recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Wakaba Higuchi lokakuussa 2019.
**Wakaba Higuchi** (jap. 樋口 新葉, *Higuchi Wakaba*; s. 2. tammikuuta 2001 Tokio) on japanilainen taitoluistelija. Hän on joukkuekilpailun olympiamitalisti sekä yksinluistelun MM-mitalisti.

Higuchi saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia yksinluistelussa vuosina 2015 ja 2016. Aikuisten MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2017 ja sijoittui 11:nneksi. Vuonna 2018 hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa oltuaan vielä lyhytohjelman jälkeen kahdeksantena. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2020. Saman vuoden MM-kilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.

Pekingin olympialaisissa 2022 Higuchi saavutti joukkuekilpailussa pronssia, mutta tulosten vahvistaminen on kesken kultaa voittaneen Venäjän yksinluistelijan Kamila Valijevan dopingkäryn vuoksi. Yksinluistelussa Higuchi sijoittui viidenneksi ennätyspisteillään 214,44 oltuaan lyhytohjelmassa viidenneksi ja vapaaohjelmassa kuudenneksi paras.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biograph: Wakaba Higuchi International Skating Union. Viitattu 18.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Arkko, Simo; Paasonen, Elina & Takamäki, Noora: Taitoluistelun MM-kisat Kanadassa perutaan koronaviruksen takia – suomalaisten kisamatka jää väliin  11.3.2020. Yle. Viitattu 15.2.2022.
3. ↑  Bregman, Scott: Japanese skaters overjoyed at historic team medal *Olympics.com*.  7.2.2022. IOC. Viitattu 15.2.2022. (englanniksi)
4. ↑  Husu, Atte: Venäläisvalmentaja rikkoi hiljaisuuden 15-vuotiaan taitoluistelutähtensä dopingkäryssä – näin olympialaisten kohutuin tapaus ratkeaa  12.2.2022. Yle. Viitattu 15.2.2022.
**Tommi Grönlund** (s. 9. joulukuuta 1969 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Grönlund nousi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueensa kaudella 1992. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Grönlund pelasi HJK:ssa Rovaniemen Palloseuraa vastaan 26. huhtikuuta 1992. Ensimmäisen maalinsa hän teki jo saman kauden kesäkuussa MyPaa vastaan. Kauden päätteeksi Grönlund voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Suomen mestaruuden. Kolmen seuraavan kauden aikana HJK sijoittui SM-pronssille. Grönlund oli mukana myös voittamassa ensimmäistä liigacupia 1994 sekä Suomen cupia 1994 ja 1996. Lähes putoamiseen päättyneen kauden 1996 jälkeen Grönlund siirtyi tanskalaiseen Viborgiin. Lyhyen Ljungskilessa vietetyn lainapestin jälkeen Grönlund siirtyi Allsvenskanissa pelanneeseen Trelleborgiin.

Grönlund pelasi Trelleborgissa neljä vuotta kunnes seura kauden 2001 jälkeen putosi sarjasta. Grönlund siirtyi loppukaudeksi skotlantilaiseen Heartsiin, mutta hyvistä otteista huolimatta jatkosopimusta ei syntynyt Heartsin ajauduttua talousvaikeuksiin. Skotlannista Grönlund palasi kahdeksi kaudeksi takaisin Ruotsiin Helsingborgiin. Lopulta Grönlund palasi Suomeen HJK:iin vielä yhdeksi kaudeksi.

Kaikkiaan Grönlundille kertyi 131 ottelua ja 16 maalia Veikkausliigassa. Maajoukkueessa hän esiintyi 36 kertaa.

Pelaajauran jälkeen Grönlund on toiminut muun muassa kommentaattorina Canal+-kanavalla. Lisäksi hän on toiminut raoituspäällikkönä ja pankinjohtajana Sampo Pankissa.

Lähteet
-------

* Lehtola, Erkka: Taistelija tuli takaisin.  *Futis-sanomat*, 2004, nro 2. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.2.2009.  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Veikkausliigan pelaajatilastot Veikkausliiga. Viitattu 13.2.2009.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Veikkausliiga: Veikkausliiga - Hall Of Fame  8. maaliskuuta 2009. veikkausliiga.com. Viitattu 8. maaliskuuta 2009.
2. ↑  Jalkapallon maajoukkuepelaajasta pankinjohtaja
Kainuun Puukon valmistama perinteinen Tommi-puukko, jossa on 95 millimetriä pitkä terä.
**Tommi-puukko** eli **Kainuun puukko** on Hyrynsalmella 1800-luvulla kehitetty puukkomalli. Fiskarsin hienotaepajan johtajan englantilaisen Thomas (Tommi) Woodwardin oppipoika Kalle Keränen kehitti mallin vuoden 1868 jälkeen. Kerästä alettiin Woodwardin mukaan nimittää Tommiksi ja hänen valmistamiaan puukkoja Tommi-puukoiksi. Puukon tekotapa säilyi Kerästen suvun salaisuutena aina 1930-luvulle saakka, jolloin puukkoja alettiin jäljitellä ensin Hyrynsalmella ja sitten muualla Kainuussa.

Tunnetuksi Tommi-puukon teki presidentti Urho Kekkonen, joka käytti puukkoja eräretkillään ja jakoi kymmeniä puukkoja lahjoiksi eri valtioiden päämiehille. Puukon voi nähdä roikkuvan presidentin vyöllä useissa kuvissa.

Nykyään aitoja Tommi-puukkoja valmistavat puukkosepät, mm. Veijo Käpylä.

Lähteet
-------

* Tommi-puukko Museoviraston esittelyssä

Aiheesta muualla
----------------

* Kainuun Puukko
* tommipuukko.com
**Wakan Tanka** (Wakȟáŋ Tȟáŋka) on sioux-intiaanien (dakotat, lakotat ja nakotat) ylin jumaluus. Se ei ollut yksittäisen olennon ilmentymä, vaan maailmankaikkeuden yhtenäisyyttä edustava mystinen voima. Tämä näkymätön henki muodostui neljän jumalolennon ryhmästä, jotka kukin edustivat neljää erilaista pyhää voimaa. Näihin voimiin kuuluivat muun muassa aurinko, kuu, tuulet ja ukkonen. Wakan Tankan ulkopuolella liikkui pahoja voimia kuten pyörremyrskyt ja muut vitsaukset, jotka aiheuttivat kärsimystä ihmiskunnalle.

Myöhempien aikojen kristinuskon vaikutus sai siouxit kutsumaan Wakan Tankaa "Suureksi hengeksi" ja rinnastamaan sen kristinuskon jumalaan.

Wakan Tankan alaiset henget käyttivät pyhää kieltä, jota tavallinen ihminen ei ymmärtänyt. Taivaallisten viestien välittäjinä toimivat pyhät miehet (joskus naiset), jotka olivat perehtyneet yliluonnolliseen maailmaan. Nämä siouxien "papit" jakaantuivat eri ryhmiin sen mukaan, mihin tarkoitukseen he olivat voimansa saaneet. Vahvimpia olivat shamaanit, jotka johtivat uskonnollisia seremonioita ja kykenivät halutessaan muuttamaan yhteisön lakeja. Heidän tehtävänään oli ilmoittaa kansalleen Wakan Tankan tahto.

Algonkinkielisten intiaanien keskuudessa Wakan Tankan vastine tunnettiin nimellä Manitou.

Lähteet
-------

* Hämäläinen, Riku: *Pohjois-Amerikan intiaaniuskonnot*. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2004. ISBN 951-746-594-7.
* Riku Hämäläinen, Peter Bolz/Saara Kekki: *Kajo´, lehti Amerikan alkuperäiskansoista*. Tampere: Suomen intiaaniyhdistys Oy, numero 1/2009. ISSN 1455-531X.

### Viitteet

1. ↑  Hämäläinen 2004 s. 215.
2. ↑  Kekki 2009 s. 39.
3. ↑  Hämäläinen 2004 s. 168.
**Wakesurfing** on surffausta ja wakeboardingia muistuttava laji. Wakesurfingissa surffataan veneen peräaallossa, mutta wakeboardingista poiketen lautailija ei ole yhteydessä veneeseen narun välityksellä. Surffaaja vedetään ensin veden pinnalle, jonka jälkeen hän päästää narun irti. Vauhtia haetaan normaalin surffauksen tapaan käymällä kääntymässä aallon päällä. Wakesurfingiin soveltuu vain sisämoottorinen vene, koska perämoottorin tai perävetolaitteen pyörivä potkuri voi aiheuttaa vakavia vammoja veneen perässä olevalle surffaajalle. Wakesurfingin muunnos on tanker surfing (suom. tankkeri surffaus). Tanker surfingissa on tarkoitus surffata suurien laivojen peräaalloissa.

Katso myös
----------

* Wakeboarding

Lähteet
-------

1. ↑  How to wakesurf *Wakeboarding*.  24.7.2019. Surfer Today. Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Gill, Tony: Surfing in Utah? World Wakesurfing Championships Come to Ogden *Adventures: Outdoors*.  21.8.2019. The Salt Lake Magazine. Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
**Pipin I** (noin 797 – 13. joulukuuta 838) oli Akvitanian karolingikuningas ja frankkien valtakunnan keisari Ludvig Hurskaan toiseksi vanhin poika.

Pipin sai Akvitanian hallinnan heinäkuussa 814 ja hänet tunnustettiin Akvitanian kuninkaaksi vuonna 817. Oli kuitenkin selvää, että Pipin oli vanhemman veljensä, Ludvigin kruununperijäksi valitun Lothar I:n alainen ja vasalli.

Vuonna 830 Pipin aloitti kolmen vanhimman pojan kapinan Ludvigia vastaan, koska heidän isänsä oli toisen vaimonsa Judit von Welfin painostamana alkanut suosia heidän velipuoltaan Kaarlea. Pipin teki kuitenkin sovinnon isänsä kanssa helmikuussa 831. Pipin aloitti uuden kapinan vuonna 832, minkä jälkeen Ludvig riisti Pipiniltä kuninkuuden. Pipin onnistui pakenemaan vankilasta ja käytti hyväkseen Akvitaniassa nauttimaansa laajaa tukea. Hän liittyi veljiensä kanssa uuteen kapinaan vuonna 833, ja sen surauksena Ludvig Hurskas syöstiin vallasta. Veljesten välille puhkesi kuitenkin erimielisyyksiä, ja Pipin alkoi katua kapinaa. Hän auttoi palauttamaan Ludvig Hurskaan takaisin keisariksi. Sen jälkeen Pipin sai Akvitanian kuninkuuden takaisin ja lisäksi haltuunsa Anjoun. Pipin kuoli ennen isäänsä vuonna 838.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Editors of Encyclopaedia: Pippin I *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 7.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rahoituslaskelma** on maksu- tai suoriteperusteella laadittu rahavirtalaskelma, joka kertoo rahan liikkeet tilikauden aikana. Rahoituslaskelma kertoo havainnollisesti, mihin saakka yrityksen tulorahoitus riittää. Rahoituslaskelmia ovat maksuperusteinen **kassavirtalaskelma** ja suoriteperusteinen **käyttöpääomavirtalaskelma** eli **liikepääomavirtalaskelma**. Rahoituslaskelma voidaan laatia myös konsernille. Rahoituslaskelma sisältyy tilinpäätökseen.

Velvollisuus laatia rahoituslaskelma koskee ainoastaan suuryrityksiä ja PIE-yhteisöjä joihin lukeutuvat listayhtiöt, luottolaitokset sekä vakuutusyhtiöt. Suurina pidetään yrityksiä, joilla sekä päättyneellä että sitä edeltävällä tilikaudella on ylittynyt vähintään kaksi Kirjanpitolain 1:4c §:ssä tarkoitetuista rajoista.

Kirjanpitolaissa tarkoitetut rajat ovat:

* 1) taseen loppusumma 20 000 000 euroa; 2) liikevaihto 40 000 000 euroa; 3) tilikauden aikana palveluksessa keskimäärin 250 henkilöä.

Kassavirtalaskelma voidaan laatia kahdella tavalla. Perinteinen tapa on muokata tuloslaskelmasta ja taseesta kassavirtalaskelma. Toinen on pitää kassavirtakirjanpitoa ja laatia sen perusteella kassavirtatilinpäätös. Periaatteessa kassavirtalaskelmassa korjataan tuloslaskelman lukuja siten, että niistä eliminoidaan laadintaperiaatteista johtuvien jaksotuserien vaikutus. Kirjapitolautakunnalla (KILA) on yleisohje rahoituslaskelman laadinnasta. International Accounting Standards Committeen (IASC) IAS 7 Cash Flow Statements -standardi on merkittävä. Yritystutkimusneuvottelukunnalla (YTN) on suositukset kassavirtalaskelman laatimisesta.

Rahoituslaskelmalla ei ole yleisesti vakiintunutta muotoa. Käytännössä esiintyy sekä Suomessa että ulkomailla useita eri muotoja. Kassavirtalaskelman loppusumma voi olla positiivinen tai negatiivinen. Kassavirtalaskelman loppusumma osoittaa kasvoivatko vai vähenivätkö kassavarat ja kuinka paljon. Suomessa kassavirtalaskelma kuitenkin laaditaan merkitsemällä loppusumma nollaksi, ja laskelmassa osoitetaan täten liiketoiminnan, investointien ja rahoituksen kassavirtojen menevän tasan. Kassavirtalaskelmassa keskeisiä kassavirtaan vaikuttavia eriä ovat myyntisaamisten, ostovelkojen ja varaston muutokset.

Sisältö
-------

Kirjanpitoasetuksen 2. luvun 1 §:n mukaan rahoituslaskelmasta on ilmettävä:

* liiketoiminnan rahavirta
* investointien rahavirrat
* rahoituksen rahavirrat

Katso myös
----------

* Käyttöpääoma
* Vapaa kassavirta

Lähteet
-------

1. ↑  Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuja 1/2018  1/2018. Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 18/10/2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjanpitolautakunnan yleisohje rahoituslaskelman laadinnasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* IAS 7 — Statement of Cash Flows (englanniksi)
**Avaruusolennot** ovat mitä tahansa maan ulkopuolisia elämänmuotoja eli elämänmuotoja, joita ei ole syntynyt maapallolla. Sanan ensimmäinen julkaistu maan käyttö tapahtui vuonna 1956, tieteiskirjallisuuden kulta-ajalla.

Avaruusolennot ovat yleinen teema nykyaikaisessa tieteiskirjallisuudessa, ja ne esiintyivät myös paljon aikaisemmissa teoksissa, kuten Lukianoksen toisella vuosisadalla ilmestyneessä parodiassa Tosi tarina.

Nykyaika
--------

Litografia *Great Moon Hoaxista*
Stereotyyppinen "UFO" avaruusolento
H. G. Wellsin, Olaf Stapledonin ja Edgar Rice Burroughsin kaltaiset kirjailijat kirjoittivat sekä seuranta- että juhlatarinoita muukalaisten kohtaamisesta tieteisfiktioissaan ja fantasioissaan. Gary Westfahl tiivistää: "Scifi-avaruuden tutkimiseksi voidaan luokitella heidät fysiologiansa, luonteensa ja mahdollisten suhteidensa perusteella ihmiskuntaan".

Westfahl luettelee monien kuvitteellisten avaruusolioiden joukosta olentoja, jotka muistuttavat Maan eläimiä:

* Francis Flaggin *The Lizard - Men of Buh-Lo* (1930)
* Flash Gordon -sarjan (1936) ja sen jatko-osien siivekäs Hawk-Men
* Robert A. Heinleinin *Starship Troopersin* ja Orson Scott Cardin *Ender's Game* -teoksen hyönteismäiset avaruusolioviholliset.
* Fritz Leiberin *Vaeltaja-romaanin* (1964) kissamaiset avaruusolennot
* Farssisen Avaruusboltsien (1987) olento, joka on puoliksi koira ja puoliksi sammakko

Westfahl jatkaa: "Kuitenkin Stanley G. Weinbaumin *A Martial Odyssey* (1934) rohkaisi kirjoittajia luomaan aidosti epätavallisia avaruusolentoja, ei pelkästään valepuvussa olevia ihmisiä tai eläimiä. Olaf Stapledon myös asutti universumin erilaisilla avaruusolennoilla, mukaan lukien aistivilla tähtiä *Star Makerissa*. Myöhemmin luomistaan oudoista mutta uskottavista maailmoista kuuluisa kovan tieteiskirjallisuuden kirjailija Hal Clement kehitti myös outoja avaruusolentoja teoksissa esim. *Cycle of Fire* (1957)."

Katso myös
----------

* Avaruusolento

Lähteet
-------

1. ↑  Harper, Douglas: extraterrestrial *Online Etymology Dictionary*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Westfahl, Gary (2005). "Aliens in Space", in Gary Westfahl: *The Greenwood Encyclopedia of Science Fiction and Fantasy: Themes, Works, and Wonders* **1**. Westport, Conn.: Greenwood Press, 14–16. ISBN 0-313-32951-6.
Trafalgarin hautausmaa
**Trafalgarin hautausmaa** on vanha hautausmaa Gibraltarilla. Se sijaitsee Gibraltarin pääkadun päässä. Trafalgarin taistelun (1805) jälkeen vammoihinsa kuolleet sotilaat haudattiin sinne. Hautausmaalla järjestetään vuosittain muistotilaisuus Trafalgarin taistelussa kaatuneiden kunniaksi.

Hautausmaa oli siunattu käyttöön jo 1798, seitsemän suotta ennen sille nimen antanutta taistelua. Alkujaan hautausmaan nimi oli Southport Ditch Cemetery. Se käsitettiin toisinaan kaupunginmuurin toisella puolella sijainneen vanhan St. Jagon hautausmaan laajennukseksi. Hautausmaata käytettiin hautauksiin vuosina 1798-1814. Vain kaksi sinne haudatuista on Trafalgarin taistelun uhreja. Useimmat taistelussa kuolleet siunattiin mereen. Sen sijaan hautausmaahan haudatuista vainajista monet ovat vuosien 1804 tai 1813-1814 keltakuume-epidemian uhreja.

Vuonna 2005, Trafalgarin taistelun 200-vuotisjuhlallisuuksissa paljastettiin hautausmaalla luonnollisen kokoinen amiraali Nelsonin patsas. Patsaan on veistänyt John Doubleday, ja siihen on käytetty myös HMS Victorystä irrotettua kuparia.

Lähteet
-------

1. ↑  MOD Gibraltar Ministry of Defence.  Arkistoitu 16.11.2012. Viitattu 10.11.2012.
2. ↑  Trafalgar Cemetery Discover Gibraltar.  Arkistoitu 13.10.2013. Viitattu 10.11.2012.
3. ↑  Trafalgar cemetery Gibraltar Heritage Trust.  Arkistoitu 6.2.2007. Viitattu 10.11.2012.
4. ↑  Unveiling of Nelson Statue  2005. Panorama. Viitattu 10.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Trafalgarin hautausmaa** Wikimedia Commonsissa
**Pippurikasvit** (Piperaceae) on kasviheimo, johon kuuluu puita, pensaita, köynnöksiä ja paksulehtisiä ruohovartisia kasveja.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Lehdet sijaitsevat varressa vuorottain. Niissä on nystymäisiä rauhasia, joissa on aromaattista öljyä. Kukinto on muodoltaan terttu tai tähkä. Hedelmä on marja, joskus luumarja. Vaikka pippurikasvit kuuluvat kaksisirkkaisiin, niiden johtojänteet ovat hajanaisia, kuten yksisirkkaisilla kasveilla.

Levinneisyys
------------

Pippurikasvien levinneisyysalue on pantrooppinen. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa.

Luokitus
--------

Pippurikasveihin kuuluu kolme alaheimoa ja viisi sukua. Piperoideae-alaheimoon luokitellaan aitopippurit eli pippurit (*Piper*) ja muorinkukat (*Peperomia*). Verhuellioideae-alaheimoon kuuluu suku *Verhuellia*. Zippelioideae-alaheimoon kuuluu kaksi sukua, *Manekia* ja *Zippelia*. Aitopippureihin kuuluu yli 2100 lajia ja muorinkukkiin yli 1300 lajia. Kolmessa muussa suvussa on yhteensä yhdeksän lajia.

Osa kasveista, jotka luokitellaan kuuluviksi pippurikasveihin, on aiemmin luokiteltu omaksi heimoksi tieteelliseltä nimeltään Peperaceae.

Käyttö
------

Pippurin eli ryytipippurin marjoja käytetään mausteena eri kypsyysasteina. Muorinkukkia käytetään huonekasveina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stevens, P. F.: Angiosperm Phylogeny Website (Version 14): Piperaceae *mobot.org*.  heinäkuu 2017. Viitattu 24.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  "Pippurikasvit", *Kasvien maailma, Otavan iso kasvitietosanakirja, osa 4*, s. 1551. Helsinki: Otava, 1979. ISBN 951-1-06068-6.

Aiheesta muualla
----------------

* ITIS: Piperaceae (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q156522
* Wikispecies: Piperaceae
* APNI: 54540
* ATRF: Piperaceae
* CoL: 625NL
* EoL: 4351
* EPPO: 1PIPF
* FloraBase: 23248
* FNA: 10692
* FoAO2: Piperaceae
* FoC: 10692
* Fossilworks: 55398
* GBIF: 6678
* GRIN: 881
* iNaturalist: 71604
* IPNI: 30000155-2
* IRMNG: 114297
* ITIS: 18224
* NCBI: 16739
* NZOR: 44605890-f2f1-4a62-b9f6-62da2e30da54
* Open Tree of Life: 1022519
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126695-1
* Tropicos: 42000020
* Watson & Dallwitz: piperace
* WFO: wfo-7000000471

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee ruotsalaista rap-yhtyettä. Latin Kings on myös yhdysvaltalaisen katujengin nimi.*

**The Latin Kings** eli *T.L.K.* oli ruotsalainen hiphop-yhtye, aktiivinen noin 1991-2005. Ryhmän alkuperäisiä jäseniä olivat Dogge Doggelito (Douglas León), Rodde (Rodrigo Pencheff) sekä veljekset Chepe (Hugo Salazar Campos) ja Salla (Cristian Salazar Campos), joilla kaikilla on latinalaisamerikkalainen tausta.

Ryhmä osallistui rapin Ruotsin mestaruuskisoihin 1991, ja sijoittui kolmanneksi (Rodden perustaman) Infinite Massin vietyä mestaruuden. Kilpailun jälkeen he aloittivat yhteistyön Gordon Cyrusin kanssa.

Tausta
------

Latin Kings esiintyi vuonna 1994 televisio-ohjelmassa, jossa ryhmää esiteltiin ristiriidassa Ultima Thule-yhtyeeseen. Ohjelma halusi täten nöyttöö ruotsalaisen musiikin vastakkaiset voimat. Ohjelman seurauksena oli, että sekä Ultima Thulen että Latin Kingsin musiikille tuli suurta kysyntää.

Ryhmän ensimmäinen albumi, *Välkommen till förorten* (Tervetuloa lähiöön) ja sinkku *Snubben* (Hemmo) ilmestyi vuonna 1994. *Välkommen till förorten* oli Gordon Cyrusin tuottama, kun taas muut albumit olivat Sallan ja Chepen tuottamia.

Vuonna 1995 yhtye julkaisi Los Reyes Latinos-nimellä *Bienvenido a mi barrio*-nimisen espanjankielisen version *Välkommen till förorten*-albumista. Version tarkoitus oli tavoitella Etelä-Amerikan kuuntelijoita. Rodde palasi lähinnä siksi, ettei Dogge ollut kovin hyvä espanjan puhuja.

Päästyään vapaaksi epäedullisesta Warnerin levysopimuksesta 1990-luvun puolivälissä ryhmä perusti Redline Records-levy-yhtiön.

Ryhmä oli kiertueella monta kertaa 2003-2004, muun muassa "Cashen Dom Tas Tour"-kiertueella. Vuonna 2005 ilmestynyt sinkkukokoelma *Familia Royal* on ryhmän viimeinen albumi.

Latin Kingsin tekstit on julkaistu kirjassa *The Latin Kings Texter*, joka ilmestyi 2004. Tämän lisäksi ryhmästä on kirjoitettu kirja, *The Latin Kings portfolio: den sanna berättelsen om Chepe, Dogge och Salla*, joka ilmestyi sitä seuraavana vuonna.

Dogge Doggelito ilmoitti ryhmän hajonneen haastattelussa Djungeltrumman-sivuston kanssa 2007. Samana vuonna hän kertoi haastattelussa TV4-kanavalla, että ryhmä oli ollut jo monta vuotta hajonnut.

Diskografia
-----------

* 1994 – *Välkommen till förorten* (Tervetuloa lähiöön)
* 1995 – *Bienvenido a mi barrio* (Tervetuloa lähiöön)
* 1997 – *I skuggan av betongen* (Petonin varjossa)
* 2000 – *Mitt kvarter* (Korttelini)
* 2003 – *Omertà*
* 2005 – *Familia Royal*

Palkinnot
---------

* 2014 – Valittu Swedish Music Hall of Fame-listalle
* 1994 – Grammis

Lähdeviitteet
-------------

1. ↑  Strage, Fredrik (2014-04-20): "Välkomna till framtiden, Latin Kings". DN.se. Läst 7 mars 2015.
2. ↑  smhof.se *smhof.se*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 16-02-24.
Trafalgar Square 2009
Trafalgar Square vuonna 1908
Horatio Nelsonin patsas muistomerkin huipulla
**Trafalgar Square** on aukio Lontoon keskustassa. Sen keskellä on Trafalgarin taistelun voittajan Horatio Nelsonin kunniaksi pystytetty muistomerkki, joka kohoaa yli 50 metrin korkeuteen.

Aukion alkuperäinen nimi oli King William the Fourth’s, mutta lontoolainen arkkitehti ja maanomistaja George Ledwell Taylor (1788–1873) suositteli aukion nimen muuttamista sankari Horatio Nelsonin muistoksi, joka kuoli aivan Trafalgarin taistelun alussa ranskalaisen luodista. Trafalgar Square valmistui vuonna 1844.

Aukion keskellä oleva Nelsonin patsas rakennettiin osittain yleisön avustusrahoilla. Patsaan juurella olevat neljä pronssista leijonaa seisovat vartiossa, ja öiseen aikaan suihkulähteet valaisevat aukiota. Leijonien sanotaan innoittaneen Narnian kirjoittanutta C. S. Lewisia. Narnia-tarinoiden Aslan-leijona on pronssisten leijonien kaltainen.

Aukion itäpuolella on St Martin-in-the-Fields -kirkko, jossa järjestetään lounaskutsuja ja klassisen musiikin iltakonsertteja. Pohjoislaidalla on kansallisgalleria, jossa on eräs laajimmista maalauskokoelmista.

Aukion etelälaidalla on Charing Cross -niminen risteys, josta mitataan kaikki etäisyydet Lontoossa. Sieltä johtavat Whitehall etelään parlamenttitalon ja Westminster Abbeyn luo, The Mall länteen Buckinghamin palatsin eteen ja Strand itään Aldwychille Westminsterin ja Lontoon Cityn rajalle.

Muutaman minuutin matkan päässä aukiolta pohjoiseen on Lontoon viihdemaailman keskus Soho. Kaukana eivät myöskään ole Lontoon viheralueet Hyde Park ja Kensington Gardens. Oxford Street ja Piccadilly Circus ovat myös aivan Trafalgar Squaren läheisyydessä.

Trafalgar Squaren aukiolla on järjestetty vuodesta 1947 lähtien joulumyyjäiset, joista on tullut jo traditio lontoolaisten keskuudessa. Niihin liittyy jokajouluinen, Norjalta saatava parikymmenmetrinen lahjakuusi, joka muistuttaa norjalaisten toisen maailmansodan aikana briteiltä saamasta avusta.

Aukiosta on myös tullut perinteikäs tärkeiden asioiden ilmoittamispaikka. Muun muassa Sir Winston Churchill ilmoitti aukiolla toisen maailmansodan päättyneen. Aukiolle kerääntyy myös yleensä ihmisiä juhlimaan suuria tapahtumia, voittoja ja saavutuksia. 

Lontoossa on ennen ollut toinenkin Trafalgar Square, jonka nykyinen nimi on Chelsea Square.

Lähteet
-------

1. 1 2  London's Other Trafalgar Square *Londonist*. Viitattu 17.3.2018. (englanniksi)
2. ↑  Christmas in Trafalgar Square Greater London Authority.  Arkistoitu 16.2.2009. Viitattu 17.12.2009.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja, osa 12*, s. 892. Lontoon kartta. Tietosanakirja Oy, 1963.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Trafalgar Square**.
* Trafalgar Square Greater London Authority.
**E. Remington and Sons** (1816–1896) oli yhdysvaltalainen tuliaseiden ja kirjoituskoneiden valmistaja. Yrityksen perusti 1816 Eliphalet Remington Ilioniin New Yorkiin, ja 1. maaliskuuta 1873 tehtaassa aloitettiin ensimmäisen kaupallisen kirjoituskoneen valmistus.

Elokuussa 1816 silloin 22-vuotias Eliphalet Remington II takoi ensimmäisen kiväärinpiippunsa. Se osoittautui onnistuneeksi, ja nuori seppä ryhtyi valmistamaan niitä vastatakseen Mohawk Valleyn kasvavaan urheiluaseiden kysyntään. Kun Erien kanava valmistui yhdistämään Buffalon Albanyyn, paikallinen kaupankäynti vilkastui merkittävästi. Kun kiväärinpiippujen kysyntä kasvoi, Remingtonit siirsivät 1828 pajan ja valimon kanavan tuntumaan lähelle Morgan's Landing, myöhemmin Ilion, -nimistä kaupunkia. Samaan aikaan kuoli vanhempi Eliphalet, ja hänen poikansa ryhtyi johtamaan yritystä.

Remingtonin kirjoituskone
-------------------------

Tätä ensimmäistä kaupallista kirjoituskonemallia Remington valmisti 5 000 kappaletta.
Christopher Sholes, Carlos Glidden ja Sam Lewis keksivät 1867 uuden kirjoituskoneen. Sholesin ja Gliddenin kirjoituskone oli ensimmäinen, jolla saattoi kirjoittaa nopeammin kuin käsin. Patentti (US 79 265) myytiin 12 000 dollarilla Densmorelle ja Yostille, jotka tekivät sopimuksen E. Remington and Sonsin kanssa, joka silloin tunnettiin ompelukoneiden valmistajana. Sopimuksen mukaan Remingtonin piti ruveta valmistamaan kaupallisesti silloin nimellä Sholes and Glidden Type-Writer tunnettua konetta. Remington aloitti ensimmäisen kirjoituskoneen valmistuksen 1. maaliskuuta 1873 Ilionissa New Yorkissa.

Nimeksi E. Remington & Sons
---------------------------

Eliphalet vanhin poika Philo Remington tuli yritykseen mukaan 1839, ja nimeksi tuli E. Remington & Son. 1845 mukaan tuli hänen toinenkin poikansa Samuel, jolloin nimeksi muutettiin pian E. Remington & Sons. Myös Remingtonin kolmas poika Eliphalet III tuli myöhemmin yritykseen osakkaaksi.

Tässä vaiheessa yritys keskittyi lähes täysin kiväärinpiippujen valmistukseen. Piippuihin merkittiin näkyvä leima "REMINGTON", ja ne tunnettiin laadukkaina ja kohtuuhintaisina piippuina. Monet, elleivät kaikkikin, itsenäiset asesepät Mohawk Valleyssa ostivat valmiita mutta rihlaamattomia piippuja Remington ja käyttivät niitä kootessaan asiakkaidensa tilaamia aseita. Kysynnän lisääntyessä Remingtonit lisäsivät tuotantoonsa muitakin aseenosia.

Uusi nimi Remington Arms
------------------------

E. Remington and Sons myi 1886 kirjoituskoneiden valmistuksen Standard Typewriter Manufacturing Companylle. Kauppaan kuului nimen Remington käyttöoikeus. E. Remington and Sons muutti nimekseen Remington Arms.

Standard Typewriter otti uudeksi nimekseen 1902 Remington Typewriter Company. Yhtiö sulautui 1927 Rand Kardex Company -nimiseen yritykseen, ja niistä syntyi Remington Rand, joka jatkoi konttorikoneiden valmistusta ja josta myöhemmin tuli merkittävä tietokoneyritys, joka valmisti myös sähköparranajokoneita.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjoituskoneista.  *Suomen Teollisuuslehti*, 25.08.1910, nro 15, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 31.07.2016.
**Giuseppe Raimondo Vittorio Baudo** (s. 7. kesäkuuta 1936 Militello in Val di Catania, Sisilia) on italialainen televisio- ja radiojuontaja. Hän on työskennellyt myös säveltäjänä ja sanoittajana sekä puheteatterin parissa.

Elämä ja ura
------------

Pippo Baudo opiskeli 1950-luvulla oikeustieteitä Catanian yliopistossa, mutta päätyi viihdealalle. Hän aloitti televisiojuontajana Roomassa 1960-luvun alussa. Läpimurtonsa Baudo teki musiikkipitoisen ohjelman *Settevoci* juontajana vuonna 1966. Seuraavan vuosikymmenen aikana Baudo juonsi muun muassa ohjelmia *Canzonissima* (1972), *Spaccaquindici* (1975) ja *Luna Park* (1979).

Vuonna 1976 sai alkunsa kautta Italian suosittu sunnuntaimakasiini *Domenica in*, joka jatkuu edelleen 2010-luvulla. Baudo juonsi ohjelmaa vuosina 1979–1985. Hän veti myös varietee-show'ta *Fantastico* ja juonsi useat San Remon musiikkifestivaalit 1980- ja 1990-luvuilla. Ura notkahti vuosituhannen loppua kohden, mutta Baudo löysi ammatillisesti uuden väylän Rai 3 -televisiokanavalta, joka tunnetaan erityyppisistä ohjelmakokeiluistaan. Hän oli mukana muun muassa tuotannoissa *Giorno dopo giorno* (1999) ja *Novecento* (1999).

Vuonna 2003 Baudo juonsi Italian puolivuosisataista televisiohistoriaa käsittelevän talkshow'n *Cinquanta. Storia della TV di chi l'ha fatta e di chi l'ha vista*. Niin ikään 2000-vuosikymmenellä Baudo palasi San Remon festivaalin juontajaksi. Baudon ura on jatkunut edelleen 2010-luvulla. Hän juonsi muun muassa ohjelman *Centocinquanta* (2011). Kaudella 2016–2017 Baudo palasi *Domeca in* -makasiinin ruoriin. Vuonna 2018 hän juonsi nuoria musiikkilahjakkuuksia etsivän viihdeohjelman *Sanremo Giovani*.

Pippo Baudo toimi 2000–2007 Teatro Stabile di Catanian johdossa.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Biografia • Cultura della professionalità televisiva Biografieonline.it. Viitattu 11.4.2019.
2. 1 2  Personaggi: Pippo Baudo books.google.fi. Viitattu 11.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pippo Baudo**.
* Termometro Quotidiano: Pippo Baudo oggi: età, figli e moglie. La carriera televisiva (Frugoni, Gloria)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |

 |
**The Latebirds** on suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin Helsingissä 2000-luvun vaihteessa. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu melodiseksi indie-rockiksi. The Latebirdsiä on verrattu yhtyeisiin ja artisteihin kuten Wilco, Neil Young, The Jayhawks ja The Posies. The Latebirdsin ensimmäinen virallinen julkaisu *Fortune Cookies* (2003) sai runsaasti huomiota suomalaisissa musiikkimedioissa, koska se julkaistiin samana päivänä kuin yhtyeen laulusolistin (Markus Nordenstreng) oma sooloalbumi *Latebird*. 

Sittemmin The Latebirds on äänittänyt kaksi albumia USA:ssa. Yhtyeen levyillä ovat vierailleet muiden muassa Wayne Kramer (MC5), Benmont Tench (Tom Petty), Ken Stringfellow (The Posies), Marc Ribot (Tom Waits) ja J. Karjalainen.

The Latebirds on kiertänyt runsaasti ulkomailla. Yhtye on esiintynyt viidesti Yhdysvaltain suurimmilla musiikkimessuilla (South By Southwest). Lisäksi The Latebirds on vieraillut Kanadan kansainvälisillä filmijuhlilla (2004) sekä Berliinin PopKomm -messuilla (2004). Vuonna 2005 The Latebirds kiersi Suomessa The Posies ja Patti Smith Group -yhtyeiden kanssa. Vuotta myöhemmin bändi teki kiertueen Wilco -yhtyeen kanssa USA:ssa. Tämän kiertueen yhteydessä The Latebirds esiintyi ensimmäisenä suomalaisena yhtyeenä Nashvillen legendaarisessa Ryman Auditorium / Grand Ole Opry -konserttisalissa, jossa uransa ovat aloittaneet mm. Johnny Cash ja Hank Williams. 

The Latebirdsin kolmas albumi *The Last Of The Good Ol' Days* taltioitiin Kaliforniassa maineikkaan Grammy-palkitun äänittäjä/tuottajan kanssa; Jim Scott tunnetaan erityisesti tuottaja Rick Rubinin äänittäjänä ja miksaajana. The Latebirds levytti myös uusia kappaleita yhdessä rumpali Levon Helmin (The Band, Bob Dylan) kanssa tämän kotistudiossa Woodstockissa. Näissä sessioissa vieraili Kris Kristofferson jonka kappaleen "In The News" The Latebirds levytti kantrilegendan kanssa. *The Last Of The Good Ol' Days* julkaistiin Skandinaviassa syyskuussa 2010.

The Latebirdsin kokoonpano
--------------------------

* Markus Nordenstreng – laulu, kitara, koskettimet
* Janne Haavisto – rummut, lyömäsoittimet
* Jussi Jaakonaho – soolokitara
* Mikko Mäkelä – basso, taustalaulu
* Matti Pitsinki – koskettimet, kitara

Diskografia
-----------

* *Fortune Cookies*  (2003)
* *Radio Insomnia*  (2005)
* *The Last of the Good Ol’ Days*  (2010)

Aiheesta muualla
----------------

* The Latebirdsin virallinen kotisivu
* The Latebirdsin suomalaisen levy-yhtiön kotisivu
**Felix Florentin Saarikoski** (vuoteen 1906 **Serenius**) (21. kesäkuuta 1857 Kuopio – 4. heinäkuuta 1920) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja asianajaja. 

Saarikoski valmistui ylioppilaaksi 1878, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui varatuomariksi 1892. Sen jälkeen hän toimi Tampereen maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1891–1903, jona aikana hän edusti Tampereen kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.

Saarikoski valittiin Turun hovioikeuteen 1903, vapautettiin sortokauden päättyessä venäläismielisyytensä vuoksi maaliskuussa 1907, mutta palasi asessorin tehtävään uudelleen heinäkuussa 1908. Saarikoski myötäili kenraalikuvernööri A. F. Seynin johtamaa venäläistämispolitiikkaa, minkä vuoksi hänet nimitettiin senaattoriksi 21. tammikuuta 1910 oikeustoimituskunnan päälliköksi Markovin senaattiin ja edelleen 24. tammikuuta 1913 senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina tsaarivallan kukistumiseen asti 3. huhtikuuta 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Saarikoski sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.

Suomen itsenäistyttyä Saarikoski toimi yksityisenä asianajajana Helsingissä kuolemaansa asti.

Lähteet
-------

* Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 – elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.
* Kristiina Kalleinen: / Saarikoski, Felix (1857–1920) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

### Viitteet

1. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 307–308. Helsinki: Otava, 1921.


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjä Senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajat (1822–1918) |
| --- |
|  |
| Varapuheenjohtajat | 
* Gyldenstolpe (1822–1831)
* Mellin (1831–1854)
* Sackleen (1854–1865)
* af Schultén (1865–1874)
* Örn (1874–1877)
* Palmén (1877–1896)
* Montgomery (1896–1898)
* Cederholm (1898–1900)
* af Nyborg (1900–1902)
* Sohlman (1902–1905)
* Wrede (1905–1909)
* Åkerman (1910–1913)
* Saarikoski (1913–1917)
* Nybergh (1917–1918)

 | Kenraalikuvernöörin vaakuna vuodesta 1809. |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Edward Thurlow Leeds** (1877-1955) oli brittiläinen arkeologi ja muinaistutkija. Hänet tunnetaan parhaiten anglosaksien tutkijana.

Leeds opiskeli Cambridgen yliopistossa ja valmistui 1899. Hän lähti Aasiaan ja vietti kaksi vuotta Kiinassa opiskelemassa kiinan kieltä. Hän kuitenkin sairastui ja joutui palaamaan Britanniaan. Toipilasaikanaan hän osallistui geologisiin kaivauksin ja kiinnostui samalla arkeologiasta.

Leedsistä tuli Oxfordin yliopiston Ashmolean-museon varajohtaja 1908 ja johtaja vuonna 1928. Hän jäi eläkkeelle 1945, mutta jatkoi sen jälkeenkin aasialaisten kolikoiden luetteloimista museossa.

Leeds aloitti ensimmäisen maailmansodan jälkeen perusteelliset kaivaukset Oxfordshiressä. Leeds kehitti menetelmän vanhojen brittiläisten pulojen ajoittamiseen. Hän oli myös kiinnostunut numismatiikasta ja opiskeli kiinaa ja monia eurooppalaisia kieliä voidakseen luetteloida kolikoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Life of Edward Thurlow Leeds Ashmolean Museum.  Arkistoitu 31.10.2014. Viitattu 31.10.2014.
2. ↑  The Life and Work of Edward Thurlow Leeds Ashmolean Museum.  Arkistoitu 16.1.2015. Viitattu 31.10.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ratsumestari Oskar Kuula
**Karjalan 2. rykmentti** oli valkoisten itäarmeijan Karjalan armeijakuntaan kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli ratsumestari Oskar Kuula, jääkärivänrikki Kalle Kuokkanen (5. huhtikuuta alkaen), jääkärikapteeni Unio Sarlin (19. toukokuuta alkaen).

Rykmentti perustettiin 19. toukokuuta 1918 Karjalan divisioonan 2. rykmenttinä. Se nimettiin 6. heinäkuuta 3. divisioonan 3. rykmentiksi ja edelleen saman divisioonan 2. rykmentiksi 20. heinäkuuta. 2. Karjalan rykmentiksi tai Karjalan 2. rykmentiksi se nimettiin 31. heinäkuuta. Sisällissodan päätyttyä Sortavalaan sijoitettu rykmentti nimettiin 30. elokuuta Laatokan jalkaväkirykmentiksi, kunnes se nimettiin 15. maaliskuuta 1919 Haminaan sijoitettuna Viipurin rykmentiksi. Rykmentti siirrettiin 1930-luvun alussa Huuhanmäen Jaakkimaan.

Joukko-osastot
--------------

* **Karjalan 2. rykmentin 4. pataljoona**

Komentaja: jääkäriluutnantti Aarne Salminen

Joukkueenjohtajat: jääkärivaravääpeli Väinö Hyvärinen (siirrettiin myöhemmin Karjalan 1. rykmentin konekivääriosastoon).
* **Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoona**

Komentaja: jääkäriluutnantti Väinö Strömberg (siirrettiin 7. huhtikuuta 1918 Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoonaan), myöhemmin jääkärivänrikki Jussi Närvänen.

* **Karjalan 2. rykmentin 6. pataljoona**

Komentaja: jääkärivänrikki Viljo Hämäläinen.

* **Karjalan 2. rykmentin 10. pataljoona**

Komentaja: Edmund Heimolainen.

* **Karjalan 2. rykmentin 11. pataljoona**

Komentaja: jääkäriluutnantti Evert Ekman, A. Pelkonen.

* **Karjalan 2. rykmentin 1. konekivääriosasto**

Komentaja: V. Koljonen.

* **Karjalan 2. rykmentin 2. konekivääriosasto**

Komentaja: jääkärivänrikki Juhana Vakkilainen.

Rykmentissä palvelleet Saksan jääkärit
--------------------------------------

Konekivääriosaston päällikkönä jääkärivaravääpeli Erik Alfred Svensson (kaatui 24. maaliskuuta 1918), Joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Mikko Rossi.

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Paavo Susitaival, Ahvola, WSOY Porvoo 1937.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
Räjähtämättömällä ampumatarvikkeella tarkoitetaan räjähtävää ampumatarviketta, joka on viritetty, virittynyt, tai
muuten valmisteltu räjähtämään, mutta joka ei ole räjähtänyt. Räjähtämätön ampumatarvike on saatettu ampua ampuma-aseella, pudottaa ilma-aluksesta tai asentaa tarkoituksella tiettyyn paikkaan. Räjähtämättömän ampumatarvikkeen viritystilaa ei tiedetä.

### Määritelmiä

Suomenkielessä räjähtämättömillä ampumatarvikkeilla tarkoitetaan yleisesti sodassa tai rauhan aikana räjähtämättä jääneitä räjähteitä sekä niiden osia. Suomenkielinen lyhenne räjähtämättömille ampumatarvikkeille on RAT.

Yhdistyneet kansakuntien määritelmän mukaan konflikteissa räjähtämättä jääneet ampumatarvikkeet jaotellaan räjähtämättömiin ampumatarvikkeisiin (Unexploded ordnance, UXO), hylättyihin ampumatarvikkeisiin (Abandoned explosive ordnance). Miinoja ei luokitella räjähtämättömiksi ampumatarvikkeiksi, sillä miinojen on tarkoitus räjähtää vasta ihmisen tai ajoneuvon läsnäolosta, läheisyydestä tai kosketuksesta.

**Räjähtämättömät ampumatarvikkeet voivat olla hengenvaarallisia, joten niihin ei saa koskea.** Räjähtämättömien ampumatarvikkeiden tilan määritteleminen on usein erittäin vaikeaa. Räjähtämätön ampumatarvike voi räjähtää itsestään tai pienen liikuttamisen seurauksena. Toisaalta jotkin räjähtämättömät ampumatarvikkeet eivät räjähdä kuin vasta niitä raivattaessa. Räjähtämättömien ampumatarvikkeiden vaara aiheuttaa, miinavaaran ohella, maailmalaajuisesti suuria humanitäärisia ongelmia. Konfliktialueilla on usein huomattavasti enemmän räjähtämättömiä ampumatarvikkeita kuin miinoja.

### Räjähtämättömät ampumatarvikkeet Suomessa

Suomessa räjähtämättömiä ampumatarvikkeita voi löytyä Puolustusvoimien harjoitusalueilta. Sodissa räjähtämättä jääneitä ampumatarvikkeita löydetään ajoittain ympäri Suomea. Suomessa siviilikohteessa havaitusta räjähteestä pitää aina ilmoittaa poliisille. Puolustusvoimien harjoitusalueilla havaituista räjähteistä voi ilmoittaa lähimpään Puolustusvoimien joukko-osastoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  United Nations: [ Protocol on Explosive Remnants of War (Protocol V to the 1980 Convention), 28
November 2003] *2013*. Viitattu 17.6.2022.
2. ↑  Finto: SOTO: räjähtämätön ampumatarvike *finto.fi*. Viitattu 17.6.2022.
3. ↑  United Nations Mine Action Service (UNMAS): LANDMINES, EXPLOSIVE REMNANTS OF WAR AND IED SAFETY HANDBOOK  2015. United Nations. Viitattu 17.9.2022.
4. ↑  Räjähtämättömän ammuksen kohtaaminen *Puolustusvoimat*. Viitattu 17.6.2022.
Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
**Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna** oli lyhytikäisen Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan tunnus, joka otettiin käyttöön Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan hallituksen päätöksellä 10. helmikuuta 1941. Vaakuna oli käytössä vuoteen 1956, jolloin sosialistinen neuvostotasavalta muutettiin Karjalan autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi.

Vaakuna perustuu Neuvostoliiton vaakunaan, mutta se oli Valko-Venäjän SNT:n vaakunan ohella ainoa neuvostotasavaltojen vaakuna, johon ei ollut kuvattu vehnää. Sen sijaan siihen on kuvattu männyn oksia ja ruista sekä Karjalan luontoa, virtaava joki kukkulaisessa maastossa. Takana vaakunassa nousee aurinko, jonka päällä on kuvattu kommunismin symbolit sirppi ja vasara sekä punainen tähti.

Ympärillä olevissa nauhoissa on suomeksi vasemmalla puolella kansainvälinen kommunistien tunnus *Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!* ja oikealla puolella sama venäjäksi. Keskellä vaakunaa lukee neuvostotasavallan nimi suomeksi ja venäjäksi, "Karjalais-suomalainen SNT".

Katso myös
----------

* Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu
* Karjalan tasavallan vaakuna

Neuvostotasavaltojen vaakunat
Armenian SNT | Azerbaidžanin SNT | Georgian SNT | Kazahstanin SNT | Kirgiisien SNT | Latvian SNT | Liettuan SNT | Moldavian SNT | Tadžikistanin SNT | Turkmenistanin SNT | Valko-Venäjän SNT | Ukrainan SNT | Uzbekistanin SNT | Venäjän SFNT | Viron SNT

---

Karjalais-suomalainen SNT (1940–1956) | Transkaukasian SFNT (1922–1936)
Alison Balsom
**Alison Louise Balsom** OBE (s. 7. lokakuuta 1978 Hertfordshire) on brittiläinen trumpetisti.

Balsom varttui Roystonissa, jossa aloitti trumpetinsoiton varhain lapsuudessaan. Hän pääsi 13-vuotiaana Guildhall School of Music and Draman nuoriso-osastolle ja opiskeli aikuispuolella vuosina 1997–2001. Siellä hänen opettajiensa joukossa olivat Stephen Keavy ja Paul Beniston. Balsom täydensi opintojaan Pariisin konservatoriossa sekä Skotlannin kuninkaallisessa musiikki- ja teatteriakatemiassa ja sai lisäksi yksityisopetusta Håkan Hardenbergeriltä vuosina 2001–2004.

Balsom soitti 15–18-vuotiaana Ison-Britannian kansallisessa nuoriso-orkesterissa. Hän julkaisi ensilevytyksensä vuonna 2002 (*Music for Trumpet and Organ*) ja sai ensimmäisen suuren palkintonsa vuonna 2006, kun Classical BRIT Awards -tuomarit nimesivät hänet parhaaksi nuoreksi brittiläiseksi klassiseksi esiintyjäksi. Balsomin ohjelmistoon on kuulunut alkuperäisiä ja sovitettuja teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Henry Purcellilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Hummelilta, Claude Debussylta, Sergei Rahmaninovilta, Manuel de Fallalta ja Olivier Messiaenilta. Hän on myös tilannut uusia teoksia, joihin on kuulunut James MacMillanin *Seraph* (2011).

Balsom on esiintynyt usein Promsissa, jossa hän esimerkiksi kantaesitti Qigang Chenin trumpetille ja orkesterille säveltämän *Joie éternelle* -teoksen vuonna 2014. Lukuisiin hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin kuuluu Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvo (2016). Vuonna 2013 hänelle myönnettiin vuoden artistin Gramophone-palkinto. Balsom on levyttänyt Hyperionille ja EMI:lle. Hän on naimisissa ohjaaja Sam Mendesin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Alison Balsom: Biography AllMusic
2. 1 2  Alison Balsom: 15 facts about the star trumpeter ClassicFM
3. ↑  Alison Balsom: ‘We have a music crisis in schools. Everyone needs to speak out’ The Times

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Pohjois-Tapiolan lukio**, lempinimeltään **Pohjis**, oli Espoon Pohjois-Tapiolassa sijainnut noin 400 opiskelijan lukio. Lukio siirtyi kesällä 2017 toimimaan Otaniemeen Aalto-yliopiston kampusalueelle, Maarintie 6:ssa sijaitsevaan Open Innovation Houseen. Pohjois-Tapiolan lukiossa oli yleislinja sekä teatterin ja median linja. Lukio yhdistyi Olarin lukion kanssa Otaniemen lukioksi lukuvuoden 2019–2020 alusta eikä Pohjois-Tapiolan lukiota enää ole.

Pohjois-Tapiolan lukion ja Aalto-yliopiston yhteistyö
-----------------------------------------------------

Lukio oli osa Espoon kaupungin ja Aalto-yliopiston School as a Service -konseptia, joka mahdollistaa laajan yhteistyön lukion ja yliopiston välillä. Lukion kemian, fysiikan ja kuvataiteen tilat sijaitsivat Aalto-yliopiston tiloissa. Lukiolaisilla oli mahdollisuus suorittaa yliopistossa esimerkiksi kiinan tai väittelytaidon kursseja.

Teatterin ja Median linja
-------------------------

Lukiossa toimi teatterin ja median opetukseen erikoistunut linja (TeMe), jolle valittiin vuosittain 25 opiskelijaa erillisten hakukriteereiden perusteella. Linjan toimintaan kuului teatteriproduktioita sekä valtakunnalliset teatteri- ja mediadiplomit. Pohjois-Tapiolan lukiossa tarjotiin myös runsaasti lukiokohtaisia soveltavia teatterin ja median kursseja.

Keskiarvorajat Pohjois-Tapiolan lukioon
---------------------------------------

| Keskiarvorajat 2010–2019  |
| --- |
| Vuosi | KA-raja(yleislinja) | Pisteraja(Teatteri ja Media) | Aloitus-paikat |
| 2010-2011 | Nousua 8,00 | Nousua 15,93 |  |
| 2011-2012 | Muuttumaton 8,00 | Laskua 15,53 | Muuttumaton 125 |
| 2012-2013 | Nousua 8,33 | Laskua 14,47 |  |
| 2013-2014 | Laskua 8,17 | Nousua 15,77 | Muuttumaton 105+25 |
| 2014-2015 | Laskua 8,08 | Laskua 13,70 | Muuttumaton 105+25 |
| 2015-2016 | Muuttumaton 8,08 | Nousua 14,32 | Laskua 104+25 |
| 2016-2017 | Nousua 8,42 | Nousua 16,08 | Nousua 105+25 |
| 2017-2018 | Nousua 8,5 | Laskua 15,05 | Muuttumaton 105+25 |
| 2018-2019 | Nousua 8,58 | Nousua 17,18 | Nousua 120+25 |

Lähteet
-------

1. ↑  Tapiolan Aarnivalkean koulun lapset jäävät evakkoon pidemmäksi aikaa – Pohjois-Tapiolan lukio muuttaa Otaniemeen *Helsingin Sanomat*.  16.2.2017. Viitattu 17.12.2017.
2. ↑  Pohjis – Pohjiksessa on tekemisen meininki *pohjois-tapiola.com*. Viitattu 17.12.2017.
3. ↑  Laatikainen, Tuula: Otaniemessä aloittaa uusi Otaniemen lukio *tekniikkatalous.fi*.  23.11.2018. Alma Media Oyj. Viitattu 19.8.2019.
4. ↑  Innovatiivisen oppimisen kokeilut laajenevat Otaniemessä *www.espoo.fi*. Viitattu 17.12.2017.
5. ↑  Uutiset: Pohjois-Tapiolan lukio viihtyy kampuksella *aalto.fi*.  1.11.2017. Viitattu 17.12.2017.
6. ↑  Teatterin ja median linja – Pohjis *pohjois-tapiola.com*. Viitattu 17.12.2017.
7. 1 2
Urho Sihvonen
**Karjalan 1. rykmentin 1. pataljoona** oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 1. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärivänrikki Urho Sihvonen.

Joukko-osastot
--------------

* **1. komppania**

Päällikkö: jääkärivänrikki Johan Sainio (haavoittui 25. maaliskuuta 1918 Raasulissa).

* **2. komppania**

Päällikkö: H. Vähäsalo.

* **3. komppania**

Päällikkö: jääkärivänrikki Viljo Paloheimo.

Joukkueenjohtajat: jääkäri Jyrki Gunnar Heikura.
* **4. komppania/konekiväärikomppania**

Päällikkö: jääkäriluutnantti Aarne Salminen (otti komentajan tehtävät vastaan helmikuun alussa, haavoittui 11. helmikuuta Pullilassa ja siirrettiin 14. maaliskuuta alkaen Karjalan 2. rykmentin 4. pataljoonan komentajaksi), G. Rundberg.

Komppaniassa palvelleet Saksan jääkärit: jääkärialiupseeri Nestori Tanelinmäki (kaatui 16. huhtikuuta 1918 Muolaalla).

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
----------------------------------------

Jääkäriluutnantti Henrik Lindberg (siirrettiin 3. pataljoonaan).

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.