**Järvisätkin** (*Ranunculus peltatus* ssp. *peltatus*) on kirkasvetisten järvien leinikkikasvi. Se on toinen **isosätkimen** (*Ranunculus peltatus*) kahdesta alalajista ja nimialalaji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Järvisätkimen kelluslehtiä ja kukka.
Järvisätkimen kukintaa.
Yksi- tai monivuotinen järvisätkin kasvaa 10–250 senttimetriä pitkäksi. Sen varsi on tavallisesti paksu ja vaaleankellertävä tai vihreä. Kelluslehdet ovat pitkäruotisia ja korvakkeellisia. Lehtilapa on 2–3 cm leveä, 3- tai 5-halkoinen, liuskainen ja muodoltaan munuaismainen tai pyöreähkö. Lehtilavan tyvilovi on vähintään 120°. Lavan sivuliuskat ovat keskiliuskaa paljon leveämpiä ja melko matalaan nyhähampaisia. Veltot uposlehdet ovat vihreitä. Uposlehtien lehtilapa on 2–10 cm pitkä ja tiheään harittavan hienoliuskainen. Veden pinnan yläpuolelle kokoavat kukkaperät ovat 4–10 cm pitkiä, ollen saman nivelen lehden ruotia pitempiä. Kukassa on verho- ja terälehtiä viisi kappaletta. Verholehdet ovat vihreitä tai sinikärkisiä. Toisiaan koskettavat, valkoiset ja tavallisesti tyvestä keltaiset terälehdet ovat 8–15 mm pitkiä ja niiden mesikuoppa on päärynänmuotoinen. Heteitä on 10–30 kappaletta, emejä 30–40 kappaletta. Järvisätkin kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä koostuu 1,1–2,2 mm pitkistä pähkylöistä. Järvisätkin on myrkyllinen kasvi.

Järvisätkin muistuttaa paljon isosätkimen toista alalajia, merisätkintä (*R. peltatus* ssp. *baudotii*). Tätä kuitenkin esiintyy lähinnä murtovedessä. Toisinaan näitä kahta alalajia pidetään omina lajeinaan.

Järvisätkin voi risteytyä hentosätkimen (*R. confervoides*) kanssa.

Levinneisyys
------------

Järvisätkintä tavataan Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä suurimmassa osassa Fennoskandiaa. Lajin levinneisyysalue ulottuu idässä Luoteis-Venäjälle, Puolaan, Romaniaan ja Kreikkaan. Laji puuttuu esimerkiksi Baltiassa. Euroopan ulkopuolella järvisätkintä kasvaa Kaukasuksen alueella sekä muutamin paikoin Pohjois-Afrikassa. Suomessa järvisätkintä tavataan koko maassa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.

Elinympäristö
-------------

Järvisätkin kasvaa kirkasvetisissä järvissä ja joissa avoimilla tai vuolasvirtaisilla paikoilla. Joskus laji esiintyy myös vähäsuolaisessa murtovedessä. Laji kasvaa kovalla pohjalla 0,5–1 metrin syvyydestä.

Lähteet
-------

* Hämet-Ahti, L. Suominen, J. Ulvinen, T. & Uotila, P. (toim.): *Retkeilykasvio*. Helsinki: Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, 1998. ISBN 951-45-8167-9.
* Väre, Henry, *Suomen rantakasvio*. Metsäkustannus Oy, Helsinki 2011.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Retkeilykasvio 1998, s. 86.
2. ↑  Retkeilykasvio 1998, s. 85–86.
3. ↑  Ympäristö.fi: Järvisätkin (*Ranunculus peltatus*) Viitattu 7.1.2012.
4. 1 2  Den virtuella floran: Sköldmöja (myös levinneisyyskartat) (ruotsiksi) Viitattu 7.1.2012.
5. ↑  Retkeilykasvio 1998, s. 87.
6. ↑  Väre 2011, s. 41.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviatlas: Järvisätkimen levinneisyys Suomessa
* Kasviatlas: Isosätkimen levinneisyys Suomessa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15377142
* Wikispecies: Ranunculus peltatus subsp. peltatus
* CoL: 4RG6G
* GBIF: 7278209
* iNaturalist: 286054
* IPNI: 712593-1
* Plant List: tro-27100447
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:712592-1
* Tropicos: 27100447
* WFO: wfo-0001129296

 |

 |