recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nukkahanhikki** (*Potentilla villosa*) on ruusukasvien heimoon ja sormihanhikkien sukuun kuuluva kukkakasvilaji. Kasvi on kotoisin Pohjois-Amerikan luoteisosista, jossa sen levinneisyys ulottuu Alaskasta Albertan kautta Oregoniin; yksittäisiä havaintoja on myös Itä-Aasiasta.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Nukkahanhikki on monivuotinen, maavarrellinen ruohokasvi. Sillä on useita karvaisia tai nukkaisia, 20–30 senttimetrin korkuisia varsia, jotka kasvavat vanhojen, kuolleiden lehtien alle hautautuneesta paksusta pohjasta. Paksut, nahkeat pohjuslehdet ovat jakautuneet kolmeen lehtisuonelliseen, hammaslaitaiseen lehdykkään, joiden alapinta on nukkainen tai silkkikarvainen. Korkeammalla varressa voi olla muutamia lähes samankokoisia lehtiä.

Nukkahanhikki kukkii heinäkuusta syyskuuhun; kukinnossa on yhdestä viiteen kukkaa. Verhiö on viisilohkoinen; kukkapohjuksessa on viisi suojuslehdykkää. Kulhomaisessa teriössä on viisi keltaista, lovikärkistä terälehteä, joista jokaisen pituus on korkeintaan 1,2 senttimetriä. Jokaisessa terälehdessä on oranssi tyvilaikku. Kukan keskuksessa on tavallisesti 20 hedettä. Nukkahanhikin hedelmä on lukuisista pienistä pähkylöistä koostuva kertohedelmä.

Elinympäristö
-------------

Nukkahanhikki on tyypillinen merenrantakasvi. Sitä esiintyy rannikkojyrkänteillä ja rannoilla, mutta myös niityillä, tundralla ja vuoristolouhikoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: *Potentilla villosa* Pall. ex Pursh *finto.fi*. Viitattu 16.1.2020.
2. ↑  Species Details: *Potentilla villosa* Pall. ex Pursh *catalogueoflife.org*. Viitattu 16.1.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Potentilla villosa 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q7234860
* Wikispecies: Potentilla villosa
* BOLD: 482884
* CoL: 4M696
* EoL: 301057
* EUNIS: 179846
* FNA: 250100378
* GBIF: 5365931
* GRIN: 29526
* iNaturalist: 167389
* IPNI: 209567-2
* ITIS: 24679
* NatureServe: 2.1133556
* NCBI: 395306
* Open Tree of Life: 928272
* Plant List: rjp-3842
* PLANTS: POVI4
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:209567-2
* Tropicos: 27800325
* VASCAN: 9778
* WFO: wfo-0001005689

 |

 |
**Riihimäen Piraijat** on vuonna 1989 perustettu suomalainen baseball-seura, johon myöhemmin perustettiin salibandyjaos vuonna 1990.

Historia
--------

### Baseball

Riihimäen Piraijat keskittyivät alun perin pääasiallisesti baseballin pelaamiseen. Joukkue pelasi useita vuosia Baseballin SM-sarjassa ja joukkueen ensimmäinen kausi SM-sarjassa oli vuonna 1989. 

Piraijat pelasivat SM-sarjassa loppuottelussa vuonna 1993, jossa joukkue hävisi Helsingin Puumille otteluvoitoin 2-0. Seurahistoriansa ainoan suomenmestaruuden Piraijat voittivat vuonna 1994, Espoon Athleticsia vastaan otteluvoitoin 2-1. Piraijoiden vuoden 1994 suomenmestaruus on edelleen SM-sarjan ainut pääkaupunkiseudun ulkopuolelle mennyt mestaruus. 

Mestaruuskauden jälkeen Piraijoiden Baseballtoiminta alkoi kuitenkin hiipumaan ja 90-luvun puolivälin jälkeen, joukkuetta ei enää nähty SM-sarjatasolla. 

### Salibandy

Piraijoihin perustettiin salibandyjaos vuonna 1990.

Seurassa toimi useita vuosia pelkästään aikuis- ja seniorijoukkueita mutta vuonna 2006 seuran toimintaan tuli mukaan myös junioritoimintaa. Salibandypuolella seuran parhaisiin saavutuksiin lukeutuu vuosi 2004, jolloin seuran molemmat seniorijoukkueet pelasivat ikämiesten SM-lopputurnauksessa.

2000-luvulla seurassa toimi useita juniorijoukkueita sekä naisten edustusjoukkue.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sportti kustannus Oy: Markku Siukonen - Matti Ahola: Urheilun vuosikirja 1990 (ISBN 951-8920-10-9)
* 
* Otava, MMM 1994 s.486 (ISBN 951-1-12765-9)
* Otava, MMM 1995 s.486 (ISBN 951-1-13254-7)

  

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. 1 2  Suomen Baseball- ja Softball-liitto - Historiaa
**Pirkko Lindström** (s. 1963 Jämsä) on Juupajoen kunnanjohtaja. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden maisteri.

Ura
---

Lindström toimi Kuoreveden kunnansihteerinä vuosina 1997–2000
ja Jämsän kaupungin hallintojohtajana vuosina 2001–2012. 

Vuonna 2012 Juupajoen kunnanjohtajan virkaa haki 14 henkilöä. Kunnanvaltuusto valitsi Lindströmin kunnanjohtajaksi yksimielisesti kesäkuussa, virassaan Lindström aloitti syyskuussa.

Toukokuussa 2018 Lindström valittiin Oriveden elinvoimajohtajaksi, joka johtaa uutta elinvoimapalvelujen tulosyksikköä. Yksikössä annetaan muun muassa asumiseen, maankäyttöön, elinkeinoihin, työllisyyspalveluihin ja joukkoliikenteeseen liittyviä asiantuntijapalveluja.

Luottamustehtävät
-----------------

Lindström on Tampereen kesäyliopiston hallituksen jäsen.
Keväällä 2017 Lindström valittiin maaseudun kehittämisyhdistys Poko ry:n hallituksen puheenjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kunnanjohtaja *www.juupajoki.fi*.  Arkistoitu 4.4.2018. Viitattu 3.4.2018.
2. ↑  Kaupunginjohtajahaussa outo tilanne: Yksi hakemus jätettiin salaa hakijan tietämättä *Aamulehti*.  23.2.2018.  Arkistoitu 4.4.2018. Viitattu 3.4.2018.
3. ↑  Kuoreveden ja Jämsän yhdistyssopimus valmis *mtv.fi*.  Arkistoitu 4.4.2018. Viitattu 3.4.2018.
4. 1 2  Pirkko Lindström Juupajoen johtoon - Kuntalehti *Kuntalehti*.  20.8.2012. Viitattu 3.4.2018.
5. ↑  Pirkko Lindström: Pirkko Lindströmin LinkedIn-profiili LinkedIn.
6. ↑  Juupajoen kunnanjohtaja Pirkko Lindström valittiin Oriveden elinvoimajohtajaksi *Aamulehti*.  8.5.2018.  Arkistoitu 15.6.2018. Viitattu 15.6.2018.
7. ↑  Hallitus - Tampereen kesäyliopisto *Tampereen kesäyliopisto*. Viitattu 3.4.2018.
8. ↑  Pokory: Pokory - Hallitus *www.pokory.fi*. Viitattu 3.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kunnanjohtajan yhteystiedot Juupajoen kunnan sivuilla
* Pirkko Lindström Twitterissä
* Pirkko Lindströmin LinkedIn-profiili
FIFA World Cup -pokaali.
Argentiinan kapteeni Daniel Passarella pokaalin kanssa vuoden 1978 loppuottelun jälkeen.
**FIFA World Cup** on jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen voittopokaali. World Cup on ollut käytössä vuoden 1974 kisoista saakka, mitä ennen mestaruuden merkki oli Jules Rimet -pokaali.

World Cupin on suunnitellut italialainen taiteilija Silvio Gazzaniga. Siinä on kuvattu kaksi ihmishahmoa kannattelemassa maapalloa harteillaan. Pokaali on 36 senttimetriä korkea, painaa 6,175 kilogrammaa ja se on tehty 18 karaatin kullasta. Jalustassa on kaksi kerrosta malakiittia. Pokaalin pohjaan on kaiverrettu voittajajoukkueiden nimet.

FIFAn sääntöjen mukaan mikään maa ei voi voittaa World Cupia omakseen, vaan kaikki voittajamaat saavat siitä kopion. Pokaalin pohjassa on tilaa 17 nimilaatalle, joten pokaali voi olla käytössä ainakin vuoden 2038 kisoihin saakka.

Voittajat
---------

* 1974  Saksa
* 1978  Argentiina
* 1982  Italia
* 1986  Argentiina
* 1990  Saksa
* 1994 Brasilian lippu Brasilia
* 1998  Ranska
* 2002 Brasilian lippu Brasilia
* 2006  Italia
* 2010  Espanja
* 2014  Saksa
* 2018  Ranska
* 2022  Argentiina

Lähteet
-------

* National Soccer Hall of Fame: FIFA World Cup (englanniksi) (arkistoitu versio)
**IFK Willmanstrand** (**WIFK**) on vuonna 1998 perustettu (rekisteröity 1999) lappeenrantalainen futsal- ja jalkapalloseura.

WIFK pelasi Suomen futsalin pääsarjassa Futsal-liigassa neljä kautta vuosina 1998–2002, ja saavutti mestaruuden kaudella 1999–2000. Tuolloin se sijoittui alkusarjassa etelälohkon ensimmäiseksi 30 pisteellä. Helsingissä pelatussa lopputurnauksessa se voitti ensin välierässä GBK:n 10–1 ja sitten loppuottelussa FTK:n 3–1. Mestarijoukkueessa pelasivat Timo Tarhila, Janne Parkkonen, Tuomo Heikkilä, Mikko Hyyrynen, Rauno Valtonen, Juri Fräntilä, Hannu Valtonen, Jere Pirhonen, Janne Lajunen, Tommi Visto, Timo Paasolainen ja Harri Spets, joista useimmat ovat tunnettuja muista eteläkarjalaisista jalkapallojoukkueista eri sarjatasoilta.*lähde?*

Viimeisellä liigakaudellaan 2001–2002 WIFK ylsi myös jatkopeleihin, mutta kauden jälkeen seura päätti luopua paikastaan. Sittemmin WIFK on keskittynyt futsalin ja jalkapallon KKI-kilpailuihin. Se on voittanut futsalin KKI-mestaruuden KKI-35-sarjassa kaudella 2004–2005 ja KKI-40-sarjassa kaudella 2006–2007. WIFK:lla on joukkue myös futsalin Kakkosen Kaakkois-Suomen lohkossa. Joukkue voitti lohkonsa kaudella 2006–2007, mutta ei osallistunut vapaaehtoisiin Ykkösen karsintoihin.*lähde?*

Jalkapallossa WIFK on sijoittunut parhaimmillaan KKI-35-sarjan SM-lopputurnauksessa kolmanneksi kaudella 2005 ja toiseksi kaudella 2006. WIFK on osallistunut myös jalkapallon Suomen cupiin. Kaudella 2005 se pääsi parhaana KKI-joukkueena Helsingin Finnair Stadiumilla pelattuun cupin fair play -finaaliin, jossa se voitti HIFK:n maalein 2–1.

WIFK voitti 19.8.2018 Oulussa jalkapallon Suomen mestaruuden KKI-50 sarjassa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  IFK Centralorganisation Viitattu 18.9.2011
2. ↑  Yhdistysnetti Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 1.10.2008.
3. ↑  Futsal-liiga Futsal.fi. Viitattu 1.10.2008.
4. 1 2  Futsal-liiga 1999–2000 Futsal.fi. Viitattu 1.10.2008.
5. ↑  KKI Futsal.fi. Viitattu 1.10.2008.
6. ↑  Futsal-kakkonen 2007–2008[vanhentunut linkki] SPL Kaakkois-Suomi. Viitattu 1.10.2008.
7. ↑  Futsal-kakkonen 2006–2007[vanhentunut linkki] SPL Kaakkois-Suomi. Viitattu 1.10.2008.
8. ↑  JKKI-35 SM-lopputurnaus pelattiin Kuopiossa (Arkistoitu – Internet Archive) Palloliitto. Viitattu 1.10.2008.
9. ↑  Yli 35 vuotiaiden SM-lopputurnaus[vanhentunut linkki] SPL Pohjois-Suomi. Viitattu 1.10.2008.
10. ↑  Jalkapallokausi päättyi cup-tappioon (Arkistoitu – Internet Archive) Stadin kingit. Viitattu 1.10.2008.
**Sulęcinin piirikunta** (puol. *powiat sulęciński*) on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 35 193. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Krzeszyce, Lubniewice, Słońsk, Sulęcin sekä Torzym. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Sulęcinin kaupunki.

Sulęcinin piirikunnan pinta-alasta 55,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Sulęcinin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,7 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Sulęcinin piirikunnassa oli 35 193 asukasta, joista 50,3 prosenttia naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 35 975 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 29 213 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,5 prosenttia, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 332 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat sulęciński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Sulęciński Association of Polish Counties. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Lubuskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat sulęciński (PDF) Zielona Góran tilastokeskus. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)

Lubuszin voivodikunnan vaakunaLubuszin voivodikunta
**Pääkaupungit: Gorzów Wielkopolski** ja **Zielona Góra**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Nowa Sól | Żary | Żagań | Kostrzyn nad Odrą | Gubin | Gozdnica | Łęknica | Otyń

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świebodzin | Międzyrzecz | Sulechów | Słubice | Lubsko | Wschowa | Szprotawa | Krosno Odrzańskie | Drezdenko | Sulęcin | Strzelce Krajeńskie | Skwierzyna | Kożuchów | Witnica | Rzepin | Nowogród Bobrzański | Zbąszynek | Sława | Jasień | Bytom Odrzański | Czerwieńsk | Ośno Lubuskie | Babimost | Iłowa | Kargowa | Małomice | Dobiegniew | Nowe Miasteczko | Cybinka | Torzym | Trzciel | Lubniewice | Szlichtyngowa

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Gorzów Wielkopolski | Zielona Góra

**Piirikunnat:**   

Gorzów | Krosno Odrzańskie | Międzyrzecz | Nowa Sól | Słubice | Strzelce-Drezdenko | Sulęcin | Świebodzin | Wschowa | Żagań | Żary | Zielona Góra
**Ihanelma** on suomalainen naisen etunimi. Nimipäivänä oli Suomen almanakassa 10. joulukuuta vuosina 1929–1949. Nimen muoto yhdistää sen esimerkiksi Anelmaan ja Sanelmaan. Iha- oli tavallinen alku 1800-luvulla ehdotettujen uusien etunimien kohdalla, ja esimerkiksi Ihalempi on ollut myös käytössä.

Ihanelma on annettu Suomessa nimeksi alle 1 046:lle henkilölle. Vuoteen 1899 mennessä oli Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun tietojen mukaan alle 187 henkilöä nimetty Ihanelmaksi. Vuosina 1900–1919 kyseisen nimen sai 468 ihmistä. Tämän jälkeen suosio lähti laskuun, joka jatkui aina 1900-luvun loppuun saakka. 2000-luvulla sen suosio on noussut, joskin edelleen se on nuorten naisten ja tyttöjen nimenä erittäin harvinainen: Aikavälillä 1980–1999 Ihanelmia nimettiin kymmenen, mutta vuosina 2000–2009 nimen suosiossa koettiin nousu, sillä se annettiin 20:lle tytölle, ja 2010-luvulla 4. toukokuuta 2015 mennessä 16:lle.

Lähteet
-------

1. ↑  Pentti Lempiäinen: Suuri etunimikirja (ISBN 951-0-23323-4)
2. ↑  Nimipalvelu
Kielen **pisimpien sanojen** kriteerit vaihtelevat. Sanalta voidaan vaatia perusmuotoisuutta, mutta se mikä katsotaan taivutusmuodoksi ja mikä johdokseksi, on jossain määrin veteen piirretty viiva. Mikäli johdokset ylipäänsä sallitaan, voidaan vaatia että kukin johdos esiintyy vain kerran tai että sanaa johdoksineen käytetään todellisessa puhutussa tai kirjoitetussa kielessä. Myös yhdyssanoihin on otettava kantaa.

Suomen kieli
------------

Pitkä sana suomen kielessä on esimerkiksi peruspalveluliikelaitoskuntayhtymä (34 kirjainta). Jos taivuttaminen sallitaan, pidempiäkin reaalisia sanoja voidaan muodostaa. Johdosten ja liitepartikkeleiden salliminen pidentää pisintä mahdollista sanaa entisestään sanan reaalisen käytettävyyden laskiessa. Suomen kielessä käytetään vapaata yhdyssanamuodostusta: uusia sanoja voidaan muodostaa tarpeen mukaan vaikka kesken keskustelun. Tämä antaa mahdollisuuden yhdistää substantiiveja peräkkäin loputtomasti rikkomatta kielioppisääntöjä.

Jos keinotekoiset konstruktiot sallitaan, liitepartikkeleiden ja taivutusmuotojen yhdistely antaa mahdollisuuden muodostaa hyvinkin pitkiä sanoja. Pisimpänä näin muodostettuna sanana voidaan pitää Artturi Kanniston muodostamaa sanaa **kumarreksituteskenteleentuvaisehkollaismaisekkuudellisenneskenteluttelemattomammuuksissansakaankopahan** (102 kirjainta). On myös sana **hurskahtelevaisehkollaismaisellisuuksissaankohankin** (51 kirjainta), joka on puolet lyhyempi. Aikoinaan eräässä pitkien sanojen muodostamiskilpailuissa, jossa yhdyssanoja ei hyväksytty, voitti sana *järjestelmällisentelemättömyydessänsäkään*. Guinness World Records mainitsee*lähde?* taivuttamattoman yhdyssanajättiläisen **lentokonesuihkuturbiinimoottoriapumekaanikkoaliupseerioppilas** (61 kirjainta). Lisäksi biologiassa tutkittaessa proteiininäytteitä yksi yleisesti käytetty proteiinien erottelumenetelmä on nimeltään **natriumdodekyylisulfaattipolyakryyliamidigeelielektroforeesi** (60 kirjainta).

Kirjassa *Finnish Sound Structure* mainitaan "jonkin verran kaukaa haettuna esimerkkinä" sana *järjestelmällistyttämättömyydellänsäkään*. Kielitoimiston sanakirjan pisimmät sanat ovat *pyyhkäisyelektronimikroskooppi* ja *elintarviketurvallisuusvirasto*.

Lähteet
-------

1. ↑  Artturi Kannisto 375 humanistia -sivustolla. Julkaistu 6.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Viitattu 17.7.2016.
2. ↑  Yrjö Karilas: Antero Vipunen, arvoitusten ja ongelmien, leikkien ja pelien sekä eri harrastelualojen pikkujättiläinen, s. 226, 15. painos WSOY 1990
3. ↑  Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: *Finnish Sound Structure. Phonetics, Phonology, Phonotactics and Prosody*, s. 15. Oulu: University of Oulu, 2008. ISBN 978-951-42-8984-2. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  Holopainen, Simo: Tässäkö on todella pisin suomenkielinen sana: vain 30 kirjainta! *Ilta-Sanomat*.  6.6.2013. Viitattu 20.6.2016.
**Max Treitel** (17. joulukuuta 1890 Posen – 14. joulukuuta 1942 jälkeen Auschwitz) oli saksalainen taidemaalari.

Köyhään juutalaisperheeseen syntyneen Max Treitelin isä kuoli jo varhain ja hän varttui sitten äitinsä kasvattamana kahden sisarensa Paulan ja Johannan kanssa. Posenilainen aviopari Gustav ja Rosalie Goldschmidt tuki Treitelin taideopintoja. Treitel opiskeli maalausta ja kuvanveistoa Berliinin Charlottenburgissa Lovis Corithin oppilaana. Vuonna 1914 hän sai mestariluokan ensimmäisen palkinnon berliiniläisen Sezionin Studium-Atelierissa maalaustaidetta ja plastiikkaa varten pidetyssä näyttelyssä.

1920-luvun alussa Max Treitel maalasi useiden Saksassa asuneiden suomalaisten muotokuvia.  Vuonna 1924 Treitel maalasi Suomen ensimmäisen reformaation jälkeinen katolisen piispan, hollantilaisen pappi Johannes Michael Buckxin (1881–1946) muotokuvan.

Max Treitel ja hänen sokea ja osittain halvautunut sisarensa Johanna asuivat vuodesta 1925 alkaen Karlsruher Strasse 23:ssa Berliinissä. Heidät kuljetettiin 14. joulukuuta 1942 Auschwitzin keskitysleirille ja murhattiin siellä. Heidän nimensä löytyvät Karlsruher Strasse 23:n edustalla olevasta kompastuskivestä. Treitelin maalauksia on esillä muun muassa Frankfurt am Mainin juutalaisessa museossa.

Maalauksia
----------

* Suomalaisen rouva K:n muotokuva
* Näkymä Kaartinkaupungin kattojen yli, 1921, Helsingin kaupunginmuseon kokoelmissa
* Kreivitär Olga Armfeltin muotokuva, 1922

Lähteet
-------

1. 1 2  Max Treitel, Suomen Kuvalehti, 30.04.1921, nro 18, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Veckans bildkrönika till dagshändelserna, Allas Krönika, 03.05.1924, nro 18, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Mikko Ketola : Katoliset piispat itsenäisessä Suomessa, Teologia.fi 14.10.2010
4. ↑  Satu Savian tweet
5. ↑  Gumbölen kartanon esite Espoon kaupungin sivuilla

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Max Treitel
Itä-Afrikan yhteisön nykyiset jäsenvaltiot, jotka kuuluisivat liittovaltion perustajiin. 
**Itä-Afrikan liittovaltio** (eng. *East African Federation*, swahiliksi *Shirikisho la Afrika Mashariki*) on Itä-Afrikan yhteisön ehdottama liittovaltio. Liittovaltion perustaminen on Itä-Afrikan yhteisön pidemmän aikavälin tavoite ja vuoteen 2023 mennessä tavoitteena on perustaa valtioliitto ja vasta sen jälkeen liittovaltio. Toistaiseksi liittovaltion muodostaisivat Itä-Afrikan yhteisön jäsenet eli Tansania, Kenia, Burundi, Ruanda, Uganda ja Etelä-Sudan.

Toistaiseksi maat toimivat Itä-Afrikan yhteisön luoman vapaakauppa-alueen puitteissa, joka aloitettiin vuonna 2010.

Toteutuessaan liittovaltio olisi pinta-alaltaan (2 467 202 km2) Afrikan suurin ja maailman 10. suurin valtio. Väkiluvultaan (178 979 000 asukasta) se olisi Afrikan toiseksi ja maailman kahdeksanneksi suurin valtio.. Pääkaupunki olisi todennäköisesti Arusha, jossa Itä-Afrikan yhteisön päämaja tällä hetkellä sijaitsee.

Mahdollista liittovaltiota on kritisoitu turhana mm. siksi, että yhteistä kansainvälistä kauppaa ja vapaata liikkuvuutta Itä-Afrikan yhteisön jäsenvaltioiden välillä voidaan toteuttaa myös ilman liittovaltion perustamista.

Lähteet
-------

1. ↑  East African Community integration: One step forward, two steps back *The Africa Report.com*.  26.8.2020. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  EAC unity top agenda as youth summit kicks off in Arusha *The East African*. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2  East African Community (EAC) | African Union *au.int*. Viitattu 22.12.2020.
4. 1 2  Overview of EAC *www.eac.int*. Viitattu 22.12.2020.
5. ↑  East African Federation: A New African Superpower?  3.4.2019. Atlas Pro. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)
6. ↑  How achievable is EAC political federation?  1.10.2018. CNBC Africa. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)
**Lorenza Francesca Izzo Parsons** (s. 19. syyskuuta 1989 Santiago, Chile) on chileläinen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa Eli Rothin elokuvissa *The Green Inferno* (2013) ja *Knock Knock* (2015), sekä Quentin Tarantinon elokuvassa *Once Upon a Time in Hollywood* (2019).*lähde?*

Izzo on isänsä puolelta italialaista syntyperää. Myös hänen äitinsä ja nuorempi sisarensa ovat ammatiltaan malleja. Izzo muutti 12-vuotiaana isänsä kanssa Yhdysvaltoihin Atlantaan. Häntä kiusattiin hänen vahvan chileläisen korostuksensa takia, mutta hänen onnistui karistaa se nopeasti. Izzo teki mallin töitä ja opiskeli journalismia Santiagossa vuoteen 2007 asti, jolloin hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Leigh Nordstrom, Leigh Nordstrom: Meet Lorenza Izzo of AMC’s ‘Feed the Beast’ *WWD*.  2.6.2016. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Pinatubon **tulivuori purkautui 1991** kesäkuussa. Purkaus oli yksi suurimmista 1900-luvulla ja sen arvellaan alkaneen suuresta sarjasta maanjäristyksiä. Pinatubon purkauksella on paljon sosiaalisia ja taloudellisia vahinkoja, vaikka purkauksen tieltä evakuoitiin 12 000 paikallista ihmistä, silti noin 300 ihmistä sai surmansa. Paikallisten lisäksi Yhdysvaltain Clarkin lentotukikohdasta jouduttiin evakuoimaan 14 000 amerikkalaista sotilasta. Pinatubon ensimmäinen näyttävä purkaus tapahtui 12.6.1991, josta seurasi 19 km (12 mi) korkuinen tuhkapylväs kohti ilmakehää. Pinatubon purkauksesta 15.6.1991 seurasi erittäin kaasupitoista magmaa, joka lensi 40 km (25 mi) korkeuteen. Purkauksesta syntyi 2,5 kilometriä leveä kaldera, jonka pohjalle on sittemmin muodostunut makeavesinen järvi. Kalderan muodostuminen laski vuoren korkeutta 259:llä metrillä: 1745 metristä 1486 metriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Pinatubo-tulivuoren purkaus vuonna 1991 *yle.fi*. Viitattu 28.1.2023.
2. ↑  The Cataclysmic 1991 Eruption of Mount Pinatubo, Philippines, Fact Sheet 113-97 *pubs.usgs.gov*. Viitattu 28.1.2023.
**Kaunis Nainen Futis** (**KNF**) oli helsinkiläinen jalkapalloseura.

Seura perustettiin joulukuussa 1981 naisjalkapalloilun erikoisseuraksi. Pääsponsoriksi ryhtyi Kaunis nainen -kosmetiikkaketju, mistä tulee myös seuran nimi. KNF nousi naisten SM-sarjaan heti ensimmäisellä kaudellaan 1982 ja kaudella 1984 se voitti jo SM-hopeaa. Vuotta myöhemmin KNF vei mestaruuden ja kausilla 1986 ja 1987 se sai jälleen hopeaa.

Seuran päätukija vetäytyi kauden 1987 jälkeen ja KNF joutui luopumaan lopettamaan toimintansa. KNF:n sarjapaikka ja pelaajat siirtyivät Pallo-Poikien alaisuuteen ja se osallistui SM-sarjaan nimellä *PP-Futis*. PP-Futis voitti mestaruuden 1989, minkä jälkeen sarjapaikka siirtyi usean seuran yhteenliittymänä syntyneelle Helsinki Unitedille. United voitti naisten mestaruuden ja cupin 1990, mutta kaatui taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui lopulta luopumaan kokonaan sarjasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lautela, Yrjö & Wallén, Göran: *Rakas jalkapallo*, s. 247-248. Hämeenlinna: Teos, 2007. ISBN 978-951-851-068-3.
2. ↑  Suomalainen, Ilkka: Helsinki United luopui sarjapaikastaan.  *Helsingin Sanomat*, 23.3.1991. HS arkisto (maksullinen).
**Pitkävuori** on entinen mäkihyppy- ja laskettelukeskus Jämsän Kaipolassa Keski-Suomessa. Hyppyrimäki rakennettiin vuonna 1964 sen ajan suurmäeksi, josta oli mahdollista hypätä yli sata metriä. Suurmäkeä täydentävät samaan aikaan rakennetut pienemmät 55, 25, 15 ja 8 metrin hyppyrimäet. Muutamaa vuotta aiemmin raivattiin Pitkävuoreen myös kaksi laskettelurinnettä, jotka varustettiin kahdella ankkurihissillä. Laskettelu alkoi noin vuosina 1959–1960 ja hiipui 1980-luvulla, kun lähelle valmistui suurempi hiihtokeskus Himos. 
Viimeinen hyppy Pitkävuoren tornista hypättiin vuonna 1994. 

Kaipolan sijainti kahden mäkihyppykaupungin Lahden ja Jyväskylän välillä ei ollut parhaita. Hyppytorni on profiililtaan täysin vanhentunut. Se "heittää" hyppääjän nykymitoilla liian korkealle lentoradalle ja mäestä sai melko hitaan vauhdin. Pitkävuori oli tuulille hyvin altis, minkä takia kisoja piti usein siirtää.

Nykyisin hyppyrimäet ovat paikoillaan, mutta alastulorinteet ovat umpeenkasvaneet, myös laskettelurinteet ovat umpeenkasvaneita. Ankkurihissien yläasema moottoreineen ja osin pylväsrakenteineen on paikoillaan. Tuomaritorni paloi 8. lokakuuta 2009, torni tuhoutui palossa täysin, vaikka kehikko jäikin pystyyn. Pienimmät 15 ja kahdeksan metrin pikkumäet ovat hyppykuntoisia. Pitkävuoren tornin kunta on myynyt yksityiselle elämysyrittäjälle, joka suunnitteli sille käyttöä mutta joutui toteamaan että toiminnasta ei saa kannattavaa. 

Pitkävuoren hyppyrimäessä on kuvattu vuonna 1985 Audi Quattron mainos, jossa Audi 100 CS nousee hyppyrimäen huipulle. Autossa oli kiinni turvavaijeri, jolla estettiin auton mahdollinen luisuminen taaksepäin sen pysähtyessä. Turvavaijerilla ei vedetty, vaan Audi nousi huipulle omin voimin. Nousu toistettiin useita kertoja mahdollisimman monen kuvakulman saavuttamiseksi. Samassa mäessä kuvattiin vuonna 2005 Audin televisiomainos, jossa Audi A6 Quattro nousi samalla tavalla hyppyrimäen huipulle. Mainoksella juhlistettiin quattro-nelivedon 25-vuotista historiaa. Hyppyrimäen tornille jouduttiin tekemään suurehko kunnostus ennen kuvauksia, sillä puurakenteet eivät olisi välttämättä kestäneet auton painoa.

Lähteet
-------

* Kaipolan mäkiennätykset (englanniksi) (saksaksi) (puolaksi)

### Viitteet

1. ↑  Pitkävuoren hyppyrimäen tuomaritorni paloi Jämsässä *Iltalehti*.  8.10.2009. Viitattu 12.9.2017.
2. ↑  Santtu Silvennoinen: Mykistävä betonimonumentti rappeutuu Tampereen ja Jyväskylän välisen tien varrella: "Se pelotti kovempaakin jätkää" *Iltalehti*. Viitattu 25.12.2023.
3. ↑  Granström, Teemu: Muistatko tämän Suomessa kuvatun legendaarisen Audi-mainoksen? *Iltalehti*.  7.2.2017. Viitattu 12.9.2017.
4. ↑  Audi kuvasi mainoksen Suomessa: Nelivedolla pääsee vaikka hyppyrimäen huipulle!  9.2.2017. MTV.  Arkistoitu 13.9.2017. Viitattu 12.9.2017.
**Mednikovo** (ven. Медниково) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Staraja Russan ja Parfinon välisen maantien varrella viisi kilometriä piirin keskuksesta itään. Kylässä on 1 400 ja kunnassa 2 000 asukasta (vuonna 2009).

Mednikovon kunnan pinta-ala on 290,24 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Staraja Russan piirin Zalutšjen, lounaassa Novoselskin, lännessä Staraja Russan ja pohjoisessa Vzvadin kuntiin sekä idässä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 28,3 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Redja, Sominka ja Ratulja.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Anišino, Bragino, Davydovo, Filatovo, Kijevo, Kozlovo, Krjukovo, Kudrovo, Malyje Gorby, Novoje Ramuševo, Podborovje, Ramuševo, Sadovo, Šahovo, Šapkino, Sobolevo, Starikovo ja Staroje Ramuševo. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Davydovo. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Davydovon kunta liitettiin Mednikovoon vuonna 2010.

Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 24 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 79 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (42,8 %) sekä erilaiset palvelut. Suurin työnantaja on valtion omistama metsäteollisuusyritys.

Mednikovosta ja Davydovosta on maantieyhteydet Staraja Russaan. Molempien kylien palveluihin kuuluvat lastentarha tai alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Generalnyi Plan: Mednikovskoje selskoje poselenije, Starorusski munitsipalnyi raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska  2010. Veliki Novgorod:  Novgorodgraždanprojekt. Viitattu 13.10.2012. (venäjäksi)
2. ↑  Administratsija Starorusskogo munitsipalnogo raiona: Mednikovskoje selskoje poselenije *admrussa.ru*. Viitattu 13.10.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mednikovon kunnan sivusto (venäjäksi)
* Mednikovon kunta Staraja Russan piirin sivustolla (venäjäksi)
**Särki-kämä** tai **Särkikämä** on Rovaniemen kunnassa sijaitseva järvi, jonka päävesistö on Simojoki. Särki-kämän pinta-ala on 283,11 hehtaaria.

Historia
--------

Vuonna 1846 rivisotilas Thomas Olofinpoika Ruonakoski (e. Niemelä) muutti Simojokivarresta Särki-kämäjärven rannalle, nykyiseen Autioniemeen, uudistilalle perheensä kanssa. Seutu oli sitä ennen ollut täysin asuttamatonta. Tila Särki-kämällä periytyi 1850-luvun alkupuolella Ruonakosken vanhemmalle pojalle, Anders Jakob Kämälle (e. Ruonakoski), ja nuorempi poika, Johan Henrik Ruonakoski, asui tilalla perheineen mäkitupalaisena 1880-luvulle. Tilan perineiden Ruonakoski-sukunimi sekä itse tilan nimi muuttuu Kämäksi 1800-luvun loppupuolella Särki-kämän mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  GeoNames.org *www.geonames.org*. Viitattu 24.7.2023.
2. ↑  Särki-Kämä *Järvi-meriwiki*.  1.2.2011.
3. 1 2  Ruonakoski, Martti: *Ruotusotilas Thomas Thomasson Hane: jälkeläisiä*, s. 18–20. Lapin Yliopistopaino, 2012. ISBN 9789529313945.
4. 1 2  Ruonakoski, Martti: *Ruotusotilas Thomas Thomasson Hane: jälkeläisiä*, s. 68. Lapin Yliopistopaino, 2012. ISBN 9789529313945.
**ESTJ** on yksi Myers-Briggs-tyyppi-indikaattorin määrittelemistä 16:sta persoonallisuustyypistä, joka on indikaattorin mukaan ekstrovertti (E), tosiasiallinen (S), ajatteleva (T) ja järjestelmällinen (J). Tyypillisimmillään tähän tyyppiin kuuluvat toimeenpanijat, esimerkiksi sotilasjohtajat. ESTJ:ä voidaan luonnehtia myös *tosiasioihin nojautuvaksi käytännölliseksi organisoijaksi*. Toinen ulospäin suuntautunut ajattelijatyyppi on ENTJ.

*Ulospäinsuuntautuneina* (E; Extrovert) ESTJ-persoonallisuustyypin henkilöt suuntautuvat ulospäin ja toisaalta saavat energiaa ulkopuolisista suhteistaan. Heille mielekäs viestintämuoto on sanallinen, keskustelu. He työstävät omia ajatuksiaan pidemmälle keskustelemalla sekä ovat kiinnostuneita monista asioista. He ovat sosiaalisisesti tunteikkaita ja aloitekykyisiä työ- ja yksityiselämässään.

*Havaitsijoina* (S; Sensing) he suuntautuvat tämänhetkisiin tosiasioihin, ovat asiakeskeisiä ja konkreettisia. He keskittyvät tämänhetkisiin tosiasioihin ja muistavat myös yksityiskohdat. Johtopäätöksiin he tulevat vasta huolellisen ja perusteellisen harkinnan jälkeen. Ideoita ja teorioita he ymmärtävät käytännön toteutuksen kautta.

*Ajattelijoina* (T; Thinking) he keskittyvät päätösten seurauksiin ja irrottavat mielellään itsensä henkisesti tilanteesta kyetäkseen arvioimaan asioita objektiivisesti. He saavat energiaa siitä, että kykenevät arvioimalla ja erittelemällä löytämään ratkaisun. Heidän tavoitteenaan on löytää mahdollisimman moneen tapaukseen sopiva ratkaisumalli.

*Järjestelmällisinä* (J; Judging) he käyttävät päättelyään työstääkseen ulkopuolista ympäristöä sekä etsivät tapaa säännellä ja johtaa sitä. Suunnitelmissa pitäytyminen ja aikataulu ovat heille tärkeitä ja he pitävät aikaansaamisesta.  *lähde?*

| MBTI | SF | ST | NF | NT | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| IJ | ISFJ | 13.8% | ISTJ | 11.6% | INFJ | 1.5% | INTJ | 2.1% | 29.0% |
| EJ | ESFJ | 12.3% | ESTJ | 8.7% | ENFJ | 2.4% | ENTJ | 1.8% | 25.2% |
| EP | ESFP | 8.5% | ESTP | 4.3% | ENFP | 8.1% | ENTP | 3.2% | 24.1% |
| IP | ISFP | 8.8% | ISTP | 5.4% | INFP | 4.4% | INTP | 3.3% | 21.9% |
| Yhteensä | 43.4% | 30.0% | 16.4% | 10.4% |  |

Henkilöitä  *lähde?*
--------------------

* Pietari
* John Heywood
* James Monroe
* Andrew Jackson
* William Harrison
* Franklin Pierce
* Grover Cleveland
* Harry S. Truman
* Lyndon B. Johnson
* George W. Bush
* Bernard Montgomery
* Carrie Nation
* Elliot Ness
* John D. Rockefeller
* Bette Davis
* Robert A. Taft
* Sam Walton
* Barbara Stynwick
* Billy Graham
* Dale Bumpers
* Phil Fulmer
* Bill Frist

Lähteet
-------

1. ↑  Statistics Based on the new Form M of the MBTI *trytel.com*.  Arkistoitu 29.6.2006. Viitattu 14. heinäkuuta 2007. (englanniksi)
**Mehiläinen** oli ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti. Lehteä julkaisi Elias Lönnrot ja sitä painettiin aluksi Oulussa 1836–1837 ja sen jälkeen Helsingissä 1839–1840.

Lehden tilaajamäärä kehittyi seuraavasti:

* 1836, 500
* 1837, 150
* 1840, 119

Valtaosa lehden tilaajista kuului sivistyneistöön. Mehiläinen lakkasi ilmestymästä vuonna 1840 tilaajamäärän supistuttua liian pieneksi.

Lehti vaikutti merkittävästi suomen kirjakielen kehittymiseen. Siinä julkaistiin kansanrunoja, sananlaskuja, satuja ja arvoituksia. Näiden ohella mukana oli paikallishistoriaa, pitäjäesittelyitä sekä terveydenhoidollisia neuvoja. Lönnrot julkaisi lehdessä myös suomen kieliopin ja alkeislaskuopin.

Lehden avustajia olivat muun muassa Juhani Ihalainen, Erik Alexander Ingman, Olli Karjalainen, Pietari Makkonen, Kustaa Paturi, Carl Saxa ja Pietari Ticklén.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mehiläinen, ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti *Oulun kaupunginkirjaston Elias Lönnrot-sivut*.  2.3.2012. Oulun kaupunki.  Arkistoitu 12.12.2013. Viitattu 8.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Mehiläinen Kansalliskirjaston digitaalisissa aineistoissa
**Windows Virtual PC** oli Windows XP:lle, Vistalle, Windows 7:lle ja PowerPC-prosessoria käyttäville Mac OS/Mac OS X -koneille saatavilla ollut emulaattoriohjelmisto, jolla voidaan emuloida PC-yhteensopivaa tietokonetta. 

Ohjelmiston kehitti alun perin Connectix Macintoshille vuonna 1997 ja se julkaistiin System 7.5:lle. 
Connectix julkaisi myöhemmin version Windowsille ja yhteistyössä Innotekin (VirtualBoxin kehittäjät) kanssa Virtual PC julkaistiin OS/2 Warpille vuonna 2002.
Myöhemmin Microsoft osti tuotteen. Microsoft julkaisi ohjelman ensimmäisen version 2004 ja antoi sen ilmaiseksi ladattavaksi 2006. Viimeinen versio on vuodelta 2011. Sen korvasi Hyper-V, joka on saatavissa Windowsin palvelinversioille Windows Server 2008:sta eteenpäin.

Virtual PC -ohjelma emuloi PC-standardin mukaista tietokonetta ja sen oheislaitteita. Sillä voidaan ajaa melkein kaikkia mahdollisia käyttöjärjestelmiä, jotka on tehty PC-tietokoneille. Se on kuitenkin suunniteltu ensisijaisesti ajamaan Windows-käyttöjärjestelmiä, joten esimerkiksi Linuxin asennuksessa voi joskus ilmetä ongelmatilanteita. Virtual PC näyttäytyy käyttöjärjestelmille tietokoneena, jossa on Pentium II -prosessori, VESA-yhteensopiva SVGA-näytönohjain (S3 Trio 64 PCI, jossa 4 MB Video RAM), American Megatrends (AMI) BIOS, Creative Labs Sound Blaster 16 -äänikortti ja DEC 21041 Ethernet -verkkokortti. Kaikki ohjelmat eivät välttämättä tajua laitteistoa ja kellotaajuuksia (saattaa vaihdella riippuen tietokoneesta ja asennettavasta käyttöjärjestelmästä), joskin yhteensopivuus on todella hyvä emulointiohjelmistoksi. Virtual PC:n Macintosh-versio kääntää x86-konekieltä dynaamisesti PowerPC-konekieleksi, joten nopeushävikki ei suoritinemulaatiossa ole kovinkaan suuri.

Ensimmäinen Virtual PC:n versio suunniteltiin ja kehitettiin alun perin Apple Macintosh -tietokoneille, ja se julkaistiin kesäkuussa 1997. Neljä vuotta myöhemmin, kesäkuussa 2001, siitä julkaistiin ensimmäinen Windows-versio (Virtual PC for Windows 4.0). Connectix myi Virtual PC:stä useita räätälöityjä versioita, jotka sisälsivät valmiina eri käyttöjärjestelmiä, kuten Windows, OS/2, ja RedHat Linux. Tässä vaiheessa oli jo tullut selväksi että tietokoneen emulointiohjelmat olivat tärkeitä myös isoille yrityksille. Ohjelmiston suosion takia Microsoft kiinnostui Virtual PC -ohjelmistosta siinä määrin, että se hankki Virtual PC -tuoteperheen (Virtual PC for Mac, Virtual PC for Windows) ja vielä siihen aikaan julkaisemattoman Virtual Server -ohjelmiston Connectix-yhtiöltä helmikuussa 2003.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Laiton taistelija** on sotatoimiin osallistuva henkilö, joka ei täytä laillisen taistelijan määritelmää. Määritelmään kuuluu asepuku tai näkyvä tunnus ja avoin aseen kantaminen joukossa, jolla on vastuullinen johtaja. Geneven sopimus ei määrittele laitonta taistelijaa, eikä laitonta taistelijaa ole myöskään määritelty missään muussa kansainvälisessä sopimuksessa. Laiton taistelija loukkaa kansainvälistä humanitaarista oikeutta, joka velvoittaa sotilaat erottautumaan siviileistä. Geneven sopimusten mukaan sotavankeja on vain kansainvälisissä konflikteissa, joissa molemmat sodan osapuolet ovat valtiollinen armeija. Tämän vuoksi laittomat taistelijat eivät voi saada sotavangin asemaa. Laittomasti sotatoimiin osallistuvat henkilöt voidaan pidättää ja asettaa syytteeseen kansallisen lain määräysten mukaisesti. ICRC:n lainopillinen neuvonantaja Knut Dörman on katsonut, että vaikka laittomat taistelijat eivät saa sotavangin asemaa, suojaa Geneven neljäs sopimus ainakin tietyissä tilanteissa myös laittomia taistelijoita ja sen nojalla laittomia taistelijoita tulee ainakin kohdella vankeudessa inhimillisesti.

Yhdysvallat määritteli joukon Afganistanissa vuonna 2002 taistelleita talibaneja laittomiksi taistelijoiksi. Tämä mahdollisti Yhdysvaltain mukaan Geneven sopimuksen jättämisen soveltamatta heidän osaltaan.

Katso myös
----------

* Partisaani

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  ICRC official statement: *The relevance of IHL in the context of terrorism*, 21 July 2005
Mendorin innovoima Discreet -verensokerimittari
**Mendor** oli suomalainen terveydenhoidon teknologiaa ja välineitä kehittävä yhtiö. Mendorin perusti vuonna 2006, viisi helsinkiläistä yliopisto-opiskelijaa. Yhtiö oli erikoistunut diabeteshoidon innovaatioihin. Mendorin pääkonttori sijaitsi Espoon Keilaniemen Life Science Center Espoossa. Yhtiö haettiin konkurssiin tammikuussa 2017.

Keksinnöt ja konseptit
----------------------

Mendor julkaisi uudentyyppisen verensokerimittarin, jossa sekä näytteenottolaite että testiliuskojen kasetti ovat osa itse mittaria. Tuotteen, Mendor Discreetin, muotoilua vertailtiin matkapuhelimiin ja laitetta on nimitetty verensokerimittareiden iPhoneksi.

Mendorin toinen julkistus liittyi verensokeriarvojen mittaustietojen käsittelyyn pilvipohjaisella Mendor Balance -ohjelmistolla. Ohjelmisto seurasi yksittäisten mittausten sijaan nk. parimittauksia, joita analysoimalla se tarjoaa diabeetikolle välineet oman hoitonsa ohjaamiseen.

Tunnustukset
------------

Finnveran pääomasijoitusyhtiö Veraventure valitsi vuonna 2010 Mendorin lupaavimmaksi start-up yhtiöksi.

Tech Tour, riippumaton eurooppalainen tutkimusjärjestö, valitsi Mendorin 30 lupaavimman pohjoismaalaisen kasvuyhtiön joukkoon vuonna 2010.

Red Herring, kansainvälinen teknologiajulkaisu valitsi vuonna 2011 Mendorin eurooppalaisten kasvuyritysten TOP 100 -listalle 

TiE50, yhdysvaltalainen teknologian kasvuyhtiöitä seuraava globaali järjestö, palkitsi vuonna 2012 Mendorin teknologiapalkinnolla innovatiivisuudesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Mendorin kotisivut[vanhentunut linkki]
Antti KeitiläKuvataiteilija Antti Keitilä.
Yleiskuva Galleria Huuto, 2022.Yleiskuva Galleria Huudon näyttelystä, 2022.
**Antti Keitilä** (s. 18. syyskuuta 1966 Naantali) on helsinkiläinen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija. Hän tekee muun muassa nokipiirroksia ja puuveistoksia.

Keitilä on opiskellut Oriveden opistossa, Kankaanpään taidekoulussa ja valmistui vuonna 1994 Kuvataideakatemian kuvanveistolinjalta.

Keitilän teoksia on ollut esillä mm. Galleria Huudossa ja Galleria Sculptorissa.
Hän sai Suomen taideyhdistyksen palkinnon vuonna 1997.

Keitilän julkisia teoksia ovat muun muassa "Läsnä" Oriveden virastotalolla, "Lätäköt" Laajasalon yläasteella ja lukiossa Helsingissä sekä "Vastaranta" Anttolanhovissa Mikkelissä. Hänen teoksiaan on muun muassa Helsingin kaupungin taidemuseon, Nykytaiteen museo Kiasman, Suomen valtion ja Oulun taidemuseon kokoelmissa.

Keitilä on on toiminut Uudenmaan taidetoimikunnan jäsenenä vuosina 1998–2003, Suomen kuvanveistäjäliiton johtokunnassa vuosina 2009–2012 ja Taiteilijaseuran Ateljeesäätiön hallituksessa vuosina 2008–2014. Lisäksi hän on ollut mukana Kuvataiteen näyttöapurahalautakunnassa vuosina 2016–2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuumola, Leena: Varjoja valkeassa avaruudessa.  *Taide*, 1/2022, nro 1, s. 51.  Kustannus Taide.

Aiheesta muualla
----------------

* Antti Keitilän verkkosivut
* Antti Keitilä Kansallisgallerian kokoelmissa
Verite vuonna 1870 Jules Lefebvren näkemyksen mukaan
Filosofia löytää Totuuden (Verite) - 1789-1799 Louis-Simon Boizotin kuvaamana
**Aletheia** (m.kreik. ἀλήθεια, *Alêtheia*, "totuus") oli kreikkalaisessa mytologiassa totuuden ja vilpittömyyden jumalatar. Hänet mainitaan Zeuksen tyttäreksi, mutta Aisopos kertoo Prometheuksen veistäneen hänet käyttäen kaikki taitonsa, jotta Aletheia pystyisi säätelemään ihmisten käyttäytymistä. Kesken työn Zeus kutsui mestarin töihinsä, ja tämä jätti pajansa Doloksen, juonikkuuden, huolehdittavaksi. Tämä päätti kunnianhimon puuskassa käyttää aikaansa hyväksi ja loi toisen patsaan, joka oli muuten täysin samannäköinen, mutta jalkojen kohdalla häneltä loppui savi. Prometheus palatessaan oli hämmästynyt patsasten samannäköisyydestä ja päätti polttaa uunissa molemmat patsaat, jonka jälkeen hän puhalsi niihin hengen. Aletheia, totuus, käveli vakain askelin, kun taas hänen kaksosensa Pseudologos, valhe, seisoi paikallaan, mikä viitannee Talmudissakin esiintyvään lauseeseen "Sheker ein lo raglaim", "Valheella ei ole jalkoja". Suomenkieliset vastineet "totuus ei pala tulessakaan" ja "valheella on lyhyet jäljet" vastaavat suhteellisen hyvin tarinan opetusta.

Aletheian vastine roomalaisessa mytologiassa oli **Veritas**.

Lähteet
-------

1. ↑  Pindaros, *Olympia 10* (engl. käännös)
2. ↑  Aisopos, *Fables 530: Prometheus ja Totuus* (engl. käännös)
**Rauno Tapio Mattila** (s. 25. helmikuuta 1946) on suomalainen yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Elektroniikkateknikoksi Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta 1968 valmistunut Mattila oli Muuntolaite Oy:n suunnittelija 1968–1971 ja teknillinen johtaja 1971–1978, Me-Ra-Sähkösepät Oy:n, vuodesta 1979 Trafotek Oy, teknillinen johtaja 1978–1982, Telesten Trafotek-liiketoimintayksikön johtaja 1982–1983, Trafotek Oy:n omistaja 1983–1997, osakas 1997–2010 ja toimitusjohtaja 1983–1999. Hän on toiminut myös Trafotek Oy:n, Oy Ellego Ab:n eli myöhemmin Ellego Powertec Oy:n, Teknoware Oy:n, Neoncomp Oy:n, Kostron Oy:n, Investo Omaisuudenhoito Oy:n ja Teknopower Oy:n hallitusten puheenjohtajana. Mattilalla on lisäksi ollut useita liike-elämän ja yhteiskunnallisisa luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivistö, Terhi: Teollisuusneuvos Rauno Mattila (1946–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 7.1.2024.
2. ↑  Hollannin juniin ledit Lahdesta. Valon taloon tulee naisvalta.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 24.11.2010, nro 321, s. 10. Kansalliskirjasto. Viitattu 7.1.2024.  (ei-vapaa)
**Petäjärvi** tai **Petrovskoje** (ven. Петровское) on maalaiskunta ja sen samanniminen keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä. Kunta sijaitsee kapeana itä-länsisuuntaisena kaistaleena Suvannonjärven ja Vuoksen eteläisen laskuhaaran eteläpuolella. Vesistön pohjoispuolella naapurikuntia ovat Kuninkaanristi (Romaški) ja Sakkola (Gromovo), etelässä Punnus (Krasnoozjornoje), Mäkrälä (Razdolje), Rautu (Sosnovo) ja Metsäpirtti (Zaporožskoje). Kunnassa on noin 1750 asukasta.

Petäjärven kunta sijaitsee Suomen entisen Sakkolan kunnan eteläosan ja Valkjärven kunnan pohjoisosan alueella. 
Kunnan keskustaajamasta on Pietariin noin 70 kilometriä.

Asutuskeskukset
---------------

Kunnassa on nykyisin kuusi asutuskeskusta. Keskustaajama Petrovskoje sijaitsee entisen Sakkolan Petäjärven kylän paikalla. **Petäjärven asema** on erillinen asutuskeskus kahden kilometrin päässä keskustaajamasta, Pietari–Hiitola-rataosuuden varrella. Aseman venäläinenkin nimi on yhä Petäjärvi (Петяярви). Kunnan muut neljä paikkakuntaa ovat kyliä (derevnja).

* Petrovskoje (Петровское) – Petäjärvi – hallinnollinen keskus
* Petäjärven asema (станция Петяярви, *stantsija Petjajarvi*)
* Jagodnoje (Ягодное) – Vaalimo
* Olhovka (Ольховка) – Lapinlahti
* Ovragi (Овраги) – Röykkylä
* Varško (Варшко) – Kiviniemi

Petäjärven asema 1930-luvulla.
Nimen Petrovskoje paikkakunta sai sodan jälkeen Neuvostoliitossa, täällä vuonna 1944 kaatuneen lääkintäaliupseeri Jelizaveta Pavlovna Petrovnan kunniaksi.

Lähteet
-------

* Петровская волость - Муниципальное образование Петровское сельское поселение (Arkistoitu – Internet Archive) Petäjärvi allsosnovo.ru-sivustolla (venäjäksi)
* Kunnanhallinnon sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

### Viitteet

1. 1 2  Petrovskoje selskoje poselenije Käkisalmen piirin sivusto.  Arkistoitu 6.11.2011. Viitattu 7.10.2011. (venäjäksi)
2022 FIFA World Cup United States 1–1 Wales - (17) (cropped).
**Timothy Tarpeh Weah** (s. 2000) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa italialaisessa Juventuksessa ja Yhdysvaltain maajoukkueessa. Hänen isänsä on Ballon d'Or -voittaja ja Liberian presidentti George Weah.

Ura
---

Weah voitti Paris Saint-Germainissa vuosina 2018 ja 2019 Ranskan liigan ja Ranskan supercupin elokuussa 2018. Hän pelasi PSG:ssä kaikkiaan viisi liigaottelua ja teki yhden maalin. Hän voitti myös Skotlannin Valioliigan mestaruuden ja Skotlannin cupin ollessaan lainalla Celticissä vuonna 2019. Hän pelasi Skotlannin pääsarjassa 13 ottelua ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun. Sitten hän siirtyi Lilleen kesällä 2019 ja voitti jälleen Ranskan liigan ja Ranskan supercupin vuonna 2021. Hän pelasi Lillessä neljän kauden aikana 89 Ligue 1:n ottelua ja teki kuusi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua sekä Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän siirtyi Juventukseen kesällä 2023. Hän on pelannut jouluun 2023 mennessä 12 Serie A:n ottelua.

Weah pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 ja teki hattutempun neljännesvälierässä Paraguayta vastaan. Hän pelasi viisi ottelua ja teki kaksi maalia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän oli osa Yhdysvaltain maajoukkuetta, joka voitti vuosien 2021 ja 2023 CONCACAF Nations Leaguen loppuottelut. Hän pelasi avauskokoonpanossa Yhdysvaltojen kaikissa neljässä ottelussa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2022, ja teki maalin ottelussa Walesia vastaan.

Weah on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut 35 A-maaottelua ja tehnyt viisi maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Five Things to Know About U-17 MNT Striker Tim Weah *www.ussoccer.com*. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Muistatko maailman parhaaksi valitun George Weahin? Näin hänen poikansa iski verkot tötterölle MM-kisoissa *mtvuutiset.fi*.  21.11.2023. Viitattu 27.12.2023.
3. 1 2 3  Timothy Weah Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Timothy Weah** Wikimedia Commonsissa

Juventus – Serie A
1 Szczęsny |
2 De Sciglio |
3 Bremer |
4 Gatti |
5 Locatelli |
6 Danilo |
7 Chiesa |
9 Vlahović |
10 Pogba |
11 Kostić |
12 Alex Sandro |
14 Milik |
16 McKennie |
17 Iling-Junior |
18 Kean |
20 Miretti |
21 Fagioli |
22 Weah |
23 Pinsoglio |
24 Rugani |
25 Rabiot |
27 Cambiaso |
36 Perin |
41 Nicolussi Caviglia |
Valmentaja: Allegri


Yhdysvaltain joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Turner |
2 Dest |
3 Zimmerman |
4 Adams |
5 Robinson |
6 Musah |
7 Reyna |
8 McKennie |
9 Ferreira |
10 Pulisic |
11 Aaronson |
12 Horvath |
13 Ream |
14 de la Torre |
15 Long |
16 Morris |
17 Roldan |
18 Moore |
19 Wright |
20 Carter-Vickers |
21 Weah |
22 Yedlin |
23 Acosta |
24 Sargent |
25 Johnson |
26 Scally |
Valmentaja Berhalter