recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dianguirdé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Diémasta itään. Kunnassa on 12 000 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009).

Dianguirdén kunnan pinta-ala on 2 623 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Diéman piirin Dioumara Koussatan, lännessä Madiga Sackon ja Diéman, pohjoisessa Nioron piirin Koréra Korén ja etelässä Kitan piirin Madinan ja Guémoukouraban kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Etelässä Kourouguén seudulla on kukkuloita. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia pieniä jokia, joista tärkeimmät ovat Tianaba ja Banankalé.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 650 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaista 70 % on bambaroita, 15 % kagoroja ja 15 % maureja.

Dianguirdén ohi kulkee Bamakosta Kayesiin johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, maissi, lehmänpapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dianguirdéssa, Torodossa ja Béréléssä pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muttamaan ulkomaille.

Kunnassa toimii lastentarha, neljä alakoulua, yläkoulu sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta ja kaksi sairastupaa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja kolmisenkymmentä porakaivoa.

Paikallinen nähtävyys on Dianguidén lammen krokotiilit.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 8.4.2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Etude sur les activités autour de la mare à crocodiles de Dianguirdé *unesco.org*.  2012. Viitattu 8.4.2018.
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 8.4.2018.
4. 1 2 3 4 5  Plan de sécurité alimentaire. Commune rurale de Dianguirdé 2007–2011 *reliefweb.int*.  2006. Viitattu 8.4.2018.
5. ↑  Rapport d’etude sur le programme de formation en alphabetisation et decentralisation dans le cercle de Diema *groupeodyssee.org*.  2007.  Arkistoitu 8.4.2018. Viitattu 8.4.2018.
**Helge Johannes (Helkko) Honkaniemi** (8. syyskuuta 1905 Turku – 14. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Honkaniemen vanhemmat olivat talonomistaja Johan Ludvig Honkaniemi ja Aino Aleksandra Uusitalo ja puoliso vuodesta 1933 Sylvi Onerva Joutsela. Honkaniemi kävi viisi luokkaa Turun suomalaista lyseota 1916–1921 ja Turun kauppaopiston 1921–1923 ja teki opintomatkoja Eurooppaan, Afrikkaan ja Etelä-Amerikkaan. Hän oli Vähittäiskauppiaitten Oy:n harjoittelija, kotimyyjä ja matkustaja Turussa 1923–1931, Maakauppiaitten Oy:n Porin konttorin kotimyyjä ja siirtomaatavaraosaston hoitaja 1932–1940, Kesko Oy:n Porin konttorin maatalousosaston hoitaja vuodesta 1941, Porin konttorin johtaja vuodesta 1945, pääkonttorin maatalousosaston johtaja vuodesta 1952, maatalous- ja koneosaston johtaja 1955–1968, johtokunnan jäsen 1955–1968 ja pääjohtajan varamies 1957–1968. Länsi-Suomen Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja Honkaniemi oli 1945. Hänellä oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Honkaniemi oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1965). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helkko J. Honkaniemi *Biografiasampo*. Viitattu 2.10.2022.
2. ↑  Kuolleet. Kauppaneuvos Helge Honkaniemi.  *Uusi Suomi*, 31.7.1988, nro 203, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 02.10.2022.
Diango Sissoko vuonna 2012.
**Diango Cissoko** (1948 – 4. huhtikuuta 2022) oli malilainen taloustieteilijä ja hallintovirkailija. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2012–2013.

Cissoko suoritti ylioppilastutkinnon Askia Mohamedin lyseossa vuonna 1967 ja valmistui Malin virkamieskorkeakoulusta vuonna 1971. Hän on suorittanut useita jatkotutkintoja ulkomailla ja väitellyt taloustieteen tohtoriksi Rouenin yliopistossa vuonna 1985.

Cissoko on työskennellyt erilaisissa valtionhallinnon tehtävissä vuodesta 1971. Hän toimi Malin oikeusministerinä vuosina 1984–1988 ja presidentin pääsihteerinä vuosina 1988–1991. Vuosina 2002–2008 hän oli pääministerin kabinettipäällikkö, vuosina 2008–2011 presidentin pääsihteeri ja vuosina 2011–2012 oikeusasiamies.

Väliaikainen presidentti Dioncounda Traoré nimitti Cissokon siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi Cheick Modibo Diarran tilalle joulukuussa 2012. Cissoko onnistui palauttamaan maan yhtenäisyyden ja järjestämään uudet vaalit. Presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan astuttua virkaan syyskuussa 2013 hänen seuraajakseen tuli Oumar Tatam Ly.

Lähteet
-------

1. 1 2  Les médiateurs: Diango Cissoko 2011-2012 *Le médiateur de la Republique du Mali*. Viitattu 1.12.2019.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  La primature du Mali de 1960 à nos jours: 20 premiers ministres dont 6 sous IBK *Maliweb*. Viitattu 30.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ruben Liljefors
**Ruben Mattias Liljefors** (30. syyskuuta 1871 Uppsala – 4. maaliskuuta 1936 Uppsala) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1908.

Liljefors suoritti opintoja paitsi Uppsalan yliopistossa, myös Saksassa. Leipzigissä hänelle opetti sävellystä Salomon Jadassohn, sellonsoittoa Julius Klengel ja urkujensoittoa Paul Homeyer. Dresdenissä Liljefors sai orkesterinjohdon opetusta Hermann Kutzschbachilta sekä pianonsoiton ja sävellyksen opetusta Felix Draesekelta. Keväällä 1910 hän suoritti kontrapunkti- ja jousisävellyskurssin Max Regerin johdolla Leipzigissä.

Liljefors työskenteli kuoronjohtajana ja musiikinopettajana Uppsalassa vuosina 1899–1902. Vuosina 1902–1911 hän työskenteli Göteborgissa, ja vuonna 1912 hänestä tuli vastikään perustetun Gävlen orkesteriseuran pääkapellimestari. Tästä tehtävästään hän irtisanoutui keväällä 1931. Liljefors loi uran myös opettajana, jonka opiskelijoiden joukossa olivat Josef Eriksson, Knut Håkanson ja Rune Wahlberg. Hän kuoli sydäninfarktiin keväällä 1936.

Liljeforsin musiikissa yhdistyvät myöhäisromanttinen sävelkieli ja kansanmusiikkivaikutteet. Hänen suurimuotoisiin teoksiinsa kuuluvat sinfonia sekä konsertto pianolle ja orkesterille, mutta hänet muistetaan parhaiten joululaulustaan *När det lider mot jul*.

Liljeforsin kolmesta isoveljestä vanhin oli taidemaalari Bruno Liljefors. Liljeforsin poika oli säveltäjä Ingemar Liljefors.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ruben Liljefors Swedish Musical Heritage
2. ↑  Ingemar Liljefors Nationalencyklopedin


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Oualia** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 59 kilometriä Bafoulabésta itään. Kunnassa on 20 700 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Oualian kunnan pinta-ala on 1 085 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Kontélan, lännessä Bafoulabén ja Mahinan, etelässä Diokélin ja Bamafélén sekä idässä Kitan piirin Séféto Ouestin, Toukoton ja Niantanson kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia.

Kuntaan kuuluu 30 kylää. Niistä suurin on 2 000 asukkaan Nari. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, khasonkoja ja fulbeja. Lisäksi on bambaroita, bozoja ja songhaita. Vallitsevat uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.

Oualian kautta kulkee Bamakon ja Dakarin välinen rautatie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, fonio ja riisi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.2.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Oualia 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 9.2.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.2.2018.
**Khaosai Galaxy**, oikealta nimeltään **Sura Saenkham** (s. 15. toukokuuta 1959 Petchaboonissa, Thaimaassa) on entinen thainyrkkeilijä, joka myöhemmin ryhtyi harjoittamaan menestyksekkäästi myös nyrkkeilyä. Galaxyn parhaat nyrkkeilyvuodet ajoittuivat 1980-luvulle, jolloin hän oli ylemmässä kärpässarjassa maailman huipulla.

Saenkham aloitti uransa kotimaassaan suositun, maan kansallislajin thainyrkkeilyn parissa. Hän voitti lajissa mestaruuden ja saavutti kuuluisuutta kotimaassaan, minkä johdosta otti maan tavan mukaan käyttöönsä taiteilijanimen, *Khaosai Galaxyn*. Joulukuussa 1980 hän siirtyi ammattilaiseksi perinteisen nyrkkeilyn pariin. Ensimmäiset kuusi otteluaan kääpiösarjassa hän voitti tyrmäyksellä ja seitsemännen pisteillä ja eteni Thaimaan mestaruusotteluun Sakda Saksureeta vastaan heinäkuussa 1981. Hän hävisi 10-eräisen ottelun pisteillä. Tammikuussa 1982 hän otteli Sakdisamai Chorsiriratia vastaan Thaimaan kääpiösarjan mestaruudesta ja voitti ottelun tyrmäyksellä seitsemännessä erässä.

Mestaruutensa jälkeen Galaxy jatkoi parin vuoden ajan nyrkkeilyä kotimaassaan ja voitti Bangkokissa 21. marraskuuta vuonna 1984 Eusebio Espinalin avoinna olleen WBA-liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestaruusottelussa tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Dong Chun Leetä, Rafael Oronoa, Edgar Omar Monserratia, Israel Contrerasia, Ellyas Picalia, Byung-Kwan Chungia, Kongtoranee Payakaroonia, Chang Ho Choita, Tae-Il Changia, Kenji Matsumuraa, Alberto Castroa, uudelleen Matsumuraa, Cobra Ari Blancaa, Shunichi Nakajimaa, Yong Kang Kimiä, Ernesto Fordia, Jae-Sok Parkia, David Grimania ja vielä 21. joulukuuta vuonna 1991 uudelleen Alberto Castroa vastaan, kunnes lopetti menestyksekkään ammattilaisuransa, jonka aikana oli saavuttanut 49 voittoa (43 tyrmäyksellä) ja kärsinyt vain yhden tappion.

Khaosai Galaxyn veli Kaokor Galaxy oli hänkin huipputason nyrkkeilijä ja WBA-liiton kääpiösarjan maailmanmestari.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khaosai Galaxy**.
* Ammattilaisnyrkkeilyottelutilastot BoxRec-tietokannassa
* IBHOF / Khaosai Galaxy (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jiro Watanebe** | **WBA liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestari**21. marraskuuta 1984 - tammikuu 1992 | Seuraaja:**Katsuya Onizuka** |
Ruandan länsipuolella sijaitsee Kongon demokraattinen tasavalta, pohjoispuolella sijaitsee Uganda, itäpuolella sijaitsee Tansania ja eteläpuolella sijaitsee Burundi. Ruandan länsipuolella on Itä-Afrikan hautavajoaman läntinen haara, jonka alueella sijaitsee Kivujärvi. Hautavajoaman reunalla on vuorijono jossa on useita yli 3000 metriä korkeita vuorenhuippuja. Siellä on myös Ugandan korkein huippu, Karisimbin tulivuori, joka on 4507 metriä korkea. Vuoriston itäpuolella on ylänköalue ja vielä idempänä maasto laskee loivasti Tansanian rajalla virtaavan Kagerajoen laaksoon saakka. Ruandan ilmasto on vaihteleva, mutta yleisesti maassa vallitsee kostea trooppisen vyöhykkeen ilmasto. Korkealla vuoristossa ja ylänköalueilla ilmasto on huomattavasti leudompi kuin päiväntasaajan läheisyydessä yleensä. Vuoristoalueiden länsipuolella ilmasto on tuulinen ja siellä on sateisempaa kuin maan itäpuolella. Vuoristojen länsipuolella vuosittainen keskimääräinen sademäärä on 2000 mm ja itäpuolella se on 700 mm. Kosteimmilla alueilla kasvaa trooppista sademetsää. Joillakin alueilla on puusavannia ja maan itäosissa on monin paikoin pensassavannia. Kagerajoen jokivarrella yleisintä kasvillisuutta on papyruskaisla. Ylänköjen rinteillä kasvaa bambua. Maan korkein vuoristo on maan luoteisosassa sijaitseva Virungavuoristo. Siellä on Virungan kansallispuisto, missä elää vuorigorilloja ja puhveleita. Kivujärven seudulla elää simpansseja ja gueretsa-apinoita.

Lähteet
-------

1. ↑  britannica.com/place/Rwanda *britannica.com*. Viitattu 24.7.2023.
2. ↑  Detlef Wienecke-Janz: *Maailmalla, Afrikka ja Oseania*, s. 148. Suomentanut Elina Eichhorn, Arto Häilä, Eija Kämäräinen, Riitta Virkkunen. Weilin+Göös, 2009. ISBN 978-951-0-33477-5.
3. ↑  Ruanda *Globalis*.  10.4.2022. Suomen YK-liitto.
"Heidelbergin Ogalala-heimon päällikkö" Willie Linder polttaa rauhanpiippua. Saksalaiset ja yhdisvaltalaissotilaat ovat pukeutuneet intiaaneiksi. Rummut, tiipiit ja vuodat osoittavat kiinnostusta intiaanikulttuuriin.
**Folklorismi** on kansatieteen käsite, jolla tarkoitetaan minkä tahansa perinneaineksen omaksumista, keksimistä tai käyttämistä sen alkuperäisen käyttöyhteyden ulkopuolella. Perinnettä sovelletaan tyypillisesti kaupallisiin, viihteellisiin, matkailullisiin, ideologisiin tai kansallisiin tarkoituksiin.

Käsitteen rajaus ei ole ollut täsmällinen. Sitä on käytetty kuvaamaan esimerkiksi ilmiöitä, jotka on haluttu rajata oikean perinteentutkimuksen ulkopuolelle. Puhetavan taustalla on ajatus epäaitoudesta. Folklorismin idea on, että menneestä luodaan kuva, joka valjastetaan nykyhetken tarpeisiin. Folklorismi ilmenee muun muassa perinne- ja kotiseututyönä, museoina ja perinteestä ammentavana taiteena.

Perinteentutkimuksen terminologiassa folklorismin kuvataan saaneen alkunsa esiromantiikan aikana. Ilmiön edellytyksenä oli ihannoiva ja sentimentaalinen suhtautuminen menneeseen. Myöhemmin kaupungistumisen ja teollistumisen myötä ihmiset loittonivat perinteistä, joita olivat oppineet tuntemaan, ja agraarikulttuurin piirteistä tuli kaipausta herättäviä symboleja. Suomessa folklorismi välittyy kaupallisten kanavien, kotiseutujärjestötyön ja erilaisten juhlainstituutioiden kautta. Viimeksi mainittujen takana on sekä kaupallisia että aatteellisia motiiveja.

Silloin kun ajatellaan, että kyse on jonkun muun kuin oman ryhmän perinneaineksen omaksumisesta, puhutaan myös kulttuurisesta omaksumisesta tai lainaamisesta. Mikäli eri kulttuuriryhmien välisessä poliittisessa kamppailussa halutaan ilmaista, että omaksujalla ei olisi siihen oikeutta, voidaan se nimetä kulttuuriseksi appropriaatioksi tai omimiseksi. Tampereen yliopiston sosiaaliantropologian professori Laura Huttusen mukaan kulttuurinen appropriaation käsite ei ole tieteellinen, ja se on "ristiriitainen ja monin tavoin huono". Hänen mukaansa käsite lähtee väärästä oletuksesta, jonka mukaan maailmassa olisi selvärajaisia kulttuureita, joilla jokaisella on oma ikiaikainen sisältönsä ilman lainaamista, muuntelua ja yhdistelyä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Green, Thomas A.: *Folklore: An Encyclopedia of Beliefs, Customs, Tales, Music, and Art. Vol 1*, s. 538. ABC-Clio, 1997.
2. ↑  Hämeenaho, Pilvi: *Folklorismi: Sovellettu menneisyys osana nykypäivän suomalaisuutta*. Jyväskylän yliopisto, etnologian pro gradu, 2008.
3. ↑  *Perinteentutkimuksen terminologia*, s. 13. Helsingin yliopiston kulttuurien tutkimuksen laitos, 2001.
4. 1 2  Kaarenoja, Vappu ja Rämö, Aurora: Jos lastenohjelman intiaani on kulttuurista omimista, onko myös jooga? – Tämä on nyt vähän ongelmallista - Suomenkuvalehti.fi *Suomenkuvalehti.fi*.  11.5.2018. Viitattu 30.10.2018.
Khao Sokin kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Surat Thanin provinssi, Thaimaa |
| Lähin kaupunki | 
Surat Thani |
| Pinta-ala | 
739 km² |

Hallinto| Tyyppi | 
Thaimaan kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1980 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Khao Sokin kansallispuisto** (thaiksi เขาสก) on kansallispuisto Surat Thanin provinssissa Thaimaassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1980 ja sen pinta-ala on 739 neliökilometriä. Puiston perustamisen jälkeen Pasaengjoki padottiin, jolloin syntyi 165 neliökilometrin laajuinen Cheow Lan -tekojärvi.

Suojelualueella kasvaa muun muassa raatokukkiin, rafflesioihin, kuuluva suurikukkainen *Rafflesia kerrii*. Puistossa on tavattu 48 nisäkäslajia. Alueella asuvia nisäkkäitä ovat muun muassa erittäin uhanalainen nautaeläin bantengi, gauri eli viidakkohärkä, intiantapiiri, lari, malaijikarhu ja silmälasilanguri. Kansallispuistossa on tavattu 38 lepakkolajia ja 188 lintulajia, muun muassa lepakkohaukka, pikkukalakotka ja pikkujalokotka.

* Suurikukkainen Rafflesia kerrii kuuluu raatokukkiin.Suurikukkainen *Rafflesia kerrii* kuuluu raatokukkiin.
* Cheow Lan -tekojärviCheow Lan -tekojärvi
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  Elliott, Stephen: *The national parks and other wild places of Thailand*, s. 138–141. Lontoo: New Holland, 2005. ISBN 1-84537-313-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khao Sokin kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
Lorenzo Lotto: Magnum Chaos
**Khaos** tai **kaaos** (m.kreik. Χάος "ammottava tyhjyys") on kreikkalaisessa mytologiassa olemassaolon alkutila, tyhjyys tai avaruus, johon kaikki luotiin. Hesiodos kertoo, että Khaoksesta syntyivät positiiviset voimat Gaia ja Eros sekä negatiiviset voimat Nyks, Erebos ja myös Tartaros. Näistä alkuvoimista syntyivät puolestaan Aither (Ilma), Hemera (Päivä) ja Uranos (Taivas). Useimpien antiikin kirjoittajien näkemysten mukaan Kaaos oli tyhjyys, josta kaikki sai alkunsa tai tila, missä kaikki asiat olivat olemassa sekavassa ja epämääräisessä muodossa, ennen kuin ne saivat hahmon. Ovidius kutsui Kaaosta sekavaksi ja muodottomaksi alkukantaiseksi ainekseksi, ja antiikin myöhempinä aikoina vakiintui käsitys siitä, että Kaaos oli hahmoton alkutila, josta universumi kehittyi Kosmokseksi, järjestyneeksi maailmaksi.

Katso myös
----------

* Kaaos
* Ginnungagap

Lähteet
-------

* Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. 1 2  Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 259
2. 1 2  Ron Leadbetter: Chaos *Encyclopedia Mythica from Encyclopedia Mythica Online*. Viitattu 11.8.2015.
**Ewen Montagu** (19. maaliskuuta 1901 – 19. heinäkuuta 1985) oli englantilainen komentajakapteeni toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli aselajien välisessä komiteassa, jonka tehtävänä oli huolehtia sotatoimiin liittyvistä turvallisuuskysymyksistä.

Hän tuli tunnetuksi kirjastaan *Mies, jota ei ollutkaan* (*The Man Who Never Was*). Kirja kertoo  Sisilian maihinnousuun liittyvästä harhautusoperaatiosta nimeltä operaatio Mincemeat. Vuoden 2021 elokuvassa *Operaatio Mincemeat* Montagua esittää Colin Firth.

Lähteet
-------

* Ewen Montagu: *Mies jota ei ollutkaan*. Helsinki: Otava, 1954.

### Viitteet

1. ↑  Montagu, sisäkansi
2. ↑  Montagu, s.18-145


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**HMCS Victoria** on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan *HMS Unseen*

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Upholder-luokka*
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1987. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1989 ja valmistui 20. heinäkuuta 1991.

Palvelus
--------

Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadan hallintaan lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

### Kanadan laivastossa

Halifaxiin saavuttuaan alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Työn oli suunniteltu kestävän kuusi kuukautta, mutta se valmistui vasta 2003. Alus siirrettiin Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan ollen tukikohdan ensimmäinen kanadalainen sukellusvene sitten vuoden 1974. Alus oli vuodet 2004 ja 2005 vuoroin telakalle ja palveluksessa, kun toteutettiin kaksivuotista korjausohjelmaa.

Vuodesta 2000 aina vuoteen 2010 alus oli operatiivisessa palveluksessa ainoastaan 115 päivää. Alus aloitti 5. joulukuuta 2011 koeajot ja miehistönkoulutuksen. Se saapui 13. joulukuuta Bangorin laivastotukikohtaan Washingtonissa, jossa alus siirrettiin antimagnetisointiin. Alus palasi 16. joulukuuta Esquimaltiin.

Alus laukaisu 16. maaliskuuta 2012 ensimmäisen kerran harjoitustorpedon ja 17. heinäkuuta RIMPAC 2012 -harjoituksessa ensimmäisen Mark 48 -torpedon, joka upotti *USNS Concordin*. Alus todettiin täysin operaatiokelpoiseksi 2012.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 532

*Upholder*-luokan sukellusveneet

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Upholder* - *HMS Unseen* - *HMS Ursula* - *HMS Unicorn* |
| Kanadan laivasto | *HMCS Chicoutimi* - *HMCS Victoria* - *HMCS Corner Brook* - *HMCS Windsor* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Trafalgar*-luokka – Seuraaja: *Vanguard*-luokka |
EfateEfaten rantaa

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Île Vate |
| Sijainti | 
ShefaVanuatu |
| Saariryhmä | 
Uudet Hebridit |
| Korkeimmat kohdat | 
Mount McDonald (d), 113 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
915 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
65 829 (2009) |
| Suurin kaupunki | 
Port Vila |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Efate** eli **Éfaté** on Tyynellä valtamerellä sijaitsevan Vanuatun saarivaltion asutetuin saari. Se kuuluu Shefan maakuntaan. Saarella asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 65 829 asukasta. Kaksi kolmasosaa Efaten asukkaista asuu Vanuatun pääkaupungissa Port Vilassa. Efaten pinta-ala on noin 915 neliökilometriä, ja se on Vanuatun saarista kolmanneksi suurin.

Efate on vulkaaninen ja siellä on usein maanjäristyksiä. Saarella kasvaa trooppista sademetsää. Efaten korkein kohta on 647 metriä korkea Mount Macdonald.

Kuvia
-----

* Näkymä Port VilaanNäkymä Port Vilaan
* Bussi EfatessaBussi Efatessa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Éfaté Encyclopaedia Britannica. Viitattu 30.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Vanuatu: Provinces and Islands *citypopulation.de*. Viitattu 30.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Efate** Wikimedia Commonsissa
**Asta Sveholm** (s. 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja elokuvassa *Syksyn jälkeen saapuu kevät*.

Ura
---

Asta Sveholm valmistui Teatterikorkeakoulusta 2021. Teatterien lavoilla Sveholm nähtiin jo ennen opintoja ja niiden aikana: hän on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa, Ryhmäteatterissa, Q-teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa ja Teatteri Takomossa. Syyskaudella 2022 Sveholm aloitti näyttelijänä Oulun kaupunginteatterissa.

Sveholm on näytellyt muun muassa teoksissa *Sankarimusikaali* (2012), *Romeo ja Julia* (2017), *Syntipukki* (2018) ja *Saituri* (2020).

Sveholmin debyytti valkokankailla oli päärooli Annika Grofin ohjaamassa draamassa *Syksyn jälkeen saapuu kevät* (2020). Hänellä oli sivurooli Kari Ketosen komediassa *Häät ennen hautajaisia* (2022).

Sveholm on näytellyt niin ikään televisiotuotannoissa. Hänellä oli Jennan osa sairaalasarjan *Syke* kahdeksannella kaudella vuonna 2020.

Muuta
-----

Asta Sveholmin vanhemmat ovat näyttelijät Pertti Sveholm ja Sari Havas.

Filmografia
-----------

* Syksyn jälkeen saapuu kevät (2020) (päärooli)
* Yö armahtaa (2020)
* Häät ennen hautajaisia (2022)

Lähteet
-------

* Ilona / Tekijähaku / Asta Sveholm *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 30.1.2023.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  ASTA SVEHOLM : Näyttelijä. Aura Actors (Arkistoitu – Internet Archive). Pdf-tiedosto. Viitattu 30.1.2023.
2. 1 2 3  Asta Sveholm *Näyttelijäliitto.fi*. Näyttelijäliitto - Skådespelarförbundet. Viitattu 30.1.2023.
3. ↑  Ilona-tietokanta : Asta Sveholm.
4. ↑  Asta Sveholm Elonetissä.
5. ↑  Äiti Sari Havas ja tytär Asta Sveholm: "Rohkeat ratkaisut yhdistävät meitä – olemme jatkuvassa muutoksessa" *Eeva*. A-lehdet Oy. Viitattu 30.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaleva: Kolme uutta näyt­te­li­jää syk­syl­lä Oulun teat­te­riin: Sami Lalou, Asta Sveholm ja Henri Tuo­mi­nen

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |

1
**HMCS Chicoutimi** on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan nimikkoaluksena, *HMS Upholderina*

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Upholder-luokka*
Alus tilattiin Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin marraskuussa 1983. Se laskettiin vesille 2. joulukuuta 1986 ja valmistui 9. kesäkuuta 1990. Alus otettiin palvelukseen Britannian kuninkaallisessa laivastossa saman vuoden lopulla 7. joulukuuta.

Palvelus
--------

Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 29. huhtikuuta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin lainasopimuksella Kanadalle, joka voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

### Kanadan laivastossa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMCS Chicoutimi (SSK 879) 

Alus sai pian Kanadalle luovutuksen jälkeen lokakuussa 2004 Donegalin rannikolla vuodon, joka aiheutti tulipalon aluksella. Onnettomuus aiheutti keskustelua käytettyjen alusten hankinnan mielekkyydestä sekä vastaanottoon liittyvistä tarkastuksista. Onnettomuustutkinta totesi myöhemmin onnettomuuden johtuneen inhimillisestä virheestä. Alustavien korjausten valmistuttua Faslanessa alus lähti Halifaxiin Eide Marine Servicen *Eide Transporterilla* 13. tammikuuta 2005 saapuen määränpäähänsä 1. helmikuuta, minkä jälkeen vaurioitunut alus siirrettiin telakalle.

Aluksen korjaustöiden suunniteltiin vuodelle 2010, jolloin se piti olla modernisoitavana. Alus siirrettiin 1. huhtikuuta 2009 kuljetusalus *Ternille*, jonka mukana se lähti 5. huhtikuuta Halifaxista. Se saapui 29. huhtikuuta Esquimaltiin, jossa sukellusvene siirrettiin telakalle odottamaan korjaustöiden ja modernisoinnin aloittamista.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 532
2. ↑  Military.ie, Naval service, history

*Upholder*-luokan sukellusveneet

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Upholder* - *HMS Unseen* - *HMS Ursula* - *HMS Unicorn* |
| Kanadan laivasto | *HMCS Chicoutimi* - *HMCS Victoria* - *HMCS Corner Brook* - *HMCS Windsor* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Trafalgar*-luokka – Seuraaja: *Vanguard*-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo arvonimestä. Azerbaidžanilaisesta laulajasta kertoo artikkeli Samira Efendi.*
*"Effendi"*, Jean Baptiste Vanmourin piirros vuodelta 1707.
**Efendi** (joskus myös **effendi**; herra, ylimys) oli ylimyksestä tai korkea-arvoisesta ja oppineesta virkamiehestä käytetty arvonimi Osmanien valtakunnassa ja Egyptissä. Sanaa käytetään yhä, mutta se on muuttunut merkitykseltään melko tavanomaiseksi kohteliaisuudeksi.

Termi on laina keskiajan kreikan sanasta *afendēs* (αφέντης), joka puolestaan juontuu antiikin kreikan herraa tai ylimystä tarkoittavasta sanasta *authentēs* (αὐθέντης). Arvonimi *efendi* oli käytössä Anatoliassa 1200-1300-luvuilla, jo ennen osmanien aikaa.

Osmanien aikana efendi vastasi suurin piirtein englanninkielistä arvonimeä *Sir*. Sitä käytettiin osoittamaan korkea-arvoisuutta muiden osmanien arvonimien kuten bey ja pašša ohella, mutta efendi jäi pois mikäli kantaja yleni esimerkiksi efendistä paššaksi. Se liitettiin osaksi kantajansa nimeä ja sitä käytettiin varsinaisen nimen jälkeen (esimerkiksi Kemal Kaya Efendi). Yhdessä toisen arvoa tai virkaa kuvaavan termin kanssa se osoitti johtajuutta tai erityistä asemaa; esimerkiksi sulttaanin päähenkilääkäriä kutsuttiin arvonimellä *hekim efendi*. Omistusmuotoa *efendim* ("herrani") käyttivät palvelijat puhutellessaan isäntäänsä tai korkea-arvoista vierasta.

Brittiupseeri T. E. Lawrencea kutsuttiin nimellä *el Aurens Efendi*.
1800-luvulla arvonimen käyttöä yritettiin säädellä lailla. Efendiä käytettiin myös prinssin arvonimenä joko aiemman Şehzaden tilalla tai sen kanssa (esimerkiksi Şehzade Yusuf İzettin Efendi) ja se myönnettiin myös sulttaanien vaimoille, joiden arvonimeksi tuli *kadin efendi*. Se annettiin lisäksi Sheikki al-Islamille sekä muiden kirkkojen johtajille valtakunnan alueella.

Osmanien valtakunnan lisäksi efendi jäi joidenkin entisten itsenäistyneiden osmaniprovinssien käyttöön. Samoin kuin Osmanien valtakunnassa myös Egyptissä sillä tarkoitettiin oppineisuutta ja korkea-arvoisuutta, ja se oli beytä alempi arvonimi. Siirtomaavalta-ajan Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä efendi yleistyi käytettäväksi länsimaisista upseereista.

Vaikka efendi ei varsinaisesti ole käytössä enää hierarkkisena arvonimenä, sana on säilynyt nykyaikaan. Termejä *efendi* ja *efendim* käytetään Turkissa yhä, kun halutaan olla hyvin kohteliaita puhuteltavaa kohtaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lewis, Pellat, Schacht et al.: *The Encyclopaedia of Islam (vol. 2 C-G)*, s. 687. Brill, 1991. ISBN 90-04-07026-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Efendi** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Veneitä kanavassa lähellä Gaileyn jokisatamaa.
**Staffordshiren–Worcestershiren kanava** on noin 74 kilometriä pitkä ja 43 sulkua käsittävä kanava, joka yhdistää Trentin–Merseyn kanavan ja Severnjoen toisiinsa. Kanavaan pääsee Severnjoesta Stourportin kaupungissa, josta 31 perättäistä sulkua nostavat veneen noin 89 metrin korkeudelle joen pinnasta. Kanava kulkee tässä korkeudessa noin 16 kilometrin matkan, minkä jälkeen 12 perättäistä sulkua laskevat veneen Trentin–Merseyn kanavan tasolle Great Haywoodin kylässä.

Historia
--------

Kanavan isä oli insinööri James Brindley. Kanavan kaivamisessa käytettiin lähes yksinomaan hakkuja ja lapioita, ja siinä pyrittiin hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti maaston olemassa olevia muotoja Brindleyn suunnitelmien mukaisesti. Kanava vihittiin käyttöön vuonna 1772 ja se menestyi alusta pitäen: sitä pitkin kuljetettiin pääasiassa Cannockista louhittua hiiltä. Kanava ei ollut kuitenkaan ainoastaan teollisuuden käytössä, ja sen varrella toimi enimmillään yli sata vesimyllyä. Kaupallinen liikenne jatkui 1960-luvulle asti. Vuonna 1968 kanavasta tehtiin veneilyreitti ja vuonna 1969 se suojeltiin lailla.

Kanavayhteydet
--------------

Kanavasta on seuraavat yhteydet muihin kanaviin:

* BCN-kanavaverkostoon Wolverhamptonin Aldersleyssä;
* Shropshire Union -kanavaan Wolverhamptonin Oxleyssä;
* Stourbridgen kanavaan Stourtonin kylässä.

BCN-kanavaverkostoon on päässyt myös Calf Heathin kylästä alkavaa Hathertonin kanavaa pitkin, mutta se on ollut pois käytöstä kunnostustöiden vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  A bit about the Canal and the Society Staffordshire & Worcestershire Canal Society.  Arkistoitu 28.2.2019. Viitattu 27.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Staffordshiren–Worcestershiren kanava** Wikimedia Commonsissa
**Flupyradifuroni** (C12H11N2ClO2F2) on butenolidien ryhmään kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kasvinsuojelussa hyönteismyrkkynä.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa flupyradifuroni on valkoista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa metanoliin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin. Flupyradifuroni vaikuttaa hyönteisten, esimerkiksi kirvojen ja jauhiaisten, nikotiinireseptoreihin. Biologisia vaikutuksia aiheuttavia rakenteita ovat muun muassa yhdisteen laktonirengas ja enamiinirakenne. Aine hyväksyttiin käytettäväksi Euroopan unionin alueella vuonna 2015.

Flupyradifuroni ei ole myrkyllistä nisäkkäille. Koska flupyradifuroni vaikuttaa nikotiinireseptoreihin kuten neonikotinoiditkin, on sen myrkyllisyyttä pistiäisille tutkittu. Hyvin suuret flupyradifuronipitoisuudet voivat haitata mehiläisten kykyä suunnistaa ja tunnistaa hyviä ravinnonlähteitä. Altistuminen niin suurille pitoisuuksille on kuitenkin tavanomaisessa käytössä epätodennäköistä ja yhdistettä pidetään mehiläiselle turvallisena. Flupyradifuronin ja muiden hyönteismyrkkyjen yhteisvaikutuksista ei ole tietoa.

Valmistus
---------

Flupyradifuronin alkuperäisen synteesin ensimmäisessä vaiheessa tetronihappo reagoi 2,2-difluorietyyliamiinin kanssa ja toisessa vaiheessa emäksisissä olosuhteissa 6-kloori-3-kloorimetyylipyridiinin kanssa. Yhdisteelle on kehitetty myös muita synteesejä lähtien halvemmasta dimetyylimalonaatista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Peter Jeschke, Matthias Witschel, Wolfgang Krämer, Ulrich Schirmer: *Modern Crop Protection Compounds*, s. 1362-1380. John Wiley & Sons, 2019. ISBN 978-3-527-34089-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.3.2021). (englanniksi)
2. ↑  Peter Jeschke, Ralf Nauen, Oliver Gutbrod, Michael E. Beck, Svend Matthiesen, Matthias Haas, Robert Velten: Flupyradifurone (Sivanto™) and its novel butenolide pharmacophore: Structural considerations.  *Pesticide Biochemistry and Physiology*, 2015, 121. vsk, s. 31-38. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.3.2021.  (englanniksi)
3. ↑  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/2084, annettu 18 päivänä marraskuuta 2015, tehoaineen flupyradifuroni hyväksymisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta Euroopan komissio. Viitattu 27.3.2021.
4. ↑  Hannah Hesselbach & Ricarda Scheiner: Effects of the novel pesticide flupyradifurone (Sivanto) on honeybee taste and cognition.  *Scientific Reports*, 2018, 8. vsk, nro 4954. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.3.2021.  (englanniksi)
**Dùn Bheagainin linna** (gaeliksi *Caisteal Dhùn Bheagain*; engl. *Dunvegan Castle*) on Mac Leòidin klaanin linna Dùn Bheagainin kylässä Hebridien saariryhmään kuuluvalla An t-Eilean Sgitheanachin saarella Skotlannissa.

Linna sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 10 metriä ympäristöään korkeammalla kalliolla. Kallio on suojaisan ankkurilahden rannalla, ja ennen kuin sen ympäristöä täytettiin maa-aineksella muutamia vuosisatoja sitten, meri sulki linnavuoren saareksi nousuveden aikaan. Kallio on jyrkkä muualta paitsi luoteispuolelta, mistä oli ainoa pääsyreitti linnaan 1700-luvun puoliväliin asti.

Dùn Bheagainin linna on Skotlannin pisimpään yhtäjaksoisesti asuttuna ollut linna. MacLeodin klaani on hallinnut sitä yli 800 vuoden ajan. Linnassa on näytteillä esinteitä sen historian ajalta, kuten klaanin lippu, jonka sanotaan antavan taistelussa taikavoimia, keskiaikainen malja ja jakobiittikapinaan liittyviä esineitä. Linnan rehevää puutarhaa on alettu rakentaa 1700-luvulla, ja se poikkeaa rajusti saaren karusta luonnonympäristöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Dunvegan Castle (Kartta ja gaelinkielinen nimi) Lonely Planet. Viitattu 6.11.2018. (englanniksi)
2. ↑  Dunvegan Castle & Gardens. Undiscovered Scotland. Viitattu 6.11.2018. (englanniksi)
3. ↑  Dunvegan Castle & Gardens. Visit Scotland. Viitattu 6.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dùn Bheagainin linna**.
*
Joensuun Tiedepuiston logo.
**Joensuun Tiedepuisto** on perustettu vuonna 1990. Se toimii Joensuun keskustan tuntumassa Länsikadulla. Pääomistaja on Joensuun kaupunki, joka omistaa Joensuun Tiedepuisto Oy:stä 86 prosenttia. 
Yhtiöllä on 24 työntekijää. Se vuokraa työ- ja kokoustiloja yritykselle ja tarjoaa asiantuntijapalveluita. Yrityshautomo-ohjelmassa on vuosittain 20–30 yritystä.
Joensuun Tiedepuisto Oy toimintamalli on nettisivujensa mukaan "vahvistaa Joensuun seudun ja maakunnan elinkeinoelämää tarjoamalla innovatiivisia toimintaympäristöjä liiketoiminnan kasvulle". 

Tiedepuistossa oli vuonna 2015 noin 120 yritystä, suurin osa tietotekniikan ja ohjelmistoalan yrityksiä. Työntekijöitä on noin 1000. Toimitilaa on 40 000 neliötä. Tiedepuisto aloitti Louhelan koulun siipirakennuksessa vuonna 1990. Sen jälkeen samalla tontilla on tehty laajennuksia neljässä eri vaiheessa. Tiedepuistossa on tiloja myös muun muassa Itä-Suomen yliopistolla, Joensuun lyseon lukiolla, Itä-Suomen liikuntaopistolla, Pohjois-Karjalan liikunnalla (Pokali) ja Puolustusvoimien palvelukeskuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Arttu Laakkonen: Viisi ja puoli jalkapallokentällistä yritystiloja. *Karjalan Heili* 10.5.2015, s.8
2. ↑  Muuttunut kaupunkikuva: Tiedepuisto, *Karjalainen*, 30.10.2015. s. 13
3. ↑  Joensuun Tiedepuisto
**Flustra foliacea** on Cheilostomatida-lahkoon kuuluva röyhelömäinen sammaleläin,
jota tavataan pääasiassa Pohjanmeressä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

*F. foliacea* muodostaa merenpohjaan tuuheita runkokuntia, joiden korkeus on tavallisesti 6–10 senttimetriä mutta joskus jopa 20 senttimetriä. Runkokunnat haarautuvat lukemattomiin vaaleanharmaisiin tai -ruskeisiin liuskoihin, jotka tuoksuvat tuoreina voimakkaasti sitruunalle. Liuskat ovat kovia mutta taipuisia ja niiden molemmilla puolilla kasvaa yksittäisiä sammaleläimiä eli *tsooideja*.

Tsooideja on kahta tyyppiä, puolustukseen ja puhdistukseen erikoistuneita *aviculariumeja* ja ravinnonhankintaan erikoistuneita *autotsooideja*. Aviculariumit ovat puolet pienempiä kuin autotsooidit ja sijaitsevat autotsooidien muodostamien rivien haaroissa. Tavallisesti tsooidit muodostavat viiden ryhmiä, joissa yksi on keskellä ja neljä muuta sen ympärillä. Yksittäinen tsooidi on kielenmuotoinen ja noin 400 mikrometriä pitkä ja 200–280 mikrometriä leveä. Sen ulkoreunalla on 4–5 nuijamaista piikkiä ja suuaukolla 13–14 lonkeroa.

Levinneisyys
------------

*F. foliaceaa* tavataan Pohjanmeressä ja Britteinsaarten ympäristössä.

Elinympäristö
-------------

*F. foliacea* elää karkealla tai kovalla pohjalla vuorovesivyöhykkeen alapuolella. Se viihtyy etenkin voimakkaissa pohjavirtauksissa.

Ravinto
-------

*F. foliacea* on planktoninsyöjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Flustra foliacea *World Register of Marine Species*. Viitattu 12. elokuuta 2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tyler-Walters, Harvey & Ballerstedt, Susie: Hornwrack – Flustra foliacea *Marine Life Information Network*.  2007. Plymouth:  Marine Biological Association of the United Kingdom.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2399981
* Wikispecies: Flustra foliacea
* BOLD: 247927
* CoL: 6JBVG
* EoL: 600545
* EUNIS: 31367
* GBIF: 1006487
* iNaturalist: 516767
* IRMNG: 11169111
* ITIS: 155886
* NBN: NBNSYS0000175362
* NCBI: 478208
* SeaLifeBase: 50938
* WoRMS: 111367

 |

 |
**Chilen escudo** oli Chilen rahayksikkö vuosina 1960–1975. Se jakautui sataan centésimoon.

Chilen rahayksikkönä toimi vuodesta 1851 lähtien Chilen peso. Vuoden 1960 alussa otettiin käyttöön Chilen keskuspankin liikkeelle laskema escudo, joka vastasi tuhatta pesoa. Yhdysvaltain dollarin virallinen kurssi oli aluksi 1,05 escudoa.

Virallisen kurssin asemasta otettiin vuonna 1962 käyttöön vaihtelevat pankki- ja välittäjäkurssit. Escudon arvo suhteessa Yhdysvaltain dollariin laski tasaisesti ja romahti vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Lokakuun 1973 valuuttauudistuksen jälkeen pankkikurssi oli 280 ja välittäjäkurssi 850 escudoa dollarilta. Vuoden 1975 syyskuussa dollari maksoi noin 6 500 escudoa.

Arvonsa menettänyt escudo korvattiin syyskuussa 1975 uudella Chilen pesolla. Se vastasi tuhatta escudoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pick, Franz & Sédillot, René: *All the Monies of the World: A Chronicle of Currency Values*, s. 65, 150–151. New York: Pick Publishing Corporation, 1971. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  *Valjuty stran mira: spravotšnik. 5-je izdanije*, s. 266–267. Moskva: Finansy i statistika, 1987.
**Koivunversolaikku** on sienitauti, joka vaivaa varsinkin taimitarhoissa kasvatettavia koivuja. Sitä aiheuttavat useat eri sienilajit tiheissä ja kosteissa taimistoissa. Versolaikkuiset taimet eivät kelpaa metsänviljelyyn. Tauti on saanut nimensä tummista laikuista, joita havaitaan koivuntaimien rungoilla.

*Phytophthora cactorum* -munasienen aiheuttamaa versolaikkua kutsutana myös levälaikuksi. Se on pahin paakkutaimia tuhoava ongelma. Samanlaisia laikkuja aiheuttavat myös monet muut sienet kuten *Godronia multispora* ja *Phomopsis*.

Lähteet
-------

1. ↑  Juha-Pekka Koivusalo: Betula pendula -Rauduskoivu Helsingin yliopisto, Metsätieteiden laitos. Viitattu 24.7.2015.
2. ↑  Arja Lilja, Jarkko Hantula, Raija-Liisa Petäistö ja Marja Poteri: Kasvitautiongelmia taimitarhatuotannossa: havupuiden juurilaho, koivun levälaikku, versosurma, harmaahome ja korot kuusen taimilla *Metsätieteen aikakausikirja*.  2004.  Arkistoitu 24.7.2015. Viitattu 24.7.2015.
3. ↑  Phytophthora mikrobit Metla.  Arkistoitu 24.7.2015. Viitattu 24.7.2015.
**Koivurousku** (*Lactarius resimus*) on Suomessa melko harvalukuinen rousku, joka on myös ruokasieni.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Koivurousku on haurasmaltoinen ja juustomaisesti lohkeava. Sen suppilomainen, valkea lakki on kooltaan 8-15 senttiä. Lakki on pinnaltaan tahmea ja vyöhykkeetön, mutta vanhemmiten siihen muodostuu kellertäviä laikkuja. Lakin reuna kiertyy sisäänpäin ja siinä on nukkainen pinta. Vanhemmiten reuna ohenee ja nukkaisuus häviää. Sienen johteiset heltat ovat tiheässä ja ne ovat väriltään valkoiset. Myös lajin ontto jalka on valkoinen. Maitiaisneste on aluksi väriltään valkoista, mutta joutuessaan ilman kanssa tekemisiin se muuttuu rikinkeltaiseksi.

### Samankaltaiset lajit

Useat melko suurikokoiset rouskulajit ovat väriltään ja maitiaisnesteeltään samankaltaisia. Ne ovat kuitenkin kaikki syötäviä esikäsittelyn jälkeen.

Kasvuaika ja -paikka
--------------------

Koivurouskua tavataan koivusekametsissä, Suomessa aina Napapiirille asti. Sieni on useimmiten harvalukuinen, mutta kanta voi olla tiettyinä vuosina runsaskin.

Käyttö ravinnoksi
-----------------

Koivurousku pitää esikäsitellä keittämällä runsaassa vedessä. Käsittelyn jälkeen koivurousku ja sen edellä mainitut lähilajit voidaan käyttää suolasieninä.

Lähteet
-------

1. ↑  Taksonomian lähde: Index Fungorum. Viitattu 13.9.2009
2. 1 2 3 4 5  Eriksson, K. & Kotiranta, H.: *Käytännön sieniopas*, s. 95. Kirjayhtymä, 1985. ISBN 951-26-2809-0.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Lactarius resimus | 
* Wikidata: Q1421173
* Wikispecies: Lactarius resimus
* BioLib: 305607
* CoL: 3RS6Z
* EoL: 1030238
* Fungorum: 168431
* GBIF: 5248645
* iNaturalist: 499708
* IRMNG: 11022985
* MycoBank: 168431
* NatureServe: 2.881161
* NBN: NHMSYS0001486079
* NCBI: 945805
* Open Tree of Life: 487765

 |
|  |
| Agaricus resimus | 
* Wikidata: Q59531578
* CoL: 65NWF
* Fungorum: 461705
* GBIF: 5248647
* IRMNG: 11275652
* MycoBank: 461705

 |

 |
**Ksenija Balta** (s. 1. marraskuuta 1986 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on virolainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat pituushyppy ja seitsenottelu. Balta pitää hallussaan naisten 100 m ja 200 m juoksun sekä pituushypyn ulkoratojen Viron ennätyksiä, joiden lisäksi hän on hypännyt pituudessa myös sisäratojen Viron ennätyksen.

Balta sijoittui Madridin EM-hallikilpailuissa 2005 14:nneksi viisiottelussa. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti pronssia junioreiden EM-kilpailujen seitsenottelussa Kaunasissa tuloksella 5747 pistettä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän putosi 100 metrin juoksun alkuerissä ja pituushypyn karsinnassa. 

Balta karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 pituushypyn loppukilpailusta. Myöhemmin samana vuonna hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen pituushypyssä tuloksella 665 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009 hän voitti kultaa pituushypyssä halliennätyksellään 687 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kahdeksas tuloksella 662 ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa viides. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 663. Saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa hän karsiutui pituushypyn ja 200 metrin loppukilpailusta.

Balta sijoittui Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 pituushypyssä seitsemänneksi. Amsterdamin EM-kilpailuissa hän oli neljäs tuloksella 665 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kuudes tuloksella 679. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän oli pituushypyssä viides tuloksella 679. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui pituushypyssä kahdeksanneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja kuudenneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui pituuden loppukilpailusta.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m** | 11,35 | Tartto | 2014 |
| **200 m** | 23,05 | Arles | 2006 |
| **400 m** | 54,98 | Kohila | 2013 |
| **800 m** | 2.09,80 | Kaunas | 2005 |
| **100 m aj** | 13,89 | Rakvere | 2005 |
| **Korkeus** | 174 | Arles | 2006 |
| **Pituus** | 687 | Tallinna | 2010 |
| **Kuula** | 11,94 | Tallinna | 2005 |
| **Keihäs** | 37,60 | Kaunas | 2005 |
| **Seitsenottelu** | 6180 | Arles | 2006 |

### Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **50 m** | 6,35 | Kuressaare | 2008 |
| **60 m** | 7,29 | Tallinna | 2016 |
| **400 m** | 54,79 | Tallinna | 2005 |
| **800 m** | 2.13,93 | Tallinna | 2005 |
| **60 m aj** | 8,16 | Tallinna | 2010 |
| **Korkeus** | 173 | Tallinna | 2006 |
| **Pituus** | 687 | Torino | 2009 |
| **Kuula** | 13,24 | Tallinna | 2015 |
| **Viisiottelu** | 4105 | Tallinna | 2005 |

Lähteet
-------

* Ksenija Balta Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Ksenija Balta Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |