recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lapuan työväentalo** oli Lapuan keskustassa sijainnut työväentalo. Talolla oli tärkeä rooli lapuanliikkeeseen liittyneissä historiallisissa tapahtumissa. 

Talon rakentaminen alkoi vuonna 1914 talkootyönä. Puolivalmis talo otettiin ensimmäisen maailmansodan aikana joksikin aikaa venäläisen sotaväen majoituskäyttöön. Sotilaiden lähdettyä talo rakennettiin valmiiksi ja vihittiin käyttöön vuonna 1917. Lapuan työväentalon on sanottu olleen aikanaan Suomen suurimpia julkisia puurakennuksia. Talon kerrospinta-ala oli 874 neliömetriä.

Oikeistoradikaali lapuanliike sai alkunsa 24. marraskuuta 1929, kun Vihtori Kosolan johtama väkijoukko keskeytti väkivaltaisesti työväentalolla pidetyn Lapuan haastejuhlat -nimisen kommunistien tilaisuuden. Koska työväenyhdistyksen katsottiin olevan kommunistien hallussa, talo suljettiin maaherran päätöksellä elokuussa 1930. Sisäministeri Ernst von Born antoi syyskuussa 1931 luvan avata talo uudelleen, kun se oli siirretty uuden sosiaalidemokraattisen työväenyhdistyksen omistukseen, mutta Iivari Koiviston johtama lapuanliikkeen kannattajien väkijoukko kävi vain viikkoa myöhemmin 21. syyskuuta 1931 naulaamassa talon ovet ja ikkunat umpeen. Talo avattiin uudelleen vuonna 1932.

Talo naulattuna syyskuussa 1931.
Lapuan työväentalossa toimi näyttämö ja ravintola, ja toisessa kerroksessa oli lisäksi kaksi asuntoa. Vuodesta 1955 talossa toimi myös elokuvateatteri Kino Elo. Se oli myös urheiluseura Lapuan Ponnistuksen kotipaikka. Talon omisti vuodesta 1931 SDP:n omistama Kattara Oy. Lapuan työväentalo tuhoutui tulipalossa 7. tammikuuta 1970. Työväenyhdistys oli tuolloin jo suunnittelemassa talon purkamista. Palon syttymissyytä ei saatu varmuudella selville. Paikalle valmistui vuonna 1973 kerrostalo, jossa Lapuan työväenyhdistys (nykyinen Lapuan Sosialidemokraatit) on jatkanut toimintaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lapuan työväentalon palon syytä etsitään (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 8.1.1970, s. 14. HS Aikakone. Viitattu 8.5.2021.
2. 1 2  Tapio Huttula: *Nauloilla laadittu laki: työväentalojen sulkemiset 1929–1932*, s. 56–57, 177, 250–252, 383. Bibliotheca Historica 57. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2000.
3. ↑  Elokuvateatteri Kino Elo (Arkistoitu – Internet Archive) Lapuan historiallinen tietokanta HELEMI 16.12.2013. Viitattu 8.5.2021.
4. ↑  Historia Lapuan Ponnistus. Viitattu 8.5.2021.
5. ↑  Risto Palomäki: Aina ei ole ollut helppoa olla demari Lapualla Yle 14.9.2013. Viitattu 8.5.2021.
**USS Coral Sea** (runkonumerot CVB-43, CVA-43 ja CV-43) oli Yhdysvaltain laivaston vuosina 1947-1990 palveluksessa ollut Midway-luokan lentotukialus. Se nimettiin toisen maailmansodan Korallimeren taistelun mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Midway-luokka*
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1946 kumminaan amiraali Thomas Kinkaidin puoliso ja otettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1947 ensimmäisenä päällikkönään A. P. Storrs III.

Palvelus
--------

Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Atlantin laivastoon. Se lähti 7. kesäkuuta 1948 Norfolkista Välimerelle ja Karibialle ja se palasi Norfolkiin 11. elokuuta. Huollon ja Karibialla pidetyn koulutuksen jälkeen alus lähti 3. toukokuuta 1949 ensimmäiselle partiomatkalleen Välimerelle osana Yhdysvaltain 6. laivastoa, mistä se palasi 28. syyskuuta. Alus palasi Välimerelle 9. syyskuuta 1950, mistä se palasi 1. helmikuuta 1950.

Aluksen ensimmäiseen lentokalustoon kuuluivat muun muassa Vought F4U-4 Corsair -hävittäjät, viimeiseen muun muassa F/A-18A Hornet -hävittäjät.

*Coral Sea* poistettiin palveluksesta 24. toukokuuta 1957 telakalle siirtoa varten. Alus palasi muutostöiden päätyttyä palvelukseen 25. tammikuuta 1960. Alus osallistui Vietnamin sotaan.

Alus poistettiin palveluksesta 26. huhtikuuta 1990. Alusluettelosta poiston jälkeen se myytiin romutettavaksi 7. toukokuuta 1993.

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present – an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2
2. ↑  Chesneau, Roger s. 255
3. 1 2 3  DANFS Coral Sea (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  US Carriers

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Coral Sea (CVB-43)**.
* (englanniksi)

*Midway*-luokan lentotukialukset

|  |
| --- |
| *USS Midway* –
*USS Franklin D. Roosevelt* –
*USS Coral Sea* –
CVB-44 –
CVB-56 –
CVB-57 |
| Edeltäjä: Essex-luokka – Seuraaja: Forrestal-luokka |
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston panssarikansiristeilijää. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Charleston** (runkonumero C-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla. Se tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1887. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1888 kumminaan rouva A. S. Smith ja otettiin palvelukseen 26. joulukuuta 1889 päällikkönään G. C. Remey.

Palvelus
--------

Alus lähti 10. huhtikuuta 1890 Mare Islandin telakalta liittyäkseen Tyynenmeren laivueeseen lippulaivana. Alus kuljetti matkalla kuolleen Havaijin kuninkaan Kalākauan ruumiin Honoluluun. Alus osallistui 8. toukokuuta - 4. kesäkuuta 1891 chileläisen höyryaluksen SS *Itatan* etsintöihin. Alus oli Aasian laivueen lippulaivana 19. elokuuta - 31. joulukuuta 1891, minkä jälkeen se oli jälleen Tyynenmeren laivueessa 7. lokakuuta 1892 asti. Alus matkasi itärannikolle vieraillen matkalla useissa Etelä-Amerikan satamissa.

Alus ajoi 2. marraskuuta 1898 kartoittamattomaan riuttaan lähellä Camiguinin saarta Luzonin pohjoispuolella. Alus vaurioitui korjauskelvottamaksi ja se miehistö jätti sen perustaen leirin läheiselle saarelle, mistä miehistö siirtyi myöhemmin Camiguinille. Apua hakemaan lähetettiin aluksen pursi ja *USS Helena* saapui 12. marraskuuta noutamaan haaksirikkoiset.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 151
2. 1 2 3  history.navy.mil

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Charleston (C-2)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***USS Newark*** | **Yhdysvaltain laivaston risteilijät** | Seuraaja:***USS Baltimore*** |
**Moní** (kreik. Μονή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 216 (vuonna 2011).

Monín kylää.
Monín kylä, suomeksi "Luostari", sijaitsee Náxoksen keskiosissa noin 19 kilometriä itään saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista eli Chórasta. Se on rakennettu noin 500 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän lähellä sijaitsee bysanttilaisaikainen 500-luvulla rakennettu Panagía Drosianín kirkko, joka on yksi Kreikan vanhimpia. Se on alun perin ollut luostarikirkko, mistä Monín kylä on saanut nimensä. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Fotinelle (*Agía Foteiní*). Moní tunnetaan rikkaasta käsityöperinteestään.

Moní muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μονής, *Topikí Koinótita Monís*), johon kuuluu varsinaisen Monín kylän lisäksi Sífonesin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 216. Aiemmin kylä kuului Drymalían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Drymalían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Moni *Greeka*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Moni *Naxos.net*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Moni *Naxos.gr*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moní** Wikimedia Commonsissa
2019
**Gogi Murmanovitš Koguašvili** (s. 26. huhtikuuta 1969) on venäläinen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Juniorina MM- ja EM-kultaa voittanun gruusialaissyntyinen Koguašvili siirtyi vuonna 1990 armeijan leipiin keskusurheiluseuraan Viktor Mamiašvilin valmennukseen. Hänen ensimmäiset aikuisten arvokilpailunsa olivat 1992 Barcelonan olympialaiset, missä hän IVY:n joukkueessa saavutti pronssimitalin 90 kilogramman painoluokassa. MM-kisoista Koguašvili voitti uransa aikana viisi kultamitalia. 90-kiloisissa hän voitti maailmanmestaruuden 1993 ja 1994, ja 97-kiloisissa 1997, 1998 ja 1999. Lisäksi hän saavutti vuonna 1995 MM-pronssia. EM-kisoissta Koguašvili voitti kultaa 90-kiloisissa vuosina 1995 ja 1996, ja 2002 96-kiloisissa. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2000. Muita saavutuksia: maailmancupin voitto 1991 ja 1992, Itämeren maiden mestaruus 1993, sotilaiden maailmanmestaruus 2001. 

Olympialaisissa Koguašvili kilpaili Barcelonan jälkeen kolmesti, mutta jäi mitalisijojen ulkopuolelle. Hänen viimeisiksi kansainvälisiksi arvokilpailuikseen jäivät 2004 Ateenan kisat, joissa sijoitus oli kuudes. Hänen uransa pahimpia kilpakumppaneita kansainvälisellä tasolla olivat muun muassa Maik Bullmann, Mikael Ljungberg ja Hakkı Başar.

Nykyisin Koguašvili toimii Venäjän maajoukkueen kreikkalais-roomalaisen painin päävalmentajana.

Lähteet
-------

* Koguašvili FILA:n tietokannassa
* ,
**Valtion työmarkkinalaitos** (VTML) kuuluu Suomen valtiovarainministeriön kehittämisosastoon nimellä valtion työnantajatoiminto. Valtion työmarkkinalaitoksen tehtävänä on edustaa valtiotyönantajaa koko työmarkkinakenttää koskevissa työmarkkinaneuvotteluissa ja niiden valmisteluissa. Lisäksi valtion työmarkkinalaitos solmii valtion keskustason virka- ja työehtosopimukset sekä tukee ja ohjaa virastojen työnantaja- ja sopimustoimintaa. Se myös vastaa valtiotyönantajan edunvalvonnasta.

VTML:n päällikkönä on toiminut Sari Ojanen 1.5.2019 alkaen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kielitoimiston ohjepankki. Valtionhallinnon nimet ja niiden lyhenteet U–Y Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 2.8.2020.
2. ↑  Valtiovarainministeriön asetus valtiovarainministeriön työjärjestyksestä (25.11.2005/966) Finlex. Viitattu 2.8.2020.
3. ↑  Valtio työnantajana Valtiovarainministeriö. Viitattu 2.8.2020.
4. ↑  Immonen, Matti: KT:n Sari Ojanen valtion neuvottelujohtajaksi.  *Kuntalehti*, 14.3.2019. Helsinki:  KL-kustannus Oy. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.8.2020.
Patsaita, jotka esittävät Buddhaa ja 500 arhatia, Fushunissa Kiinassa.
**Arhat** (sanskritiksi अर्हत्) on buddhalaisuudessa käytettävä nimitys henkilöstä, joka on saavuttanut täydellisen valaistumisen.

Varhaisessa buddhalaisuudessa Siddhartha Gautamasta käytettiin nimitystä *arhat* ja sitä käytettiin nimityksen *buddhan* rinnalla. Yhtenä erona voidaan pitää sitä, että buddha on saavuttanut valaistumisensa itse, kun taas arhat on saavuttanut sen seuraamalla jotakin opettajaa..

Kiinassa, Koreassa ja Japanissa arhatit ovat suosittu kuva-aihe temppelien seinillä. Arhatien määrä on yleensä 16, 18 tai 500. 16 arhatia kuvaavat Buddhan ensimmäisiä oppilaita..

Varsinkin theravada-buddhalaisuus korostaa arhatin saavuttamista. Tällainen henkilö on vapautunut kaikesta kärsimyksestä ja samsarasta. Arhatin ei tarvitse syntyä uudelleen kuolemansa jälkeen, vaan hän siirtyy nirvanaan..

Arhatin ja bodhisattvan ero riippuu siitä, mitä buddhalaisuuden suuntausta seurataan. Hinayanassa (nykyisin siis vain theravadassa) arhatin saavuttaminen on buddhalaisuutta harjoittavan henkilön päämäärä. Mahayana-buddhalaisuudessa arhatia korkeampi tavoite on tulla bodhisattvaksi, joka auttaa kaikkia maailman olentoja valaistumaan. Tätä ei odoteta arhatilta, joten mahayana kritisoi tätä mielentilaa itsekkääksi.

Lähteet
-------

1. ↑  How Do Arhats Compare to Buddhas in Terms of Enlightenment? *Learn Religions*.  17.3.2018. Viitattu 20.2.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Arhat | Buddhism *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Buddha-nature - Buddhist beliefs - Edexcel - GCSE Religious Studies Revision - Edexcel *BBC Bitesize*. Viitattu 20.2.2021. (englanniksi)
4. ↑  Ajahn Amaro: Between Arhat and Bodhisattva *Lion's Roar*.  17.10.2016. Viitattu 20.2.2021. (englanniksi)
5. ↑  Buddhalainen sanasto (pdf)  2021. Buddhalainen Dharmakeskus. Viitattu 20.2.2021.
Otagon yliopiston kellotorni
**Otagon yliopisto** (engl. *University of Otago*, maoriksi *Te Whare Wānanga o Ōtākou*) on vuonna 1869 perustettu Uuden-Seelannin vanhin yliopisto.

Otagon yliopisto liitettiin vuonna 1870 perustetun Uuden-Seelannin yliopiston alaisuuteen, joten se ei enää saanut itsenäisesti myöntää oppiarvoja. Uuden-Seelannin yliopisto kuitenkin lakkautettiin vuonna 1961, jolloin Otagon yliopisto sai jälleen oikeuden oppiarvojen myöntämiseen. Vuonna 1961 Otagon yliopiston kirjoilla oli noin 3 000 opiskelijaa; vuonna 2016 opiskelijoiden määrä oli jo yli 20 000. Myös tutkintojen tarjonta on huomattavasti laajentunut vuosikymmenten varrella. Otagon yliopiston pääkampus sijaitsee Dunedinin kaupungissa. Kaikkiaan kampuksia on viisi: Dunedin, Auckland, Christchurch, Invercargill ja Wellington. Uusin näistä on Invercargillin kampus, joka muodostui Dunedin College of Educationin yhdistyessä Otagon yliopistoon 1. tammikuuta 2007.

Vuodelle 2024 tehdyssä QS World University Rankings -vertailussa Otagon yliopisto pääsi sijalle 206.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  History of the University of Otago University of Otago, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
2. ↑  Campuses University of Otago, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
3. ↑  University of Otago Top Universities, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
**Bert Rickard Johannes Bolin** (15. maaliskuuta 1925 – 30. joulukuuta 2007) oli ruotsalainen meteorologi, joka toimi IPCC:n (Intergovernmental Panel on Climate Change) ensimmäisenä puheenjohtajana 1988–1997. Hän oli myös Euroopan avaruusjärjestö ESAn tieteellinen johtaja. 

Bolin väitteli Tukholman yliopistossa 1956, ja toimi opinahjossaan meteorologian professorina kolmenkymmenen vuoden ajan 1961–1990. Uransa alussa hän keskittyi numeerisen säänennustamisen ongelmiin, mutta jo 1950-luvun lopussa hän löysi tärkeimmäksi tutkimuskohteekseen hiilidioksidin määrän lisääntymisen ilmakehässä ja sen vaikutusten tutkimisen.

Bolin julkaisi 170 tieteellistä artikkelia useista aiheista, etenkin ilmaston lämpenemisestä. Hän järjesti jo 1970-luvulla kansainvälisiä kokouksia, ja työryhmiä, jotka johtivat IPCC:n perustamiseen. Hän pyrki vaikuttamaan myös poliittisiin päätöksentekijöihin, ja toimi 1980-luvulla Ruotsin pääministerin tieteellisenä neuvonantajana.

Kun IPCC sai Nobelin rauhanpalkinnon 2007, Bolin olisi ollut luonnollinen vastaanottaja, mutta hän oli jo liian sairas. Hän menehtyi vatsasyöpään saman vuoden joulukuussa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Independent
2. ↑  IPCC (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Guardian


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Karjalan tasavallan lippu
**Karjalan tasavallan lippu** on Venäjään kuuluvan Karjalan tasavallan virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 16. helmikuuta 1993 pidetyssä Karjalan tasavallan korkeimman neuvoston istunnossa hyväksymällä perustuslain 158. pykälä. Nykyisessä perustuslaissa valtiolippua käsittelee 12. pykälä. Lipun on suunnitellut Aleksandr Kinner. 

Kun lippu otettiin käyttöön karjalaisten, suomalaisten ja vepsäläisten kansalliskongressin toimikunta esitti vastalauseensa lipusta, joka muistutti heistä liikaa Gambian valtionlippua. Kansalliskongressi kannatti kansalliseksi lipuksi Akseli Gallen-Kallelan aikanaan suunnittelemaa Karjalan lippua.

Värit ja muoto
--------------

### Karjalan tasavallan

Karjalan tasavallan valtiolippu koostuu kolmesta vaakasuorasta kentästä, jotka ovat ylhäältä alas lueteltuna punainen, sininen ja vihreä. Vihreä kuvaa toivetta ja onnenuskoa. Sininen kuvaa suuruutta ja kauneutta. Punainen puolestaan kuvaa kansan voimaa ja rohkeutta. Se on myös perinteinen karjalaisen kirjonnan väri. Lipun leveyden suhde pituuteen on 2:3.

### Uhtuan tasavallan

Uhtuan tasavallan lipun värien merkitykset: vihreä kuvaa tasavallan metsää ja luontoa, punainen kuvaa isänmaan puolesta vuodatettua verta sekä iloa ja tulta ja musta kuvaa kotimaata ja surua.

Historia
--------

Uhtuan tasavallan lippu eli itäkarjalaisten lippu 1920–1922 ja 1941–1944
Karjalais-Suomalaisen SNT:n lippu 1940–1953
Karjalais-Suomalaisen SNT:n lippu 1953–1956
Karjalan ASNT:n lippu
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen syntyi Karjalan tasavallassa erimielisyyttä siitä, että pitäisikö säilyttää Karjalan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu vai pitäisikö palauttaa Uhtuan tasavallan eli itäkarjalaisten lippu. Itäkarjalaisten lipussa on vihreällä pohjalla musta risti, jota ympäröi punainen viiva. Lippu toimii myös nykyisin karjalankielisen väestön tunnuslippuna. Karjalan ASNT:n lippu puolestaan on muuten punainen, paitsi että siinä on tangon vieressä koko lipun levyinen sininen viiva.

Näiden ehdotusten välillä tehtiin sovitteluratkaisu, valitsemalla nykyinen lippu, joka perustui Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan lippuun, joka on muuten samanlainen kuin nykyinen valtiolippu, paitsi että sininen keskikenttä on vain 1/6 osa lipun leveydestä ja vihreä alaosa vain 1/5 osa lipun leveydestä.

Karjalan tasavallalla ja sen edeltäjillä on ollut kaikkiaan yhdeksän lippua. Näistä kaksi ensimmäistä olivat käytössä heimosotien aikana, siinä osassa Karjalaa, joka pyrki liittymään Suomeen. Itäkarjalaisten lippua käytettiin myös jatkosodan aikana Suomen lipun rinnalla Suomen miehittämässä osassa Itä-Karjalaa. Neuvostoliiton aikana oli käytössä neljä erilaista Karjalan ASNT:n lippua ja kaksi erilaista Karjalais-suomalaisen SNT:n lippua. Ja nykyinen lippu on siis yhdeksäs.

Aiheesta muualla
----------------

* Karjalan tasavallan virallinen kotisivu, valtiolippu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Heninen.net: Karjalan liput

1. ↑  LYHYESTI | Uusi lippu herättää vastustusta Karjalassa *Helsingin Sanomat*.  28.2.1993. Viitattu 15.12.2023.
**Kiiskilä** (myös **Kiiskilänkylä**) on Sievin kylä, joka sijaitsee seututien 760 varrella Sievin keskustasta noin 15 km Reisjärvelle päin. Kylältä on matkaa Reisjärvelle 27 km, Ylivieskaan 34 km, ja Jokikylän kautta Nivalaan noin 25 km. 
Kiiskilä ssä toimii oma kyläkoulu

Kiiskilässä asui 559 asukasta vuoden 2006 lopussa. Talouksia on noin 150. Kylän asutus on edelleen jakautunut useammille asutusalueille, joita ovat: Vesimäki, Honkala, Huuhanperä, Martinkangas, Myllyoja, Sikonen, Karjulanmäki, Kangastalo, Pölläneva, Säilynmäki, Katajaperä, Kiiskilä, Koski, Harju, Passoja, Torvenperä, Pyysalo, Ahonpää, Isokoski, Wiia, Pitkämäki, Rääsy, Puskala, Kangasoja, Teeriharju, Mullikko ja Loukkunen. Merkittävin elinkeino on maatalous ja kylällä on noin viisikymmentä aktiivista maatilaa. Kiiskilästä käsin toimii myös metsäkone-, maansiirto-, koneurakointi-, turve-, kiinteistöhoito-, rakennus-, puutarhaviljely- sekä sosiaali- ja hoitoalan yrittäjiä.

Kiiskilän kylämaisemaa hallitsevat loivapiirteiset suo- ja metsämaastot. Kylän alueen suurimmat järvet ovat Iso-Juurikka, Korpinen, Saarivesi, Särkijärvi ja Maansydämenjärvi. Kortejärven järvikuivio sijaitsee Kiiskilän ja Jokikylän alueilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sievin Kiiskilän Kyläyhdistys Ry: Kyläsuunnitelma Sievin kylät 2010 -hanke. Viitattu 2.2.2013. [vanhentunut linkki]
Intian presidentti Pranab Mukherjee puhumassa Papua-Uuden-Guinean yliopistolla
**Papua-Uuden-Guinean yliopisto** (engl. *The University of Papua New Guinea*) on Port Moresbyssa Papua-Uudessa-Guineassa toimiva yliopisto.

Australian hallinto perusti vuonna 1964 Currie-komission selvittääkseen mahdollisuuksia korkeakouluopintojen tarjoamiseen Papua-Uudessa-Guineassa. Vuonna 1965 päätettiin Australian asetuksella perustaa Papua-Uuden-Guinean yliopisto. Toukokuussa 1983 Papua-Uuden-Guinean kansallinen parlamentti korvasi Australian päätöksen omalla yliopistoasetuksellaan. Vuonna 1989 Papua-Uuden-Guinean yliopistoon yhdistettiin National Arts School. Yliopiston kirjasto on nimetty poliitikko Michael Somaren mukaan. Papua-Uuden-Guinean yliopisto sijoittui EduRankin vuoden 2023 yliopistovertailussa ensimmäiseksi maassaan ja 14 131:sta maailmanlaajuisesti vertaillusta korkeakoulusta sijalle 3 844.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brief History of the University The University of Papua New Guinea, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
2. ↑  University of Papua New Guinea, Port Moresby Department of Creative Arts - Music International Directory of Music & Music Education Institutions, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
3. ↑  Libraries Australia Authorities - Full view National Library of Australia, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
4. ↑  University of Papua New Guinea: Rankings EduRank 18.7.2023, viitattu 15.12.2023 (englanniksi)
**Savonlinnan vaneritehdas** on UPM Plywood Oy:n Savonlinnassa sijaitseva koivuvaneritehdas.

Tehtaan perusti vuonna 1921 Oy Wilhelm Schauman Ab entisiin Itä-Suomen Kutomon tiloihin. Tehtaalla oli tuhoisa tulipalo 1930 mutta tehdas rakennettiin uudestaan. 1980-luvulla lopetettiin samassa yhteydessä toimineet saha, rimalevy- ja kuitulevytehtaat. Schauman ja Kymmene fuusioituivat 1988 ja vuonna 1996 muodostettiin sitten UPM-Kymmene Oy Kymmene Oy:n ja Repola Oy:n fuusiossa.

Vuonna 2012 valmistuneen tehtaan laajennuksen ja modernisoinnin jälkeen tehdas tuottaa noin 100 000 kuutiota koivuvaneria vuodessa ja työntekijöitä on noin 270. Tehtaalla valmistetaan koivuvaneria rakennus- ja kuljetusteollisuudelle sekä koivuvaneria Maxi-kokoisena. Entiselle Kuitulevytehtaalle Meni UPM Tehtaan Rata Vanhalle Kuitulevytehtaalle AJOI Ennen Tavarajunia Lastataan Entisen Kuitulevytehtaan ja Schaumanim Kuitulevytehtaan Yhteyksessä Sahalla Tavaraa Junaan Ajoi UPM Tehtaan Ohi Kerhotien ja Metsäkottorintien VR Tavaraasemalle Lastataan Tavaroita Tavarajunaan Meni Entisen UPM Tehtaan Puulastauspaikalle Puita Ajetaan Simpelen Tehtaalle Ajoi UPM Tehtaan ja Entisen Kuitulevytehtaan Tavarajuna Viuhonsillan Ali Pauli Vasaraisten Kodin Ohi Parikkalan Suuntaan ja Kohti Parikkalaa Ajoi Parikkalan Aseman Ohi Sama UPM Tehtaan ja Entisen Kuitulevytehtaan Tavarajuna Simpelen Tehtaalle Lastataan Tavaroita Pois Junasta Tehtaalle

Lähteet
-------

1. 1 2  UPM Savonlinnan vaneritehdas : yhteystiedot ja historiaa
Albert Calmette
**Léon Charles Albert Calmette** (12. heinäkuuta 1863 Nizza – 29. lokakuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen lääketieteilijä ja bakteerien tutkija, joka työskenteli Pasteur-instituutissa. Hän keksi tuberkuloosirokotteen, joka sisältää eläviä nautatuberkuloosibakteereita. Hän kehitti myös vastamyrkyn käärmeenpuremille.

Calmette syntyi Nizzassa. Hän halusi laivaston lääkäriksi ja opiskeli Brestissä laivaston lääkintäkurssilla. Hän palveli Ranskan laivastoa Hongkongissa, missä tutki malariaa ja teki siitä väitöskirjansa vuonna 1886. Sieltä Calmette siirtyi Länsi-Afrikkaan, missä hän tutki malarian lisäksi unitautia ja aliravitsemuksen aiheuttamaa pellagraa.

Ranskaan palattuaan Calmette tutustui Louis Pasteuriin ja meni töihin tämän nimeä kantavaan instituuttiin. Calmette sai perustaa instituutin haaraosaston Saigoniin. Siellä hän tutki käärmeiden ja mehiläisten myrkkyjä ja vasta-aineita sekä alkuasukkaiden käyttämiä nuolimyrkkyjä kuten curarea. Hän organisoi isorokko- ja raivotautirokotteiden tuotannon ja tutki koleraa, oopiumia ja riisiä.

Calmetten merkittävin tieteellinen työ keskittyi tuberkuloosin tutkimukseen. Calmette-rokotteen antaminen vastasyntyneille alkoi Pariisissa 1921. Nykyisin tuberkuloosi on niin harvinainen, että Calmette-rokotteen haittoja pidetään länsimaissa riskiryhmiä lukuun ottamatta suurempina kuin sen hyötyjä.

Calmette valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1927.

Lähteet
-------

1. ↑  Albert Calmette (englanniksi) Encyclopedia Britannica. Viitattu 27.12.2019.
2. ↑  Albert Calmette, un pionner (ranskaksi) Institut Pasteur

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albert Calmette** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Demokraattinen puolue** (kiin.: 民主黨; Jyutping: *Man4-zyu2-dong2*; engl. *Democratic Party*; lyh. **DP**) on Hongkongissa toimiva liberaali puolue. Se kuuluu ns. demokratiamyönteiseen blokkiin ja tällä hetkellä blokin isoin yksittäinen puolue. 

Demokraattinen puolue syntyi 1994, kun kaksi puoluetta (*United Democrats of Hong Kong* ja *Meeting Point*) yhdistyivät.

Demokraattista puoluetta edustava ja sen entinen parlamentaarikko Martin Lee on Liberal Internationalin henkilökohtainen jäsen.

Marraskuussa 2020 puolueen edustajat Hongkongin lainsäädäntöneuvostossa (LegCo) erosivat yhdessä muiden demokratiamyönteisten puolueiden kanssa. Ero oli protesti neljän edustajan, joiden kaupunginhallitus katsoi olevan epälojaaleja ja epäisänmaallisia, erottamiselle.

Ideologia ja näkemyksiä
-----------------------

Demokraattisen puolueen mielestä yksi maa, kaksi järjestelmää -systeemi, jossa Hongkongille taataan laaja autonomia, on alueen kannalta paras vaihtoehto. Hongkongin katsotaan olevan erottamaton osa Kiinan kansantasavaltaa.. Kiinan ja englannin tulisi jatkossakin olla alueen virallisia kieliä.

Ulkopolitiikassa puolue haluaa Hongkongin kehittävän kansainvälistä asemaansa kaupan ja talouden keskuksena.

Sisäpolitiikassa DP kannattaa vallan kolmijako-opin ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden säilyttämistä. Virkamiesten tulisi olla hongkonglaisia.

Demokraattisen puolueen jäseniä ja Hongkongin hallintojohtajaksi pyrkivä John Tsang (toinen vasemmalta) vuonna 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  成立日子、正副主席  2020. The Democratic Party. Viitattu 20.2.2020. (kiinaksi)
2. ↑  Lee, Eliza Wing-Yee (toim.): *Gender and Change in Hong Kong : Globalization, Postcolonialism, and Chinese Patriarchy*, s. 206. Vancouver: UBC Press, 2003. (englanniksi)
3. ↑  Joseph, William A. (toim.): *Politics in China*, s. 522. Oxford: Oxford University Press, 2019. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  區議員  2020. The Democratic Party. Viitattu 20.2.2020. (kiinaksi)
5. ↑  Individual Members  2020. Liberal International.  Arkistoitu 27.12.2021. Viitattu 22.2.2020. (englanniksi)
6. ↑  Kirjeenvaihtajalta: Hongkongin autonomia on mennyttä – ainakin, jos sitä mitataan mielipiteenvapaudella *Yle Uutiset*. Viitattu 2.5.2021.
7. ↑  Manifesto  2020. The Democratic Party. Viitattu 20.2.2020. (englanniksi)
8. 1 2 3  政策總綱  2020. The Democratic Party. Viitattu 20.2.2020. (kiinaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Demokraattinen puolue (Hongkong)** Wikimedia Commonsissa

* Puolueen YouTube-kanava (kiinaksi)
John Murtha
**John Patrick Murtha Jr.** (17. kesäkuuta 1932 New Martinsville, Länsi-Virginia – 8. helmikuuta 2010 Arlington, Virginia) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.

Murtha toimi helmikuusta 1974 kuolemaansa saakka, kolmenkymmenenkuuden vuoden ajan, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän edusti Pennsylvanian kahdettatoista vaalipiiriä, jota oli ennen häntä edustanut niin ikään kesken virkakautensa kuollut John P. Saylor. Ennen valtakunnanpolitiikkaan siirtymistä Murtha toimi vuodesta 1969 vuoteen 1974 Pennsylvanian edustajainhuoneen jäsenenä.

Murtha oli Vietnamin sodan veteraani. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä ja osallistui Đà Nẵngin lähellä käytyihin taisteluihin vuosina 1966–1967. Palattuaan sodasta hän toimi pienyrittäjänä Pennsylvanian Johnstownissa. Hän oli opiskellut taloutta Pittsburghin yliopistossa, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1962.

Murtha tuli tunnetuksi yhtenä kongressin niin sanotusti haukkamaisimmista demokraateista, korkeiden sotilasmenojen kannattajana, mutta hän oli myös äänekäs Irakin sodan arvostelija. Marraskuussa 2005 hän vaati julkisesti Yhdysvaltain joukkojen vetämistä Irakista.

Murtha oli vuodesta 1955 naimisissa Joyce Murthan (o.s. Bell) kanssa. Heillä oli kolme lasta, tytär ja kaksospojat.

Murtha kuoli helmikuussa 2010, 77-vuotiaana, sappirakkoleikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  MURTHA, John Patrick, Jr. (1932 - 2010) *Biographical Directory of the United States Congress*. Viitattu 8.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Roddy, Dennis B.: Murtha surprised by unhappy voters in 12th Congressional District *post-gazette.com*.  2.11.2008. Viitattu 9.2.2010. (englanniksi)
3. ↑  Sherman, Jerome M.: John Murtha: How a lifelong hawk became a dove, too *post-gazette.com*.  24.6.2007. Viitattu 9.2.2010. (englanniksi)
4. 1 2 3  Rep. John Murtha, D-Pa. dies at 77 *msnbc.com*.  8.2.2010. Viitattu 9.2.2010. (englanniksi)
5. ↑  Longtime congressman John Murtha dies at 77 *dailymail.com*.  8.2.2010. Viitattu 9.2.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Murtha** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Inès Marie Lætitia Églantine Isabelle de Seignard de La Fressange** (s. 11. elokuuta 1957 Gassin, Ranska) on malli, aristokraatti sekä muoti- ja hajuvesisuunnittelija. Hänet on nimetty myös yhdeksi maailman parhaiten pukeutuvista naisista vuonna 1998.

Elämä
-----

De La Fressange syntyi ranskalaisen pörssivälittäjän André de Seignard, Marquis de La Fressange (s. 1932) ja argentiinalaisen mallin Cecilia Sánchez Cirezin perheeseen. Hänen isoäitinsä Suzanne Lazard (Marquise de La Fressange, Madame Louis Jacquinot, Madame Maurice Petsche) oli Lazardin investointipankkisuvun perijätär.

1980-luvulla, 180 cm pitkä ja 50 kiloa painanut, de La Fressange oli ensimmäinen malli, joka solmi yksinomaisen mallisopimuksen Chanel-muotitalon kanssa. Hänestä tuli myös merkin suunnittelijan Karl Lagerfeldin muusa. Vuosikymmenen lopulla Lagerfeld ja de La Fressange kuitenkin riitaantuivat, minkä seurauksena de La Fressange jätti Chanelin. Todennäköisesti riita johtui de La Fressangen annettua kasvonsa Ranskan tasavallan symbolin, Mariannen, patsaalle. Tähän Lagerfeld totesi, että Marianne edustaa "kaikkea mikä on tylsää, keskiluokkaista ja maalaista" ja ettei hän aio vaatettaa historiallisia monumentteja.

Kesäkuussa 1990 de La Fressange meni naimisiin italialaisen rautatieyhtiöpomon Luigi d'Urson kanssa, joka kuoli vuonna 2006. He saivat kaksi tytärtä (s. 1994 ja 1999).

Vuoden 2009 jälkeen de La Fressange on nähty mallina yhä harvemmin. Sen sijaan hän on omistautunut vaatekauppaketjulleen, sekä työskennellyt niin suunnittelijana kuin myös konsulttina Jean-Paul Gaultierille. Hän käveli myös 51-vuotiaana Gaultierin kevät/kesä 2009 haute couture -malliston näytöksessä Pariisin muotiviikoilla. De La Fressange palasi myös jälleen kerran Chanelin catwalkille vuoden 2011 kevät/kesä -muotinäytöksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Inès de la Fressange *Gala*. Viitattu 27.11.2023. (ranskaksi)
2. ↑  The International Hall of Fame: Women. *Vanity Fair*.  7.7.2011.  Arkistoitu 17.9.2012. Viitattu 27.11.2023. (englanniksi)
3. 1 2  *Wall Street Journal*
4. ↑  *New York times*
5. ↑  *Women's Wear Daily*
6. ↑   *Telegraph*
7. ↑  Chernikoff, Leah: The Comeback of Inès de la Fressange: The Icon on the Fate of Luxury Brands, Working With Roger Vivier, and Galliano’s Downfall. *Fashionista*.  31.3.2011.  Arkistoitu 9.7.2012. Viitattu 27.11.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Nelimastoparkki *Olivebank*
**Olivebank** oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki, joka osui merimiinaan Pohjanmerellä Doggermatalikolla toisen maailmansodan alkuvaiheissä 8. syyskuuta 1939. Laivan päällikkö Carl Valfrid Granith (s. 1895) ja 13 miestä kuoli onnettomuudessa, seitsemän miestä pelasti paikalle tullut tanskalainen troolari.

*Olivebank* oli painolastissa matkalla Walesin Barrysta kohti Maarianhaminaa, kun se osui 8. syyskuuta kello 14:05 miinaan Pohjanmerellä. Seitsemän miehistön jäsentä onnistui kiipeämään keulamärssyyn, joka jäi laivan upottua merenpinnan yläpuolelle. Tanskalainen troolari *Talona* pelasti heidät 10. syyskuuta kello 8 ja vei heidät Tanskan Esbjergiin.

*Olivebankin* oli rakentanut Mackie & Thompson Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1892 Bank Line (Andrew Weir & Co.)-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 2 795 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4 400 tonnia kuollutpainoa. Pituus oli 102,45 metriä, leveys 13,50 metriä ja syväys 7,46 metriä. Ahvenanmaalle *Olivebank* ostettiin Norjasta 1924. Se oli myös koululaivana ja kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös guanoa, kivihiiltä ja puutavaraa. Viimeisen vehnälastinsa se toi 1939 Australian Port Victoriasta Queenstownin kautta Walesin Barryyn, josta alus sitten lähti painolastissa Suomeen. Hylky löytyi 28. kesäkuuta 1996. *Olivebankin* sisarlaiva oli 1892 valmistunut *Cedarbank*.

Kirjallisuutta
--------------

* Lars Grönstrand : *Finländska seglare. 2, Fred ; Olivebank*. Meddelanden från Sjöhistoriska museet vid Åbo akademi nr 6. Bro, Åbo 1941
* Holger E. Eklund : *Meriperinteiden tutkimus : nelimastoparkki Olivebank (1933-34)*. H. E. Eklund, Espoo 1985 ISBN 9519513019
* Holger E. Eklund : *Olivebank av Mariehamn : träskulptur : byggnadsbeskrivning - puuveistosmalli : rakennusohjeet - wood-carving model : working instructions*. H. E. Eklund, Espoo 1986 ISBN 9519513035
* *Etelämeren laulu : matruusi Martti Vappulan dramaattinen purjehdus s/v Olivebankilla vuonna 1928* ; toimittanut Jorma Marttala. WSOY 1998 ISBN 951022586X

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Olivebank ex Caledonia ex Olivebank (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Wrecksite.eu : SV Olivebank
3. ↑  42 t. uponneen laivan mastossa Doggerilla. Suomalainen purjelaiva ajoi miinaan, Käkisalmen Sanomat 14.09.1939, nro 105, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Inositoli**, (jonka luonnossa yleisimmin esiintyvä muoto on *myo*-inositoli, ***cis*-1,2,3,5-*trans*-4,6-sykloheksaheksoli**), on karbosyklinen alkoholi (polyoli), joka on rakenneosana useissa eukarioottisolujen lipiditoisioläheteissä, kuten inositolifosfaatissa, fosfatidyyli-inositolissa (PI) ja fosfatidyyli-inositolifofaatissa (PIP). Inositoli on vesiliukoinen yhdiste, jota elimistö syntetisoi glukoosista. Se luokitellaan ns. vitamiinin kaltaiseksi yhdisteeksi, joka ei kaikilta osin täytä klassista vitamiinin määritelmää, mutta joka on välttämätön esimerkiksi kaloille tietyssä kasvuvaiheessa.

Inositolia on eniten pähkinöissä, pavuissa ja viljassa, joista sen hyväksikäytettävyys on kuitenkin heikkoa. Sitä on paljon myös äidinmaidossa ja jonkin verran lehmänmaidossa. Elimistössä inositolia on paljon hermokudoksessa ja munuaisissa. Inositolilla on suuri merkitys solukalvon osana ja lisäksi sitä tarvitaan eikosanoidien, monityydyttymättömien rasvahappojen synteesissä sekä solujen välisessä viestinnässä.

Energiajuomissa on inositolia noin 20 mg/100 ml. Inositoilille ei ole asetettu saantisuositusta, koska se ei ole välttämätön ravintoaine.

Inositolin kemiallinen kaava on C6H12O6, moolimassa 180,16 g/mol ja CAS-numero 87-89-8.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Inosotoli Ruokavirasto. Viitattu 12.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inositoli**.
* PubChem: Inositol (englanniksi)
* Human Metabolome Database: Myoinositol (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Inositol (englanniksi)
**Väinö Antti Raatikainen** (30. marraskuuta 1888 Hanko – 11. maaliskuuta 1958) oli suomalainen toimittaja.

Väinö Raatikainen pääsi ylioppilaaksi 1908. Hän opiskeli sitten ajoittain yliopistossa ja toimi kotiopettajana. Hän oli 1916 Länsi-Uusimaa-lehden toimittajana ja 1917–1918 Salmetar-lehden päätoimittajana. Tämän jälkeen Raatikainen oli SOK:n pikakirjoittajana 1919–1923 ja Oy Mediaatorin saksan- ja ruotsinkielen kirjeenvaihtajana Helsingissä 1923. Hän toimi sitten Keski-Pohjanmaa-lehden toimitussihteerinä 1923–1924 ja Keskisuomalainen-lehden toimitussihteerinä 1925–1926. Hän muutti sitten Turkuun ja toimi Uusi Aura-lehden ulkomaan ja talousosaston toimittajana 1927–1930. Vuosina 1931–1936 Raatikainen oli Suomen Leipuriliiton asiamiehenä ja sihteerinä sekä Leipuri-lehden vastaavana toimittajana Helsingissä. Sen jälkeen hän oli virkailijana ja vapaana sanomalehtimiehenä Helsingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Päivästä päivään 50 v. Helsingin Sanomat, 30.11.1938, nro 324, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit-arkisto - 74\_1. Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Pöllänen, Helena - Ranki, Emil, jakso 1127: RAATIKAINEN VÄINÖ ANTTI 30.11.1888 Hanko (Helsinki); Kansallisarkisto Viitattu 26.11.2023
**Patricia Bredin** (14. helmikuuta 1935 Hull, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 14. elokuuta 2023 Nova Scotia, Kanada) oli brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Bredin oli vuonna 1957 Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäinen edustaja Eurovision laulukilpailussa kappaleella "All". Kappale sijoittui kilpailussa seitsemänneksi. 1959 Bredinillä oli pääosa komediaelokuvassa *Left Right and Centre* ja 1961 elokuvassa *The Treasure of Monte Cristo*. Bredin esitti Gueneverea Broadway-musikaalissa *Camelot* vuonna 1962.

Bredin nai vuonna 1964 laulaja Ivor Emmanuelin. Heillä ei ollut lapsia, ja liitto päättyi kaksi vuotta myöhemmin. Myöhemmin Brendin meni naimisiin kanadalaisen liikemiehen Charles MacCullochin kanssa, mutta mies kuoli häämatkalla.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Left Right and Centre* (1959)
* *The Bridal Path* (1959)
* *Make Mine a Million* (1959)
* *Desert Mice* (1959)
* *The Treasure of Monte Cristo* (1961)
* *To Have and to Hold* (1963)

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  UK's first Eurovision singer Patricia Bredin dies aged 88Viitattu 14.10.2023 (englanniksi)
2. ↑  Patricia Bredin *eurovision.tv*. Viitattu 16.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Volcán Barú
**Volcán Barú** on Panamassa sijaitseva kerrostulivuori. Se on maan läntisin tulivuori, kuuluu Cordillera de Talamanca -vuorijonoon ja sijaitsee lähellä Costa Rican rajaa. Siitä käytetään myös nimitystä Volcán de Chiriqui. Volcán Barún alue muodostaa 143 neliökilometrin suuruisen kansallispuiston ja kuuluu lisäksi La Amistadin suojelualueeseen. Volcán Barú on purkautunut viimeksi noin vuonna 1550.

Volcán Barússa on seitsemän kraatteria ja sen korkein kohta on 3 474 metrin korkeudessa merenpinnasta. Siten Volcán Barún huippu on myös koko Panaman korkein kohta. Kerrostulivuori on läntisen Panaman hallitseva maantieteellinen piirre. Selkeän näkyvyyden ajankohtina sieltä on mahdollista katsella sekä Tyynen valtameren että Karibianmeren rannikkoja.

Volcán Barún alueella on runsaasti villieläimiä, kuten puumia ja mayaketsaaleja, joita siellä nähdään yleisimmin helmikuun ja toukokuun välisenä aikana. Suuret puut hallitsevat Volcán Barún alempien rinteiden maisemia, pienet kasvit ja pensaat ylempien rinteiden maisemia. Hedelmällinen maaperä ja lauhkea ilmasto tulivuoren keskikorkeuden kohdilla mahdollistavat tuottoisan maataloustoiminnan erityisesti Boquetea ja Cerro Puntaa ympäröivillä alueilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Barú Global Volcanism Program, viitattu 27.11.2023
2. 1 2 3  Parque Nacional Volcán Barú Lonely Planet, viitattu 27.11.2023
**Plagiaatintunnistusjärjestelmällä** tarkoitetaan tietoteknistä sovellusta, joka vertailee digitaalisessa muodossa olevan tekstin alkuperäisyyttä ts. onko tekstiä esitetty aikaisemmin muissa yhteyksissä. Ainoastaan digitaalisessa muodossa olevia dokumentteja voidaan vertailla digitaalisessa muodossa oleviin dokumentteihin ja materiaaleihin. Vertailu tapahtuu yleensä kolmeen tahoon: avoimiin Internet-sivuihin, järjestelmän itselleen neuvottelemiin eri julkaisijoiden tietokantoihin ja materiaaleihin sekä järjestelmään tallennettuihin tiedostoihin. Järjestelmä näyttää vastaavuudet alkuperäis- ja muihin lähteisiin yleensä yhtäläisyysprosentteina.

Suomalaisissa korkeakouluissa on 2000-luvulla otettu käyttöön plagiaatintunnistusjärjestelmiä tekstin alkuperäisyden selvittämiseen. Suomessa käytetyt järjestelmät ovat Urkund, Turnitin sekä Ephrous.
Tampereen teknillinen yliopisto kehitti 2008–2009 oman avoimen lähdekoodin ohjelmistoja käyttävän Nalkki-plagiaatintunnistusjärjestelmän.

Lähteet
-------

1. ↑  Älä kopsaa- blogi, Plagiaatintunnistusjärjestelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Urkund
* Turnitin
* Ephorus
**Ominaistaajuus** eli **luonnollinen värähtelytaajuus** on taajuus, jolla järjestelmä pyrkii värähtelemään ilman ajo- tai vaimennusvoimaa. Järjestelmällä on yleensä useita eri ominaistaajuksia.

Ominaistaajuudellaan värähtelevän järjestelmän liikekuviota kutsutaan normaalitilaksi (jos järjestelmän kaikki osat liikkuvat sinimuotoisesti samalla taajuudella).*selvennä*

Jos värähtelevään järjestelmään vaikuttaa ulkoinen voima taajuudella joka on lähellä järjestelmän ominaistaajuutta, syntyy resonanssi. Ominaisvärähtelytaajuutta kutsutaan tässä tapauksessa *resonanssitaajuudeksi*. Yleensä järjestelmä on helppo saada värähtelemään ominaistaajuudellaan, mutta vaikea saada värähtelemään muilla taajuuksilla. Esimerkiksi lasten keinussa on tietty taajuus tai rytmi, jolla se pyrkii keinumaan, ja vauhdin antaminen onnistuu vain samassa rytmissä.

Yleiskatsaus
------------

Elastisen rungon vapaata värähtelyä kutsutaan *luonnolliseksi värähtelyksi* esiintyessään taajuudella jota kutsutaan luonnolliseksi taajuudeksi. Luonnollinen värähtely poikkeaa pakotetusta tärinästä, joka tapahtuu käytetyn voiman taajuudella (pakotettu taajuus). Jos pakotettu taajuus on yhtä suuri kuin luonnollinen taajuus, värähtelyn amplitudi kasvaa moninkertaiseksi. Tätä ilmiötä kutsutaan resonanssiksi.

Massajousijärjestelmässä, jonka massa on *m* ja jousen jäykkyys *k*, luonnollinen taajuus voidaan laskea seuraavasti: 

{\displaystyle \omega \_{0}={\sqrt {\frac {k}{m}}}}
Virtapiireissä, *s 1* on luonnollinen taajuus muuttujassa *x,* jos nollatulovasteen *x* sisältää termin {\displaystyle K\_{1}e^{-s\_{1}t}}, missä{\displaystyle K\_{1}\neq 0} on vakio, joka riippuu piirin alkutilasta, verkon topologiasta ja elementtien arvoista. Verkossa *s k* on verkon luonnollinen taajuus, jos se on tietyn jännitteen tai virran luonnollinen taajuus verkossa. Luonnolliset taajuudet riippuvat *vain* verkon topologiasta ja elementtien arvoista, mutta eivät syötöstä. Voidaan osoittaa, että verkossa olevien luonnollisten taajuuksien joukko voidaan saada laskemalla verkon kaikkien impedanssi- ja vastaanottotoimintojen pylväät. Kaikki verkonsiirtofunktion navat ovat myös vastaavan vastemuuttujan luonnollisia taajuuksia; voi kuitenkin olla joitakin luonnollisia taajuuksia, jotka eivät ole verkkosiirtofunktion napoja. Nämä taajuudet tapahtuvat joissakin erityisissä alkutiloissa.

LC- ja RLC-piireihin piirin luonnollinen taajuus voidaan laskea seuraavasti: 

{\displaystyle \omega \_{0}={\frac {1}{\sqrt {LC}}}}

Lähteet
-------

1. ↑  natural frequency | TEPA-hakutulos erikoisalojen sanastoista ja sanakirjoista *termipankki.fi*. Viitattu 17.3.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Natural frequency
**Eva Helena Collin** (o.s. Törnwall, 23. joulukuuta 1896 Helsinki – 28. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Collin opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1912–1914 ja Vapaassa Taidekoulussa 1914–1915. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915–1917, 1919, 1921, 1932, 1954 ja 1955. Hänen töitään oli esillä myös ulkomailla Oslossa ja Tukholmassa 1929, Amsterdamissa ja Antwerpenissä 1931, Moskovassa 1934, Riiassa 1935, Oslossa 1936 ja 1940 sekä Tukholmassa ja Göteborgissa 1940. Collin toimi opettajana käsityökoulussa 1922–1924.

Eva Collin oli naimisissa professori ja taiteilija Marcus Collinin kanssa.

Teoksia
-------

* Helsingin ruotsalaisen teatterin seinämaalaukset 1937

Palkinnot
---------

* IV palkinto Kansallisteatterin kattomaalauskilpailussa 1932

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Eva Collin
2. ↑  Marcus Collins minnesfond (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eva Collin

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Andronikos Rhodoslainen** (m.kreik. Ἀνδρόνικος, n. 70 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Lykeionin koulun kymmenes johtaja Aristoteleen jälkeen.

Andronikoksen päätöihin lukeutuu Aristoteleen ja Theofrastoksen kirjoitusten kokoaminen ja järjestäminen siitä materiaalista, jonka Tyrannion toimitti hänelle. Hän toimitti ja julkaisi kootut laitokset Aristoteleen teoksista vuosina 40–20 eaa. Näin muodostui nykyisin tunnettu ns. *Corpus Aristotelicum*. Ennen Andronikoksen aikaa Aristoteleen tuotannosta tunnettiin vain dialogit (katso: Aristoteleen dialogit), hänen lukuisat tutkielmansa sen sijaan olivat kateissa. Antiikin ajan jälkeen tilanne on ollut toisin päin, nykyään Aristoteleelta tunnetaan ainoastaan tutkielmia.

Andronikokselta on peräisin muun muassa Aristoteleen kirjojen nykyisin tunnettu järjestys, jossa logiikan kirjat ovat ensin, sen jälkeen seuraavat fysiikka, metafysiikka, ja käytännölliset tieteet kuten etiikka ja politiikka, ja luovat tieteet, kuten poetiikka.

Edeltäjiensä teosten kokoamisen lisäksi hän kirjoitti parafraaseja eli mukaelmia näistä teoksista, sekä kommentaarioita niistä. Hän kommentoi muun muassa Aristoteleen teosta *Kategoriat*. Näitä kirjoituksia ei ole säilynyt. Hänen nimiinsä on usein virheellisesti laitettu kaksi tutkielmaa, *Tunteista* sekä kommentaario Aristoteleen etiikan teoksiin. Todellisuudessa ne ovat peräisin joko Konstantinos Palaiokappalta 1500-luvulta tai tessalonikalaiselta Johannes Kallistokselta.

Antiikin filosofia – Peripateettinen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos |
| Roomalainen aika | Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros |