recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Puolustusvoimien tiedustelukeskus** (lyhenne PVTK) oli Helsingissä, Espoon Kilossa ja Tuusulassa sijainnut Pääesikunnan alainen laitos, joka perustettiin 1. tammikuuta 2007. PVTK lakkautettiin osana puolustusvoimauudistusta 30. huhtikuuta 2014. PVTK:n toiminnot siirrettiin 1. toukokuuta 2014 perustetulle Puolustusvoimien tiedustelulaitokselle.

Johtajat
--------

* kommodori Jari Kähärä 1.1.2007–31.10.2008
* eversti Harri Ohra-Aho (s. 1959) 1.11.2008–30.6.2011
* eversti Sakari Wallinmaa (s. 1960) 1.7.2011–30.4.2014

Tehtävät ym.
------------

Keskuksen tehtävänä oli muun muassa tuottaa analysoitua tiedustelutietoa Suomen turvallisuusympäristöstä sekä vastata puolustusvoimien paikka- ja olosuhdetiedon tuottamisesta. Suomessa aikaisemmin toiminut Puolustusvoimien Tutkimuskeskus lyhennettiin myös PvTK, mutta laitos uudelleennimettiin ennen PVTK:n perustamista. Keskukseen sulautettiin sen perustamisen yhteydessä itsenäisenä joukko-osastona lakkautettu Topografikunta.

Katso myös
----------

* Luettelo tiedustelupalveluista
**Martin Segerstråle** (s. 31. elokuuta 1984 Turku) on suomalainen pianisti, kuoronjohtaja, kapellimestari ja säveltäjä.

Segerstråle on opiskellut Musical Direction and Coaching -linjalla Lontoon Royal Academy of Musicissa 2015-2016 ja suoritti kuoronjohdon ja pianonsoiton diplomitutkinnot Sibelius-Akatemialla keväällä 2015. Hän on tämän lisäksi opiskellut musiikkitiedettä Åbo Akademissa.

Martin Segerstråle on johtanut useita kuoroja ja oli vuoden 2010 Studentkören Brahe Djäknarin taiteellinen johtaja. Segerstråle on myös Ensemble Vidan perustajajäsen ja ensimmäinen taiteellinen johtaja. Hänelle myönnettiin lokakuussa 2014 Finlands Svenska Sång- och Musikförbundin Kurt-Erik Långbacka -palkinto nuorelle lupaavalle johtajalle. Keväällä 2015 Segerstrålelle myönnettiin Svenska Kulturfondenin jokavuotinen kulttuuripalkinto hänen työstään Suomen musiikkielämän hyväksi.

Segerstråle on toiminut kapellimestarina Tampereen Teatterissa mm. Andrew Lloyd Webberin Cats-musikaalin parissa ja hän on tehnyt töitä myös Suomen Kansallisoopperassa, Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Martin Segerstrålen kuoronjohdon tutkintokonsertti  21.03.2015. uniarts.fi Taideyliopisto.  Arkistoitu 19.9.2016. Viitattu 19.9.2016.
2. ↑  Ensemble Vidan kotisivu Ensemble Vida. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  FSSMF Pressmeddelande 26.10.2014  26.10.2014. fssmf.fi.  Arkistoitu 16.9.2016. Viitattu 19.9.2016.
4. ↑  Svenska Kulturfondens Årsbok 2015 Svenska Kulturfonden. Viitattu 19.9.2016.
5. ↑  Tampereen Teatteri, Cats Tampereen Teatteri.  Arkistoitu 17.11.2016. Viitattu 16.11.2016.
6. ↑  Suomen ensimmäinen ruotsinkielinen koululaisooppera Amfion. Viitattu 16.12.2019.
7. ↑  Thölix, Maria: Emma Klingenberg sjunger sina favoritlåtar på ÅST på lördag *Åbo Underrättelser*.  18.9.2018. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)
8. ↑  Vuori, Sonja: eater: Mary Poppins är en välsmord färgsprakande musikalshow  5.10.2020. Yle. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
HDF-raakalevyä.
**HDF-levy** (engl. *high-density fiberboard*) on ohut kova puukuitulevy, joka valmistetaan kuivausmenetelmällä hienorakenteisesta puukuidusta. Valmistuksessa käytetään myös sideainetta, kuten formaldehydihartseja, jotka voivat aiheuttaa terveyshaittoja erityisesti HDF-levyjen kanssa työskentelevien parissa. HDF-levyn rakenne on kauttaaltaan homogeeninen ja erittäin tiivis, yleensä 500–1450 kg/m³. HDF-levystä saadaan hyvin säänkestävää ja se on helposti työstettävissä.

HDF-raakalevyn molemmat pinnat ovat sileät. Levyjä saa myös pinnoitettuna melamiinilla, viilulla tai maalilla sekä myös eri tavalla rei'itettynä tai jyrsittynä. Levypaksuudet ovat yleensä 3–6 mm. HDF-levyä käytetään laajalti esimerkiksi kalusteteollisuudessa, lattianpäällysteiden runkorakenteena, oviteollisuudessa pintarakenteena ja ajoneuvoteollisuudessa.

HDF-levyä ei valmisteta Suomessa.

Katso myös
----------

* MDF-levy

Lähteet
-------

1. 1 2  HDF HOMADUR Oy Skandinaviska Träimport Ab.  Arkistoitu 18.6.2004. Viitattu 11.11.2008.
2. 1 2  Hengitystieherkistäjät Työterveyslaitos. Viitattu 11.11.2008. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Terms and Definitions Stacks and Stacks.  Arkistoitu 12.10.2008. Viitattu 13.11.2008. (englanniksi)
4. ↑  ID-levyt Oy Skandinaviska Träimport Ab.  Arkistoitu 21.11.2004. Viitattu 11.11.2008.
**Jalmari Penttilä** (11. heinäkuuta 1886 – 28. kesäkuuta 1943) oli suomalainen Raumalla vaikuttanut kauppaneuvos ja Nortamo-Seoran ensimmäinen puheenjohtaja.

Penttilän isä oli maanviljelijä Isak Penttilä. Jalmari muutti 13-vuotiaana Lapin pitäjän Kodiksamista Raumalle, kävi kauppakoulun ja oli sitten John Nurminen Oy:n palveluksessa ja vuodesta 1924 yhtiön Rauman toimintojen johtajana. Hän oli Latvian varakonsulina Raumalla ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1943.

Penttilä oli Rauman kaupunginvaltuuston pitkäaikainen jäsen ja varapuheenjohtaja. Hän oli Rauman rahatoimikamarin ja taksoituslautakunnan puheenjohtajana ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Penttilä oli myös Rauman kauppaseuran ja Rauman säästöpankin hallituksen puheenjohtajana. Hän oli nykyisin Raumanlinnana tunnetun Rauman suojeluskuntatalon rakennustoimikunnassa vaikuttaen ratkaisevasti talon rakentamiseen. 

Panttilä oli mukana perustamassa 1930 kirjailija Hj. Nortamon nimikkoseuraa *Nortamo-Seoraa* ja oli seuran ensimmäinen puheenjohtaja 1930–1943. Penttilän Rauman murteella kirjoitettujen raumalaistarinoiden kokoelma ilmestyi kirjana 2008.

Penttilä osti 1926 Rauman Petäjäksessä sijainneen Villa Tallbon perheensä kesähuvilaksi. Villa Tallbon oli rakennuttanut 1901 laivanvarustaja Gabriel Granlundin perikunta ja sen oli suunnitellut arkkitehti Yrjö Blomstedt. 

Penttilä kuoli tapaturmaisesti merionnettomuudessa kesällä 1943.

Teoksia
-------

* *Kallikajasgrundi Vilkk ja muit jutuij : Jalmari Penttilän raumalaistarinoita* ; toimittanut Markku Toivonen ; piirrokset Mika Honkanen. Nortamo-Seor, Rauma 2008 ISBN 978-952-92-3680-0

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nortamo-Seor : J. Penttilä
2. 1 2  Heikki Sankkila : Pitkän linjan raumalaisuutta, Turun Sanomat 25.5.2008
3. ↑  Villa Tallbon historiaa[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppaneuvos Jalmari Penttilä (1886–1943). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 25.12.2018

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Hansakallion koulu** on alakoulu, joka sijaitsee Espoon Kauklahdessa. Koulussa tarjotaan perusopetusta 1–6-luokkalaisille. Koulussa oli 612 oppilasta lukuvuonna 2018-19. Rehtori on Jarmo Jääskeläinen.

Koulurakennus on Heikki ja Kaija Sirenin suunnittelema ja valmistunut 1955. Vuonna 2017 julkaistun Espoon koululrakennusten inventoinnin mukaan koulu edustaa aikansa uuden rationaalisen ja konstruktivistisen arkkitehtuurin kärkeä: "Pohjaratkaisu on selkeä, toimiva ja tehokas. Rakennuksen sisääntulokerroksen runkoratkaisu on poikkeuksellinen: rakenne perustuu luokkien välisiin kantaviin poikittaisiin betoniseiniin, joissa muottilautapinta on jätetty esille." Koulun yhteydessä ollut opettajien asuinrivitalo on purettu. Koulurakennusta peruskorjattiin ja laajennettiin 2009–2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansakallion koulu *espoo.fi*.  Arkistoitu 28.3.2019. Viitattu 18.4.2019.
2. ↑  Heikinheimo, Marianna ym.: *Sektori-inventointi: Espoon koulut*, s. 77. Espoo: Espoon kaupunki, 2017. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.7.2019).  (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee heinäkasvisukua.* Arctophila *on myös erään kukkakärpässuvun tieteellinen nimi.*

**Pohjansorsimot** (*Arctophila*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: pohjansorsimo (*Arctophila fulva*, syn. *Dupontia fulva*). Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samaksi lajiksi kuin pohjansorsimo.

Pohjansorsimot ovat monivuotisia, kasvustoja muodostavia heiniä, joilla on vankkoja rönsyjä muodostava juurakko. Varret ovat noin metrin korkuisia ja tanakoita sekä alaosistaan usein hankasilmullisia. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, lähes 1 cm levyisiä ja kahdessa rivissä. Kieleke on reilut 5 mm pitkä ja tylppäkärkinen. Pohjansorsimoiden kukinto on pitkä ja harva röyhy, jonka väri vaihtelee kellanruskeasta punaruskeaan. Röyhyn haarat ovat velttoja ja nuokkuvia. Tähkylät ovat vihneettömiä, ja niissä on kolmesta seitsemään kukkaa. Kaleet ovat keskenään yhtäsuuria, kalvolaitaisia ja ulkohelpeitä lyhyempiä. Ulkokale on kolmisuoninen ja sisäkale viisisuoninen. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä, tylppäkärkisiä, kalvolaitaisia ja viisisuonisia.

Lähteet
-------

1. ↑  The Plant List (*Arctophila*) *The Plant List*.  2013. Viitattu 3.2.2018. (englanniksi)
2. ↑  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Hänggräs (*Arctophila*) *Den virtuella floran*.  1998. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 3.2.2018. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: *Arctophila*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3768376
* Wikispecies: Arctophila (Poaceae)
* BOLD: 121055
* CoL: 8VV6L
* EPPO: 1AHCG
* GBIF: 2705695
* GrassBase: gen00055
* GRIN: 927
* iNaturalist: 156195
* IPNI: 77127226-1
* IRMNG: 1330437
* ITIS: 500148
* NCBI: 227210
* Open Tree of Life: 790773
* PLANTS: ARCTO2
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77127226-1
* Tropicos: 40018820
* VASCAN: 846
* WFO: wfo-4000002928

 |

 |
**Havaijia** kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Havaijin kielen aakkoset (havaijiksi *ka pīʻāpā Hawaiʻi*) perustuu englannin kielen aakkosiin, joita alettiin käyttää kielen kirjoittamiseen 1800-luvulla kristittyjen lähetyssaarnaajien saavuttua Havaijille.

Lähetyssaarnaajat huomasivat Havaijille saavuttuaan 1820-luvulla, että paikallisten käyttämä kieli muistuttaa melkoisesti Seurasaarilla puhuttavia kieliä, minkä pohjalta havaijille alettiin rakentaa omaa ortografiaa. Vuonna 1826 julkaistiin aakkosisto, joka koostui 12 kirjaimesta.

Pitkiä vokaaleja merkitään pituusmerkillä (havaijiksi *kahakō*). Vokaalin pituus on merkityksiä mahdollisesti muuttava tekijä.

Nykyinen havaijin aakkosisto koostuu 13 kirjaimesta, johon kuuluu myös ‘okina. Aakkosjärjestys poikkeaa muista latinalaisia kieliä käyttävistä kielistä siten, että ensin tulevat kaikki vokaalit ja sitten kaikki konsonantit. Viimeisenä tulee ‘okina:

| Isot kirjaimet |
| --- |
| A | E | I | O | U | H | K | L | M | N | P | W | ‘ |
| **Pienet kirjaimet** |
| a | e | i | o | u | h | k | l | m | n | p | w | ‘ |

Lähteet
-------

1. ↑  ScriptSource - Hawaiian written with Latin script *scriptsource.org*. Viitattu 26.6.2022.
2. 1 2  Hawaiian language, alphabet and pronunciation *omniglot.com*. Viitattu 26.6.2022.
3. ↑  The Historical Development Of The Hawaiian Alphabet (s. 353–366)  1967. Journal of the Polynesian Society. Viitattu 26.6.2022. (englanniksi)
4. ↑  Hawaiian Orthography  2022. hawaii.edu. Viitattu 26.6.2022. (englanniksi)
Aleksei Mozgovoi
**Aleksei Borisovitš Mozgovoi** (ven. Алексе́й Бори́сович Мозгово́й, ukr. Олексі́й Бори́сович Мозгови́й; 3. huhtikuuta 1975 Nyžnja Duvanka – 23. toukokuuta 2015 Altševskin lähistö) oli ukrainalainen militantti, joka liittyi Luhanskin kansantasavaltaa edustaneisiin Venäjän tukemiin separatisteihin.

Mozgovoi toimi aikoinaan kuorolaulajana ja runoilijana. Hän alkoi komentaa venäläismielistä Prizrak-prikaatia, joka sai hallintaansa Altševskin seudun. Mozgovoi kuitenkin kritisoi Venäjän tukemaa separatistijohtoa ja vastusti helmikuussa 2015 solmitun Minsk II -sopimuksen ehtoja, jotka rajoittivat separatistien valtaa hallinnoida omikseen julistamiaan alueita. Hänellä oli väitetysti erimielisyyksiä myös Luhanskin kansantasavallan johtajaksi julistautuneen Igor Plotnitskin ja merkittävien Venäjän hallinnon edustajien kanssa.

Mozgovoi järjesteli näytösoikeudenkäyntejä Ukrainan laillisen hallinnon tukijoita ja "länsimaista elämäntyyliä" harjoittavia vastaan. Hän sai julkisuutta ilmoitettuaan pidättävänsä baareissa aikaa viettävät naiset.

Kuolema
-------

Mozgovoi kuoli hyökkäyksessä useiden ajoneuvojen saattueeseen tiellä Luhanskista Altševskiin toukokuussa 2015. Saattue joutui ensin pommi-iskun ja sen jälkeen tulituksen kohteeksi. Iskussa ilmoitettiin kuolleen Mozgovoin ja kuuden muun henkilön. Mozgovoi oli selvinnyt aiemmasta murhayrityksestä maaliskuussa 2015. Separatistit syyttivät iskusta nopeasti Ukrainaa, joka puolestaan epäili iskun liittyneen venäläismielisten kapinallisten väliseen valtataisteluun.

Lähteet
-------

1. ↑  Мозговой Алексей Борисович / Мозговой Олексій Борисович / Mozgovoj Aleksej Borisovich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 (venäjäksi)
2. 1 2 3 4 5  Merhat Sharipzhan, The Mysterious Assassination Of A Rebel Commander In Ukraine Radio Free Europe/Radio Liberty 25.5.2015, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Ukraine crisis: Rebel commander Alexei Mozgovoi 'killed' BBC 23.5.2015, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
**Reina** oli Espanjan laivaston vuonna 1743 vesille laskettu Reina-luokan kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Reina-luokka*
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1742. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1743 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1743.

Palvelus
--------

Alus lähti 1747 Cádizista linjalaivojen *Nueva Españan* ja *Conquistadorin* sekä fregatti *Bizarran*Puerto Ricoon päällikkönään Alejandro Castelain. Lokakuussa 1747 se saattoi 6-7 aarteita ja tarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Veracruzista Havannaan ja edelleen Cádiziin, jonne alus saapui 9. tammikuuta 1748 mukanaan 2,5 miljoonaa hopeapesoa ja elintarvikkeita. Alus lähti 26. joulukuuta 1749 Veracruzista Havannaan ja edelleen Cádiziin mukanaan 4,7 miljoonaa hopeapesoa ja elintarvikkeita. Se saapui 24. huhtikuuta 1750 Cádiziin.

Vuodet 1751 ja 1753 alus partioi Välimerellä. Se oli 1755 kunnostettavana La Carracassa. Alus lähti 5. syyskuuta 1759 Cádizista *Europan* kanssa Havannaan kuljettaen tykkejä ja ampumatarvikkeita. Vuonna 1761 se palasi Cádiziin, mistä alus palasi seuraavana vuonna Havannaan. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi telakalla olleen aluksen Havannan kukistuessa 11. elokuuta 1762 piirityksen jälkeen.

### HMS Reyna

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 13. elokuuta 1762 aluksen, joka liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä *HMS Reyna*. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1772.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield et al 2023 s. 130
2. ↑  Winfield 2007 s. 71

*Reina*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Reina* - *Invencible* |
| Edeltäjä: Invencible-luokka – Seuraaja: *San Felipe* |
**Otto Vilhelminpoika Partti** (26. marraskuuta 1898 Kangasniemi – 6. lokakuuta 1963 Harjavalta) oli suomalainen kivityömies ja murhaaja. Vuonna 1916 Kangasniemellä 18-vuotiaana hän murhasi Kutemajärven kylässä Jalmari Ylösen, puhelinkeskustelun vuoksi tekijää luultiin ensin Otto Karpiksi. Pieksämäellä murhattiin kauppias Toivo Hämäläinen syyskuun alkupuolella vuonna 1918, lokakuussa teosta määrättiin kuolemanrangaistukseen Otto Partti ja Jalmari Häkkinen.

Toukokuussa 1921 Otto karkasi toisen vangin, Pekka Kolehmaisen kanssa Kakolasta. Karkumatkan aikana he murhasivat yhdessä maanviljelijä Vihtori Ali-Köllin Urjalasta. Kolehmainen saatiin kiinni, mutta Partin onnistui jatkaa pakomatkaa.

Lokakuun 22. päivänä Haapamäen asemalla murhattiin Aarne Forsman, Partti tuomittiin murhasta ja ryöstöstä marraskuussa 1921 5 vuodeksi ja 6 kuukaudeksi kuritushuoneeseen Hämeenlinnan lääninvankilaan. Partti asui myöhemmin Harjavallassa, jossa työskenteli kivityömiehenä ja kuoli vuonna 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kansallisarkisto: Partti Otto, Tilastollisen päätoimiston tilastoarkisto, Aakkosellinen luettelo koko maan kuolleista, A-Ö 1963 *digihakemisto.net*. Viitattu 20.6.2023.
2. ↑  Partti Otto, Harjavallan hautausmaa, Harjavalta, osasto 13, rivi 5, paikka 186, viitattu 20.6.2023
3. ↑  4.5.1916 Mikkelin Sanomat no 48, s. 2 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 16.2.2020.
4. ↑  4.5.1916 Mikkelin Sanomat no 48, s. 2 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 16.2.2020.
5. ↑  30.10.1918 Länsi-Savo no 115, s. 2 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 19.2.2020.
6. ↑  7.5.1921 Uusi Aura no 119, s. 3 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 16.2.2020.
7. ↑  4.6.1921 Maaseudun Sanomat no 126, s. 3 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 16.2.2020.
8. ↑  24.11.1921 Savonmaa no 133, s. 1 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 16.2.2020.
**Muuralan pappila** ja **Pitäjäntupa** sijaitsevat Espoon kirkonmäellä Espoon tuomiokirkon lähellä samassa pihapiirissä. Pappilan päärakennus on empiretyylinen ja rakennettu vanhemman pappilan kivijalalle. Pihapiiriin kuuluu siipirakennuksia 1700- ja 1800-lukujen vaihteesta.

Pappila on valmistunut 1853, ja sen on suunnitellut arkkitehti Jean Wiik. Rakennus on korjattu vuonna 2006. Siinä oli vuoteen 2017 asti Espoon ruotsinkielisen seurakunnan kirkkoherran virka-asunto jossa hänellä oli asumisvelvollisuus. Vuodesta 2021 lähtien Muuralan pappila on toiminut Espoon hiippakunnan piispalana.

Pitäjäntupa on alkuaan ollut kouluna Backbyn tilan mailla. Se lahjoitettiin pitäjäntuvaksi 1887 ja siirrettiin 1889–1890 kirkon lähelle pappilan rakennusten luokse. 1900-luvun alussa siinä toimi suomenkielinen kansakoulu. Seurakunta sai sen omistukseensa 1933, ja silloin kokoussalia laajennettiin seurakuntasaliksi.

* Pappilan päärakennus.Pappilan päärakennus.
* Pitäjäntupa.Pitäjäntupa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Espoon kirkonmäki *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 19.2.2018.
2. ↑  Jokilaakso, Espoon keskus, Espoon kaupungin sivut, viitattu 19.2.2018
Gommi ja Pommi Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa heinäkuussa 2004.
**Gommi ja Pommi** oli M. A. Nummisen ja Pedro Hietasen muodostama lauluduo, joka on tullut tunnetuksi esittämistään lapsille suunnatuista lauluista. Kaksikossa Numminen esittää Gommi-jänistä ja Hietanen Pommi-kissaa. Kaksikko esiintyi Yleisradion lastenohjelmissa 1980- ja 1990-lukujen taitteissa sekä vuoden 1995 *Joulukalenteri*-ohjelmassa. Joulukalenteri julkaistiin DVD:nä vuonna 2011. Jokaisesta ohjelmassa esitetystä laulusta tehtiin äänitejulkaisu, joista tunnetuiksi tulivat muun muassa laulut "Kookospähkinä", "On sika kunnossa" ja "Kamelilaulu". Gommi ja Pommi esiintyivät myös yhdessä Kummeli-televisiosarjan sekä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Taneli Mäkelän tähdittämän Team Ahman jaksossa. Gommi ja Pommi ovat olleet näkyvästi esillä myös Viestintäviraston televisiomaksu-kampanjoiden keulakuvina muun muassa lehti-ilmoituksissa, verkossa ja radiossa. Gommi-jänis on esiintynyt myös Mika Siekkisen esittämän Rommi-koiran säestyksellä.*lähde?*

Julkaisut
---------

* *Kamelilaulu* (1988)
* *Ollaan eläimiä* (1991)
* *Gommin ja Pommin metsäkarnevaali* (1995)
* *Valtava Jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut* (2002) (kahden CD:n kokoelma, joka sisältää albumit *Kamelilaulu*, *Ollaan eläimiä* ja *Gommin ja Pommin metsäkarnevaali*, vuonna 1985 julkaistun M. A. Nummisen albumin *Suosituimmat lastenlaulut* sekä ennenjulkaisematonta materiaalia)
* *Joulukalenteri Gommi ja Pommi* -DVD (2011)

Lähteet
-------

1. ↑  Gommi ja Pommi *YLe Elävä arkisto*.  22.9.2009. Viitattu 4.7.2010.
2. ↑  Viestintävirasto vähentää tv-lupapummeja lahjakortin avulla *Digitoday.fi*.  13.5.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Gommi ja Pommi Ylen Elävässä arkistossa
* Gommin ja Pommin tv-maksu-shop (Arkistoitu – Internet Archive)
Koivunen Oy:n rakennuksia Malminkaaren varrella.
**Koivunen Oy** on autoalan teknisen kaupan yritys. Sen perusti Oskar Koivunen toisena osakkaana vuonna 1927 nimellä Autosähkö Oy. Se jakaantui 1940-luvulla kahtia, ja sen autovaraosien tukkuosasto jatkoi nimellä Koivunen Oy. Vuonna 2022 yksitoista Lyyrtö-sukuun kuuluvaa omistajaa myivät yhtiön ruotsalaiselle Mekolle.

Koivusen toimipaikka on Helsingissä, Malmin kaupunginosan Ormuspellossa. Edustamansa tuotteet se myy kuluttajille jälleenmyyjiensä kautta, mm. perustamansa Fixus-ketjun myymälöissä.

Vuonna 2018 Koivunen-konsernin liikevaihto oli 162,3 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä keskimäärin 668, joista ulkomailla työskenteli 239.

Historiaa
---------

Koivunen Oy:n alku oli vuonna 1927 perustettu Autosähkö Oy, jonka toisena perustajana oli Oskar Koivunen. Autosähköalan liiketoiminnasta yritys laajeni myös varaosakauppaan, ja 1943 nämä toimialat eriytettiin omiksi yhtiöikseen. Varaosatukusta tuli Koivunen Oy, joka toimi vuoteen 1986 Helsingin keskustassa kunnes se muutti uusiin tiloihin Ala-Malmille. Oskari Koivunen oli aluksi enemmistöomistaja, mutta hankki pian itselleen kaikki yhtiön osakkeet.

Koivunen alkoi kansainvälistyä 1990-luvun alussa suuntautuen entisen Neuvostoliiton alueille. Sillä on tytäryhtiöt kaikissa Baltian maissa. 2000-luvulla yritys laajeni raskaan ajokaluston saralla ostamalla kuormatilojen lämmönsäätöjärjestelmiin ja linja-autojen ilmastointilaitteisiin erikoistuneen yrityksen liiketoiminnan, josta muodostettiin Suomen Kuljetuslaite Oy. Se toimii Vantaan Hakkilassa ja on laajentunut raskaan kaluston varaosien ja laitteiden kauppaan sekä asennus-, huolto- ja korjaustoimintaan.

1990-luvulla Koivunen Oy perusti Fixus-autotarvikeketjun, johon kuuluu 400 itsenäistä varaosaliikettä ja korjaamoa Suomessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Koivunen Oy:n toimitusjohtajaksi on nimitetty Helena Sauramo *fixus.fi*.  15.5.2023. Viitattu 3.1.2024.
2. 1 2  Ahonen, Hannamari: Koivunen Oy kaupattiin – Myyjistä nousi myös Suomen kovatuloisin nainen *iltalehti.fi*.  8.11.2023. Viitattu 3.1.2024.
3. 1 2 3 4  Yritys *koivunen.fi*. Viitattu 7.12.2019.
4. ↑  Merilinna, Martti: Koivunen Oy 50 vuotta. Häkäpöntöistä laseraikaan.  *Tekniikan Maailma*, 20/1993, s. 30. Näköislehti (digitilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Koivunen Oy:n verkkosivusto
* Suomen Kuljetuslaite Oy:n sivusto
**Gadoni** (sardiksi *Adòni*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 795 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 43,44 neliökilometriä. Se sijaitsee 696 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gadoni** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Ylä-Senegal ja Niger** (ransk. *Haut-Sénégal et Niger*) oli Ranskan Länsi-Afrikkaan kuulunut siirtomaa vuosina 1904–1920. Se käsitti nykyisten Malin ja Burkina Fason valtioiden alueet.

Siirtomaa muodostettiin 18. lokakuuta 1904 Senegambian ja Nigerin alueesta, johon liitettiin Ranskan Länsi-Afrikan toinen eli Bobo Dioulasson sotilasalue. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegambian ja Nigerin alueeseen kuuluneet Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.

Ylä-Senegal ja Niger oli aikaisemmasta poiketen Ranskan Länsi-Afrikan federaatioon kuulunut siirtomaa, jolla oma hallintonsa. Sen johtajana toimi Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen varakuvernööri. Siirtomaan pääkaupunki siirrettiin vuonna 1908 Kayesista Bamakoon.

Timbuktun alue ja Gaon piiri liitettiin vuoden 1911 alussa Nigerin sotilasalueesta Ylä-Senegaliin ja Nigeriin. Seuraavan vuoden alussa voimaan tullut asetus erotti sotilasalueen Ylä-Senegalin ja Nigerin yhteydestä ja asetti sen suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Ylä-Voltasta muodostettiin erillinen siirtomaa vuonna 1919.

Ylä-Senegal ja Niger sai takaisin vanhan nimensä Ranskan Sudan 4. joulukuuta 1920. Virallisten nimien rinnalla tätä nimitystä oli käytetty koko ajan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Imperato, Pascal James; Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. lxxxiii. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
2. 1 2  *Les colonies françaises au début du XXe siècle: Cinq ans de progrès (1900–1905), tome II*, s. 15, 186, 224, 232. Marseille: Barlatier, 1906. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  *French West Africa. Volume II: the Colonies*, s. 195, 228–229. Naval Intelligence Division, 1944. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Simond, Émile: *Histoire de la Troisième République de 1887 à 1894*, s. 369. Paris: Henri Charles-Lavauzelle, 1913. Teoksen verkkoversio.
Laulun melodiaa nuotteina.
Oi, SusannaLevytys vuodelta 1917.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Oi, Susanna** (*Oh! Susanna*) on yksi yhdysvaltalaisen Stephen Fosterin tunnetuimmista lauluista. Vuonna 1848 julkaistussa laulussa mies laulaa rakastetulleen Susannalle luvaten kyllä palata kotiin laajoilta matkoiltaan ympäri USA:n eteläisten osavaltioiden. Laulu muodostui samana vuonna alkaneeseen Kalifornian kultaryntäykseen osallistuneiden miesten eräänlaiseksi tunnuslauluksi.

Laulusta on ainakin kolme suomennosta. Varhaisin, J. Alfred Tannerin kirjoittama versio on nimeltään "Yhteinen Susannamme". Sen levyttivät vuonna 1928 Antti Kosola ja Leo Kauppi, seuraavana vuonna Martti ja Aapo Similä ja vuonna 1947 Tapio Rautavaara ja Reino Helismaa, joka teki laulusta vuonna 1959 omankin suomennoksensa. Tannerin suomennoksessa "Yhteinen Susannamme" lauletaan: "Minä kierrän vain Kalifornian ja jälleen palajan." Kullervon suomennoksessa pitäydytään alkuperäistekstin mukaisesti etelävaltioissa ja mainitaan Alabama ja Louisiana. Lisäksi laulusta on tehty huumorimuunnelmia, kuten Saukin sanoittama sekä yhdessä Oravien (Eino Virtanen) kanssa esittämä "Pikkuoravien kuuraketti" (1962) ja Jope Ruonansuun "Hei Suomen Pankki" (1992).

Lähteet
-------

1. 1 2  "Oi, Susanna", *Suuri toivelaulukirja 2*, s. 152. Toim. Aapeli Vuoristo, 18. painos. F-kustannus, 2005. ISBN 952-461-082-5.
2. 1 2  Hilamaa, Heikki: Stephen Foster: Oh! Susanna *Levylöytö, Satumaa, Yle Vintti*.  13.11.2011. Yleisradio. Viitattu 2.6.2018.
3. ↑  Hakutulos kappaleen nimelle Oi, Susanna *Äänitearkisto*. Viitattu 2.6.2018. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Hakutulos kappaleen nimelle Yhteinen Susannamme *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 2.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* J. Alfred Tannerin "Yhteinen Susannamme" Leo Kaupin ja Antti Kosolan esittämänä Raita-tietokannassa
**Castiadas** (sardiksi *Castiàdas*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 669 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 103,89 neliökilometriä. Se sijaitsee 60 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Castiadas** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Kankaanpään kirkko** on vuonna 1839 käyttöön vihitty päätytornillinen, puurakenteinen ja sisäviisteinen*selvennä* ristikirkko Kankaanpäässä. Kirkko edustaa uusklassismia tyylisuunnaltaan. Kirkon suunnitteli saksalainen arkkitehti Carl Ludvig Engel. Istumapaikkoja kirkossa on noin 1 000.

Kirkon ristikeskuksessa on laakealla telttakatolla katettu attikamainen korotus*selvennä*. Ristikeskuksessa on kupoli. Uusklassismia edustava päätytorni on kupukatteinen. Felix Frang on maalannut kirkon *Kristuksen kirkastuminen* -nimisen alttaritaulun vuonna 1922. Vuosina 1938–1939 Urho Lehtinen maalasi kirkkosalin seiniin maalaukset. Urut on puolestaan valmistanut Hans Heinrich. Uruissa on 40 äänikertaa.

Kirkko on Satakunnan suurimpiin puukirkkoihin lukeutuva, ja se sijaitsee kirkonmäellä näkyen kauaksi Ruokojärven taakse. Myös Isojoen ja Kauhajoen rajalla sijaitsevasta Lauhanvuoren kansallispuiston näkötornista voi kiikareilla 24-metrisen kirkontornin havaita.

Kankaanpään kirkko sijaitsee osoitteessa Keskuskatu 64.

Historia
--------

Vuonna 1641 perustettiin Suur-Ikaalisten kirkkopitäjä, johon Kankaanpää liitettiin. Vuonna 1756 paikkakunnalle valmistui kirkko, nykyisen kirkon edeltäjä. Vuonna 1759 Kankaanpäälle myönnettiin kappelioikeudet. Kankaanpää on ollut itsenäinen seurakunta vuodesta 1841 lähtien, jolloin Ikaalisten kirkkopitäjä purettiin.

Nykyinen kirkko vihittiin 2. kesäkuuta 1839 käyttöön. Tosin tuolloin rakennus oli vielä kesken osittain. Kaikki paikkakuntalaiset sukupolvet ovat kirkon valmistumisen jälkeen osallistuneet korjaustöihin ja uudisrakentamiseen. Viimeksi rakennusta on korjattu kirkon 150-vuotisjuhliksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kohde id:200449 Kankaanpään kirkko Museovirasto. Viitattu 20.11.2010. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Toimitilat Kankaanpään seurakunta.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 20.11.2010.
3. ↑  Lauhanvuorelle uusi näköalatorni  28.6.2004. Metsähallitus.  Arkistoitu 5.1.2015. Viitattu 20.11.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kankaanpään kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
* Kirkosta Kankaanpään seurakunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaromir Vejvodalle ja hänen sävellykselleen omistettu muistolaatta Prahassa.
**Beer Barrel Polka**, **Roll out the Barrel** tai **Rosamunde** on Jaromír Vejvodan (1902–1988) vuonna 1927 säveltämä polkka, joka aluksi tunnettiin instrumentaaliversiona ensimmäisen esityspaikkansa, Prahan esikaupunki Modřanyn mukaan nimellä **Modřanská polka**. Kappaleen sanoitti tšekiksi Václav "Vašek" Zeman, jolloin nimeksi tuli **Škoda lásky** (suomeksi "onneton rakkaus").

Toisen maailmansodan aikaan kappale tunnettiin jo useissa maissa lukuisilla nimillä. Vuonna 1938 kappaleen levytti saksalainen hanuristi Will Glahé nimellä Rosamunde. Saksankieliset sanat oli kirjoittanut Klaus S. Richter vuonna 1934. Nimi Beer Barrel Polka liittyy Lew Brownin ja Wladimir Timmin sanoitukseen. Englanniksi kappale tuli tunnetuksi useina versioina, joita levyttivät mm. The Andrews Sisters, Glenn Miller Orchestra, Benny Goodman, Bobby Vinton, Billie Holiday ja Joe Patek.

Ruotsiksi kappale tunnetaan Nils Pernen sanoittamana nimellä **Ut i naturen**. Suomalaisia versioita kappaleesta ovat **Böömiläinen polkka**, **Hei hei mukaan jokainen** (sanoittajina Kullervo, Eine Laine ja Jukka Kuoppamäki) sekä **Tonttujen joulupolkka** -niminen lastenlaulu, jonka sanoitti Reino Helismaa.

Lähteet
-------

* History of "Beer Barrel Polka" (Roll Out the Barrel) *rosecityaccordionclub.org*.  2008.  Arkistoitu 17.11.2015. Viitattu 15.11.2015.
* O´Dwyer, Lawrence: Skoda Lasky *Nthposition*.  2008.  Arkistoitu 17.11.2015. Viitattu 15.11.2015.

### Viitteet

1. 1 2  Jaromír Vejvoda (28.3.1902 - 13.11.1988): Rosamunde Radio Praha. Viitattu 15.11.2015.
2. ↑  Pecháček, Stanislav: *Lidová píseň a sborová tvorba*, s. 112. Karolinum Press, 2011. ISBN 978-80-246-1830-2. (tšekiksi)
3. ↑  
	* Visarkivets Vis- och låtregister *katalog.visarkiv.se*. Viitattu 15.11.2015.
4. ↑  Tonttujen joulupolkka (=Beer barrel polka) *äänitetietokanta fono.fi*. Viitattu 15.11.2015.
*Tämä artikkeli käsittelee maantieteellistä aluetta. Muista merkityksistä katso Germania (täsmennyssivu).*
Rooman alueet punaisella, Magna Germania vihreällä.
**Germania** oli roomalaisten käyttämä latinankielinen nimitys alueelle, joka ulottui Tonavalta Pohjanmereen ja Itämereen. Lännessä raja oli Reinin länsipuolella, idässä rajaa ei ollut tarkasti määritelty. Sen asukkaita olivat germaanit. Germaniasta itään asui sarmaatteja ja muita paimentolaiskansoja.*lähde?* Suurin osa Germanian väestöstä asui hajallaan sijaitsevissa kylissä. Maasto oli metsäistä ja soista.

Roomalaisten valloittama osa jakautui kahteen provinssiin: Germania Inferioriin ja Germania Superioriin. Roomalaiset kutsuivat Reinin itäpuolista osaa Suureksi Germaniaksi (lat. *Magna Germania*). Roomalaiset yrittivät ajanlaskun alun tienoilla valloittaa Suurta Germaniaa keisari Augustuksen aikana. Germaanit kuitenkin väijyttivät kheruskipäällikkö Arminiuksen johdolla kolme roomalaista legioonaa Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa. tuhoten ne miltei kokonaan. Tämän jälkeen Augustus hylkäsi aikeensa liittää Suuri Germania Rooman provinssiksi. Hän myös kehotti seuraajiaan tekemään samoin.

Saksan nimi viittaa nykyisin Germaniaan useilla kielillä, muun muassa italiaksi *Germania* ja englanniksi *Germany*. Kansallisromanttisessa kuvastossa Germania voi tarkoittaa myös Saksaa naiseksi olennoituna. Germaniasta ovat saaneet nimensä myös germaaniset kielet.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Germania *YSA*.  Arkistoitu 26.9.2015. Viitattu 2.3.2021.
2. ↑  Goldsworthy, Adrian: *Rooman puolesta. Sotilaat, jotka loivat Rooman valtakunnan*, s. 301. Ajatus Kirjat, 2006. ISBN 951-20-6951-2.
3. ↑  Liberati, Anna Maria & Fabio Bourbon: "Valtakunnan kulmakivet, Gallia ja Germania", *Historialliset kulttuurit, Rooma*, s. 214. Suomentanut Tuija Vertainen. Weilin+Göös, 2004. ISBN 978-951-0-32991-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Germania** Wikimedia Commonsissa

* Livius.org - Germania Inferior (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
KLM Cityhopperin pääkonttori
**KLM Cityhopper** (aikaisemmin **NLM**, lyhenne hollannin sanoista **Nederlandse Luchtvaart Maatschappij**, suom. *Alankomaiden lentoyhtiö*) (IATA: **WA**, ICAO: **KLC**, kutsukoodi: **CITY**) on alankomaalainen paikallinen lentoyhtiö, joka perustettiin huhtikuussa 1991. Yhtiö kuuluu Air France-KLM:n lentoyhtiökonserniin tytäryhtiönä. Yhtiöllä on 60 konetta, joilla se lentää 44 kohteeseen Euroopassa. 

KLM Cityhopper hoitaa lähinnä KLM:n syöttöliikennettä Euroopan pienemmille lentoasemille. Yhtiön päämaja sijaitsee Amsterdamissa, Alankomaissa.

Yhtiö kuuluu emoyhtiönsä tavoin SkyTeam -lentoyhtiöallianssiin ja yhtiön lennoilla jaetaan Flying Blue -kanta-asiaksohjelman pisteitä.

Yhtiö lentää myös Helsinkiin KLM vuorojen lisäksi.

Laivasto
--------

KLM Cityhopperin entinen Fokker 70.
KLM Cityhopperin Embraer 190.
 KLM Cityhopperin Embraer 195-E2.
Laivaston keski-ikä lokakuussa 2022 on 7,2 vuotta.

KLM Cityhopperin laivasto| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Embraer 175 | 17 | — |  |
| Embraer 190 | 30 | — |  |
| Embraer 195-E2 | 13 | 12 | Toimitukset vuoteen 2024 asti. |
| Yhteensä | 60 | 12 |  |

Lähteet
-------

1. ↑  KLM Cityhopper Fleet Details and History *www.planespotters.net*. Viitattu 16.10.2022.
2. ↑  KLM Cityhopper receives second Embraer E195 from order of 25 *www.aerotime.aero*. Viitattu 16.10.2022. (englanniksi)
**Buggerru** (sardiksi *Bugèrru*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 068 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,33 neliökilometriä. Se sijaitsee 51 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buggerru** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Nelipäiväinen työviikko** on ehdotus, jossa työviikko lyhennettäisiin viisipäiväisestä nelipäiväiseksi. Nelipäiväinen työviikko saattaa kasvattaa työntekijöiden tuottavuutta 20 prosentilla, mikä kompensoisi nelipäiväisen 32 viikkotunnin tuottavuuden vastaamaan 38,4 viikkotuntia verrattuna viisipäiväiseen 40 viikkotuntiin. Nelipäiväisen työviikon väitetään vähentävän työntekijöiden stressiä ja parantaa työntekijöiden työn ja elämän tasapainoa. Nelipäiväistä työviikkoa perustellaan tutkimuslöydöksellä, jonka mukaan ihminen on tuottava vain noin kolme tuntia työpäivän aikana.

Nelipäiväinen työviikko toteutettuna kolmipäiväisenä viikonloppuna on yksi helpoimmista tavoista vähentää kasvihuonekaasupäästöjä.

Ylen laskelman mukaan Suomessa 3 000 euron bruttopalkka putoaa neljän päivän työviikolle siirtyessä 600 euroa. Ansiotuloverotuksen progression ansiosta nettopalkka putoaa 327 euroa, ja yhden vapaapäivän hinnaksi tulee 81,75 euroa.

Venäjän pääministeri Dmitri Medvedev ehdotti nelipäiväistä työviikkoa vuonna 2019. Elokuun 2019 kyselytutkimuksessa 49 prosenttia taloudellisesti aktiivisesta kansasta kannatti sitä.

Meksikolainen miljardööri Carlos Slim Helu on vuonna 2014 ehdottanut kolmipäiväistä **työviikkoa**, jossa työpäivän pituus on 11 tuntia. Vuodesta 2014 lähtien noin 40 prosenttia Telmex- ja America Movil -yhtiöiden työntekijöistä on valinnut tämän työaikajärjestelyn.

Katso myös
----------

* Etätyö
* Kansallinen etätyöpäivä

Lähteet
-------

1. ↑  Ross Chainey: It’s time to switch to a four-day working week, say these two Davos experts *World Economic Forum (weforum.org)*. Viitattu 13.03.2019.
2. ↑  Arkistoitu kopio4 day week *4dayweek.co.nz*.  Arkistoitu 24.7.2018. Viitattu 13.03.2019.
3. ↑  Jarrod Haar: Working four-day weeks for five days’ pay? Research shows it pays off *The Conversation (theconversation.com)*. Viitattu 13.03.2019.
4. ↑  Alex Williams: Why three-day weekends could help to save the world *Independent (independent.co.uk)*. Viitattu 13.03.2019.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Yle: 80 euron vapaapäivä – paljonko palkkasi laskisi, jos tekisit nelipäiväistä työviikkoa?
Urheilukadun eteläpää. Oikealla puurivin takana Töölön pallokentän aitaa
Gripenbergin suunnittelema yhtenäisesti rakennettu kortteli Mannerheimintien ja Urheilukadun välissä Urheilukadun puolelta katsottuna. Vasemmalla Bolt Arena.
Urheilukatu nähtynä Nordenskiöldinkadun kulmasta etelään. Vasemmalla pallokenttiä ja Bolt Arena.
Urheilukadun pohjoisosaa Reijolankadun kulmasta nähtynä. Vasemmalla vanha huoltoasemarakennus, oikealla puurivin takana Laakson sairaalan tontin muuria.
Urheilukatu pohjoisesta, Lääkärinkadun kulmasta nähtynä. Oikealla asuintaloja, vasemmalla Laakson sairaalan rakennuksia ja sairaalan tonttia ympäröivää muuria.
**Urheilukatu** (ruots. *Idrottsgatan*, ent. Florantie) on noin kilometrin pituinen katu Helsingin Taka-Töölössä ja Laaksossa. Se kulkee Mannerheimintien suuntaisena sen itäpuolella ja ulottuu Toivonkadun risteyksestä Lääkärinkadulle. Toivonkadun risteyksestä itään johtaa Mäntymäentie, jota liikenteellisesti voidaan pitää Urheilukadun jatkeena, kun taas Urheilukadun suuntaisena mutta hieman lännempänä samasta risteyksestä etelään jatkuu lyhyt Paavo Nurmen kuja. Kadun nimi johtuu sen varrella olevista urheilukentistä.

Urheilukatu muodostaa Taka-Töölön kerrostaloalueen itärajan, ja asuintaloja sen varrella on vain länsipuolella. Sen toisella puolella, Eläintarhan puistoalueen länsilaidalla, Urheilukadun varressa ja sen lähistöllä on joukko urheilukenttiä, -halleja ja -stadioneja, joista katu on nimensäkin saanut. Kadun varrella ovat Bolt Arena sekä viisi jalkapallokenttää (Töölön pallokenttä), joista yksi on kuplahallin sisällä. Niiden takana ovat Helsingin olympiastadion ja Helsingin jäähalli. Lisäksi kadun jatkeen varrella Toivonkadun eteläpuolella on Töölön kisahalli.

Kadun länsipuolella sen varressa on asuintalojen ohella myös Töölön yhteiskoulun rakennus.

Reijolankadun ja Lääkärinkadun välillä Urheilukadun itäpuolella on Laakson sairaala.

Urheilukadun nimi vuoteen 1928 asti oli Florantie (ruots. *Floravägen*).

Urheilukadun itäreunalla kulkee koko matkalla pyörätie.

Poikkikadut etelästä pohjoiseen
-------------------------------

* Toivonkatu (länteen); samasta risteyksestä itään jatkuu Mäntymäentie ja etelään Paavo Nurmen kuja.
* Sallinkatu (länteen)
* Savilankatu (länteen)
* Nordenskiöldinkatu
* Reijolankatu
* Lääkärinkatu

Lähteet
-------

* Urheilukatu *Helsinki – Karttapalvelu*. Viitattu 18.8.2020.  Vaaleanpunaisesta pallosta klikkaamalla saa lisätietoa.

### Viitteet

1. ↑  Piritta Hannula, Marja Salonen: "1920-luvun klassismi – paluu pelkistykseen ja symmetriaan", *Rakennukset kertovat – perustietoa asukkaille*, s. 22. Helsingin Kaupunginosayhdistysten Liitto, 2007. ISBN 978-951-97063-5-1. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  *Helsingin kadunnimet*, s. 144. Helsingin kaupungin nimistötoimikunta, 1970. ISBN 951-771-220-0. Teoksen verkkoversio.
*Tämä artikkeli käsittelee saksalaista kaupunkia. Muita Mors -sanan merkityksiä löytyy täsmennyssivulta.*

  

  

  

  

  

  

  

  

**Moers** (varhaisissa teksteissä myös *Murse* tai *Meurs*) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Reinjoen länsipuolella, Duisburgin kaupungista länteen ja Krefeldistä pohjoiseen, Ruhrin metropolialueella. Moersissa oli vuoden 2022 lopussa 105 287 asukasta, ja se on väkiluvultaan Weselin piirikunnan suurin kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 67,68 neliökilometriä.

Moersin vanhassakaupungissa sijaitseva Friedrichstraßea.
Moers mainittiin ensimmäisen kerran kirjallisessa lähteessä 800-luvulla. Kaupunginoikeudet sille myönsi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija Albrekt I Itävaltalainen 20. heinäkuuta 1300. Vuonna 1975 Moersiin liitettiin Kapellenin ja Rheinkampin kunnat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stadtgebiet & Lage Stadt Moers. Viitattu 7.12.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Bevölkerung nach Gemeinden Landesbetrieb IT.NRW. Viitattu 7.12.2023. (saksaksi)
3. ↑  Stadtgeschichte Teil 1 - 2.500 v. Chr. bis 1563 Stadt Moers. Viitattu 7.12.2023. (saksaksi)
4. ↑  Stadtgeschichte Teil 4 - 1965 bis 2000 Stadt Moers. Viitattu 7.12.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moers** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Aranda kotisatamassaan Helsingissä.
**Tutkimusalus Aranda** on Suomen ympäristökeskuksen omistama merentutkimusalus. Aranda on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Alus on tutkimusaluskäytössä toinen ja kaikkiaan kolmas Aranda-nimellä kulkenut alus. Merentutkimuslaitoksen lakkauttamisen jälkeen vuonna 2008 alus siirtyi Suomen ympäristökeskuksen hallintaan.

Alus on suunniteltu pääasiassa Itämerellä tapahtuvaan tutkimustyöhön, mutta se pystyy operoimaan kaikkialla maailmassa. Jäävahvistuksensa ansiosta alus on tehnyt matkoja muun muassa Etelämantereelle ja Pohjoiselle jäämerelle.

Merentutkimusalus Arandan peruskorjaus aloitettiin kesällä 2017. Peruskorjauksessa alusta pidennettiin seitsemän metriä ja tutkimus-, sekä laboratoriotiloja lisättiin. Lisämetrit mahdollistavat myös siirtymisen sähköiseen voimansiirtoon. Alus voi jatkossa kulkea lyhyitä matkoja pelkästään akkusähköllä, mikä vähentää aluksen mereen aiheuttamaa melua. Peruskorjaus suoritettiin Rauma Marine Constructionsin telakalla Raumalla

Tekniset tiedot
---------------

Arandan runko on valmistettu teräksestä. Pituutta aluksella on 59,2 metriä, leveyttä 13,8 metriä ja syväys on 5 metriä. Laivan bruttovetoisuus on 1 734 tonnia ja nettovetoisuus 521 tonnia. Laivan huippunopeus on 13,5 solmua ja matkanopeus 10,5 solmua.

Laivan pääkoneina on Wärtsilä Vasa 8R22 MD ja Wärtsilä Vasa 12V22 MD -dieselmoottorit, jotka yhdessä kehittävät 3 000 kilowatin tehon. Arandan päägeneraattoreina on kaksi Strömberg 1 570 kVA -konetta ja sähköisenä potkurimoottorina on Bakker 160-0-160 rpm.

Itämeri
-------

M/s Aranda ajaa Itämerellä eri merentutkimuskohteita säännöllisesti.

| havaintopaikka | sijainti |
| --- | --- |
| BY1 | 55.000000, 13.300000 |
| BY2 *Arkona Basin* | 55.000000, 14.083333 |
| BY4 *Christiansö* |  |
| BY5 *Bornholm Basin* | 55.250000, 15.983333 |
| BCS III-10 *The South-East Baltic* |  |
| BY10 | 56.633333, 19.583333 |
| BY15 *Eastern Gotland Basin* | 57.320000, 20.050000 |
| BY20 *Fårö Basin* |  |
| BY29 |  |
| BY32 Norrköping Basin | 57.999833, 17.996833 |
| BY38 *Karlsö Deep* | 57.116667, 17.666667 |

Katso myös
----------

* S/S Aranda, ensimmäinen Aranda
* M/S Katarina, toinen Aranda

Lähteet
-------

* Tutkimusalus Aranda
* MAJOR REFIT FOR ‘ARANDA’

### Viitteet

1. ↑  Details for the ship Aranda Vesseltracker.com. Viitattu 19.1.2008. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. 1 2  Aranda » Laiva » Tekniset tiedot Suomen ympäristökeskus.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 21.8.2015.
5. ↑  Suomen ympäristökeskus 13. lokakuuta 2014, raportti
6. ↑  Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut, Oceanographic Unit No 3, 14 – 19 March 2010, Algal situation in marine waters surrounding Sweden

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tutkimusalus Aranda** Wikimedia Commonsissa