recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tuija Vuoksiala** (o.s. **Oksanen**, s. 25. elokuuta 1961) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä, kaksinkertainen MM-pronssimitalisti. Hänen seuransa on Vehkalahden Veikot.

Vuoksiala sijoittui kolmanneksi 10 kilometrin kilpailussa Lahden MM-kisoissa 1987. Kultaa voitti Norjan Sanna Grønlid ennen Neuvostoliiton virolaista Kaija Parvea. Oslon MM-kilpailuissa 1990 Vuoksiala hiihti avausosuuden Suomen pronssia voittaneessa viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Seija Hyytiäinen ja Pirjo Mattila. Kultaa voitti Neuvostoliitto ennen Norjaa. Olympialaisissa Vuoksiala kilpaili Lillehammerissa 1994; hän sijoittui kymmenenneksi viestissä, 36:nneksi pikamatkalla ja 55:nneksi normaalimatkalla.

Tuija Vuoksiala sai pojan vuonna 1997 ja asuu nykyisin Haminassa. Ammatiltaan hän on kuntohoitaja ja hieroja. Hän toimii kokoomuksen edustajana Haminan kaupunginvaltuustossa. Hänen aviomiehensä Heikki Vuoksiala on ollut kansallisen kärkipään ampumahiihtäjä.

Lähteet
-------

* Biathlon-Online (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)

### Viitteet

1. ↑  Day-Info-Länderdatei – Was geschah eigentlich in Finnland[vanhentunut linkki] Viitattu 31.12.2007 (saksaksi)
2. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 362. Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
3. 1 2  Aluevaalit: Tuija Vuoksiala, kuntohoitaja, hieroja Haminan Kokoomus.  Arkistoitu 21.11.2022. Viitattu 21.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuija Vuoksiala Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
**Al-Yamamah** (arab. اليمامة‎, suom. *kyyhky*) on syyskuusta 1985 alkanut sarja Britannian ja Saudi-Arabian välisiä asekauppoja. Kyseessä oli aluksi clearing-kaupan kaltainen aseiden ja öljyn vaihtokauppa. Pääedunsaaja oli brittiläinen, maailman kolmanneksi suurin puolustusteollisuusyhtiö BAE Systems.

Al-Yamamah-kaupat salaisine siirtotileineen tulivat englantilaisille tarpeellisiksi, kun Yhdysvallat teki useita asekauppoja Saudi-Arabiaan 1970-luvulla.

BAEn väitetään lahjoneen Saudeja 1980-luvulla kauppojen varmistamiseksi ja mm. maksaneen salaa saudiprinssi Bandar bin Sultanille yli miljardi Englannin puntaa. Britannian oikeuskansleri lordi Peter Goldsmith kuitenkin keskeytti talousrikostutkinnan joulukuussa 2006 sen jälkeen kun Saudi-Arabia oli uhannut tutkimuksen vaarantavan tekeillä olleet hävittäjäkaupat ja uhkasi tehdä uuden sopimuksen Ranskan kanssa. Pääministeri Tony Blair perusteli tutkinnan keskeyttämistä Britannian kansallisella turvallisuudella, koska tutkinnan pelättiin heikentävän suhteita Saudi-Arabian hallintoon terrorisminvastaisessa taistelussa.

Al-Yamamah I
------------

Saudi-Arabian ilmavoimien Tornado-hävittäjä
Vuonna 1989 alkaneet toimitukset 

* 48 Panavia Tornado
	+ 28 GR1
	+ 6 GR1A
	+ 14 koulukonetta
* 24 Panavia Tornado
* JP233 kiitotiepommeja
* Sea Eagle-meritorjuntaohjus
* ALARM tutkiin hakeutuva ohjus

Al-Yamamah II
-------------

Toimitukset 1990–1998

* 48 Panavia Tornado

Al-Yamamah III
--------------

Kauppa alkoi joulukuussa 2005 koskien 72 Eurofighter Typhoon -hävittäjäkonetta, jotka korvaavat parikymmentä vuotta vanhat Tornadot. The Timesin (27.6.2007) mukaan tässä liikkui 1000 miljoonan punnan lahjus, kun koneet aseineen maksavat 15 miljardia dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑  Hope, Christopher. "Halt inquiry or we cancel Eurofighters", *The Daily Telegraph*, 1 .12.2006. Luettu 1 .12.2006.
2. ↑  Briteille iso hävittäjäkauppa Saudi-Arabiaan YLE. Viitattu 17.09.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* OECD to press Blair over BAE inquiry December 2006
* The Al-Yamamah Connection : bombs, bribery and BAE Systems
* Corp Watch – BAE System's Dirty Dealings (Arkistoitu – Internet Archive) – November 2003
* Out of Arms Way – The Guardian August 2003
* Corruption is a Crime (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tuija Talvikki Vihavainen** (s. 3. marraskuuta 1941 Savonlinna) on suomalainen tekniikan lisensiaatti, joka on toiminut muun muassa VTT:n puulaboratorion ja VTT Rakennustekniikan tutkimusprofessorina. 

Vihavainen tuli ylioppilaaksi Pieksämäen yhteislyseosta (1959). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1972, ja lisensiaatiksi 1978.

Hän työskenteli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen puunsuojauslaboratorion assistenttina (1967–1972), tutkijana 1972–1975), virkaatekevänä laboratorionjohtajana, virkaatekevänä puutavaralaboratorion/puulaboratorion tutkimusprofessorina (1976–1979) ja tutkimusprofessorina (1979). Laboratorion johtaja ja professori hän oli (1980–1994) ja VTT:n Rakennustekniikan tutkimusprofessori vuodesta 1994.

Vihavainen on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen professorit 1640–2007*, Professoriliitto, 2008 (ISBN 978-952-99281-1-8 ja 978-952-99281-2-5, viitattu 30 huhtikuuta 2019), s. 807View and modify data on Wikidata
2. ↑  Arkistoitu kopioJäsenmatrikkeli Teknillisten tieteiden akatemia, ttatv.fi.  Arkistoitu 29.6.2019. Viitattu 30.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |

 |
Marina *YachthafenResidenz Hohe Düne*, Rostock.
**Venesatama** on veneiden kiinnittäytymiseen tarkoitettu paikka vesistön rannalla.

Kotisatamat
-----------

Rauman huvivenesatama on yksi Rauman alueen kotisatamista.
Kotisatama on veneiden pääasiallinen säilytyspaikka veneilykauden aikana. Veneen omistaja on ostanut tai vuokrannut sieltä pysyvän paikan veneelleen. Sataman omistaja voi olla kunta, yhdistys tai yritys.

Ystad marina 2021.

Käyntisatamat
-------------

Käyntisatamia ovat satamat, joissa voi käydä veneretken tai matkapurjehduksen aikana kaupassa, venehuollossa, asioimassa, lepäämässä tai yöpymässä. Käyntisatamat jakautuvat vierassatamiin, palvelusatamiin, yleisiin laitureihin sekä luonnonsatamiin.

### Vierassatamat

Varjakan vierasvenesatama Oulunsalossa.
Vierassatamat (myös vierasvenesatama) ovat hyvätasoisia käyntisatamia, joissa on vähintään kymmenen vierasvenepaikkaa.

### Palvelusatamat

Palvelusatamat ovat pääasiassa vesi-, elintarvike- ja/tai polttoainetäydennyksiin tarkoitettuja satamia, joissa voi olla myös yöpymiseen sopivia vierasvenepaikkoja.

### Yleinen laiturit

Yleiset laiturit ovat kyläsatamia tai muita piensatamaia, jotka palvelevat pääasiassa kalastusta tai matkustaja ja yhteysliikennettä. Niitä voidaan käyttää käyntisatamina asioimiseen sataman luonteen mukaisesti. Yleisellä laiturilla voi olla vierasvenepaikkoja. .

### Luonnonsatamat

Luonnonsatamat ovat kunnan, yhdistyksen tai muun yhteisön virkistystarkoituksiin varattuja tai yleiseen käyttöön otettuja satamia luonnonvaraisella alueella. Luonnonsatama soveltuu yöpymiseen tai vain päiväsaikaiseen virkistäytymiseen.

Turvasatamat
------------

Turvasatamat ovat paikkoja, joista voi hakea suojaa, ensiapua tai korjausapua. Turvasatamat jakautuvat suojasatamiin ja hätäsatamiin. Turvasatamien luokka on 2.3*selvennä*

### Suojasatamat

Suojasatamat ovat satamia, joita on mahdollista käyttää tilanteen muututtua sellaiseksi, ettei veneilyn jatkaminen sillä hetkellä ole järkevää. Syitä voivat olla koventunut merenkäynti, väsymys, pahoinvointi jne. Suojasatamana voidaan käyttää luotsiasemaa, merivartioasemaa, kylää, merkittyä suojasatamaa..

### Hätäsatama

Hätäsatama on satama, jota saa käyttää vain hätätilanteessa. Hätäsatama voi olla vaikka rannikkolinnake.

Lähteet
-------

* Satamakirja Uudestakaupungista Virojoelle sekä Ahvenanmaa värikuvina, sivu 3,Ari Eskonlahti, Erkki Virkelä ja Jorma Leppiniemi, Helsinki, 1989, ISBN 951-95266-0-9

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Venesatamien luokitus  1997. Merenkulkulaitos, kartta- ja väyläosasto. Viitattu 2.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venesatama**.
* venesatama.com: wikipohjainen satamaluettelo
* vertti.io: satamaluettelo ja satamien välimatkatiedot
| Systeemi | Sarja | Alisarja |  | Supervaihe | Vaihe | Ajoitus (miljoonaa vuotta sitten) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ***Kvartääri*** | Holoseeni |  | 0–0,0115 |
| Pleistoseeni |
| Myöhäis-pleistoseeni | Taranto |  | Veiksel-jääkausi | 0,0115–0,116 |
| Eem-interglasiaali | 0,116–0,128 |
| Keski-pleistoseeni |  Joonia |  | Saale-jääkausi | 0,128–0,238 |
| Oostermeer | 0,238–0,243 |
| (nimetön) | 0,243–0,324 |
| Belvédère | 0,324–0,338 |
| (nimetön) | 0,338–0,386 |
| Holstein-interglasiaali | 0,386–0,418 |
| Elster-jääkausi | 0,418–0,465 |
| Cromer-kompleksi | eri vaiheita | 0,465–0,85 |
| Varhais-pleistoseeni | Calabria | Bavel-kausi | eri vaiheuta | 0,85–1,03 |
| Menap | eri vaiheita |  |
| Waal | eri vaiheita |  |
| Eburon-jääkausi | eri vaiheita |  |
| Gela-vaihe | Tegelen | eri vaiheita | 1,80–2,40 |
| pre-Tegelen | eri vaiheuta | 2,40–2,588 |
| Neogeeni | Plioseeni | 2,588–5,332 |
| Sinertävä, kylmä kausi, punertava, lämmin kausi. |

**Holstein-interglasiaali** (Englannin **Hoxnian**, Amerikan **Yarmouth**) oli lämmin jakso Elster- ja Saale-jääkausien välissä noin 400 000–300 000 vuotta sitten. Kausi oli osa "suurta interglasiaalia", johon liittyi keskikokoisia jäätiköitymisiä ja lämpimiä kausia. Monet ovat sitä mieltä, että varsinainen Holstein olisi ollut sama kuin Englannin Purfleet-interstadiaali MIS9 300 000–288 000 vuotta sitten, mutta jotkut väittävät Holsteinin olleen MIS 11 Hoxnian 430 000–380 000 vuotta sitten. Holstein-lämpökautta vastasi Italian Tyrrhenian I-rantaviiva. Keskieurooppalaista Holstein-interglasiaalia on katsottu vastaavan myös nimitykset Mindel-Riss Alpeilla, Likhvino Venäjällä, Tobol Länsi-Siperiassa sekä Yarmouth Pohjois-Amerikassa. 

Holstein-interglasiaalista tehdyissä tutkimuksissa nähdään interglasiaalijaksolle tyypillinen arolajiston levittäytyminen ennen koivun ja muiden puiden saapumista. Suomessa kasvoi Holstein-interglasiaalin aikana monia nykyisin täällä tuntemattomia kasvilajeja, muun muassa serbiankuusta (*Picea omorika*).

Holstein-kauden ihminen oli neandertalinihmisen edeltäjä tai varhaisnykyihminen, joka tuotti Clacton- tai Acheul-tyypin esineitä. Holstein-kauden ihmistä sanotaan Swanscomben ihmiseksi ja Steinheimin ihmiseksi. Molemmissa oli sekä Neandertalin että nykyihmisen piirteitä.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Holstein-interglasiaali**.
* Pleistoseeni
* Elster-jääkausi
* Saale-jääkausi
* MIS 11

Lähteet
-------

1. ↑  Holstein Archaeology Wordsmith..  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 22.1.2013.
2. ↑  Benedetto Sala: "Klimaat in leven tijdens het Quartair", *Geïllustreerde wereldgeschiedenis van de Archeologie*, s. 18. (italiankielinen alkuteos Archeologia, 1978 Milano). Helmond: Uitgiverij Helmond B.V. 1981. ISBN 90.252.6941.9. (hollanniksi)
**Villa Salin** on huvila Lauttasaaressa. Huvilan rakennuttivat leskirouvat Ida Salin ja Josefina Nyman-Sjöberg tontille, jonka he olivat ostaneet vuonna 1900 saaren omistaneelta Ivan Wavulinilta. Ida Salinin isä rakensi huvilan vuonna 1901 kesäkäyttöön ja se sai nimekseen Solvik Torp tai Solvikstorp. Kuusi vuotta myöhemmin huvila siirtyi kokonaan Salinille, joka laajensi ja kohensi taloa.

Rakennus ja puutarha
--------------------

Rakennus on kokenut useita muodonmuutoksia. Sen koristeelliset osat ovat muuttuneet ja alkuperäinen lautaverhous on muuttunut kivirappaukseksi. Rakennus oli tehty talviasuttavaksi jo 1930-luvulla. 

Solvikstorpin muotopuutarha on Paul Olssonin suunnittelema. Ida Salin, joka oli saanut ensimmäisten naisten joukossa puutarhurikoulutuksen, osallistui omena-, kukka- ja vihannestarhan suunnitteluun ja hoitoon.

Omistajat
---------

Ida Salinin kuollessa vuonna 1952 huvila siirtyi Naiasialiitto Unionin omistukseen Salinin testamentattua sille koko omaisuutensa. Yhdistyksen omistuksessa puutarhaa yksinkertaistettiin ja huvila peruskorjattiin vuonna 1999. Yhdistys käyttää rakennusta ja sen puutarhaa koulutustilaisuuksien järjestämiseen ja vuokraa niitä erilaisiin tilaisuuksiin, tapahtumiin ja juhliin. Huvila nimettiin myöhemmin rakennuttajansa mukaan Villa Saliniksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  24. Villa Salin *Lauttasaari.fi*. Viitattu 30.11.2020.
Soikan silta

**Veneskoski** on Kankaanpään kaupungissa, valtatien 23 (Taidetie) varrella sijaitseva kylä. Veneskoski on tunnettu maan suurimpiin lukeutuvasta kesäteatteristaan. 

Veneskosken kylänraittia hallitsee sen halki virtaava Karvianjoki, joka ylitetään vuonna 1918 rakennettua kolmiholvista kivisiltaa, Soikan siltaa pitkin.

Karvianjoki on ollut aikanaan tärkeä kulkuväylä ja kalastuspaikka. Sen lähettyviltä löytyy merkkejä kivi-, pronssi- ja rautakaudelta. Historian tuntemat ensimmäiset pysyvät asukkaat, Erkki Hannunpoika Soikan perhe Kauhajoelta, ovat tulleet Veneskoskelle vuonna 1685. Kylän ensimmäisestä asukkaasta juontaa Veneskosken nykyäänkin käytetty lempinimi, Soikka.

Asutus keskittyi aluksi joen rantamille, mistä se myöhemmässä vaiheessa levisi laajemmalle alueelle. Joen varrella on ollut aina 1950-luvulle saakka useita myllyjä sekä saha- ja sähkölaitos.

Haapamäki–Pori-rautatien ja Veneskosken rautatieaseman rakentaminen 1930-luvulla vilkastutti kylän elämää rakentajien saapuessa kylään perheineen. Raideliikenne Niinisalon ja Porin välillä loppui 1980-luvulla. Rautatie on nykyään resiina- ja moottorikelkkakäytössä.

Veneskoskelaiseen elämänmenoon kuuluu keskeisesti pelimannimusiikin harrastus. Kylässä syntynyt ja asunut kirjailija Jaakko Kaappa on kuvannut monessa teoksessaan Veneskosken kylän vaiheita.

Vuonna 2020 Veneskoski valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuoden kylä -kilpailu 2020 Satakylät.  Arkistoitu 28.11.2020. Viitattu 28.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Veneskosken kylän kotisivut

### Kirjallisuutta

* Nurminen, Jouko (toim.): *Soikan sillan vaiheilta : Veneskosken kyläkirja.* Kankaanpää : Veneskosken kyläyhdistys, 2005. ISBN 952-91-9254-1.
**Villa Jeanneret-Perret** (tunnettu myös nimellä **Maison Blanche**) on La Chaux-de-Fondsin kaupungissa sijaitseva vuonna 1912 valmistunut Le Corbusier’n suunnittelema asuinrakennus. Se oli hänen ensimmäinen itsenäinen projektinsa.

Rakennus
--------

Villa Jeanneret-Perret on Le Corbusier’n ensimmäinen rakennus, jossa hän hylkäsi sveitsiläisen chalet-tyylin ja siirtyi hillittyyn klassiseen arkkitehtuuriin, johon hän otti vaikutteita sekä antiikista että nykyajasta. Tieltä rakennukseen pääsee käytävää pitkin, jonka alkuosaa peittää pergola. Käytävä kääntyy oikeaan, ja sitä reunustaa puut, kunnes se päättyy katseilta kätkettyyn ulko-oveen.

Rakennuksen ulkoasu on saanut vaikutteita muun muassa välimerellisestä perinteestä, josta tuli sen ulkopinnan väritys. Paikalliset ovat sen takia antaneet rakennukselle lisänimen "Maison Blanche" ("valkoinen talo"). Pianosalongin neljä pylvästä puolestaan viittaavat klassiseen arkkitehtuuriin aina Pompejista Andrea Palladioon. Ullakon ikkunoihin, nelilapekatto ja akselittain muodostettu pohjapiirros ovat todennäköisesti saaneet vaikutteita Peter Behrensiltä, Josef Hoffmanilta ja Frank Lloyd Wrightin Winslow Housesta.

Historia
--------

Le Corbusier palasi Itä-Eurooppaan suuntaantuneelta matkalta 1911 ja perusti oman suunnitteluyrityksen. Hän suunnitteli vuosien 1912 ja 1917 välisenä aikana kolme rakennusta, ja vanhemmilleensa rakennettu Villa Jeanneret-Perret oli niistä ensimmäinen. Rakennuksen kustannukset olivat kuitenkin keskituloisille vanhemmille liian suuret, ja he joutuivat myymään sen seitsemän vuoden päästä kellonvalmistusteollisuuden ajauduttua lamaan.

Villa Jeanneret-Perret oli 1900-luvun aikana useilla eri omistajilla. Rakennuksen perusarkkitehtuuri on säilynyt, mutta esimerkiksi alkuperäinen Eternit-katto on korvattu uudella kattomateriaalilla. Lisäksi puutarhaa ja puutarhataloa on muokattu huomattavasti. Neuchâtelin kantoni luokitteli 1979 Villa Jeanneret-Perret’n historialliseksi rakennukseksi, ja Sveitsin valtio tunnusti vuonna 1994 sen kansallisen arvon. Association Maison Blanche -järjestö perustettiin vuonna 2000, ja se osti rakennuksen ja pyrki keräämään rahaa sen korjaamiseen. Rakennus restauroitiin vuosina 2004 ja 2005.

Lähteet
-------

* Cohen, Jean-Louis: *Le Corbusier 1887-1965*. Köln: Taschen, 2006. ISBN 978-3-8228-3535-7.
* Gans, Deborah: *The Le Corbusier Guide*. New York: Princeton Architectural Press, 2006. ISBN 1-56898-539-8.

### Viitteet

1. ↑  Gans, s. 147.
2. 1 2 3  Gans, s. 147–148.
3. ↑  Cohen, s. 19.
4. ↑  Chronology Association Maison Blanche. Viitattu 20.6.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Villa Jeanneret-Perret** Wikimedia Commonsissa

* Association Maison Blanche (ranskaksi) (saksaksi) (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee itaalista kansaa, kelttiläistä kansaa käsittelee artikkeli Venetit.*
Rautakautisen Italian kielet.
**Veneetit** olivat Adrianmeren pohjukassa asunut kansa, joka puhui itaalista, latinalle sukua ollutta veneetin kieltä. Esihistoriallisena aikana veneettien keskuspaikka oli Ateste, ja he kykenivät puolustautumaan sekä etruskeja että gallialaisia vastaan. Veneetit kasvattivat hevosia ja kävivät Baltian maiden kanssa meripihkakauppaa. Historiallisena aikana veneettien tärkein kaupunki oli Patavium (Padova) ja myöhemmin Aquilea. Veneetit olivat roomalaisten liittolaisia taistelussa kelttejä ja Hannibalia vastaan ja roomalaistuivat ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Veneettien tärkein jumaluus oli parannuksen jumalatar Reitia, joka samaistettiin sittemmin Junoon. Muista itaalisista kansoista poiketen veneetit eivät käyttäneet sukunimiä, vaan isän ja aviomiehen nimestä johdettuja patronyymisiä adjektiiveja, jotka liitettiin individuaalinimeen.

Lähteet
-------

* Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4.

1. ↑  Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 620
Luuydintä otetaan terveestä potilaasta isokokoisella ruiskulla
**Luuytimensiirto** on lääketieteellinen toimenpide, jossa vaihdetaan ihmisen luuydin, joka tuottaa uusia verisoluja. Siirto tehdään radikaalina hoitotoimenpiteenä ihmiselle, jolla on vakava veri- tai luuydinsairaus tai hematologinen syöpä.

Useimmat luuytimensiirrot tehdään leukemiapotilaille. Potilaan oma luuydin tuottaa silloin syöpäsoluja. Se tuhotaan voimakkaalla sytostaatti- tai sädehoitoannoksella, ja tilalle annetaan luovuttajan luuydintä. Luovuttaja voi olla lähiomainen tai vapaaehtoinen, jonka kudostyyppi sopii potilaalle. Luovuttajalta luuydintä kerätään yleensä lantioluusta, ja terveen luovuttajan luuydin kasvaa pian ennalleen.

Suomen Punaisen Ristin Veripalvelu ylläpitää Suomessa luuytimen luovuttajista kantasolurekisteriä, joka toimii yhteistyössä maailman 43 muun rekisterin kanssa ja palvelee kaikkia suomalaisia ja ulkomaisia sairaaloita.

Katso myös
----------

* Elinsiirto
* Verensiirto
* Leukemia

Lähteet
-------

1. ↑  Luuydin (Arkistoitu – Internet Archive) Fimsic
2. ↑  Luuytimen luovutus (Arkistoitu – Internet Archive) Punainen risti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Luuytimensiirto** Wikimedia Commonsissa
**Villa Kuhlefelt** on 1800-luvulla valmistunut huvila Helsingin Vuosaaressa, Kallahdenniemen Kuningatar-nimisessä eteläkärjessä. Nykyisin rakennuksen omistaa Helsingin kaupunki, joka on yrittänyt vuokrata ja myydä huvilaa vuodesta 2012. Villa Kuhlefelt on suojeltu historiallisesti arvokkaana rakennuksena.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Villa Kuhlefeltin vanhimmat osat ovat 1800-luvulta, jolloin rakennus toimi kalastajamökkinä. Rakennus on saanut nimensä sen entisen omistajan arkkitehti Sven Kuhlefeltin mukaan, jonka kesäasuntona huvila toimi 1920-luvulla. Hänen aikanaan päärakennusta myös laajennettiin ja se sai nykyisen asunsa. Rakennus on ollut pitkään tyhjillään ja kärsinyt myös ilkivallasta. Helsingin kaupungin kaava määrää rakennuksen yleiseen tai yhteisön virkistyskäyttöön. Vuosina 2008-2009 Villa Kuhlefeltia kunnostettiin ja muun muassa vesi- ja viemärijohdot rakennettiin.

Päärakennuksen lisäksi huvilakokonaisuuteen kuuluu rantasauna, leikkimökki ja varastorakennus. Huvilan entinen vuokralainen oli pyytänyt Helsingin kaupungilta lupaa laiturin vesibusseja varten, mutta lupaa ei saatu. Vuonna 2021 alueen asukkaat tekivät Helsingin kaupungille ehdotuksen rakennuksen kunnostamisesta ja uusiokäytöstä Helsingin kaupungin osallistuvaan budjetointiin eli Oma Stadiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eija Hyvärinen kyllästyi autioituneiden huviloiden rapistumiseen Vuosaaressa – nyt hän koettaa pelastaa ne: "Eikö näille ole muka käyttöä?" *Yle Uutiset*.  5.10.2021. Viitattu 5.12.2021.
2. ↑  Helsinki laittaa rakennushistoriallisesti arvokkaita taloja myyntiin *Rakennuslehti*.  3.7.2012. Viitattu 5.12.2021.
3. ↑  My Vuosaari | Ehdotus eteni - saadaanko Villa Kuhlefelt kaupunkilaisten käyttöön? *myvuosaari.fi*. Viitattu 5.12.2021.
4. ↑  Noona Bäckgren HS: Koti keskellä luonnonsuojelualuetta – eläinrakas Aulikki, 70, muutti häikäisevästä 300 neliön arvoasunnosta Katajanokalta keskelle metsää *Helsingin Sanomat*.  4.5.2018. Viitattu 5.12.2021.
5. ↑  Itä-Helsingin huvilat ja kartanot ovat oivia lähimatkailukohteita *Itahelsinki.fi*.  1.4.2021. Viitattu 5.12.2021.
António Calvário vuonna 1965
**António Calvário** (s. 17. lokakuuta 1938) on portugalilainen laulaja, joka oli suosituimmillaan 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla. Vuonna 1957 hän osallistui Emissora Nacional -laulukilpailuun. Vuonna 1961 hänet tunnustettiin Rei da Radioksi ja seuraavana vuonna Portugalin parhaaksi mieslaulajaksi. Hän esitti Portugalin debyyttieuroviisun *Oração* vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa jääden jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä. Myöhemmin hän osallistui Portugalin euroviisukarsintana toimineeseen Festival RTP da Canção -laulukilpailuun vielä vuosina 1965, 1966 ja 1968.

Lähteet
-------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Antheus** (m.kreik. Ἀνθεύς, joskus *Anthos*, Ἄνθος, "Kukka") oli Agathonin kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, eikä siitä tiedetä paljoakaan.

Agathon voitti tragedialla palkinnon näytelmäkilpailuissa, mutta juhlaa tai vuotta ei tunneta. Aristoteles mainitsee näytelmän *Runousopissaan*. Hänen mukaansa tragedia oli poikkeuksellinen siinä, että sen henkilöhahmot ja juoni olivat kokonaan Agathonin itse keksimiä, siinä missä kreikkalaiset tragediat perustuivat yleensä joko kreikkalaisen mytologian jo ennalta tunnettuihin aiheisiin, tai joissakin harvemmissa tapauksissa (kuten Aiskhyloksen *Persialaiset*) historian tapahtumiin. Aristoteles sanoo, ettei tämä vähentänyt yhtään näytelmän viehätystä, ja käytti tätä esimerkkinä siitä, ettei näytelmissä ollut pakko pitäytyä perinteisissä myyteissä.

Aristoteleen sanoma ei kuitenkaan välttämättä tarkoita sitä, ettei Agathonin tragedia olisi sijoittunut myyttiseen, herooiseen maailmaan. Erään teorian mukaan näytelmän hahmot olisivat olleet keksittyjä mutta yhtä lailla mytologisia hahmoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Thorburn, John E.: *The Facts on File Companion to Classical Drama*, s. 23. Companion to Literature. Facts on File library of world literature. Infobase Publishing, 2005. ISBN 9780816074983. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Austin, Norman: *Sophocles' Philoctetes and the Great Soul Robbery*, s. 25. Wisconsin Studies in Classics. University of Wisconsin Press, 2011. ISBN 9780299282738. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Smith, William: "Agathon", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.  (englanniksi)
4. ↑  Aristoteles: *Runousoppi* 9, 1451b18–25.
5. ↑  Sourvinou-Inwood, Christiane: *Tragedy and Athenian Religion*, s. 18. Greek studies: interdisciplinary approaches. Lexington Books, 2003. ISBN 9780739104002. Teoksen verkkoversio.
**Villa Havulinna** (ruots. *Gärdobacka*) oli Helsingissä Oulunkylän Veräjämäessä nykyisen Ylänkötie 8:n paikalla sijainnut kaksikerroksinen puutalo, jossa toimi 1900-luvun alussa **Winsténin pensionaattina** tunnettu lepokoti. Pensionaatissa asuivat vuonna 1907 lyhyen aikaa ohranaa piileskelleet venäläiset vallankumoukselliset ja tulevat neuvostojohtajat V. I. Lenin ja Lev Trotski.

Pensionaattia pitivät sisarukset Gerda ja Siska Winstén. He eivät olleet vallankumouksellisia mutta vastustivat tsaarinvaltaa. Helsingin yliopistossa venäjän kielen lehtorina toiminut Vladimir Smirnov järjesti aktivistituttaviensa kautta Trotskille ja myöhemmin Leninille majoituksen Oulunkylään. Trotski asui pensionaatissa puolisonsa Natalia Sedovan kanssa useita viikkoja keväällä 1907. Trotski kirjoitti siellä asuessaan kaunokirjallisen teoksensa *Sinne ja takaisin*, jossa hän kuvasi pakoaan Siperiasta.

Lenin puolestaan asui huvilassa kolmisen viikkoa marras–joulukuun 1907 aikana. Hän esiintyi saksalaisena "professori Müllerinä" ja ilmoitti tutkivansa Lounais-Suomen kalkkikivimuodostelmia. Myös Leninin puoliso Nadežda Krupskaja vietti aikaa Havulinnassa. Rakennus sijaitsi mäen päällä ja sieltä oli helppo tarvittaessa paeta läheiseen metsään tai Oulunkylän rautatieasemalle.

Sotavuosina Villa Havulinnaan asettui Helsingin pommituksia paenneita ihmisiä. Talvisodan aikana rakennuksessa tehtyjen muutos- ja korjaustöiden aikana löytyi salainen piilohuone, joka oli ollut Leninin käytössä. Kertoman mukaan huoneessa oli vielä Leninille kuuluneita tavaroita, kuten sänky, tuoli ja pöytä. Tuolilla oli turkki ja pöydällä kirjoituskone, venäläisiä ja saksalaisia sanomalehtiä sekä gramofoni ja äänilevyjä, jotka sisälsivät venäläistä musiikkia ja ooppera-aarioita. Tavarat heitettiin roskiin löydön jälkeen.

Villa Havulinna purettiin vuonna 1976. Sen paikalle rakennettiin rivitaloyhtiö, johon kuuluu kolme rivitaloa.

Katso myös
----------

* Villa Vasa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lenin piileskeli Oulunkylässä saksalaisen professori Müllerin nimellä *Tässä paikassa kauan sitten*. Helsingin Sanomat. Viitattu 25.4.2020.
2. 1 2 3  Veräjämäen kotikaupunkipolku Oulunkylässä: Winsténin pensionaatti Kaupunginosat.net (Internet Archive).
3. 1 2  Pauli Jokinen: Finding Oulunkylä: Piiloja ja pakopaikkoja Oulunkylainen. Viitattu 14.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Christer Pursiainen: *Trotski*, s. 90–92. Gummerus 2011.
5. ↑  Leninin osoitteita Helsingissä Helsingin Sanomat 31.10.2015. Viitattu 25.4.2020.
6. ↑  Veräjämäen kotikaupunkipolku Oulunkylässä: Piilotettu huone Kaupunginosat.net (Internet Archive). Viitattu 25.4.2020.
**Villa Marjaranta** on rakennustaiteellisesti arvokas huvila Kaitaalla eteläisessä Espoossa. Yhdessä Villa Rulluddin kanssa se muodostaa historiallisesti merkittävän huvilakokonaisuuden.

Oswald Kihlman (myöh. Kairamo) rakennutti Marjarannan sukunsa vanhan huvilan läheisyyteen. Arkkitehtonisesti Marjaranta edustaa kansallisromantiikkaa. Sen suunnittelijana pidettiin Eliel Saarista, joskaan asiasta ei ollut täyttä varmuutta. Sittemmin erään hämäläisen kartanon ulkorakennuksesta löydettiin Marjarannan piirustukset, jotka oli allekirjoittanut arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen. Kairamo myi huvilan insinööri Jalmar Castrénille 1906 tai 1908.

Marjaranta rakennettiin kesäkäyttöön, joten sen seinät toteutettiin kevytrakenteisina ja ne vuorattiin ulkoa kipsikarvalevyllä, jonka päälle tehtiin rappaus. Päätyihin taiteiltiin kipsikoristeita. Huvila peruskorjattiin 1982, jolloin se muutettiin talviasuttavaksi.

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. ↑  Marjaranta Espoon opaskartalla
2. 1 2 3 4  Härö, s. 203
3. 1 2  Kaitaa-Iivisniemen osayleiskaava-alue *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen julkaisuja 1/2014*. Viitattu 3.11.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Villa Marjaranta (Q101439352)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | rakentaminen, huvila |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Espoo |
|  |
| koordinaatit | 60°08′37″N 24°42′36″E﻿ / ﻿60.1435°N 24.71°E﻿ / 60.1435; 24.71 |
|  |
|  |

 |
| "Pressure"Paramore |
| --- |
| Singlen "Pressure" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *All We Know Is Falling* |
|  Julkaistu | 26. heinäkuuta 2005 (US)  17. huhtikuuta 2006 (UK) |
|  Tyylilaji | alternative rock, emo |
|  Kesto | 03.05 |
|  Levy-yhtiö | Fueled by Ramen |
| Paramoren muut singlet |
|  | "Pressure"2005 | "Emergency"2005 |

**Pressure** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Paramoren debyyttialbumin *All We Know Is Falling* debyyttisingle vuodelta 2005.

Musiikkivideo
-------------

Musiikkivideo kertoo paineesta, joka teini-ikäisellä yleensä on. Videossa esiintyy poika ja tyttö (jotka myös seurustelevat keskenään) samaan aikaan kun videossa näytetään bändin soittoa hylätyssä varastohuoneessa. Videossa esiintyy myös vähäväliä painemittari. Sekä tyttö että poika vihaavat työtään. Poika työskentelee ravintolassa, jossa hän saa jatkuvaa huutoa niskoilleen ja huonoa käytöstä. Tyttö taas työskentelee mallina, ja häntä kielletään tekemästä asioita joista hän itse pitää (esimerkiksi valita omat vähemmän paljastavat vaatteensa, syödä suklaata). Pian poika eroaa työstään ja menee tapaamaan tyttöystäväänsä, joka on valmistautumassa valokuvauksiin. Poika painaa palohälytintä, jolloin pienistä putkista alkaa valua vettä. Painemittari nousee punaisen alueen rajalle. Sade kastaa bändin ja tytön ympärillä työskentelevät meikkaajat ja muut työntekijät. Työntekijät juoksevat pois rakennuksest paitsi tyttö, joka näyttää nauttivan sateesta. Video loppuu kun tyttö ja poika lähtevät yhdessä pois rakennuksesta ja painemittari laskeutuu nollaan.

Listasijoitukset
----------------

Single ei menestynyt Yhdysvaltojen *Billboard Hot 100* listalla, mutta menestyi *Billboard Hot Digital Songs* vuonna 2007. Single julkaistiin myös Filippiineillä, missä se sijoittui sijalle 107. Single oli mukana myös The Sims 2 - pelissä

| Lista (2007) | Sijoitus |
| --- | --- |
| U.S *Billboard* Hot Digital Songs | 2 |
|

Paramore

| 
* Hayley Williams
* Taylor York
* Zac Farro

 |
| --- |
| 
* Jeremy Davis
* Josh Farro
* Jason Bynum
* John Hembree
* William Lamb

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit: | 
* *All We Know Is Falling*
* *Riot!*
* *Brand New Eyes*
* *Paramore*
* *After Laughter*
* *This Is Why*

 |
| Livealbumit: | 
* *Live in the UK 2008*
* *The Final Riot!*

 |
| EP:t: | 
* *The Summer Tic EP*
* *2010 Summer Tour EP*
* *The Only Exception EP*
* *Singles Club*
* *The Holiday Sessions*

 |
| Singlet: | 
* "Pressure"
* "Emergency"
* "All We Know"
* "Misery Business"
* "Hallelujah"
* "Crushcrushcrush"
* "That’s What You Get"
* "Decode"
* "Ignorance"
* "Brick by Boring Brick"
* "The Only Exception"
* "Careful"
* "Playing God"
* "Monster"
* "Now"
* "Still Into You"
* "Daydreaming"
* "Ain’t It Fun"
* "Hard Times"
* "Told You So"
* "Fake Happy"
* "Rose-Colored Boy"
* "Caught in the Middle"
* "This Is Why"
* "The News"
* "C’est Comme Ça"

 |
| Muuta: | Paramoren diskografia |
Anthon van Rappard
**Anthon Gerhard Alexander van Rappard** (14. toukokuuta 1858 Zeist, Alankomaat – 1. maaliskuuta 1892 Santpoort) oli hollantilainen taidemaalari ja piirtäjä. Hän maalasi öljyväreillä ja vesiväreillä.

Van Rappard oli Lawrence Alma-Tademan ja Jean-Léon Gérômen oppilas. Hän maalasi uransa aikana 1873–1892 Hollannissa, Belgiassa ja Pariisissa, viimeiset kolme vuottaan Santpoortissa. Hän oli Vincent van Goghin ystävä vuosina 1881–1885.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anthon van Rappard, Alankomaiden taidehistoriallinen instituutti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anthon van Rappard** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Pekka Halosen suunnittelema kansi (1898)
*Tämä artikkeli käsittelee näytelmää. Tuonelan joutsen on myös Sibeliuksen Lemminkäinen -sarjan osa. Tuonen joutsen käsittelee Kalevalan tarinaa.*
**Tuonelan joutsen** on Eino Leinon runomuotoinen näytelmä vuodelta 1898. Yhdessä näytelmän *Sota valosta* (1900) kanssa sen on katsottu aloittaneen suomalaisen kirjallisen symbolismin. Tuon ajan karelianistis-uusromanttisen valtavirran mukana Leino oli alkanut syventyä kalevalaiseen aihepiiriin. 
Samoihin aikoihin Leinon kanssa Tuonen joutsen -aihetta työstivät myös Jean Sibelius ja Akseli Gallen-Kallela.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyytikäinen Pirjo: *Symbolismi, Kalevala ja Eino Leino, s. VII-XVI. Teoksessa: Leino, Eino: Tuonelan joutsen – Sota valosta – Väinämöisen kosinta – Karjalan kuningas*, s. VIII–XIII (esipuhe). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1999. ISBN 9789517461269.
2. ↑  Kari Sallamaa: Kalevala Eino Leinon runoudessa *Kalevalaseura*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 4.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Cajeme** eli oikealta nimeltään **José María Leyva** (s. 1837 – 21. huhtikuuta 1887) oli Meksikon Sonoran osavaltion yaqui-intiaanien päällikkö. Cajeme johti yaquiden aseellista vastarintaa Meksikon keskushallintoa vastaan, kunnes hän jäi lopulta vangiksi ja hänet teloitettiin.

Elämäkerta
----------

Cajemen patsas Obregonin kaupungissa Sonoran osavaltiossa.
José María Leyva eli Cajeme syntyi yaqui-intiaanien heimoon Valle del Yaquin alueella Meksikon Sonoran osavaltion eteläosassa vuonna 1837. Hän lähti kotiseudultaan jo nuorena ja liittyi liberaalin Sonoran kuvernööri ja *caudillo* Ignacio Pesqueiran joukkoihin. Pesqueiran palveluksessa Cajeme osallistui esimerkiksi sotaretkiin omaa heimoansa vastaan 1860-luvulla.

Palkintona palveluksistaan Cajeme sai viran kotiseutunsa piirikunnan johtajana vuonna 1874. Pesqueira oletti voivansa hallita yaquita nimityksen kautta, mutta sen sijaan Cajeme alkoi valmistella heimoaan keskushallintoa vastaan. Mukaan hän sai myös naapuriheimon mayot. Cajeme toteutti monia heimon hallintoon liittyneitä uudistuksia tarkoituksenaan parantaa heimon sotilaallista valmiutta sekä taloudellista omavaraisuutta. Uudistuksiin lukeutuivat esimerkiksi verojärjestelmä, yhteisölliset viljelmät ja perinteisen heimokokouksien vakiinnuttaminen päätöksentekoelimenä. Näiden toimien lisäksi hankittiin aseistusta.

Pesqueiran hallinto romahti, mikä hyödytti jonkin aikaa Cajemea. Keskushallinnon ote alkoi kuitenkin vahvistua 1880-luvulla. Keskushallinto alkoi myös jälleen tavoitella luonnonvaroiltaan rikkaan Valle del Yaquin hallintaa, ja se ryhtyi sotilaallisiin toimiin tavoitteidensa saavuttamiseksi. Cajeme jäi yhteenotoissa lopulta Ángel Matínez at San José de Guaymasin johtamien joukkojen vangiksi, ja hänet teloitettiin 21. huhtikuuta 1887. Cajemen teloitus ei vielä kuitenkaan päättänyt yaquiden vastarintaa, joka jatkui aina vuoteen 1910 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jay Kinsbruner (toim.): *Encyclopedia of Latin American history and culture*, s. 26-27. Gale, 2008. ISBN 978-0-684-31442-6. (englanniksi)
**Kaspars Daugaviņš** (s. 18. toukokuuta 1988 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija. EliteProspectin Matias Strozykin mukaan Daugaviņšiä pidetään energisenä laitahyökkääjänä.

Ura
---

Daugaviņš pelasi debyyttikautensa 2003–2004 Latvian jääkiekkoliigassa Prizma Riiassa, jossa hän keräsi oivat pisteet tulokashyökkääjälle, 12 pistettä 14 ottelussa. Seuraavan kauden hän edusti Venäjän TsSKA Moskovan kakkosjoukkuetta maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2005–2006 Daugaviņš vietti Valko-Venäjän liigassa HK Riika 2000 -joukkueessa. Kauden jälkeisessä vuoden 2006 varaustilaisuudessa NHL-seura Ottawa Senators varasi hänet 91. vuorolla.

Kaudeksi 2006–2007 Daugaviņš siirtyi Pohjois-Amerikkaan OHL-juniorisarjaan Toronto St. Michael's Majorsin joukkueeseen, jossa hänet valittiin heti tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pääsi pelaamaan myös 11 AHL-ottelussa Binghamton Senatorsin paidassa. Seuraavan kauden OHL:ssä hän vietti Mississauga St. Michael's Majorsissa.

Kauden 2008–2009 hän vietti AHL:ssä ja OHL:ssä. Seuraavan kauden Daugaviņš aloitti hyvin ja Ottawa Senators kutsui hänet ensimmäistä kertaa urallaan NHL:ään 13. tammikuuta 2010. Hän debytoi Ottawa Senatorsissa seuraavana päivänä ottelussa New York Rangersia vastaan jääden ilman tehoja ja pelaten 9:37 minuuttia. Hänet lähetettiin tämän jälkeen takaisin farmiin. Maaliskuussa 2013 Daugaviņš siirtyi Boston Bruinsiin.

Daugaviņš edusti Latviaa alle 18-vuotiaiden 1. divisioonan MM-kisoissa vuosina 2004, 2005 ja 2006. Hän pelasi nuorten MM-kisoissa vuonna 2006 ja 1. divisioonan nuorten kilpailuissa seuraavana vuonna. MM-tasolla Daugaviņš on edustanut Latviaa kolmesti vuosina 2006, 2007 ja 2008. Oļegs Znaroks valitsi hänet mukaan vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kaspars Daugavins *Eliteprospects.com*. Rogers Sportsnet. Viitattu 17.1.2010.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Provisional Rosters *iihf.com*.  29.12.2009. IIHF. Viitattu 17.1.2010.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Louisianan Acadianan cajunien lippu.
Cajunien perinteinen asuinalue, Acadiana, Louisianan osavaltiossa väritettynä. Cajun-väestön ydinalue tummemmalla värillä.
**Cajunit** ovat Yhdysvaltain eteläosissa asuvaa kanadanranskalaisperäistä väestöä. Cajunit ovat perinteisesti olleet ranskankielisiä ja uskonnoltaan roomalaiskatolisia. Cajunit asuvat pääosin Louisianassa, ja New Orleans on Yhdysvaltain kaupunkien joukossa kulttuurillisesti omaleimainen.

Alueen ruokakulttuuri tunnetaan maailmalla cajun-keittiönä ja musiikki cajun-musiikkina.

Historia
--------

Cajunien alkuperä on Ranskassa, josta muutti Kanadan Nova Scotiaan väestöä. 1700-luvulla nämä Acadian asukkaat muuttivat Etelä-Louisianaan ja perustivat sinne laajan ranskaa puhuvan yhteisön. Vuosien 1765 ja 1785 aikana, noin 3 000 acadialaista muutti Louisianaan. Termi "cajun" lieneekin muunnelma "acadiasta". Yhteisö oli 1900-luvulle asti yksikielinen, mutta nykyään kaikki cajunit puhuvat sekä cajunin ranskaa että englantia, vaikkakin ranskan puhuminen painottuu nykyisin enemmän eteläisille suoalueille. 

Monet cajun-sukunimet, kuten esimerkiksi Soileau, Romero, Huval, Fontenot, eivät olet acadialaista alkuperää vaan enemmänkin espanjalaista, saksalaista, tai ranskan kreoliperäistä. Jotkut nimet ovat anglikaanista tai skottilais-iiriläistä perua.

Tunnettuja cajuneita
--------------------

* Barry Jean Ancelet – folkloristi
* Tab Benoit – muusikko
* Lacey Chabert – näyttelijä
* Ali Landry – näyttelijä
* Paul Prudhomme – keittiömestari
* Tom Landry – amerikkalaisen jalkapallon valmentaja

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cajun *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 2.11.2021. (englanniksi)
**Mihail Sergejevitš Dunajev**  (ven. Михаил Сергеевич Дунаев, s. 13. elokuuta 1978, Krasnoturjinsk Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen, mutta myöhemmin Saksan kansalaisuuden saanut jääpalloilija, joka toimii valmentajana Dynamo Majakissa ja pelaa samalla Saksan jääpallomaajoukkueessa.

Mihail Dunajev pelasi Venäjän kakkosliigan eli Vyssaja-liigan joukkueissa 10 vuoden ajan vuosina 1995–2004. Loukkaannuttuaan hän joutui lopettamaan pelaajauran ja siirtyi valmennustehtäviin. Perheen muutettua Krasnoturinskista Saksaan 2000-luvun alussa hän sai myös perheen jäsenenä Saksan kansalaisuuden, mutta toimi kuitenkin edelleen Venäjällä Dynamo Majak valmennustehtävissä. Saksan maajoukkueen perustamisen myötä vuonna 2014 Dunajev aloitti pelaamisen Saksan jääpallomaajoukkueessa ja olikin välittömästi vuoden 2014 MM-kisojen B-sarjassa parhaita pelaajia. Vuoden 2016 kisoissa Dunajev oli myös B-sarjan parhaita pelaajia oli samalla nostamssa Saksaa A-sarjaan. Vuoden 2017 MM-kisoissa Dunajev oli keskeisiä pelaajia Saksan säilyessä A-sarjassa. Samalla hän teki 12 maalia ja olli 5. paras maalintekijä 12 maalilla.

Saavutukset
-----------

* Vuoden 2014 MM-kisojen B-sarjan paras pelaaja

Lähteet
-------

* Dunajev Bandysidan-tietokannassa (ruotsiksi)
* Dunajev rusbandy.ru-tietokannassa (venäjäksi)

### Viitteet

1. ↑  Михаил Дунаев: Принять участие в чемпионате мира мечтает каждый хоккеист  18.2.2014. hkmayak.ru. Viitattu 27.2.2017, (venäjäksi).
**Portochéli** (kreik. Πορτοχέλι) eli **Pórto Chéli** (Πόρτο Χέλι, myös *Pórto Héli*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ermionídan kuntaan, Argoliksen alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Kranídin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ermionídan kunnan Kranídin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 817 (vuonna 2011).

Portochélin Kóstan kylä.
Portochéli sijaitsee lahdenpohjukassa Peloponnesoksen niemimaan itäosassa lähellä Argoliin niemimaan eteläkärkeä. Kylässä on satama, joka on paikallisesti merkittävä ja suosittu huvivenesatama. Portochéli on alun perin kalastajakylä. Se alkoi kehittyä lomakohteena 1970-luvulla, ja nykyisin seutu on suosittua turistialuetta sekä ateenalaisten että muualta tulleiden keskuudessa. Monilla ateenalaisilla on seudulla kesäasunto.

Portochéli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Πορτοχελίου, *Dimotikí Koinótita Portochelíou*), johon kuuluvat varsinaisen Portochélin kylän lisäksi kylät Ágios Aimilianós, Chinítsa, Kósta ja Ververoúda sekä Chinítsan saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 133. Myös Kóstan kylässä on satama, josta on yhteys kylän edustalla sijaitsevalle Spétseen saarelle. Portochélissä on vanha, lakkautettu Portochélin lentokenttä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Porto Heli *Discover Greece*.  Arkistoitu 24.5.2017. Viitattu 20.3.2017.
3. ↑  Porto Cheli / Kosta *Hidden Greece*. Viitattu 20.3.2017.
4. ↑  Holidays in Porto Heli *Greeka.com*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Portochéli** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee matematiikan termiä. Muita merkityksiä on erillisellä täsmennyssivulla.*
**Summaksi** kutsutaan yhteenlaskun tulosta tai yhteenlaskutoimitusta.

Summaoperaattori
----------------

Jos yhteenlaskettavana on useita lukuja tai lukujono, lukujen summaa voi merkitä yksinkertaisemmin seuraavasti:

1 + 2 + 3 + \dots + 100 = \sum\_{i=1}^{100} i
* Summamerkintä luetaan "summa *i*, jossa *i* käy 1:stä *100*:aan".
* *i*-kirjainta kutsutaan summausindeksiksi.
* Induktiolla voidaan todistaa summien tuloksia oikeiksi.
* Σ on kreikkalaisen kirjaimiston sigma-kirjain

Summakaavoja
------------

Kokonaislukujen summa:

\sum \_{{i=1}}^{n}i={\frac {n(n+1)}{2}}
Luonnollisten lukujen summa:

\sum\_{i=1}^n i = 1 + 2 + 3 + 4+ \dots +n=\frac{n(n+1)}{2} 
Neliösumma:

\sum\_{i=1}^n i^2 = 1^2 + 2^2 + 3^2 + \dots + n^2=\frac{n(n+1)(2n+1)}{6}
Kuutiosumma:

\sum\_{i=1}^n i^3 = 1^3 + 2^3 + 3^3 + \dots + n^3
Aritmeettinen summa:

\sum \_{{i=1}}^{n}(a\_{1}+(i-1)d)=n{\frac {a\_{1}+a\_{n}}{2}}
Geometrinen summa:

\sum\_{i=1}^n a\_1 q^{i-1} = \left\{ \begin{matrix} 
\frac{a\_1 (1-q^n)}{1-q}, & \text{jos } q \ne 1 \\
na\_1, & \text{jos } q = 1 \end{matrix} \right.

Katso myös
----------

* Lukujono
* Sarja
* Erotus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Valtanen, E: *Matematiikan ja fysiikan käsikirja*, s. 108. Genesis-kirjat Oy, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Summa** Wikimedia Commonsissa
Porttaalitunnelin sisäänkäynti rautatieasemalla.
**Porttaalitunneli** on Porin rautatieaseman yhteydessä sijaitseva jalankulku- ja pyöräilytunneli, joka yhdistää Porin keskustan Tiilimäen ja Isomäen kaupunginosiin. 

Tampere–Pori-radan alittava tunneli on noin 100 metriä pitkä ja sieltä on yhteys myös asemalaitureille. Ratapihan jälkeen Porttaalitunneli jatkuu Valtatie 2:n alitse kevyenliikenteenväylänä ja liittyy Satakunnan keskussairaalan kohdalla muun muassa lentoasemalle ja urheilukeskukseen johtavalle Tiilimäentielle. 

Vuonna 1998 valmistuneen Porttaalitunnelin on suunnitellut helsinkiläinen Arkkitehtitoimisto Esa Piironen. Se on osa vuonna 2002 perustettua Porin kansallista kaupunkipuistoa, joka ulottuu Kirjurinluodolta kaupungin keskustan puistoakselin kautta Isomäen urheilukeskukseen. Keskimääräinen vuorokausiliikenne tunnelissa oli kesäaikana 2012 noin 2 200 henkilöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Toteutettuja suunnitelmia Arkkitehtitoimisto Esa Piironen Oy. Viitattu 15.12.2013.
2. ↑  Porin kansallinen kaupunkipuisto (Arkistoitu – Internet Archive) Porin kaupunki. Viitattu 15.12.2013.
3. ↑  Kevyeen liikenteen tilastoja Porista 2001-2012 (Arkistoitu – Internet Archive) Porin kaupungin tekninen palvelukeskus. Viitattu 15.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Porttaalitunneli** Wikimedia Commonsissa

* "Mopoilu saisi loppua porttaalitunnelissa" Porissa-valokuvablogi.
| "Remember"Becky Hill & David Guetta |
| --- |
| Singlen "Remember" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Only Honest on the Weekend* |
|  Julkaistu | 18. kesäkuuta 2021 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | David Guetta, Franky Wah |
|  Tyylilaji | Dance |
|  Kesto | 02.40 |
|  Levy-yhtiö | Polydor Records, Eko |
| Becky Hillin muut singlet |
| "Last Time"2021 | "Remember"2021 | "My Heart Goes (La Di Da)"2021 |
| David Guettan muut julkaisut |
| "Impossible"2021 | "Remember"2021 | "If You Really Love Me (How Will I Know)"2021 |

**Remember** on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Becky Hillin ja ranskalaisen DJ-tuottajan David Guettan musiikkikappale. Sen julkaisivat Polydor Records ja Eko Music Group Hillin "Only Honest on the Weekend" -debyyttistudioalbumin neljäntenä singlenä 18. kesäkuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Hill, Guetta, Karen Poole, Kye Elliot Sones, Lewis Thompson sekä Luke Storrs, joista Guetta myös tuotti sen Franky Wahin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Carly Cussan ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.

*Remember* oli kaupallisesti kohtalainen menestys päästyään singlelistan viiden parhaan joukkoon Irlannissa, Iso-Britanniassa ja Norjassa sekä kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa. Lisäksi kappale myi Iso-Britanniassa kultaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Remember – Single by Becky Hill & David Guetta *music.apple.com*.
2. ↑  Try the TIDAL Web Player *listen.tidal.com*.
3. ↑  Becky Hill, David Guetta - Remember (Official Video) *youtube.com*.
4. ↑  Official Irish Singles Chart Top 50 *officialcharts.com*.
5. ↑  Official Singles Chart Top 100 *officialcharts.com*.
6. ↑  VG-lista – Topp 20 Single 2021-37 *vglista.no*.
7. ↑  Becky Hill & David Guetta – Remember *dutchcharts.nl*.
8. ↑  British single certifications – Becky Hill & David Guetta – Remember *bpi.co.uk*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Remember (Becky Hill and David Guetta song)