recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Skylark I:n runko
Skylark II:n runko
**Elbit Systems Skylark I** ja **Skylark II** (suomeksi: kiuru) ovat Elbit Systemsin kehittämiä pieniä miehittämättömiä ilma-aluksia

Kehitystyö
----------

### Skylark I

Skylark I on pieni kädestälaukaistava taktiseen seurantaan ja tiedusteluun tarkoitettu lennokki. Koneen hyötykuormana on päivänvalossa käytettävä CCD -kamera, ja siihen voidaan asentaa lisäksi FLIR -lämpökamera yöoperointia varten. Kone lähettää operaation aikana videota siirrettävälle maa-asemalle. Lasku tehdään sakkauttamalla kone pienestä korkeudesta pumpattavalle ilmatyynylle.
Skylark I:n kantama on noin 10 kilometeriä.
Lennokkia käyttävät Australian, Kanadan, Kroatian, Tšekin, Unkarin, Israelin, Pohjois-Makedonian, Alankomaiden, Puolan, Slovakian ja Ruotsin puolustusvoimat. Taistelutoiminnassa kone on ollut mukana mm. Irakissa ja Afganistanissa. Ranskan erikoisjoukot valitsivat Skylark I:n 2008.

### Skylark II

Skylark II Paljastettiin 2006. Koneen kantama on noin 60 kilometriä ja sitä ohjaa kaksi henkilöä HMMWV -luokan kenttäajoneuvosta. Etelä-Korea päätti tilata joulukuussa 2007 Skylark II -lennokkeja.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Linkkejä
--------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elbit Skylark**.
* Valmistajan selostus Skylark I:stä
* Valmistajan selostus Skylark II:stä
Abdoulaye Diop vuonna 2015.
**Abdoulaye Diop** (s. 17. syyskuuta 1965 Brazzaville) on malilainen diplomaatti, joka toimii maansa ulkoministerinä.

Diop on suorittanut kandidaatintutkinnon Algerian hallintokorkeakoulussa vuonna 1989 sekä kansainvälisten suhteiden ja diplomatian maisterintutkinnot Pariisin yliopistossa ja Kansainvälisessä julkishallinnon instituutissa vuonna 1994. Hän on työskennellyt Malin ulkoministeriössä ja presidentti Alpha Oumar Konarén diplomaattisena neuvonantajana, Malin Yhdysvaltojen ja Latinalaisen Amerikan suurlähettiläänä vuosina 2003–2009 sekä YK:n Maailman ruokaohjelma edustajana ja päällikkönä vuosina 2009–2014.

Diop oli Malin ulkoasiain, kansainvälisen yhteistyön ja Afrikan integraation ministeri vuosina 2014–2017. Hän toimi maan sisällissodan vuonna 2015 päättäneen Algerin rauhansopimuksen pääneuvottelijana.

Diop nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen ulkoministeriksi kesäkuussa 2021. Sitä ennen hän oli toiminut Afrikan unionin komission puheenjohtajan kabinettipäällikkönä.

Diop on naimisissa ja viiden lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia ja bambaraa.

Lähteet
-------

1. ↑  Qui est Abdoulaye Diop, le ministre des affaires étrangères *Malijet*.  Arkistoitu 13.6.2021. Viitattu 13.6.2021.
2. 1 2 3  Abdoulaye Diop *Abdoulaye Diop Diplomat*.  Arkistoitu 13.6.2021. Viitattu 13.6.2021.
3. 1 2 3  Gouvernement Choguel Maïga: M. Abdoulaye DIOP fait son retour aux affaires étrangères *ABamako*. Viitattu 13.6.2021.
4. ↑  Faites connaissance avec les nouveaux membres du gouvernement *L’Essor*.  Arkistoitu 16.6.2021. Viitattu 15.6.2021.
**Kriisinhallintabudjetti** on Suomen valtion vuosittain kriisinhallintaan ohjaama määräraha valtion tulo- ja menoarvion, budjetin, perusteella. Sen koko on vuosittain noin 100 000 000 euroa, ja se kootaan puoliksi ulkoasiainministeriön ja puolustusministeriön budjettimomenteilta. 

Kriisinhallintabudjetin koko määrittelee taloudellisesti Suomen osallistumismahdollisuudet YK:n omiin tai sen valtuuttamiin Naton rauhanturvaoperaatioihin.

Kriisinhallintabudjetista maksetaan myös siviilikriisinhallintaan liittyvät menot, kuten erilaiset Euroopan unionin, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön, tarkkailujen menot.

Suomessa on käyty keskustelua siitä, pitäisikö ISAF:sta luopua ja keskittyä UNMIS:iin.*lähde?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
 Suomen puolustusministeriö |
| --- |
|  |
| Ministerit | 
* Puolustusministeri

 |  |
|  |
| Virkamiehet | 
* Kansliapäällikkö

 |
|  |
| Osastot | 
* Puolustuspoliittinen osasto
* Hallintopoliittinen osasto
* Resurssipoliittinen osasto

 |
|  |
| Hallinto | 

|  |  |
| --- | --- |
| Virastot | 
* Turvallisuuskomitea
* Pääesikunta
* Puolustusvoimat

 |
|  |
| Yhtiöt ja liikelaitokset | 
* Puolustuskiinteistöt

 |
|  |
| Toimielimet | 
* Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunta
* Maanpuolustuksen tieteellinen neuvottelukunta
* Vapaaehtoisen maanpuolustuksen neuvottelukunta
* Kutsunta-asiain keskuslautakunta

 |

 |
|  |
| Toimitilat | 
* Kaartin kasarmi

 |
|  |
| Muuta | 
* Kriisinhallintabudjetti
* Puolustushallinnon rakennuslaitos

 |

 |
**Optinen paksuus** kuvaa esimerkiksi sumun, pilven, pölypilven tai muun väliaineen läpinäkymättömyyttä. Mitä suurempi väliaineen optinen paksuus τ (tau) on, sitä vähemmän se läpäisee valoa. Jos optinen paksuus on pienempi, yhtä kirkas kohde näkyy paksumman väliainekerroksen läpi.

Optisen paksuuden laskukaava
----------------------------

Optinen paksuus ilmoittaa, kuinka pitkällä matkalla tulevan valon voimakkuus I\_{0} alenee e:nteen osaan eli runsaaseen kolmasosaan. I on havaittu valovoima ja I\_{0} on valovoima ennen väliainekerrosta.

{\displaystyle \tau =-\ln \left({\frac {I}{I\_{0}}}\right)}
Optinen paksuus voidaan myös laskea integroimalla, jos tunnetaan väliaineen paksuus r ja sen opasiteetti \alpha :*selvennä*

{\displaystyle d\tau =\alpha \,dr}
Kaavat ovat kytköksissä toisiinsa. Ensimmäinen kaava on johdettu toisen kaavan avulla, sillä opasiteetin määritelmä liittyy valovoiman muutokseen etäisyyden funktiona.

Sovelluksia
-----------

Ensimmäistä yllä mainituista kaavoista voidaan käyttää optisen paksuuden laskemiseen, kun tiedetään miten väliaine vaikuttaa valoon, eli tunnetaan valovoima sekä ennen väliainetta että sen jälkeen. Siitä voidaan myös laskea toinen valovoimista, kun tunnetaan optinen paksuus ja toinen valovoima.

Toista kaavoista voidaan käyttää optisen paksuuden laskemiseksi, jos tiedetään väliaineen opasiteetti ja paksuus. Opasiteetti riippuu väliaineesta ja eri väliaineiden opasiteeteista on koottu taulukoita.

Optista paksuutta käytetään esimerkiksi tähtitieteessä mitattaessa tähtien kirkkautta. Jos tähden ja Maan välissä on tähtienvälinen ainepilvi, ei tähden kirkkautta voida määrittää suoraan havaintojen perusteella, sillä ei voida tarkasti tietää, miten paljon ainepilvi himmentää valoa, ei siis tunneta pilven optista paksuutta. Kun tiedetään, mistä aineesta pilvi koostuu ja jos sen paksuutta voidaan arvioida havainnoin, voidaan optinen paksuus laskea. Toisaalta optinen paksuus voidaan määrittää myös, jos tunnetaan jonkin pilven takana olevan tähden kirkkaus epäsuorasti, esimerkiksi jos tähti on kefeidi.

Ilmakehän optinen paksuus ja ekstinktio
---------------------------------------

Auringon ja tähden valo himmenee, kun se kulkee ilmakehän läpi.
Himmeneminen riippuu ilmakehän optisesta paksuudesta ja matkasta, jonka valo joutuu kulkemaan. Tähden valon himmenemistä sanotaan ekstinktioksi. Se riippuu huomattavasti säteilyn aallonpituudesta.

Tähden valo kulkee ilmakehän läpi matkan*selvennä*

{\displaystyle \ X=frac{1}{\cos z}}

jossa

* X on valon kulkema matka.
* z on kohteen zeniittietäisyys eli 90-korkeuskulma.

Kohteen säteilyn voimakkuus *E* tietyllä aallonpituudella tai aallonpituuskaistalla heikkenee kaavan

{\displaystyle \ {\frac {E}{E\_{0}}}=e^{(-\tau X\cos({\frac {1}{z}}))}}

Näin ollen kohteen magnitudi m on pienentynyt arvosta m0 ekstinktiokertoimen kX verran

{\displaystyle \ m=m\_{0}+kX}

Lähteet
-------

1. ↑  Tähtitieteen perusteet, Neljäs laitos, s. 144, kaava 4.22
2. ↑  Gunnar Larsson-Leander, Johdatus tähtitieteeseen, s. 154, 4.28
3. ↑  Tähtitieteen perusteet, Neljäs laitos, s. 144, kaava 4.23
**Sisäministeriön poliisiosasto** on Suomen sisäministeriön osasto, jossa Suomen poliisia koskeva lainsäädäntö valmistellaan. Poliisiosasto tulosohjaa Poliisihallitusta.

Toiminta
--------

Poliisiosastolla käsitellään poliisihallintoa, yleistä järjestystä ja turvallisuutta, poliisin rikostorjuntaa, lupahallintoa, arpajaishallintoa ja rahapelipolitiikkaa sekä yksityistä turvallisuusalaa koskevat asiat sekä poliisia koskevat kansainväliset asiat. Lisäksi poliisiosasto vastaa ihmiskaupan vastaisen toiminnan yhteensovittamisesta sisäministeriön hallinnonalalla.

Organisaatio
------------

Poliisiosastoa johtaa osastopäällikkö Tomi Vuori

Yksiköt
-------

Poliisiosaston yksiköt ovat:

* Kansainvälisten ja EU-asioiden yksikkö
* Lainsäädäntöyksikkö
* Poliisitoiminnan ohjausyksikkö
* Kansallisen turvallisuuden ohjausyksikkö (kesäkuuhun 2019 asti)

Historia
--------

Kansallisen turvallisuuden ohjausyksikkö kuului sisäministeriön poliisiosastoon kesäkuuhun 2019 asti, jolloin se muutettiin itsenäiseksi osastoksi uuden tiedustelulainsäädännön tullessa voimaan. Muutoksen myötä myös Suojelupoliisin tulosohjaus siirtyi poliisiosastolta kansallisen turvallisuuden yksikköön.

Lähteet
-------

1. ↑  Sisäministeriön osastot ja yksiköt – Sisäministeriö *Sisäministeriö*.  18.4.2019. Viitattu 18.4.2019.
2. ↑  Sisäministeriön organisaatiokaavio *Sisäministeriö*.  4.10.2021.  Arkistoitu 11.7.2013. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Sisäministeriön asetus sisäministeriön työjärjestyksestä annetun asetuksen muuttamisesta – FINLEX *Finlex.fi*.  13.6.2019. Viitattu 30.9.2019.
**Luuliikuntamittari** on laite, jonka avulla voidaan seurata liikunnan vaikutusta luuntiheyteen. Luuliikuntamittarin on kehittänyt ja patentoinut oululainen liikuntateknologiayritys Newtest Oy.

Luuliikuntamittari mittaa ja analysoi päivittäistä liikuntaa (sekä hyöty- että kuntoliikuntaa) ja analysoi sen sisältämiä kiihtyvyysvoimia eli g-voimia. Tutkimusten avulla on pystytty selvittämään näiden kehoon kohdistuvien voimien vaikuttavuus suhteessa luuntiheyteen ja tätä löytöä hyödynnetään Luuliikuntamittarissa. Laite näyttää päivittäisen ja viikoittaisen luustoa vahvistavan liikunnan kertymän näytöllä.

Näitä luuston kehittymistä stimuloivien ärsykkeiden (kiihtyvyys/hidastuvuus) määrää ja laatua on erittäin vaikea seurata ilman apuvälineitä. Luuliikuntamittarin avulla voidaan seurata liikunnan sisältämien luuston kehittymistä stimuloivien ärsykkeiden määrää ja laatua ja siten varmistaa liikunnan luustovaikeutteisuus.

Luuliikuntamittari on hyödyllinen apuväline, kun pyritään ennalta ehkäisemään osteoporoosia luuta vahvistavan liikunnan avulla.

Lähteitä
--------

Vainionpää, A. (et al.) Effects of high-impact exercise on bone mineral density: a randomized controlled trial in premenopausal women. Osteoporosis International, Springer London, 2005, vol. 16, no. 2, pp. 191-197.

Vainionpää, A. (et al.) Intensity of exercise is associated with bone density change in premenopausal women. Osteoporosis International, Springer London, 2006, vol. 17, no. 3, pp. 455-463.

Jämsä, T. (et al.) Effect of daily physical activity on proximal femur. Clinical Biomechanics, Volume 21, Issue 1, January 2006, Pages 1-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Newtest Oy - Luuliikuntamittarin valmistaja
* Suomen osteoporoosiliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
* International Osteoporosis Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
* National Osteoporosis Foundation
*Hakusana "Stinger" ohjaa tänne. Automallista katso Kia Stinger.*

**FIM-92 Stinger** on olalta laukaistava infrapunahakuinen ilmatorjuntaohjus. Ensimmäisen kerran Stinger otettiin käyttöön vuonna 1981. Ohjuksella on tehty yli 250 varmistettua ilma-aluksen pudotusta.

Ohjuksen kehitys alkoi vuonna 1967 korvaamaan FIM-43 Redeye. Ensimmäinen olalta laukaisu tehtiin vuonna 1975.
Ohjuksen ensimmäinen tuotantosopimus annettiin huhtikuussa 1978 General Dynamicsille, joka kehitti ohjuksen.
Ohjuksen valmistaja on yhdysvaltalainen Raytheon Missile Systems.

Tuotanto
--------

Ohjusta valmistaa Raytheon Missile Systems Yhdysvalloissa sekä EADS lisenssillä Saksassa*lähde?*. Stingeriä ovat käyttäneet Yhdysvaltojen armeijan lisäksi 29 maata. Ohjusta on valmistettu noin 70 000 kappaletta.

FIM-92 Stingeristä on kehitetty AIM-92 Stinger, ilmasta ilmaan ohjus käytettäväksi taisteluhelikoptereissa.

FIM-92 Stingerin laukaisualustoiksi on kehitetty M6 Linebacker ja M1097 Avenger. Ohjus voidaan laukaista myös HMMWV:n lisätystä ohjustelineestä.

Rakenne
-------

FIM-92 Stinger on 1,52 metriä pitkä ja halkaisijaltaan 70 mm lisänä 10 mm siivekkeet. Ohjus painaa 10,1 kg ja laukaisijan kanssa 15,2 kg. Stinger saavuttaa 2,2 machin nopeuden (750 m/s). 
Ohjuksen taistelukärki painaa 3 kg.

Historia
--------

Ensimmäisen kerran Stingeriä käytettiin sotatilanteessa 21. toukokuuta 1982 Falklandin sodassa. Ensimmäinen laukaus pudotti argentiinalaisen FMA IA 58 Pucará-lentokoneen. Brittien myöhemmät laukaukset eivät tuottaneet tulosta lähinnä puutteellisen koulutuksen vuoksi.

Afganistanin sisällissodan aikana CIA toimitti Mujahideen taistelijoille noin 500 Stingeriä (jotkin lähteet sanovat 1 500). Ohjusten on sanottu pudottaneen lähes 300 neuvostoliittolaista lentokonetta ja helikopteria, ennen kuin Neuvostoliitto veti joukkonsa pois Afganistanista vuonna 1989. Toisen kerran Stingereitä toimitettiin ulkopuolisille kun Reaganin hallitus antoi ohjuksia UNITAn taistelijoille Angolaan, tavoitteena kaataa Angolan hallitus 1980-luvun lopulla. Kummassakin tapauksessa pyrkimykset kerätä käyttämättömät ohjukset takaisin vihollisuuksien loputtua olivat tuloksettomia.

Afganistanin sisällissodan jälkeen Yhdysvaltojen yritys kerätä käyttämättömät ohjukset takaisin epäonnistui, jonka seurauksena niistä 16 kappaletta päätyi Iraniin. Stingerien avulla Iran sai haltuunsa teknologiaa kehittää itselleen omia ohjuksia.

Suomessa tehtiin päätös tammikuussa 2014 hankkia kyseisiä ohjuksia Yhdysvalloista 90 miljoonalla eurolla. Ohjuksilla korvataan aikaisemmin käytössä olleet vastaavat venäläisvalmisteiset ohjukset.

Katso myös
----------

* Olkapääohjus

Lähteet
-------

1. 1 2 3  FIM-92 Stinger Military Today. Viitattu 30.7.2018.
2. 1 2 3  Andreas Parsch: FIM-92 designation-systems.net. Viitattu 30.7.2018.
3. ↑  General Dynamics / Raytheon FIM-92 Stinger Military Factory. Viitattu 30.7.2018.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FIM-92 Stinger**.
Musikaalielokuvasta *Iskelmäkaruselli*, 1953
**Musikaali** on näytelmä tai elokuva, jossa teatterinomaiseen toimintaan ja vuoropuheluun on lisätty ajan viihdemusiikin tyylissä toteutettuja laulu- ja tanssinumeroita. 

Eurooppalaisperäiset ooppera ja operetti saivat Yhdysvalloissa uuden jatkumon musikaalista. 1800-luvun Amerikassa lähinnä kiertävät teatteriseurueet esittivät usein tanssi- ja musiikkinumeroita, jotka eivät juonellisesti liittyneet toisiinsa. Musikaali liitti juonella numerot toisiinsa ja oopperan tai operetin tapaan kertoivat kokonaisen tarinan. Usein musikaalin musiikki oli kuitenkin tyylillisesti kevyempää ja se sai aineksia amerikkalaisesta kansanmusiikista kuten bluesperinteestä, ja suurimuotoisesta konsertti- ja viihdemusiikista. Musikaalin sisältö on yleensä romanttinen ja komediallinen, mutta nykyaikainen musikaali voi käsitellä hyvin erilaisia, vakaviakin aiheita. Musikaali on ennen kaikkea yhdysvaltalainen ilmiö, erityisesti New Yorkin Broadwayllä tuotetaan edelleen lukumääräisesti eniten musikaaleja. 

Varhaisessa vaudeville-teatteriesityksissä oli jo 1890-luvulla tapana lisätä ajan tunnettuja sävelmiä kevyeen juoneen. Varhaisissa musikaaleihin vaikuttivat musiikillisesti muun muassa synkopoitu ragtime-musiikki, joka 1800–1900-lukujen vaihteissa syntyi ja tuli muotiin, ja myös jazzin eri tyylit.

Nykyään musikaalit ovat usein läpisävellettyjä, itsenäisiä teoksia, jotka käyttävät aikansa popmusiikin tyyliä ja ne voivat kosketella kipeitäkin aiheita. Edelleen musikaalia kuitenkin pidetään juonellisesti kevyenä ja usein romanttinen liioittelu ja absurdit tilanteet kuuluvat musikaaleihin.

Tunnettuja musikaaleja
----------------------

* Annie
* Billy Elliot
* Cats
* Chicago
* Evita
* Viulunsoittaja katolla
* Hair
* Jesus Christ Superstar
* Les Misérables
* A Little Night Music
* My Fair Lady
* Oklahoma!
* The Phantom of the Opera
* Sound of Music
* West Side Story
* Grease
* Tanz der Vampire
* The Rocky Horror Show
* Mamma Mia!
* Sweeney Todd
* Wicked
* Maija Poppanen
* Hamilton
*

Tunnettuja musikaalisäveltäjiä
------------------------------

* Irving Berlin
* Leonard Bernstein
* Rudolf Friml
* George Gershwin
* Jerome Kern
* Sylvester Levay
* Cole Porter
* Richard Rodgers ja Oscar Hammerstein II
* Sigmund Romberg
* Andrew Lloyd Webber
* Stephen Sondheim
* Stephen Schwartz
* Benj Pasek ja Justin Paul
* Benny Andersson ja Björn Ulvaeus
* Jerry Bock
* Frank Wildhorn
* John Kander ja Fred Ebb
* Claude-Michel Schönberg
* Lin-Manuel Miranda
* Jason Robert Brown

Aiheesta muualla
----------------

* Suomessa esitettyjä musikaaleja kausittain. Musikaalit Suomessa.
* Musikal hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
	+ 2
* Yhdysvallat
	+ 2
* Japani
* Tšekki
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
	+ 2

 |

 |
**Nokisiipi** (*Atolmis rubricollis*) on siilikkäisiin kuuluva perhoslaji. Se on *Atolmis*-suvun ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Nokisiipi on helposti tunnistettava perhonen. Siivet ovat mustanruskeat, eikä niissä ole lainkaan kuviointia. Myös ruumis on musta, mutta niskassa on selvästi erottuva punainen kaulus. Lisäksi takaruumiin kärki sekä alapuoli ovat kirkkaankeltaiset. Lepäävä perhonen pitää siipiään käärittynä ruumiin ympärille. Siipiväli on 27–37 mm.

Toukka on täysikasvuisena 27–29 mm pitkä. Se on harmaankirjava, ja pinnassa on oranssinpunaisia nystyjä. Selkäpuolella on leveä, vaaleanharmaa selkäjuova. Toukkaa peittää pitkä karvoitus.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Nokisiiven esiintymisalue ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Englannin eteläosista Keski-Euroopan ja Venäjän poikki Itä-Siperiaan. Suomessa nokisiipeä tavataan ainakin Keski-Pohjanmaan ja Kainuun korkeudelle saakka, mutta laji on melko paikoittainen. Perhonen lentää toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Nokisiipi on metsälaji, joka viihtyy etenkin avoimissa sekametsissä. Perhosen imukärsä on hyvin kehittynyt, ja perhosia voi tavata etenkin iltapäivisin kukilla aterioimassa. Pääasiassa se kuitenkin liikkuu vasta hämärän laskeutumisesta yöhön. Pimeän tultua etenkin koiraita voi lentää kirkkaiden valojen luokse.

Naaras munii puiden rungoille pieniä munaryhmiä. Toukat ovat täysikasvuisia lokakuussa. Useimmista muista keltasiivistä poiketen nokisiivellä kotelo on talvehtiva vaihe.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö erilaisia puiden rungoilla kasvavia jäkäliä.

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska fjärilar (ruotsiksi)
2. 1 2  UK Moths (englanniksi)
3. ↑  kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3 4  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 342–343
5. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]
6. ↑  Norges sommerfugler (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q219094
* Wikispecies: Atolmis rubricollis
* BioLib: 54807
* BOLD: 86465
* EPPO: ATLMRU
* EUNIS: 309274
* Fauna Europaea: 446936
* Fauna Europaea (new): 7c440774-0346-4ba5-a7fc-e38054049cca
* GBIF: 1810099
* iNaturalist: 333915
* IRMNG: 11045380
* LepIndex: 41377
* LoB: 5578
* MaBENA: AtolmRubri
* NBN: NBNSYS0000006125
* NCBI: 987889

 |

 |
Tekesin logo (2014–2017).
Tekesin päätoimipiste Helsingin Ruoholahdessa sijaitsevassa Team Finland -talossa.
**Tekes (nykyisin Business Finland)**  oli Suomen valtion virasto, joka aktivoi ja rahoitti yritysten, yliopistojen ja korkeakoulujen sekä tutkimusyksikköjen tutkimus- ja kehitysprojekteja. Tekes perustettiin vuonna 1983. Sen vuosibudjetti oli noin 500 miljoonaa euroa, josta noin kolmannes käytettiin yliopistojen ja tutkimuslaitosten tutkimukseen ja loput yritysten tuotekehityksen tukemiseen. Viraston virallinen nimi oli vuosina 2014–2017 Innovaatiorahoituskeskus Tekes. Virallisia yhteyksiä lukuun ottamatta käytössä oli lyhyt muoto Tekes. Vuoden 2018 alussa kansainvälistymis-, investointi- ja matkailunedistämispalveluita tarjoava Finpro ja Tekes yhdistyivät uudeksi toimijaksi nimeltä Business Finland.

Business Finlandin tehtävissä Suomessa ja ulkomailla työskentelee noin 400 henkeä, joista 90 ELY-keskuksissa.

Toiminta
--------

Tekesin toimintaperiaatteena oli, että se pyrki auttamaan yrityksiä muuttamaan kehittämiskelpoisia ideoita liiketoiminnaksi. Rahoituksen lisäksi se tarjosi asiantuntijapalveluja. Virasto ei itse tehnyt tutkimustyötä. Toiminnallaan se pyrki lisäämään elinkeinoelämän kansainvälistä kilpailukykyä sekä yhteiskunnan hyvinvointia kasvattamalla tuotantoa ja vientiä sekä luomalla perustaa työllisyydelle. Tekes oli keskeinen toimija Suomen innovaatiojärjestelmässä. Laajan kotimaisen ja kansainvälisen verkostoitumisen avulla se pyrki varmistamaan uusien innovaatioiden synnyn.

Tekes toimi yhteistyössä noin 50 yliopiston ja 3 000 yrityksen kanssa. Virasto sai rahoituksensa työ- ja elinkeinoministeriöltä eli valtion budjetista.

Historia
--------

Tekes perustettiin lailla ja se aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 1983. Sen pääjohtajina (vuoteen 1989 ylijohtaja) ovat toimineet

* Juhani Kuusi 1983–1995
* Martti Mäenpää 1995–1999
* Veli-Pekka Saarnivaara 2000–2012
* Pekka Soini 2012–2017

Katso myös
----------

* Sitra

Lähteet
-------

1. ↑  Uutinen nimen vaihdosta (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Presidentti vahvisti Tekesiä koskevien lakien muutokset Metsäalan ammattilehti 14.12.2013.
3. ↑  Tekesin ja Finpron Business Finland starttaa tammikuun alussa - SY:n ja EK:n suhtautuminen viileähköä *Talouselämä*.  19.12.2017. Viitattu 3.6.2018.
4. ↑  Tekesin organisaatio (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 1.11.2015
5. ↑  *Pääjohtajakunta*, s. 230–232. SKS, Helsinki 2005.
6. ↑  Pekka Soini Tekesin pääjohtajaksi

Aiheesta muualla
----------------

* Business Finlandin www-sivut
* Business Finlandin ohjelmat[vanhentunut linkki]
* Tekes ja Finpro unhoittuvat historiaan – vientikoneeksi kaiken kokoava Business Finland Yle 28.3.2017.
* Hallitus romutti Tekes-brändin puolessa vuodessa - valtion virasto vaihtoi nimensä Business Finlandiksi, vaikka nimen kerrottiin olevan kyseenalainen, lakien vastainen ja harhaanjohtava: "Business Finland on syytä jättää viraston nimestä pois" Iltalehti 25.6.2018.
**Valegaviaali** eli **sundagaviaali** (*Tomistoma schlegelii*) on kaakkoisaasialainen krokotiili. Se pyytää kaloja ravinnokseen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Valegaviaali on yleensä 3,5–4 metrin pituinen. Joskus valegaviaalilla on pitkä kuono ja se muistuttaa paljon gaviaalia. Se kuuluu kuitenkin krokotiilien heimoon. Valegaviaalin leuat ovat pitkät, kapeat ja hennot. Valegaviaalin silmäterä on kellanruskea, kun muilla krokotiileilla se on tumma. Valegaviaalin jalat ovat pitkät ja hentorakenteiset. Hampaita sillä on 76–84 kappaletta ja väritykseltään se on suklaanruskea.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Valegaviaali elää vain Indonesiassa ja Malesiassa. Indonesiassa se elää Sumatrassa ja Kalimantanissa Borneossa. Malesiassa Malakan niemimaalla ja Sarawakissa. Thaimaasta ei ole havaintoja vuoden 1970 jälkeen. Valegaviaalista on tehty havaintoja myös Sulawesista, Jaavasta ja Vietnamista.

Valegaviaali elää joissa, makeanveden järvissä ja suoalueilla. Se myös viihtyy ajoittain tulvan valtaamilla alueilla. Laji on nykyään uhanalainen elinalueiden häviämisen vuoksi. Lisääntymisikäisiä yksilöitä arvioidaan olevan jäljellä enää alle 2 500. Tilannetta on yritetty parantaa tarhauksella, metsästyskiellolla ja elinalueiden suojelulla. Valegaviaaleja elää muun muassa Negaran kansallispuistossa, Indonesiassa.

Elintavat
---------

Valegaviaalin elintavat tunnetaan huonosti. Laji kalastaa seuraamalla saaliskalaa ja nappaa sen takaapäin leukoihinsa. Se syö kalan lisäksi myös muutakin. Valegaviaalien tiedetään napanneen veden varaan joutuneita apinoita.

Naaraat tulevat lisääntymisikään, kun ne ovat kasvaneet 2,5–3 metrin pituisiksi. Ne rakentavat lehdistä, turpeesta ja muusta maa-aineksesta pesäkeon, joka on noin 60 senttimetriä korkea. Emo munii pesään 20–60 munaa, jotka hautuvat pesässä 90 päivän ajan. Vastakuoriutuneet poikaset ovat oliivinvihreitä, ja niiden selkää ja pyrstöä koristavat mustat poikkijuovat. Niiden kyljissä on mustia täpliä. Emon huolenpidosta huolimatta poikaskuolleisuus on suuri ja useimmat joutuvat petojen, tai jo munina pesärosvojen saaliiksi.

Lähteet
-------

* Koivisto, I. Terhivuo, J. Pakarinen, R. & Paalosmaa, H.: *Maailman uhanalaiset eläimet - Osa 5: Matelijat, sammakkoeläimet, linnut*. Weilin + Göös, 1993. ISBN 951-35-4690-X.
* Adam Britton: Crocodilian Species - Tomistoma (*Tomistoma schlegelii*) *flmnh.ufl.edu*. Viitattu ?. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Shaney, K. Shwedick, B. Simpson, B.K. Pine, A. Sideleau, B. & Stevenson, C.: *Tomistoma schlegelii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2023-1*.  2023. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.12.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q242464
* Wikispecies: Tomistoma schlegelii
* BioLib: 42970
* CoL: 57D4X
* ECOS: 2423
* EoL: 790453
* Fossilworks: 190748
* GBIF: 2441378
* iNaturalist: 116563
* IRMNG: 10366704
* ITIS: 202208
* IUCN: 21981
* NCBI: 184245
* RD: schlegelii
* Species+: 7061
* uBio: 6775742

 |

 |
Pihlavan saha taustalla Kokemäenjoen suistosta kuvattuna.
**Pihlavan saha** on Porin Pihlavassa toimiva saha, joka on perustettu vuonna 1875. Sen omistaja on Westas Group, ja saha tunnetaan nykyään nimellä Westas Pihlava Oy. Pihlavan saha oli Ahlströmin omistuksessa yli 120 vuoden ajan, kunnes se myytiin Werstars Groupille vuonna 2013.

Pihlavan saha sijaitsee Yyterinniemellä Pihlavanlahden lounaisrannalla. Saha ja ympäröivät asuinalueet muodostavat vanhan teollisuusyhteisön, joka kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Historia
--------

Pihlavan sahan isosuuli. Isosuuli valmistui vuonna 1950 ja se on 115 metriä pitkä, 30 metriä leveä ja yli 22 metriä korkea.
Pihlavan sahan perusti vuonna 1875 ruotsalainen Fredriksfors Aktiebolag, joka omisti myös Leineperin ruukin. Vuonna 1880 saha siirtyi toisen ruotsalaisyrityksen Wil. Röhss & Co:n omistukseen, ja päätyi lopulta A. Ahlström Osakeyhtiölle 1889. Vuonna 1894 sahan yhteyteen rakennettiin konepaja. Saha tuhoutui lähes kokonaan vuonna 1900 raivonneessa tulipalossa, jonka jälkeen uusi sahalaitos rakennettiin välittömästi. Sahaa laajennettiin vielä vuonna 1916 ruotsalaisen Bolinder AB:n suunnitelmien mukaan, jolloin viereen valmistui toinen saharakennus. Vuonna 2013 Pihlavan saha siirtyi Werstas Groupin omistukseen.

Teollisuusalueen rakennuksista merkittäviä ovat muun muassa Olav Hammarströmin piirustusten mukaan 1948 rakennettu kuitulevytehdas sekä Aarne Ervin suunnittelema funktionalistinen ruokala vuodelta 1949. Lisäksi alueella on muun muassa 1950 valmistunut varastorakennus, jonka ovat suunnitelleet Olav Hammarström ja Magnus Malmberg. 115 metriä pitkää, 30 metriä leveää ja 22 metriä korkeaa Isosuuliksi kutsuttua rakennusta kuvailtiin valmistuessaan Pohjoismaiden suurimmaksi varastorakennukseksi.

Sahan ympäristössä ovat Kaunismäen virkailijatalot sekä useita työväenasuinalueita. Virkailijatalot on rakennettu 1920-luvulla arkkitehti Karl Lindahlin suunnitelmien mukaan. Lisäksi alueella on Olav Hammarströmin 1940-luvulla suunnittelema ketjutalo, Alvar Aallon tyyppipiirrustuksien perusteella rakennettu tehtaanjohtajan asunto, sekä Kristian Gullichsenin 1960-luvulla suunnittelema atriumtalojen rivi. Kaunismäen luoteispuolella on Pihlavan huvila-alue, jonka rakennuksista kaksi on Pihlavan sahan omistaneen Ahlströmin suvun huviloita. Kappalemaan, Holman, Viinahaminan ja Sahamäen työläisasuntoalueet ovat rakentuneet vapaamuotoisesti 1800-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Halssin 1920-luvulla rakennetut mansardikattoiset työväenasunnot on suunnitellut arkkitehti Karl Lindahl.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pihlavan saha ja asuinalueet *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 9.5.2020.
2. ↑  Pihlavan saha (1875–) *Teollisuustyön jäljillä -verkkonäyttely*.  2010. Satakunnan Museo.  Arkistoitu 25.9.2020. Viitattu 9.5.2020.
3. 1 2  Varjonen, Jukkapekka: Alvar Aalto tai ei, Pihlavan jättiläinen ihastuttaa  13.8.2017. Satakunnan Kansa. Viitattu 9.5.2020. [vanhentunut linkki]
**Ida Henningintyär Königsmark** (kuollut 1450) oli ruotsalainen ylhäisönainen ja Kastelholman linnaläänin haltija. 

Ida Königsmarkin ponnistelut Kastelholman linnan puolustamiseksi mainitaan Kaarlenkronikassa kertomuksessa Engelbrektin kapinasta, joka johti linnan piirityksen vuonna 1433. Siihen aikaan hän hallitsi linnaa, jonka hänen toinen miehensä Bengt Pogwisch oli jättänyt hänelle läänityksenä kuollessaan vuonna 1432. On esitetty, että läänitys on ollut pantti, jota leski on pitänyt hallussaan, kunnes luovutuksesta on sovittu.

Linnaa piirittivät talonpojat, jotka olivat lähteneet hakemaan oikeutta Joan Folkenpojan johdolla Etelä-Pohjanmaan rannikolta osana kapinaliikettä. Königsmarkin pojan linnanvouti ja lääninherra Otto Pogwischin sanotaan antautuneen kompromissina ainoana ehtonaan, että saa säilyttää henkensä. Ida Königsmarkin vierailuista Kastelholmassa ei ole mitään tietoa.

Tästä kertoo Kaarlenkronikka:

*Thet Slottet hade i thet sinne*  

*Frv Yda en uthländsk Qvinne*  

*Bätter Konungen henne trodde*  

*Än nakon then i Sverike bodde*  

*Thet var nu Svenskom til spott*  

*At Qvinna skulle rada Rijksens Slott*

*Linnassa oli siihen aikaan*  

*Rouva Yda ulkomainen Nainen;*  

*Paremmaksi kuningas häntä luuli*  

*Kuin jotakuta Ruotsissa asunutta;*  

*Siinä nyt pilkattiin Ruotsalaista*  

*Kun Nainen saattoi hallita Valtakunnan Linnaa*

Kaarlenkronikan ideoija Kaarle Knuutinpoika Bonde on halunnut runossa korostaa Ruotsin ylimystön suuttumusta siitä, että saksalainen Eerik Pommerilainen oli syrjäyttänyt heidät kuninkaaksi tullessaan ja kuinka naisen hallitsema linna loukkasi lisäksi miehistä ylpeyttä.

Perhe ja suku
-------------

Königsmarck oli saksalaisen aatelismiehen ja kuningas Eerik Pommerilaisen neuvonantajan Henning Königsmarckin tytär ja naimisissa ensin Thomas von Vitzenin ja myöhemmin tanskalaisen valtaneuvoksen Bengt Pogwischin kanssa. Hänen lapsiaan olivat mainitun Otto Pogwischin lisäksi tytär Sigrid (van Vitzen) ja vanhoilla päivillään karkotettu holsteinilainen aatelisjohtaja Henning Pogwisch (s. noin 1418, k. 1481). Idan veli Bengt Königsmark (k. aik. 1431) oli ainakin 1415–1423 voutina Kalmarissa.

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4 5  Seppo Suvanto: Königsmark, Ida Henningintytär (K 1450) *kansallisbiografia.fi*. SKS. Viitattu 6.3.2019.
2. ↑  Anders Magnus Strinnholm: *Svenska Folkets Historia under Konungarne af Vasa, Ätten*. -, 1819. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.3.2019). (ruotsiksi)
3. ↑  *Scriptores rerum Suecicarum medii aevi*, s. 68. Zeipel et Palmblad, 1818. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.3.2019). (latinaksi)
4. 1 2  Königsmarck, släkter *Svenskt Biografiskt Lexikon, sok.riksarkivet.se*. Viitattu 6.3.2019. (ruotsiksi)

### Lähteet

* Eric Tuneld: *Svea Riks-Höfvidsmannens och Riks-Rådets Engelbrekt Engelbrektssons Historia : efter gamle, med noga granskning, jämförde handlingar*. trykt hos Controlleuren C. G. Cronland, 1784. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.3.2019).  (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
Päätön ratsumies ajaa takaa Ichabod Cranea.
**The Legend of Sleepy Hollow** on Washington Irvingin kirjoittama kauhunovelli. Novelli julkaistiin alun perin Irvingin vuosina 1819–1820 ilmestyneessä novellikokoelmassa The Sketch Book, joka sisältää myös muun muassa novellin Rip Van Winkle.

Juoni
-----

Tarinan päähenkilö on Ichabod Crane, opettaja, joka asuu Sleepy Hollowissa, hollantilaisten uudisasukkaiden asuttamalla alueella. Crane on kylässä muukalainen, jenkki. Hän on taikauskoinen, ja paikalliset haamuista ja noituudesta kertovat tarinat viehättävät häntä. Crane on erityisen vaikuttunut tarinasta, joka kertoo aavemaisesta päättömästä ratsumiehestä, jonka sanotaan kummittelevan alueella. Cranella on myös tavoite. Hän piirittää 18-vuotiasta Katrina Van Tasselia lähinnä siksi, että tämä on rikkaan maanviljelijän tytär, joka tulee perimään huomattavan omaisuuden. Cranella on kuitenkin kilpakosija, Abraham Van Brunt, joka on kyläläisten suosikki ja taitava hevosmies. Hän tekee jatkuvasti kepposia Cranelle.

Eräänä iltana Crane ratsastaa kotiin Katrinan luota, kun hänet yhtäkkiä säikäyttää päätön ratsumies. Aave ajaa Cranea takaa ja viskaa häntä kohti pyöreän esineen, jota kauhistunut Crane luulee olennon pääksi. Tämän tapauksen jälkeen Cranea ei enää koskaan nähdä Sleepy Hollowissa.

Katso myös
----------

* Herne (mytologia)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Editors of Encyclopaedia Britannica: The Legend of Sleepy Hollow *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 18.2.2021. (englanniksi)
Kuvan Suhoi Su-9 on museoituna, Moninon ilmailumuseossa Venäjällä.
**Suhoi Su-9** (Naton koodinimi *Fishpot*) on Neuvostoliitossa kehitetty suihkuhävittäjäkone, eli torjuntahävittäjä. Tyyppi ensilensi kesällä 1956 ja esiteltiin vuonna 1959. 1 150 koneyksilöä valmistui. Tyypin käyttö päättyi vuonna 1979. Konetyypin seuraaja on Suhoi Su-11.

**OKB Suhoi**n kehittelemä kone sai alkunsa 1950-luvun lopulla. Sitä oli edeltänyt tosin saman niminen (Su-9) tyyppi 1940-luvun lopulla, joka ei päätynyt tuotantoon. Tämä edeltäjä oli lähes suora kopio saksalaisten Me-262-suihkukäyttöisestä hävittäjäpommittajasta. Uudemman konetyypin moottori on Ljulka AL-7F. TsAGIn kanssa tehty yhteistyö aiheutti vastaavan kaltaisuuden, yhdessä MiG-21:n kesken. Nämä muistuttavatkin suuresti toisiaan. Myös näiden lentoarvot lähentelevät toisiaan. MiG-21 tosin käyttää Mikulinin suihkuturbiinia. Enin nopeus 2.0 Machia (2 121km/h) ja lakikorkeus noin 20 000 metriä.

Su-9 ei kuitenkaan käyttänyt tykkiaseistusta, vaan se oli pelkästään normaalisti 4x ilmataisteluohjuksin (**R-5**; **AA-1** *Alkali*) varustettu. Vladimir Iljušin rikkoi tällä konetyypillä korkeuslennon maailmanennätyksen: 94 659 jalkaa eli 28 852 metriä, mikä tapahtui vuonna 1959. 

Suhoi Su-9:n kolmitahokuvat.

Lähteet
-------

* 
* 
* (venäjäksi)
* 

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 15.12.2023.
2. ↑   Viitattu 15.12.2023.
3. ↑   Viitetty 15.12.2023.
4. ↑   Viitattu 15.12.2023.
5. ↑   Viitattu 15.12.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Suhoin lentokoneet

|  |  |
| --- | --- |
| Hävittäjät | 
* Su-9
* Su-11
* Su-15
* Su-27
* Su-30
* Su-33
* Su-35
	+ Su-37
* Su-57 (T-50)

 |
| Pommi- ja rynnäkkökoneet | 
* Su-2
* Su-4
* Su-7
* Su-17
	+ Su-20
	+ Su-22
* Su-24
* Su-25
* Su-34
* Su-39

 |
| Tiedustelukoneet | 
* Su-12

 |
| Koulukoneet | 
* UTB
* Su-26
* Su-28
* Su-29
* Su-31

 |
| Kuljetuskoneet | 
* Su-38
* Su-80
* S-21
* Superjet 100

 |
| Kokeelliset | 
* Su-1
* Su-3
* Su-5
* Su-6
* Su-8
* Su-10
* Su-11
* Su-13
* Su-37
* Su-47
* P-1
* T-3
* T-4

 |
Selkänikaman okahaarake osoitettuna nuolilla
**Okahaarake** (lat. *processus spinosus*) on selkänikaman selänpuoleinen uloke, joka toimii kiinnityspintana selän ja eturaajan lihaksille. Atlaksen eli ensimmäisen kaulanikaman okahaarake puuttuu ja sen tilalla on ainoastaan pieni kyhmy, *tuberculum dorsale*. Muissa kaulanikamissa okahaarake suurenee kaudaalisesti (häntäluuta kohden mentäessä). Poikkeuksena on kuitenkin hevonen, jolla okahaarake on ainoastaan seitsemännessä eli viimeisessä kaulanikamassa. Rintanikamien okahaarakket ovat kaikilla eläinlajeilla huomattavat ja ne muodostavat eläimillä selän korkeimman kohdan, säkän. Rintanikamien okahaarakkeet ovat suurimmillaan painavilla eläimillä, jotka tarvitsevat vahvoille selkälihaksilleen suuren kiinnittymispinta-alan. Lannenikamien okahaarakkeet suuntautuvat kaudaalisesti muilla eläimillä paitsi lehmällä, jolla ne suuntautuvat kraniaalisesti (kalloa kohden). Ristiluun okahaarakkeet ovat suuntautuneet kaudaalisesti.

Okahaarakkeisiin kiinnityviä lihaksia
-------------------------------------

* epäkäslihaksen rinnanpuoleinen pää kiinnittyy 2.–10. kaulanikaman alueella okahaarakkeiden päällyssiteeseen
* suunnikaslihas kiinnittyy kaulanikamien päällyssiteeseen
**Viertolan kartano** on kuvitteellinen paikka, suurtila Aleksis Kiven romaanissa *Seitsemän veljestä*.
Viertolan esikuvana on pidetty Nurmijärven Raalan kylässä sijaitsevaa Raalan kartanoa.

Kartanon sijainti
-----------------

Viertolan kartano sijaitsee veljesten uudistalon paikalta Impivaaran juurelta koilliseen. Kartanosta johtaa kirkkoon vievä tie Teerimäen takana olevan nummen poikki länteen.

Kartanon merkitys veljesten tarinassa
-------------------------------------

Kuunneltuaan Taula-Matin metsästystarinoita Impivaaraan asettuneet veljekset päättävät lähteä metsästämään vesilintuja. Lauri hakee retkeä varten kartanosta seitsemän korttelia paloviinaa. Retkellä veljekset kohtaavat karhun, jota ajaessaan törmäävät kartanon härkälaumaan. Härät ajavat veljekset hiidenkivelle. Sieltä päästäkseen heidän on ammuttava härät.
Eero vie tiedon härkien kohtalosta voudille ja "vouti kiireesti herrallensa". Kiistellessään härkien korvaamisesta voudin kanssa Juhani mainitsee kartanon rikkaaksi ja ihmettelee, miksi "panee rikas kartano rässyn aidan", joka ei pidättele härkiä.

Veljesten on korvattava kartanolle 33 härän arvo. Juhanin ja Aapon päästyä neuvottelutulokseen kartanon omistajan, "peljätyn herran", kanssa, vvahinko korvataan pääasiassa viljanviljelyllä. Veljekset oppivat velkaa maksaessaan itsenäisen viljelijän
toimet ja heidän sosiaalinen nousunsa alkaa lukemaan opettelusta.

Lähteet
-------

* Aleksis Kivi: *Seitsemän veljestä*

### Viitteet

1. ↑  Hiidenkivet *Asiantuntijoiden kirjoituksia ajankohtaisista kielikysymyksistä*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 10.9.2021.
2. ↑  "Näet toki himmeän siinnon Viertolan kartanosta koillisessa---." (Seitsemän veljestä, viides luku)
3. ↑  Seitsemän veljestä, viides luku
4. ↑  Seitsemän veljestä, seitsemäs luku
5. 1 2  Seitsemän veljestä, yhdeksäs luku

Aiheesta muualla
----------------

* Palomäki, Paula: Oikea vai väärä Hiidenkivi? Oikeaa hiidenkiveä on vaikea löytää.  *Helsingin Sanomat*, 10.10.1995.
* Tarkiainen, Viljo (toim.): *Aleksis Kiven muisto : runoilijan syntymän 85-vuotispäiväksi*. Ahjo, 1919.
* Härö, Erkki ym. (toim.): *Nurmijärven kulttuurimaisema*. Nurmijärven kunta, 1985. ISBN 951-99612-2-4.
Hildur Larsson ateljeessaan vuonna 1916.
**Hildur Augusta Sammallahti** (o.s. **Larsson**, 9. syyskuuta 1882 Nederkalix, Ruotsi – 3. toukokuuta 1952 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen valokuvaaja ja yksi varhaisista Suomen Lapin kuvaajista. Hän työskenteli pääasiassa studiovalokuvaajana Rovaniemellä ja Kemijärvellä, minkä lisäksi hän otti uutiskuvia ja matkusteli kuvaamassa Lapin maisemia. 

Metsäntarkastaja Nils Petter Larssonin ja Johanna Margreta Larssonin tyttäreksi Ruotsin Nederkalixissa eli Alakainuussa syntynyt Hildur sai oppia työskentelemällä Kemissä valokuvaaja Mia Greenin studiossa sekä valokuvaamoissa Ruotsin Haaparannalla ja etelämpänä Tukholman seudulla. Vuonna 1905 hän perusti Rovaniemen ensimmäisen valokuvausliikkeen, ja myöhemmin toisen Kemijärvelle. Rovaniemellä hänen oppilaansa oli Lyyli Autti (1898–1950). Isänsä kautta hän tunsi metsäpäällikkö Hugo Richard Sandbergin ja pääsi tämän avulla Kemi-yhtiön metsätöiden vakiokuvaajaksi.

Vuonna 1916 Hildur Larsson avioitui metsänhoitaja Eelis Sammallahden (1884–1956) kanssa. He muuttivat virkataloon Kolarin Sieppijärvelle, ja vaimo lopetti toimintansa valokuvaajana. Vuonna 1925 perhe muutti takaisin Rovaniemelle, ja viimeiset vuotensa Hildur Sammallahti asui Helsingissä. Hän kuoli vuonna 1952.

Sammallahden pariskunnalle syntyi Sieppijärvellä kolme lasta: Rakel (s. 1917), Hilkka (s. 1919) ja Lars (s. 1920). Larsin eli Lassen lapsia ovat valokuvaaja Pentti Sammallahti ja kielitieteilijä Pekka Sammallahti.

Lähteet
-------

* Kuolinilmoitus.  *Helsingin Sanomat*, 6.5.1952, s. 2. HS Aikakone (digitilaajille).
* Ilola, Raili: Hildur Larsson - Lapin valokuvauksen uranuurtaja *naistenaani.fi*. Viitattu 25.1.2020.
* Pikkarainen, Aleksanteri: Unohdettu mestarikuvaaja otti hääselfien Lapissa yli sata vuotta sitten – tältä kuva näyttää nyt *Iltalehti*.  5.8.2019. Viitattu 25.1.2020.
* Pyykkö, Risto: Hildur Larsson oli Lapin va­lo­ku­vauk­sen var­hai­nen mes­ta­ri, jonka upeat kuvat jäivät piiloon yli sadaksi vuo­dek­si – nyt niitä voi ihas­tel­la Lapin Kansan verk­ko­gal­le­rias­sa *Lapin Kansa*.  17.8.2019. Viitattu 25.1.2020.

### Viitteet

1. ↑  Hildur Sammallahti ( s. 1882, k. 1952 ) *kukakuvasi.valokuvataiteenmuseo.fi*. Viitattu 11.12.2023.
**Glico** on japanilainen elintarvikealan yritys. Se tuottaa makeisia, valmisruokia, puolivalmisteita, vauvanruokia ja jäätelöä.
Yrityksen tunnetuimmat tuotteet ovat karamellit ja suklaalla päällystetyt Pocky-suolatikut.

Vuonna 2017 Glico oli maailman 9. suurin makeisvalmistaja noin 3,4 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdolla.

Glicon 33 m korkea valomainos Dotonborissa Osakassa.
Yrityksen yli 70 vuotta vanha valomainos Ebusu-bashin sillan kupeessa, joka esittää kilparadalla juoksevaa miestä, on osakalaisille tärkeä symboli, ja kaupunkilaiset kerääntyvät edelleenkin juhlimaan urheiluvoittoja sen läheisyyteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  2017 Top 100 Candy Companies *Candy Industry*. Viitattu 12.12.2017.
2. ↑  Glico Business Introduction Glico.  Arkistoitu 16.12.2013. Viitattu 11.1.2014.
3. 1 2  The Glico Man Sign Rough Guides.  Arkistoitu 11.1.2014. Viitattu 11.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Glico** Wikimedia Commonsissa
Ylä-Sleesia punaisella.
**Ylä-Sleesia** (puol. *Górny Śląsk*, sleesiaksi *Gōrny Ślōnsk*, tšek. *Horní Slezsko*, saks. *Oberschlesien*) on Sleesian historiallisen alueen kaakkois-osa. Suurin osa alueesta kuuluu Puolalle ja pienempiä alueita Tšekille. Ylä-Sleesian suurin kaupunki on Katowice. Ylä-Sleesiassa asuu edelleen vähän saksankielistä väestöä.

Historia
--------

Ylä-Sleesian vaakuna.
800-luvulta alkaen Ylä-Sleesia on ollut osa Suur-Määriä, Böömin herttuakuntaa, Puolan kuningaskuntaa, Böömin kruunun maita, Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa ja Habsburgien valtakuntaa. Vuonna 1742 suurin osa alueesta liitettiin Preussin kuningaskuntaan ja vuonna 1871 siitä tuli osa Saksan keisarikuntaa. 

Vuosina 1919–1920 Ylä-Sleesiassa oli poliittisesti levotonta, mikä johtui työväen radikalisoitumisesta. Maaliskuussa vuonna 1921 Ylä-Sleesiassa järjestettiin kansanäänestys siitä, kuuluisiko alue jatkossa Puolaan vai Saksaan.

*Gau Oberschlesien* oli saksankielinen nimi Ylä-Sleesian hallintoalueelle, joka oli osa Kolmatta valtakuntaa vuodet 1941–1945. Toisen maailmansodan jälkeen alueen sai Puola, joka karkotti suurimman osan alueen saksalaisväestöstä. Puolan itäosista muutti alueelle satoja tuhansia siirtolaisia, jotka olivat menettäneet maansa Neuvostoliitolle Jaltan konferenssissa tehtyjen sopimusten seurauksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Sleesia *fi.alegsaonline.com*.
2. 1 2  Silesians *encyclopedia.com*.
3. ↑  Labour Movements and Strikes (East Central Europe) *encyclopedia.1914-1918-online.net*.
4. ↑  March Constitution 1921 - Polish History *polishhistory.pl*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Upper Silesia
Nottinghamin sheriffi. Louis Rheadin piirros.
**Nottinghamin seriffi** (engl. *Sheriff of Nottingham*) on Robin Hoodista kertovissa tarinoissa esiintyvä kuvitteellinen henkilö. Hän on useimmissa tarinoissa pääkonna ja Robin Hoodin arkkivihollinen. Hän on kuninkaan nimittämä virkamies ja alueen ylin paikallisviranomainen, joka vastaa järjestyksen ylläpidosta, lainsuojattomien omaisuuden takavarikoinnista, läänien hallinnoinnista ja verojen keruusta. Lisäksi hän valvoo, ettei kuninkaan kauriita metsästetä luvatta. Hänen tehtävänään on myös taata aatelisten, kauppiaiden ja kirkonmiesten turvallinen kulku Sherwoodin metsän halki. Varhaisissa balladeissa hän tosin vaikutti lähinnä Yorkshiressä, ei Nottinghamshiressä.

Kuningas ei maksanut seriffeille palkkaa, ja heidän oli maksettava vuosittainen summa viran hoitamisesta. Useat seriffit olivatkin ahneita ja korruptoituneita, ja käyttivät väärin valtaansa keräämällä liikaa veroja.

Nottinghamin seriffin luonne vaihtelee eri tarinoissa. Hän esiintyy eri nimillä, ja toisissa tarinoissa häntä ei nimetä lainkaan. Joissakin tarinoissa hän on ylipainoinen hölmö, useissa ilkeämielinen konna. Joissakin tarinoissa hän myös himoitsee Marian-neitoa. Robin Hood pukeutuu usein valepukuihin ja onnistuu toistuvasti houkuttelemaan seriffin Sherwoodin metsään, jossa tämä yleensä ryöstetään ja nöyryytetään.

Yhdessä tunnetuimmista tarinoista Nottinghamin seriffi järjestää jousiammuntakilpailun houkutellakseen Robin Hoodin ansaan. Robin Hood onnistuu kuitenkin pakenemaan seriffin langettamasta ansasta ja tappaa seriffin, koska tämä oli rikkonut lupauksensa.

Elokuvissa
----------

* Vuoden 1938 elokuvassa *Robin Hoodin seikkailut* Nottinghamin seriffiä näyttelee Melville Cooper.
* Vuoden 1991 elokuvassa *Robin Hood – varkaiden ruhtinas* Nottinghamin seriffiä näyttelee Alan Rickman.

Lähteet
-------

1. ↑  Robin Hood *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Allen W. Wright: The Villains - A Beginner's Guide to Robin Hood, Sheriff of Nottingham *Robin Hood Tales*. Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)
**Mile Svilar** (s. 27. elokuuta 1999 Antwerpen) on serbialais-belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa.

Seurajoukkueura
---------------

### Anderlecht

Svilar oli Anderlechtin edustusjoukkueen kolmas maalivahti kaudella 2016–2017 mutta ei pelannut yhtäkään ottelua.

### Benfica

Svilar allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen Portugalin sarjamestari Benfican kanssa 28. elokuuta 2017 ja otti pelinumerokseen numeron 1. Hän teki Benfican debyyttinsä 14. lokakuuta 1–0 voittoon päättyneessä ottelussa Olhanenseä vastaan. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin Mestarien liigassa pelannut maalivahti 18 vuoden ja 52 päivän iässä, kun hän pelasi 0–1-tappioon päättyneessä kotiottelussa Manchester Unitedia vastaan 18. lokakuuta 2017. Hän pelasi viiden kauden aikana Benfican edustusjoukkueessa kuusi Portugalin liigan ottelua ja kolme Mestarien liigan ottelua. Enemmän peliaikaa hän sai Benfican reservijoukkueessa.

Maajoukkueura
-------------

Svilar edusti Belgian nuorten maajoukkueita ja pelasi muun muassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016. Aikuisten tasolla hän siirtyi edustamaan Serbiaa. Hän on pelannut toistaiseksi ainoan miesten maaottelunsa syyskuussa 2021 Qataria vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Benfica signs five-year deal with Anderlecht's Mile Svilar *Reuters*.  29.8.2017. Viitattu 20.1.2018. (englanniksi)
2. ↑  Yorkhin, Michael: Meet Mile Svilar, the youngest keeper in Champions League history *ESPN FC*.  31.10.2017. Viitattu 20.1.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Mile Svilar Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Roma – Serie A
1 Patrício |
2 Karsdorp |
4 Cristante |
5 Ndicka |
6 Smalling |
7 Pellegrini |
9 Abraham |
11 Belotti |
14 Llorente |
16 Paredes |
17 Azmoun |
19 Çelik |
20 Sanches |
21 Dybala |
22 Aouar |
23 Mancini |
24 Kumbulla |
37 Spinazzola |
43 Kristensen |
52 Bove |
59 Zalewski |
63 Boer |
90 Lukaku |
92 El Shaarawy |
99 Svilar |
Valmentaja Mourinho