recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka |
| Aasia |
| * Intia
 |
| Eurooppa (Lähi-Itä) |
| * Kreikka
* Pohjoismaat
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Venäjä
 |
| Pohjois-Amerikka |
| * Yhdysvallat
 |
| Oseania |
| Etelä-Amerikka |
| * n
* k
* m
 |

Kristittyjen osuus maanosittain
Englannista ja Skotlannista Amerikkaan tulleet puritaanit kuuluivat anglikaaniseen kirkkoon. Puritanismin arvot vaikuttavat yhä nykyään amerikkalaiseen uskonnollisuuteen. 

Yhdysvalloissa väestöstä noin 70 prosenttia on kristittyjä. Kristinuskon kannattajamäärä vaihtelee alueittain. Eteläisissä osavaltioissa kristittyjä on noin 75% väestöstä ja koillisissa osavaltioissa taas 65%. Yhdysvaltojen uskonnot pitkälti ovat tulleet siirtolaisten kautta. Uskonnot ovat jatkuneet edelliseltä sukupolvelta seuraavalle. Katolisia Amerikkaan on tullut katolisista maista, kuten Irlannista tai Italiasta. Luterilaisuus on levinnyt Yhdysvaltojen pohjoisiin valtioihin pohjoismaisten ja saksalaisien siirtolaisten myötä. Kanadan asukkaista 67,3 prosenttia eli noin 22,1 miljoonaa ihmistä on kristittyjä, heistä yli puolet katolisia.

Yhdysvalloissa kristinusko on ollut pitkälti protestanttista ja Yhdysvallan protestanttiset ryhmät ovat jakautuneet evankelisiin kirkkoihin, valtavirran protestanttisiin kirkkoihin ja perinteisiin afroamerikkalaisiin.

Yhdysvalloissa on syntynyt jälkeenpäin uskonnollisia liikkeitä, jotka pitävät itseään kristillisinä, kuten esim. Jehovan todistajat. Perinteiset kristilliset kirkot eivät pidä näitä kristillisinä.

Kristinusko Etelä-Amerikassa
----------------------------

Kristinusko on tullut Etelä-Amerikkaan eurooppalaisten mukana 1400-luvulla. Alkuperäiskansaa käännyttiin pakolla katolisiksi. Kristinusko sekoittui alkuperäiskansojen uskontojen kanssa.

Kristinusko on politiikassa ollut vallanpitäjien puolella 1800-luvulle asti. 1900-luvun sisällissotien aikana Etelä-Amerikassa kirkko ei ottanut politiikkaan kantaa ja sen takia kirkon valtaa rajoitettiin ja omaisuutta vietiin. Nykyään kirkot tekevät sosiaalityötä, jolla pyritään edistämään demokratiaa.

2013 katolisen kirkon paaviksi valittiin ensimmäistä kertaa Etelä-Amerikasta. Paavi Franciscuksen valinta on nostanut esiin kristinuskon merkitystä Euroopan ulkopuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Two-thirds of the population declare Christian as their religion *50.statcan.gc.ca*. Viitattu 18.12.2020.
2. ↑  Katri Hanki, Outi Könni, Seppo Nyyssönen: *Verso 2 maailmanlaajuinen kristinusko*, s. 112-120. Sanoma Pro, 2016.
3. ↑  Katri Hanki, Outi Könni, Seppo Nyyssönen: *Verso 2 maailmanlaajuinen kristinusko*, s. 122-129. Sanoma Pro, 2016.
**Bloc National** ("Kansallinen blokki") oli Ranskassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntynyt oikeistopuolueiden liittouma, joka hallitsi maan parlamenttia vuosina 1919–1924. Sen johtajiin kuuluivat muun muassa presidentti Alexandre Millerand ja entinen presidentti Raymond Poincaré.

Sotaa seuranneen kansallismielisen hengen siivittämänä Bloc National sai marraskuun 1919 vaaleissa noin kolmen neljäsosan enemmistön parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin, mikä oli yksi oikeiston parhaista vaalituloksista kolmannen tasavallan historiassa. Parlamenttiryhmään kuului paljon sotaveteraaneja sekä konservatiivisia katolisia, jotka halusivat vahvistaa uudelleen katolisen kirkon asemaa Ranskassa. Kyseinen tavoite ei kuitenkaan toteutunut. Bloc National ajoi myös tinkimätöntä linjaa Saksan maksettavaksi määrättyjen sotakorvausten suhteen, mikä huipentui Ruhrin miehitykseen tammikuussa 1923. Frangin arvon aleneminen synnytti kuitenkin pian Ranskassa talouskriisin, joka vähensi hallituksen suosiota. Oikeisto hävisi toukokuussa 1924 parlamenttivaalit keskustan ja vasemmiston muodostamalle Cartel des Gauches -liittoumalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Bloc National (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 2.8.2013.
**Walter Hahn** (s. 20. elokuuta 1987) on itävaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä **Gunther**. Hän on tällä hetkellä Smackdown brändissä ja on hallitseva WWE Intercontinental Champion - mestari ensimmäistä kertaa.

Westside Xtreme Wrestling
-------------------------

Walter teki debyyttinsa saksalaisessa Westside Xtreme Wrestling (wXw) painiorganisaatiossa vuonna 2007 Big Van Walter paininimellä. Walter otteli ja koulutti muita painijoita wXw:ssä aina vuoteen 2020 asti. Hän voitti mm. wXw:n Unified World Wrestling Championship mestaruuden kolme kertaa ja joukkue mestaruuden 4 kertaa. 

Lisäksi Walter on paininut wXw:n aikana myös mm. Pro Wrestling Guerrillassa (PWG), Progress Wrestlingissä, Evolvessa ja on kaiken kaikkiaan viisinkertainen maailmanmestari.

World Wrestling Entertainment
-----------------------------

Tammikuussa 2019 Walter debytoi WWE:ssä brittiläisessä NXT UK brändissä.  NXT TakeOver: New York - tapahtumassa huhtikuussa 2019 Walter voitti hallitsevan WWE NXT Championship-mertarin Pete Dunnen.  Walter hallitsi mestaruutta yli kaksi vuotta ja kaiken kaikkiaan 870 päivää. Hän hävisi mestaruuden Ilja Dragunoville NXT TakeOver 36 - tapahtumassa elokuussa 2021. 

Siirtyessä vuoden 2022 alussa Englannista Yhdysvaltojen NXT:hen, vaihtoi hän paininimensä Guntheriksi. Huhtikuussa hän teki debyyttinsä Smackdown brändissä yhdessä Marcel Barthelin kanssa joka tunnetaan paremmin Ludwig Kaiserina. 10. kesäkuuta Gunther voitti Intercontinental mestaruuden Ricochetilta. Hänestä tuli ensimmäinen itävaltalainen, joka on voittanut kyseisien mestaruuden.  Gunther kuuluu Imperium-joukkueeseen yhdessä saksalaisen Ludwig Kaiserin ja italialaisen Giovanni Vincin kanssa

Mestaruudet ja saavutukset
--------------------------

* **Progress Wrestling**
	+ Progress Atlas Championship (3 kertaa)
	+ Progress Unified World Championship (1 kerta)
* **TNT Extreme Wrestling**
	+ TNT World Championship (1 kerta)
* **Westside Xtreme Wrestling**
	+ wXw Unified World Wrestling Championship (3 kertaa)
	+ wXw World Tag Team Championship (4 kertaa) – yhdessä Ilja Dragunov (1), Robert Dreissker (1), Timothy Thatcher (1), ja Zack Sabre Jr. (1)
	+ wXw 16 Carat Gold Tournament voitto(2010)
	+ wXw World Tag Team Tournament (2015) voitto – yhdessä Zack Sabre Jr.
* **WWE**
	+ WWE/NXT United Kingdom Championship (1 kerta)
	+ WWE Intercontinental Championship (1 kerta)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gunther wrestlindata sivustolla
2. 1 2 3 4 5  WWE:n virallinen sivu Guntherista
3. ↑   wXw:n 16 carat gold tournament 2007
4. ↑   NXT UK WALTER
5. ↑   NXT Takeover New York tulokset
6. ↑   NXT Takeover 36 tulokset
7. ↑   Guntherin Smackdown debyytti
8. ↑   Gunther Intercontinal mestari
**Yleiskansallinen sosialidemokraattinen puolue** (kaz. Жалпыұлттық Социал-Демократиялық Партия; ven. Общенациональная Социал-Демократическая Партия) on kazakstanilainen oppositiopuolue, joka muodostui 10. syyskuuta 2006 Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen pohjalle.  Sitä johti toisen mažiliksen puhemies Žarmahan Tujakbai. Vaikka puolueeseen siirtyi henkilöitä toisesta puolueesta liikemies Bulat Abilovin johdolla toukokuussa 2007, se ei menestynyt valtiopäivävaaleissa. 

Sillä on ollut tarkkailijajäsenyys sosialistisessa internationaalissa vuodesta 2012, mutta joka ei toistaiseksi ole valtiopäivien alahuoneen, mažilisin, vaaleissa 7%:n äänikynnyksen vuoksi saanut valtiopäiväpaikkoja. Puolue on perustettu 10. syyskuuta 2006, ja rekisteröity 25. tammikuuta 2007. Sillä on toimipaikkoja eri alueilla sekä Astanan ja Almatyn hallinnollisesti aluetasoisissa kaupungeissa.

7. elokuuta 2006 Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen pohjalta järjestettiin aloiteryhmän kansalaisten toimesta kokous  *Yleiskansallisen sosialidemokraattisen puolueen* perustamisesta, jossa päätettiin Yleiskansallinen sosialidemokraattinen puolueen perustamisen järjestelykomitean muodostamisesta. Kokouksessa keskusteltiin puolueohjelman pääasiallisesta sisällöstä sekä perustettavan puolueen päämääristä ja tehtävistä perustavaa kokousta varten. Järjestelykomitean johtajana toimi Žarmahan Tulkbai. Alueellisia järjestelykomiteoita johtivat Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen paikalliset johtajat. .

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Интернет-газета "Zona.kz": Образован оргкомитет по созданию Общенациональной социал-демократической партии (ОСДП) *zonakz.net*. Viitattu 29 июня 2008.

  

Yleiskansallinen sosialidemokraattinen puolue
Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta –2006 | Yleiskansallinen sosialidemokraattinen puolue –2006 | Kazakstanin demokraattinen puolue Azat 2006–2009
**Sisu E13TP 8×8** on Sisu Defence Oy:n valmistama panssaroitu maastokuorma-auto. Sen edeltäjä oli Sisu E11T 8×8. Sisu E13TP on kokonaan uudelleen suunniteltu ajoneuvo ja verrattuna edeltäjäänsä sen panssarointi on parempi. Ohjaamo ja alusta ovat aina miina-suojattuja ja lisäksi ohjaamo on ilmatiivis ja näin ollen voidaan varustaa NBC-suojauksella. Kokonsa puolesta Sisu E13TP voidaan kuljettaa myös C-130 Hercules kuljetuslentokoneella.

Teknisiä tietoja
----------------

### Moottori

Sisu E13TP 8×8:n moottorina on iskutilavuudeltaan 13-litrainen Caterpillar-dieselmoottori. Sen teho on 330 kW ja vääntömomentti 2 100 Nm.

### Voimansiirto

Vaihteistona on Allison HD 4500SP -automaattivaihteisto. Se on yhdistetty VG 2000/300 -jakovaihteistoon. Ajoneuvossa on myös maasto-ominaisuuksia parantamassa tasauspyörästön lukot.

Maasto-ominaisuudet
-------------------

E13TP on rakennettu maastokuorma-autoksi joten sillä on hyvät maasto-ominaisuudet: 

* Maavara on 0,38 metriä.
* Lähestymiskulma on 33°.
* Jättökulma on 39°.

Varusteet
---------

Sisu E13TP 8×8:n varusteisiin kuuluu vaihtoehtoisesti joko vaihtokorilaiteet, merikontin käsittelylaitteet tai kuormausnosturi. Suomen puolustusvoimien autoissa on lisäksi Brevinin valmistama hydraulinen 150 kilonewtonin vinssi

Tilaukset
---------

### Liettua

Liettua tilasi vuonna 2005 24 Sisu E13TP -maastokuorma-autoa. Nämä toimitettiin 2007-2009.

### Suomi

Toukokuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 60 autoa. Ne toimitettiin toukokuussa 2010. Näistä autoista 40 jää armeijan käyttöön ja loput 20 Suomen nopean toiminnan joukkojen käyttöön. Niitä tullaan käyttämään kansainvälisissä kriisioperaatioissa.

Huhtikuussa 2009 Suomen puolustusvoimat tilasi 12 Sisu E13TP -ajoneuvoa jotka toimitetaan vuonna 2014, yhdessä 68 muun Sisu-ajoneuvon kanssa. Näitä kahtatoista ajoneuvoa tullan käyttämään keskipitkän matkan ilmatorjuntatutkien alustoina.

Lisäksi Sisu Defence Oy odottaa tilauksia kahdesta samanlaisesta tutka-ajoneuvosta Viron puolustusvoimilta.

Lähteet
-------

1. ↑  SISU 8x8 *sisuauto.com*. SISU Defence. Viitattu 29.11.2012 (korjattu linkki 9.3.2021). (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Suojattu maastokuorma-auto SISU E13TP 8x8 *puolustusvoimat.fi*.  13.8.2012. Suomen puolustusvoimat. Viitattu 29.11.2012. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  army-technology.com SISU 8x8 Military Truck, Finland army-technology.com. Viitattu 29.11.2012. (englanniksi)
Galina Kuzmenko.
**Agafja "Galina" Andrejevna Kuzmenko** (ukr. Галина Андріївна Кузьменко, 9. tammikuuta 1897 Kiova - 23. maaliskuuta 1978 Džambul) oli ukrainalainen opettaja, feministi ja anarkisti, joka Venäjän sisällissodan aikana oli yksi anarkistisen mahnolaisen liikkeen johtohahmoista. Hänen puolisonsa oli Nestor Mahno.

Elämä
-----

Rautatieläisen perheeseen syntynyt Kuzmenko valmistui opettajaksi vuonna 1916, jonka jälkeen hän työskenteli Huljaipolessa historian- ja äidinkielenopettajana. Keväällä 1919 Kuzmenko tutustui Nestor Mahnoon, jonka kanssa hän avioitui vielä samana kesänä. Guzmenkosta tuli vallankumouksellisten mahnolaisten johtavia hahmoja. Guzmenko ajoi naisten oikeuksia, jonka ohella hän organisoi koululaitosta vallankumouksellisten hallussa olleilla alueilla ja vastasi sanomalehtien julkaisusta yhdessä Volinin kanssa. Guzmenko taisteli myös Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan riveissä konekivääriampujana.

Mahnolaisten kärsittyä tappioita sekä bolshevikeille että valkoiselle armeijalle Mahno ja Guzmenko pakenivat elokuussa 1921 Romanian kautta Puolaan, jossa he joutuivat internoiduksi ja lopulta lyhyeksi aikaa vankilaan syytettynä kapinan lietsomisesta Itä-Galitsiassa. Vankeusaikanaan Guzman synnytti pariskunnan tyttären Elena Mikhnenkon (1922-1993). Erinäisten vaiheiden jälkeen he päätyivät lopulta Gdanskiin. Vuonna 1924 Guzmenko pääsi muuttamaan Volinin apulaisena Pariisiin, jonne tämä oli kutsuttu kirjoittamaan Venäjän vallankumousta käsittelevää historiikkia. Mahno seurasi puolisoaan vuonna 1925, mutta pariskunta erosi jo pari vuotta myöhemmin.

Toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan miehitettyä Ranskan Guzmenko joutui pakkotyöhön Berliiniin. Kun puna-armeijan valtasi kaupungin toukokuussa 1945 NKVD pidätti Guzmanin ja hänet siirrettiin Kiovaan. Vuonna 1946 hän sai kymmenen vuoden pakkotyörangaistuksen sisällissodan aikaisesta vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä. Guzman kärsi tuomionsa Mordvan neuvostotasavallassa. Vapauduttuaan Guzmenko muutti tyttärensä kanssa Kazakstaniin Džambulin kaupunkiin, jossa hän työskenteli puuvillatehtaalla ja kuoli 81-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Litvinov, V. N.: An unsolved mystery: the "diary of Makhno's wife" – V.N. Litvinov  22.4.2014. Libcom. Viitattu 24.2.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Statsenko, Aleksei: «Матушка Галина»: последняя жена Нестора Махно  10.1.2020. Rossija segodnja. Viitattu 24.2.2023. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Galina Kuzmenko** Wikimedia Commonsissa
Ritarikunnan ketju
**Etelän ristin ritarikunta** (port. *Ordem Nacional do Cruzeiro do Sul*) on brasilialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1. joulukuuta 1822 keisari Pedro I:n kruunajaisten muistoksi. Aluksi ritarikunnassa oli neljä luokkaa. Sitä jaettiin sekä Brasilian kansalaisille että ulkomaalaisillekin. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1891 Brasilian keisarikunnan mukana. Presidentti Getúlio Vargas perusti ritarikunnan uudestaan vuonna 1932.

Vuodesta 1932 lähtien kunniamerkkiä on jaettu ulkomaalaisille tunnustuksena diplomatian, sotilasansioiden ja muiden ansioiden saralla.

Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:

* suurketju
* suurristi
* suurupseeri
* komentaja
* upseeri
* ritari

Lähteet
-------

1. ↑  Imperial Order of the Cross *wawards.org*. Viitattu 26.2.2023.
2. ↑  National Order of the Southern Cross *Ministério das Relações Exteriores*. Viitattu 26.2.2023. (englanniksi)
3. 1 2  ODM of the Federative Republic of Brazil: National Order of the Southern Cross *medals.org.uk*. Viitattu 26.2.2023. (englanniksi)
Akatemian rakennus Kiovassa Arkkitehti Horodeckin kadulla.
**Ukrainan Pjotr Tšaikovskin kansallinen musiikkiakatemia** (ukr. Національна музична академія України ім. П. Чайковського), aiemmin **Kiovan konservatorio**, on musiikkikorkeakoulu Ukrainassa Kiovassa.

Akatemian juuret ovat 1868 perustetussa musiikkikoulussa, joka muutettiin 1913 Kiovan konservatorioksi. Konservatorio muuttui 1925 musiikkitehnikumiksi. Konservatorio muuttui 1995 musiikkiakatemiaksi ja sai samalla nykyisen nimensä.

Akatemia on Ukrainan suurin musiikkioppilaitos ja musiikin tutkimuskeskus. Se jakautuu neljään osastoon: musiikin ja säveltämisen historia ja teoria, piano, vokaalimusiikki ja orkesterinjohtaminen sekä neljäntenä orkesteri. Opiskelijoita on yli tuhat. Opettajina on toiminut merkittäviä ukrainalaisia musiikintutkijoita ja säveltäjiä, esimerkiksi Lev Revutskyi, Borys Ljatošynskyi, Pylyp Kozytskyi, Myh'ailo Verykivskyi, Andri Štoharenko, Ivan Patoržynskyi, ja Kostjantyn Dankevytš. Opiskelijoista on tullut tunnettuja muusikkoja ja säveltäjiä: Heorhi Maiboroda, Platon Maiboroda, Dmytro Hnatjuk, Jevhenija Mirošnytšenko, Valentyn Sylvestrov, Leonid Hrabovskyi, Jevhen Stankovytš, Mykola Kondratjuk, Arkadi Filipenko, Oleksandr Bilaš ja Vitali Kyreiko.

Johtajat ja rehtorit
--------------------

* Volodymyr Puh'alskyi (1913)
* Reinhold Glière (1914–1920)

...
* Abram Lufer (1934–1941 ja 1944–1948)
* Oleksander Klimov (1948–1954)
* Andri Štoharenko (1954–1968)
* Ivan Ljašenko (1968–1974)
* Mykola Kondratjuk (1974–1983)
* Oleh Tymošenko (1983–2004)
* Volodymyr Rožok (2004–).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  National Music Academy of Ukraine *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  päivitetty 2013.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ukrainan kansallinen musiikkiakatemia** Wikimedia Commonsissa
**Jevhen Marusiak** (ukr. Євген Марусяк, s. 16. maaliskuuta 2000 Kryvorivnja) on ukrainalainen mäkihyppääjä.

Marusiak kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zakopanessa helmikuussa 2021 sijoittuen 49:nneksi. Ensimmäiset maailmacupin pisteensä hän sai oltuaan 26:s Kulmin lentomäessä tammikuussa 2023. Se on myös hänen paras sijoituksensa.

Marusiak on osallistunut nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin kolme kertaa ilman mainittavaa menestystä. Vuonna 2016 hän sijoittui normaalimäessä 49:nneksi ja seuraavana vuonna 56:nneksi. Vuonna 2019 hän oli normaalimäessä 52:s. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2017 Marusiak oli normaalimäessä 21:s.

Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Marusiak sijoittui suurmäessä 39:nneksi ja joukkuemäessä 13:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäessä 47:s ja suurmäessä 50:s. Planican MM-kilpailuissa 2023 Marusiak sijoittui normaalimäessä 17:nneksi, sekajoukkuemäessä 15:nneksi ja suurmäessä 27:nneksi.

Continental Cupissa Marusiakilla on yksi voitto Klingenthalista helmikuulta 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jevhen Marusiak Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Chisholm v. Georgia** vuodelta 1793, pidetään ensimmäisenä Yhdysvaltain korkeimman oikeuden merkittävänä päätöksenä. Oikeustapauksessa 1792 Etelä-Carolinan kansalaisen Alexander Chisholmin kuolinpesän toimeenpanijat haastoivat Georgian osavaltion korkeimpaan oikeuteen perintöasiassa. Korkein oikeus päätti asian kantajan puolesta perustuslain III artiklan 2 jaksoon viitaten.

Tämä päätös kuitenkin kumottiin Georgian aloitteesta vuonna 1795 Yhdysvaltain perustuslain 11. lisäyksellä. Perustuslain 11. lisäys takaa osavaltioiden immuniteetin toisten osavaltioiden kansalaisten sekä osavaltion ulkopuolella asuvien ulkomaalaisten haasteilta.

Lähteet
-------

1. ↑  The People or the State?
2. ↑  Britannica; Chisholm v. Georgia
3. ↑  Helo, Ari: *Yhdysvaltain demokratian synty*, s. 258. Gaudeamus, 2014. ISBN 978-952-495-322-1.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Chisholm v. Georgia
Bolesławiec on kaupunki, joka sijaitsee Bobr-joen varrella Lounais-Puolassa Ala-Sleesian voivodikunnassa. Kaupunki tunnetaan erityisesti keramiiikanvalmistuksestaan, jota on harjoitettu kaupungissa jo satojen vuosien ajan. Kesäkuussa 2021 kaupungin väkiluku oli 38 280.

Bolesławiecin historia ulottuu aina 1200-luvulle asti, ja kaupunki vietti 750-vuotisjuhliaan vuonna 2001. Nimi Bolesławiec on johdettu Sleesian herttuasta Bolesław I Pitkästä. Kaupunki kuului Sleesian, Legnican ja Jaworin herttuakuntiin vuoteen 1392 asti. Vuoden 1241 mongolien hyökkäyksen jälkeen muurien ympäröimä kaupunki alkoi muotoutua. Jaworin herttuakunnan hajoamisen jälkeen kaupunki liitettiin Böömin kuningaskuntaan. Myöhemmin Bolesławiecista tuli tärkeä protestanttisen uskonpuhdistuksen keskus. Kenraali Lennart Torstenssonin johtamat ruotsalaiset joukot ryöstivät ja tuhosivat kaupungin kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1642, ja vuonna 1742 kaupunki ja suurin osa Sleesiaa joutuivat osaksi laajentuvaa Preussin kuningaskuntaa. Toisessa maailmansodassa suuri osa kaupungista raunioitui, kun puna-armeija valloitti sen 12. helmikuuta 1945. Sodan jälkeen kaupunki liitettiin Puolan tasavaltaan.

Bolesławiecin keramiikanvalmistus on tärkeä osa kaupungin historiaa ja kulttuuria. Bolesławiecin keramiikka on kuuluisaa ympäri maailman, ja monet ihmiset tulevat Bolesławieciin nimenomaan ostamaan keramiikkaa. Arkeologisten todisteiden mukaan elinkeinoa on harjoitettu kaupungissa jo 700-luvulla.
**Phantasy Star** on Segan julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna 1987 Sega Master Systemille.

Pelissä on monia roolipelien lajityypille ominaisia piirteitä pelimekaniikassa.

Kehitys
-------

*Phantasy Star* yhdisti tieteisfiktiota ja fantasiaa ja loi oman identiteetin aikana, jolloin *Dragon Questin* kaltaisten pelien julkaiseminen oli yleistä. Pelin kehitys alkoi 1986 ja 1987 taitteessa aikana jolloin roolipelit alkoivat nousta suosituiksi Japanissa. Peliä varten kerättiin ideoita R&D2-osaston työntekijöiltä, jolloin Chieko Aoki esitti suunnitelman josta myöhemmin tuli *Phantasy Star*. Pelin kehitystä varten koottiin ryhmä, johon kuuluivat Kotaro Hayashida, Rieko Kodama, Tokuhiko Uwabo ja Yuji Naka.

Lähteet
-------

1. ↑  Phantasy Star *mobygames.com*. Viitattu 8.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Hugo Provost: Phantasy Star *hardcoregaming101.net*.  10.5.2019. Viitattu 22.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Phantasy Star I* MobyGamesissa (englanniksi)
Von Hagen (edessä) ja Peter Yorck von Wartenburg natsien kansantuomioistuimessa
**Albrecht von Hagen** (11. maaliskuuta 1904 Langen, Pommeri – 8. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen lakimies ja upseeri, joka osallistui natsihallinnon vastaiseen heinäkuun 20. päivän salaliittoon.

Hagen opiskeli asianajajaksi Heidelbergissä. Vuonna 1935 hän meni vapaaehtoisena upseerikoulutukseen, joten toisen maailmansodan sytyttyä hänet kutsuttiin asepalvelukseen reservinupseerina. Hän tutustui Claus von Stauffenbergiin Pohjois-Afrikan taistelujen aikana. Stauffenberg suostutteli Hagenin liittymään natsien vastaiseen salaliittoon.

Keväällä 1944 Hagen ja Joachim Kuhn hankkivat räjähteen, josta tehtiin pommi Adolf Hitlerin salamurhaa varten. Pommi toimitettiin kenraalimajuri Hellmuth Stieffin välityksellä Stauffenbergille, joka räjäytti pommin 20. heinäkuuta 1944 Hitlerin Itä-Preussin päämajassa Sudenpesässä. Hitler jäi kuitenkin henkiin ja salaliittolaisten vallankaappausyritys epäonnistui.

Monien muiden salaliittolaisten lailla Hagen tuomittiin natsien kansantuomioistuimessa Volksgerichtshofissa kuolemaan ja hänet hirtettiin Plötzenseen vankilassa Berliinissä 8. elokuuta 1944.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Bungalow-tyyppinen talo Yhdysvaltain Texasissa.
**Bungalow** tarkoittaa yleensä yksi- tai puolitoistakerroksista pientaloa, jossa on yksi tai useampi katettu veranta. Bungalowilla on kuitenkin muitakin merkityksiä eri maiden rakennuskulttuureissa.

Bungalow-termi syntyi Intiassa. Se tulee gudžaratin kielen sanasta *baṅgalo*, joka puolestaan tulee hindin sanasta *baṅglā*, joka tarkoittaa Bengalia. Bungalow tarkoitti siis alun perin "Bengalin alueen tyylistä taloa". Bengalissa talot olivat perinteisesti pieniä yksikerroksisia erillistaloja, joissa laaja varjoisa veranta saattoi ympäröidä koko talon.

Ison-Britannian siirtomaavallan aikana bungalowiksi alettiin kutsua ensin Englannin Itä-Intian kauppakomppanian merimiesten vaatimattomia asumuksia Intiassa, sitten siirtomaahallinnon brittien tilavia virkataloja. Jälkimmäisessä merkityksessä bungalow tuli tunnetuksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa, jossa bungaloweiksi alettiin kutsua 1800-luvun lopulla maaseudulle tai esikaupunkeihin rakennettuja taloja, jotka edustivat arts and crafts- tai muuta maalaistyyliä. Myöhemmin rakennusliikkeet alkoivat käyttää bungalow-termiä myös pienemmistä taloista.

Australiassa bungalow-talotyypistä isoine verantoineen tuli suosittu ensimmäisen maailmansodan jälkeen nimellä California Bungalow. Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa bungalow tarkoittaa nykyisin yleensä yksikerroksista pinta-alaltaan melko vaatimatonta pientaloa, tai puolitoistakerroksista taloa jonka kattolaipioihin on sijoitettu lanternityyppiset kattoikkunat.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bungalow**.
1. ↑  *Oxford English Dictionary*, "bungalow"; Online Etymology Dictionary
2. ↑  Bartleby.com
3. ↑  *Oxford English Dictionary*

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bungalow
Olesnica on kaupunki Sleesiassa, Lounais-Puolassa. Se on tunnettu kauniista arkkitehtuuristaan, historiallisesta linnoituksestaan ​​ja viehättävästä ilmapiiristään. Olesnica on myös yksi Sleesian vanhimmista kaupungeista ja sen historia ulottuu yli 800 vuoden taakse.

Olesnican historia on monivaiheinen. Kaupunki oli alunperin osa Böömin kuningaskuntaa, kunnes se siirtyi Puolan hallintaan vuonna 1335. Myöhemmin aluetta ovat hallinneet muun muassa Preussi ja Itävalta. Olesnican linnoitus rakennettiin 1300-luvulla ja siitä tuli tärkeä strateginen tukikohta, joka suojeli kaupunkia hyökkäyksiltä. Nykyään linnoitus on yksi Olesnican suosituimmista nähtävyyksistä ja siellä järjestetään usein kulttuuritapahtumia.

Olesnican kauniita rakennuksia ja historiallista arkkitehtuuria voi ihailla ympäri kaupunkia. Kaupunki on täynnä kauniita kirkkoja ja muita uskonnollisia rakennuksia, jotka heijastavat sen rikasta kulttuurihistoriaa. Olesnican keskusta-alueella on monia kauniita puistoja, jotka ovat erityisen suosittuja paikallisten asukkaiden ja matkailijoiden keskuudessa. Kaupunki on myös täynnä kauniita katuja ja kapeita kujia, jotka kutsuvat kävelyretkille.

Olesnica on myös suosittu matkailukohde, joka tarjoaa monia aktiviteetteja ja elämyksiä matkailijoille. Olesnican ympärillä on myös kauniita metsäalueita ja kävelypolkuja, jotka houkuttelevat ulkoilijoita ja luonnonystäviä.
**FC Lantana** on entinen virolainen jalkapalloseura. Se pelasi maan pääsarjassa Meistriliigassa vuosina 1994–1999, voittaen Viron mestaruuden kahdesti.

Seura sai alkunsa vuonna 1994, kun virolaisen jalkapalloilijan Sergei Belovin perhe hankki omistukseensa tallinnalaisen FC Nikolin. Ensimmäisenä kautenaan se pelasi Meistriliigassa huonekalutehtaan mukaan nimetyllä sponsorinimellä FC Lantana/Marlekor ja sijoittui toiseksi. Kahtena seuraavana kautena seura voitti Viron mestaruuden. 

Viron cupin finaaliin Lantana selvisi kolmesti, häviten kuitenkin kaikki finaalit. Viron supercupin seura voitti kaudella 1997/1998, jolloin se kukisti finaalissa edellisen kauden mestarijoukkueen Sadamin. Lantana pelasi Meistriliigassa vielä 1999, jonka jälkeen seura lopetti toimintansa.

Eurocupeissa Lantana esiintyi viidesti. Syksyllä 1997 se kohtasi Mestarien liigan ensimmäisellä karsintakierroksella porilaisen FC Jazzin. Seuran paras eurocup-menestys tuli kaudella 1996/1997, jolloin Lantana eteni UEFA-cupin toiselle karsintakierrokselle.

Vaikka Lantana oli koko toimintansa ajan Viron kärkijoukkueita, se ei saanut yhtään pelaajaansa Viron jalkapallomaajoukkueeseen. Tämä johtui siitä, että suurin osa seuran pelaajista kuului etniseltä taustaltaan Viron venäläisiin, eivätkä olleet FIFA:n sääntöjen mukaan edustuskelpoisia maajoukkueessa.

Saavutukset
-----------

* Viron mestari: 1996, 1997
* Viron supercupin voittaja: 1997/1998

Sijoitukset Meistriliigassa
---------------------------

* 1994/1995: 2.
* 1995/1996: 1.
* 1996/1997: 1.
* 1997/1998: 3.
* 1998: 3.
* 1999: 6.

Lantana Eurocupeissa
--------------------

| Kausi | Cup | Kierros | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995/96 | Cup-voittajien cup | 1.karsintakierros | Latvia DAG Liepaja | 0–3, 0–0 |
| 1996/97 | UEFA-cup | 1.karsintakierros | Islanti ÍB Vestmannaeyja | 2–1, 0–0 |
|  |  | 2.karsintakierros | Sveitsi FC Aarau | 0–4, 2–0 |
| 1997–98 | Mestarien liiga | 1.karsintakierros | Suomi FC Jazz | 0–1, 0–2 |
| 1998/99 | Cup-voittajien cup | 1.karsintakierros | Skotlanti Heart of Midlothian | 0–1, 0–5 |
| 1999/00 | UEFA-cup | 1.karsintakierros | Georgia Torpedo Kutaisi | 0–5, 2–4 |

Entisiä pelaajia
----------------

* Viro Andrei Borissov
* Viro Urmas Hepner
* Viro Artur Kotenko
* Viro Pavel Londak

Lähteet
-------

* RSSSF, Domestic league history

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:FC Lantana Tallinn
**Slovenský rajin kansallispuisto** on Slovakiassa sijaitseva kansallispuisto. Puistossa virtaava Hornádjoki menee läpi useista kanjoneista, joista yksi syvimmistä on Prielom Hornádu. Alueella on myös Suchá Belán rotko ja paikoin kalkkikivikallioita, joiden yhteydessä on myös vesiputouksia. Puiston alueella sijaitsevat Matala-Tatravuoret ja Malmivuoret ja jossakin on kalliomaastossa olevia näköalapaikkoja, kuten Tomášovskýn ja Havrania Skalan näköalapaikat. Korkein kohta puiston alueella on vuoren huippu nimeltä Predná Holá, joka on 1545 metriä korkea. Alueella sijaitsee myös Dučan kukkula, jonka pohjoispuolella sijaitsevan Dobšinán kylän kautta pääsee maanalaisiin karstiluoliin. Karstiluolastosta löytyy Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Dobšinskán jääluola. Puiston alueella on metsää, missä kasvaa kuusia, mäntyjä, pyökkejä ja pihtoja. Alueella elää villisikoja, villikissoja ja susia ja joskus esiintyy perhosista punatäpläsinisiipiä. Alueella esiintyviin petolintuihin lukeutuu aavikkohaukka.

Lähteet
-------

1. ↑  Justin Kavanagh: "Slovenský raj", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 194. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.
Archibald Campbell, Argyllin ensimmäinen markiisi.
**Archibald Campbell, Argyllin ensimmäinen markiisi**, (1607 – 27. toukokuuta 1661) oli skotlantilainen aatelinen ja Campbellin klaanin päällikkö. Hän johti Skotlannin de facto hallitusta sekä Skottipresbyteerien liittoa 1640-luvulla ja 1650-luvun alussa. Hänen päävastustajiinsa lukeutui rojalistinen kenraali James Graham.

1600-luvulla eläneen teologi Robert Baillien mukaan Archibald Campbell (aatelisnimeltään Argyll) oli Skotlannin toiseksi vaikutusvaltaisin henkilö kuninkaan jälkeen. Vuonna 1640 hänelle myönnettiin niin sanottu "tulen ja miekan toimivalta" (engl. *commission of fire and sword*), jonka avulla hän kukisti skotlantilaisten rojalistien vastarinnan. Silloin poltettiin "Bonnie House of Airlie" eli Airlien linna, joka sijaitsi hieman Dundeesta pohjoiseen.

Vuonna 1645 Argyll vetäytyi Loch Linnhen poukamaan, koska hän oli loukannut olkapäänsä pudottuaan hevosen selästä. Rojalistit hyökkäsivät hänen joukkojaan vastaan, ja hän näki poukamaan ankkuroidulta alukselta, kuinka 1 500 Campbelliä kaatui.

Tammikuussa 1649 Englannin parlamentti perusti ad hoc -tuomioistuimen kuningas Kaarle I:n tuomitsemiseksi. Skotlantilaiset kauhistuivat kuninkaan mestausta ja kutsuivat Kaarle II:n luokseen. Kaarle II kruunattiin kuninkaaksi Sconessa vuonna 1651. Kruunun laski kuninkaan päähän Argyll.

Englannin restauraation alettua Argyll vangittiin, mutta häntä ei katsottu osalliseksi Kaarle I:n mestaukseen. Hänen kirjeenvaihtonsa George Monckin kanssa kuitenkin paljasti yhteydenpidon Oliver Cromwellin hallintoon, ja hänet päätettiin teloittaa. Tuomio pantiin täytäntöön skotlantilaisella neitsyellä, joka on giljotiinin kaltainen teloitusväline.

Argyllille pystytettiin muistomerkki St Gilesin katedraaliin vuonna 1895. Hänen puheitaan on julkaistu kokoelmassa *Harleian Miscellany*. Kokoelmaan sisältyy hänen viimeinen puheensa, jonka hän piti mestauslavalla hetkeä ennen kuolemaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  1911 Encyclopedia Britannica, Wikisource
2. ↑  Battle of Inverlochy, 1645 *BCW Project*. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  1911 Encyclopedia Britannica, Wikisource
4. ↑  Oldys, William & Malham, John: *The Harleian miscellany; or, A collection of scarce, curious, and entertaining pamphlets and tracts, as well in manuscript as in print : found in the late Earl of Oxford's library; interspersed with historical, political, and critical notes*, s. 110–112. The Speech of the late Marquiss of Argyll upon the Scaffold, May 27, 1661. Being a true and perfect Copy. Lontoo: Robert Dutton, 1808–1811. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Archibald Campbell, 1st Marquis of Argyll, c.1607-61 BCW Project.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
	+ 2
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |

 |
Archibald James Campbell vuonna 1916.**Archibald James Campbell** (18. helmikuuta 1853 Fitzroy, Victoria – 11. syyskuuta 1929 Box Hill, Victoria) oli australialainen lintuharrastaja ja tullimies.

Hänen isänsä oli Archibald Campbell ja äitinsä Catherine Pinkerton, jotka molemmat tulivat Australiaan Glasgow’sta 1840. Hän opiskeli yksityiskoulussa Melbournessa ja siirtyi Victorian osavaltion palvelukseen 1869. Eläkkeelle hän jäi 1914 liittovaltion tullilaitoksesta.

Campbell oli Royal Australasian Ornithologists Unionin (RAOU) perustajajäsen 1901. Hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1909 ja 1928 ja toimitti yhdistyksen *The Emu* -lehteä useita vuosia. Hän oli perustamassa myös kahta muuta lintuharrastajien yhdistystä, Victorian Wattle Clubia (1899) ja Bird Observers Clubia (1905). Hän toimi aktiivisesti myös Field Naturalists Club of Victoria -nimisessä luontoharrastajien yhdistyksessä. Hän kirjoitti runsaasti lintuaiheisia artikkeleita *Australasian*-lehteen.

11. maaliskuuta 1879 hänet vihittiin opettaja Elizabeth Melrose Andersonin kanssa, joka kuoli 1915. Heillä oli viisi lasta. Hänen toinen vaimonsa oli sairaanhoitaja Blanche Ida Rose Duncan, vihitty 27. maaliskuuta 1916. Tästä liitosta syntyi yksi poika.

Hän toimi aktiivisesti myös presbyteerikirkossa ja lauloi tenorina Toorak Presbyterian Churchin kirkkokuorossa. Hänet on haudattu St Kildan hautausmaalle.

Campbell nimesi pikkuemumalurin (*Stipiturus ruficeps*) vuonna 1899.

Teokset
-------

* *Nests and Eggs of Australian Birds*. Melbourne 1900.
* *Golden wattle, our national floral emblem: being a particularly unique series of photo-pictures of wattles, or Australian acacias, in full flower (with the introduction of a figure for idealistic purposes), and some scenes of wattle wilds, together with descriptive letters*. Melbourne 1921.

Lähteet
-------

1. ↑  Campbell, Archibald James (1853 - 1929) *Encyclopedia of Australian Science and Innovation*.  20 October 1993. Viitattu 9.9.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ADB
* ANBG

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Archibald Viktor Ramsay** (14. marraskuuta 1847 Kuopio – 6. maaliskuuta 1907 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Ramsayn vanhemmat olivat kuvernööri, eversti Gustaf Adolf Ramsay ja Vendla Gustava von Essen ja puoliso vuodesta 1888 vapaaherratar Alexandra Anna Maria von Kothen. Kenraalit Arthur Rickhard Ramsay, Gustaf Adolf Ramsay ja Allan Georg Ramsay olivat hänen veljiään. Archibald Viktor Ramsay opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1858–1860, minkä jälkeen hänet otettiin oppilaaksi Haminan kadettikouluun. Sieltä hän siirtyi H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin 1866. Hänet ylennettiin kamaripaašiksi 1867 ja määrättiin koulusta 1868 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Ramsay ylennettiin aliluutnantiksi 1872 ja luutnantiksi 1876. Rykmenttinsä mukana hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja yleni sodan jälkeen syyskuussa 1878 alikapteeniksi. Kapteeniksi Ramsay ylennettiin 1887, jolloin hänet määrättiin komppanianpäälliköksi Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Everstiksi hänet ylennettiin 1892, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina huhtikuussa 1897. Ramsay edusti aatelissukuaan valtiopäivillä 1897 ja 1900.

Lähteet
-------

1. 1 2  Archibald Viktor Ramsay *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.4.2020.
**Goldy McJohn** (synt. **John Raymond Goadsby**; 2. toukokuuta 1945 Toronto – 1. elokuuta 2017) oli kanadalainen kosketinsoittaja, joka soitti Steppenwolf-yhtyeessä.

McJohn oli kosketinsoittajana The Sparrows -yhtyeessä, josta tuli vuonna 1967 Steppenwolf. McJohnin urut olivat yhtyeen soundissa yksi päätekijöistä. McJohn oli mukana Steppenwolfissa vuoteen 1974, jolloin laulaja-kitaristi John Kay erotti hänet. Vuonna 1977 hän perusti Steppenwolfin uudelleen Nick St. Nicholasin ja Kent Henryn kanssa, mutta vuonna 1980 John Kay nosti oikeusjutun Steppenwolf-nimen käytöstä ja lopetti yhtyeen. Sittemmin McJohn oli pääasiassa soolouralla.

Lähteet
-------

1. ↑  Gallucci, Michael: Goldy McJohn, Original Steppenwolf Keyboardist, Dies at 72 *Ultimate Classic Rock*.  3.8.2017. Viitattu 4.8.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Golden Sands Halt** oli yksityinen seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä St. Mary's Bayssä, Kentin kreivikunnassa Englannissa.

Seisake avattiin liikenteelle 21 vuotta rautatien perustamisen jälkeen kesällä 1948. Tuolloin Englannin eteläinen rannikko eli toisen maailmansodan jälkeistä kesämatkailun kukoistusaikaa, ja läheinen Maddieson's Golden Sandsin lomakylä näki rautatien yhtenä keinona viihdyttää asiakkaitaan. Junat pysähtyivät seisakkeella tarvittaessa. Ajan myötä Golden Sandsin lomakylä kehittyi huolimatta siitä, että brittien lomailukulttuuri muuttui vuosikymmenten saatossa.

1980-luvun alkupuolella seisakkeen käyttäjämäärät vähenivät jyrkästi, ja suurelta osin ainoat seisakkeella pysähtyvät junat olivat tilausjunia. 1980-luvun lopulla radan lomakylän puolta alettiin käyttää lomakylän johtajan omistuksessa olevien vanhojen paloautojen säilytysalueena. 1990-luvulla lomakylä vaihtoi omistajaa, jolloin seisakkeen käyttäjämäärät lähtivät jälleen kasvuun. Uusi omistaja myös nimesi lomakylän uudelleen, jolloin seisakkeen nimeksi tuli Reunion Halt.

Lomakylä sulki ovensa myöhemmin 1990-luvulla, ja samalla myös seisake lakkautettiin. Seisakkeen alkuperäinen asemarakennus on edelleen olemassa.
**Mary Margaret O'Hara** (s. 1950-luvun lopulla) on kanadalainen laulaja, laulunkirjoittaja ja näyttelijä. Hän syntyi irlantilaiskatolilaiset juuret omaavaan perheeseen Torontossa, ja samaan perheeseen kuuluu myös näyttelijä Catherine O'Hara.

Mary Margaret O'Hara tunnetaan parhaiten albumistaan *Miss America*, jonka Virgin Records julkaisi vuonna 1988. Levynteko oli useiden tuottajien kanssa tapahtunut pitkä prosessi: albumi oli valmis jo vuonna 1984, mutta Virgin ei ollut tyytyväinen. Osa siitä äänitettiin lopulta uudelleen lopullista julkaisua varten.

Miss Americaa on pidetty poikkeuksellisena levynä, jolla on monia epätavallisia laulu- ja soitinratkaisuja, balladeja ja rosoisia reunoja. O'Haralla onkin sen pohjalta kulttisuosiota. Hän ei kuitenkaan ole koskaan tehnyt varsinaista kakkosalbumia. Omien sanojensa mukaan: vaikka hänellä onkin ideoita, niin jokin estää.

O'Hara julkaisi vuonna 2001 albumin nimeltään *Apartment Hunting*, joka oli samannimisen elokuvan soundtrack, ja jolla on muutama *Miss America* -albumin tyylinen kappale. Hän myös näytteli tässä elokuvassa. Hän on jatkanut satunnaisia esiintymisiään konserteissa ja festivaaleilla, viimeksi Le Guess Who? -festivaaleilla Alankomaissa vuonna 2017.

### Diskografia

* *Miss America* (albumi, 1988)
* *Christmas* (EP, 1991)
* *Apartment Hunting* (albumi, 2001)
* *This Is What I Want* (single, 2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Mary Margaret O'Hara Biography *thegreatrockbible.com*. Viitattu 7. marraskuuta 2019.
2. ↑  Graeme Thomson: Cult heroes: Mary Margaret O'Hara – the genius for whom one album was enough *The Guardian*.  19.4.2016. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Graeme Thomson: Cult heroes: Mary Margaret O'Hara – the genius for whom one album was enough *The Guardian*.  19.4.2016. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Chris Willman: The Eccentricities of 'Miss America' *Los Angeles Times*.  6.5.1990. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Jude Rogers: Christmas wishes from Canada's psychic singer-songwriter *The Guardian*.  5.12.2008. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Le Guess Who? *leguesswho.com*. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
**FIA Formula Two Championship** oli FIA:n Formula 2 -luokan autojen kilpasarja vuosina 2009-2012.

Historia
--------

Vuonna 2008 Kansainvälinen autoliitto (FIA) ilmoitti Formula 2:n aloittamisesta uudelleen kaudesta 2009 alkaen. Sarjan tarkoitus oli toimi edullisena askeleena kehittää kuljettajia Formula 1 -sarjaan. 
Sopimuksen autojen toimittamisesta voitti Jonathan Palmerin johtama MotorSport Vision -yhtiö (MSV). MSV antoi autojen suunnittelun Williams F1 -tallille ja moottoreiksi valittiin turboahdettu Audin moottori. FIA:n arviona oli, että yhden auton ajattaminen kaudessa maksaisi 200 000 euroa ja että auton suorituskyky olisi jossakin Formula 1:n ja Formula 3:n välillä.

Sarja FIA Formula Two Championship aloitti toimintansa kaudella 2009.
Sarja kilpaili Bernie Ecclestonen hallinnoiman GP2-sarjan kanssa. 

Kauden 2009 kilpailukalenteriin kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua eurooppalaisilla radoilla pääasiassa FIA:n WTCC-sarjan kilpailuviikonloppujen ohella. Jokaisena viikonloppuna ajettiin kaksi noin 110 kilometrin mittaista kilpailua, joiden kymmenelle parhaalle jaettiin mestaruuspisteitä Formula 1:stä tutulla asteikolla 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Sarjan mestarille oli luvassa testi Williamsin Formula 1 -autolla, ja kolmelle parhaalle FIA myönsi F1-luokassa tarvittavan superlisenssin. Kilpailuviikonloppujen lisäksi sarjaan kuului viidet viralliset testit, joista kolmet järjestettiin ennen kauden alkua. Sarjan mestaruuden voitti Andy Soucek. Kautta varjosti kahdeksannessa osakilpailussa tapahtunut onnettomuus, jossa edellisenä päivänä ensimmäisen palkintosijansa saavuttanut Henry Surtees sai surmansa.

Sarja toimi vuoteen 2012 asti. Sarjan promoottori MotorSport Vision päätti, että sarja lopettaa toimintansa eikä kilpaile kaudella 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  World Motor Sport Council - Decisions  25.6.2008.  Arkistoitu. Viitattu 11.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Palmer's MSV wins F2 contract  15.9.2008.  Arkistoitu. Viitattu 11.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Pablo Elizalde: MotorSport Vision cancels Formula 2 championship *autosport.com*.  6.12.2012. Viitattu 11.4.2023. (englanniksi)
**Brazen Abbot** on Suomessa asuvan suomalais-bulgarialaisen kitaristi Nikolo Kotzevin yhtyeprojekti.

Nikolo soitti bulgarialaisessa cover-yhtyeessä, joka kiersi ympäri Eurooppaa 1980-luvun lopulla. Vuonna 1989 Nikolo muutti Maarianhaminaan, Ahvenanmaalle, missä hän tapasi ruotsalaisen Björn Lodinin ja liittyi Lodinin yhtyeeseen nimeltä Baltimoore, joka julkaisi kaksi levyä: *Double Density* (1992) ja *Thought For Food* (1994). Erottuaan bändistä vuonna 1994 hän aloitti oman sooloprojektin Brazen Abbot, johon liittyi pian Rainbow'sta tunnettu Joe Lynn Turner ja Deep Purplen Glenn Hughes.

Brazen Abbot lakkautettiin hetkeksi, kun Kotzev aloitti rock-oopperaprojektinsa ranskalaisesta profeetasta Nostradamuksesta. Kyseinen tuplalevy sai nimekseen Nikolo Kotzev's Nostradamus, ja sillä esiintyi useita Brazen Abbotista tuttuja muusikoita, muun muassa Glenn Hughes, Göran Edman, Joe Lynn Turner, Mic Michaeli, John Levén, Ian Haugland, Jørn Lande, Doogie White, Alannah Myles ja Sass Jordan. Kotzevin levy-yhtiön vararikon seurauksena albumin julkaisu kuitenkin viivästyi, kunnes se julkaistiin vuonna 2001.

Vuonna 2002 Nikolo jatkoi Brazen Abbot -yhtyeellä ja seuraavana vuonna julkaisi levyn *Guilty as Sin*. Jäsenet pysyivät samana kuin ennen lukuun ottamatta Jørn Landea, joka korvasi Vikströmin. Michaeli, Levén ja Haugland erosivat Brazen Abbotista liittyäkseen ruotsalaisen Europe -bändin uudelleen kokoamiseen. Bulgarian keikoilla, jotka julkaistiin livealbumina *A Decade of Brazen Abbot* (2004), yhtyeessä oli lyhytaikaisia tuuraajia. 

Vuonna 2005 julkaistiin *My Resurrection*, jolla oli Brazen Abbotille tuttuun tapaan useita vokalisteja.

Brazen Abbotin jäsenet
----------------------

* Nikolo Kotzev - kitaristi
* Joe Lynn Turner - solisti (1996- ) *Tunnettu mm. bändeistä Rainbow ja Deep Purple*
* Göran Edman - solisti *Tunnettu mm. Yngwie Malmsteen*
* Erik Mårtensson - solisti (2005- ) *Tunnettu mm. bändistä Eclipse*
* Tony Harnell - solisti (2005- ) *Tunnettu Norjalaisesta TNT bändistä*
* Nelko Kolarov -kosketinsoittaja (2005- ) *Tunnettu Bulgarialaisesta Impuls bändistä.*
* Wayne Banks - basisti (2004- ) *Tunnettu yhtyeistä mm. Messiah's Kiss ja Sabbath*
* Mattias Knutas - rumpali (2005-) *Vaikuttanut mm. Ruotsalaisessa Waver bändissä*

Brazen Abbotin entiset jäsenet
------------------------------

* Glenn Hughes - solisti (1995) *Tunnettu mm. Deep Purple ja Black Sabbath*
* Tomas Vikström - solisti (1995-1997)
* Jørn Lande - solisti (2003)
* Mic Michaeli - kosketinsoittaja (1995-2003)
* Lars Pollack - kosketinsoittaja (2004)
* Svante Henryson - basisti (1995)
* John Levén - basisti (1996-2003)
* Ian Haugland - rumpali (1995-2003)
* Thomas Broman - rumpali (2004)

Julkaisut
---------

* Baltimoore - *Double Density* (1992)
* Baltimoore - *Thought For Food* (1994)
* Brazen Abbot - *Live and Learn* (1995)
* Brazen Abbot - *Eye of the Storm* (1996)
* Brazen Abbot - *Bad Religion* (1997)
* Nikolo Kotzev - *Nostradamus* (2001)
* Brazen Abbot - *Guilty as Sin (2003)*
* Brazen Abbot - *A Decade of Brazen Abbot* (2004)
* Brazen Abbot - *My Resurrection* (2005)
**Venom ’96** on äärimetalliyhtye Venomin EP vuodelta 1996. Se sisältää neljä 1980-luvun alun kappaletta uudelleen äänitettyinä versioina sekä uuden kappaleen "The Evil One".

Venomin kuuluisin kokoonpano (Cronos, Mantas, Abaddon) palasi yhteen 1995 konserttikiertuetta varten. *Venom ’96* oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu comebackin jälkeen. Siitä otettiin vain rajoitettu painos, joka oli tarkoitettu Dynamo-festivaalin yleisölle. Venom esiintyi festivaaleilla kesällä 1996.

Konserttikiertueen harjoituksissa yhtye jammaili kitaristi Jeffrey "Mantas" Dunnin keksimää riffiä ja kehitti sen ympärille uuden kappaleen, joka myös äänitettiin. Yhtye harjoitteli äänitysstudiossa, joten demoversiossa oli hyvä äänenlaatu ja se julkaistiin *Venom ’96:lla*. Demo "The Evil One" on kuitenkin lyhyempi kuin studioalbumi *Cast in Stonella* vuotta myöhemmin julkaistu versio, ja myös sanoitukset ovat paikoin toisenlaiset. Rumpali Tony "Abaddon" Bray olisi halunnut jättää "The Evil Onen" vain EP:n bonuskappaleeksi samaan tapaan kuin Venomin 1980-luvun singleillä oli usein kappaleita, joita ei koskaan julkaistu albumilla.

Myös *Cast in Stonella* oli useita uudelleenäänitettyjä 1980-luvun kappaleita. Albumin uusintapainokset sisältävät *Venom ’96:n* kokonaisuudessaan.

Kappaleet
---------

1. 7 Gates of Hell – 5.03
2. Welcome to Hell – 3.46
3. In Nomine Satanas – 3.45
4. Black Metal – 3.22
5. The Evil One (New ’96 Track) – 1.57

Kokoonpano
----------

* Cronos – bassokitara, laulu
* Mantas – kitara
* Abaddon – rummut

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stöver, Frank: Venom *Snakepit #2*.  1997. Voices from the Darkside. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Barton, Geoff: The true story of Venom, the most influential NWOBHM band of them all *Louder*.  Tammikuu 2005.  Arkistoitu 12.1.2021. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)