recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**WayV** (威神V, WeiShen V) on eteläkorealaisen yhtyeen NCT:n kiinalainen alaryhmä, joka koostuu seitsemästä jäsenestä: Kun, Ten, Winwin, Lucas, Xiaojun, Hendery ja Yangyang.

SM Entertainment esitteli ryhmän ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 nimellä "NCT Kiina". Joulukuun 31. päivänä 2018 ilmoitettiin, että ryhmä debytoi **WayV:nä** tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön, **Label V:n** alaisena .

Historia
--------

### 2016–2018: Ennen debyyttiä

Tammikuussa 2016 SM-perustaja Lee Soo-man ilmoitti suunnittelevansa uutta poikaryhmää, jonka useat eri yksiköt toimivat ympäri maailmaa sijaitsevissa kaupungeissa.

Ten debytoi ensimmäisen yksikön, NCT U:n kanssa, 10. huhtikuuta 2016. Winwin debytoi osana toista yksikköä, NCT 127, 7. heinäkuuta 2016. Kun ja Lucas julkistettiin NCT 2018:n ja NCT U:n uusiksi jäseniksi. WayV julkistettiin ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 NCT:n Twitterin kautta projektinimellä "NCT China". Ryhmän debyytti ja virallinen nimi julkaistiin loppuvuodesta 2018. SM ilmoitti 15. lokakuuta ryhmän aloittavan täysin kiinalaisella kokoonpanolla marraskuussa 2018, ja ryhmän toiminnan alkavan Kiinassa vuonna 2019.

31. joulukuuta 2018 SM Entertainment julkisti NCT:n neljännen ryhmän nimellä "WayV" (威神 V). Tämä tapahtui ryhmän virallisen Weibo-tilin kautta. Yksikkö debytoi tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön **Label V**:n alaisuudessa .

###### 2019: Debyytti

Tammikuun 17. päivä WayV julkaisi ensimmäisen digitaalisen EP:nsä, *The Vision*, jonka johtava single oli kiinankielinen versio NCT 127:n "Regular"-kappaleesta.

Toukokuun ensimmäinen päivä WayV esitteli heidän ensimmäisen mini-albumin, *Take Off*, joka julkaistiin toukokuun 9. päivä.

Jäsenet
-------

* Hendery (黄冠亨)
* Kun (钱 锟)
* Lucas (黃旭熙)
* Ten (เต น ล์ ชิต พล ลี้ พ กุล / 李永钦)
* Winwin (董思成)
* Xiaojun (肖德俊)
* Yangyang (刘 扬扬)

Diskografia
-----------

### EP:t

* The Vision (2019)
* Take Off (2019)
* Take Over the Moon (2019)

### Studioalbumit

* Awaken the World (2020)

Lähteet
-------

1. 1 2  K-pop Label SM Entertainment to Launch China-Oriented NCT Group  13.8.2018. Billboard.  (englanniksi)
2. ↑  New NCT-Associated Boy Band WayV Set to Debut in China  2.1.2019. Billboard.  (englanniksi)
3. ↑  SM Entertainment continues expansion with New Culture Technology  23.2.2016. Kpop Herald.  (englanniksi)
4. ↑  SM's neo-boy band 'NCT U' to launch this week  4.1.2016. Yonhap.  (englanniksi)
5. ↑  NCT Unveils 3 New Members; JUNGWOO, KUN and LUCAS!  31.1.2018. SBS News.  (englanniksi)
6. ↑  New NCT-Associated Boy Band WayV Set to Debut in China *Billboard*.  2.1.2019.  (englanniksi)
7. ↑  SM’s latest boy band is set to debut *Korea JoongAng Daily*.  1.1.2019.  (englanniksi)
**Tauno Kare ent. Karelberg** (22. elokuuta 1934 Viipurin maalaiskunta – 1. toukokuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen rakennusyrittäjä ja maajoukkuetason painonnostaja 1950-luvun lopulta 1960-luvun lopulle.

Tauno Kare vietti lapsuusvuodet Viipurin lähellä Perojoen kylässä. Hän joutui lähtemään äitinsä ja kahden sisaruksensa kanssa evakkoon Talvisodan syttyessä joulukuun alussa 1939. Evakkopaikkana heille oli Valkeakoski.

Nuoruudessaan Tauno Kare oli taitava voimistelija ja akrobaatti. Hän kilpaili Suomessa yhdessä entisen painonostajan Väinö Kaipiaisen kanssa. Tauno piti Väinöä mm. yhdellä kädellä ylhäällä Väinön seisoessa käsillään. Myöhemmin Tauno pestautui Ranskassa sirkukseen. Sen jälkeen hän liittyi hetkeksi Ranskan muukalaislegioonaan, mutta palasi Suomeen ennen kuin yksikkö siirrettiin Välimeren etelärannalle Algeriaan alueen poliittisen tilanteen kiristyessä.

Vuonna 1956 Tauno aloitti painonnoston maaottelu-uransa. Kaikkiaan Tauno Kare edusti Suomea 43 maaottelussa sarjan ollessa tyypillisesti alle 75 kg. Urheilu-uransa Tauno edusti helsinkiläistä voimailuseura Herakesta.
Hän voitti kuusi Pohjoismaiden mestaruutta 1958-1967, yhdeksän Suomen mestaruutta 1957-1967. MM-kisojen paras sijoitus oli viides vuoden 1961 MM-kisoissa Wienissä yhteistuloksella 395 kg pronssin jäädessä 10 kg:n päähän. Tauno Kare oli ensimmäinen suomalainen, joka saavutti 400 kg:n yhteistuloksen (tempaus, punnerrus ja työntö) sarjassaan alle 75 kg.

Tauno Kareen vanhempi veli Pekka harrasti myös painonnostoa, mutta ei yhtä hyvällä menestyksellä kuin Tauno. Pekka Kare toimi painonnostoliiton järjestötehtävissä 1960- ja 1970-luvuilla.

Tauno Kare aloitti työuransa rakennuksilla kuorma-autonkuljettajana. Viime vaiheessa hän toimi rakennusyrittäjänä. Syksyllä 2022 Hänen tyttärentyttärensä Oona Kare esitti isoisänsä elämästä tehdyn monologinäytelmän "*Saako taivaassa punaviiniä*".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kalle Virtapohja: Muistokirjoitus: Tauno Kare 1934–2023  13.5.2023. Helsingin Sanomat. Viitattu 15.5.2023.
2. ↑  Nostajamme keräsivät voimansa oikeaan aikaan ja loikeassa paikassa - Wienissä.  *Helsingin Sanomat*, 26.9.1961, s. 24. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 15.5.2023.
3. ↑  In Memoriam Pekka Kare 1931–2022  11.11.2022. Suomen painonnostoliitto. Viitattu 15.5.2023.
**Arvi Samuli Kontu** (1. syyskuuta 1883 Uusikirkko Tl – 31. tammikuuta 1945 Turku) oli suomalainen agronomi, toimitusjohtaja, maanviljelysneuvos ja kansanedustaja.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Konnun vanhemmat olivat talollinen Samuel Johan Kontu ja Fredrika Vilhelmina Puttaa ja puoliso vuodesta 1914 Signe Vilhelmina Granqvist, Vuonna 1908 agronomiksi valmistuneen Konnun koko työura sivusi maataloutta, erityisesti kotieläintaloutta. Hän oli ollut kuusi vuotta Lounais-Suomen maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina, kun Lounais-Suomen Osuusteurastamo palkkasi hänet vuonna 1916 osuuskuntaan ns. toiseksi johtajaksi. Vuonna 1918 Kontu nimitettiin Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti 1945. Konnulla oli runsaasti luottamustehtäviä kotimaakunnassaan Varsinais-Suomi Varsinais-Suomessa. Hän oli lähtöisin ympäristöstä, missä koulun kynnys oli vielä korkea, ja siksi hän suosi kouluttautumista. Hän oli muun muassa perustamassa ja ylläpitämässä Turun Suomalaista Yliopistoseuraa, jonka keräämin varoin perustettiin Turun Suomalainen Yliopisto vuonna 1920. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Kontu sai vuonna 1933.

Toiminta poliitikkona
---------------------

Kontu oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana vuosina 1919–1922, edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Tasavallan presidentin valitsijamiehenä hän oli viidesti, vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Turun kaupunginvaltuustoon Kontu kuului vuosina 1924–1930 ja 1934–1945, mistä ajasta hän oli valtuuston puheenjohtajana vuodet 1934–1945. Rahatoimikamarin (nyk. kaupunginhallitus) jäsen hän oli vuosina 1924–1929. Poliitikkona ja yritysjohtajana Arvi Konnulla oli selkeä käsitys tuolloin ajankohtaisiin kielikiistoihin Suomessa. Hän kannatti suomalaisuusaatetta ja edisti suomen kielen käyttöä.

Lähteet
-------

* .aspx Arvi Kontu *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* *Lihan tähden kaikki työ. LSO:n 75-vuotishistoriikki*. Jyväskylä 1989, s. 36–37
* *75 Sampovuotta. Vakuutusyhtiö Sampo 1909–1984*. Rauma 1983, s. 130–131, 138

### Viitteet

1. ↑  Y. R. Mäkihovi (toim.): *Uranuurtajia ja rakentajia. Osuustoimintamiesten elämäkertoja*, s. 311-315. Helsinki: Pellervo-Seura, 1950.
2. 1 2  Arvi Kontu *Biografiasampo*. Viitattu 29.4.2022.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1919–1922 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(26) | 
* Auer
* Collan (1919–1920)
* Fränti
* Hannula
* Heimonen (1919–1920†)
* Hämäläinen
* Jyske (1919–1922)
* Kaskinen (1922)
* Kekki
* Kivimäki (1922)
* Kontu
* Kojonen
* Laine (1922)
* E. Linna
* Mantere
* Nissinen (1920–1922)
* Ritavuori (1919–1922†)
* Ruuskanen
* Ryti
* Sarlin (1919–1920)
* Sihvo (1919–1920)
* Sinkko
* Soininen
* Särkkä
* Taskinen (1920–1922)
* Thuneberg
* Toiviainen (1920–1922)
* Torppa
* Valkonen
* Vennola
* Vilkemaa (1920–1922)
* Vuokoski

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta
* Biografiasampo

 |

 |
**Weligton Robson Pena de Oliveira**, yleensä vain **Weligton** (s. 26. elokuuta 1979 Fernandópolis, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Weligton aloitti ammattilaisuransa brasilialaisesta Paraná Clubesta ja edusti sitä vuoteen 2003 asti, kunnes hän siirtyi portugalilaiseen Penafieliin. Ensimmäisen kautensa jälkeen, hän nousi joukkueensa luottopelaajaksi. Kun Penafiel putosi kauden 2005–2006 jälkeen Portugalin pääsarjasta, Weligton lähti joukkueesta ja siirtyi Grasshopperiin.

Weligton pelasi kuitenkin vain yhden kauden sveitsiläisten riveissä, kunnes hänet seuraavaksi kaudeksi lainattiin Málagaan. Hyvin sujuneen kauden jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä ja uusi sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Weligton jatkoi kaudella 2008–2009 joukkueen avauskokoonpanossa. Weligton teki ensimmäisen maalinsa ottelussa Sportingia vastaan, jonka Málaga hävisi 2–1

Aiheesta muualla
----------------

* Weligtonin esittely ja tilastot Málagan virallisella sivustolla (englanniksi)
* Weligtonin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Málaga – Primera División
1 Kameni |
2 Koné |
3 Weligton |
4 Villanueva |
5 Llorente |
6 Camacho |
7 Juankar |
8 Santos |
9 Charles |
10 Juanpi |
11 Castro |
13 Boiko |
14 Recio |
15 Ricca |
17 Duda |
18 Rosales |
19 Sandro |
20 Koke |
21 Jony |
22 Kuzmanović |
23 M. Torres |
26 En-Nesyri |
27 Escandell |
31 Fornals |
39 Ontiveros |
Valmentaja Ramos
**HMS Psilander** (runkonumero 18) oli Ruotsin laivaston Psilander-luokan hävittäjä. Alus valmistui 1927 Pattisonin telakalla Napolissa Italian kuninkaallisen laivaston Sella-luokan aluksena, jonka Ruotsi osti 1940.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Sella-luokka*
Regia Marina tilasi Sella-luokan hävittäjän *RN Giovanni Nicoteran* Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin vuonna 1925. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1926 ja se otettiin palvelukseen 8. tammikuuta 1927. Vuonna 1929 aluksen pääaseet vaihdettiin uusiin 120 millimetrin tykkeihin. Aluksen etukannelle asetettiin kaksiputkinen ja takakannelle kaksi yksiputkista.

Ruotsin merivoimissa
--------------------

Joulukuussa 1939 saapui Italiaan Ruotsista lähetystö, jonka tehtävänä oli selvittää mahdollisuudet sotalaivojen hankintaan. Matka johti maaliskuussa 1940 Psilander- ja Romulus-luokkien alusten ostamiseen. Kaikki ostetut alukset lähtivät 14. huhtikuuta La Speziasta Ruotsiin. Niiden matka kuitenkin keskeytyi Skaalefjordissa, kun Britannian kuninkaallinen laivasto pakotti alukset Kirkwalliin. Diplomaattisten keskustelujen jälkeen alukset pääsivät 1. heinäkuuta jatkmaan matkaansa ja saapuivat 10. heinäkuuta Göteborgiin.

Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja romutettiin 1949 Karlskronassa.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Whitley, M. J. s. 251

*Psilander*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *HMS Psilander* - *HMS Puke* |
| Edeltäjä: *Göteborg*-luokka – Seuraaja: *Romulus*-luokka |
**Verotili** on verojen maksamista, ilmoittamista ja palauttamista koskeva säännöstö, joka astui voimaan 1. tammikuuta 2010 (HE 221/2008). Uudistuksen tavoitteena on yksinkertaistaa verojen ilmoittamista ja maksamista. Hallituksen esitys verotililaiksi sekä laeiksi eräiden verolakien muuttamisesta hyväksyttiin eduskunnan toisessa, viimeisessä käsittelyssä 3. kesäkuuta 2009.

Verotili-menettely otetaan käyttöön kolmessa vaiheessa. Menettely koskee 1. tammikuuta 2010 alkaen oma-aloitteisia veroja, joihin kuuluvat muun muassa arvonlisävero, työnantajan toimittamat palkkojen ennakonpidätykset ja sosiaaliturvamaksut sekä vakuutusmaksuvero, arpajaisvero, ennakonpidätykset sekä lähdevero. Toisessa vaiheessa menettelyyn tulee mukaan myös muut Verohallinnon kantamat verot. Viimeisessä vaiheessa mukaan on tarkoitus saada myös perintä. Toiseen vaiheeseen siirryttäneen aikaisintaan 2012. Viimeiseen vaiheeseen siirrytään näillä näkymin noin kaksi vuotta myöhemmin kuin toiseen vaiheeseen.

Verotili koskee 1. tammikuuta 2010 alkaen ainoastaan yritysasiakkaita ja kotitaloustyönantajia. Verotili ei koske palkansaajaa, ellei tämä toimi työnantajana ja maksa oma-aloitteisia veroja. Verohallinto pitää verovelvollisen veroista ja maksuista verovelvolliskohtaista verotiliä. Kohdistus eri veroille ja maksuille tehdään verotilillä laissa säädetyn järjestyksen mukaan. Verotililaki aiheuttaa muutoksia myös muihin lakeihin, lähinnä verolajikohtaisiin lakeihin.

Verovelvollinen, esimerkiksi yritys XYZ Oy, ilmoittaa tammikuusta 2010 alkaen oma-aloitteiset veronsa kausiveroilmoituksen avulla. Kausiveroilmoituksen myöhästymismaksu lasketaan 20 prosentin vuotuisen korkokannan mukaan (HE 221/2008).

Sähköinen kausiveroilmoitus on annettava kalenterikuukauden 12. päivänä. Muun kuin sähköisen ilmoituksen on oltava perillä Verohallinnossa viimeistään kuukauden 7. päivänä.

Aiheesta muualla
----------------

* Esitys eduskunnalle verotililaiksi ja laeiksi eräiden verolakien muuttamisesta
**Ford Corcel** on Fordin vuosina 1968–1986 Etelä-Amerikan markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Sen seuraajaksi tuli Ford Del Rey.

Ford Corcel I (1968–1977)
-------------------------

Ensimmäisen sukupolven Corcel esiteltiin syksyllä 1968 neliovisena sedanina. Alkuperäinen 1,3-litrainen moottori oli peräisin Renault 12 -mallista. Vuonna 1969 tuli saataville kaksiovinen coupé, keväällä 1970 lisäksi kolmiovinen farmarimalli **Belina**.

Ford Belina
Vuonna 1973 Corcel koki kasvojenkohotuksen, ja samassa yhteydessä osaan malleista tuli 1,4-litrainen moottori. Toinen pienempi kasvojenkohotus tuli vuonna 1975, jolloin Ford-logo siirtyi etusäleiköstä konepellin reunaan, jossa jo ennestään oli kirjoitettuna valmistajan nimi.

Ford Corcel II (1977–1986)
--------------------------

Toisen sukupolven Corcel esiteltiin vuonna 1977 kaksiovisena sedanina. Myös farmarimalli Belina oli saatavana, mutta neliovinen sedan sen sijaan ei kuulunut mallivalikoimaan. Vuonna 1982 tuli lisäksi markkinoille Corceliin perustuva lava-automalli Ford Pampa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ford Corcel: uma família que atendeu a muitas outras *Best Cars*.  4.3.2016.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 1.10.2018. (portugaliksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Corcel** Wikimedia Commonsissa
**Riitta Helena Tynjä** (o.s. Mustakallio, s. 25. elokuuta 1952 Tyrnävä) on suomalainen sosiaalityöntekijä ja poliitikko. Tynjä oli Jyväskylän kaupunginvaltuutettu vuosina 1989−1996 ja 2001−2017. Tynjä kuului Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan vuosina 1996–2016 ja sen poliittiseen toimikuntaan 1996–2007 sekä 2013–2016. Tynjä oli myös puolueensa varapuheenjohtaja vuosina 1996–2004. Hän on toiminut Demokraattisen Sivistysliiton puheenjohtajana vuodesta 2018 alkaen. Tynjä on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri.

Elämä
-----

Tynjä oli 1990-luvun puolivälissä Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu ja puolueen Jyväskylän kunnallisjärjestön puheenjohtaja.

Tynjä on vastustanut aktiivisesti Jyväskylän siihenastiselle kaupunginjohtajalle Pekka Kettuselle vuonna 2004 maksettua 200 000 euron erorahaa. Hän valitti asiasta oikeuteen ja vuonna 2007 KHO totesi järjestelyn laittomaksi. Kaupunki päätti kuitenkin olla perimättä rahoja takaisin. Uusien valitusten jälkeen KHO päätti elokuussa 2009 pitää aiemmat päätökset laittomuudesta voimassa. Marraskuussa 2009 kaupunginvaltuusto päätti jälleen olla noudattamatta oikeuden päätöstä.

Kunnallisvaaleissa 2008 Tynjä sai 953 ääntä  ja 2012 vaaleissa 627 ääntä. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän sai 441 ääntä eikä tullut valituksi. Samalla SKP menetti ainoan paikkansa Jyväskylän kaupunginvaltuustossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Henkilötiedot Riittatynja.net. Viitattu 19.1.2021.
2. ↑  Vasemmistoliiton valtuustoryhmä esittää: 6-tuntinen työpäivä kokeiltavaksi Jyväskylässä.  *Tiedonantaja*, 17.2.1995, nro 22, s. 9.
3. ↑  Kakkori, Satu: Kettusen erorahakiista. Valtuutettu Tynjä ei ota populistin leimaa *Keskisuomalainen*.  2.9.2009.  Arkistoitu 6.9.2009. Viitattu 18.2.2011.
4. ↑  Rahoja ei peritä takaisin Pekka Kettuselta. Eroraha-kiistalle päätös *Keskisuomalainen*.  16.11.2009.  Arkistoitu 19.11.2009. Viitattu 18.2.2011.
5. ↑  Valitut ehdokkaat Jyväskylä *Vaalit*.  17.11.2008. Oikeusministeriö. Viitattu 13.4.2017.
6. ↑  Valitut ehdokkaat Jyväskylä *Vaalit*.  14.6.2013. Oikeusministeriö. Viitattu 13.4.2017.
7. ↑  Kuntavaalit 2017:Jyväskylä:Ehdokaskohtaiset tulokset  12.4.2017. Oikeusministeriö. Viitattu 13.4.2017.
8. ↑  Kärki, Anita: Kuntavaalien teemana olivat nyt arvot *Keskisuomalainen*.  11.4.2017. Viitattu 13.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Tynjän kotisivut
**Dieu** on Victor Hugon kirjoittama keskeneräiseksi jäänyt runomittainen teos, joka julkaistiin kuusi vuotta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891. Hän kirjoitti teoksen ensimmäisen version 1850-luvun puolivälissä ollessaan maanpaossa Jerseyn saarella. Teosta ei ole suomennettu. Se kuuluu Hugon kertovien runoelmien trilogiaan, jonka kaksi muuta osaa ovat *La Légende des Siècles* ja *La Fin de Satan*.

*Dieu* ja *La Fin de Satan* ovat metafyysisiä runoteoksia, jotka käsittelevät pahan ongelmaa. *Dieun* päähenkilö kohtaa pimeydessä siivekkäitä olentoja, joista kukin symboloi tiettyä maailmankatsomusta. Ideat ja niitä edustavat olennot ovat:

* Ateismi: lepakko
* Agnostismi: pöllö
* Zarathustralaisuus: korppi
* Pakanuus: korppikotka
* Juutalaisuus: kotka
* Kristinusko: aarnikotka
* Rationalismi: enkeli
* Se jolla ei vielä ole nimeä: valo

Lähteet
-------

1. ↑  Progress, Pessimism, and Revelation in Victor Hugo's «Dieu» *jstor.org*. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Light/Darkness and the Phenomenon of Creation in Victor Hugo (pdf) *link.springer.com*. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Pourquoi "La Fin de Satan" Est-il resté inachevé? *jstor.org*. Viitattu 14.3.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Dieu *britannica.com*. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Dieu* Wikisource
**Ford Escort II** on Ford Escortin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1974–1980. Toisen sukupolven autojen valmistus loppui Englannissa elokuussa 1980 ja Saksassa hieman myöhemmin. Australiassa mallin korvasi Ford Laser.

Ford Escort II (1974–1980)
--------------------------

Edeltäjäänsä hieman tilavampi toisen sukupolven Escort esiteltiin alkuvuonna 1975. Mallisarjan ensimmäiset yksilöt valmistuivat tehtaan liukuhihnalta edellisen vuoden marraskuussa. Tekniset muutokset olivat vähäisiä, sillä auto perustui samalle perusrakenteelle kuin edeltäjänsä, ja siksi myös akseliväli oli pysynyt samanpituisena. Toisin kuin ensimmäisen sukupolven autot, toinen sukupolvi oli saksalais-englantilainen yhteishanke. Fordin ajatuksena Escortin markkinoinnissa oli tarjota pohjimmiltaan samaa autoa eri asiakaskohderyhmille. Perusmallit L ja GL suunnattiin tavanomaisille asiakkaille, kun taas Sport-, Mexico- ja RS2000-mallit oli tarkoitettu urheilullista, mutta silti edullista autoa hakeville asiakkaille. Ensi kertaa oli tarjolla myös selkeästi paremmin varusteltu Ghia-malli, jossa oli muun muassa musta vinyylikatto sekä erikoisvanteet. Kaupallisen sektorin tarpeisiin oli jo ensimmäisestä sukupolvesta tuttu kaksipaikkainen umpipakettiauto Van.

Neliovinen Ford Escort II
Ford Escort II Estate
Vain Australiassa myyty neliovinen Ford Escort RS2000.
Mexico-mallia myytiin nyt vain Englannin sisämarkkinoilla, ja se oli saanut keulalleen ensimmäisen sukupolven RS2000-mallista tutun *Pinto*-moottorin, kutistettuna 1,6-litraiseksi. Muualla Euroopassa sen sijaan myytiin perinteisellä *Kent*-moottorilla varustettua mallia nimellä 1600 Sport. Ensimmäisen sukupolven RS1600-mallin BDA-moottorin kokoa oli hieman kasvatettu ja se tunnettiin nyt nimellä RS1800. Tämä malli oli erityisesti suunnattu kilpakäyttöön, ja vain harvoja yksilöitä on säilynyt tieliikenteessä. Niistäkin harvoista yksilöistä lähes kaikki ovat nykyisin keräilijöiden tallettamia harvinaisuuksia. FIA:n sääntöjen mukaan Fordin olisi pitänyt valmistaa 400 samanlaista yksilöä luokitustarkoituksiin, mutta harrastajien keskuudessa on jo pitkään vallinnut yleinen yhteisymmärrys siitä, että autoja olisi alun perin valmistettu huomattavasti vähemmän. Osaltaan hämmennys saattaa selittyä sillä, että monikaan RS1800 ei koskaan tullut siviililiikenteeseen, vaan ne varustettiin kilpa-autoiksi joko ralliin tai radalle jo uudesta pitäen. Toisen sukupolven mallistosta RS2000 erottuu muista muovisen viistetyn etusäleikkönsä ja nelivalojärjestelmänsä ansiosta. Kaikissa muissa malleissa oli joko yksi pyöreä tai neliskulmainen ajovalo kummallakin puolella. Neliovinen RS2000 oli saatavana ainoastaan Australiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ford Escort Mk2 (1975–1980) *Honest John Classics*. Viitattu 31.5.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Escort (1974)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Ruotsin veroviranomaisesta, jonka nimi on Verovirasto. Suomessa veroviranomaisen nimi on Verohallinto.*

**Verovirasto** (ruots. *Skatteverket*, aiemmin *Valtion verovirasto* ja *Veroviranomainen*) on Ruotsissa valtion verohallinnosta vastaava viranomainen. Sen toimialaan kuuluu muun muassa yksityishenkilöiden, yksityisten elinkeinon harjoittajien ja muiden yritysten verotus, arvonlisäverotus ja työnantajamaksujen kerääminen. Virastolla on oikeus kaikkien tulotietojen saamiseen ja keräämiseen sekä velvollisuus ilmoittaa verorikoksista ja verosrikosepäilyistä. Veroasioiden lisäksi virasto vastaa myös väestökirjanpidosta, siihen liittyen nimenvaihdoksista sekä myöntää virallisia henkilökortteja.

Veroviraston logon on suunnitellut muotoilija Lars Laurentii, ja se kuvastaa rahavirtaa. Vastaava logo on ollut myös Valtion veroviraston ja muiden veroviranomaisten käytössä.

Toiminta
--------

Verovirastolla on noin 10 600 työntekijää.

Verotoimistoja löytyy kaikkialta Ruotsista, mutta niiden palveluvalikoima vaihtelee konttoreittain. Toiminta on jaettu yksiköihin, joita ovat vero-osasto, suuryritysosasto, kuluttaja- ja kiinteistöosasto, asiakaspalveluosasto, viestintäosasto, IT-osasto, HR-osastoja hallinto-osasto.. Veroviraston pääkonttori sijaitsee Solnassa.

Palvelut
--------

Verovirasto tiedottaa verovelvollisia vuosittaisesta verojen maksusta. Viraston verkkosivuilla voi sähköisesti ilmoittaa tulojen muutoksista tai muista muuttuneista tiedoista. Vahvasta verkkopainotuksesta huolimatta palvelua tarjotaan myös puhelimitse, kirjeitse, verotoimistoissa ja sähköpostitse. Veroviraston pääasialliset asiointikielet ovat ruotsi ja englanti, mutta kansallisiin vähemmistöihin kuuluvilla, kuten ruotsinsuomalaisilla, on oikeus kotikunnasta riippumatta asioida Veroviraston kanssa omalla äidinkielellään.

### Henkilökortti

Verovirasto on myöntänyt 1. kesäkuuta 2009 lähtien henkilökortteja asukkaille, jotka on merkitty Ruotsin väestörekisteriin, joilla on ruotsalainen henkilötunnus sekä kykenevät todistamaan henkilöllisyytensä. Henkilökortilla on ruotsalainen SIS-merkintä, joka tekee siitä kauttaaltaan pätevän henkilötodistuksen Ruotsissa. Verovirasto alkoi valmistaa henkilökortteja, kun sekä Posten että Svensk kassaservice lopettivat henkilökorttien valmistuksen, ja ainoaksi henkilötodistukseksi jäi kansalaisuuden vaativa kansallinen henkilökortti ja pankkien omat henkilökortit, jotka monesti vaativat pitkän asiakkuuden.

Kortti mahdollistaa sähköisen tunnistautumisen.

Lähteet
-------

1. ↑  Skatteverkets organisation *skatteverket.se*.  (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Veroviraston verkkosivut
* Organisaatio[vanhentunut linkki] – kartta veroviraston toimialueista ja niiden verotoimistoista (PDF)
**Halus** (m.kreik. Ἁλοῦς, *Halūs* tai *Halous*) eli **Oryks** (m.kreik. Όρυξ) (lat. *Halus, Oryx*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyisiä Syriamákoksen ja Mourián kyliä.

Halus sijaitsi Ladon-joen (nyk. Ládonas) varrella sen pohjoispuolella. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Palaiókastro tunnettu kukkula, joka yhdistyi sen koillispuolella olleeseen vuoreen satulaharjanteen välityksellä. Nykyisin kaupungin paikka on Ládonaksen tekojärven rannalla. Haluksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

Haluksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu lähinnä siihen seikkaan, että kaupungilla mainitaan olleen Delfoin Python kisoihin liittynyt *theorodokos*.

Palaiókastron kukkulalta on löydetty asutuksen jäänteet. Kukkulan huippu oli ympäröity muurein, joiden pituus oli noin 640 metriä ja jotka sulkivat sisäänsä noin 1,7 hehtaarin kokoisen alueen. Asutus ulottui muurien ulkopuolelle ainakin kukkulan koillispuolen harjanteelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "272. Halous", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Halous/Oryx *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
3. 1 2  Halous? (Arkadia) 3 Palaiokastro of Mouria - Άλος *ToposText*. Viitattu 1.11.2021.
4. ↑  "58 C2 Halous/Oryx", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. 1 2 3  Maher, Matthew P.: *The Fortifications of Arkadian City States in the Classical and Hellenistic Periods*, s. 187. Oxford University Press, 2017. ISBN 9780191090202 ​. Teoksen verkkoversio.
Minttu Hukka
**Minttu Karoliina Hukka** (s. 31. maaliskuuta 1995 Kotka) on suomalainen, triathloniin siirtynyt estejuoksija. Hän on saavuttanut kaksi Kalevan Kisojen pronssimitalia estejuoksusta 2013 ja 2015. Hänellä on useita nuorten sarjojen Suomen mestaruuksia. Hukka edustaa Karhulan Katajaisia. 

Hukka karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 silloisella ennätysajallaan 10.39,73. Seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä hän sijoittui samassa lajissa kahdenneksitoista ja vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa myös kahdenneksitoista. Vuonna 2014 Hukka oli 3 000 metrin estejuoksun ajallaan 9.56,51 alle 20-vuotiaiden Euroopan tilaston kärjessä ja maailmantilastossa yhdeksäs. 

Nuorten arvokilpailujen lisäksi Hukka on edustanut Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2013.

Rasitusvammojen vaivaamana Hukka jätti estejuoksukilpailut ja ryhtyi harjoittelemaan triathlonia. Keväästä 2020 häntä on valmentanut australialainen Jonathan Hall. Vuonna 2022 Hukka voitti duathlonin Suomen-mestaruuden.

Hukka opiskeli Yhdysvalloissa ja valmistui Boisen osavaltionyliopistosta kandidaatiksi sekä vuonna 2020 Tennesseen yliopistosta maisteriksi aineenaan liikuntafysiologia.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **800 m** | 2.14,00 | Porvoo | 13. heinäkuuta 2014 |
| **1 500 m** | 4.28,67 | Huittinen | 9. elokuuta 2014 |
| **3 000 m** | 9.27,12 | Turku | 25. kesäkuuta 2014 |
| **3 000 m esteet** | 9.56,51 | Jämsä | 28. kesäkuuta 2014 |
| **5 000 m** | 16.09,36i | Seattle, USA | 29. tammikuuta 2016 |

Lähteet
-------

* Minttu Hukka Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  3000 Metres Steeplechase - women - u20 - outdoor - 2014 *iaaf.org*. Viitattu 2.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Hyyppä, Emma: Suomalainen juoksijalupaus lähti Yhdysvaltoihin ja viidessä vuodessa itsetunto romahti – radikaalin ratkaisun tehnyt Minttu Hukka tähtää nyt olympialaisiin uudessa lajissa  17.7.2020. Yle. Viitattu 17.7.2020.
3. ↑  Hienot duathlonkisat Tikkakoskella  15.5.2022. Suomen Triathlonliitto. Viitattu 31.7.2022.
4. ↑  Teiskonlahti, Riku: Tähtäimessä olympialaiset *Helsingin Sanomat*.  12.6.2022. Viitattu 31.7.2022.
5. ↑  Minttu Hukalta jää taas koko kotimainen kausi väliin — "Minun oli pakko muuttaa ajatusmaailmaani"


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Ham** on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen 19. toukokuuta 1973 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se vedettiin myynnistä pian julkaisunsa jälkeen.

Yhtyeen lauluntekijä ja kitaristi Robbie van Leeuwen päätti viedä Shocking Bluen musiikkia uuteen suuntaan ja tehdä albumista J. J. Cale- ja southern rock -vaikutteisen. Äänitysten jälkeen levy-yhtiö Pink Elephant halusi albumin myyntiin mahdollisimman pian. Uusi tyyli ei kuitenkaan toiminut studiossa toivotulla tavalla, ja yhtye piti äänityksissä syntynyttä materiaalia kelvottomana. Yhtye ei ollut tyytyväinen myöskään kansitaiteeseen, jossa oli kuvattuna viipaloitu kinkku (engl. *ham*).

Albumi julkaistiin Alankomaissa, Belgiassa ja Kreikassa 19. toukokuuta 1973. Levy-yhtiö veti sen kuitenkin pois myynnistä jo seuraavalla viikolla vedoten siihen, että kappaleet eivät sopineet albumille, ja myös kansikuva hylättiin. Lokakuussa *Ham* julkaistiin Ranskassa ja Japanissa, mutta tässä versiossa oli erilainen kansikuva. Länsi-Saksassa julkaistiin tammikuussa 1974 albumi *Dream on Dreamer*, jolla oli lähes samat kappaleet kuin *Hamilla*, mutta monet niistä oli miksattu uudelleen lisäämällä niihin merkittävästi kaikua.

Single "Oh Lord" saavutti Alankomaissa listasijan 14.

Kappaleet
---------

* Kaikki kappaleet kirjoittanut Robbie van Leeuwen, ellei toisin mainita.

 **A-puoli** 

1. Oh Lord – 2.28
2. Dowee Dowee – 2.47
3. Everything That’s Mine – 3.27
4. Devil’s Suite – 3.07
5. Time Slips Away – 2.22
6. A Little Bit of Heaven – 2.30

**B-puoli**

1. 
2. I Saw You in June – 2.30
3. Wild Rose – 2.23
4. In My Time of Dying – 3.38
5. So Far from Home – 2.10
6. Take Your Time – 2.08
7. Now He’s Gone – 2.10

Kokoonpano
----------

* Robbie van Leeuwen – kitarat
* Mariska Veres – laulu
* Henk Smitskamp – bassokitara
* Cor van der Beek – lyömäsoittimet

Lähteet
-------

* Shocking Blue: *The Blue Box* -levyboksin esittelyteksti, kirjoittanut Albert Schöppink. (Red Bullet RB 66.305, 2017).

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Schöppink 2017: s. 34.
2. ↑  Shocking Blue: *Ham*-albumin takakannen tiedot (Pink Elephant PE 877.038-G).
3. ↑  Schöppink 2017: s. 36.
4. ↑  Schöppink 2017: s. 39.
5. ↑  Schöppink 2017: s. 38.
6. ↑  Schöppink 2017: s. 37.
**Veropalkkalaitos** eli määräjakoislaitos oli Ruotsissa ja Suomessa 1680-luvulta alkaen käytetty ruotujakolaitokseen liittyvä järjestelmä, jonka mukaan kunkin tilan verot oli ennalta määritelty tietyn viranhaltijan palkan maksamiseen. Veropalkkalaiset olivat erityisesti upseereja.

Jo 1600-luvun alkupuolella Kustaa II Adolfin aikana oli sotaväen palkkausta vähitellen siirretty veropalkkapohjalle. Se idea periytyi Kustaa Vaasan ajalta, mutta vakavammin sitä oli yritetty toteuttaa Kaarle IX:n vuonna 1602 annetusta palkka-asetuksesta alkaen. Kustaa II Adolfin perusajatus oli, että komppanianpäällikölle osoitettiin erityisessä sotilasmaakirjassa talonpoikaistalot, joiden veroista hän sai palkkansa. Tätä veropalkkalaitosta kutsutaan *vanhemmaksi jakolaitokseksi* erotuksena 1600-luvun lopun ruotujakolaitokselle. Palkkatiloja oli kylläkin useammanlaisia ja terminologia hieman horjuvaa.

*Sotilaspalkkatila* (ruots. *krigshemman*) oli yleisnimitys kaikille sotaväen palkkaukseen osoitetuille tiloille. Osa niistä oli *vapaatiloja* (ruots. *frihemman*), joita ratsuväessä joskus kutsuttiin nimellä *ratsutila* (ruots. *hästehemman*). Kun upseeri tai ratsukon varustava talonpoika omisti tilan, sen verovapaus oli korvauksena ratsukon pidosta. Jos taas kyseessä oli muu talonpoikaistila, siitä kannetut verot osoitettiin upseerin ratsun varustamiskorvaukseksi. Jalkaväessä taas vapaatilan veroilla maksettiin päällystön vuosipalkka. Ratsuväen upseereilla oli myös *etuustiloja*, joiden verot muodostivat ratsuväen upseerin vuosipalkan.

*Ylimääräiset palkkatilat*, (ruots. *beställningshemman*), tarvittiin rykmentin esikuntaan kuuluneiden upseerien lisäpalkkojen maksamiseen. Lisäksi puhuttiin *jakotiloista* (ruots. *tilldelningshemman*). Niiden verot saatettiin käyttää jalkaväkirykmentin miehistön palkkaan, niitä saatettiin osoittaa aputiloiksi köyhälle ratsutalolle, mutta samaa nimeä voitiin käyttää myös yleisnimenä eri tilatyypeille. Lopuksi järjestelmään kuului vielä *autiotiloja* (ruots. *ödehemman*), joihin sotilaita 30-vuotisen sodan jälkeen yritettiin asuttaa, ja ylläpitotiloja (ruots. *hemkallshemman*), jotka ylläpitivät miehistöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisu-Maija Nenonen, Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 344-5. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
2. 1 2 3  Jussi T. Lappalainen: *Sadan vuoden sotatie. Suomen sotilaat 1617–1721*, s. 83-84. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2001. ISBN 951-0-22044-2.
**Hovikirjallisuus** on kansankielinen kirjallisuudenlaji, joka oli suosittua etenkin Ranskassa vuosina 1100–1250. Sen aiheena oli hovielämän sääntöjä noudattava rakkaus ja sen varhaisin ilmenemismuoto oli eteläranskalaisten trubaduurien luoma laulurunous. Trubaduurien pohjoisranskalaiset vastineet, truveerit, levittivät hovikirjallisuutta Pohjois-Ranskaan ja muuallekin Länsi-Eurooppaan. Saksassa hovikirjallisuuden vastineena toimi minnelaulu.

Hovikirjallisuuden synty uudisti kirjallisuutta, sillä aiemmin käytetty latinan kieli vaihtui paikalliseen kansankieleen, muinaisprovensaaliin. Myös aihepiiri uudistui, sillä aiempi uskonnollinen ja filosofinen runous vaihtui miehen ja naisen välisen rakkauden kuvaukseksi. Hovirakkauden sääntöihin kuului, ettei avioliittoa solmittu rakkaudesta, vaan poliittisten tai taloudellisten syiden vuoksi. Nainen hoiti velvollisuutensa aviomiestään kohtaan, mutta hänellä oli oikeus osoittaa kiintymystä myös rakastamaansa miestä kohtaan.

Ylhäisön keskuudessa elävä trubaduuri ei koskaan laulanut rakkaudestaan aviovaimoonsa, vaan suhteestaan ihailemaansa naiseen, johon nähden hän oli alistetussa asemassa. Trubaduurit olivat runoilijoita ja säveltäjiä, eivätkä suinkaan kierteleviä laulajia. Monet trubaduurit olivat aatelismiehiä, jotka saattoivat viettää pitkiäkin aikoja samassa hovissa.

Hovikirjallisuudelle läheinen lajityyppi on ritariromaani, joka kukoisti 1100-luvun lopulta 1300-luvulle. Molemmat ovat kansankielisiä ja niillä on monia yhtymäkohtia. Hovikirjallisuuden aiheet liittyvät lähes yksinomaan rakkauteen, kun taas ritariromaanit ovat aihepiiriltään laaja-alaisempia. Ne käsittelevät uskomattomia seikkailuja, ristiretkiä ja eroottista ritarirakkautta. Ritariromaaneissa on runsaasti yliluonnollisia aiheita sekä satuainesta antiikista ja itämailta.

Tekijöitä
---------

Tunnettuja trubaduureja olivat

* Guilhem VII eli Vilhelm Poitierslainen (1071–1127), joka oli Poitoun kreivi
* Jaufré Rudel, joka oli Blayen ruhtinas
* Bernart de Ventadorn (k. 1180)
* Guilhem Montanhagol (k. noin 1258)
* Guiraut Riquier, joka kuoli 1290-luvulla

Tunnettuja truveereita olivat

* Conon de Béthune (k. 1219)
* Gui de Coucy (k. 1203)
* Gace Brulé (k. noin 1213)
* Huon d'Oisy (k. 1189)

Tristan ja Isolde
-----------------

Tunnettu pohjoisranskalainen hovikirjallisuuden teos on *Tristan et Iseult*, joka on kirjoitettu 1100-luvun jälkipuoliskolla ja josta on säilynyt kaksi katkelmaa. Toisen katkelman on kirjoittanut Béroul ja toisen Thomas. Näiden katkelmien pohjalta kirjoitettiin kaksi saksankielistä jäljitelmää, joista toisen teki Eilhart von Oberg (eli 1100-luvulla) ja toisen Gottfried von Strassburg (k. noin 1230). Näiden kahden katkelman ja kahden jäljitelmän pohjalta ranskalainen keskiajan tutkija Joseph Bédier (1864–1938) kirjoitti oman versionsa Tristanin ja Isolden tarinasta, joka näin siirtyi 1900-lukulaisten luettavaksi. Richard Wagner kirjoitti Tristan ja Isolde -oopperansa libreton Gottfried von Strassburgin kertomuksen pohjalta.

Lähteet
-------

* Spectrum, WSOY 1978, osa 4 s. 35–37
**Victoria Aveyard** (s. 27. heinäkuuta 1990 East Longmeadow, Massachusetts) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija, joka tunnetaan parhaiten debyyttisarjastaan *Hopea*. Aveyard kirjoitti romaanin *Punainen kuningatar* vuosi sen jälkeen kun valmistui Etelä-Kalifornian yliopiston käsikirjoitusohjelmasta vuonna 2012. Sony Pictures teki yhteistyötä hänen kanssaan kirjoittaakseen erikoiskäsikirjoituksen Eternal.

Yksityiselämä
-------------

Aveyard syntyi Massachusettsissa, mutta muutti Kaliforniaan 18-vuotiaana, kun hänet hyväksyttiin USC:hen, jossa hän opiskeli käsikirjoitusta. Hän on skotlantilaista ja italialaista syntyperää ja asuu Santa Monicassa, kumppaninsa ja koiransa kanssa.

Ura
---

Aveyard viimeisteli ensimmäisen romaaninsa, *Punainen kuningatar*, valmistuttuaan korkeakoulusta. Hän sanoi saaneensa inspiraationsa kirjoittaa kirja, valmistuttuaan korkeakoulusta suurella opintolainavelalla, eikä nähnyt mitään keinoa päästä siitä eroon. Hän käytti sitä ja kasvoi 9/11-jälkeisessä maailmassa kirjoittaakseen *Punaisen kuningattaren*. Victoria ei perinteisesti kysellyt, hän teki sopimuksen Suzie Townsendin kanssa kuultuaan työstään, kun hän oli USC:n kirjoitusohjelmassa. *Punainen kuningatar* julkaistiin vuonna 2015, ja se sai positiivisia arvosteluja, kiitosta sen tarinasta ja monimuotoisuudesta hahmojen sisällä ja juonenkäänteissä. Sen jälkeen ilmestyi kolme jatko-osaa ja yksi esiosa. Aveyard kirjoitti myös toisen kirjasarjan nimeltä *Maailmojen murtaja*, joka on noussut ykköseksi *The New York Timesin* myydyimpien kirjojen listalla. Alun perin *Punaisesta kuningattaresta* suunniteltiin elokuva, jonka ohjasi Universal ja Elizabeth Banks. Vuonna 2021 ilmoitettiin, että projekti on televisiosarja Peacocin kanssa, jossa Banks ohjaa ja esiintyy toistuvassa roolissa. Ennen tuotannon aloittamista Aveyard ilmoitti Instagramissa, että sarja uusittiin toiseksi tuotantokaudeksi. Aveyard kirjoitti myös pilottikäsikirjoituksen *Punaiselle kuningattarelle*.

Kirjat
------

### Hopea

* *Punainen kuningatar* (2015)
* *Lasinen miekka* (2016)
* *Kuninkaan kahleet* (2017)
* *Sodan myrskyt* (2018)

#### Kokoelmat

* *Kruunun kirous* (2016, sisältää novellit "Kuningattaren laulu" ja "Teräksiset arvet")
	+ "Kuningattaren laulu" (2015)
	+ "Teräksiset arvet" (2016)
* *Broken Throne* (2019, ei suomennettu)

### Maailmojen murtaja

* *Maailmojen murtaja* (2021)
* *Miekan murtaja* (2022)

Lähteet
-------

* Victoria Aveyard *Risingshadow*. Viitattu 22.5.2023.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Laudanumi-uutetta
**Laudanumi** on oopiumista valmistettua alkoholipitoista uutetta. Laudanumi kehitettiin Sveitsissä 1500-luvulla kipulääkkeeksi ja sen ensimmäinen systemaattinen käyttäjä oli Paracelsus, kuuluisa sveitsiläissyntyinen alkemisti, lääkäri, astrologi ja okkultisti. Todellisen "kulta-ajan" laudanumi koki kuitenkin 1800-luvun viktoriaanisessa Englannissa. Tuolloin päihdekäyttö oli yleistynyt ja laudanumista muodostui eräänlainen työväenluokan huume. Laudanumia sai kuka tahansa apteekista ja se oli halvempaa kuin pullo halpaa viiniä. 1900-luvulla morfiini syrjäytti laudanumin lääketieteessä ja yhdessä heroiinin kanssa myös päihdekäytössä. Suomessa oopiumtinktuuraa on saatavilla vaikean ripulin hoitoon valmistenimellä *Dropizol*.

Valmistus
---------

Laudanumia valmistetaan laittamalla oopiumia samaan sammioon väkevän etanolin kanssa. Alkoholipitoisuuden tulisi olla yli 60 prosenttia. Uutos valmistuu noin vuorokaudessa. Alkoholi on erittäin tehokas liuotin, joten valmiissa laudanumissa on lähes 10 prosenttia oopiumia.

Käyttö
------

Laudanumia käytettiin alun perin kipulääkkeenä ja nukutusaineena. Käyttö päihteenä kuitenkin syrjäytti nopeasti*selvennä* lääketieteellisen käytön. Nykyisin laudanumi on lähes kadonnut päihteiden joukosta. Lääketieteessä laudanumia käytetään yhä, mutta hyvin harvoin.*lähde?*

Laudanumia käytetään oraalisesti.

Vaikutukset
-----------

Sekä oopiumi että alkoholi ovat keskushermostoa lamaannuttavia aineita. Yhteisvaikutus on erittäin voimakas. Käyttäjä lamaantuu yleensä fyysisesti täysin ja kokee voimakkaan euforian tunteen. Vaikutus kestää useita tunteja heiketen vähitellen.

Käytön haitat
-------------

Laudanumin käyttö aiheuttaa sekä psyykkistä että fyysistä riippuvuutta. Lisäksi sekoitus on itsessään vaarallinen, sillä alkoholin ja rauhoittavan aineen yhteisvaikutus voi aiheuttaa hengityslaman. Pitkään jatkuneen käytön haitat ovat samat kuin pitkäaikaisessa oopiumin ja alkoholin käytössä.

Lähteet
-------

* John Hudson (suom. Kimmo Pietiläinen): *Suurin tiede – kemian historia*, s. 52–55. Art House, 1995. ISBN 951-884-171-3.
* William Foster: *Kemian tarina*. WSOY, 1934.

### Viitteet

1. ↑  Foster 1934, s. 8.
2. ↑  Ihmisille tarkoitettujen lääkevalmisteiden valmisteyhteenvedot ATC-koodin perusteella: A07DA02 Fimea.
Hovinmaan paperitehdas.
**Hovinmaan paperitehdas** oli Viipurin läänin Vahvialan kunnan itäosassa sijainneessa Hovinmaan teollisuustaajamassa Rakkolanjoen rannalla sijainnut paperitehdas. 

Hovinmaan paperitehdas perustettiin vuonna 1873 ja sen omisti **Ab Hovinmaa Pappersbruk**, joka perustettiin vuonna 1888. Tehtaan vuosituotanto oli noin 3 000 tonnia paperia ja vuonna 1932 siellä oli 110 työntekijää. 1930-luvun lopussa työntekijöitä oli 125.

Hovinmaan arvokas vanha tehdasalue tuhoutui pääosin sodissa. Vahvialan kunta jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle vuonna 1944. Paperitehdas on säilynyt osittain ja se on nähtävissä joen eteläpuolella olevasta Rakkolanjoen kylästä. Tehtaan keskimmäinen tiilinen rakennus on säilynyt hyvin. Rakennusta käytetään asuntoina. Myös joessa oleva pato on edelleen olemassa.*lähde?*

Tehtaan paperikone
------------------

Tehtaalla oli yksi paperikone

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Kone** | **Valmistaja** | **Toiminnassa vuosina** | **Viiraosa** | **Viiraleveys** | **Puristinosa** | **Nopeus** | **Kapasiteetti ja tuotteet** | **Muuta** |
| Paperikone PKI | H. Füllner | 1888-1941 | Tasoviira |  ? |  ? |  ? | 3 000 t/a, Paperi | Kone tuhoutui sodassa. |

Katso myös
----------

* Suomen paperiteollisuus
* Läskelän paperitehdas
* Hämekosken kartonkitehdas
* Leppäkosken paperitehdas
* Suojärven kartonkitehdas

Lähteet
-------

* Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki.
**Synnöve Aurelia Isaksson** (15. syyskuuta 1925 Parainen – 25. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.

Elämä ja ura
------------

Synnöve Isakssonin vanhemmat olivat merikapteeni F. W. Isaksson ja Lisa Isaksson. Isaksson avioitui näyttelijä Henake Schubakin kanssa vuonna 1954. Heille syntyivät lapset Sera (1956) ja Sem Rafael (1958). Isaksson jäi leskeksi kesäkuussa 1986. Isakssonin asuinpaikka oli Jerusalem, Israel välillä 1987–2007.

Isaksson valmistui ylioppilaaksi 1943, jonka jälkeen hän suoritti yliopisto-opintoja 1943–1944. Vuosina 1944–1946 hän opiskeli Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa. Isakssonin ammattiura alkoi Wasa Teaterista 1946–1948. Sen jälkeen hän työskenteli Åbo Svenska Teaterissa 1948–1951, Lilla Teaternissa 1951–1953 ja edelleen Wasa Teaterissa 1953–1954. Hänen aviopuolisonsa Henake Schubak toimi Wasa Teaterin johtajana samaan aikaan. Vuodesta 1956 Isaksson näytteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.

Jatkosodan aikana Isaksson oli Nylands Nationin rintamakiertueella Itä-Karjalassa ja Karjalan kannaksella Marie Louise Aspelinin ja Kyllikki Forssellin kanssa. Hänen ohjelmanumeroihinsa sisältyi tanssia, laulua ja runojen lausuntaa.

Lähteet
-------

* Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, ISBN 951-30-5727-5

### Viitteet

1. 1 2  Ylläpitäjä Meliza Amity: Synnöve Isaksson 1925-2009 Amitys *amitys.com*.  21.11.2017. Viitattu 8.6.2021.
2. ↑  Suurella näyttämöllä, sivut 69 ja 73
**Sokotrantraakkipuu** (*Dracaena cinnabari*) on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon ja traakkipuiden (*Dracaena*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Sokotrantraakkipuu on ainavihanta, noin 9 metriä korkeaksi kasvava puulaji. Sen oksat haarautuvat rungosta muodostaen tavallisesti sateenvarjomaisen latvuksen.

Sokotrantraakkipuuta kasvaa luonnossa ainoastaan Afrikan itäpuolella sijaitsevalla Sokotran saarella. Lajia tavataan kallioilla sekä kalkkikivialueiden ainavihannissa ja kausivihannissa metsiköissä.

Sokotrantraakkipuu luokitellaan vaarantuneeksi (VU) lajiksi, ja lajia uhkaa kasvupaikkojen liiallinen kuivuminen sekä ylilaidunnus. Lajin lisääntyminen on heikkoa, ja monet nuoret taimet syödään ennen niiden kehittymistä täysikokoisiksi.

Käyttö ja kasvatus
------------------

Sokotrantraakkipuun rungosta saadaan arvokasta hartsimaista ainetta, jota on käytetty muun muassa erilaisiin lääketieteellisiin tarkoituksiin, kuten adstringenttina sekä verenvuotojen tyrehdyttämiseen. Lisäksi sokotrantraakkipuun lehdistä saatavista kuiduista on valmistettu köysiä.

Sokotrantraakkipuuta voidaan kasvattaa kuivilla paikoilla tropiikissa. Laji vaatii hyvin vettä läpäisevän maaperän sekä kasvupaikan täydessä auringon valossa. Paikalleen juurtuneet ja hyvin kasvamaan lähteneet puut ovat hyvin kuivuutta kestäviä.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Dracaena cinnabari* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Dracaena cinnabari* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133560
* Wikispecies: Dracaena cinnabari
* ARKive: dracaena-cinnabari
* CoL: 6DJGG
* EoL: 1087616
* GBIF: 5304574
* GRIN: 14631
* iNaturalist: 124825
* IPNI: 534145-1
* IRMNG: 11205032
* ITIS: 505865
* IUCN: 30428
* NCBI: 1142948
* NZOR: 58ee9bea-7666-4f8b-9db0-01e050f949fb
* Open Tree of Life: 129243
* Plant List: kew-304609
* PLANTS: DRCI3
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:534145-1
* Tropicos: 50328247
* WFO: wfo-0000765713

 |

 |
**Hovig Demirjian** (kreik. Χόβιγκ Ντεμιρτζιάν, *Chóvigk Ntemirtzián*, arm. Հովիկ Դեմիրճյան, s. 3. tammikuuta 1989 Nikosia, Kypros), on kyproslais-armenialainen laulaja. Hän edusti Kyprosta vuoden 2017 Euroviisuissa kappaleella "Gravity".

Demirjian on yrittänyt edustaa Kyprosta kaksi kertaa aikaisemmin: vuosina 2010 ja 2015. 21. lokakuuta 2016 kuitenkin ilmoitettiin, että hän tulisi edustamaan maataan vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa.

Elämä ja ura
------------

Demirjian (tai Demirdjian) syntyi 3. tammikuuta 1989 Nikosiassa, Kyproksella, ja hän on armenialaista syntyperää. Hovig opiskeli markkinointia ja työskenteli bisnes-uralla, mutta luovutti nopeasti tullakseen laulajaksi. Hän opiskeli kitaran ja pianon soittoa, sekä opiskeli jazzia ja laulua. Hovigin ensimmäinen suuri saavutus oli 2. sija musiikkikilpailussa, Larnakassa. Hänestä tuli hyvin tunnettu nimellä "Musiikin sanansaattaja". 1. kesäkuuta 2009 hän julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Den moú milás - istoría échei teleiósei" (kreik. "Δεν μού μιλάς - ιστορία έχει τελειώσει").

Lähteet
-------

1. ↑  Cyprus: Hovig Will Fly to Kyiv *esctoday.com*. Viitattu 21.10.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.