recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Haulikkorihla
**Haulikkorihla** on pitkäpiippuinen metsästykseen tarkoitettu taittolukkoinen yhdistelmäase, jossa on yksi haulipiippu ja yksi rihlapiippu. Rihlapiippu eli luotipiippu tavallisesti alempana. Piiput voivat sijaita myös rinnakkain, mutta se on harvinaista.

Haulikkorihlaa ei tule sekoittaa rihlakkoon, jolla tarkoitetaan rihlattua metsästysasetta (luodikko ja kivääri). Vanhat suustaladattavat "metsästyspyssyt" olivat sileäpiippuisia ja ne ladattiin vaihtoehtoisesti joko haulipanoksella tai kuulalla aiotun riistan mukaan. Piipun rihlaaminen ja kaliiperin pienentäminen tarkkuuden ja lähtönopeuden parantamiseksi edustivat tuolloin uutta tekniikkaa ja aseiden eriytymistä käyttötarkoituksen mukaan. Nimityksiksi vakiintui *haulikko* ja *luodikko* eli  *rihlakko* tai sotilastermein saksalaislainana *kivääri* ( <*Gewehr*).

Haulikkorihla on lähes aina taittuvalukkoinen ase haulikon tapaan, ja sitä käytetään tavallisimmin pienriistan metsästyksessä. Haulipiippu on yleensä 12/70 tai 12/76 -kaliiperinen, luotipiippu esimerkiksi .222 rem.

Haulikkorihlaa käytetään korvaamaan kaksi asetta esimerkiksi metsälintuja haukkuvalla lintukoiralla metsästettäessä, jolloin karkottuvia tai lähietäisyydellä olevia saaliita pyydystetään haulipiipulla ja haulikon kantomatkan (noin 35 metriä) ulkopuolella olevia liikkumattomia maaleja rihlapiipulla. Näin vältytään kahden erillisen aseen kantamiselta.

Haulikkorihla ei yleensä ole luotipiippunsa osalta yhtä tarkka kuin pulttilukkoiset kiväärit, mutta tarkkuus on silti yleensä täysin riittävä vaativaankin metsästykseen. Haulipiippu eroaa haulikon piipusta usein vain pituutensa osalta: haulikkorihlojen piippupari on usein lyhyempi aseen keventämiseksi ja sen käytön nopeuttamiseksi.

Muita monipiippuisia yhdistelmäaseita ovat muun muassa drillinki kahdella hauli- ja yhdellä luotipiipullaan, ja kaksoisluodikko kahdella luotipiipullaan. Drillinki ei ole Suomessa niin yleinen kuin haulikkorihla.

Kaksoisluodikko yleistyi Suomessa vasta, kun Valmet toi 412-sarjansa markkinoille 80-luvulla. Tätä ennen kaksoisluodikkoja ei yleisesti Suomessa käytetty, lähinnä aseiden korkean hinnan vuoksi. Edullisempia haulikkorihloja sekä kaksoisluodikoita on tullut viimeisen kymmenen vuoden aikana myyntiin Venäjältä. Niitä valmistaa venäläisen Kalašnikov-konsernin Iževskin asetehdas (Ižmaš). Kyseinen tehdas valmistaa Baikal-haulikot sekä Kalashnkikov AK-47 rynnäkkökiväärit.

Lähteet
-------

* Pohjoispää, Janne: Monen nimen ase : rihlakot, drillingit, vierlingit.  *Metsästys ja kalastus*, 2013, nro 4, s. 60-69. ISSN 0026-1629.

### Viitteet

1. 1 2 3  Metsästysammunnan ABC (pdf) (Luku 6. Yhdistelmäase, s. 45-48) Suomen Metsästäjäliitto, metsastajaliitto.fi. Viitattu 4.8.2020.
Venäläisiä vatruskoja.
**Vatruska** (ven. ватрушка, *vatruška*) on karjalainen, perunasta ja vehnäjauhoista tehty, tavallisesti ympyränmuotoinen avopiiras. Myyntituotteena se tunnetaan Suomen Pohjois-Karjalassa, jolloin siinä on vehnäspohja, joka painellaan keskeltä syvemmäksi, jotta mannapuuro tai rahkapiimätäyte pysyisi siinä, vaikka reunoja ei taiteta täytteen päälle. Täyteaineeseen voi lisätä esimerkiksi rusinoita, kermaa, kananmunaa tai sokeria. 

Etelä-Karjalassa vatruska on samaten pyöreä avopiirakka mutta kooltaan noin ruokalautasen kokoinen, ja täyte on yleensä suolainen. Täytteenä käytetään tavallisimmin perunasosetta, ja pohjana on ohraista hapantaikinaa (rieskataikinaa eli -tahdasta).

Venäläisen ruokakulttuurin piirissä vatruskat leivotaan hiivataikinasta, ja ne täytetään yleensä kuivaksi puserretulla rahkalla (ven. творог, *tvorog*). Erilaisten makeiden marmeladien ja hillojen käyttö on harvinaisempaa. Vatruskat tarjotaan yleensä keittojen lisukkeina, pikkulämpiminä tai kahvileipinä.

Sanan merkitys vaihtelee paikoittain ja ajankohdittain.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja, osa TSE-VISC*, s. 1095. OTAVA, 1965.
2. ↑  Facta 2001 osio 17 s. 782

Aiheesta muualla
----------------

* Vatruskan koostumus ja määritelmä (Kansanterveyslaitos) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Randy Scheunemann** (s. ~1960) on yhdysvaltalainen vaikuttaja ja presidenttiehdokas John McCainin ulkopoliittinen neuvonantaja. Aiemmin Scheunemann on ollut mm. Committee for the Liberation of Iraq:n puheenjohtaja. Komitealla uskottiin olleen kiinteät suhteet Project for the New American Century:n kanssa. Hän toimi Donald Rumsfeldin neuvoantajana Irakin sodan aikana ja on John McCainin ulkopoliittinen avustaja hänen presidentinvaalikampanjassaan 2008. Randy Scheunemann virallisesti lopetti Georgian hallituksen lobbaamisen maaliskuussa 2008.

Randy Scheunemann nousi esille Etelä-Ossetiasta 2008 käytyjen taistelujen aikana, kun John McCain vetosi kampanjapuheessaan voimakkaasti Georgian puolesta Venäjän federaation tukitoimia vastaan. 

Tätä vetoomusta käytti Mikheil Saakašvili televisiopuheessaan John McCainin puheeseen viitaten pyrkiessään saamaan taistelujen aikana Bushin hallinnolta voimakkaampaa tukea Venäjää vastaan.

Randy Scheunemannin uskotaan hankkineen John McCainin lausunnolla, jota Mikheil Saakašvili saattoi käyttää hyväkseen 200 000 USD John McCainin vaalikampanjalle.

Lähteet
-------

1. ↑
**Dibentsyylieetteri** (C14H14O) on aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovinpehmentimenä, muiden yhdisteiden valmistamiseen ja liuottimena.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa dibentsyylieetteri on väritöntä nestettä, jolla on heikko karvasmantelinkaltainen tai kukkaismainen haju. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Dibentsyylieetteri hajoaa kuumennettaessa voimakkaasti bentsaldehydiksi ja tolueeniksi. Yhdisteen huuruilla voi olla huumaava vaikutus.

Suurin osa käytetystä dibentsyylieetteristä muodostuu sivutuotteena, kun bentsyylialkoholia valmistetaan bentsyylikloridista emäksisissä oloissa. Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla bentsyylialkoholia happaman katalyytin läsnä ollessa.

Dibentsyylieetteriä käytetään muovinpehmentimenä, kumien ja pinnoitteiden valmistuksessa ja hajusteiden liuottimena. Dibentsyylieetteristä valmistetaan klooraamalla esimerkiksi bentsotrikloridia ja bentsoyylikloridia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 228. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3 4  Friedrich Brühne & Elaine Wright: "Benzyl Alcohol", teoksessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Vol. 5, s. 362
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 317. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
Ernst Löfström
**Itäarmeija** oli valkoisten joukkojen armeija Suomen sisällissodassa. Armeijan komentaja oli kenraalimajuri Ernst Löfström alias Ernst Toll.

Itäarmeijassa palvelleet Saksan jääkärit
----------------------------------------

Päämajan yhdysupseeri ja tiedotusosaston päällikkö armeijakunnan esikunnassa (toimi Viipurin valtauksen aikana) Erik Malmberg, eläinlääkintähuollon järjestäjänä jääkäriyliluutnantti Georg Öhman.

Esikunta
--------

Itäarmeijan esikunta: Alin rivi: Schwindt, Löfström, Rappe, Hällén, Öhman; keskirivi Thesleff, Lönnroth, Homén, Brofeldt, Thorwall, Genetz, Björkstén; ylin rivi; Helenius, Becker, Wichmann, Brejlin, Björk.
Alexander Tunzelman von Adlerflug alias Alexander Örnflykt
Axel Rappe
* **Esikunnan päällikkö**

Eversti Alexander Tunzelmann von Adlerflug "A. Örnflykt"
v.t. Everstiluutnantti Paroni Axel Rappe
* **Yleisesikunta**

Operatiivinen osasto:

Kapteeni Hällén, Luutnantti G. Gronstedt, adjutantti E. Becker.
Yhteystoimisto:

Majuri K. A. L. von Heijne, adjutantti Erik Lönnroth "Rothberg".
Tietotoimisto:

Adjutantti Arne Homén.
Kulkulaitososasto:

Kuljetustoimen päällikkö H. Palo.
Typografinen osasto:

Adjutantti Erik Lönnroth "Rothberg", V. Thoné.
* **Tykistöesikunta**

Päällikkö everstiluutnantti L. A. Schwindt sekä adjutantit Sjöberg ja Vähäkallio.

* **Armeijanintendenttilaitos**

Päällikkö armeijanintendentti Olli W. Genetz sekä kenttäintendentti (v.t. päällikkö) Alvar Brejlin, adjutantit Helenius ja Hjalmar Bärlund, rahastonhoitaja J. Björkstén.

* **Saniteettiosasto**

Itäarmeijan ylilääkäri tohtori G. J. Winter, apulaisenaan tohtori Palmgren.

* **Eläinlääkintäosasto**

Eläinlääkäri jääkärikapteeni Georg Öhman.

* **Henkilökuntajaos**

Päällikkö adjutantti Brofeldt ja adjutantti Björk.

* **Kenttäpostiosasto**

Postimestari Lehto.

* **Komendantti**

Adjutantti Paul Thorwall.

* **Sielunhoito**

Rovasti J. W. Wallinheimo.

* **Ylipäällikön yhteysupseeri**

Reservin luutnantti Isak Alfthan, toimi esikunnassa Viipurin hyökkäysvaiheen aikana.

Joukko-osastot
--------------

* **1. jääkäriprikaati**

Komentaja: eversti Eduard Ausfelt.

* **2. jääkäriprikaati**

Komentaja: eversti Ulrich von Coler.

* **3. jääkäriprikaati**

Komentaja: majuri Rainer Stahel.

* **Jääkäritykistöprikaati**

Komentaja: jääkärimajuri Lauri Malmberg.

* **Karjalan armeijakunta**

Komentaja: jääkärieverstiluutnantti Aarne Sihvo.

* **Pohjois-Hämeen rykmentti**

Komentaja: everstiluutnantti O. A. Wilkman.

* **Vaasan rykmentti**

Komentaja: majuri Martin Ekström.

* **Pohjois-Savon rykmentti**

Komentaja: jääkärimajuri Juho Heiskanen.

* **Karjalan ratsujääkärirykmentti**

Komentaja: jääkäriratsumestari Sven Weckström.

* **Täydennys**

Täydennysjoukkoihin kuuluivat täydennyspataljoonat ja kenttälennätinjoukot.

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
**Potin laivastoasema** perustettiin Potiin Gruusiaan heinäkuussa 1941 Neuvostoliiton hallituksen päätöksellä kuukausi sen jälkeen, kun Saksa oli hyökännyt Neuvostoliittoon toisessa maailmansodassa. 

Mihail Kumaninin komentama tukikohta toimi osana Neuvostoliiton Mustanmeren laivastoa, ja siellä oli kaksi sukellusvenedivisioonaa, torpedovenedivisioona, rannikkovartioston divisioona, kaksi miinanraivaajaa, neljä rannikko- ja kuusi ohjuspatteristoa ja niin edelleen. Kun Saksa oli valloittanut Sevastopolin ja Novorossijskin vuonna 1942, useita hävittäjiä siirrettiin Potin tukikohtaan, joka toimi toissijaisena satamana yhdessä toisen georgialaisen satamakaupungin Batumin kanssa Mustanmeren kampanjoiden aikana. 1990-luvun alkuun mennessä Potin tukikohtaan oli siirretty useita pieniä Mustanmeren laivaston yksikköjä, mutta Neuvostoliiton romahduksen jälkeen se jäi lähes pois käytöstä. Joulukuussa 1992 Venäjä veti pois kaikki aluksensa ja ampumatarvikkeensa tukikohdasta, mutta yhden maihinnousualuksen georgialainen komentaja kieltäytyi lähtemästä ja veti mastoon Georgian lipun. Lähes samaan aikaan Georgian hallitus loi laivastoprikaatin, joka koostuu useista aluksista, merijalkaväen pataljoonasta, tykistödivisioonasta ja kommunikaatioyksiköstä. Siitä lähtien prikaatia on suurennettu ja varusteltu Nato-jäsenmaiden avustuksella.

9. lokakuuta 1993 sodan repimän Georgian täytyi laillistaa Venäjän armeijan läsnäolo maassa ja vuokrata muiden sotilastukikohtien ohessa Potin tukikohta Venäjän laivastolle. Georgia jatkoi kuitenkin Potissa aiemmin pidettyjen alusten vaatimista itselleen osana Venäjän, Ukrainan ja Georgian välistä kiistaa Mustanmeren laivaston jakamisesta, mutta tuloksetta. Syyskuuhun 1998 mennessä Venäläiset sotilaat olivat lähteneet Potista Batumin tukikohtaan, aiemmin samana vuonna solmitun Venäjän ja Georgian välisen sopimuksen mukaisesti.

Nykyisin Potissa on useita Georgian sotilaallisia laitoksia. Niihin kuuluvat Georgian merivoimien päämaja ja päätukikohta, logistiikkakeskus ja laivue sekä maavoimien jalkaväkipataljoona.

Venäjän federaation asevoimat tuhosi Potin laivastoasemalla Georgian merivoimien ja rannikkovartioston aluksia.

Katso myös
----------

* Georgian merivoimat
* Potin satama

Lähteet
-------

1. ↑  *Droni*, nro. 65, kesäkuu 11–13, s. 5. Teoksessa David Darchiashvili et al: The Army and Society in Georgia  Kesäkuu 1998. Caucasian Institute for Peace, Democracy and Development.  Arkistoitu 13.8.2008. Viitattu 17.8.2008.
2. ↑  Newsline. Vol. 1, No. 42, Part I  30. toukokuuta 1997. Radio Free Europe/Radio Liberty.  Arkistoitu 24.7.2008. Viitattu 17.8.2008.
3. ↑  Georgian Border Guards pressure Russian counterparts to leave  Syyskuu 1998. RFE/RL NEWSLINE, Vol. 2, No. 172 Part I.  Arkistoitu 23.7.2008. Viitattu 17.8.2008.
Lancian tallipäällikkö Cesare Fiorio vuonna 1975.
**Cesare Fiorio** (s. 26. toukokuuta 1939 Torino) on italialainen entinen Formula 1 -johtaja.

Elämä
-----

### Lancian tallipäällikkönä

Fiorio valmistui valtiotieteistä, ja hän oli 25 vuoden ajan yksi tärkeimmistä henkilöistä rallin ammattimaistamisessa. Vuonna 1961 hän voitti GT-luokan nopeusmitalin (1150 kuutiota) Lancia Appia Zagato -ajoneuvollaan.

Vuonna 1963 Cesare Fiorio perusti Lancian HF (High Fidelity) -tallin , josta tuli isojen kansainvälisten rallikilpailuiden vakiokasvo. Cesare Fiorio on voittanut 18 maailmanmestaruutta Lancian ja Fiatin tallipäälliköiden rooleissa ja FIAT-yhtymän kilpailuvastaavan roolissa. Mestaruuksista 10 oli valmistajien mestaruuksia, joista seitsemän oli Lancian (1972, 1974, 1975, 1976, 1983, 1987, 1988) ja loput kolme FIATin (1977, 1978, 1980). Mestaruuksista viisi oli kuljettajien mestaruuksia (Sandro Munari 1977, Markku Alén 1978, Walter Röhrl 1980, Juha Kankkunen 1987, Miki Biasion 1988). Lisäksi Fiorio sai kolme maailmanmestaruutta Endurance-luokassa vuosina 1979, 1981 ja 1982.

Fiorio on myös ajanut moottorivenettä voittaen kaksi kertaa maailmanmestaruuden ja kuusi kertaa Euroopan mestaruuden.*milloin?* Yhteensä hän on saavuttanut 31 voittoa. Vuonna 1992 hän ylitti Atlantin Destriero-veneellä 58 tunnissa 34 minuutissa lännestä itään ilman kaupallisia navigointilaitteita. Saavutus pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan.

### Lancian jälkeen

Fiorio oli Ferrarin tallipäällikkö vuodesta 1989 vuoden 1991 alkuun, missä roolissa hän sai 25 palkintosijaa ja 9 voittoa 36 GP:stä. Voitoista kolme tapahtui vuonna 1989 ja kuusi vuonna 1990. Neljän ensimmäisen kilpailun jälkeen vuonna 1991 hän jätti tallin jouduttuaan erimielisyyksiin johdon kanssa. 

Fiorio siirtyi Ligierille vuonna 1994 ja saavutti toisen ja kolmannen sijan Saksan Grand Prix'ssä samana vuonna (kuljettajina Panis ja Bernard). Hän siirtyi sen jälkeen Fortille aina kauden 1996 puoliväliin asti, kunnes italialainen joukkue vetäytyi kilpailusta. Tämän jälkeen Fiorio palasi Ligierille (voitto Monacon GP:ssä vuonna 1996) ja pysyi siellä, vaikka Alain Prost osti Ligier-tallin vuonna 1997. Vuoden 1998 lopussa hän siirtyi vielä Minardille, jossa hän pysyi vuoden 2000 puoliväliin asti. 

### Myöhempi elämä

Eläköidyttyään hän on tehnyt yhteistyötä televisiokanava Rain kanssa ohjelmassa *Pole Position*, ja hänellä on maatilamatkailuun keskittyvä yritys Ceglie Messapican kunnassa Apulian alueella. Hänen lapsensa ovat rallikuski ja autourheilujohtaja Alex Fiorio ja näyttelijä-laulaja-valokuvaaja Giorgia Fiorio.

Lähteet
-------

1. ↑  Agriturismo Puglia Masseria Camarda- Agriturismo Masseria Salento con Trulli e Piscina *www.masseriacamarda.it*. Viitattu 25.8.2018. (italiaksi)
Suurherttua Paavali Fredrik
**Paavali Fredrik** (saks. *Paul Friedrich*; 15. syyskuuta 1800 – 7. maaliskuuta 1842) oli Mecklenburg-Schwerinin suurherttua vuosina 1837–1842. Hän oli perintöprinssi Fredrik Ludvigin ja venäläisen suuriruhtinattaren Jelena Pavlovna Romanovan poika. Hänen äidinisänsä oli Venäjän keisari Paavali I. Paavali Fredrik tuli suurherttuaksi isänisänsä Fredrik Frans I:n seuraajana vuonna 1837.

Paavali Fredrik nai vuonna 1822 Preussin prinsessa Alexandrinen, joka oli kuningas Fredrik Vilhelm IV:n ja myöhemmän keisari Vilhelm I:n sisar. Alexandrinen sisar Charlotte oli Venäjän keisari Nikolai I:n puoliso. 

Paavali Fredrik ja Alexandrine saivat neljä lasta, joista vanhin, isänsä seuraajaksi tullut suurherttua Fredrik Frans II, oli naimisissa kolme kertaa ja sai 11 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Krause: Paul Friedrich, Großherzog von Mecklenburg-Schwerin (saksaksi) *Allgemeine Deutsche Biographie* (1887), Deutsche Biographie. Viitattu 25.12.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paavali Fredrik** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**3,5-ksylenoli** (C8H10O) eli **3,5-dimetyylifenoli** eli **1-Hydroksi-3,5-dimetyylibentseeni** on fenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste ja yksi ksylenoli-isomeereistä. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa 3,5-ksylenoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja runsaasti orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. 3,5-ksylenoli liukenee myös emäksiin.

3,5-ksylenolia eristetään kivihiilitervasta tislaaalla ja tuote puhdistetaan kiteyttämällä bentseeniliuoksesta. Synteettisesti yhdistettä voidaan valmistaa kuumentamalla isoforonia noin 600 °C:n lämpötilaan. Katalyyttinä käytetään kalium- ja kromi- tai vanadiinioksidien seosta tai krominikkeliä.

3,5-ksylenoli reagoi formaldehydin kanssa muodostaen fenoliformaldehydihartseja. Yhdisteestä valmistetaan myös metiokarbia, desinfiointiaineita, 3,5-ksylidiiniä ja useita muiden yhdisteiden synteesien lähtöaineita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 179-180. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3 4  Helmut Fiege: "Cresols and Xylenols", teoksessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Vol. 10 s. 424, 446-448, 451
3. ↑  Samuel H. Yalkowsky, Yan He, Parijat Jain: *Handbook of aqueous solubility data*, s. 511. CRC Press, 2016. ISBN 978-1-4398-0246-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.7.2023). (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1189. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* International Labour Organization (ILO): Kansainvälinen kemikaalikortti 3,5-Ksylenoli
**Kustaa Latvala** (7. helmikuuta 1890 Lapua – 4. maaliskuuta 1932 Seinäjoki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja toimittaja, joka oli yksi Lapuan liikkeen johtohahmoista. Latvala teki itsemurhan epäonnistuneen Mäntsälän kapinan jälkeen.

Elämä
-----

Latvala valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista ja työskenteli aluksi opettajana Vähässäkyrössä. Kesällä 1917 Latvala liittyi Lapuan suojeluskuntaan ja oli perustamassa useita suojeluskuntia eri puolille Etelä-Pohjanmaata. Sisällissodassa hän osallistui Vilppulan rintaman taisteluihin ja haavoittui myöhemmin Tampereen taistelussa. Vuodesta 1920 lähtien Latvala työskenteli Lapualla Poutun kansankoulun opettajana yhdessä puolisonsa Elli Latvalan kanssa. 1920-luvulla Latvala kuului Vapaussodan Invaliidien Liiton johtokuntaan ja toimi järjestön Etelä-Pohjanmaan piirin puheenjohtajana. Vuosina 1929–1931 Latvala oli Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaaja ja työskenteli myös toimittajana *Nuijasoturi*- ja *Lapuan päiväkäsky* -lehdissä.

Vuosikymmenen vaihteessa Latvala edusti suojeluskuntien radikaalia demokratianvastaista vähemmistösiipeä ja toimi aktiivisesti Lapuan liikkeessä. Hän kuului myös Talonpoikaismarssia valmistelleeseen Lapuanliikkeen valtuuskuntaan. Mäntsälän kapinan aikana Latvala toimi niin sanotun kapinaesikunnan kansliapäällikkönä yhdessä pankinjohtaja Aukusti Luoman kanssa. Presidentti P. E. Svinhufvudin pitämän radiopuheen jälkeen Latvala antoi suojeluskunnan piiriesikunnan nimissä mobilisointikäskyn, joka ei kuitenkaan enää saanut joukkoja liikkeelle. Suojeluskuntalaisiin pettyneenä hän ampui itsensä Seinäjoen Maakuntahotellissa.*lähde?* Itsemurhaviestissään Latvala pyysi Matti Laurilaa anomaan presidentiltä armoa kapinaan osallistuneille.

Latvala haudattiin Lapualle Länkipohjan taistelun vuosipäivänä 16. maaliskuuta 1932. Siunauksen toimitti lääninrovasti K. R. Kares ja muistotilaisuudessa puhui muun muassa Hilja Riipinen.

Perhe
-----

Kustaa Latvalan puoliso oli Elli Tuovinen (1895–1967). Kirjailija Laura Latvala oli heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kustaa Latvala †.  *Vapaussodan invaliidi*, 1932, nro 2, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.12.2021.
2. ↑  Opettajat ja vapaussota.  *Opettajain lehti*, 31.5.1918, nro 10, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.12.2021.
3. ↑  Koulun historiaa *Poutun koulu*.  2013. Lapuan perusopetus.  Arkistoitu 21.12.2021. Viitattu 21.12.2021.
4. ↑  Opettaja Kustaa Latvala †.  *Opettajain lehti*, 11.3.1932, nro 10, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.12.2021.
5. ↑  Virtanen, Aarni: *"Toimikaa. Älkää odottako." : Vihtori Kosolan puheiden muutokset 1929–1932*, s. 43–44, 104. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2010. Teoksen verkkoversio (PDF).
6. ↑  Niinistö, Jussi: *Lapuan liike : kuvahistoria kansannoususta 1929–1932*, s. 109–137. Helsinki: Nimox, 2003. ISBN 952-54850-1-3.
7. ↑  Ylikangas, Heikki: *Suomen historian käännekohtia*, s. 179-180. Porvoo ; Helsinki ; Juva: WSOY, 1986. ISBN 951-01374-5-6.
8. ↑  Kustaa Latvala kätkettiin aseveikkojensa vieree Länkipohjan päivänä.  *Rintamamies*, 21.3.1932, nro 9, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.12.2021.
BM-27 Uragan Tykistön sotamuseossa Pietarissa.
**BM-27 Uragan** (ven. 9К57 Ураган, "hurrikaani") on Neuvostoliiton armeijassa 1975 käyttöön otettu 220 mm järeä raketinheitin. Raketteja on 16 ja suurin kantomatka noin 35 km.
9М27Ф-raketin massa on 380 kg josta taistelukärki 100 kg. Termobaarisessa 9М51-raketissa on 143 kg taistelukärki. Lisäksi käytettävissä on useamman tyyppisiä rypäleammuksia, sirotemiinoja ja kemiallinen taistelukärki. Lisäksi olemassa on panssarimiinojen levitysraketti 9M59, joka pudottaa yhdeksän miinaa ja 9M27K2, jossa on 24 miinaa.

Järjestelmän on kehittänyt Tutkimus- ja tuotantoyhdistys Splav (СПЛАВ) Tulassa. Splav valmistaa myös Smertš, Grad ja Prima-raketinheittimiä. Uragania on viety ainakin Jemeniin 1994 ja Eritreaan 2007. Muita käyttäjämaita ovat Guinea, Moldova, Syyria, Angola Kazakstan, Uzbekistan, Turkmenista, Valko-Venäjä ja Ukraina.

Järjestelmä on sijoitettu ZIL-135LM-kuorma-auton lavalle. BM-27 uudistettiin 2000-luvulla 9K512 Uragan-1M -malliksi, jolloin ajoneuvoalustaksi tuli MZKT-7930 ja sillä voi ampua myös BM-30 Smertšin 300 mm raketteja. Venäjän armeija sai uudistettuja malleja käyttöönsä vuonna 2015.

Ukrainassa BM-27:sta on kehitetty Bastion-03, jossa ajoneuvoalustana on KrAZ-6322.

Lähteet
-------

1. ↑
Prometeismin alullepanija Józef Piłsudski vuonna 1899.
**Prometeismi** (engl. *Prometheism* tai *Prometheanism*) on puolalaisen Józef Piłsudskin luoma poliittinen käsite. Prometeismin tarkoituksena oli heikentää Venäjän keisarikunnan ja sen seuraajan Neuvostoliiton sisäistä eheyttä tukemalla nationalistisia liikkeitä Venäjän rajojen sisäpuolella. Kyse oli siitä, että Itämeren, Mustanmeren ja Kaspianmeren alueilla olevat kansat irtautuisivat Venäjästä ja muodostaisivat itsenäisten valtioiden puskurivyöhykkeen Venäjää vastaan. Prometeismi liittyy läheisesti Piłsudskin toiseen ideaan, Intermariumiin. 

Prometeismi perustui ajatukselle siitä, että jos Puolan tuki Venäjän alistamille kansoille pystyy heikentämään Venäjää, se on Puolan valtion etu. 

Prometeismin nimi on peräisin kreikkalaisen mytologian Prometheuksesta, joka antoi tulen ihmiskunnalle. 

Vähemmistökansat Neuvostoliiton alueella.
Itä-Euroopan, Kaukasuksen ja Keski-Aasian suhteiden ja kulttuurien tutkimusta varten on perustettu julkaisu *Nowy Prometeusz,* jota julkaistaan puolaksi, englanniksi ja venäjäksi.

Prometeismi Suomen politiikassa
-------------------------------

Tarton rauhan neuvotteluissa Suomen tavoitteena oli saada laaja autonomia Itä-Karjalalle. Itä-Karjalan kysymys ratkesi Kansainliitossa kuitenkin Neuvostoliiton hyväksi. 

Vuonna 1922 perustetun Akateemisen Karjala-Seuran tavoitteena oli edistää heimoyhteyttä ja kansallistunnetta muun muassa Neuvostoliiton alueella. 

Luonnos Intermariumiin kuuluvista valtioista.
Suomi sitoutui reunavaltiopolitiikkaan allekirjoittamalla Varsovan sopimuksen vuonna 1922. Sopimuksessa valtiot sitoutuivat hyväntahtoisuuteen, jos jokin sopimusvaltioista joutuisi hyökkäyksen kohteeksi. Sopimukseen lukeutuivat Suomi, Viro, Latvia ja Puola, mutta Suomen osalta sopimus kariutui, kun Vennolan II hallitus joutui eroamaan

Separatistisia hahmoja ja liikkeitä Venäjällä
---------------------------------------------

* Artjom Loskutov - Siperian itsemääräämisoikeuden puolestapuhuja
* Kaukasian emiraatti - Separatistinen liike Pohjois-Kaukasuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Between Prometheism and Realpolitik: Poland and Soviet Ukraine, 1921-1926 (s. 68) *books.google.fi*.
2. ↑  Nowy Prometeusz *english.studium.uw.edu.pl*.

Katso myös
----------

* Intermarium
* Kolmen meren aloite
**Gran Princesa de los Cielos y San Nicolás de Tolentino** oli Espanjan laivaston vuonna 1720 ostettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Köli laskettiin Genovassa vuonna 1717. Alus laskettiin vesille 1719. Espanjan laivasto osti 23. lokakuuta 1720 Genovassa valmistetun aluksen, jolle annettiin lempinimi *Nuestra Señora de Loreto*.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1720 päällikönään Carlos Grillo, joka siirsi aluksen Rotaan. Alukselle nousi sotilaita Ceutaan toimitettavaksi. Alus lähti 31. lokakuuta 1721 Rotasta. Vuonna 1724 aluksen päällikkönä oli Juan de Olea, kun se oli matkalla Havannaan. Alus oli Cartagena de Indiasissa estämässä salakuljetusta, kunnes se palasi Cádiziin.

Alus lähti 1726 Cádizista Cartagenaan de Indiasiin estämään salakuljetusta. Se haaksirikkoutui 1. huhtikuuta 1726 Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield et al 2023 s. 116-117


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***San Felipe el Real*** | **Espanjan laivaston linjalaivat** | Seuraaja:***San Felipe*** |
**Inflatorinen epookki** (engl. *Inflationary epoch*) on kosmologiassa jossain määrin spekulatiivinen alkuräjähdyksen varhainen vaihe, jota kuvaa inflaatioteoria. Se seurasi heti Suuren yhtenäisepookin jälkeen ja kesti aikavälin 10-35–10-32 sekuntia jälkeen alkuräjähdyksen. Epookin aikana tapahtui äärimmäisen nopea eksponentiaalinen laajenemisvaihe, joka laajensi kaikkeuden lineaarisia ulottuvuuksia vähintään 1026-kertaiseksi (ja mahdollisesti vielä paljon enemmän) jolloin tilavuus kasvoi vähintään 1078-kertaiseksi.

Laajentumisen arvellaan seuranneen faasimuutoksesta edellisen suuren yhtenäisepookin lopussa 10-35 sekuntia jälkeen alkuräjähdyksen. Faasimuutoksen arvellaan synnyttäneen inflatoniksi nimetyn skalaarikentän, joka asettuessaan alimmalleen energia tasolle, kehitti poistovoiman, joka johti nopeaan laajenemiseen. Tämä inftaatio selittää lukuisia havaittuja kaikkeuden ominaisuuksia, jotka ovat muuten vaikeita selittää.

Inflatorisen epookin arvellaan loppuneen noin 10-33–10-32 sekuntia jälkeen alkuräjähdyksen. Nopean laajenemisen seurauksena suuresta yhtenäisepookista säilyneet alkeishiukkaset olivat hyvin tasaisesti jakautuneena kaikkeuteen. Inflaton-kentän valtaisan potentiaalienergian vapauduttua inflatorisen epookin lopussa syntyi kaikkeuteen tiheä ja kuuma kvarkki-gluoniplasma ja sähköheikkoepookki alkoi.

Aiheesta muualla
----------------

* Alan Guth: *The Inflationary Universe: Quest for a New Theory of Cosmic Origins*. Vintage, 1998. ISBN 978-0-09-995950-2.
* Greene, Brian: *Kosmoksen rakenne: Avaruus, aika ja todellisuus*. (Alkuteos: The Fabric of Cosmos: Space, Time and the Texture of Reality, 2004.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Terra Cognita, 2005. ISBN 952-5202-83-6.
* Inflation for Beginners (Arkistoitu – Internet Archive) by John Gribbin (englanniksi)

Alkuräjähdyksen aikajana
Alkuräjähdys | Planckin epookki | Suuri yhtenäisepookki | Sähköheikkoepookki (Inflatorinen epookki | Uudelleenlämpeneminen | Baryonigeneesi) | Kvarkkiepookki | Hadroniepookki | Leptoniepookki  
Fotoniepookki (Alkuräjähdyksen ydinsynteesi | Aineen valtakausi | Rekombinaatio) | Pimeä kausi | Reionisaatio
**Hakamäen museoalue** on ulkoilmamuseo Savitaipaleella Suomessa. Museoalue sijaitsee Savitaipaleen kirkonkylässä ja se on perustettu vuonna 1953. Museoalueen rakennukset ovat Savitaipaleen kotiseutuyhdistyksen omistuksessa. Pihapiirissä on päärakennuksen lisäksi tuulimylly, aittoja, savusauna, riihi, lato ja ruotusotamiehen torppa. Museon tuulimylly on niin sanottu jalkamylly. Sitä pystyttiin kääntämään tuulen suunnan mukaan. Alueen vanhin ja mielenkiitoisin rakennus on 1700-luvulta oleva ruotusotamiehen torppa, joka on siirretty Hakamäelle 1950-luvulla. Sen interiööri kertoo Ruotsi-Suomen ruotusotamiehen arjen asumisesta ja vaatimattomasta elämästä sotaa odotellessa. Museon päärakennus on alun perin rakennettu 1800-luvulla savutuvaksi. Se on siirretty Hakamäelle 1970-luvun alussa. Toisessa päässä on iso tupa, jossa on leivinuuni. Läpikuljettavan eteisen toisella puolella on kaksi pienempää kamaria.

Aitat toimivat näyttelytiloina. Niissä on esillä työvälineitä ja perinteisiä käsitöitä. Riihtä käytetään näyttelytilana ja siellä myös puidaan ruista perinteiseen tapaan varstoilla. Hakamäki on museo, jossa osaan esineistä saa koskea ja joitakin työkaluja pääsee jopa kokeilemaan tapahtumien aikana. Museoalueelle on hankittu perinneleluja muun muassa puujalkoja, keppihevosia, keinuhevosia, mollamaijoja ja hyrriä joilla lapset saavat leikkiä.

Hakamäen tuulimylly
Museoalue sijaitsee metsäisellä mäellä, josta aukeaa näköala Kuolimo-järvelle. Hakamäen monimuotoinen metsä on luonnonsuojelualuetta. Vuonna 2008 mäelle pystytettiin 14-metriä korkea näkötorni. Torni on suunniteltu vanhaa 1930-luvulla purettua tornia mukaillen. Alueella on myös esiintymislava katsomoineen. Siellä järjestetään kesäisin musiikki- ja teatteriesityksiä.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  (en) Hakamäen museoalue – Savitaipalesoi (viitattu 19. kesäkuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  Hakamäen museoalue *www.etelakarjalanmuseot.fi*.  Arkistoitu 25.1.2019. Viitattu 25.1.2019.
4. ↑  *Savitaipaleen kotiseutuyhdistyksen esite*. Savitaipaleen kotiseutuyhdistys.
5. ↑  Hakamäki *Visit Savitaipale*.  Arkistoitu 25.1.2019. Viitattu 25.1.2019.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Hakamäen museoalue (Q60977128)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | paikallismuseo, kotiseututalo, ulkomuseo, maanviljelymuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Savitaipale |
|  |
| katuosoite | Paimensaarentie 10, 54800 Savitaipale |
|  |
| koordinaatit | 61°12′10″N 27°41′07″E﻿ / ﻿61.2026412°N 27.6852627°E﻿ / 61.2026412; 27.6852627 |
|  |
|  |

 |
**Tetris Effect** on japanilaisen Resonairin kehittämä pulmapeli, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2018 yksinoikeudella PlayStation 4:lle. Peli on yhteensopiva PlayStation VR -virtuaalitodellisuuslasien kanssa.

Pelaaminen
----------

Samalla tavalla kuin *Tetriksessä*, on pelissä tarkoitus kerätä pisteitä pudottelemalla neljästä laatikosta koostuvia palikoita (eli tetrominoja) ja koittaa muodostaa niistä vaakasuoria rivejä. Kun rivin saa kokonaiseksi, se poistetaan. Mitä enemmän rivejä täytät kerralla, sitä enemmän pisteitä saat. Pelissä on nyt mukana eri teemoja ja musiikkeja. Uusi "Zone"-mekanismi antaa pelaajien mahdollisuuden laittaa monta tetrominoa kerrallaan, mikä antaa pelaajille mahdollisuuden muodostaa yli 18 linjaa, tätä kutsutaan nimellä "perfectris".

Kehitys
-------

*Tetris Effectin* kehitys kesti kuusi vuotta. *Tetriksen* nimi tulee "Tetris Effect" -tapahtumasta, jossa ihminen näkee tetrominoja putoilevan silmien edessä *Tetriksen* pitkän pelaamisen jälkeen. Pelin ohjaaja Tetsuya Mizuguchi oli ilmoittanut, että jo pitkän aikaan hän oli halunnut kehittää musiikkiteemaista *Tetris*-peliä. Electronic Artsin lisenssit olivat kuitenkin estäneet tämän.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Aku Kopakkala** on suomalainen psykologi ja kirjailija.

Kopakkala erotettiin vuonna 2014 työstään Mehiläisen johtavana kuntoutuspsykologina, koska ilmaisi televisiossa Ylen MOT-lähetyksessä epäilyksensä siltä että suuri määrä ihmisiä syö masennuslääkkeitä saamatta niistä mitään hyötyä. Mehiläinen vetosi tuolloin sopineensa Kopakkalan kanssa siitä että Käypä hoito -suosituksia ei tule kommentoida Mehiläisen edustajana. Kopakkala ei ollut maininnut Käypä hoito -suosituksia ohjelmassa suoraan.

Kopakkala sai tuolloin myös paljon positiivista palautetta siitä että tuli kyseenalaistaneeksi Suomessa toimivia hoitokäytäntöjä, potkujensa ja Mehiläisen kommentin takia ehkä jopa suunniteltua kriittisemmin.

Teoksia
-------

Kopakkala on kirjoittanut useita tietokirjoja. Hänen teoksiaan on *Masennus, suuri serotoniinihuijaus* (Viisas elämä 2019), jossa muun muassa tuodaan esiin tutkitusti toimivimpia hoitomenetelmiä mielialaoireilulle. Kopakkalan teoksia ovat julkaisseet mm. Edita ja Basam Books.

* *Porukka, jengi, tiimi: ryhmädynamiikka ja siihen vaikuttaminen*. Helsinki: Suomen Psykologiliitto, 2005. ISBN 9513744280.
* *Masennus*. Helsinki: Mielenterveyden keskusliitto, 2009. ISBN 9789513754716.
* *Masennus: suuri serotoniinihuijaus*. Helsinki: Basam Books, 2015. ISBN 9789522603449.
* *Juokse henkesi edestä: omaehtoisen elämän mahdollisuudesta*. Helsinki: Viisas Elämä, 2017. ISBN 9789522605658.

Lähteet
-------

1. ↑  Mehiläisen kuntoutusjohtaja Aku Kopakkala irtisanottu
2. ↑  Yle MOT käsikirjoitus *yle.fi*.
3. ↑  Hanhinen Hanna: Uutiset: Mehiläisen kuntoutusjohtaja kertoo saaneensa potkut televisioesiintymisen takia  3.6.2014. Yle.
4. ↑  Hanska Jari: Mehiläisen pistämä *Voima*.  23.6.2014.
5. ↑  Irtisanotulla psykologilla jo tuhansia tukijoita.  *Ilta-Sanomat*, 12.6.2014. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Visas Elämä *kauppa.viisaselama.fi*.
**Disgaea 2: Cursed Memories** on Nippon Ichi Softwaren kehittämä ja KOEIn julkaisema taktinen roolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2006 PlayStation 2:lle ja myöhemmin PlayStation 3:lle, PlayStation Portablelle ja Windowsille.
Peli on toinen osa *Disgaea*-sarjassa. Peli on julkaistu PlayStation Portablelle nimellä **Disgaea 2: Dark Hero Days**, sekä Windowsille nimellä *Disgaea 2 PC* tammikuussa 2017.

Pelaaminen
----------

*Katso myös: Pelin kulku Disgaea-pelisarjassa*
Kuten sarjan ensimmäisessä osassa, pääpaino on taisteluissa joissa pelaaja ja tietokoneen ohjaama vihollinen ohjaavat omia hahmojaan vuorotellen. Taisteluiden välillä animaatiot ja keskustelut kuljettavat tarinaa eteenpäin.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Disgaea 2* sijoittuu maailmaan nimeltä Veldime. Tarina alkaa kylästä nimeltä Holt, jossa nuorukainen Adell asuu. Veldimen maailman ylle on asetettu kirous, joka muuttaa vähitellen kaikki ihmiset hirviöiksi. Adell on ainoa henkilö, johon kirous ei näytä tehoavan. Kirouksesta vastuussa on ylivaltias Zenon, ja jos hänet tuhotaan, kirouksen pitäisi kadota myös.

Adell uskoo olevansa tarpeeksi vahva tappaakseen Zenonin ja siten pelastaakseen perheensä kiroukselta. Adellin äiti suorittaa seremonian, jossa Zenon siirretään paikalle jotta Adell voi taistella häntä vastaan. Jokin näyttää menevän pieleen, ja Zenonin sijaan paikalle ilmestyy Zenonin tytär Rozalin. Adell lupaa saattavansa Rozalinin takaisin kotiin, mutta aikoo silti tappaa Zenonin, mistä Rozalin ei ole kovin innoissaan. Rozalin juonii jopa tappavansa Adellin, mutta näiden kahden välit lämpenevät tarinan edetessä.

Tarinan aikana ryhmään liittyvät Rozalinin sammakoksi muuttunut lapsuudenystävä Tink, naispuolinen ninja Yukimaru, Adellin sisarukset Hanako ja Taro, sekä edellisestä pelistä tuttu Etna.

Pelin PSP-versio sisältää uuden sivutarinan, jonka päähahmona esiintyy päätarinassa sivuroolissa oleva Axel.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut Pelit-lehden arvostelussa arvosanaksi 87/100.

Lähteet
-------

1. ↑  Disgaea 2 PC *store.steampowered.com*. Viitattu 12.3.2017.
2. ↑  Airaksinen, Sami: Disgaea 2: Cursed Memories (PS2) – Tyttöystävä helvetistä  1.1.2007. Pelit. Viitattu 21.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Disgaea 2: Cursed Memories* MobyGamesissa (englanniksi)
* Disgaea 2 - Pelin viralliset kotisivut (englanniksi)
* Disgaea 2 The Disgaea Wikissä - Pelin artikkeli pelisarjan wiki-sivustolla (englanniksi)
Georg Ehrnrooth (1910-luvun alku)
**Georg Casimir Ehrnrooth** (4. huhtikuuta 1866 Helsinki – 9. toukokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen talouselämän vaikuttaja ja vuorineuvos (1931).

Ehrnroothin isä oli protokollasihteeri Carl Albert Ehrnrooth ja äiti kreivitär Lovisa Fredrika Adelaide De Geer af Tervik. Ehrnroothin puoliso vuodesta 1897 oli Anna Gabriella (Ella) af Nyborg. Heillä oli neljä lasta. Poika oli Pohjoismaiden Yhdyspankin pääjohtaja Göran Ehrnrooth (1905–1996). Toinen poika oli kemisti Magnus Ehrnrooth, jonka mukaan nimetyn palkinnon myöntää Suomen Tiedeseura.

Varatuomariksi valmistunut Ehrnrooth toimi vakuutusyhtiö Suomen Maalaisten Paloapuyhdistyksen toimitusjohtajana vuosina 1896–1921, johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1921 ja Nääs Spritfabriks Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1898. Vuonna 1902 Ehrnrooth osti sedältään Casimir Ehrnroothilta Seestan kartanon Nastolasta ja vuonna 1911 Porlammin kartanon Lapinjärveltä sedältään, kenraali Gustaf Robert Ehrnroothilta. Hän perusti myös testamentillaan vuonna 1935 tiedettä ja kirjallisuutta tukevan Ella ja Georg Ehrnroothin säätiön.

Ehrnrooth oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Katso myös
----------

* Ehrnrooth

Lähteet
-------

1. 1 2  Nummela, Ilkka: Vuorineuvos Georg Ehrnrooth (1866–1935). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  Autio, Veli-Matti: "Ehrnrooth (1500–)", *Suomen kansallisbiografia, osa 2*, s. 476–477. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-443-6. / Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Kuka kukin oli Viitattu 19.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Kubaba** (sumeriksi 𒆬𒀭𒁀𒌑, joskus myös muodossa **Kug-Bau**) oli Sumerin kuningatar ja ainoa Sumerin kuninkaiden luettelossa mainittu nainen. Luettelon mukaan hän hallitsi yli 100 vuotta ja aikakautta leimasi rauha ja hyvinvointi. Kubaban mainitseminen listalla voisi merkitä sitä, että hän hallitsi aivan itse ilman miestään tai isäänsä, mikä olisi Sumerin historiassa erittäin poikkeuksellista. Tätä hypoteesia puoltaa mm. se, että Kubaba on kuvattu nimenomaan kuninkaiden käyttämän hatun kanssa..

Kubaban elinaika on valistuneiden arvauksien varassa, mutta hänen oletetaan eläneen ja hallinneen 2500-luvulla eaa.

On esitetty, että Kubaba olisi ollut taustaltaan tavernan pitäjä tai sen työntekijä, joka olisi sittemmin noussut hallitsijaksi. Tavernan pitäjät ja olut olivat keskeisessä asemassa sumerilaisessa mytologiassa ja arjessa, joten tällä on ehkä haluttu oikeuttaa Kubaban nousu valtaistuimelle.. Mikäli Kubaba on todellisuudessa ollut itsenäinen hallitsija, tekisi se hänestä historian ensimmäisen naishallitsijan, joka nousi valtaan 500 vuotta ennen ensimmäisiä naispuolisia faaraoita.

Myöhemmin Kubabaa alettiin palvoa jumalattarena heettien keskuudessa, joskin hänen roolinsa oli melko pieni.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brooklyn Museum: Kubaba *www.brooklynmuseum.org*. Viitattu 16.4.2021.
2. 1 2  Queen Ku-Baba *sumerianshakespeare.com*. Viitattu 16.4.2021.
3. ↑  Kubaba, the Kick-Butt Queen of Kish *ThoughtCo*. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Ku-Baba *ALL MESOPOTAMIA*.  16.1.2017. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
5. ↑  Kubaba | Anatolian deity *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
**Edwin Herbert Hall** (7. marraskuuta 1855 Great Falls, Maine – 20. marraskuuta 1938 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hall tunnetaan parhaiten hänen löytämästään ilmiöstä, joka nimettiin hänen mukaansa Hall-ilmiöksi.

Elämä
-----

Hall syntyi Great Fallsissa, Mainen osavaltiossa vuonna 1855. Hall valmistui Bowdoin Collegesta vuonna 1875 ja viisi vuotta myöhemmin hänestä tuli filosofian tohtori Johns Hopkinsin yliopistosta. Hän löysi Hall-ilmiön vuonna 1879.

Hall nimitettiin Harvardin yliopiston fysiikan professoriksi vuonna 1895. Harvardin yliopistossa Hall työskenteli vuoteen 1921 asti, milloin hän jäi eläkkeelle. 17 vuotta myöhemmin Hall kuoli Cambridgessä, Massachusettsissa, Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

* Edwin Herbert Hall

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Patriarkka Daniel** (oikealta nimeltään **Dan Ilie Ciobotea**, s. 22. heinäkuuta 1951) on Romanian ortodoksisen kirkon nykyinen päämies, joka aloitti tehtävässään vuonna 2007 ja on järjestyksessään kuudes.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Daniel syntyi vuonna 1951 Baran kylässä, Timişin maakunnassa ja sai nimekseen Dan Ilie. Hänen vanhempansa olivat Alexe ja Stela. Daniel kävi koulua Timişissa ja valmistui lukiosta vuonna 1966. Neljä vuotta myöhemmin hän aloitti teologian opinnot Sibiussa ja valmistui vuonna 1974. Teologian tohtoriksi hän väitteli Bukarestin yliopistosta vuonna 1976. Tämän jälkeen hän lähti opiskelemaan Ranskaan ja Saksaan sekä protestanttisiin että katolisiin yliopistoihin.

Toiminta pappina
----------------

Vuonna 1987 Daniel meni luostariin, jossa hän oli kolme vuotta. Tämän jälkeen hänet vihittiin piispaksi ja hän toimi Timișoaran arkkihiippakunnan apulaispiispana. Kesäkuussa 1990 hän aloitti Moldavian ja Bukovinan metropoliittana.

Vuosina 1992–2007 Daniel toimi dogmatiikan professorina Iaşin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet valittiin Romanian patriarkaksi 12. syyskuuta 2007. Virkaanastujaiset pidettiin virallisesti 30. syyskuuta.

Kunnianosoituksia
-----------------

* Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2021)
* Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2010)

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia  2022. Biserica Ortodoxă Română. Viitattu 21.8.2022. (romaniaksi)
2. ↑  Patriarch Daniel of Romania turns 71  22.7.2022. Orthodox Times. Viitattu 21.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  VIDEO Patriarhul Daniel - decorat de preşedintele Iohannis cu Ordinul Naţional  22.7.2022. agerpres.ro.  Arkistoitu 14.8.2022. Viitattu 21.8.2022. (romaniaksi)
4. ↑  DECRET Nr. 545 din 14.09.2010  2010. lex.justice.md. Viitattu 21.8.2022. (romaniaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tiia-Maria Rauttola** (s. 26. toukokuuta 1995) on suomalainen coastal-soutaja, joka edustaa Lohjan Seudun Soutajia sekä soutuseura SMARKia. 

Rauttolan tavoitteena on päästä Los Angelesin olympialaisiin vuonna 2028, jossa coastal-soutu on ensimmäistä kertaa mukana olympialajina. Hän edustaa soutuseura SMARKia olympialuokan soudussa ja kasvattiseuraansa Lohjan Seudun Soutajia coastal-soudussa.

Rauttola osallistui Kalevan Kierrokselle vuonna 2016 ilman aiempaa soutukokemusta. Vaikka hän joutui taistelemaan vaikeissa sääolosuhteissa, hän ei antanut periksi ja souti maaliin. Tämä kokemus innosti häntä aloittamaan tavoitteellisen soudun harjoittelun. Vuonna 2019 Rauttola siirtyi coastal-soutuun ja aloitti yhteistyön valmentaja Hannu Näkin kanssa. 

Vuonna 2021 Rauttola edusti Suomea coastalin MM-kisoissa Portugalissa sekä PM-kisoissa Ruotsissa. Vuonna 2022 hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen edustuspaikan MM-kisoissa Beach Sprintillä sijoittuen 16 parhaan joukkoon. MM-kisoissa hän kilpaili myös naisten kaksikossa ja saavutti 7. sijan parinsa Iida Niemen kanssa endurance-matkalla.

Vuonna 2023 Rauttola sijoittui Beach Sprint -yksiköllä MM-kisoissa sijalle 5–8. EM-kisoissa naisten kaksikko Rauttola–Niemi sijoittui sijalle 4.

Rauttola on kotoisin Lohjalta, mutta asuu nykyään Helsingissä. Hänellä on koulutus restonomiksi hotelli- ja ravintola-alan liikkeenjohdosta. Rauttola valmistui Haaga-Helian ammattikorkeakoulusta vuonna 2020.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  World Rowing - Tiia-Maria RAUTTOLA *World Rowing*. Viitattu 2.11.2023. (englanniksi)
2. ↑  World Rowing - How Beach Sprints came to be *World Rowing*. Viitattu 2.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Kalevan kierroksen soutu 2.7.2016 Keuruulla *timoharju.fi*. Viitattu 2.11.2023.
4. ↑  World Rowing - 2021 World Rowing Coastal Championships *World Rowing*. Viitattu 2.11.2023. (englanniksi)
5. ↑  World Rowing - 2022 World Rowing Coastal Championships *World Rowing*. Viitattu 2.11.2023. (englanniksi)
6. ↑  2023 European Rowing Coastal & Beach Sprint Championships | Time-Team *regatta.time-team.nl*. Viitattu 2.11.2023.
**Minor Threat** oli lyhytikäinen, mutta merkittävä hardcore punk -yhtye Yhdysvaltojen pääkaupungista Washingtonista. Yhtyettä pidetään yleisesti straight edge -alakulttuurin perustajana.

Yhtye perustettiin syksyllä 1980 ja se hajosi vuonna 1983. Yhtye julkaisi toimintavuosiensa aikana kaksi EP:tä, yhden LP:n ja yhden singlen, sekä kaksi kappaletta *Flex Your Head* -kokoelmalevyllä.

Vokalisti Ian McKaye soittaa tällä hetkellä yhtyeessä The Evens ja Brian Baker yhtyeessä Bad Religion. McKaye pyörittää yhdessä Jeff Nelsonin kanssa tunnettua DCHC-levy-yhtiötä Dischord, joka julkaisi myös kaikki Minor Threatin albumit.

Jäsenet
-------

* Ian MacKaye – laulu (1980–1983)
* Lyle Preslar – kitara (1980–1983)
* Brian Baker – basso (1980–1982, 1983), kitara (1982–1983)
* Steve Hansgen – basso (1982–1983)
* Jeff Nelson – rummut (1980–1983)

### Aikajana

Sanoitukset
-----------

Minor Threatissa Ian McKayen kirjoittamat sanoitukset perustuivat päihteettömään elämäntapaan, väkivallan kyseenalaistamiseen, ihmisten ja ystävien väliseen toimintaan ja aikuistumiseen liittyviin odotuksiin. Kappaleissa "Straight Edge" ja "Out of Step" McKaye tulee linjanneeksi straight edge -liikkeen teesit: älä käytä päihteitä, älä harrasta irtoseksiä (*"Don't smoke/Don't drink/Don't fuck"*). Tämä oli aivan uusi ajattelutapa punk- ja rock-piireissä, mutta sen omaksui hetkessä pieni ja vannoutunut joukko.

McKayella ei kuitenkaan ollut tarkoitus luoda ideologiaa, ja hän yrittikin korjata itseään uudelleennauhoitetulla versiolla "Out Of Step" -kappaleesta, muistuttamalla kuulijoita, ettei kyseessä ollut sääntökokoelma (*"This is not a set of rules"*).

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Out of Step*  (1983)

### Kokoelma-albumit

* *Minor Threat*  (1984)
* *Complete Discography*  (1989)

### EP:t

* *Minor Threat*  (1981)
* *In My Eyes*  (1981)
* *Salad Days*  (1985)

### Demot

* *First Demo Tape*  (2003, nauhoitettu 1981)

### Videot

* *Live*  (1988)