recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pitkän valotuksen kuvassa näkyy selvästi napatähden paikallaan pysyminen.
**Napatähti** on näkyvä, varsinkin hyvin selvä, tähti, joka on suunnilleen Maan pyörimisakselin kanssa linjassa, eli tähti, jonka näennäinen sijainti on lähellä jompaakumpaa taivaannapaa ja joka on lähellä zeniitti-asemaa katsottaessa Maan pohjois- tai etelänavalta. Maan akselin suunta kuitenkin vaihtelee jaksollisesti prekession vuoksi, joten joidenkin tuhansien vuosien kuluttua napatähtenä on jokin toinen tähti kuin nykyisin. Tällä hetkellä Pohjantähti lähestyy pohjoisnapaa ja on lähimpänä sitä vuonna 2102. Noin 12 000 vuoden kuluttua pohjoinen taivaannapa kuitenkin on lähellä Vegaa. Eteläinen napatähti on Sigma octantis, mutta se on niin heikko, ettei se ole navigoinnissa käyttökelpoinen. Sen sijasta navigointiin käytetään Etelän ristiä, joka osoittaa siihen kohtaan, jossa napatähden pitäisi olla.

* Aikavalotuksella tehty video Pohjantähdestä ja sen nääpuritähdistä.
* Prekession vaikutus napatähden sijaintiin pohjoisella tähtitaivaallaPrekession vaikutus napatähden sijaintiin pohjoisella tähtitaivaalla
* Prekession vaikutus napatähden sijaintiin eteläisellä tähtitaivaallaPrekession vaikutus napatähden sijaintiin eteläisellä tähtitaivaalla

Lähteet
-------

* Tähtinen, Leena: Hirvi karkasi Kassiopeiaan. (Julkaistu Tiede-lehdessä 2/2008) *Tiede*.  1.2.2008.  Arkistoitu 29.4.2013.
Luutnantti Jorma Gallen-Kallela 1930-luvulla.
**Kaius Jorma Gallen-Kallela** (22. marraskuuta 1898 Ruovesi – 30. marraskuuta tai 1. joulukuuta 1939 Uusikirkko, Lempiälä) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.

Gallen-Kallelan vanhemmat olivat Akseli Gallen-Kallela ja Mary Gallen-Kallela (o.s. Slöör). Hän aloitti taideopintonsa isänsä johdolla. Ulkomailla Gallen-Kallela opiskeli taidetta Argentiinassa, Tanskassa, Ranskassa ja Itävallassa. Gallen-Kallelan tunnetuin taiteellinen työ liittyy Kansallismuseon freskoihin, joiden maalaamisessa hän avusti isäänsä. Lisäksi Gallen-Kallela avusti isäänsä Suur-Kalevalan kuvittamisessa. Gallen-Kallela myös maalasi uudestaan Juseliuksen mausoleumin tuhoutuneet freskot isänsä luonnosten perusteella. Itsenäisiä Jorma Gallen-Kallelan töitä ovat Rintamamies- ja Kalevala-postimerkit.

Gallen-Kallela osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ryhmän- ja joukkueenjohtajana. Hänet komennettiin Vöyrin sotakouluun, jossa hän toimi jonkin aikaa opettajana. Talvisodassa luutnantti Gallen-Kallela toimi lähetti- ja toimistoupseerina ja pioneerikomentajan apulaisena. Hän kaatui sodan ensimmäisenä tai toisena päivänä 30.11.–1.12.1939 ollessaan pidättämässä alasammuttuja Neuvostoliiton puna-armeijan lentäjiä Adolf Ehrnroothin kanssa. Gallen-Kallela pelasti Ehrnroothin hengen heittäytymällä tämän päälle, mutta sai itse surmansa.

Gallen-Kallela oli ensin naimisissa Robert Kajanuksen tyttären Elvi Kajanuksen kanssa. Liitosta syntyi yksi lapsi. Tämän jälkeen hän oli naimisissa Pirkko Alhqvistin kanssa. Tästäkin avioliitosta syntyi yksi lapsi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvalehti, *Vapautemme hinta.* Helsinki 1941
2. 1 2  Gallen-Kallela, Jorma Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tiedosto, Arkistolaitos
3. 1 2 3  Anon.: *Isänmaan puolesta. Talvisodassa 1939–1940 kaatuneiden upseereiden elämäkerrasto*, s. 73–74. Werner Söderström Osakeyhtiö, 1949.
4. ↑  Talvisota 1939–1940. Puolustusvoimat. Viitattu 26.7.2010.
5. ↑  Kaari Raivio (toim.): *Suuren isän varjossa. Kirsti Gallen-Kallelan elämä.*, s. 280-291. Otava, 1997.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jorma Gallen-Kallela**.
* Jorma Gallen-Kallela taiteilijamatrikkelissa
* Miten postimerkki syntyy?, Hakkapeliitta, 05.04.1938, nro 14, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Olli Nuorto : Kaatui kunnialla isänmaan puolesta, Suomen Kuvalehti, 23.12.1939, nro 51-52, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**LukHash** on puolalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja tuottaja.

Historia
--------

LukHash aloitti soittamaan pianoa neljän vuoden ikäisenä ja aloitti musiikkikoulussa Wroclawissa kuuden vuoden ikäisenä. 19-vuotiaana hän alkoi tuottamaan musiikkia nimellä LukHash.

Hän käyttää musiikin tekemiseen modernia digitaalista äänityöasemaa virtuaalisilla soittimilla sekä joitakin 1980-luvun tietokoneita ja pelikonsoleita. Musiikissa on vahvasti mukana videopeleihin liittyvät äänet.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Dead Pixels*  (2010)
* *Digital Memories*  (2011)
* *Falling Apart*  (2012)
* *The Other Side*  (2015)
* *Glitch*  (2017)
* *Ghosts*  (2018)
* *Better Than Reality*  (2019)
* *Transient Offworld*  (2020)
* *We are Stardust*  (2021)
* *Cyberchip*  (2021)
* *Virtual Burnout*  (2023)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Q&A with cyberpunk influenced music producer LukHash *outkast.io*.  23.4.2021. Viitattu 10.3.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* LukHash Discogsissa.  (englanniksi)
Pirunpelto Nunnavuorella.
**Nunnavuori** on yli 63 metrin korkeudelle merenpinnasta kohoava kalliomäki Turussa. Se sijaitsee Kaerlan kaupunginosassa ja pieniltä osin Runosmäen kaupunginosassa, Runosmäen asuntoalueen ja Impivaaran urheilukeskuksen välissä. Mäen alarinteillä kiertää ulkoilureitti.

Nunnavuoren päällä sijaitsee pirunpelto, joka on Turun kivimeristä suurin ja on ollut paikoillaan jo 7500 vuotta. Pirunpeltoihin liittyy tarina, että itse piru on viskonut kivet paikoilleensa. Nunnavuoren pirunpelto on suojeltu luonnonsuojelulailla. Sana "nunna" tulee lounaismurteen sanasta, joka merkitsee jättiläistä. Tarinoiden mukaan Nunnavuorella elävät jättiläiset olivat heittäneet Pallivahankiven nykyiselle paikalleen.

Katso myös
----------

* Piispanristi
* Pallivahankivi

Lähteet
-------

1. 1 2  lisomurs: Nunnavuori *Turku.fi*.  16.4.2015. Viitattu 18.4.2022.
2. ↑  Pirunpelto voi kätkeä hiidenkirnuja *ts.fi*.  7.8.2007. Viitattu 18.4.2022.
3. ↑  Kivikkoinen pirunpelto syntyi tuhansia vuosia sitten *ts.fi*.  18.7.2006. Viitattu 18.4.2022.
4. ↑  Mauno Koski: Nunna 'jättiläinen'.  *Virittäjä*, 1.1.1958, 62. vsk, nro 1, s. 39–39. ISSN 2242-8828. Artikkelin verkkoversio.  fi
5. ↑  Unelias kylä keskellä Turkua – lähdimme matkalle Pallivahaan, jossa poikkeustilaa tuskin huomaa *Turun ylioppilaslehti*.  24.4.2020.  Arkistoitu 24.9.2022. Viitattu 18.4.2022.
Sophus Lie.
**Marius Sophus Lie** (lausutaan /li:/; 17. joulukuuta 1842 – 18. helmikuuta 1899) oli norjalaissyntyinen matemaatikko.

Sophus Lie oli London Mathematical Societyn kunniajäsen ja myös Royal Societyn jäsen.

Lie suunnitteli alun perin sotilasuraa, mutta huonon näkönsä vuoksi päätyi opiskelemaan yliopistoon. Hän opiskeli matematiikkaa Ludwig Sylowin johdolla Christianian yliopistossa. Lie kiinnostui erityisesti geometriasta ja lähti 1869 jatkamaan opiskeluaan Berliiniin. Siellä hän ystävystyi Felix Kleinin kanssa, ja he alkoivat työskennellä yhdessä. Lie ja Klein tutkivat geometrisia transformaatioryhmiä. Ystävykset liikkuivat monissa yliopistokaupungeissa, muun muassa Berliinissä, Göttingenissä ja Pariisissa. Ranskan ja Saksan välisen sodan johdosta työskentely siellä kävi kuitenkin vaikeaksi. Lie päätti palata Christianiaan (silloin jo Oslo). Hän valmistui filosofian tohtoriksi Oslon yliopistosta vuonna 1872. Lie työskenteli tiiviisti vuodet 1888–1893 yhdessä assistenttinsa Friedrich Engelin kanssa työstäessään heidän suurta kolmiosaista teostaan *Theorie der Transformationsgruppen*. Lien mukaan on sittemmin nimetty geometrisia ja analyyttisiä symmetrioita kuvaavat Lien ryhmät ja Lien algebrat.

Nämä Lien nimeen liitetyt teoriat perustuivat hänen keksimiinsä kontaktimuunnoksiin. Siinä luodaan kääntäen yksikäsitteiset kuvaukset Euklidisen avaruuden pallojen ja niiden tangenttitasojen välille. Pallo tangenttitasoineen muodostaa eräänlaisen neliulotteisen avaruuden (pallon pinta on kaksiulotteinen ja samoin tangenttitaso kaksiulotteinen). Kontaktimuunnokset ovat analyyttisiä muunnoksia, jossa tangenttitasot kuvautuvat tangenttitasoille.

Lien työ mahdollistaa jatkuvien transformaatioiden kuvaamisen vektorikentille, jolloin tutkimuksen kohteeksi pelkistyvät huomattavasti yksinkertaisemmat lineaariset rakenteet. Lien algebrat ovat nykyään tärkeitä muun muassa kvanttifysiikassa.

Lähteet
-------

* Boyer, Carl B. & Merzbach, Uta C.: *Tieteiden kuningatar – Matematiikan historia, osa II*. Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Art House, 1994. ISBN 951-884-158-6.
* Fialowski, Alice & Szilárd, Ágnes: Seminar Sophus Lie.  *Newsletter of the European Mathematical Society, September*, 2008, s. 14.  (englanniksi)
* O'Connor, J. J. & Robertson, E. F.: Marius Sophus Lie *groups.dcs.st-and.ac.uk*.  2000.  Arkistoitu 28.3.2009. Viitattu 8.4.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Sophus Lie - Biography *Maths History*. Viitattu 8.11.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* Scopus
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Plynteria** (m.kreik. Πλυντήρια, *Plyntēria*) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistetu Athenelle. Sitä vietettiin Thargelion-kuun 25. päivä eli nykyisen touko-kesäkuun aikoihin.

Historia
--------

Plynteria oli puhdistus- ja sovitusjuhla Athenen lepyttämiseksi ennen sadonkorjuun alkua. Sen nimi viittaa pesemiseen. Juhlassa jumalatarta kunnioitettiin pesemällä Erekhtheionissa pidetty Athene Poliaan muinainen puinen kulttikuva sekä sen vaatteet. Perinteessä juhla kytkettiin Aglauroksen kuolemaan. Tämän katsottiin eläessään palvelleen jumalatarta samalla tavalla. Seremonia suoritettiin vielä ainakin 400-luvulla eaa. senkin jälkeen, kun Athenen arvokkaimmaksi kultikuvaksi kaupungissa oli tullut Feidiaan veistämä, Parthenonissa sijainnut Athene Parthenos.

Samanlainen seremonia tunnetaan muun muassa Parokselta, jossa juhlalla oli myös sama nimi, sekä Argoksesta. Roomassa tunnettiin samankaltainen seremonia nimeltä Megalesia.

Ohjelma
-------

Juhlan aluksi Erekhtheion suljettiin köydellä, jotta kukaan ei olisi astunut sisään luvatta kesken toimitusten. Tämän jälkeen seremoniaa perinteisesti johtaneet praksiergidien suvun naiset riisuivat Athene Poliaan kulttikuvalta kypärän ja keihään. Tämän jälkeen kaksi naista (λουτρίδες, *lūtrides* tai πλυντρίδες, *plyntrides*), joiden tehtävänä oli vuorollaan kulttikuvan ja/tai sen peploksen peseminen, riisuivat vaatteen kuvapatsaan yltä. Patsaan ja vaatteiden pesupaikasta on antiikin lähteissä kolme eri tietoa: joidenkin mukaan se tapahtui Erekhtheionissa, joidenkin mukaan Kallirrhoen lähteessä ja joidenkin mukaan meressä Faleronissa, jonne patsas vietiin kulkueessa.

Kulkueesta on säilynyt enemmänkin tietoa, joten se on kaikkein todennäköisin vaihtoehto ainakin jossakin vaiheessa historiaa. Suolavettä pidettiin muutoinkin parhaana puhdistautumiseen, ja sitä käytettiin myös muun muassa Eleusiin mysteereissä. Kulttikuva ja sen vaatteet vietiin merenrannalle vaunuissa. Kulkueessa kulki myös pappeja ja papittaria sekä efebejä ja muuta kansaa. Kulttikuva tuotiin takaisin kaupunkiin illalla soihdunvalossa. Kulkueessa kannettiin myös muun muassa viikunoita. Temppelissä kulttikuvalle puettiin sen puhdas peplos. Patsaan jalustan pesi erillinen *katanēptēs* (κατανήπτης).

Plynteria-päivää pidettiin yhtenä epäonnen päivistä (ἡμέραι ἀποφράδες, *hēmerai apofrades*, lat. *dies nefasti*), jolloin ei haluttu käydä oikeutta tai tehdä kauppoja, sillä kaupunki oli silloin vailla suojelijajumalatartaan. Plynteria-juhlan edeltävänä päivänä oli siihen läheisesti liittynyt Kallynteria-juhla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kallynteria and Plynteria *Hellenion*. Viitattu 5.11.2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Plynteria", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
**Suomen Yrittäjänaiset** on valtakunnallinen järjestö, joka tekee vaikuttamistyötä yrittäjänaisten hyväksi. Suomen Yrittäjänaisten tavoitteena on edistää yrittäjänaisten tasa-arvoista asemaa yhteiskunnassa ja vaikuttaa yrittämistä kannustavaan päätöksentekoon Suomessa ja Euroopan unionissa.

Yrittäjänaisten kärkitavoitteena on pitkään ollut vanhempainvapaiden kustannusten tasa-arvoinen jakaminen. Naiset hoitavat perhevapaista yli 90 % ja tämän johdosta naisvaltaisilla aloilla kannetaan perheen ja työn yhteensovittamisen sekä niihin liittyvien kustannusten taakka. 

Suomessa tasa-arvo on monissa asioissa jo pitkällä, mutta yhä 

* yrittäjistä naisia on vain noin 35 %
* naisyrittäjistä 40 % ansaitsee alle 2 000 euroa kuukaudessa (miehistä 25 %)
* start-up rahoituksesta vain noin 6 % ohjautuu naisten perustamille yrityksille
* naisen euro on 84 senttiä ja työeläke-euro 69 senttiä
* naiset pitävät perhevapaista yli 90 %

Yrittäjänaisten tavoitteena on edistää naisten yrittäjyyttä edistämällä naisten mahdollisuuksia. 

Suomen Yrittäjänaisten päätavoitteet hallituskaudelle 2023 -2026 kiteytyvät kolmen teeman alle. Näitä ovat: yrittämisen kannattavuus, yrittäjän sosiaaliturva ja hyvinvointi, toimivat markkinat ja kannuste työllistää. Verotuksen on kaikin tavoin kannustettava riskinottoon ja yrittämiseen. Vakaan ja ennakoitavan toimintaympäristön kehittäminen luo pohjaa kasvulle ja yrittäjyydelle Jatkossa vastuu on kannettava laajemmin yhdessä. Yritystoimintaan kuulumattomat kulut, kuten perhevapaakustannukset tai sairaan lapsen hoidosta aiheutuvat kulut tulee maksaa yhteisestä, ei yrittäjän pussista. Nämä osaltaan raivaavat työllistämisen esteitä ja riskejä.   

Yrittäjänaisiin kuuluu noin 60 paikallisyhdistystä ja reilut 4000 jäsentä eri puolilla Suomea. Suomen Yrittäjänaiset on Euroopan suurin naisyrittäjien järjestö. Liitto on perustettu 4.10.1947.

Yrittäjänaiset tarjoaa jäsenilleen verkostoja, koulutuksia, jäsenetuja, kuten juridista neuvontapalvelua, virkistysmahdollisuuksia sekä ajankohtaistietoa. Lisäksi jäsenet löytävät paikallisyhdistystensä kautta arvokasta vertaistukea, virkistymistä, kulttuuririentoja sekä koulutusta. Yrittäjänaisten valtakunnallisia tapahtumia ovat syksyn Yrittäjänaispäivät sekä kevään vaihtuvilla teemoilla toteutetut seminaarit.

Suomen Yrittäjänaisten toimisto sijaitsee Helsingissä Vuorikadulla. Liiton puheenjohtaja on Katja Rajala (2023-). Edellinen puheenjohtaja oli Tiina Koski (2019–2022).

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Yrittäjänaiset – Virallinen sivusto
**Skira** (m.kreik. Σκίρα) eli **Skiroforia** (Σκιροφόρια) (lat. *Scira/Scirophoria*) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle (tai Demeterille ja Korelle). Sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Skiroforion-kuun 12. päivä eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin.

Juhlaan kuului kulkue, jossa Athenen papitar sekä Poseidonin ja Helioksen papit kulkivat suuren valkoisen päivänvarjon alla Akropoliilta Skiron-nimiseen paikkaan. Se sijaitsi Ateenasta Eleusiihin johtaneen Pyhän tien varrella, lähellä Eleusiin alueen muusta Attikasta erottanutta Kefissos-jokea. Juhla sai nimensä päivänvarjoa tarkoittavasta sanasta *skiron* (σκίρον). Päivänvarjoa kantoi Erekhtheuksen pappi tai eteobutadien suvun edustaja.

Yleensä kulkueen katsottiin olleen omistettu Athenelle, mutta joskus Demeterille ja Korelle eli Persefonelle. Skironissa tai sen lähellä sijaitsi Athene Skirakselle, Poseidon Paterille, Demeterille ja Korelle omistettu pyhäkkö, jossa suoritettiin jonkinlainen maan hedelmällisyyden rituaali. Se saattoi liittyä sadonkorjuun suojeluun tai sadonkorjuusta kiittämiseen. Siihen kuului mahdollisesti niiden porsaiden uhraaminen ja maahan kaivaminen, joiden jäänteet kaivettiin jälleen ylös Thesmoforia-juhlassa. Athenen ja Poseidonin kultit oli mahdollisesti liitetty vanhempaan Demeterin ja Koren kulttiin Attikan yhdistämisen aikoihin, jolloin paikallinen kultti tuli yleisattikalaiseksi. Päivänvarjo symboloi Attikan maaperän suojelemista auringon polttavilta säteiltä kesän kuumimpaan aikaan, jonka alussa juhlaa vietettiin. Juhla oli ennen kaikkea naisten tai tyttöjen viettämä.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: Σκίρα, τά *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Thorburn, John E.: *The Facts on File Companion to Classical Drama*, s. 492. Companion to Literature. Facts on File library of world literature. Infobase Publishing, 2005. ISBN 0816074984. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3 4 5  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Scirophoria", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  Sciron *Oxford Classical Dictionary*. Viitattu 5.11.2018.
5. 1 2 3  Dillon, Matthew: *Girls and Women in Classical Greek Religion*, s. 124–125. Routledge, 2003. ISBN 1134365098. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: σκίρον, τό *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
7. ↑  Skiraphoria *Hellenion*. Viitattu 5.11.2018.
8. 1 2  Roberts, J. W.: *City of Sokrates: An Introduction to Classical Athens*, s. 126. Routledge, 1998. ISBN 0203194799.
**Leipsydrion** (m.kreik. Λειψύδριον, lat. *Leipsydrium*) oli antiikin aikainen asutus ja linnoitus Attikassa Kreikassa lähellä Ateenaa. Se sijoitetaan Parnes-vuoren etelärinteeseen Attikan tasangon pohjoislaidalle, jonkin verran ylärinteeseen Paionidain demoksesta.

Leipsydrionin nimi tarkoitti "vedetöntä" tai "vähävetistä" (< λειψυδρία, *leipsydria*). Sitä ei luettu Attikan demosten joukkoon. Alkmaionidit linnoittivat Leipsydrionin vuonna 514 eaa. Hipparkhoksen murhan jälkeen yrittäessään vapauttaa Ateenan peisistratidien eli Peisistratoksen suvun tyranniasta. Yritys kuitenkin epäonnistui, ja peisistratidit saivat vallattua linnoituksen.

Parnes-vuoren eli nykyisen Párnithan etelälaidalta Korakofolézan (Κορακοφολέζα, 580 metriä) huipulta on löydetty linnoitteiden jäänteitä, jotka on ajoitettu 300-luvulle eaa. Paikalla on säilynyt kahden metrin paksuista muuria noin 1,2 metrin korkeudelta. Ne on paremman puutteessa yhdistetty Leipsydrioniin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leipsydrium *Brill’s New Pauly*. BrillOnline Reference Works. Viitattu 21.1.2019.
2. 1 2  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Leipsydrion *Pleiades*. Viitattu 21.1.2019.
4. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: λειψυδρία, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
5. ↑  Herodotos: *Historiateos* 5.62; Aristoteles: *Ateenan valtiomuoto* 19.3.
6. ↑  Leipsydrion fort (Attica) 8 Korakofoleza hill - Λειψύδριον *ToposText*. Viitattu 21.1.2019.
**Sirpa Rautio** (s. 1962) on suomalainen juristi, joka toimii Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajana. Hän on aiemmin toiminut Suomen Ihmisoikeuskeskuksen johtajana vuosina 2012–2024.

Rautio valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1990 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Hän on toiminut asiantuntija- ja johtotehtävissä Pakolaisneuvonta ry:ssä 1990–1993 ja 1995–1996, YK:n pakolaisjärjestössä 1993–1995, YK:n entisen Jugoslavian kenttäoperaatiossa 1996–2001, ETYJin ihmisoikeus- ja demokratiatoimistossa 2001–2004, Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutetun toimistossa 2005–2008, EULEX Kosovossa 2008–2010 sekä Maailmanpankin ihmisoikeusrahastossa 2010–2012.

Rautio valittiin vuonna 2012 perustetun Ihmisoikeuskeskuksen ensimmäiseksi johtajaksi. Ihmisoikeuskeskuksen johtajana hän toimi myös kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden Euroopan verkoston (ENNHRI) hallituksen puheenjohtajana ja kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden globaalin verkoston (GANHRI) hallituksen jäsenenä.

Rautio toimi EU:n perusoikeusviraston hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 2017–2020. Joulukuussa 2023 hänet valittiin perusoikeusviraston johtajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ihmisoikeuskeskuksen johtajaksi Sirpa Rautio *Yle Uutiset*.  14.12.2011. Viitattu 9.3.2024.
2. ↑  Västilä, Tarja: Sirpa Rautio ihmisarvoisen elämän asialla *Juristiuutiset*.  15.12.2021. Viitattu 9.3.2024.
3. 1 2  Ihmisoikeuskeskuksen johtaja Sirpa Rautio EU:n perusoikeusviraston johtajaksi *Ihmisoikeuskeskus*. Viitattu 9.3.2024.
**Souk Ahrasin maakunta** (arab. ولاية سوق أهراس‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Souk Ahrasin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4 359,65 neliökilometriä. Asukkaita on 514 400 henkeä (vuonna 2017, arvio).

Souk Ahrasin maakunta rajoittuu etelässä Tébessan, lännessä Oum El Bouaghin ja pohjoisessa Guelman ja El Tarfin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Maisemaa leimaavat metsäiset vuoret pohjoisessa ja ylätasankojen arot etelässä. Vuotuinen sademäärä on 350–650 millimetriä. Kesä on kuiva ja kuuma (25–32 astetta heinä-elokuussa) ja talvi kostea ja kylmä (1–15 astetta tammikuussa).

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 26 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Bir Bou Haouch, Heddada, M’daourouch, Mechroha, Merahna, Ouled Driss, Oum El Adhaim, Sedrata, Souk Ahras ja Taoura.

Souk Ahrasista on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja Tunisiaan sekä rautatieyhteydet Annabaan, Tunisian rajalle ja Tébessan maakunnan El Kouifiin. Maakunnan pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, maitoa, lihaa ja vihanneksia. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, tekstiili- ja kemian teollisuutta. Nähtävyyksiä ovat roomalais- ja bysanttilaisajan rauniot kuten Madaure, Khemissa ja Thagaste, Sidi Messaoudin mausoleumi, luontokohteet ja kuumat lähteet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Monographie Wilaya de Souk Ahras *Aniref*. Viitattu 4.3.2024.
2. ↑  Sites touristiques *Direction du Tourisme et de l’Artisanat Souk Ahras*. Viitattu 4.3.2024.

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum el Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
Milka Ternina
**Milka Ternina** (19. joulukuuta 1863 Vezišće – 18. toukokuuta 1941 Zagreb) oli kroatialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Ternina aloitti laulun opiskelun Zagrebissa Ida Winterbergin johdolla. Muutettuaan Wieniin hän sai opetusta Josef Gänsbacherilta. Ternina debytoi vuonna 1882 Zagrebissa tulkitsemalla Amelian roolin Giuseppe Verdin *Naamiohuveissa*. Hän oli kiinnitettynä esiintyjänä Leipzigissä (1883–1884), Grazissa (1884–1886) ja Bremenissä (1886–1890). Vuodesta 1890 lähtien Ternina esiintyi säännöllisesti Münchenissä. Vuonna 1896 hän teki Yhdysvaltain-debyyttinsä Bostonissa Walter Damroschin oopperaseurueen kanssa. Ternina tulkitsi Giacomo Puccinin *Toscan* nimiroolin teoksen Lontoon-ensiesityksessä Covent Gardenissa vuonna 1898. Hän palasi Lontooseen vuosina 1900 ja 1906. Ternina teki vuosina 1899–1904 esiintymisiä sekä Münchenissä että New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Hän esiintyi nimiosassa myös *Toscan* ensimmäisessä Metropolitan-oopperassa järjestetyssä esityksessä vuonna 1901.

Vuonna 1906 Ternina alkoi kärsiä osittaisesta kasvohalvauksesta. Hän ei voinut enää esiintyä julkisesti. Ternina opetti ensin New Yorkissa ja palasi sitten Zagrebiin jatkamaan opetustyötä. Hänen oppilaidensa joukossa oli sopraano Zinka Milanov.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Laura York, Ternina, Milka (1863–1941) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 10.3.2024 (englanniksi)
Nakkeja lautasella.
**Nakki** on pienikokoinen ruokamakkara. Nakin ja makkaran välistä eroa ei ole virallisesti määritelty. Sitä syödään usein pikaruokana, keitettynä, paistettuna tai höyrytettynä, sellaisenaan tai esimerkiksi perunasoseen kanssa. Nakeista voi tehdä esimerkiksi keittoa, kastiketta ja nakkisämpylöitä. Nakki on ollut vuosikymmeniä suosittu myyntiartikkeli, ja tyypillistä pikaruoan myyntipistettä onkin perinteisesti kutsuttu nakkikioskiksi. 

Nakki, kuten Suomessa syötävät makkarat enimmäkseen, on saksalaista alkuperää. 1800-luvun lopulla suomalaiset makkaramestarit toivat nakkien tekotaidon Saksasta esikuvanaan *wienerwurst*, joka tunnetaan myös *frankfurterin* nimellä. Nakkien valmistus oli pitkään käsityötä, ja se olikin lähempänä juhla- kuin arkiruokaa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.

Nakkien suosio kasvoi teollisen tuotannon myötä ja hinnan halvennuttua, eritoten kuorettomien nakkien tultua markkinoille 1960-luvulla. 2000-luvulla kuorettomia nakkeja myydään jo enemmän kuin kuorellisia.

Prinssinakki
------------

Prinssinakki on pienikokoinen, noin 5-7 cm pitkä nakki. Prinssinakki oli vuoteen 2002 asti nimisuojattu Ruotsissa, ja sen piti sisältää vähintään 45 prosenttia lihaa. Prinssinakin on kehittänyt wieniläinen teurastaja Georg Lahner vuonna 1805. Ensimmäinen kerta, kun nakkityyppiä kutsuttiin prinssinakiksi, uskotaan olevan C. E. Hagdahlin keittokirjassa vuodelta 1878.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuluttaja: Yllättävät nakkifaktat koottiin – mitä eroa on nakilla ja makkaralla? *mtvuutiset.fi*.  22.04.2015. Viitattu 6.10.2020.
2. ↑  Makkarasanoja *www.kolumbus.fi*. Viitattu 28.11.2017.
3. ↑  Prinskorv *Tasteatlas*. Viitattu 7.2.2023. (ruotsiksi)
4. ↑  Prinskorv (Prince Sausage) *Tasteatlas*. Viitattu 7.2.2023. (englanniksi)
5. ↑  Äldsta prinskorven C.E Hagdahl eller Gustafva Björklund? *korvblogg.wordpress.com*.  7.12.2021. Viitattu 7.2.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Makkaran saapumisesta Suomeen
* Nakkitietoa ja tuotearvioita
**Johannes Piirto** (s. 1993) on suomalainen pianisti ja säveltäjä.

Piirto opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Liisa Pohjolan, Antti Siiralan, Matti Raekallion ja Jussi Siiralan johdolla. Sävellysopetusta hän sai siellä Tapio Tuomelalta ja orkesterinjohdon opetusta Jorma Panulalta. Hän viimeisteli opintonsa Stefan Vladarin johdolla Universität für Musik und darstellende Kunst Wienissä. Lisäksi Piirto on osallistunut muiden muassa András Schiffin ja Dmitri Baškirovin pitämille mestarikursseille. Hän teki debyyttinsä orkesterin pianosolistina 10-vuotiaana tulkitsemalla oman sävellyksensä *Allegro pianolle ja orkesterille* Pori Sinfoniettan kanssa. 13-vuotiaana Piirto teki ensimmäisen esiintymisensä Mikkelin musiikkijuhlilla Valeri Gergijevin kutsumana. Vuonna 2007 hänet palkittiin Uuno Klami -sävellyskilpailun nuorten sarjassa orkesteriteoksestaan *Lumière*. Vuonna 2008 hän sai New Yorkissa Dorothy MacKenzie Artist Recognition Awardin. Laajempaa julkisuutta Piirto sai kantaesitettyään teoksensa *Virta* Musiikkitalon avajaisissa vuonna 2011. Seuraavana vuonna hänet palkittiin Maj Lind -pianokilpailussa.

Piirto on esiintynyt kansainvälisesti solistina ja kamarimuusikkona merkittävissä konserttisaleissa ja tapahtumissa, kuten Bergen Festival, Herbstgold Festival, Harpa Reykjavik, Wiener Staatsoper, Volksoper Wien ja Wiener Konzerthaus. Hän on esiintynyt solistina useiden merkittävimpien orkestereiden ja kapellimestareiden kanssa, joista mainittakoon Camerata Salzburg, Sinfonia Lahti, Radion sinfoniaorkesteri, Sakari Oramo, Jukka-Pekka Saraste ja Anja Bihlmaier. Kamarimusiikin ja yksinlaulun alalla hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat lukeutuneet mm. Lilli Paasikivi, Mika Kares, Julian Rachlin, Sarah McElravy ja Natalia Gutman. Piirrolta on tilattu sävellyksiä muun muassa Suomalaiselle kamariorkesterille, Korsholman musiikkijuhlille ja Hetan musiikkipäiville. Piirto on toiminut Kamarikesä-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 2017-2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Johannes Piirto Music Finland Composers & Repertoire, viitattu 11.11.2023
2. 1 2 3 4 5  Johannes Piirto Kaskisten musiikkikesä, viitattu 11.11.2023
3. 1 2 3  Johannes Piirto Wiener Staatsoper, viitattu 11.11.2023
**Rintaperillinen** on perittävän vainajan jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa, eli lapsi, lapsenlapsi jne. Lapset voivat olla avioliitossa tai sen ulkopuolella syntyneitä tai ottolapsia. 

Suomen lainsäädännössä perimisjärjestyksestä on säädetty perintökaaressa.

Rintaperilliset ovat ensisijaisia perillisiä, ja ellei testamentilla ole muuta määrätty, perintö jaetaan tasan rintaperillisten kesken. Rintaperillisillä on oikeus lakiosaan, jota testamentti ei voi loukata. 

Lakiosuudessa on kuitenkin poikkeus ottolapsen osalta, mikäli adoptio on vahvistettu 1.1.1980 tai myöhemmin, kyseessä on ns. vahva adoptio, jolloin ottolapsen jäämistöoikeudellinen suhde omiin biologisiin vanhempiinsa katkeaa ja he ovat tasavertaisia ottovanhempiensa biologisten lasten rinnalla. Ottolapsi ei siis vahvassa adoptiossa peri biologisia vanhempiaan. Sitä vastoin, jos adoptio on vahvistettu ennen 1.1.1980, ottolapsi on säilyttänyt perimys- ja lakiosaoikeuden myös omiin biologisiin vanhempiinsa nähden. Tällöin heidän lakiosuutensa ottovanhempiensa jäämistöstä on puolet täysrintaperillisen lakiosuudesta. Kyse on ns. heikosta adoptiosta.

Rintaperillisen voi kuitenkin lain mukaan tehdä perinnöttömäksi, jos hän loukkaa perittävää rikoksella tai viettää jatkuvasti kunniatonta tai epäsiveellistä elämää.

Vaikka rintaperilliset ovat perimäjärjestyksessä ennen aviopuolisoa, avio-oikeus antaa leskelle joitakin oikeuksia. Jos kuollut puoliso oli varakkaampi kuin leski, voi leski saada mahdollisen avio-oikeutensa perusteella osituksessa tasinkona sen verran vainajan omaisuutta, että lopputuloksena omaisuus jakautuu tasan puolisoiden kesken. Loput kuolleen puolison omaisuudesta jaetaan perillisille tai testamentin mukaisesti.

Aviopuolisolla on myös oikeus hallita puolisoiden yhteisenä kotina toiminutta asuntoa, tai muuta jäämistöön kuuluvaa lesken kodiksi sopivaa asuntoa, jollei kodiksi sopivaa asuntoa sisälly lesken omaan varallisuuteen. Yhteisessä kodissa oleva tavanmukainen asuntoirtaimisto on aina jätettävä jakamattomana eloonjääneen puolison hallintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Ottolapsen oikeus perintöön | Minilex *www.minilex.fi*. Viitattu 31.10.2015.
2. ↑
3. ↑  PK 3:1a§ 2. mom.

Aiheesta muualla
----------------

* Perintökaari, alkuperäinen
* Perintökaari, ajantasainen (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo alimmasta sotilasarvosta yleensä. Sotilasarvosta Suomessa on eri artikkeli.*

**Sotamies** on suomenkielinen nimitys alimmalle sotilasarvolle. Sitä voidaan suomenkielisissä yhteyksissä käyttää myös käännöksenä muunkielisille alimman sotilasarvon nimityksille.

Käyttö maittain
---------------

### Suomi

Ratsumieskilta ry:n ratsastajia Farmari-2008 maatalousnäyttelyssä vuoden 1922 mallia olevissa sotilasvirkapuvuissa, joiden takkeja kutsutaan puhekielessä Suomessa *luurankotakeiksi* 
*Pääartikkeli: Sotamies (Suomen puolustusvoimien sotilasarvo)*
Sotamies on Suomen puolustusvoimissa sekä Rajavartiolaitoksessa alin sotilasarvo. Sotamiehet kuuluvat miehistöön niin kuin seuraavat sotilasarvoltaan ylemmät, korpraalit ja ylimatruusit. Sotamiehestä voidaan käyttää puolustushaara- tai aselajikohtaisia arvoja, kuten

* jääkäri (jääkärijoukoissa)
* tykkimies (kenttä-, ilmatorjunta- ja rannikkotykistössä sekä merivoimien rannikkojoukoissa)
* viestimies (viestijoukoissa)
* pioneeri (pioneerijoukoissa)
* lääkintämies (lääkintähuollossa)
* autosotamies (autojoukoissa)
* lentosotamies (Ilmavoimissa)
* rajajääkäri (rajavartiostossa)
* panssarimies ja panssarijääkäri (panssarijoukoissa)
* rakuuna ja ratsumies (ratsuväessä)
* rannikkojääkäri (merivoimien rannikkojoukoissa)
* kaartinjääkäri (Kaartin Jääkärirykmentissä)
* suojelumies (suojelujoukoissa).

### Yhdistynyt kuningaskunta

Yhdistyneessä kuningaskunnassa sotamies on *private*, lyhennettynä Pte. Britannian armeijan sotamies-arvo kattaa Naton arvoasteikon arvot OR-1 ja OR-2. Sotamiehellä ei Britanniassa ole käytössään arvomerkkiä.

### Yhdysvallat

Ylemmän sotamiehen (E-2) käyttämä arvomerkki.
Yhdysvalloissa sotamies on *private*, lyhennettynä PVT. Yhdysvaltain armeijassa sotamies-arvo käsittää kaksi alinta sotilasarvoa. Arvoista alempi, viralliselta nimeltään *private E-1*, annetaan kaikille uusille sotilaille. E-1 sotamiehillä ei ole käytössä arvomerkkiä. Ylemmällä sotamiesarvolla, viralliselta nimeltään *E-2*, on käytössä arvomerkki (katso kuva). Ylemmät sotamiehet ylennetään Yhdysvaltain armeijassa nykyisin automaattisesti kuuden kuukauden palveluksen jälkeen, mutta ylennystä voidaan myös tarvittaessa nopeuttaa korkeintaan kahdella kuukaudella.
**Karoliina Tuominen** (s. 29. heinäkuuta 1994) on suomalainen radiojuontaja ja mediapersoona. Tuominen on valmistunut ensihoitajaksi. Hän on kotoisin Savonlinnasta.

Tuominen on tullut tunnetuksi sosiaalisessa mediassa julkaisemistaan huumorivideoista ja julkkisten kuvien parodioinnista. Huhtikuussa 2022 Tuomisella oli Instagramissa yli 90 000 seuraajaa.

Tuominen toimi juontajana Loopin Aamussa yhdessä Jussi Ridanpään kanssa. Tuominen ilmoitti kesäkuussa 2021 aloittavansa Radio Suomipopin iltajuontajana. Marraskuun 2021 lopussa hän aloitti HitMix-radiokanavan aamuohjelman *HitMixin Heräämö* juontamisen juontajakollegansa Jussi Ridanpään kanssa.

Tuominen oli mukana *Selviytyjät Suomi* -ohjelman viidennellä kaudella. Ohjelma kuvattiin kesällä 2020 koronarajoitusten takia Haaparannan saaristossa. Hän oli toisen kerran samassa ohjelmassa sen seitsemännellä tuotantokaudella Malesiassa. Tuominen juontaa yhdessä kilpakumppaninsa Niko Saarisen kanssa Suplassa julkaistavaa *Selviytyjät-podcastia*, jossa he kertaavat *Selviytyjät Suomi* -ohjelman tapahtumia ja kertovat asioita kulissien takaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Selviytyjistä tutusta Karoliina Tuomisesta, 26, piti tulla lääkäri, mutta yhtäkkiä hän olikin sometähti – hämmentävä puhelu mullisti arjen kertaheitolla *Ilta-Sanomat*.  19.3.2021. Viitattu 17.4.2021.
2. ↑  Selviytyjät Suomi -ohjelmasta tuttu Karoliina Tuominen aloittaa radio Suomipopin juontajana: "Oon niin innoissani" *mtvuutiset.fi*.  24.6.2021. Viitattu 24.6.2021.
3. ↑  Iida Tani: Suosikkijuontajat irtisanoutuivat yllättäen radion aamuohjelmasta – korvaajiksi kaksi tuttua nimeä *Ilta-Sanomat*.  12.11.2021. Viitattu 22.11.2021.
4. ↑  Selviytyjät taistelevat nyt hyttysiä vastaan Haaparannan saaristossa – tubettaja Herbalistia Filippiinien vaihtuminen pohjolaan ei harmita: "Luulen, että armeijasta on apua" *Yle Uutiset*. Viitattu 17.4.2021.
5. ↑  Mikael Mattila: Selviytyjien pudotus tuli kalliiksi: tappio maksoi yhdelle kilpailijalle tonnin *Ilta-Sanomat*.  6.11.2022. Viitattu 6.11.2022.
6. ↑  Selviytyjät-podcast *Supla*. Viitattu 17.4.2021.
**Anja Nissen** (s. 6. marraskuuta  1995) on tanskalais-australialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja näyttelijä. Hän voitti Australian The Voice -kilpailun 3. tuotantokauden. Nissen allekirjoitti sopimuksen Universal Music Groupin kanssa ja kertoo saaneensa vaikutteita Patti LaBellesta, Aretha Franklinista, Celine Dionista, Mariah Careysta, Whitney Houstonista, Toni Braxtonista ja Stevie Wonderista. Vuonna 2015 hän toimi tukiesiintyjänä Olly Mursin Australian *Never Been Better* -kiertueen aikana.

Vuonna 2016 Nissen kilpaili *Dansk Melodi Grand Prix 2016* -kilpailussa (Kilpailu, jossa valittiin Tanskan vuoden 2016 euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella "Never Alone". Hän tuli toiseksi 36% äänistä. Vuonna 2017 Nissen kilpaili *Dansk Melodi Grand Prix 2017* -kilpailussa (Kilpailu, jossa valittiin Tanskan vuoden 2017 euroviisuedustaja ja -kappale) jonka hän voitti kappaleella "Where I Am" ja edusti näin Tanskaa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jackson, Deborah: Olly Murs, Anja Nissen - Enmore Theatre  11.8.2015.. Viitattu 11.8.2015. (englanniksi)
2. ↑  Jordan, Paul: Lighthouse X to represent Denmark in Stockholm!  13.2.2017. eurovision.tv. Viitattu 13.2.2017. (englanniksi)
3. ↑  Nilsson, Helena: Anja Nissen fulfills her childhood dream  25.2.2017. eurovision.tv. Viitattu 25.2.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anja Nissen**.
* Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Anna-Maija Ylimaula** (s. 25. kesäkuuta 1950 Helsinki) on suomalainen professori, arkkitehti ja kirjailija. Ylimaula on keskittynyt lyhyen proosan kehittämiseen lyriikan ja epiikan välimaastoon. Ylimaula vietti lapsuutensa Pohjois-Suomessa perheen muutettua ensin Kuusamoon ja sitten Paavolaan. Ylimaula on koulutukseltaan arkkitehti, ja hän väitteli tekniikan tohtoriksi Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa vuonna 1992. Rakennustaiteen historian dosentuuri hänellä on Oulun yliopistossa. Ylimaula on toiminut vuosina 1998–2003 professorina Tila- ja kalustesuunnittelun osastolla Taideteollisessa korkeakoulussa, missä hän johti Future Home Institutea. Vuonna 2004 hän hoiti Muotoilututkimuksen professuuria Lapin yliopistossa. Vuoden 2005 alusta alkaen Ylimaula on toiminut professorina ja Koulutus- ja tutkimuspalvelujen johtajana Oulun yliopistossa. Syyskuusta 2010 alkaen hän on hoitanut Arkkitehtuurin historian ja korjaussuunnittelun professuuria Oulun yliopistossa. Ylimaula on johtanut kahta monitieteistä Suomen Akatemian ja Tekesin rahoittamaa tutkijakoulua (Miljöörakentaminen ja Future Home). Hän on toiminut opponenttina useissa pohjoismaisissa arkkitehtuurin teoriaa ja historiaa käsittelevissä väitöstilaisuuksissa. Hänen oma tutkimusaiheensa on Vitruviuksen traktaatti *Architectura libri decem,* 20-luvulta eaa, jonka ensimmäistä suomennosta parhaillaan laaditaan.

Ylimaulan kirjailijanura alkoi WSOY:n novellikilpailusta. *Saarnamiestenkastike*-novelli julkaistiin antologiassa *Vuosirengas 74*. Esikoisromaani *Papintyttö* ilmestyi vuonna 1976.

Teoksia
-------

* Papintyttö (kertomus, WSOY 1976)
* Yö voi olla (WSOY 1978)
* Pöytä koivikossa (romaani, WSOY 1982)
* Idylli (romaani, WSOY 1984)
* Jumalista julmin (romaani, WSOY 1994)
* Viiriäinen sarkofagilla (kertomus, WSOY 1998)
* Taskulolita (novelleja, WSOY 2003)
* Fausta (novelleja, WSOY 2008)

### Draamaa

* Anna! (näytelmä, Oulun kaupunginteatteri 1984)
* Kentauri (ajankohtaisnäytelmä, Oulun kaupunginteatterin pienelle näyttämölle, ohjaus Pieta Koskenniemi 1986)
* Idylli (kuunnelma, Yleisradiolle dramatisoineet Kurt Nuotio ja Väinö Vainio 1989)

Lähteet
-------

1. ↑  Ylimaula, Anna-Maija *www.kirjasampo.fi*. Viitattu 26.9.2021.
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) Luettu 16.8.2007
3. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) Luettu 16.8.2007
4. ↑  Ulla Kokkonen: Anna-Maija Ylimaulan Fausta julkistetaan Oulun kirjamessuilla - Vahva usko sanan mahtiin.  *Oululehti*, 23.4.2008, nro 33.

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun kaupunginkirjasto: Pohjoista kirjallisuutta: Anna-Maija Ylimaula

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gustaf Cederberg & Co** oli vuosina 1871–1920 Pohjois-Karjalassa toiminut metsäteollisuusyritys, joka omisti aikanaan Penttilän, Karsikon ja Pekkalan sahat Joensuussa. Yritys aloitti toimintansa avoimena yhtiönä ja se muutettiin osakeyhtiöksi 1908. Yhtiön toiminta päättyi 1920 ja se fuusioitiin 1943 Kaukas Oy:hyn.

Yhtiön perustaja oli Pietarsaaresta kotoisin ollut Jakob Gustaf Cederberg (1823–1875). Kirvesmiehenä työskennellyt Cederberg muutti 1843 Liperiin ja toimi sitten Penttilän lastauspaikan hoitajana ja suolanmittaajna. Joensuun kaupungiksi tulon jälkeen 1848 Cederberg haki porvarioikeuksia ja ryhtyi kauppiaaksi. Hän hankki haltuunsa Penttilän tilan maanviljelijä Antti Mustoselta kahdella kaupalla vuosina 1859 ja 1870 ja aloitti 1870 sahaustoiminnan vuokraamallaan Hasanniemen sahalla.

Vuonna 1871 Cederberg yhdessä Petter Parviaisen kanssa perusti Penttilän sahan, joka aloitti toimintansa saman vuoden syksyllä. Penttilän tilan alueelle perustettiin myös laivanveistämö. Cederberg oli aloittanut myös laivaliikenteen harjoittamisen muutamia vuosia aikaisemmin. Penttilän saha paloi 1872, mutta se rakennettiin pian uudelleen. Vuonna 1875 Cederberg luovutti yrityksen pojilleen Bernhard Cederbergille (1852–1886) ja Carl Johan "Janne" Cederbergille (1847–1908) ja vuonna 1879 Petter Parviainen myi osuutensa yhtiöstä. Yhtiön toinen suurempi sahalaitos, Karsikon saha, aloitti toimintansa 1877 ja samana vuonna vuokrattiin myös vientilautatarha Viipurin läheltä Ryövälinniemestä.

Penttilän saha paloi uudelleen 1896. Vuosikymmenen lopulla Cederbergin yhtiö perusti myös villankehruu-, kutomo-, ja värjäystehtaan. Vuonna 1904 aloitettiin sahan rakentaminen Pekkalaan. Suurlakon jälkeen 1906 Cederbergien kaikilla kolmella sahalla oli lakko, joka päättyi työntekijöiden tappioon. Vuonna 1910 yhtiön laivanveistämöllä oli kirvesmiesten lakko, mutta sekin vesittyi rikkurityövoiman käyttöön.

*Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & Co* perustettiin 20. tammikuuta 1908. Kahta kuukautta myöhemmin Janne Cederberg kuoli Pariisissa. Hänen seuraajakseen yhtiön johtoon tuli Väinö Cederberg (1881–1917). Vuonna 1916 tehtiin päätös keskittää kaikki sahaustoiminta uudistettavalle Penttilän sahalle ja lopettaa samalla Karsikon ja Pekkalan sahat. Uusi Penttilän saha otettiin käyttöön 1918 ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin sahalaitos. Väinö Cederbergin kuoltua 25. marraskuuta 1917 yhtiön myynti tuli ajankohtaiseksi. Pari vuotta tämän jälkeen vuonna 1920 Penttilän saha myytiin Kaukas Fabrikille. Saha siirtyi 1924 Repola Wood Ltd:lle ja sitä laajennettiin voimakkaasti 1920-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Penttilän sahan omistajaksi tuli Rauma-Repola Oy. Sahan toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka ja sen rakennukset paloivat 1996.

Lähteet
-------

* Penttilän sahan vaiheita. Web Archive (OPH Etälukio). Viitattu 16.10.2016.
* Penttilän saha. Pielisjoen koulu.

### Viitteet

1. ↑  Joensuun kaupunki: *Penttilänrannan 1. asemakaavamuutos*, s. 6. {{{Julkaisija}}}, 9.2.2011.
**Malli** on Tuija-Maija Niskasen ohjaama televisionäytelmä vuodelta 1971. Se perustuu Johan Bargumin käsikirjoitukseen ja oli tarkoitus ensiesittää maaliskuussa 1971, mutta Yleisradion ohjelmaneuvosto viivytti ensiesitystä 26. elokuuta 1971 saakka. Ohjelmaneuvoston mukaan vieraantumisilmiön kuvaaminen oli tuolloin saanut liian suuren roolin Ylen Televisioteatterin ohelmistossa, ja samaa teemaa käsitteleviä tuotantoja haluttiin siirtää esitettäväksi pidemmän ajan kuluessa. Myös samoihin aikoihin valmistunut Elvi Sinervon näytelmän *Maailma on vasta nuori* tv-versio sai odottaa ensiesitystään, ja Jaakko Pakkasvirran ohjaama *Kyllikki ja hatut* (1971) jäi lopulta kokonaan esittämättä.

Juoni
-----

Tekstiilityöntekijä Inga pääsee valokuvamalliksi työnantajansa yöasumainoksiin, ylpistyy ja alkaa elää mainonnan ja tavarafetisismin sanelemaa elämäntyyliä. Samalla hänen aidot ihmissuhteensa kärsivät.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Riitta-Liisa Helminen  | … |  Inga
  |
|  Vesa Mäkelä  | … |  Mara
  |

Muissa rooleissa esiintyivät Pekka Autiovuori, Jorma Kylander, Irma Martinkauppi, Paavo Pentikäinen, Anni Rotko, Tauno Söder, Jaakko Talaskivi, Arto Tuominen ja Esko Vilpponen.

Lähteet
-------

1. ↑  Gwendolyn Audrey Foster: Women Film Directors: An International Bio-critical Dictionary, sivu 282, Greenwood Press 1995. Viitattu 14.4.2014.
2. ↑  Malli. Modellen. *RITVA-tietokanta*. Viitattu 29.3.2022.
3. 1 2  Katso 16 / 1971
4. 1 2  Malli, nimimerkki Parahin 29.11.2012. Tiedot Katso-, Antenni- ja Apu-lehdistä. Viitattu 14.4.2014.
**Mohammed Bouyeri** (s. 8. maaliskuuta 1978 Amsterdam) on hollantilainen ääri-islamisti, joka kärsii elinkautista vankeusrangaistusta ilman ehdonalaisen mahdollisuutta elokuvaohjaaja Theo van Goghin murhasta. Bouyerilla on Marokon ja Alankomaiden kansalaisuus. 

Boyerin vanhemmat olivat Marokosta tulleita siirtolaisia, joiden hollannintaito oli kehno ja joilla oli vähän yhteyksiä valtaväestöön. Bouyeri suoritti lukion ja pääsi 1995 opiskelemaan inHollandin korkeakouluun. Hän vaihtoi pääainettaan useita kertoja ja viiden vuoden jälkeen päätti opiskelut saavuttamatta tutkintoa. Poliisi tunsi Bouyerin niin sanottuna marokkolaisena ongelmanuorena. 

Boyeri oli jonkin aikaa amsterdamilaisen lähiön Slotervaartin asukasjärjestön *Eigenwijksin* vapaaehtoistyöntekijä. Hän alkoi kuitenkin radikalisoitua äitinsä kuoleman ja isänsä uuden avioliiton jälkeen syksyllä 2003. Yhdysvalloissa tapahtuneet syyskuun 11. päivän iskut ja Irakin sota olivat myös vaikuttaneet radikalisoitumiseen. Bouyeri alkoi elää tiukan islamilaisen kurin alla sekä lukea *Koraania* ja kuunnella äärimullahien opetuksia. Hän käytti yhä vähemmän aikaa *Eigenwijksin* parissa. Aluksi hän kieltäytyi tarjoilemasta alkoholia ja osallistumasta tilaisuuksiin, joissa oli läsnä naisia, lopulta hän lopetti kokonaan toiminnan järjestössä. Sen sijaan hän kävi usein el Tawheedin moskeijassa, jossa hän tapasi muita radikaalimuslimeita, kuten terrorismista epäillyn Samir Azzouzin. Väitteiden mukaan Bouyeri kuului radikaalimuslimien muodostamaan terroristisoluun, poliisin käyttämällä peitenimellä tunnettuun Hofstad-ryhmään (*’pääkaupunkiryhmä’*).

Internetiin ja sanomalehtiin kirjoittaessaan Bouyeri käytti nimimerkkiä Abu Zubair erään Al-Qaidan johtohenkilön mukaan.

2. marraskuuta 2004 Bouyeri murhasi Amsterdamissa hollantilaisen elokuvaohjaajan Theo van Goghin. Tämän musliminaisten alistettua asemaa kuvaava lyhytelokuva *Submission* oli herättänyt suuttumusta muslimien parissa. Bouyeri ampui van Goghia kahdeksan kertaa, viilsi tämän kurkun auki ja kiinnitti tämän ruumiiseen kirjeen Ayaan Hirsi Alille, alankomaalaiselle poliitikolle ja naisasia-aktivistille, joka oli kirjoittanut käsikirjoituksen lyhytelokuvaan.

Poliisi pidätti Bouyerin pian van Goghin murhan jälkeen ja hänet tuomittiin 26. heinäkuuta 2005 elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mohammed Bouyeri** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |