recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Anyoliitti (raakakivi, vasemmalla) ja tansaniitti (käsittelemätön raakakivi, oikealla).
**Zoisiitti** on sorosilikaatteihin kuuluva mineraali, joka sisältää alumiinia ja jonka kemiallinen koostumus on (Ca2(Al.OH)Al2(SiO4)3. Se kuuluu epidoottiryhmään. Zoisiitti on saanut nimensä itävaltalaisen tiedemiehen paroni Sigmund Zoisin mukaan, joka löysi mineraalin Itävallan Alpeilta vuonna 1805. Zoisiitista esiintyy useita muunnoksia, jotka esiintyvät maantieteellisesti hyvin rajatuilla alueilla ja joita käytetään jalo- ja korukivinä.

Zoisiittia esiintyy prismaattisina, rombisina kiteinä tai massiivisina muodostumina metamorfisissa ja pegmatiittisissa kivilajeissa. Väriltään zoisiitti voi olla sinivioletti, vihreä, ruskea, vaaleanpunainen, keltainen, harmaa tai väritön. Zoisiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6,5 ja ominaispaino 3,10–3,38 muunnoksesta riippuen. Zoisiitin tavallisempi muunnos on monokliininen klinozoisiitti.

Muunnokset
----------

Tansaniitti on zoisiitin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos, jota esiintyy ainoastaan Tansaniassa muutamilla esiintymisalueilla. Se on väriltään usein ruskehtava, mutta kuumakäsittelyn seurauksena sen väri muuttuu siniseksi tai sinivioletiksi, joka parhaimmillaan kilpailee hienoimpien safiirien värin kanssa. Tansaniitista on viime vuosikymmeninä tullut haluttu ja arvokas jalokivi.

Anyoliitti on vihreä ja läpinäkymätön zoisiitti, jota esiintyy Keniassa. Se esiintyy usein yhdessä rubiinin ja biotiitin kanssa muodostaen omalaatuisen ja koristeellisen kiven, jota käytetään runsaasti korukivenä ja koriste-esineissä.

Thuliitti on Norjassa esiintyvä zoisiitin muunnos, joka on väriltään vaaleanpunainen. Myös sen käyttö korukivenä on varsin yleistä. Lisäksi on olemassa kromizoisiitti, joka on väriltään vihreä ja melko harvinainen.

Lähteet
-------

1. ↑  David C. Cook & Wendy L. Kirk: "Zoisiitti", *Mineraalit ja jalokivet – 300 maankamaran aarretta*, s. 232. Suomentanut Kalle Taipale. Gummerus, 2009. ISBN 978-951-20-8083-0.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zoisiitti**.
* Webmineral: Zoisite Mineral Data (englanniksi)
* Mindat: Zoisite (englanniksi)
* Handbook of Mineralogy: Zoisite (pdf) (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo tanskalaisesta huonekaluvalmistajasta. Tanskalainen sotilas ja urheilujohtaja Fritz Hansen on eri artikkeli.*

**Fritz Hansen**, tunnettu myös nimellä **Republic of Fritz Hansen**, on tanskalainen huonekalujen valmistaja. Se tuottaa tunnettujen tanskalaisten kalustemuotoilijoiden huonekaluja; heihin kuuluvat Arne Jacobsen (1902–1971), Poul Kjærholm (1929–1980), Hans J. Wegner (1914–2007) ja Piet Hein (1905–1996). Fritz Hansen tekee yhteistyötä myös muunmaalaisten nykysuunnittelijoiden kuten Hiromichi Konnon, Cecilie Manzin ja Kasper Salton kanssa.

Historiaa
---------

Yrityksen perusti puuseppä Fritz Hansen vuonna 1872. Vuonna 1915 hän esitteli ensimmäisen höyryn avulla puusta taivutetun tuolinsa. Vuonna 1934 hän aloitti yhteistyön Arne Jacobsenin kanssa, tuloksena muun muassa klassikkotuolit *Muurahainen* (1952), *7* (1955), *Muna* (1958) ja *Joutsen* (1958). Vuonna 1982 Fritz Hansen hankki oikeudet useimpien Poul Kjærholmin kalusteiden valmistamiseen.

Fritz Hansenin tuotantoa
------------------------

* Arne Jacobsenin "Muna"-tuoliArne Jacobsenin "Muna"-tuoli
* Jacobsenin "Joutsen"-tuoliJacobsenin "Joutsen"-tuoli

Lähteet
-------

1. 1 2  Fritz Hansen (Arkistoitu – Internet Archive), Danish Way of Living. Viitattu 4.5.2015.
2. ↑   Arne Jacobsen, The Man Who Invented a Golden Egg], The Independent. pvm. Viitattu 4.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Fritz Hansenin verkkosivusto (englanniksi, saksaksi, tanskaksi, kiinaksi, koreaksi, japaniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Fritz Hansen
Urho Kekkosen muistomerkin muistokivi, jossa lukee teksti *URHO KEKKONEN 1900–1986*
**Urho Kekkosen muistomerkki** eli **Lähde** on Helsingin Hakasalmen puistossa, Finlandia-talon vieressä sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu presidentti Urho Kekkoselle (1900–1986). Muistomerkistä järjestettiin vuonna 1997 suunnittelukilpailu, jonka voitti kuvanveistäjä Pekka Jylhä ehdotuksellaan *Lähde*. Teos paljastettiin Kekkosen syntymän satavuotispäivänä 3. syyskuuta 2000.

Tietoja
-------

Muistomerkki koostuu pisaran muotoisesta vesialtaasta sekä neljästä pronssisesta kädestä, jotka ovat kahdeksan metriä korkeiden pylväiden päissä. Kuvanveistäjä Jylhän mukaan "*teos syntyi luontokokemuksesta; tunteesta, jonka kokee, kun on vaaran laella, meren äärellä tai lähteen reunalla. Korkeamman läsnäolosta, jostakin suuremmasta, jossa voi eheytyä ja jossa on hyvä olla*". Kädet kuvastavat Jylhän mukaan sitä, että Kekkonen kirjoitti kaiken käsin ja siten ilmaisi itseään käsiensä kautta. Läheiseen kallioon on hakattu teksti *URHO KEKKONEN 1900–1986*, ja tekstin vieressä kasvaa ruusupensas, joka on peräisin presidentin syntymäkodin Lepikon torpan pihalta.

### Kritiikki

Muistomerkki aiheutti pian paljastamisensa jälkeen vilkasta julkista keskustelua, ei kuitenkaan taiteellisten ansioidensa vaan turvallisuutensa tähden. Julkisuudessa esitettiin, että jos teräksiseen ja pyöreäpohjaiseen vesialtaaseen putoaisi ihmisiä, sieltä olisi erittäin vaikeaa kiivetä ylös. Tämän vuoksi altaaseen asennettiin vedenalaiset tikkaat.

Katso myös
----------

* Urho Kekkosen patsaat ja muistomerkit

Lähteet
-------

* Lähde/UKK-muistomerkki Helsingin kaupungin taidemuseon veistostietokanta. Viitattu 27.6.2011.

### Viitteet

1. 1 2  Hakasalmen­puisto *Vihreät sylit*. Helsingin kaupunki Viitattu = 29.5.2020.
2. 1 2  Laine, Riitta-Eliisa: UKK-altaaseen lisätään tikkaat *Helsingin Sanomat*.  7.10.2000. Viitattu 29.5.2020.
3. ↑  Kiiski, Timo: IL selvitti: Nämä ovat Suomen kalleimmat patsaat... *Iltalehti*.  12.5.2018. Viitattu 29.5.2020.
4. ↑  Kekkos-allas sai uimatikkaat *Ilta-Sanomat*.  12.10.2000. Viitattu 29.5.2020.
5. ↑  Himberg, Petra: Kekkospatsaat  25.1.2019. Yle. Viitattu 29.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Lähde/UKK-monumentti (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin kaupungin taidemuseon sivulla
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia.* Türkmenbaşy *on myös presidentti Saparmurat Nijazovin arvonimi.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Türkmenbaşy** on kaupunki Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa Kaspianmeren Krasnovodskin lahden rannalla. Kaupungissa on 70 000 asukasta (1999). Vuoteen 1993 sen nimi oli **Krasnovodsk**.

Kaupungin perusti 1717 Venäjän keisarikunnan ruhtinas Aleksandr Bekovitš-Tšerkasskin sotajoukkojen linnoitukseksi kuivuneeseen Amu-Darjan joenuomaan tarkoituksena vallata Hivan kaanikunta. Yritys epäonnistui ja asutus hylättiin 150 vuodeksi.

Vuonna 1869 lähdettiin toiseen yritykseen. Linnoitus sai nimen Krasnovodsk (ven. Красноводск), joka oli venäläinen versio nimestä *Kyzyl-Su* (punainen vesi). Krasnovodsk oli Venäjän tukikohta sodassa Hivaa, Buharaa ja turkmeeniheimoja vastaan. Puna-armeija valloitti sen helmikuussa 1920 viimeisenä linnoituksena Transkaspiassa.

Türkmenbaşy on Keski-Aasian rautatien päätepiste ja siten tärkeä kuljetuskeskus. Kaupungista on lauttayhteys Azerbaidžanin pääkaupunkiin Bakuun. Vuonna 1993 se nimettiin uudelleen elinikäisen presidentti Saparmurat Nijazovin mukaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Türkmenbaşy** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Turkmenistan : Cities & Towns citypopulation.de. Viitattu 10.7.2012. (englanniksi)
**Kolme oppisuuntaa** (三式 sānshì) ovat kiinalaisten metafyysisten oppien huipentuma, koska niiden taitaminen edellyttää kiinalaisen kosmologian keskeisten teorioiden hallitsemisen käytännön työssä. Kolme oppisuuntaa ovat:

* Taiyishenshu (太乙神數 tàiyǐshénshù, "Pohjantähden hengen laskeminen")
* Qimendunjia (奇門遁甲 qíméndùnjiǎ, "ihmeet [ja] ovet kätkevät jian")
* Liuren (六壬 liùrén, "kuusi reniä")

Taiyi edustaa lähinnä taivaan toimintaa (天元 tiānyuán).  

Qimen edustaa lähinnä maan toimintaa (地元 dìyuán).  

Liuren edustaa lähinnä ihmisen toimintaa (人元 rényuán).  

Oppisuuntien vaatima oppineisuuden taso merkitsi sitä, että vain harvat korkeasti koulutetut oppineet, virkamiehet ja upseeriston jäsenet pystyivät käyttämään niitä ammattimaisesti. Kolme oppisuuntaa olivat alun perin osa sotastrategista osaamista. 

Vasta vuodesta 2005 lähtien oppisuuntien opetusta on ollut tarjolla lännessä. Erityisesti *qimen* on pitkälle koulutetun fengshui-ammattilaisen työkalu.

Katso myös
----------

* Viisi oppia
Näkymätöntä vaaleanpunaista yksisarvista kuvataan usein "tyhjänä ruutuna".
**Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen** (engl. *Invisible Pink Unicorn*, IPU) on jumalauskoisia uskontoja vastaan suunnattu satiiri internetissä. Se sai alkunsa Usenetistä 1990-luvun alkupuolella. 

Vaaleanpunainen näkymätön yksisarvinen on Usenetissä "todistettu" perinteisiä jumalatodistuksia parodioiden olevaksi seuraavalla tavalla: 

*"Hän on jumalatar joka on samaan aikaan paradoksaalisesti näkymätön ja vaaleanpunainen. Koska jumalatarta ei voida nähdä, on hänen oltava näkymätön. Näkymättömyydestä johtuen ei näkymättömään yksisarviseen uskovien mielestä voida myöskään todistaa että häntä ei olisi olemassa, ja koska Vaaleanpunaista näkymätöntä yksisarvista ei voida todistaa olemattomaksi, hänen on siis kyseiseen olentoon uskovien mielestä oltava olemassa. Vaikka jumalatarta ei voida nähdä, hänen uskotaan olevan vaaleanpunainen. Vaaleanpunaista väriäkään ei voida ajatuksen kannattajien mielestä todistaa vääräksi koska häntä ei voida nähdä."*
Näkymättömän vaaleanpunaisen yksisarvisen symboli.
Tällä tavoin todistelevat myöntävät, ettei esitetty perustelu Näkymättömän vaaleanpunaisen yksisarvisen olemassaololle ole todellisuudessa loogisesti aukoton. Heidän tarkoituksenaan on pikemminkin osoittaa parodian avulla, että usko yksisarvisen olemassaoloon olisi yhtä järkevää tai järjetöntä kuin uskominen perinteisiinkin jumaliin.

Katso myös
----------

* Lentävä spagettihirviö
* Russellin teekannu

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen**.
* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* The Invisible Pink Unicorn Gospel (englanniksi)
* Institute for Unicorn Research (englanniksi)
* The New Revised *Reformed* Amalgamated Vegnautic Sect of the IPU (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Varhaisin tunnettu maininta Usenetin keskusteluissa 17. heinäkuuta 1990 (englanniksi)
* Invisible Pink Unicorn logo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Jason Scott Yeldell: The Collision Between Existence of God and Non-Existence of god, written from a Rational Atheistic Perspective (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rastislavin ikoni
**Rastislav** tai **Rostislav** (k. 870) oli Suur-Määrin toinen hallitsija 846–870. Hänet julistettiin Tšekin ja Slovakian ortodoksisen kirkon pyhimykseksi Prešovssa 1994.

Valtaannousu
------------

Rastislav nousi valtaistuimelle Itä-Frankian kuninkaan Ludwig Saksalaisen syöstyä Mojmír I:n vallasta.

Hallitsijana
------------

Suur-Määri oli Rastislavin aikana ollut vasta sukupolven ajan virallisesti kristitty. Kirkollisesti Määriä johdettiinkin Frankiassa sijainneilta piispanistuimilta ja maassa toimineet saksalaiset papit olivat uskollisia kotimaansa kuninkaalle. Samaan aikaan frankit olivat liitossa Määrin itäpuolella sijainneen Bulgarian kanssa. Toisin kuin Ludwig oli alun perin luullut, Rastislav ei osoittautunut frankeille erityisen myötämieliseksi hallitsijaksi. Vaikka Määrin ja Frankian välillä ei suuria konflikteja hänen valtakautensa ensimmäisenä vuosikymmenenä ollutkaan, pyrki Rastislav kehittämään Määrin valtiota yhä itsenäisempään suuntaan.

Tärkein näistä uudistuksista oli Rastislavin pyrkimys luoda Määrille oma Frankiasta irrallinen kirkollinen järjestelmä. Vuonna 861 Rastilav lähetti avunpyynnön Paaville, jotta tämä lähettäisi opettajia kouluttamaan pappeja. Jäätyään tältä vaille vastausta, Rastislav kääntyi Bysantin keisari Mikael III:n puoleen. Tämä lähetti veljekset Kyrilloksen ja Methodioksen, jotka toimivat Määrin alueella vuosina 863-867. Tänä aikana syntyi glagoliittinen kirjaimisto, nykyisen kyrillisen kirjaimiston edeltäjä. Veljesten tänä aikana kirjoittamat ja kääntämät tekstit toimivat määriläisen lainsäädännön, kirkollisen perinteen, koulutuksen sekä kirjallisuuden perustana.

Valtakauden loppu
-----------------

Rastislav joutui lopulta veljenpoikansa Svatoplukin syrjäyttämäksi kun Ludwig Saksalainen hyökkäsi uudelleen Suur-Määrin alueelle vuonna 869. Svatopluk vangitsi Rastislavin, joka sokeutettiin ja vangittiin luostariin, missä hän luultavasi kuoli vuonna 870.

Lähteet
-------

* Dušan Třeštík, Jaroslav Pánek, Oldřich Tůma: *A History of the Czech Lands*, s. 69-71. Charles University, 2018.
* Vasil Gluchman: Ethics and politics of Great Moravia of the 9th century, Ethics & Bioethics (in Central Europe), 2018, Nro 1, De Gruyter Poland

### Viitteet

1. ↑  Saint Rostislav, Prince of Great Moravia *oca.org*. Viitattu 16.01.2023.
2. 1 2  Třeštík, s.69-70
3. ↑  Gluchman, s.16
4. ↑  Gluchman, s.17
5. ↑  Třeštík, s.71


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Plenty of Fish** (POF) on kansainvälisesti toimiva nettideittisivusto ja -sovellus. Sen perusti vuonna 2003 sivuhankkeenaan vancouverilainen ohjelmoija Markus Frind.

Plenty of Fish kasvoi voimakkaasti ilman pääomasijoituksia Frindin yksityisessä omistuksessa. Vuonna 2008 sivuston nettotuotot olivat noin kymmenen miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuosittain. Vuonna 2011 palvelussa ylittyi 30 miljoonan rekisteröityneen käyttäjän raja. Samana vuonna Plenty of Fish ilmestyi myös puhelinsovelluksen muodossa. Vuonna 2015 rekisteröityneitä käyttäjiä oli jo 90 miljoonaa, päivittäisiä aktiivisia käyttäjiä 3,6 miljoonaa ja työntekijöitä 75.

Plenty of Fish otti vuonna 2007 käyttöön POF Chemistry Predictor -toiminnon, joka suosittelee käyttäjiä toisilleen heidän itsearvioitujen luonteidensa mukaan. Vuonna 2015 Frind myi Plenty of Fishin Match Groupille 575 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Frind kuitenkin pysyi Plenty of Fishin toimitusjohtajana vuoteen 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Plenty of Fish's $525M success story: a bootstrap fairytale YourStory 10.4.2023, viitattu 21.9.2023
2. 1 2 3  Maya Kosoff, A man who just sold his startup for $575 million in cash gets to keep every single penny — here's how he did it Business Insider 15.7.2015, viitattu 21.9.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Plenty of Fish
Daskaleió  
ΔασκαλειόDaskaleión saari mantereelta nähtynä.

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Daskalió (Δασκαλιό), Daskaleía (Δασκαλεία) |
| Sijainti | 
36°45′05″N, 23°05′23″E, MonemvasiáLakonia, PeloponnesosKreikka |
| Merialue | 
Myrtóonmeri, Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,02 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Daskaleió** (kreik. Δασκαλειό, myös *Daskalió*, Δασκαλιό, *Daskaleía*, Δασκαλεία) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Myrtóonmeressä Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Ariánan kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,02 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Daskaleió kuuluu Monemvasián kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Νέζης, Νίκος: *Τα ελληνικά βουνά - Γεωγραφική εγκυκλοπαίδεια*, s. 140. Τόμος 1. Αθήνα: Ε.Ο.Ο.Α. & Κληροδότημα «Αθ. Λευκαδίτη», 2010. ISBN 978-960-86676-5-5. Teoksen verkkoversio.
**HMCS Whitby** (viirinumero K346) oli Kanadan laivaston vuonna 1944 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Flower-luokka (korvetti)*
Alus tilattiin huhtikuussa 1942 Marine Industris Limitediltä Sorelista Quebecista Kanadasta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1944.

Palvelus
--------

Koulutuksen jälkeen alus liittyi Mid-Ocean Escort Forceen. Alus liitettiin saattajaryhmä C-4:ään suojaamaan Atlantin saattueita, missä tehtävässä se oli sodan päättymiseen saakka.

Alus poistettiin palveluksesta 16. heinäkuuta 1945 Sorelissa Quebecissä, minkä jälkeen se makasi ankkurissa. Alus luovutettiin War Assett Corporationille, joka myi 30. elokuuta 1946 aluksen kauppalaivastoon. Alus oli 1946 1 275 grt *Bengo*.

Alus myytiin Portugalin laivastolle, joka otti sen palvelukseensa huhtikuussa 1948. Lokakuussa alus muutettiin luotsien emälaivaksi Maputoon Portugalin Itä-Afrikkaan, josta tuli myöhemmin Mosambik. Alus oli 1977 edelleen Maputossa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Preston, Antony & Raven, Alan: *Flower Class Corvettes*. Lontoo, Englanti: Arms and Armour Press, 1982. ISBN 0-85368-559-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  uboat.net
*Tämä artikkeli käsittelee Nevadan Virginia Cityä. Montanan Virginia Citystä on eri artikkeli.*

  

  

  

**Virginia City** on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva historiallinen kaivoskaupunki, jossa Mark Twain aloitti uransa lehtimiehenä vuonna 1863. Virginia City on statukseltaan epäitsenäinen *unincorporated community* ja Storeyn piirikunnan keskus. Virginia Cityssä on alle tuhat asukasta, ja sen kaupunkikuva, joka muodostaa *Virginia City Historic Districtin*, on julistettu suojelukohteeksi.

Virginia City on Nevadan vanhimpia asutuskeskuksia, joka syntyi kultaryntäyksessä lähes yhdessä yössä 1859, kun Comstockin hopea- ja kultarikas malmijuonne löydettiin. Löytö houkutteli paikalle tuhansia kaivajia, ja enimmillään kaupungin asukasluku lähenteli 30 000 ihmistä. Kaupunki kuihtui nopeasti, kun kaivostoiminta tyrehtyi Comstockin suonen ehdyttyä 1898.

Virginia City sijaitsee 1 896 metrin korkeudella merenpinnasta Mt. Davidson -vuoren kupeessa.

*Bonanza*-televisiosarjan keskiössä olevan kuvitteellisen Ponderosan maatilan sanotaan sijaitsevan Virginia Cityn lähistöllä.

* Virginia Cityn vanhoja rakennuksia.Virginia Cityn vanhoja rakennuksia.
* Virginia City 1875.Virginia City 1875.

Katso myös
----------

* Tahoejärvi

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virginia City (Nevada)**.
* Virginia Cityn viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
AMD 29000 -mikroprosessori.
**AMD Am29000** (lyh. **29k**) on AMD:n 32-bittinen RISC-tyyppinen suoritin- ja mikrokontrollerisarja. Suoritin on julkaistu vuonna 1988. AMD lopetti suorittimen kehityksen vuonna 1995.

Suorittimessa on sulautettujen järjestelmien kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia ja se on eräässä vaiheessa ollut suosituin RISC-suoritin (*the most popular RISC processor*).

Suoritin on kehitetty Berkeley RISC -arkkitehtuurista, josta kehittyi myös SPARC. Suoritin käyttää liukuvan ikkunan periaatetta rekisterien hallintaan. Suoritin käyttää *load-store*-arkkitehtuuria.

Mallit
------

Ensimmäisessä mallissa oli muistinhallintayksikkö (MMU), mutta erillinen matematiikkasuoritin **Am29027**.

Vuonna 1991 ADM julkaisi Am29030 ja Am29035 -mallit, jotka sisälsivät 8 KB tai 4 KB välimuistia. Suoritin voi nyt sisäisesti toimia kaksinkertaisella kellotaajuudella muistiväylään nähden. Saman suorittimen voi liittää 16- tai 32-bittiseen muistiväylään. Suorittimet olivat saatavissa 16, 25 ja 33 MHz kellotaajuuksilla.

Katso myös
----------

* AMD Am2900

Lähteet
-------

1. ↑  AMD 29000 microprocessor family CPU-World.com. Viitattu 13.3.2017.
2. 1 2 3 4  Part III: AMD 29000, a flexible register set (1987). . *cpushack.com*. Viitattu 13.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Section Four: Unix and RISC, a New Hope *cpushack.com*. Viitattu 13.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  AMD Am29000-16GC CPU-World. Viitattu 13.3.2017.
5. ↑  InfoWorld 13. toukokuu 1991, pg 28, "Advanced Micro Devices Bolsters 29000 Family With Two RISC CPUs

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AMD Am29000**.
* Luettelo Am2900 ja Am29000 sarjojen suorittimista (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:AMD Am29000
Havaijilainen *ʻokina*-kirjain sanan alussa.
**ʻOkina** on havaijissa ja eräissä muissa polynesialaisissa kielissä käytettävä kirjain, joka ääntyy glottaaliklusiilina [ʔ]. Se on konsonantti, joka voi esiintyä vain joko sanan alussa jonkin vokaalin edessä, kuten itse kirjaimen nimessä, tai sanan sisällä kahden vokaalin välissä, kuten Havaijin omakielisessä nimessä *Hawai‘i* [haʋaiʔi]. ʻOkina on nimenomaan havaijinkielinen nimi, joka kirjaimellisesti tarkoittaa erotinta. ʻOkina muuttaa paitsi äänneasua mutta myös merkityksiä (esim. *moa* vs *moʻa*; kana vs. keitetty).

Tongassa vastaavan kirjaimen nimi on *fakauʻa*, wallisissa *fakamoga*, tahitissa *ʻeta* ja rarotongassa *ʻamata*, joista kukin tavalla tai toisella viittaa kurkussa ääntyvään, kovaan tai glottaaliseen äänteeseen. Samoan kielen *koma liliu* ’pilkku ylösalaisin’ luonnehtii merkin ulkoasua. 

Vuonna 2012 Samoa päätti palauttaa ʻokinan osaksi virallista kirjaimistoa.

Ulkoasustaan huolimatta ʻokina ei ole heittomerkki eikä ylipäätään välimerkki, vaan kirjain tai joidenkin luonnehdintojen mukaan tarke. Aakkosena ʻokina on yksilajinen, joten sillä ei ole erikseen suur- ja pienaakkosmuotoa; tarvittaessa suuraakkosena kirjoitetaan ʻokinaa seuraava vokaali.

Kirjaimen perusulkoasu on havaijin ja tongan oikeinkirjoituksessa vakioitu, ja Unicode-merkistössä sitä vastaa *tarkkeenomainen ylösalainen pilkku* (U+02BB), joka ei kuitenkaan sisälly kaikkiin fontteihin. Tavallisesti samannäköinen on ylösalainen puolilainausmerkki (U+2018), jota usein käytetäänkin ʻokinan korvikkeena, mutta se voi joissain fonteissa näyttää *käänteiseltä* puolilainausmerkiltä. Myös heittomerkkiä tai jopa gravisaksenttia saatetaan käyttää ʻokinan korvikkeena, vaikka kumpikin on tähän tarkoitukseen periaatteessa väärän muotoinen.

| Näyte | Unicode | Selite | HTML-viittaus | Laajennettu suomalainen näppäimistö |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | *Tarkkeenomaisia merkkejä* |
| ʻ | U+02BB | tarkkeenomainen ylösalainen pilkku | &#699;&#x2BB; |  |
|  | *Yleisiä välimerkkejä* |
| ‘ | U+2018 | ylösalainen puolilainausmerkki | &lsquo;&#8216;&#x2018; | AltGr·⇧ Shift·**,** |
|

Lähteet
-------

1. ↑  How to speak Hawaiian like a haole  2004–2008. Instant Hawaii. Viitattu 1.12.2012.
2. ↑  Is It Hawaii or Hawai'i? Understanding the 'Okina  23.4.2019. Royal Hawaiian Movers. Viitattu 13.6.2022. (englanniksi)
3. ↑  Samoa to restore use of apostrophes and macrons *Samoa News*.  25.11.2012. Viitattu 13.6.2022. (englanniksi)
4. 1 2 3  Teresa Sakata & Naomi Okinaga: Hawaiian diacritics at the University of Hawaiʻi (PDF)  2006. University of Hawaiʻi.  Arkistoitu 15.10.2012. Viitattu 25.11.2012.
5. 1 2  Unicode: Spacing Modifier Letters (PDF) *unicode.org*.  1991–2012. Viitattu 24.11.2012.
6. ↑  Eurooppalaisen merkistön merkkien suomenkieliset nimet (suomennos on tehty Suomen Standardisoimisliiton taloudellisella avustuksella, mutta sitä ei ole vahvistettu SFS-standardiksi)  2004. Helsingin yliopiston yleisen kielitieteen laitos.  Arkistoitu 19.9.2010. Viitattu 25.11.2012.
7. ↑  Unicode: General Punctuation (PDF) *unicode.org*.  1991–2012. Viitattu 24.11.2012.
| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 56. | 2 | 1 | 0 | 3 |

**Peru** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. 

Ensimmäiset mitalinsa se sai Eugenessa 2022, jossa Kimberly García voitti kultaa sekä 20 kilometrin että 35 kilometrin kävelyssä. Ennen Eugenen MM-kisoja Perun ainoa pistesija, eli kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuminen, oli Kimberly Garcían seitsemäs sija 20 kilometrin kävelystä Lontoossa 2017.

Budapestissä 2023 Kimberly García sai 35 kilometrin kävelyssä hopeaa ja sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi. Lisäksi Evelyn Inga sijoittui 35 kilometrin kävelyssä kuudenneksi.

Lähteet
-------

* Butler, Mark (toim.): World Athletics Statistics Handbook (pdf) (s. 605)  2022. World Athletics. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
* Peru – World Athletics Championships, Oregon 2022 *www.worldathletics.org*. Viitattu 26.7.2022.
* Country Peru – Budapest 23 – World Athletics Championships *www.worldathletics.org*. Viitattu 8.9.2023. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Rowbottom, Mike: Garcia wins inaugural world 35km title in Oregon, emulating Korzeniowski’s race walk double *worldathletics.org*.  22.7.2022. Viitattu 26.7.2022.
**Natriumpropionaatti** eli **natriumpropanaatti** (C3H5O2Na, CH3CH2COONa) on propaanihapon natriumsuola eli koostuu natrium- ja propionaatti-ioneista. Natriumpropionaattia käytetään elintarvikkeissa säilöntäaineena ja lääketieteessä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa yhdiste on kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen hieman emäksiseksi liuokseksi. Natriumpropionaatti on hygroskooppinen eli imee kidehilaansa kosteutta.

Valmistus
---------

Natriumpropionaattia valmistetaan useimmiten neutraloimalla propaanihappoliuosta natriumhydroksidilla.

CH3CH2COOH + NaOH → CH3CH2COONa + H2O

Käyttö
------

Natriumpropionaattia käytetään muiden propionettisuolojen tavoin elintarvikkeissa säilöntäaineena, joka estää homeiden ja bakteerien kasvua estämällä niiden energiantuotantoa. Sitä saa käyttää leivissä ja leivonnaisissa. Natriumpropionaattia käytetään erityisesti kemiallisilla valmisteilla kohotetuissa tuotteissa, koska niin ikään useasti käytetyn kalsiumpropionaatin kalsiumionit voivat reagoida epätoivotulla tavalla nostatusaineiden kanssa. Natriumpropionaatin E-koodi on E281.

Natriumpropionaattia voidaan käyttää lehmän ketoosin hoitoon. Propionaatti muuntuu lehmän aineenvaihdunnassa glukoosiksi ja näin ollen nostaa lehmän verensokeria.

Lähteet
-------

1. 1 2  Natriumpropionaatin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 06.03.2010
2. ↑  Sodium propionate coated with sorbitan higher fatty acid ester and *FreePatentsOnline.com*. Viitattu 6.3.2010. (englanniksi)
3. ↑  Sodium propionate *Sci-toys.com*. Viitattu 6.3.2010. (englanniksi)
4. ↑  E281 - Natriumpropionaatti Ruokavirasto. Viitattu 21.9.2023.
5. ↑  Ronald E. Hebeda,Henry F. Zobel: *Baked goods freshness: technology, evaluation, and inhibition of staling*, s. 197. CRC Press, 1996. ISBN 9780824793487. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 06.03.2010). (englanniksi)
6. ↑  Scott R. R. Haskell: *Blackwell's Five-Minute Veterinary Consult: Ruminant*, s. 201. John Wiley and Sons, 2009. ISBN 978-0-7817-5325-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 06.03.2010). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Sodium propionate (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Sodium propionate (englanniksi)
* KEGG: Sodium propionate (englanniksi)
* ChemBlink: Sodium propionate (englanniksi)
**Amerikan suomalainen evankelis-luterilainen kirkko** (engl. *Finnish Evangelical Lutheran Church of America*, tunnetaan myös nimellä **Suomi Synodi**, engl. *Suomi-Synod*) oli vuosina 1890–1962 toiminut amerikansuomalaisten luterilainen kirkko, joka tunnettiin enemmän suomalaisuudestaan kuin opillisista kannoistaan. Kirkon toiminta-alueita olivat Michigan ja Ohio.

Amerikan suomalainen evankelis-luterilainen kirkko oli pienin vuonna 1962 perustetun Amerikan luterilaisen kirkon (*Lutheran Church in America*, *LCA'*) perustajajäsenistä. Amerikan luterilaista kirkkoa oli perustamassa suomalaisten lisäksi osa saksalaisista, tanskalaisista, ruotsalaisista ja slovakeista. 1. tammikuuta 1988 Amerikan luterilainen kirkko yhdistyi yhdeksi yhtenäiseksi Amerikan evankelis-luterilaiseksi kirkoksi (*Evangelical Lutheran Church in America*, *ELCA*) yhdessä Amerikkalaisen luterilaisen kirkon (*The American Lutheran Church*) evankelis-luterilaisten kirkkojen yhdistyksen kanssa (*The Association of Evangelical Lutheran Churches*). Näin ollen amerikansuomalaiset ovat nykyään siis ELCA:n jäseniä.

Kirkolla oli läheiset suhteet emäkirkkoonsa Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Piispa Juho Koskimies vieraili vuonna 1921 Suomi Synodissa ja dogmatiikan ja siveysopin professori Antti J. Pietilä vuonna 1925. Vuonna 1930 40-vuotisjuhlissa arkkipiispa Gustaf Johanssonin edustajana vieraili Lapuan piispa Kaarlo Reetrikki Kares. Talvisodan takia Suomesta ei päässyt osallistujia kirkon 50-vuotisjuhliin. Vuosina 1915–1916 ja 1935–1938 käytiin keskusteluja kirkon yhdistymisestä Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, mutta nämä neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet tuloksiin. Kirkkojen yhdistyminen pysyi silti tavoitteena vielä ainakin 1940-luvun lopulla. Ennen tätä yksittäiset itsenäiset seurakunnat, jotka eivät kuuluneet Suomi Synodiin, olivat liittyneet suoraan Suomen kirkon alaisuuteen. Suomi Synodilla oli Suomen kirkkoon liittymisen lisäksi myös toive kaikkien amerikansuomalaisten luterilaisten yhdistämisestä yhdeksi kirkoksi, kuten myös kaikkien Amerikan luterilaisten, mikä sitten toteutuikin.

Vuonna 1945 Amerikan suomalaisella evankelis-luterilaisella kirkolla oli 29 649 jäsentä, 176 seurakuntaa, 63 pastoria, 131 pyhäkoulua, 123 kirkkokuoroa, 54 pappilaa ja 159 kirkkoa tai kappelia. Toiminta oli kuitenkin pienentynyt vuoteen 1962 mennessä, jolloin kirkolla oli 25 000 jäsentä ja 79 seurakuntaa.

Kirkko perusti vuonna 1896 Hancockiin Michiganiin oman teologisen seminaarin nimellä *Suomi College and Theological Seminary*, joka nykyään tunnetaan nimellä Finlandia University. Kyseinen yliopisto tuottaa edelleen pappeja ja teologeja Amerikan evankelis-luterilaisen kirkon palvelukseen.

Kirkon johtajat
---------------

* Jakob (Jaakko) Hoikka 1854–1918
* J. K. Nikander 1890–1898
* K. L. Tolonen 1898–1902
* J. K. Nikander 1902–1919
* John Wargelin 1919–1919
* Alvar Rautalahti 1919–1922
* Alfred Haapanen 1922–1950
* John Wargelin 1950–1955
* Raymond Waldemar Wargelin 1955–1962
Argentiinalainen keskiraskas TAM tst-psv.
**TAM** (*Tanque Argentino Mediano, suomeksi: "keskiraskas argentiinalainen panssarivaunu"*) on argentiinalainen taistelupanssarivaunutyyppi. Se on 30 500 kg:n painoisena jonkin verran toisia vastaavia verrattavia vaunuja keveämpi ja heikommin panssaroitu. Kehitystyölle tuli tarvetta 1970-luvun alussa, kun Argentiinan M4 Shermanit alkoivat ikääntyä, ja niiden huoltotyöt kävivät vaikeammaksi hoitaa. Argentiina kääntyi länsisaksalaisen Thyssen-Henschel -yhtiön puoleen, jotta tämä aloittaisi kehitystyön, johon otti osaa myöskin itävaltalainen Steyr. Tuotanto alkoi 1970-luvun lopulla Buenos Airesiin siirrettynä. Tämä vaunutyyppi ei ehtinyt valmistumaan riittävän ajoissa vaikuttaakseen merkitsevästi Falklandin sotaan

Vaunun koneistona on turboahdettu V6-dieselmoottori. Se antaa 720 hevosvoiman eli 537 kW:n tehon. TAM:n enimmäinen tienopeus on 75 km/h. Aseistuksena on 105 mm kanuuna sekä 2x 7,62 mm konekiväärejä. Näistä yksi ampuu tykinsuuntaisesti ja toinen on ilmatorjuntaa varten.

Lähteet
-------

* Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 85)

### Viitteet

1. ↑  Army Guide - SK 105 Kurassier, Light tank  (Viitattu 30.9.2013)
2. 1 2  Trewhitt: s. 85

Aiheesta muualla
----------------

*
**Simon Livson** (s. 1982 Jerusalem) on suomalainen rabbi. Hän aloitti Helsingin juutalaisen seurakunnan rabbina heinäkuussa 2012. Tammikuussa 2013 Livsonista tuli Suomen juutalaisten eli Helsingin ja Turun juutalaisten seurakuntien ylirabbiini. Hän oli Suomen 17. ylirabbiini ja ensimmäinen tehtävässä toiminut suomalainen.

Simon Livsonin suku polveutuu Vitsebskistä Suomeen asettuneista juutalaisista. Hänen Helsingistä lähtöisin oleva isä, Ariel Livson, muutti 22-vuotiaana Jerusalemiin opiskelemaan arkeologiaa. Hän palasi perheineen Suomeen vuonna 1989 ja toimi maanviljelijänä Pohjois-Savossa Varpaisjärvellä, jossa myös Simon Livson vietti nuoruutensa. Lukion ja armeijan jälkeen hän opiskeli Helsingissä liiketaloutta ja valmistui tradenomiksi. Vuonna 2006 Livson lähti opiskelemaan isänsä tavoin Jerusalemiin. Hän on lisäksi opiskellut rabbin tehtävään New Yorkissa. Livson toimi Suomen ylirabbina 2012-2021.

Simon Livsonin isän veli Dennis Livson tunnetaan Muumimaailman perustajana sekä animaatiotuottajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Savolainen rabbi  12.11.2012. Kirkko & Kaupunki. Viitattu 17.1.2013.
2. ↑   Juutalaisen seurakunnan kuukausi info julkaisu lokakuussa 2021
3. 1 2 3  Helsingin synagogaan ensimmäinen suomalainen rabbi  4.4.2012. Kotimaa24. Viitattu 17.1.2013.
4. ↑  Pyhiä juutalaisia kirjoituksia | Jakso 1: Johdanto, osa 1: Kuka on juutalainen? *areena.yle.fi*. Viitattu 22.2.2020.
5. ↑  Juutalaiset saavat ensimmäisen suomalaisen rabbin  7.4.2012. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 17.1.2013.
6. ↑  Rabbi Simon Livson lopettaa tehtävänsä Helsingin juutalaisen seurakunnan rabbina 3.11.2021 *Helsingin juutalainen seurakunta*.  8.10.2021. Viitattu 21.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Vähäsarja, Petri: Suomen ylirabbiini Simon Livson: "Ääri-islam on meille vähintään yhtä suuri uhka kuin uusnatsit". *Seurakuntalainen* 23.5.2019.
**Abreham Cherkos** (s. 23. syyskuuta 1989) on etiopialainen kestävyysjuoksija.

Cherkos voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 kultaa 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.00,90. 2006 hän voitti hopeaa Pekingissä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.35,95. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samalla matkalla kolmas. Seuraavana vuonna hän sijoittui Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa viidenneksitoista ja Osakan MM-kisoissa 5 000 metrillä kahdeksanneksi.

Maaliskuussa 2008 Cherkos saavutti 3 000 metrin juoksussa pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa. Kesällä 2008 hän voitti 5 000 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja sijoittui Pekingin olympialaisissa viidenneksi.

Ennätykset
----------

* 1 500 metrin juoksu: 3.42,91 (2005)
* 3 000 metrin juoksu: 7.31,81 (2009)
* Kahden mailin juoksu: 8.16,07 (2006)
* 5 000 metrin juoksu: 12.54,19 (2006)

Lähteet
-------

* Abreham Cherkos Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  ABREHAM CHERKOS *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Turku-Pesis** on turkulainen pesäpalloseura, joka pelaa naisten suomensarjaa ja miesten maakuntasarjaa. Seura on perustettu vuonna 1949 ja se on voittanut naisten SM-kultaa vuonna 1982 ja pronssia kaudella 1981. Turku-Pesiksen alkuperäinen nimi oli Lännen Pallo. Nimenvaihdos tehtiin vuonna 1990.

Historia
--------

### Lännen Pallon perustaminen

*Pääartikkeli: Lännen Pallo*
Seura perustettiin nimellä **Lännen Pallo** vuonna 1949. Pesäpallotoiminta alkoi seuran osalta kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla vuonna 1950. Miesjoukkueet pelasivat sarjaa vaihtelevasti vuoteen 1964 asti. Vuonna 1965 LäPa:n naisjoukkue nousi Suomen Mestaruussarjaan. 

Naisjoukkue pelasikin SM-sarjassa yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1986 asti. Tuona aikana joukkue saavutti SM-kultaa vuonna 1982 ja SM-pronssia 1981. Mestaruusjoukkueessa pelasivat Sirpa Helin, Marjo Hellström, Minna Hämäläinen (nyk.Lamppu), Ritva Laine (nyk. Rekola), Jaana Lindqvist, Merja Raikko (nyk. Keskinen), Teija Räsänen (nyk. Penger), Kirsti Sinisalo (nyk. Juhala), Riitta Tuomi (nyk. Valtamäki), Seija Uusitalo (nyk. Korkeamäki), Minna Varjonen, Tuula Raittila (nyk. Puikkonen), pelinjohtaja ja valmentaja Simo Lehtonen, joukkueenjohtaja Matti Vaininen. Kaudeksi 1987 Lännen Pallo putosi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle.

Tunnukset
---------

### Logo

* Lännen Pallon logo (1949–1990) Lännen Pallon logo (1949–1990)
* Turku-Pesiksen 60-juhlavuotis logo (2009) Turku-Pesiksen 60-juhlavuotis logo (2009)
* Turku-Pesiksen logo (1990–) Turku-Pesiksen logo (1990–)

Palkinnot ja huomionosoitukset
------------------------------

### Palkitut

|  |
| --- |
| **Vuoden tulokas:*** Iina Lehkonen (2008)
 |

### Naisten Itä-Länsi-valinnat

* Johanna Nieminen (1994)
* Iina Lehkonen (2011)

Joukkueet
---------

* Naisten suomensarja
* Miesten maakuntasarja
* Miesten aluesarja
* C-pojat
* D-pojat
* D-tytöt
* E-pojat
* F-pojat
* G-pojat

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Joukkueet Turku-Pesis ry. Viitattu 13.4.2023.
2. ↑  Johtokunta *turku-pesis.fi*. Turku-Pesis ry. Viitattu 13.4.2023.
3. 1 2  Seuran historiaa *turku-pesis.fi*. Turku-Pesis ry. Viitattu 13.4.2023.
4. ↑  Vuoden tulokkaat *pesis.fi*.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 31.3.2018.
5. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain Rasilainen, Matti. Viitattu 5.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

Turku-Pesiksen tilastoja (UrheiluSuomi.com)
**Oksaloetikkahappo** (C4H4O5) on ketodikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Oksaloetikkahappo on välituote useissa biokemiallisesti tärkeissä reaktioissa.

Sitruunahappokierto
-------------------

Sitruunahappokierron ensimmäisessä vaiheessa oksaloetikkahappo ja asetyylikoentsyymi-A reagoivat sitraattisyntaasientsyymin katalysoimana muodostaen sitruunahappoa. Reaktiossa asetyyliryhmä siirretään oksaloetikkahapon ketonihiileen ja karbonyyliryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi. Oksaloetikkahappoa muodostuu sitruunahappokierron kymmenennessä vaiheessa, kun omenahappo dehydrataan malaattidehydrogenaasientsyymin avulla.

Oksaloetikkahapon, omenahapon ja asparagiinihapon väliset yhteydet

Glukoneogeneesi
---------------

Glukoneogeneesin ensimmäisessä vaiheessa palorypälehappo muutetaan oksaloetikkahapoksi. Reaktio kuluttaa ATP-molekyylin ja sitä katalysoi pyruvaattikarboksylaasientsyymi. Glukoneogeneesin toisessa vaiheessa oksaloetikkahappo muutetaan fosfoenolipalorypälehapoksi. Reaktiossa tarvittava energia saadaan hydrolysoimalla yksi gyanosiinitrifosfaatin korkeaenergiainen fosfaattiryhmä. Reaktiossa muodostuu lisäksi hiilidioksidia ja guanosiinidifosfaattia. Reaktiota katalysoi fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi.

Asparagiinihapon biosynteesi
----------------------------

Eliöt voivat tuottaa aminohappo asparagiinihappoa oksaloetikkahaposta. Asparagiinihappoa syntyy, kun oksaloetikkahappo ja glutamiinihappo reagoivat. Reaktio on transaminaatioreaktio ja sitä katalysoi eräs transaminaasien luokkaan kuuluva entsyymi, aspartaattiaminotransferaasi. Koentsyyminä toimii pyridoksaalifosfaatti.

Lähteet
-------

1. ↑  Oxaloacetic Acids – Substance summary NCBI. Viitattu 12. joulukuuta 2009.
2. ↑  Physical properties: Oxalacetic acid NLM Viitattu 12.12.2009
3. ↑  Citric Acid Cycle Reactions *Virtual Chembook*. Elmhurst College.  Arkistoitu 26.7.2011. Viitattu 12.12.2009. (englanniksi)
4. ↑  Jan Koolman, Klaus-Heinrich Röhm: *Color atlas of biochemistry*, s. 138. Thieme, 2005. ISBN 978-1588902474. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.12.2009). (englanniksi)
5. ↑  Glukoneogeneesi *Solunetti*. Viitattu 12.12.2009.
6. ↑  Phosphoenolpyruvate carboxykinase, GTP-utilising Interpro. Viitattu 12.12.2009. (englanniksi)
7. ↑  William J. Rea: *Chemical sensitivity*, s. 374. CRC Press, 1992. ISBN 9780873715416. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.12.2009). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxalacetic acid (englanniksi)
* ChemBlink: Oxalacetic acid (englanniksi)
**Maitohappo** (C3H6O3 eli *2-hydroksipropaanihappo*, rakennekaava CH3CHOHCOOH) on karboksyylihappo. Sitä vastaava anioni on *laktaatti* ja sen suolat *laktaatteja* kuten esimerkiksi natriumlaktaatti (C3H5NaO3). Maitohappomolekyylillä on kaksi enantiomeeria: D-maitohappo eli D(-)-maitohappo ja L-maitohappo eli L(+) -maitohappo. Nämä molekyylit ovat toistensa peilikuvia. D-maitohappo kiertää tasopolarisoidun valon värähdystasoa myötäpäivään ja L-maitohappo vastapäivään. Maitohappo on muiden karboksyylihappojen tavoin heikko happo ja sen happovakion arvo on 1,32·10-4 mol/l.

Maitohappoa käytetään säilöntäaineena ja happamuudensäätöaineena E-koodilla E 270. Sitä valmistetaan kemiallisesti tai maitohappobakteereilla hiilihydraateista. Säilövä vaikutus johtuu pääosin pH:n alenemisesta.

D-maitohappo
------------

D-maitohappoa on esimerkiksi hapankaalissa sekä hapanmaitotuotteissa kuten piimässä ja jogurtissa. Sitä muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi maidon laktoosia maitohapoksi.

L-maitohappo ihmisessä
----------------------

L-maitohappo on toinen maitohappomolekyylin kahdesta optisen isomerian rakenteesta. L-maitohappoa muodostuu muun muassa lihaksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pentti Mälkönen: Orgaaninen kemia, perusoppimäärä, s. 159–162, Otava 1979, ISBN 951-0-05378-7
2. ↑  E270 - Maitohappo *ruokavirasto.fi*. Viitattu 21.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maitohappo**.
* Maitohapon kansainvälinen kemikaalikortti
* Terveysportti, metatesaurus: Maitohappo
* Liber Herbarum II: Luettelo maitohappoa sisältävistä kasveista
* PubChem: Lactic acid (englanniksi)
* DrugBank: Lactic Acid (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): L-Lactic acid (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): D-Lactic acid (englanniksi)
* KEGG: Lactic acid (englanniksi)
* KEGG: D-Lactic acid (englanniksi)
* KEGG: L-Lactic acid (englanniksi)
* ChemBlink: Lactic acid (englanniksi)
* ChemBlink: L(+)-Lactic acid (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - 2-hydroxypropanoic acid (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Lactic-acid (englanniksi)
**Ilmailuhallinto** (ruots. *Luftfartsförvaltningen*, engl. *Finnish Civil Aviation Authority*) oli vuosina 2006–2009 toiminut Liikenne- ja viestintäministeriön alainen itsenäinen virasto ja Suomen kansallinen ilmailuviranomainen, joka ylläpiti ja kehitti lentoturvallisuutta. Ilmailuhallinnon tehtävänä oli antaa kansallisia lentoturvallisuusnormeja, myöntää lupia, pitää ilma-alus- ym. rekistereitä, valvoa lentoliikennettä ja muuta ilmailutoimintaa sekä osallistua kansainväliseen yhteistyöhön. Ilmailuhallinnon toiminnot siirtyivät 1. tammikuuta 2010 alkaen uuteen Liikenteen turvallisuusvirastoon.

Ilmailuhallinnon toimintakulut katettiin veronmuotoisella lentoliikenteen valvontamaksulla, jota perittiin lentoasemien pitäjiltä, sekä suoritemaksuilla.

Ilmailuhallinto perustettiin 1. tammikuuta 2006 siirtämällä siihen Ilmailulaitoksen alaisen Lentoturvallisuushallinnon ja Ilmailulaitoksen viranomaisyksikön, Lentoliikennehallinnon, tehtävät. Ilmailuhallinnon perustaminen liittyi ilmailulainsäädännön kokonaisuudistukseen.

Kansainvälisellä tasolla vastaavia tehtäviä hoitaa Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) ja Euroopan tasolla Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA).

Ilmailuhallinnon pääkonttori sijaitsi Vantaalla, ja sen toimintaa johti ylijohtaja Kim Salonen. Henkilöstön määrä oli noin 130.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilmailuhallinnon verkkosivut huhtikuussa 2009 (archive.org)
* Ilmailulaki 29.12.2005/1242
* Laki Ilmailuhallinnosta 29.12.2005/1247
* Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
 Suomen liikenne- ja viestintäministeriö |
| --- |
|  |
| Ministerit | 
* Liikenne- ja viestintäministeri

 |  |
|  |
| Virkamiehet | 
* Kansliapäällikkö
* Osastopäällikkö

 |
|  |
| Osastot | 
* Konserniohjausosasto
* Palveluosasto
* Tieto-osasto
* Turvallisuus- ja verkko-osasto

 |
|  |
| Hallinto | 

|  |  |
| --- | --- |
| Virastot | 
* Liikenne- ja viestintävirasto
* Väylävirasto
* Ilmatieteen laitos

 |
|  |
| Yhtiöt ja liikelaitokset | 
* Cinia Oy
* Itärata Oy
* Fintraffic Oy
* Suomi-rata Oy
* Turun Tunnin Juna Oy
* Yleisradio

 |

 |
|  |
| Toimitilat | 
* Eteläesplanadi 4

 |
|  |
| Muuta | 
* Turku Radio

 |
|  |
| Historia | 
* Ajoneuvohallintokeskus
* Ilmailuhallinto
* Liikenteen turvallisuusvirasto
* Merentutkimuslaitos
* Ratahallintokeskus
* Rautatievirasto
* Tiehallinto
* Viestintävirasto

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Veikko Olavi Hulkko** (s. 27. helmikuuta 1932 Tornio) on suomalainen eläköitynyt insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Hulkon vanhemmat olivat kauppaneuvos Olavi Hulkko ja konttoristi Olga Alice (Liisi) Mäkelä. Hän avioitui 1954 Iris Hellä Maria Himbergin kanssa. Hulkko tuli ylioppilaaksi 1951 Oulun lyseosta ja valmistui insinööriksi Tekniska läröverket i Helsingforsista 1956. Hän oli
Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan tuntiassistentti 1961–1962, Oulun teknillisen oppilaitoksen mekaanisen teknologian tuntiopettaja 1962–1963, harjoittelija Oulu Oy:n säiliötyömaalla 1953 ja kattilatyömaalla 1954 sekä Degerfors Järnverks Ab:n piirustuskonttorissa Ruotsissa 1955.

Käyttöauto Oy:n työnjohtaja Oulussa Hulkko oli 1956–1957, Kymen Autoliike Oy:n korjaamopäällikkö Kotkassa 1958–1959, Käyttöauto Oy:n korjaamopäällikkö 1960–1961 ja teknillinen johtaja 1962, Merikosken ammattikoulun ammattiaineiden opettaja 1963 sekä Käyttöauto Oy:n, vuodesta 1985 Kiinteistö Oy Palveluteollisuustalo ja vuodesta 1988 Kiinteistö Oy Liiketulli, apulaisjohtaja 1964–1965, varatoimitusjohtaja 1966–1967, toimitusjohtaja 1968–1985 ja hallituksen puheenjohtaja 1986–1989.

Hulkko oli myös Elektrobit-yhtiön perustajaosakas ja sen hallituksen jäsen 1985–1997 ja puheenjohtaja 1985–1995. Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Hulkko oli 1970–1976 ja kaupunginhallituksen jäsen 1969 ja 1972–1973. Hänellä on myös ollut useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Ruotsin kunniakonsuli Oulun läänissä Hulkko oli 1975–1997. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1996.

Julkaisuja
----------

* *Entäpä jos... : Veikko Hulkon kirjoituksia*, 1996
* *Onni on sivutuote: Veikko Hulkon kirjoituksia johtamisesta, yrittämisestä ja ihmissuhteista*, 2016
* *Se tärkein hyvä: Veikko Hulkon kirjoituksia*, 2020

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Turunen, Harri: Kauppaneuvos Veikko Hulkko (1932–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 15.9.2023.
2. ↑  Hulkko tähdentää yrityksen eettisen toiminnan merkitystä.  *Kaleva*, 11.11.2016, nro 309, s. 20. Kansalliskirjasto. Viitattu 15.9.2023.