Hietasääski

Bunyavirus on arbovirus
-----------------------

Bunyavirukset kuuluvat arbovirus-ryhmään. Ennen virukset ryhmiteltiin leviämistavan tai virusinfektion oireiden mukaan. Arbovirus, *(arbo=arthropod-borne=niveljalkaisten levittämä).*
Muita tärkeitä arboviruksia:

* Flavivirukset
* Togavirukset

Virusheimot
-----------

* Hantavirus
* Nairovirus
* Orthobunyavirus
* Phlebovirus
* Tospovirus

Lähteet
-------

* Lääketieteellinen mikrobiologia ISBN 951-656-007-5
* CDC englanniksi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1010102
* EPPO: 1BUNYF
* GBIF: 6225
* IRMNG: 113667
* WoRMS: 600071

 |

 |
**Megan Kankan murha** tapahtui 29. heinäkuuta 1994 Hamilton Townshipissä, Mercerin piirikunnassa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa, kun jo aikaisemmin tuomittu seksuaalirikollinen Jesse Timmendequas murhasi ja raiskasi 7. joulukuuta 1986 syntyneen 7-vuotiaan tytön Megan Nicole Kankan. Tapauksen takia säädettiin *"Megan's Law"* eli laki, joka vaatii ilmoittamaan, mikäli seksuaalirikoksista tuomittu henkilö muuttaa lähistölle. Nykyään laki koskee koko liittovaltiota.

Tapahtumat
----------

Jesse K. Timmendequas (s. 15. huhtikuuta 1961) oli vuonna 1979 saanut ehdonalaisen rangaistuksen 5-vuotiaan tytön raiskauksen yrityksestä. Hän rikkoi rangaistuksensa aikana ehdonalaistuomion sääntöjä ja vietti yhdeksän kuukautta vankilassa. Vuonna 1981 Timmendequas raiskasi 7-vuotiaan tytön ja sai kuusi vuotta vankeutta.

Timmendequads kaappasi Kankan samana päivänä, jona tappoi hänet. Timmendequas oli valehdellut Kankalle, että hänellä on talossaan koiranpentu, joka on kuitenkin niin pieni, ettei kykene tulemaan ulos. Tämän vuoksi Kanka meni sisälle taloon katsomaan pentua, jota ei ollut. Raiskattuaan Kankan Timmendequads tappoi hänet lyömällä metallityökalulla päähän, minkä jälkeen hän laittoi tytön päähän muovipussin. Myöhemmin hän vielä raiskasi ruumiin autossa, piilotti ruumiin lelulaatikkoon ja vei sen puistoon. Seuraavana päivänä Timmendequas näytti poliiseille lelulaatikon sijainnin.

Timmendequas tuomittiin 30. toukokuuta 1997 kuolemaan. Hän odotti vankilassa rangaistuksen täytäntöönpanoa seuraavan vuosikymmenen. Joulukuussa 2007 New Jerseyn osavaltiossa poistettiin kuolemanrangaistus käytöstä, ja tämän myötä Timmendequasin tuomio muuttui elinkautiseksi ilman ehdonalaisen vapauden mahdollisuutta.

Kankan muistolle on perustettu Megan Nicole Kanka -säätiö.

Lähteet
-------

1. ↑  Mears, Bill: New Jersey lawmakers vote to abolish death penalty  13.12.2007. CNN. Viitattu 2.8.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tijani Babangida** (s. 25. syyskuuta 1973 Kaduna) on nigerialainen entinen jalkapalloilija. Ammattiurallaan Babangida pelasi oikeana laitahyökkääjänä. Babangidan mukaan hän innostui jalkapalloilusta katseltuaan brasilialaislegenda Pelen pelaamista. Tijani Babamgidan veli Haruna Babangida on myös jalkapalloilija.

Seurajoukkueura
---------------

Babangida pelasi urallaan useissa seurajoukkueissa. Hänen ensimmäinen seuransa oli nigerialainen Niger Tornadoes. 17-vuotiaana Babangida teki ammattilaissopimuksen Hollannin pääsarjassa pelanneen Roda JC:hen kanssa, josta hän siirtyi puolen kauden mittaisella vuokrasopimuksella VVV-Venloon. Palattuaan Roda JC:hen Babangidasta tuli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista. Roda JC:stä Babangida siirtyi amsterdamilaiseen suurseuraan AFC Ajaxiin. Suurimman osan urastaan Babangida pelasi hollantilaisjoukkueissa; VVV:ssa, Roda JC:ssa, AFC Ajaxissa ja Vitesse Arnhemissa. Hollantilaisseurojen lisäksi hän edusti turkkilaista Gençlerbirliği S.K.:ta, saudiarabialaista Al-Ittihadia, sekä kiinalaisia Tianjin Taidaa ja Changchun Jinlaita.

Maajoukkueura
-------------

Babangida pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa Romaniaa vastaan vuonna 1994. Hän pelasi Nigerian maajoukkueessa 37 virallista maaottelua, joissa teki viisi maalia. Babangida osallistui maajoukkueurallaan vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän teki yhden maalin, sekä vuoden 1996 olympialaisiin, joissa Nigeria voitti kultaa.

Lähteet
-------

1. ↑  FIFA Tournaments - Players & Coaches - Tijani BABANGIDA *FIFA.com*.  Arkistoitu 19.8.2017. Viitattu 30.1.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tijani Babangida *www.123football.com*.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 30.1.2017.
3. ↑  Amina Alhassan: Nigeria: Pele Inspired Me to Play Football - Tijani Babangida *Daily Trust (Abuja)*.  31.12.2012. Viitattu 30.1.2017.
4. ↑  Tijani Babangida - FIFA World Cup 1998 - Nigeria *Sporting Heroes*. Viitattu 30.1.2017.
*Tämä artikkeli käsittelee islamilaisessa perimätiedossa esiintyvää ihmiskasvoista ratsua. BuraQ käsittelee suomalaista seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvien muslimien ja muslimitaustaisten henkilöiden etujärjestöä.*
Muhammedin ratsu Buraq (1910)
Buraq 1600-luvulla tehdyssä maalauksessa Suurmogulien valtakunnasta.
**Buraq** (arab. البُراق‎, *al-Burāq*) on islamilaisessa perimätiedossa esiintyvä ihmiskasvoinen ratsu, jolla profeetta Muhammed matkusti yöllä Mekasta Medinaan Ibn Hishamin 800-luvulla kirjoittaman elämäkerran mukaan. Samanlainen olento esiintyy persialaisessa tarinaperinteessä.

Buraqia on kuvailtu valkoiseksi eläimeksi, joka on puoliksi muuli, puoliksi aasi, ja jolla on siivet sen ruumiin molemmin puolin. Joissain perinteissä sitä kuvaillaan ratsuksi, jolla oli naisen pää ja riikinkukon pyrstö. Monissa indoeurooppalaisissa kielissä, joihin myös persia kuuluu, sanan "buraq" vastineet (lat. *burricus,* it. *bricco* etc.) tarkoittavat, aasia, muulia tai pientä hevosta.

Buraq esiintyy Ibn Hishamin tarinassa Muhammedin yömatkasta, jossa Muhammed ratsasti yöllä Mekasta Jerusalemiin ja takaisin. Jerusalemissa Muhammed tapasi profeettoja ja kiipesi Jaakobin tapaan tikapuita pitkin taivaaseen, jossa hän tinki Jumalan kanssa muslimien päivittäisten rukousten määrän viiteen, kun taas Jumalan alkuperäinen vaatimus oli viisikymmentä. 

Buraq on myös nimi, jonka muslimit antoivat 1800-luvulla Temppelivuoren länsimuurille, koska Buraq oli pantu tarinan mukaan juuri sinne liekaan. Tämä perimätieto nousi esiin siinä vaiheessa, kun juutalaisia alkoi muuttaa runsain määrin Jerusalemiin, ja muurin kävijämäärät lisääntyivät. Sitä ennen Buraqin kiinnityspaikkojen kerrottiin sijainneen muualla.

Katso myös
----------

* Muhammedin historiallisuus
* Profeetta Muhammedin taivasmatka

Lähteet
-------

* Ibn Hisham: *Profeetta Muhammedin elämäkerta*. Suomentanut Jaakko Hämeen-Anttila. Basam Books, 1999. ISBN 952-9842-27-9.
* Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad. A translation of Ishaq’s sirat rasul Allah with introduction and notes by A. Guillaume*. Oxford University Press, 1955. ISBN 0-19-636033-1. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Lähteet

1. ↑  Ibn Hisham, 1999, s. 129–
2. ↑  Ibn Ishaq, 1955, s. 181–187
3. ↑  W. St. Clair Tisdall: The Sources of Islam. A Persian Treatise *muhammadanism.org*.  1901, s. 81.
4. 1 2  *Britannica Encyclopedia of World Religions*, s. 170–171. Encyclopædia Britannica, 2006. ISBN 978-1-59339-491-2. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
5. ↑  « bourrique », définition dans le dictionnaire Littré *Dictionnaire Littré*. Viitattu 24.5.2021.
6. ↑  Ibn Hisham: *Profeetta Muhammadin elämäkerta (suom. Jaakko Hämeen-Anttila)*, s. 129–. Basam Books, 1999.
7. ↑  The "Al-Aksa is in Danger" Libel: The History of a Lie *Jerusalem Center for Public Affairs (Israeli Security, Regional Diplomacy, and International Law)*. Nadav Shragai. Viitattu 19.5.2016. (englanniksi)
Sundamaa (Sunda) ja Meganesia (Sahul) kartalla, niiden välissä on Wallacea.
**Meganesia** (tunnetaan myös nimellä **Sahul**) on luonnonmaantieteellinen alue, joka kattaa nykyisen Australian ja Uuden-Guinean. Alue sijaitsee yhtenäisellä mannerjalustalla, ja noin 8000 vuotta sitten Australia ja Uusi-Guinea olivat yhtenäistä maa-aluetta.

Meganesian alue on ollut kohtuullisen eristyksissä muusta maailmasta noin 20 miljoonaa vuotta sen jälkeen, kun se erkani Gondwana-mantereesta ja liikkui pohjoiseen yhdistyen sitten lopulta Aasian kaakkoisosaan. Niinpä Meganesian eliöstö onkin saanut kehittyä suhteellisen itsenäisenä ainakin kymmenen miljoonaa vuotta ja uutta lajistoa on tullut muualta vain vähän. Tertiäärikauden aikana Uuden-Guinean alueelle on tullut Aasiasta jonkin verran uutta lajistoa, joka on sitten levittäytynyt Meganesian eteläosiin saakka.

Katos myös
----------

* Melanesia
* Mikronesia
* Polynesia
* Zealandia
* Australaasia
* Sundamaa
* Wallacea

Lähteet
-------

* Green, K. & Stein, J. A. 2015: Modeling the thermal zones and biodiversity on the high mountains of Meganesia: the importance of local differences — *Arctic, Antarctic, and Alpine Research*, vol. 47, № 4, s. 671–680 () (englanniksi)
**HSO-sihteeri** on kauppaopiston ja kauppakorkeakoulun tutkintojen väliin sijoittuva alin korkea-asteen tutkinto, joka tarkoitettu vain ylioppilastutkinnon suorittaneille ja jonka saattoi suorittaa Helsingin Sihteeriopistossa (HSO). Kannatusyhdistyspohjaisen oppilaitoksen ylioppilaskunta HSOY toimii edelleen HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulun assistenttiopiskelijoiden ainejärjestönä. Helsingin Sihteeriopisto perustettiin vuonna 1967 ja toimi alkuaikoina ensin Sturenkadulla. Omat toimitilat rakennettiin Oulunkylään Mäkitorpantielle.*lähde?*

Ammattikorkeakoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1992 Sihteeriopistosta tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa, ja HSO-sihteerien tutkintonimike muuttui tradenomiksi.*lähde?* Vuonna 1991 perustettu Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu fuusioitiin vuoden 2007 alusta lähtien, ja yhdistynyt koulu toimii nykyisin Haaga-Helia ammattikorkeakouluna. Koulutusohjelmat ovat nykyisin nimeltään Johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelma. Koulutusohjelma on sekä suomen- että englanninkielinen. Mikäli näistä kulutusohjelmista valmistuva henkilö on Aito HSO ry:n jäsen, voi hän käyttää nimikettä "tradenomi, HSO".*lähde?*

Koulutusohjelmaa kehitetetään jatkuvasti yhdessä työelämän kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Haaga-Helian juuret, Haaga-Helia

Aiheesta muualla
----------------

Aito HSO (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mauri Luukkala** (14. joulukuuta 1936 – 2. heinäkuuta 2002) oli suomalainen fyysikko.

Luukkala opiskeli fysiikkaa Turussa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1966.*lähde?* Vuonna 1972 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston fysiikan laitokselle perustettuun fysiikan professorin virkaan, joka keskittyi elektroniikkaan ja mittaustekniikkaan. Jonkin aikaa Luukkala toimi myös fysiikan laitoksen esimiehenä. Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 1975 – 1976. Vuonna 2001 hän jäi professorin virastaan eläkkeelle. 

Fysiikan laitoksella Luukkala opetti elektroniikkaa useiden vuosien ajan. Hän kirjoitti luentojensa tueksi kirjan *Elektroniikka* (Limes ry 1995, ISBN 951-745-169-5).

Luukkala oli kokenut purjehtija ja muun muassa Espoon pursiseuran pitkäaikainen jäsen vuodesta 1973. Hän hukkui heinäkuussa 2002 Gotland Runt -avomeripurjehduskilpailussa tapahtuneessa onnettomuudessa toimiessaan Argon-veneen päällikkönä.

Lähteet
-------

1. ↑  Luukkala Mauri *Uppslagsverket*.  Arkistoitu 19.4.2014. Viitattu 17.4.2014. (ruotsiksi)c
2. ↑  Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2003, s. 154. Otava 2002 ISBN 951-1-18085-1
3. ↑  Fysiikan päivät 1948-2006 (pdf) Suomen fyysikkoseura.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 5.1.2008.
4. ↑  Mauri Luukkala: EPS 30 vuotta  20.8.2002. Espoon Pursiseura.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 8.6.2007.
5. ↑  Vanhoja uutisia Avomeripurjehtijat ry.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 8.6.2007.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Mauri Uljas Räty** (4. heinäkuuta 1922 Ruskeala – 20. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Rädyn vanhemmat olivat kivityömies Aukusti Räty ja Olga Paakki ja puoliso vuodesta 1961 kartanpiirtäjä Marja Rautiainen. Jatkosotaan osallistunut Räty valmistui rakennusmestariksi Vaasan teknillisestä koulusta vuonna 1946 ja rekennusinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta vuonna 1950. Hän toimi valmistuttuaan toimistoinsinöörinä useissa eri rakennusliikkeissä, kunnes perusti oman rakennusalan yrityksen vuonna 1959. Siitä kehittyi huomattava keskisuuri yhtiö, joka toteutti sekä asuin- että liike-, tuotanto- ja julkisia rakennuksia. Yrityksensä Räty myi 1980-luvun alussa Polar-Rakennukselle, jonka tytäryhtiönä se jatkoi vuoteen 1993 asti. Eläköidyttyään Räry perusti kaksi sijoitusyhtiötä, joista toisen hän myi vuonna 1988. Räty vaikutti myös aktiivisesti alansa järjestöissä. Hän lahjoitti varat Sydäntutkimussäätiölle nimeään kantavaan rahastoon. Teollisuusneuvoksen arvonimen Räty sai vuonna 1973.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mauri Räty *Biografiasampo*. Viitattu 16.3.2022.
2. ↑  50 vuotta tänään. "Rakennusalalle olisi saatava indeksisuoja". *Helsingin Sanomat*, 4.7.1972, s. 8.
**Yrjö Lambert Förbom** (8. helmikuuta 1899 Perniö – 24. heinäkuuta 1976 Turku) oli suomalainen liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Liikennöintialalle Förbom ryhtyi 1920-luvulla, linja-autonkuljettajana. Hän perusti oman linja-autoyrityksen vuonna 1928 ja alkoi liikennöidä yhdellä autolla Turku–Naantali-linjalla. Vuosien varrella sekä yrityksen autojen että sen hoitamien reittien ja tilausajojen määrä kasvoi merkittävästi. 1960-luvun lopulla Förbomilla oli yrityksessään jo kolmisenkymmentä linja-autoa. Alan yrittäjien parissa yhteistyöstään tunnettu Förbom osallistui muun muassa autohallitoimintaan sekä moottorihotelli- ja autoravintolayrityksiin. Hänellä oli myös merkittäviä liikenne- ja kuljetusalan luottamustehtäviä, kuten Linja-autoliiton johtokunnan jäsenyys. Kilpa-autoilua harrastanut Förbom osallistui kolme kertaa Monte Carlon ralliin 1950-luvun alussa ja oli jäärata-ajojen uranuurtajia Suomessa. Liikenneneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Förbom *Biografiasampo*. Viitattu 30.5.2022.
2. ↑  Syntymäpäiviä.  *Uusi Suomi*, 8.2.1969, nro 37, s. 16. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.5.2022.
**Sriwijaya Air** on indonesialainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Soekarno-Hattan kansainvälisellä lentoasemalla, Tangerangissa, lähellä Jakartaa. Sriwijaya Air on Indonesian kolmanneksi suurin lentoliikenteen harjoittaja, joka liikennöi kapearunkoisia lentokoneita ja tarjoaa lentoja Indonesian eri kohteisiin ja muutamaan kansainväliseen määränpäähän. Indonesian siviili-ilmailuvirasto on ilmoittanut lentoyhtiön luokan 1 lentoyhtiöksi, mikä on korkein asema, joka voidaan saavuttaa lentoturvallisuuden kannalta.

Sriwijaya Air -lentoyhtiö aloitti toimintansa 10. marraskuuta 2003. Ensimmäinen lento oli Jakartan ja Pangkal Pinangin välillä. Yhtiö sai *Boeing International Award for Safety and Maintenance* -palkinnon lentokoneiden kunnossapidosta vuonna 2007.

Marraskuussa 2018 Garuda Indonesia otti tytäryhtiönsä Citilinkin välityksellä hallintaansa Sriwijaya Airin toiminnan ja taloushallinnon osana yhteistyösopimusta. Marraskuussa 2019 sopimus päättyi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sriwijaya Air *www.sriwijayaair.co.id*.  Arkistoitu 7.12.2019. Viitattu 7.12.2019. (englanniksi)
2. ↑  Indonesia domestic airline market: rapid growth, rivalry intensifies *CAPA - Centre for Aviation*. Viitattu 7.12.2019. (englanniksi)
3. ↑  Sriwijaya Air aims to resume full operations with Garuda's help *The Straits Times*.  3.10.2019. Viitattu 7.12.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Kerap On Time, Ini Alasan Wajib Terbang dengan Sriwijaya Air *Warta Ekonomi*.  8.10.2019. Viitattu 7.12.2019. (indonesiaksi)
5. ↑  Garuda Indonesia Group Takes Over Sriwijaya Air Group *Tempo*.  1.1.1970. Viitattu 7.12.2019. (englanniksi)
6. ↑  Firdaus Hashim: Sriwijaya Air ends Citilink management deal *Flightglobal.com*.  12.11.2019. Viitattu 7.12.2019. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sriwijaya Air**.
**Leena-Kaisa Mikkola** on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut Suomen Kiinan-suurlähettiläänä Pekingissä syyskuusta 2021 alkaen. Aiemmin hän toimi ulkoministeriön Afrikan ja Lähi-idän osaston osastopäällikkönä vuodesta 2017 ja seurasi Syyrian tilannetta johtavana asiantuntijana 2016–2017. Mikkola oli Suomen suurlähettiläs Tel Avivssa 2011–2016.

Mikkola on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1992. Tätä ennen Mikkola työskenteli Suomen Punaisessa Ristissä.*lähde?* Ennen suurlähettilään tehtäväänsä Mikkola oli yksikön päällikkönä ulkoministeriön poliittisella osastolla EU:n yhteisen ulko-ja turvallisuuspolitiikan yksikössä, jossa hän oli vuodesta 2007. Mikkola on työskennellyt eri tehtävissä ministeriössä poliittisella osastolla, lehdistö- ja kulttuuriosastolla sekä Eurooppa-osastolla. Suomen ulkomaanedustustoissa hän on työskennellyt Budapestissa, Ateenassa, Canberrassa ja EU-edustustossa Brysselissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leena-Kaisa Mikkola nimitetty Suomen seuraavaksi Kiinan-suurlähettilääksi Suomen ulkoministeriö. Viitattu 21.7.2023.
2. 1 2  Suurlähettiläsnimityksiä. Ulkoasiainministeriö 11.2.2011. Viitattu 24.3.2017
**Heavy Traffic – kuumat paikat** on Ralph Bakshin käsikirjoittama ja ohjaama aikuisille tarkoitettu pitkä animaatioelokuva vuodelta 1973. Robert Crumbin sarjakuvahahmoon perustuvalla elokuvalla *Fritz – kova kolli* (1972) tunnetuksi tullut Bakshi ja tuottaja Steve Krantz tekivät sen jälkeen tämän elokuvan, jossa käytetään piirrettyjä ihmishahmoja. Niiden takana Bakshi käyttää elokuva- ja valokuvataustoja, ja aivan lopussa elokuva muuttuu animaatiosta näyttelijöiden esittämäksi näytelmäelokuvaksi.

Juoni
-----

Sarjakuvantekoa opetteleva nuorukainen Michael Corleano lähtee kotoaan saamaan vaikutteita oikeasta elämästä. Hän kohtaa New Yorkin tyypillisä hahmoja: juutalaisen äidin, italialaisen isän, transvestiitin ja prostituoituja. Päähahmon nimen lisäksi tarinassa on muitakin Kummisetä-elokuvien vaikutteita.

Tuotanto
--------

Elokuvan piti alun perin pohjautua Hubert Selbyn romaaniin *Pääteasema Brooklyn*, mutta elokuvaoikeuksia koskeva sopimus purkautui.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* Jussi Karjalainen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1993 sen juonen olevan episodeista koostuva "pötkö". Elokuvan tunnelmaa hän piti hyvänä, mutta kokonaisuus ei kuitenkaan ole oikein osiensa summa.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karjalainen, Jussi: Fritz-kissan menestys poiki aikuisanimaattori Bakshille lisää tilaisuuksia.  *Helsingin Sanomat*, 1.5.1993, s. 75. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 3.8.2021. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Kanadan saarta. Australiassa on saari nimeltään Bathurst.*
Bathurstinsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Bathurst Island |
| Sijainti | 
75°46′N, 99°47′WNunavutQikiqtaalukin alueKanada |
| Saariryhmä | 
Kuningatar Elisabetin saaretKanadan arktiset saaret |
| Vesialue | 
Pohjoinen jäämeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
Stokes Mountain 412 m |
| Pinta-ala | 
16 042 km² |

Väestö| Asukasluku | 
(asumaton) |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Bathurstinsaari** (engl. *Bathurst Island*) on saari Nunavutissa pohjoisessa Kanadassa. Se kuuluu Kuningatar Elisabetin saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 16 042 km²; se on 54. suurin saari maailmassa ja 13. suurin Kanadassa. Korkeuserot ovat pieniä ja suurin osa saaresta on alle 330 m merenpinnasta. Korkein huippu on Arctic Cordillera -vuorijonon sivuhaaran Stokes Rangen Stokes Mountain (412 m). Saarella ei ole pysyvää asutusta. Maaperä on parempilaatuista kuin muilla alueen saarilla,*lähde?* tämän vuoksi saaren biomi on näitä saaria monipuolisempi.

Saaren itärannikolla sijaitsevassa Brooman Point Village kylässä on tutkimusten mukaan ollut asutusta nykyistä lämpimämmällä ajanjaksolla, 2000-luvulla eaa. paikalla asui Dorsetin kulttuuriin edustajia. *lähde?* Kaivauksissa on löydetty heidän tekemiään kivisiä laatikoita ja kaiverretuja ihmis ja eläinhahmoja. Viimeiset havainnoit heistä on noin vuoden 1 tienoilta. Samalla paikalla asui 900–1200-luvuilla Thulen kulttuurin edustajia. Thule kansan rakentajat rakensivat kylän Dorsetien asuinpaikan päälle, suurin osa alkuperäisista Dorsetien esineistä säilyi ikiroudassa nykypäivän tutkijoille. Toisinpaikoin Thule rakennusten seinät oli tehty valaanluista ja Dorsetien hylkäämistä puuosista sekä heidän kaivertamistaan sarvista, yhdistäen osia molemmista kulttuureista.

Ensimmäisenä eurooppalaisena saaren löysi vuonna 1819 William Edward Parry, joka nimesi saaren Britannian siirtomaa- ja sotaministerin Henry Bathurst, Bathurstin 3. jaarlin mukaan (1812–1827).

Saarelle on perustettu jääkarhujen suojelualue Polar Bear Pass ja sinne suunnitellaan uutta Tuktusiuqvialuk National Park -luonnonpuistoa.

Maapallon magneettinen pohjoisnapa liikkui saaren yli etelästä pohjoiseen 1960–1970-luvuilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Sea Islands (Arkistoitu – Internet Archive) Natural Resources Canada (englanniksi) (ranskaksi)
2. ↑  Stokes Mountain, Nunavut Peagbagger.com (englanniksi)
3. ↑  Variability and change in Palaeo-Eskimo architecture: A view from the Canadian High Arctic Érudit (englanniksi)
4. ↑  Brooman Point Village (Arkistoitu – Internet Archive) The Canadian Encyclopedia (englanniksi)
5. ↑  Aberrant radiocarbon dates on an Inuit arrowhead D. Erle Nelson & Robert McGhee (englanniksi)
6. ↑  Aspects of Early Thule culture as seen in the architecture of a site on Victoria Island, Amundsen Gulf area Jean-Francois Le Mouel (englanniksi)
7. ↑  PARRY, Sir WILLIAM EDWARD Dictionary of Canadian Biography Online (englanniksi),(ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bathurstinsaaren luontoa Gerrit Vyn Photography
**Kevin Puts** (s. 3. tammikuuta 1972 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen säveltäjä.

Puts aloitti pianolla improvisoimisen ollessaan noin 8-vuotias. Hän sai kandidaatin ja tohtorin arvonsa Eastman School of Musicista. Maisteriksi hän valmistui Yalen yliopistosta. Hänen opettajiensa joukossa olivat Samuel Adler, Jacob Druckman, David Lang, Christopher Rouse, Joseph Schwantner ja Martin Bresnick. Puts sai 24-vuotiaana samanaikaisesti nimitykset Young Concert Artistsin ja California Symphonyn residenssisäveltäjäksi.

Puts opetti vuosina 1999–2005 sävellystä Texasin yliopistossa, Austinissa. Vuonna 2006 hän liittyi Peabody Instituten sävellyshenkilökuntaan. Hän on myös johtanut Minnesotan orkesterin *Composer's Institutea*. Putsille on myönnetty lukuisia palkintoja, joiden joukossa oli hänen ensimmäisestä oopperastaan (*Silent Night*) vuonna 2012 myönnetty Pulitzer-palkinto. Ooppera kantaesitettiin Minnesotan oopperassa marraskuussa 2011; teoksen oli tilannut Minnesotan ooppera, ja se sävellettiin Mark Campbellin laatimaan librettoon. Putsin tuotantoon kuuluu myös muita oopperoita, vokaalimusiikkia, useita sinfonioita, konserttoja ja muita orkesteriteoksia sekä kamarimusiikkia vaihteleville kokoonpanoille. Sinfonioista ensimmäinen on vuodelta 1999.

Putsin tyyliä voi luonnehtia uusromanttiseksi, mutta hän on hyödyntänyt vaikutteita myös muun muassa minimalistisesta musiikista ja populaarimusiikista. Putsin musiikin levytyksiä on julkaistu useilla levymerkeillä, joihin ovat kuuluneet Albany Records, Harmonia Mundi ja Naxos.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kevin Puts AllMusic
2. 1 2 3 4  Kevin Puts Opéra de Montréal
3. 1 2  Kevin Puts Peabody Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Painin maailmanmestaruuskilpailut 2016** järjestettiin Unkarin Budapestissä 10.–11. joulukuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat olympialaisten ulkopuoliset painoluokat kreikkalais-roomalaisessa painissa, vapaapainissa ja naispainissa.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 71 kg | Unkari Bálint Korpási | Moldova Daniel Cataraga | Azerbaidžan Həsən ƏliyevRomania Ilie Cojocari |
| 80 kg | Venäjä Ramazan Abatšarajev | Turkki Aslan Atem | Uzbekistan Jonibek OtabekovUnkari László Szabó |

### Vapaapaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 61 kg | Yhdysvallat Logan Stieber | Georgia Beka Lomtadze | Azerbaidžan Əhmədnəbi QvarzatilovVenäjä Ahmed Tšakajev |
| 70 kg | Venäjä Magomed Kurbanalijev | Kazakstan Nurlan Bekžanov | Kirgisia Elaman Dogdurbek UuluIran Mostafa Hosseinkhani |

### Naispaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 kg | Japani Mayu Mukaida | Venäjä Irina Ologonova | Kazakstan Aiym AbdildinaMongolia Davaasükhiin Otgontsetseg |
| 60 kg | Kiina Pei Xingru | Yhdysvallat Allison Ragan | Unkari Emese BarkaKanada Linda Morais |

Mitalitaulukko
--------------

      Isäntämaa

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 |  Unkari | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4 |  Japani | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Kiina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Kazakstan | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 |  Georgia | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  Moldova | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  Turkki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  Azerbaidžan | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 11 |  Iran | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Kirgisia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Mongolia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Uzbekistan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | 6 | 6 | 12 | 24 |

Lähteet
-------

* Tulokset (englanniksi)

  

PainiPainin maailmanmestaruuskilpailut
1904 (kr) |
1905 (kr) |
1907 (kr) |
1908 (kr) |
1909 (kr) |
1910 (kr) |
1911 (kr) |
1913 (kr) |
1920 (kr) |
1921 (kr) |
1922 (kr) |
1950 (kr) |
1951 (v) |
1953 (kr) |
1954 (v) |
1955 (kr) |
1957 (v) |
1958 (kr) |
1959 (v) |
1961 (kr, v) |
1962 (kr, v) |
1963 (kr) |
1963 (v) |
1965 (kr) |
1965 (v) |
1966 |
1967 (kr) |
1967 (v) |
1969 (kr, v) |
1970 (kr, v) |
1971 (kr, v) |
1973 (kr, v) |
1974 (kr) |
1974 (v) |
1975 |
1977 (kr) |
1977 (v) |
1978 |
1979 |
1981 (kr) |
1981 (v) |
1982 (kr) |
1982 (v) |
1983 |
1985 (kr) |
1985 (v) |
1986 |
1987 |
1989 |
1990 (kr) |
1990 (v) |
1991 (kr, v) |
1991 (n) |
1993 (kr) |
1993 (v) |
1994 (kr) |
1994 (v) |
1995 (kr) |
1995 (v) |
1996 |
1997 (kr) |
1997 (v) |
1998 (kr) |
1998 (v) |
1998 (n) |
1999 (kr) |
1999 (v) |
1999 (n) |
2000 |
2001 (kr) |
2001 (v, n) |
2002 (kr) |
2002 (v) |
2002 (n) |
2003 (kr) |
2003 (v, n) |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2021 |
2022 |
*2023* |

**Epäviralliset MM-kilpailut:** 1905 |
1910 |
1911
Mukillinen Painkilleriä ja pullo Pusser's-rommia
**Painkiller** (engl. *"särkylääke"*) on Piña Coladaa muistuttava makea, rommipohjainen drinkki. 
Nimensä se on luultavasti saanut, kun sitä on käytetty krapulan helpottamiseen.

Resepti
-------

Painkilleriin menee 2 osaa tummaa rommia, 4 osaa ananasmehua, 1 osa kookoskermaa ja 1 osa appelsiinimehua. Koristeeksi käytetään ananaslohkoa sekä usein raastettua muskottipähkinää.

Juoma valmistetaan ravistamalla, ja tarjoillaan jäillä täytetystä highball- tai hurrikaanilasista.

Historia
--------

Drinkki syntyi 1970-luvulla Soggy Dollar-baarissa Jost Van Dyken saarella Brittiläisillä Neitsytsaarilla.

Rommivalmistaja Pusser's Rum Ltd. on hankkinut tavaramerkin drinkin nimeen.

Vuonna 2011 yhtiö pakotti "Painkiller"-nimisen baarin New Yorkissa vaihtamaan nimensä, mikä sai monet baarit boikotoimaan Pusser's Rumin tuotteita ja Painkiller-drinkkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Colleen Graham: Painkiller Cocktail *Spruce Eats*.  20.6.2022. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Cocktail Origins: A Painkiller to Cure What Ails You *hulahula.org*.  Arkistoitu 11.5.2015. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  Chantal Martineau: The Era of Copyrighted Cocktails *The Atlantic*.  31.8.2010. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Jennifer Strom: Painkiller’s Supporters Launch Boycott of Pusser’s Rum *The Low-Down*.  9.6.2011. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
Craigmillarin linna.
**Craigmillarin linna** (engl. *Craigmillar Castle*) on linna Skotlannissa, noin viisi kilometriä Edinburghin keskustasta kaakkoon. Linnan rakentamisen aloitti 1300-luvun loppupuolella Prestonin suku, Craigmillarin lordit. Vuonna 1660 linna myytiin Sir John Gilmourille. Gilmourin suku muutti linnasta pois 1700-luvulla, ja se rapistui raunioiksi.

Craigmillarin linna tunnetaan sen yhteydestä Skotlannin kuningattareen Maria Stuartiin. Kuningatar saapui linnaan toipilaana 20. marraskuuta 1566 poikansa Jaakon synnyttyä kesäkuussa. Ennen kuin kuningatar lähti saman vuoden joulukuun 7. päivänä, linnassa tehtiin sopimus, jonka mukaan kuningattaren epäsuositusta puolisosta, Darnleyn lordi Henry Stuartista, täytyi päästä eroon. Ei tiedetä, oliko kuningatar tietoinen sopimuksesta. Stuart kuitenkin murhattiin 10. helmikuuta 1567. Maria Stuart meni myöhemmin naimisiin yhden salaliittolaisen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Craigmillar Castle *Castles Forts Battles*.  Arkistoitu 19.3.2018. Viitattu 18.3.2018.
2. ↑  Craigmillar Castle *Historic Environment Scotland*. Viitattu 18.3.2018.
3. ↑  Craigmillar *Marie Stuart*. Viitattu 18.3.2018.

Kirjallisuutta
--------------

* Chris Tabraham: *Craigmillar Castle - The Official Souvenir Guide*. Historic Scotland, 2003. ISBN 1-900168-10-3.
* Mike Salter: *Discovering Scottish Castles*. Shire Publications Ltd, 1985. ISBN 0-85263-749-7.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Craigmillarin linna**.
* Craigmillarcastle.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa linnasta Historic Scotland -sivustolla
**Scott Reeder** on yhdysvaltalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten Kyuss-yhtyeen entisenä basistina. Hän on myös soittanut yhtyeissä nimeltä Bütcher ja Unida, sekä tehnyt yhden sooloalbumin.

Reeder liittyi Kyussiin vuonna 1993 Nick Oliverin lähdettyä. Reeder pysyi yhtyeessä, kunnes se hajosi vuonna 1995. Tämän jälkeen hän soitti Kyussissa laulaneen John Garcian kanssa yhtyeessä nimeltä Unida, joka ehti julkaista vain yhden täysimittaisen studioalbumin.

Vuonna 2002 Reeder osallistui kahdeksan muun basistin ohella Metallican koesoittoon. Lyhyitä pätkiä hänen tapaamisestaan yhtyeen kanssa näkyy Metallican *Some Kind of Monster* -dokumentilla. Vuonna 2005 Reeder liittyi yhtyeeseen nimeltä Bütcher. Hän erosi siitä lokakuussa 2006.

Reeder julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *TunnelVision Brilliance* 24. tammikuuta 2006. Kaikki kappaleet olivat hänen itse kirjoittamiaan ja esittämiään.

Diskografia
-----------

### Soolotuotanto

* *TunnelVision Brilliance* (24. tammikuuta 2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Reederin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Scott Reeder Myspacessa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Mestnyen logo
**Mestnyje** (ven. *Местные*, suom. *Paikalliset*) on Venäjän keskusjohdon, Kremlin luoma poliittinen apujärjestö. Se on perustettu syksyllä 2005. Järjestöllä on vahva ekologinen ja nationalistinen ohjelma. Muita vastaavia poliittisia järjestöjä ovat Naši (Meikäläiset), Molodaja Gvardija (Nuori kaarti) ja Rossija Molodaja (Nuori Venäjä).

Järjestö teki 26. marraskuuta 2006 Moskovan lähiöissä 20:lle torille ratsian, jolla etsittiin laittomia siirtolaisia. Osa nuorista valtasi myyntikojuja ja huusi ulkomaalaisvastaisia iskulauseita.

Mestnyje osallistui 27. huhtikuuta - 4. toukokuuta 2007 välisenä aikana Viron Moskovan suurlähetystön saartoon. Mukana olivat myös Yhtenäisen Venäjän Nuori Kaarti (Molodaja Gvardija), Rossija Molodaja sekä Naši. Syynä oli Pronssisoturi-patsaskiista.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  http://www.chicagotribune.com/news/nationworld/chi-0612310399dec31,1,2707604.story (Lähde ei enää saatavilla, 2.12.2007)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Naantalin Seudun Urheiluautoilijat r.y.** (lyh. NaSU) on vuonna 1968 perustettu naantalilainen autourheiluseura. Seuran jäsenmäärä on noin 150 ja sillä on oma kerhotila Naantalissa osoitteessa Luostarinkatu 31.

NaSU järjestää vuosittain 2–3 autourheilukilpailua. Tunnetuin on *Rantaralli*, joka on Suomen suosituimman rallisarjan F-Cupin osakilpailu. Vuoden 2013 kilpailuun ilmoittautui 145 kilpailijaparia yhteensä viidessä sarjassa. Vuonna 2007 Rantaralliin osallistui 251 kilpailijaa muun muassa luokissa Historic Rally Trophy ja nuorten SM-sarja.

Muita kilpailuja ovat autosuunnistus *Armonlaakson Ajot* ja jokamiehenluokan ralli *Naantalin JM*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  NaSU:n Seuratoiminnasta *nasu.fi*. Naantalin Seudun Urheiluautoilijat r.y..  Arkistoitu 10.3.2014. Viitattu 10.3.2014.
2. ↑  Mikkola, Jorma: F-Cup: Kovia vääntöjä luvassa Naantalissa *ralli.net*.  11.10.2013. Moveral Oy. Viitattu 10.3.2014.
3. ↑  Lilja, Kimmo: Historicin ja nuorten rallimestaruudet ratkaistaan Mynämäen ympäristössä *ts.fi*.  6.10.2007. Turun Sanomat Oy. Viitattu 10.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Naantalin Seudun Urheiluautoilijoiden kotisivut
**Merituulenkala** (*Ammodytes marinus*) on tuulenkalojen (Ammodytidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Merituulenkala kasvaa tavanomaisesti noin 25 senttimetrin mittaiseksi. Kyljet ovat hopeanhohtoiset ja selkä kirkkaan sinivihreä. Alaleuka on hieman yläleukaa pidempi. Selkäevä alkaa pään kohdalta ja päättyy pyrstön varteen. Kylkiviiva kulkee hieman selän alapuolella.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Merituulenkalaa tavataan Atlantin valtamerellä sekä yleisenä Euroopassa. Lajin elinympäristöä ovat hiekkapohjat noin 100 metrin syvyydessä. Se viettää suurimman osan ajastaan hiekkaan kaivautuneena.

Ravinto ja elintavat
--------------------

Merituulenkalan ravinto koostuu pääasiassa eläinplanktonista. Lajin lisääntymisaika vaihtelee alueittain. Ruotsin ja Norjan rannikoilla lisääntyminen tapahtuu marraskuun ja helmikuun välisenä aikana. Kuteminen tapahtuu syksyllä syvemmällä kuin keväällä. Naaras voi munia kerralla jopa 25 000 munaa, jotka kiinnittyvät hiekkapohjaan. Poikaset ovat kuoriutuessaan noin puolisenttisiä.

Kalastus ja käyttö
------------------

Merituulenkalaa kalastetaan pääasiassa kalaöljyn ja kalajauhon raaka-aineeksi. Merituulenkalan paras kalastusaika on huhtikuun ja kesäkuun välisenä aikana. Liikakalastus on hieman pienentänyt lajin kantoja, mikä on johtanut merituulenkalan kalastuksen rajoittamiseen. Esimerkiksi Pohjanmereltä Skotlannista lajin kalastus lopetettiin kokonaan vuonna 2000.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Varjo, Lauri Koli ja Harri Dahlström: *Maailman kalojen nimet*, s. 96. Suomen Biologian Seura Vanamo, 2004. ISBN 951-9108-13-0.
2. ↑  *Ammodytes marinus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). Viitattu 2.6.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Varjo, Markku & Lehtonen, Hannu: *Suomen ja pohjolan kalat*, s. 426–427. Readme, 2017. ISBN 9789523213722.
4. ↑  Simon P. R. Greenstreet, Eric Armstrong, Henrik Mosegaard, Henrik Jensen, Iain M. Gibb, Helen M. Fraser: Variation in the abundance of sandeels Ammodytes marinus off southeast Scotland: an evaluation of area-closure fisheries management and stock abundance assessment methods.  *ICES Journal of Marine Science*, 1.1.2006, nro 8, s. 1530–1550. ISSN 1054-3139. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2464551
* BioLib: 154221
* BOLD: 78406
* CoL: CTLN
* EUNIS: 124826
* FishBase: 37
* GBIF: 2389994
* iNaturalist: 326208
* IRMNG: 10154310
* ITIS: 171677
* NBN: NBNSYS0000173710
* NCBI: 146480
* WoRMS: 126751

 |

 |
**Hanna Birna Kristjánsdóttir** (s. 12. lokakuuta 1966) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin sisäministerinä vuosina 2013–2014.

Hanna syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 1991 ja suoritti vuonna 1993 Edinburghin yliopistossa kansainvälisen ja eurooppalaisen valtio-opin maisterintutkinnon. Hän työskenteli vuosina 1994–1995 asiantuntijana opetusministeriössä. Vuosina 1995–1999 hän oli itsenäisyyspuolueen parlamenttiryhmän toiminnanjohtaja. Vuosina 1999–2006 hän toimi puolueen varatoiminnanjohtajana. Hän istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa vuosina 2002–2013, ja toimi vuosina 2006–2008 kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2008–2010 hän oli Reykjavíkin pormestari.

Hanna valittiin Alltingiin vuoden 2013 parlamenttivaaleissa. Hänet nimitettiin samana vuonna sisäministeriksi. Vuosina 2013–2015 hän toimi itsenäisyyspuolueen varapuheenjohtajana.

Marraskuussa 2014 Hannan entinen avustaja Gísli Freyr Valdórsson tuomittiin ehdolliseen vankeuteen tämän vuodettua medialle salassa pidettäviä tietoja turvapaikanhakijoista, minkä vuoksi Hanna erosi sisäministerin virasta. Hänen seuraajakseen nimitettiin Ólöf Nordal.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hanna Birna Kristjánsdóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 9.6.2022. Viitattu 9.6.2022. (islanniksi)
2. ↑  Hanna Birna segir af sér í dag *Morgunblaðið*.  21.11.2014.  Arkistoitu 9.6.2022. Viitattu 9.6.2022. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**31. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin heinäkuussa 1937 7. hikō rentain kahdesta pommikonelaivueesta nimellä 5. hikō daitai. Perustamisen jälkeen yhtymä lähetettiin Kiinaan.

Elokuussa 1938 se organisoitiin uudelleen 31. hikō sentaiksi, jossa oli kolme laivuetta (chutai) keveitä pommikoneita. Yhtymä varustettiin hävittäjin loppuvuodesta 1943, ja sen jälkeen se jaettiin uuden organisaation mukaisesti hikōtaihin ja seibitaihin. Yhtymä lakkautettiin 30. toukokuuta 1945.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Nakajima Ki-43 loppuvuodesta 1943 – 30. toukokuuta 1945

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Masateru Kishima maaliskuu 1943 – helmikuu 1944
* majuri Susumu Nishi helmikuu 1944 – 30. toukokuuta 1945

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931–45*. Stackpole Military History Series. Stackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hata et al 2002 s. 135–136
AT4
**AT4** (**Pansarskott m86**) on ruotsalaisen Saab Boforsin valmistama 84 mm:n kertakäyttöinen sinko. Aseen tehokas kantama on versiosta riippuen 200–1 000 metriä ja panssarin läpäisykyky 350–460 mm. Painoa sillä on 7–9 kiloa.

Asetta pidetään Carl Gustav -singon kertakäyttöisenä versiona, vaikka onkin kehitetty toisen kertasingon, *Pansarskott m68:n* pohjalta. Siitä oli vuonna 2022 versiot panssarin läpäisyyn, seinien läpäisyyn, sirpalelatauksella varustettu ja sisätiloista ammuttava versio. Sinko on mahdollista varustaa muun muassa valonvahvistinta hyödyntävällä tähtäimellä.

Saabin mukaan sinkoa oli vuonna 2022 valmistettu yli miljoona kappaletta ja se oli käytössä 15 maassa. Aseen kansainvälinen myyntinimi sekä tarkoittaa panssarintorjunta-asetta (*anti-tank*), että on sanaleikki kaliiperin kustannuksella (*eighty-four*). Suurin asiakas on ollut Yhdysvallat, joka on 1980-luvun alusta lähtien ostanut 600 000 asetta. AT4:n tausta ulottuu 1960-luvulle ja ruotsalaisten 74 mm *Pansarskott m68* -sinkoon. Yhdysvaltain maavoimien kilpailutuksessa 1982 AT4 voitti, kun etsittiin seuraajaa 66 mm M72 LAW -kertasingolle ja maasta tuli yksi ensimmäisiä ostajia. Yhdysvallat otti aseen käyttöön monikäyttöisenä jalkaväen tukiaseena mallinimellä M136. *Military Today* -blogin mukaan aseen ongelmallisen suuri peräliekki ja rajalliset käyttömahdollisuudet johtivat uusien versioiden kehitykseen, mukaan luettuna suolavettä sisältävään vastamassaan perustuva AT4-CS, jolla tuli mahdolliseksi ampua ahtaista sisätiloista ja seinien läpäisyyn tarkoitettu "bunkerfaust"-versio.

Katso myös
----------

* Panzerfaust 3

Lähde
-----

1. 1 2  AT4 Family Saab. Viitattu 20.5.2022.
2. 1 2  Brent M. Eastwood: Meet The AT4: The ‘Old’ Tank-Killer Missile Hitting Russian Armor In Ukraine *19fortyfive.com*.  18.3.2022. Viitattu 23.5.2022.
3. ↑  Joseph Trevitchik: These Are All The Types Of Shoulder-Fired Missiles That Are Pouring Into Ukraine *The Drive*.  5.4.2022. Viitattu 20.5.2022.
4. ↑  AT-4 *military-today.com*. Viitattu 23.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Saab AT4 Army Technology.com. 2018. Viitattu 23.5.2022.
Meritxell Serret
**Meritxell Serret i Aleu** (s. 1975 Vallfogona de Balaguer) on katalonialainen poliitikko. Hän edustaa Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa ja toimi Katalonian aluehallinnon maatalousministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Serret lähti Puigdemontin ja kolmen muun ministerin (Antoni Comín, Lluís Puig ja Clara Ponsatí) kanssa Belgiaan maanpakoon Espanjan nostettua kansanäänestyksen järjestämisen takia heitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanja antoi heistä myös eurooppalaisen pidätysmääräyksen, mutta perui sen myöhemmin 5. joulukuuta 2017.

Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 yhä maanpaossa ollut Serret valittiin uudelleen parlamenttiin. Hän kuitenkin ilmoitti 28. tammikuuta 2018 samaan aikaan Ponsatín ja Puigin kanssa luopuvansa parlamenttipaikastaan varmistaakseen pääministeriäänestyksessä itsenäisyysmielisen enemmistön, sillä Espanjan korkein oikeus oli torpannut maanpaossa olevilta edustajilta oikeuden valtuuttaa toisen edustajan äänestämään istunnossa puolestaan.

Serretin kohdalla kapinasyytettä (kat. *rebel·lió*) lievennettiin maaliskuussa 2018 syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (kat. *desobediència*) ja "julkisten varojen väärinkäytöstä" (kat. *malversació*). Espanja uusi 23. maaliskuuta 2018 aiemmin jäädytetyn eurooppalaisen pidätysmääräyksen Puigdemontista ja useasta muusta maanpaossa olevasta katalaanipoliitikosta, mukaan luettuna Serret, joka ilmoittautui itse poliisille Belgiassa 5. huhtikuuta 2018 yhdessä muitten Belgiassa yhä olleitten eli Comínin ja Puigin kanssa. Heitä ei kuitenkaan pidätetty ja he saivat odottaa Espanjan vaatiman luovutuksen oikeuskäsittelyä Belgiassa vapaana. Heille ei myöskään määrätty takuita, eikä passeja takavarikoitu, vaikka heiltä kiellettiinkin Belgiasta poistuminen. 16. toukokuuta 2018 Belgian oikeus ilmoitti, että Serretiä, Comínia ja Puigia ei luovuteta Espanjaan.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. 1 2
12. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia

 |

 |
Eräs ehdotus ATLASTin ulkoasuksi
**ATLAST** (lyhenne sanoista **Advanced Technology Large-Aperture Space Telescope**) on Space Telescope Science Instituten ehdotus NASAn uuden sukupolven avaruusteleskoopiksi. ATLAST pystyisi tekemään havaintoja ultravioletin, näkyvän valon ja lyhytaaltoisen infrapunasäteilyn aallonpituuksilla. Se toimisi seuraajana Hubble- ja mahdollisesti myös James Webb -avaruusteleskoopeille. ATLAST sijoitettaisiin Maan ja Auringon Lagrangen pisteeseen L2.

ATLASTin ehdotettuja tutkimuskohteita olisivat eksoplaneetat (erityisesti maankaltaiset ja mahdollisesti elämää ylläpitävät), juuri muodostumassa olevat tähdet sekä pimeä aine. Ehdotuksessa ATLASTin olisi tarkoitus olla toiminnassa ennen vuotta 2035.

Tekniset tiedot
---------------

ATLASTin pääpeili olisi halkaisijaltaan 8-16 metrin kokoinen. Kahdessa tärkeimmässä suunnitelmassa ATLASTin rakenteeksi esitetään 8 ja 16 metrin kokoisia peilejä. Kolmannessa suunnitelmassa pääpeilin halkaisija olisi 9,2 metriä. Näin teleskoopin herkkyys olisi jopa 2 000 kertaa Hubblea ja resoluutio 5-10 keraa JWST:tä korkeampi.

Kuten Hubble ja JWST, ATLAST saisi virtansa aurinkopaneeleista. Sen osat olisivat modulaarisia sekä korjattavia ja vaihdettavissa kiertoradalta. Toistaiseksi ihminen ei ole voinut matkustaa niin kauas avaruuteen (1,5 miljoonaa kilometriä, kaukana Kuun kiertoradan takapuolella) mutta teleskoopin tullessa käyttöön tämä voi olla mahdollista.

Katso myös
----------

* James Webb -avaruusteleskooppi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Advanced Technology Large-Aperture Space Telescope Space Telescope Science Institute (STScI).  Arkistoitu 12.7.2012. Viitattu 16.6.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Postman, Mark: Advanced Technology Large-Aperture Space Telescope (ATLAST): A Technology Roadmap for the Next Decade (pdf) (s. 10-12) *exep.jpl.nasa.gov*.  Toukokuu 2009.  Arkistoitu 21.7.2012. Viitattu 16.6.2013. (englanniksi)