*Tämä artikkeli käsittelee Manner-Kiinassa toimivaa Kiinan kansantasavaltaa. Taiwanin saarta hallitsee Kiinan tasavalta.*

**Kiinan kansantasavalta** (yksink.: 中华人民共和国; perint.: 中華人民共和國; pinyin: *Zhōnghuá Rénmín Gònghéguó*), josta yleensä käytetään nimitystä **Kiina** (yksink.: 中国; perint.: 中國; pinyin: *Zhōngguó*), on maa Itä-Aasiassa. Kiina on noin 1,4 miljardilla asukkaallaan väkiluvultaan maailman toiseksi suurin maa ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin Venäjän ja Kanadan jälkeen. Suurin osa Kiinan pinta-alasta on varsinaiseen Kiinaan kuulumattomia, harvaan asuttuja alueita (Sinkiang, Sisä-Mongolia, Qinghai, Tiibet ja Mantšuria), ja suurin osa maan väestöstä asuu varsinaisen Kiinan alueella. Kiinan naapurimaita ovat Intia, Nepal, Bhutan, Myanmar, Laos, Vietnam, Venäjä, Korean demokraattinen kansantasavalta (Pohjois-Korea), Pakistan, Mongolia, Kirgisia, Tadžikistan, Afganistan ja Kazakstan.

Kiina on hallitusmuodoltaan kansantasavalta, jota hallitsee Kiinan kommunistinen puolue (KKP). Talousjärjestelmältään se ei enää kuitenkaan ole kommunistinen, vaan "sosialistinen markkinatalous", joka on eräänlainen yhdistelmä suunnitelmataloutta ja markkinataloutta. Ihmisoikeudet ovat Kiinassa heikkoja. Lehdistön suoja on olematon, aktivisteja ja juristeja katoilee ja ainakin satojatuhansia uiguureja on viety uudelleenkoulutusleireille, joilla uiguureja uudelleenkoulutetaan seuraamaan puolueen oppeja. 

Nykyinen Kiinan kansantasavalta on vielä Taiwania hallitsevan Kiinan tasavallan seuraaja. Kansantasavalta syntyi, kun Mao Zedongin johtamat kommunistit voittivat Kiinan sisällissodan ja tasavaltalaiset joukot pakenivat Taiwanin saarelle. Kansantasavalta julistettiin perustetuksi 1949. 19 valtiota, esim. Vatikaani pitää edelleen Kiinan tasavaltaa maan ainoana laillisena hallituksena. Suurin osa maista on kuitenkin hyväksynyt kansantasavallan olemassaolon.

Kommunismin alkuaikoina Kiinassa oli suuria vainoja ja nälänhätiä, mutta vuodesta 1978 vähitellen tehdyn talouden liberalisoinnin seurauksena Kiina on onnistunut nousemaan ostovoimalla mitattuna maailman suurimmaksi taloudeksi. Kiina on ollut jo 35 vuoden ajan yksi maailman nopeimmin kasvavista talouksista. Länsimaissa Kiina on tullut tunnetuksi halvan työvoiman maana, jonka seurauksena on alettu puhua niin sanotusta Kiina-ilmiöstä. Tosin Kiinan palkkatason kohoamisen myötä Kiina-ilmiö on jakautunut koskemaan laajemmin Itä-Aasian maita.

Nykyään Kiina lasketaan poliittiseksi, taloudelliseksi ja sotilaalliseksi suurvallaksi. Kiinan kansanarmeijan miesvahvuus on maailman suurin yli 2,8 miljoonalla sotilaallaan. Lisäksi Kiina on ydinasevaltio.

Historia
--------

*Pääartikkeli: Kiinan historia*
### Esihistoria

*Pääartikkeli: Kiinan muinaishistoria*
Kiinan vanhimpia hominidilöytöjä on Pekingin läheltä luolasta tavattu pekinginihminen, jonka luut ovat noin 300 000–400 000 vuotta vanhoja. Lantianin läheltä löydettiin myöhemmin 700 000 vuotta vanhoja hominidien luita.

Myös Kiinaan saapui nykyihmisen metsästykseen, kalastuksen ja villikasvien keräilyyn perustuva kivikautinen myöhäispaleoliittinen kulttuuri.
Kiistellyn Liujangin luulöydön mukaan nykyihminen olisi tullut jo 67 000 vuotta sitten, eli paljon ennen kuin Eurooppaan. Työkalulöydöistä päätellen Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa oli ihmisiä jo noin 50 000–40 000 vuotta sitten, mikä vihjaa ihmisen asuttaneen viimeistään silloin myös Kiinan. Zhoukoudianin ylemmässä luolassa olevat ihmisen jäänteet lienevät 40 000 vuotta vanhoja, ehkä jopa hieman yli 10 000 vuotta nuorempia.

Kiinaan lienee saapunut tai kehittynyt maanviljely ja karjanhoito melko varhain, n. 9 000–8 000 eaa.

### Kiina keisarikuntana

*Pääartikkeli: Kiinan dynastiat*
Kiinan muuri.
Kiina kuuluu maailman vanhimpiin sivilisaatioihin, joissa on katkeamaton historia. Sen kirjalliset lähteet ulottuvat yli 3 500 vuotta ajassa taaksepäin. Riisinviljelyä Kiinassa on harjoitettu jo tuhansia vuosia. Varsinainen kiinalainen sivilisaatio arvioidaan kuitenkin tavallisesti vain noin 5 000 vuotta vanhaksi ja useimmiten historiankertomus aloitetaan ensimmäisestä dynastiasta, eli ajasta jolloin hallitsijavalta siirtyi suvussa tavallisesti isältä pojalle. Kiinan ensimmäinen dynastia, Xia-dynastia, alkoi noin vuonna 2100 eaa.

Kiinan kiistelty ensimmäinen dynastia, Xia-dynastia, alkoi noin vuonna 2100 eaa. mutta se ei hallinnut läheskään koko nykyisen Kiinan aluetta. Myöhemmin Kiina jakautui moneksi pieneksi valtioksi, ja alkoi taistelevien valtioiden kausi, jolloin ne kävivät alinomaa sotia keskenään. Kiinan yhdisti 200-luvulla eaa. Qin-dynastian keisari Shi Huang Ti. Hän perusti tiettävästi ensimmäisen koko Kiinaa hallinneen dynastian, Qin-dynastian, jonka nimestä myös nimi Kiina johtuu. Tästä lähtien Kiina on eräitä lyhyiksi jääneitä välivaiheita lukuun ottamatta ollut valtiollisesti yhtenäinen. Keisarien on katsottu hallitsevan maata taivaan mandaatilla. Hallitseva dynastia kuitenkin on vaihtunut useita kertoja. Qin-dynastiakin jäi lyhytikäiseksi ja sen syrjäytti pian Han-dynastia, jonka valtakausi kesti useita vuosisatoja.

Kiinalaiset ovat keksineet muun muassa kirjanpainotaidon (Tang-dynastia), paperin valmistuksen (Han-dynastia), ruudin ja ilotulitteet (Eteläiset ja pohjoiset dynastiat) (raketit kuitenkin keksittiin Koreassa), kompassin, leijat, paperirahan (Song-dynastia) ja pankkiluotot (Song-dynastia).

Mongolit valloittivat Kiinan vähitellen 1200-luvulla. Vuodesta 1271 Kiinaa hallitsi mongolien perustama Yuan-dynastia, jonka pääkaupunki oli Dadu eli nykyinen Peking. Sen valtakaudella kaikkia tärkeimpiä virkoja hoitivat mongolit. Kiinan mongolihallitsijoista kuuluisin oli Kublai-kaani, jonka valtakaudella myös Marco Polo teki tutkimusretkensä Kiinaan.

Mongolit kuitenkin karkotettiin maasta vuonna 1368, jolloin valtaan tuli viimeinen kotimainen, keisari Hongwun perustama Ming-dynastia. Se pysyi vallassa, kunnes maan valloittivat mantšut. Mantšujen perustama Qing-dynastia hallitsi Kiinaa vuosina 1644–1912.

Kiinan bruttokansantuote henkeä kohti oli tuhannen vuoden ajan Länsi-Eurooppaa korkeampi. Ming-dynastian aikana kehitys pysähtyi ja BKT henkeä kohti ei noussut käytännössä lainkaan 300 vuoteen. 1800–1900 Kiina eristäytyi kunnes länsimaat pakottivat sen avautumaan kansainväliselle kanssakäymiselle Hongkongissa ja muissa satamissa.

### Kiinan tasavalta

*Pääartikkelit: Kiinan tasavalta (1912–1949) ja Kiinan tasavallan historia*
Vuonna 1911 Kiinassa alkoi Xinhai-vallankumous, jonka tuloksena seuraavana vuonna maasta tuli tasavalta. Yuan Shikai kaappasi vallan 1913 ja hallitsi maata diktaattorina kolme vuotta. Hänen kuolemansa synnytti maahan valtatyhjiön ja keskushallinto hajosi. Keskenään kilpailevat sotaherrat hallitsivat Kiinaa, vasta vuonna 1928 Sun Yat-senin ja Tšiang Kai-šekin johtama Guomindang-puolue tunnustettiin tasavallan lailliseksi hallinnoksi.

1920-luvun levottomuudet ja ulkomaalaisten väliintulo sytytti kiinalaisen kansallistunteen. Kansallismieliset liikkeet käynnistivät yhteiskunnan modernisaation. Guomindang ja kommunistinen puolue aloittivat keskenään sisällissodan vuonna 1927, joka taukosi toisen maailmansodan ajaksi.

Vuonna 1932 Japani miehitti Mantšurian ja perusti sinne nukkevaltionsa Mantšukuon. Vuonna 1937 niin sanotun Marco Polon sillan välikohtauksen jälkeen Japani aloitti täysimittaisen sodan miehittäen Kiinan rannikon. Miehitys jatkui siihen asti kun Japani antautui toisen maailmansodan lopussa liittoutuneille.

Sisällissota jatkui vuosina 1945–1949, jonka jälkeen Mao Zedongin johtamat kommunistit nousivat valtaan ja tasavaltalaiset vetäytyivät Taiwanin saarelle.

### Kiinan kansantasavalta

Mao Zedong julistaa Kiinan kansantasavallan syntyneeksi vuonna 1949.
*Pääartikkeli: Kiinan kansantasavallan historia*
##### Kiinan kansantasavalta vuosina 1949–1976

Kiinan kansantasavalta perustettiin 1. lokakuuta 1949 Mao Zedongin julistaessa sen syntyneeksi Pekingin Taivaallisen rauhan aukiolla. Mao tunnettiin kirjallisuutta opiskelleena intellektuellina, joka oli noussut puolueen huipulle sisällissodan myötä. Hänen valtansa kasvoi nopeasti. Mao jatkoi Kommunistisen puolueen puheenjohtajana ja siten maan johtajana. Neuvostoliitto tunnusti kansantasavallan lähes välittömästi, Itä-Euroopan maat ja suurin osa Länsi-Euroopankin maista tunnusti sen 1950 vaikka diplomaatit karkotettiinkin.

Pian valtaan päästyään Kiinan kommunistihallitus tuki Kim Il-sungin Pohjois-Korean hyökkäystä Etelä-Koreaan Korean sodassa 1950. YK-joukkojen tehtyä maihinnousun Mao näki mahdollisuuden sotia länsimaiden kanssa ja joukot hyökkäsivät YK-joukkojen kimppuun, mutta raskaat tappiot pakottivat vetäytymään. Vuonna 1951 kommunistit marssivat Tiibetiin.

Neuvostoliiton tuella toteutettu "ensimmäinen viisivuotissuunnitelma" kehitti taloutta jonkin verran. Kiinan alkuvuosina toteutettiin "Neljä modernisaatiota". Koulutus sosialisoitiin ja maaseudulla osaksi lopetettiin. Vuonna 1957 80 % kaupunkien alakoulusta lähtevistä jätettiin ilman koulutusta, koska voimavarat suunnattiin muualle ja osa opettajista oli jo teloitettu oikeistolaisina. Suuri osa korkeakouluista oli ulkomaalaisten perustamia ja monet olivat saaneet koulutuksen lännessä, jonka vuoksi heidät luokiteltiin tuhottaviksi liberaaleiksi.

Vuonna 1956 aloitettiin "sadan kukan kampanja", jonka jälkeen porvarismista epäiltyjä "uudelleenkoulutettiin" tai teloitettiin "Oikeistolaisuuden vastaisen liikkeen" voimin vuodesta 1959. Samana vuonna Kiina valloitti myös alueita Intialta. Toinen viisivuotissuunnitelma, vuosien 1958 ja 1963 välinen Suuri harppaus, pyrki luomaan pieniä raskaasti verotettuja kollektiiveja. Se tappoi arviolta 14–43 miljoonaa ihmistä ja kymmenet miljoonat lapset jäivät syntymättä neljän vuoden aikana. Kiinalaiset söivät eri lähteiden mukaan keskimäärin 1 200–1 534 kilokaloria eli jopa vähemmän kuin orjatyöläiset Auschwitzin keskitysleirissä, ja esimerkiksi perheenäitien työtaakka kollektiiveissa oli 11 tuntia joka päivä. Suuren harppauksen aikana oli ihmiskunnan historian pahin nälänhätä, ja uhrien määräksi on arvioitu 17–30 miljoonaa.

Vuosina 1958–1959 Kiinan ja Neuvostoliiton suhteet kärjistyivät, kun Kiina syytti Nikita Hruštšovin Neuvostoliittoa liian oikeistolaiseksi. Neuvostoliitto lopetti Kiinan ydinaseohjelman auttamisen ja suunnitteli jopa ydiniskua Kiinaan estääkseen Kiinaa saamasta ydinaseen. Yhdessä Neuvostoliiton ja Kiinan välisissä kiistoissa, Kiina marssitti joukkonsa 150 kilometriä Intian puolelle 1962 saadakseen tahtonsa läpi.

Kommunistien havaittua suuren osan väestöstä olevan kuoleman partaalla, Mao Zedong siirtyi syrjemmälle, ja Liu Shaoqi teki uudistuksia kuten yksityisten peltojen palauttaminen ja tuottajien suurempi autonomia. Vuonna 1964 Kiinasta tuli ydinasevaltio. Mao koki Liun kuitenkin uhkaksi itselleen ja vuonna 1968 Liu syrjäytettiin ja leimattiin "kapitalistisen tien kulkijaksi ja petturiksi." Liun jouduttua epäsuosioon ja pian kuoltua nimettiin Maon tulevaksi seuraajaksi vuonna 1969 Lin Biao. Kuitenkin Mao koki myös hänet pian uhkaksi itselleen. Lisäksi myös vaikutusvaltainen ja maltillinen pääministeri Zhou Enlai vastusti Lin Biaon nousua ja Lin Biaon raportoitiinkin kuolleen vuonna 1971 yritettyään paeta Neuvostoliittoon epäonnistuttuaan suunnitelmassaan surmauttaa Mao.

Vuonna 1966 aloitettiin "kulttuurivallankumous", jonka päämäärä oli "päästä eroon liberaaleista porvareista" ja jatkaa Liu Shaoqin hidastamaa luokkataistelua. 11 miljoonaa punakaartilaista lähetettiin jahtaamaan jäljellä olevia porvareita ja valvomaan, että porvarismia "kritisoidaan" kaikkialla. Ylemmät kouluasteet lopetettiin ja monet hengissä olevat koulutetut teloitettiin. Porvarillisiksi epäillyt vanhat kirjoitukset, taide, museot, temppelit ja muu perintö tuhottiin. Monien tutkijoiden mielestä kiinalaisen kulttuurin pohja hävisi näinä vuosina. Mao nautti laajamittaista suosiota länsimaiden vasemmistolaisten keskuudessa ja maolaisia puolueita perustettiin ympäri maailmaa, mutta ulkomaiden saatua vihjeitä tuhon laajuudesta suosio hiipui. Maasta tiedettiin hyvin vähän, sillä ihmisiä ei päästetty maahan sisään tai ulos. Monet tiedoista pohjautuivat Ison-Britannian Hongkongiin ja muualle karanneiden kiinalaispakolaisten tietoihin. Mao kuitenkin kutsui Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin historialliselle vierailulle Kiinaan vuonna 1971. Kulttuurivallankumous kesti vuoteen 1976 eli puhemies Maon kuolemaan saakka. 10 vuotta kestäneen kulttuurivallankumouksen aikana tapettiin syyttömiä ihmisiä ehkä 1,5–2 miljoonaa. Vähintään sama määrä vammautui loppuiäkseen.

##### Mao Zedongin jälkeinen aika

Kommunistipuolueen johtaja Mao Zedong kuoli sairauskohtaukseen syyskuussa 1976. Pääministeri Zhou Enlain oli kuollut puoli vuotta aikaisemmin. Mao johti Kiinan kommunistipuoluetta yli 40 vuotta ja hänen ympärilleen oli 1960-luvun kulttuurivallankumouksen aikana rakennettu valtaisa henkilöpalvonnan kultti. Kulttuurivallankumouksen aikana vaikutusvaltaa saanut äärivasemmistolainen ns. neljän kopla, johon kuului myös Maon leski Jiang Qing, jäi Maon kuoleman jälkeisessä valtataistelussa tappiolle ja tuomittiin rangaistuksiin. Uudeksi johtajaksi nimitettiin Hua Guofeng, joka kuitenkin joutui sittemmin väistymään Deng Xiaopingin tieltä. Dengin johdolla Kiina alkoi avautua länteen.

###### Deng Xiaopingin uudistukset

Deng Xiaoping saavuttuaan historialliselle Yhdysvaltain vierailulleen vuonna 1979
Deng Xiaoping nousi Kiinan johtoon voitettuaan puolueen sisäisessä valtataistelussa Hua Guofengin. Kiinassa aloitettiin syvälliset taloudelliset uudistukset. Deng oli Kiinan ehdoton johtaja, vaikka hän ei ottanut mitään muodollisesti kovin korkeata virkaa säilyttäen varapääministerin tittelinsä. 

Zhou Enlai aikoinaan luonnosteli ja Deng Xiaoping aloitti suuret uudistukset, jotka olivat saaneet nimen "Neljä modernisaatiota". Puolueen edustajat mm. vierailivat kapitalistisessa Japanissa, mutta sosialismi säilytettiin virallisena ideologiana. Kiinan talousuudistukset vuonna 1978 sallivat kapitalismin ensiksi viidessä kommunistisen puolueen tarkkailemassa koekaupungissa: Shenzhen, Zhuhai, Shantou, Xiamen ja Hainan. Vuonna 1984 näiden lisäksi 14 rannikkokaupunkia avattiin ulkomaisille investoinneille.

Kiina aloittaessa uudistukset vuonna 1978 sen taloustilanne oli surkea. Käytössä ollut suunnitelmatalousmalli ylläpiti resurssien tehotonta käyttöä ja esti maan kehityksen. Kiina oli maailman köyhimpien maiden joukossa. Deng Xiaopingin aloittamien uudistusten tavoitteena oli parantaa maan tuottavuutta vapauttamalla ihmisten ja yritysten toimintamahdollisuuksia sekä pyrkimällä avautumaan muulle maailmalle. Maanviljelijöille annettiin mahdollisuus viljellä omia palstojaan, jonka sadosta vain tietty kiintiö piti myydä kollektiiville ja ylimenevän osan sai pitää. Tämä johti nopeasti maatalouden tuotannon kasvuun. Talouselämässä annettiin pienille yksityisille toimijoille lisää toimintavapauksia ja erityistalousalueita alettiin perustaa. Avautuminen muulle maailmalle alkoi 1980-luvulla, ja ulkomaisia suoria sijoituksia alettiin sallia joillekin alueille.  Vuosina 1981–2001 jääkaappien, pesukoneiden ja sähkötuulettimien yleisyys kasvoi nollasta lähes yhteen jokaista kaupunkilaista kohti ja puolet vähempään maaseudulla. Kiinalaiset saivat esimerkiksi avioitua ilman kommunistien lupaa, muuttaa toiseen kaupunkiin, omistaa asunnon ja ostaa monia uusia asioita. Akateemiset, tieteilijät, taiteilijat ja yrittäjät saavat toimia joutumatta epäillyiksi oikeistolaisiksi,

###### Tiananmenin tapahtumien jälkeen

Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukset ja niiden kukistaminen (Tiananmenin aukion tapahtumat) Pekingissä kesäkuussa 1989 oli käännekohta, joka osoitti selvästi, ettei taloudellisen vapauden lisääntyminen tarkoittanut sitä, että kommunistinen puolue olisi ollut yhtään valmis luopumaan absoluuttisesta poliittisesta vallastaan. Tiananmenin tapahtumat lähtivät liikkeelle huhtikuussa 1989 uudistajana tunnetun Kiinan kommunistisen puolueen entisen johtajan Hu Yaobang kuoltua ja tuhansien opiskelijoiden marssittua Tiananmenin aukiolle vaatimaan demokratiaa. Aukiolla syömälakkolaisten määrä nousi tuhansiin ja mielenosoittajien määrä nousi yli miljoonaan. Toukokuussa 1989 Kiinan johtaja Deng Xiaoping erotti kommunistipuolueen pääsihteeri Zhao Ziyangin virastaan. Pääministeri Li Peng julisti poikkeustilan ja lähetti Pekingiä kohti sotilaita. Kiinan armeijan sotilaat saapuvat aukiolle ja ampuivat opiskelijoiden lisäksi muita siviileitä 4. kesäkuuta 1989, jolloin vastarinta päättyi. Deng Xiaoping syytti mielenosoittajia vallankaappausyrityksestä.

Tiananmenin tapahtumien jälkeen vuonna 1989 Deng Xiaoping valitsi Kiinan kommunistisen puolueen uudeksi pääsihteeriksi Jiang Zeminin, joka nousi Dengin tilalle myös vaikutusvaltaisen sotilaskomitean puheenjohtajaksi. Deng oli kuitenkin Kiinan todellinen johtaja ilman muodollista asemaa aina kuolemaansa helmikuussa 1997 saakka.

Britannian hallitsema Hongkong siirtyi Kiinan erityishallintoalueeksi heinäkuussa 1997. "Yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteesta oli sovittu Britannian ja Kiinan välillä.Portugalin hallitsema Macao siirtyi Kiinan kansantasavallan hallintaan vuonna 1999. 2000-luvulla Kiinan taloudellisesta noususta tuli yleinen puheenaihe. Kiina hyväksyttiin Maailman kauppajärjestön jäseneksi vuonna 2001.

Jiang Zeminin seuraajaksi tuli Hu Jintao, joka nousi Jiangin tilalle vuonna 2002 Kiinan kommunistisen puolueen uudeksi pääsihteeriksi. Vuonna 2003 hän nousi Jiangin seuraajaksi myös Kiinan presidenttinä ja vuonna 2004 lopulta myös vaikutusvaltaisen keskussotilasneuvoston puheenjohtajana. Hu oli ollut aiemmin mm. puolueen Tiibetin-osaston johtaja ja mukana tukahduttamassa Tiibetin itsenäisyysmielenosoituksia kovin ottein vuonna 1989. Hu nousi samana vuonna kovaa linjaa edustavan tuolloisen pääministerin Li Pengin suosioon oltuaan ensimmäinen puolueen aluejohtaja, joka asettui tukemaan Tiananmenin aukion demokratiamielenosoitusten tukahduttamista voimakeinoin. Koko Hun valtakauden pääministerinä oli Wen Jiabao ja tuolloin puhuttiin Hu-Wen tandem -johdosta.

###### Xi Jinpingin aika

Xi Jinping vuonna 2019
Marraskuussa 2012 valittiin Hu Jintaon seuraajaksi Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeriksi varapresidentti Xi Jinping, joka nousi maaliskuussa 2013 myös Kiinan uudeksi presidentiksi. Xi tuli myös Hun tilalle tärkeän keskussotilasneuvoston johtoon eli hän oli hallitsevan puolueen, valtion ja armeijan johdossa.

Kiinan uudeksi pääministeriksi Wen Jiabaon tilalle tuli maaliskuussa 2013 Li Keqiang 

Kiina on luopunut yhden lapsen politiikasta lokakuussa 2015. Tilalle otettiin kahden lapsen politiikka, jossa naisia kannustetaan pysymään kotona. Vuoden 2016 alusta kahden lapsen politiikka on ollut laki.

Kiinan hallituksen vuoden 2015 toimintasuunnitelmassa määriteltiin Vyö ja tie -kehityshanke, jossa Kiina investoi 900 miljardia dollaria rautateihin, satamiin ja muuhun infrastruktuuriin 65 maassa. Hankkeen tarkoituksena on yhdistää Kiina Eurooppaan ja Afrikkaan sekä lisätä kaupankäyntiä ja taloudellista yhdentymistä aloitteessa mukana olevissa maissa. Tavoitteena on ollut nostaa Kiina maailmantalouden veturiksi. Kiina haluaa täyttää kansainväliset markkinat tuotteillaan, ja Uudeksi silkkitieksi nimetty Vyö- ja tie kehityshanke on siihen suunnitelma. Biljoonan dollarin uusi silkkitie on ihmiskunnan historian kallein hanke. Kiinalaiset vievät ulkomaille pääomaa sekä teknologiaa ja rakentavat rautateitä, merireittejä ja teitä, jotka johtavat muualle Aasiaan, Eurooppaan ja Afrikkaan. Reitin varrelle tulee satamia, rautatieasemia sekä teollisuusalueita.Presidentti Xi Jingping mukaan "vuosisadan projektissa" Kiina rakentaa nopean rautatien Kiinasta suoraan Länsi-Eurooppaan; Pakistanissa Kiina rakentaa suursatamaa, valtatien Himalajan yli ja Afrikassa jättiläissataman ja rautatien Etiopiaan.

Vuonna 2015 Kiina on julkistanut *Made in China 2025* -suunnitelman, jonka avulla Kiina tavoittelee johtoasemaa korkean teknologian aloilla, kuten lääketieteellisissä laitteissa, ilmailuteknologiassa ja robotiikassa. Kiinan pyrkimyksenä on automatisoida taloutta ja viisivuotissuunnitelmassa on pyrkimyksenä siirtyä ulkomaisen teknologian, ulkomaisten parhaiden käytäntöjen ja ulkomaisen tiedon omaksujasta innovoijaksi.

Aasian infrastruktuuri-investointipankki (AIIB) perustettiin Kiinan aloitteesta 25. joulukuuta 2015.

Vuonna 2016 Kiina on jo Yhdysvaltoja suurempi kansantalous ostovoimakorjatulla bruttokansantuotteella mitattuna. Kiina on ohittanut Yhdysvallat suurimpana energian kuluttajana, suurimpana maaöljyn tuojana, suurimpana uusiutuvan energian tuottajana ja kiinteistömarkkinoiden arvossa. Kiina on myös ohittanut Yhdysvallat patenttien, tavaramerkkien ja mallisuojien hakemusmäärässä. Vuonna 2017 kiinalaiset tekoälyn startup-yritykset keräsivät enemmän rahoitusta kuin yhdysvaltalaiset. Joulukuussa 2017 Kiina on päättänyt investoida raskaasti tekoälyn kehittämiseen ja Kiina on laatinut tekoälystrategian. Vuoden 2018 alussa uutisoitiin että Kiina on ohittanut Yhdysvallat tieteellisten tutkimusten julkaisumäärässä.

18. lokakuuta 2017 Xi piti puheen, jossa hän sanoi että Kiinan täytyy ottaa merkittävin asema maailmassa ja tehdä suurempi kontribuutio ihmiskuntaan. Lausunto kirjattiin välittömästi Kiinan perustuslakiin. Xin mukaan kiinalainen malli talouskasvusta kommunistihallinnon alaisuudessa on kukoistavaa ja on antanut uuden vaihtoehdon muille kehittyville maille. Xi Jinping valittiin odotetusti toiselle viisivuotiskaudelle puolueen johtoon lokakuussa 2017 pidetyssä puoluekokouksessa. Valinta vahvisti Xin asemaa Kiinan vaikutusvaltaisimpana johtajana kansantasavallan perustajan Mao Zedongin ja talousuudistusten isän Deng Xiaopingin jälkeen. Xillä oli niin monta titteliä, että häntä kutsuttiinkin "kaiken puheenjohtajaksi". Xi oli Kiinan presidentti, kommunistisen puolueen pääsihteeri ja sotilaskomitean puheenjohtaja. Hän johti myös muun muassa Taiwanin kysymystä ja internetin turvallisuutta käsitteleviä työryhmiä, ja häntä kutsuttiin puolueen "ydinjohtajaksi".

Maaliskuussa 2018 Kiinan kansankongressi poisti rajoituksen presidentin valtakausien määrältä. Äänestyksessä lakimuutosta kannatti 2958 edustajaa, kaksi vastusti ja kolme äänesti tyhjää. Lakimuutos mahdollistaa Xin jatkamisen Kiinan johtajana kuolemaansa saakka.

Kiinan talouden kilpailukyky on parantumassa digitalisaation avulla. Kilpailukyky verrattuna muihin maihin on kuroutumassa nopeasti umpeen digitaalisilla teknologioilla. McKinseyn tutkimuksen mukaan aggressiivinen skenaario automatisoinnissa voi tarkoittaa 236 miljoonan työpaikan häviämistä vuoteen 2030 mennessäVuonna 2020 Kiina ottaa käyttöön maanlaajuisesti sosiaalisen luottoluokitusjärjestelmän.

Kiinan presidenttinä vuonna 2013 aloittaneen Xi Jinpingin on sanottu olevan koko maailman vaikutusvaltaisin henkilö. Vähintäänkin hän on Kiinan vahvin johtaja sitten puhemies Mao Zedongin (1893–1976). Xi hallitsee Kiinan massiivista Kansan vapautusarmeijaa ja ohjaa maailman toiseksi suurimman talouden kokonaisvaltaista uudistusta. Lisäksi Kiinassa on rakennettu hänen ympärilleen henkilökulttia, joka auttaisi häntä lujittamaan valta-asemansa lopullisesti. 

Kiinan talous ei enää kasva samaan tahtiin kuin se on kasvanut 1990-luvun huonojen vuosien jälkeen. Vuonna 2017 Kiinan talous kasvoi 6,9 prosenttia ja vuonna 2018 vain 6,6, joten kasvu oli hitainta 28 vuoteen.

Yhdysvallat ja Kiina kävivät keskenään Yhdysvaltain presidentti Donald Tumpin valtakaudella vuodesta 2018 lähtien "kauppasotaa". Ensimmäisen vaiheen sopu, "välirauha", kauppasodassa saavutettiin tammikuussa 2020, jolloin Kiina sitoutui 200 miljardin dollarin lisäostoihin Yhdysvalloista seuraavan kahden vuoden aikana. Vastatoimena Kiinan myönnytyksille Yhdysvallat luopui tullikorotuksista, joita se oli suunnitellut muun muassa kulutuselektroniikkatuotteille. Suurin osa tulleista jäi kuitenkin voimaan.

Kiinan talous kärsi vuoden 2020 alussa erittäin raskaasti Kiinasta alkaneesta maailmanlaajuisesta koronaviruspandemiasta, jonka seurauksena maan vähittäiskauppa ja teollisuustuotanto romahtivat.

Politiikka
----------

|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kiinan kansantasavallanpolitiikka |
|  |
| Johtajat
* Pääsihteeri: Xi Jinping
* Presidentti: Xi Jinping
* Varapresidentti: Han Zheng
* Pääministeri: Li Qiang
* Kansankongressin johtaja: Zhao Leji
* Konferenssin johtaja: Wang Huning
* Keskussotilaskomission johtaja: Xi Jinping
 |
| Kommunistinen puolue
Organisaatio
* Kansalliskongressi
	+ Keskuskomitea
	Pääsihteeri
	+ Politbyroo
	Pysyvä komitea
	+ Sihteeristö
	+ Keskussotilaskomissio
	+ Kansallinen turvallisuuskomissio
	+ Jatkuvasti syventävien uudistusten komissio
	+ Talous- ja raha-asioiden komissio
	+ Yleisesikunta
	+ Organisaatio-osasto
	+ Kurinpitokomissio
	+ Viestintäosasto
* Alueellinen hallinto
 |
| Ideologia
* Marxismi-leninismi
* Mao Zedongin ajatukset
* Sosialistinen markkinatalous
	+ Deng Xiaopingin teoria
	+ Kolme edustusta (Jiang Zemin)
	+ Tieteellisen kehityksen konsepti (Hu Jintao)
	+ Ajatus uuden aikakauden sosialismista kiinalaisin erityispiirtein
	Kiinalainen unelma
 |
| Laki ja valvonta
* Peruskirja
* Perustuslaki
* Laki
* Kansankongressi
	+ Pysyvä komitea
	Neuvoa-antava konferenssi
* Kurinpitokomissio
* Korkein oikeus ·
 |
| Toimeenpano
* Valtioneuvosto
	+ Pääministeri: Li Qiang
	+ Kansanpankki
* Omaisuuden valvonta- ja hallintokomissio
 |
| Asevoimat
* Keskussotilaskomissio
	+ Kansan vapautusarmeija
 |
| Hongkong ja Macao
* Yksi maa, kaksi järjestelmää
* Hongkongin hallintojohtaja: Carrie Lam
	+ Hallitus
* Macaon hallintojohtaja: Ho Iat-seng
 |
| Ulkopolitiikka
* Kiinan kehityspankki
* Vyö ja tie
* Aasian infrastruktuuri-investointipankki
* Brics
* Pandapolitiikka
* Shanghain yhteistyöjärjestö
* Afrikan ja Kiinan suhteet
 |
| Lisää aiheesta
* Hallinto
* Aluehallinto
* Hukou
* Ihmisoikeudet
* Internet-sensuuri
* Korruptio
* Poliittinen vaikuttaminen
 |
| * n
* k
* m
 |

Kiinan kansantasavalta on sosialistinen marxismi-leninismin ja maolaisten ajatusten ohjaama valtio, jota hallitsee Kiinan kommunistinen puolue. Kiinan perustuslaki kuvaa maata sosialistiseksi valtioksi, joka on työväenluokan johtama kansan demokraattinen diktatuuri ja perustuu työläisten ja talonpoikien liitolle. Vuodesta 2012 lähtien kommunistisen puolueen puhemiehenä ja vuodesta 2013 lähtien presidenttinä toimii Xi Jinping. Aiemmin presidentteinä ovat toimineet: Mao Zedong (Mao Tse-Tung), Liu Shaoqi, Li Xiannian, Yang Shangkun, Jiang Zemin ja Hu Jintao. Presidentti edustaa Kiinaa ulkomailla, allekirjoittaa kansainvälisiä sopimuksia ja nimittää edustajia valtioneuvostoon. Nykyisin Kiinassa vallitsee kollektiivinen johto ja presidentti on suoraan kansankongressin alaisuudessa.

Mao Zedongin henkilökultin ja kaoottisten vaiheiden jälkeen Kiinan johto saavutti konsensuksen, jonka mukaan valtaa ei tulisi enää koskaan keskittää yhden johtajan käsiin. 1980-luvun uudistusten aikakaudella vakiintui niin kutsuttu "kollektiivisen johdon periaate". Lisäksi Kiinassa haluttiin välttää Neuvostoliiton loppuvuosien kaltainen "vanhusten valta" säätämällä puolueen pysyväiskomiteaan nousemisen yläikärajaksi 67 vuotta. Kollektiivisen johdon periaate ja sitovat ikärajat ovat toimineet, mutta järjestelmän katsotaan vakiintuneen varsinaisesti presidentti Jiang Zeminin ( 1989–2002) luovutettua valta-asemansa Hu Jintaolle (2002–2012).

Maaliskuussa 2018 tehdyn perustuslakimuutoksen ansiosta Xi Jinping voi pysyä Kiinan presidenttinä loppuikänsä, sillä presidentin virkakausia ei enää rajoitettu kahteen. Käytännössä suurin valta on kommunistipuolueen pääsihteerillä, kun taas presidentin virka on enemmän seremoniallinen. Pääsihteerin valtakausia ei ole muodollisesti rajoitettu, mutta Xin edeltäjät Hu Jintao ja Jiang Zemin luopuivat tehtävästä presidenttikausiensa päättyessä. Xin arveltiin kuitenkin jatkavan myös puoleen johdossa toisenkin kautensa jälkeen ja Kiina vaikutti olevan siirtymässä kollektiivisen johdon välivaiheesta takaisin yhden vahvan miehen järjestelmään.

Kiinan hallinnon pääosat ovat:

* Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitea
* Kiinan kansankongressi
* Kiinan kansantasavallan presidentti
* Kiinan kansantasavallan valtioneuvosto
* Kiinan keskussotilaskomissio
* Kiinan kansantasavallan korkein oikeus
* Kiinan kansantasavallan korkein prokuraattorinvirasto

Kommunistisen puolueen lisäksi Kiinassa on kahdeksan pienpuoluetta. Ne ovat Kommunistisen puolueen valvonnassa toimivia "demokraattisia puolueita". Myös kommunistisen puolueen sisällä on alkanut näkyä oireita jakautumisesta populisteihin ja elitisteihin.

Maa on vuodesta 1978 lähtien siirtynyt markkinatalousjärjestelmään säilyttäen kuitenkin paljon keskusjohtoisuutta. Kiinan 500 suurimmasta yrityksestä (jotka tuottavat yli 80 % BKT:sta) vuonna 2007 349 yritystä on valtion omistuksessa tai valtion hallinnoimia. Yksityisomisteisia yrityksiä oli 89, mistä johtuen maalla on ollut vaikeuksia saada markkinatalousmaan statusta kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa.

Suurista talousreformeista huolimatta demokratia ei ole maassa kovin pitkällä, joskin kylätasolla järjestetään nykyisin varsin vapaita vaaleja ja kylätason edustajat pääsevät valitsemaan korkeampia edustajia.

Tärkeitä poliittisia ongelmia ovat keisariajalta periytyvä korruptio ja kasvaneet tuloerot. Hu Jintao nosti tärkeäksi poliittiseksi teemakseen maaseudun hyvinvoinnin edistämisen ja poisti vuosituhansia vanhan maaveron.

### Ulkopolitiikka

*Pääartikkeli: Kiinan kansantasavallan ulkopolitiikka*
Kiinan kansantasavalta sai YK:n jäsenyyden ja turvallisuusneuvoston pysyvän jäsenpaikan ja veto-oikeuden Taiwanille paenneen Kiinan tasavallan sijaan 1971, jolloin YK:n yleiskokous hyväksyi asiaa koskeneen päätöslauselman. Jäsenyyttä auttoivat Yhdysvaltain tuki sekä presidentti Richard Nixonin aikaisen ulkoministerin Henry Kissingerin diplomatia, jonka jälkeen Kiina on pitänyt yllä diplomaattisuhteita lähes kaikkiin maailman maihin.

Vuonna 1989 Kiina joutui monien maiden boikottiin ja asevientikieltoon kukistettuaan verisesti Taivaallisen rauhan aukiolla opiskelijamielenosoituksen. Tämä vaikutti Kiinan vahvan miehen, taloudellisen uudistuspolitiikan liikkeelle saattaneen ja kulttuurivallankumouksen aikana kapitalistisen tien kulkijana tunnetun Deng Xiaopingin maineeseen. Euroopassa Ranska ja Espanja ovat pyrkineet poistamaan boikotteja Britannian, Alankomaiden ja vähemmässä määrässä Saksan vastustaessa ja Yhdysvaltain painostaessa.

Venäjän ja Kiinan välit ovat parantuneet Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuodesta 1991 alkaen. Kesäkuussa 2019 Venäjän presidentti Valdimir Putin totesi tavattuaan Moskovassa Kiinan presidentti Xi Jinpingin, että Kiinan ja Venäjän välit ovat ennennäkemättömän hyvät. Molempien maiden välit Yhdysvaltoihin olivat puolestaan heikentyneet selkeästi.

Myös Yhdysvaltain ja Kiinan välit parantuivat viime vuosikymmeninä. Pitkällisten kiistojen taustalla on erityisesti Taiwanin tilanne ja Yhdysvaltain sotilastuki sille. Yhdysvaltain suhteita heikensivät myös Tiananmenin tapahtumat, Naton koneiden Kiinan lähetystön pommitus Belgradissa 1999 ja vuoden 2001 vakoilukoneskandaali. Vuoden 2002 jälkeen maiden ylin johto on tavannut säännöllisesti.

Yhdysvaltain ja Kiinan välit ovat kiristyneet presidentti Donald Trumpin tultua valtaan vuonna 2017. Välejä on kiristänyt tilanne Etelä-Kiinan merellä, jossa on ollut aluekiista siitä, kenelle kuuluvat Etelä-Kiinan merellä sijaitsevat Spratly-saaret ja Scarborough Shoal -riutta. Kiista-alueeseen kuuluu noin sata pikkusaarta ja alue sijaitsee Kiinan, Malesian, Vietnamin, Filippiinien, Indonesian ja Brunein keskellä. Kaikki rantavaltiot ovat vaatineet saaria itselleen, sillä meren pohjassa uskotaan olevan runsaasti luonnonrikkauksia, öljyä ja kaasua. Etelä-Kiinan merellä maiden välejä on kiristänyt se, että Kiina on rakentanut alueelle keinotekoisia saaria sotilastukikohdiksi.

Kiinan-kaupan alijäämä on ollut Yhdysvalloissa koettu suureksi ongelmaksi ja kritiikin aiheeksi 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Presidentti Trumpin tultua valtaan Yhdysvallat on kuitenkin ottanut asian kärkevämmin esille ja maiden välit ovat kiristyneet, sillä Kiina puolestaan on suojannut lukuisia omia tuotantoalojaan ulkomaisilta sijoituksilta. Kauppakiistan vuoksi Yhdysvaltojen ja Kiinan väliset kauppavirrat supistuivat. Tammikuussa 2020 Kiina ja Yhdysvallat allekirjoittivat sopimuksen, jonka toivottiin estävän maiden välisen kauppasodan kärjistymisen. 

Kiina on pyrkinyt turvaamaan kasvuaan hankkimalla raaka-aineita, ruokaa, energiaa ja markkinoita Afrikasta. Kiinalaiset ovat ostaneet viljelysmaata, perustaneet viljelijäyhteisöjä ja satojatuhansia siirtolaisia on lähtenyt maatalousyrittäjiksi. Länsimaat ovat arvostelleet Kiinan asekauppaa Afrikassa. Kiinan virallinen politiikka ulkomaansuhteissa on puuttumattomuus sisäisiin asioihin. Kiinan mukaan ihmisoikeudet ovat suhteellisia ja jokaisen maan itsensä määrittelemiä ja ulkomainen painostus rikkoo maan suvereniteettia.

#### Aluekiistat

Kiinalla on ollut aluekiistoja lähes kaikkien naapuriensa kanssa, ja 1960- ja 1970-luvulla monet niistä kehkeytyivät aseellisiksi selkkauksiksi. Etelä-Kiinan meren aluekiistan pelätään johtavan uuteen sotaan. 

Kiina vaatii 90 prosenttia Etelä-Kiinan merestä, mutta Haagin kansainvälisen tuomioistuimen päätöksen mukaan Kiinan aluevaatimukset rikkovat merirajat määrittelevää YK-sopimusta ja Kiina on rikkonut Filippiinien alueellista koskemattomuutta.

#### Propaganda ja vaikuttaminen ulkomailla

*Pääartikkeli: Kiinan poliittinen vaikuttaminen ulkomailla*
Kiinan ulkopoliittinen vaikuttaminen on voimistunut 2000-luvulla. Kiinalla on ulkomailla ainakin 200 erilaista vaikuttamisyhdistystä 90 maassa, ja niillä on kattojärjestö, joka toimii Yhteisrintaman työosasto -nimisen viraston alaisuudessa, joka taas kytkeytyy Kiinan kommunistiseen puolueeseen.

Kiinalla on maailmalla satoja Konfutse-instituutteja. Kymmenet yliopistot ovat lakkauttaneet Kiinan rahoittamien Konfutse-instituuttiensa toiminnan, koska ne on katsottu akateemista vapautta rajoittaneiksi Kiinan propagandakoneiston osiksi.

Tutkijoiden mukaan Kiinan kommunistipuolueeseen liittyvät yhdistykset naamioidaan kansalaisjärjestöiksi. Vaikuttamista tapahtuu myös yritysten, poliitikkojen viranomaisten ja yksittäisten ihmisten kautta.

### Asevoimat

*Pääartikkeli: Kansan vapautusarmeija*
Kiinan Kansan vapautusarmeija on mieslukumäärällä mitattuna maailman suurin armeija: varsinaiseen asepalvelukseen kelpaavia asevelvollisia miehiä vuonna 2024 oli noin 626 022 000 ja asevoimissa palvelevia 3 170 000. Vuoden 2024 *Globalfirepower*-vertailussa Kiina sijoittui maailman kolmanneksi vahvimmaksi valtioksi. Vaikka Kiinalla on myös ydinaseita ja ydintriadi niiden kuljettamiseen, Kiinan asevoimien rakenne on ollut puolustusvoittoinen ja sillä on suuri sotilasvoima vain sen lähialueilla eikä sitä siten tavallisesti lasketa supervallaksi. Kiina kuitenkin yrittää jatkuvasti enemmän kasvattaa sotilaallista vaikutusvaltaansa ja haastaa Yhdysvaltojen maailmanvalta-asemaa.

1950-luvulla Kiina sai merkittävää tukea Neuvostoliitolta muun muassa Korean sodan vuoksi. Maat ajautuivat välirikkoon vuonna 1958, mikä johti Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien kehityksen hidastumiseen.*lähde?*

Kiinan puolustusbudjetti on kasvanut vuosittain yli 10 prosentilla yli 20 vuoden ajan.*milloin?* Vuosien 2001–2007 aikana maa kaksinkertaisti vuosittaiset asemenonsa. Kriitikot arvelivat vuonna 2008 Kiinan kuluttavan 2–3 kertaa enemmän sotilasmenoja maan omiin virallisiin tilastoihin verrattuna. Tukholman rauhantutkimusinstituutin (SIPRI) mukaan Kiinan asemenot vuonna 2011 olivat 143 miljardia dollaria, eli maailman toiseksi suurimmat Yhdysvaltain (711 miljardia dollaria) jälkeen. Vuoden 2013 budjetti on 720 miljardia juania (noin 94 miljardia euroa).

### Ihmisoikeudet

*Pääartikkeli: Ihmisoikeudet Kiinassa*
Freedom House luokittelee Kiinan "ei vapaaksi" (huonoin arvosana) ja sen lehdistön juridinen vapaus on olematonta (30/30), lait eivät tarjoa lehdistölle minkäänlaista suojaa (2017). Kansalaisten poliittinen vapaus oli huonoin mahdollinen ja kansalaisoikeuksien taso toiseksi huonoin, sekin maailman huonoimpia (2018).

Human Rights Watchin mukaan presidentti Xi Jinpingin kaudella hallitus on mielivaltaisesti vanginnut satoja aktivisteja ja ihmisoikeusjuristeja. Monet arvostelijat ovat kadonneet hallituksen sieppaamina, ja pidätettyjä kidutetaan laajalti, myös korruptiosta syytettyjä puolueen jäseniä.

Amnesty Internationalin mukaan aktivisteja ja ihmisoikeuksien puolustajia pidätettiin ja tuomittiin epämääräisin syyttein, kuten "valtion vallan horjuttaminen". Poliisi toisinaan pitää heitä pitkiä aikoja pidätystilojen ulkopuolella ilman kommunikaatiomahdollisuuksia. Uskonnonharjoittamisen tukahduttamista kiristettiin 2017–2018. Uudet turvallisuuslait antavat viranomaisten vaientaa, sensoroida ja vainota ihmisoikeuksien puolustajia ja erimielisiä.

Satojatuhansia tai yli miljoona uiguuria on kadonnut keskitysleirimäisiksi kuvatuille uudelleenkoulutusleireille vuodesta 2017 asti, esimerkiksi kun kadulla pysäytettäessä ei osaa Kiinan kansallislaulua. Leireillä on kidutusta, nälässä pitämistä ja uskonnollista käännytystä. Uiguurit pakotetaan arvostelemaan kulttuuriaan, juomaan alkoholia ja syömään porsaanlihaa. Toiminta muistuttaa etnistä vainoa.

Kiinassa oli käytössä vuoden 2022 lopulla yli 500 miljoonaa valvontakameraa, ja niiden tekoäly voi tunnistaa kansalaiset muun muassa kasvojen tai kävelytyylin perusteella. Kiinan viestintäsovelluksissa, kuten WeChatissä, käyttäjien kaikkea viestintää seurataan, analysoidaan, sensuroidaan ja luovutetaan Kiinan kommunistinen puolueelle.

### Ympäristö- ja energiapolitiikka

*Pääartikkelit: Kiinan ympäristöpolitiikka ja Energia Kiinassa*
Kiinan ympäristöhaasteet ovat valtavat. Kiinan ympäristöviranomaisten mukaan 1/4 kiinalaisista juo saastunutta vettä, 1/3 väestöstä hengittää vakavasti saastunutta ilmaa ja 70 % syöpätapauksista johtuu ympäristösaasteista. Kiinan ilmastokaasupäästöt ovat maailman suurimpia. 300 kaupungissa on vakava vesipula, joista 70 % on vakavasti saastuneita. Kiinalaisista eläinlajeista 385 on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Kiina on nykyään maailman suurin hiilidioksidipäästöjen lähde absoluuttisesti mitattuna. (suhteessa väkilukuun sijalla 55.)

Kiina julkaisi ensimmäisenä kehitysmaana kansallisen ilmastosuunnitelman 4. kesäkuuta 2007. Talouskehityssuunnitelma 2006–2010 sisältää energiansäästö- ja ympäristötavoitteita, kuten energiankulutuksen 20 % lasku BKT:hen verrattuna 2010 mennessä.

Greenpeacen Kiinan energiavastaavan Ailun Yangin mukaan Kiinalla on ratkaiseva rooli maailman ilmastonmuutoksen hillitsemisessä. Kiinan energiankulutus ja päästöt vaikuttavat merkittävästi koko maailman energiavaroihin ja ilmastovaikutuksiin. Kiina on ratifioinut Kioton sopimuksen, mutta kehitysmaana sopimus ei velvoita Kiinaa vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä ennen vuotta 2012. Kiina on 2010-luvulla noussut maailman suurimmaksi autoteollisuusmaaksi. Muutos näkyy myös maan autoistumisasteen voimakkaana kasvuna. Vuoden 2015 lopussa Kiinassa oli noin 125 autoa 1 000 asukasta kohden; vuonna 2000 autokanta oli vain kymmenesosa tästä. Tämä kasvattaa liikenteen päästöjä muun muassa kasvihuonekaasujen, pienhiukkasten ja liikennemelun runsastumisena. 

Worldwatch instituutin mukaan 80 % Kiinan energiasta oli hiiltä vuonna 2007. Vuonna 2005 Kiinan energiasta oli 70 % hiilivoimaa ja 2 % ydinvoimaa. Hiilen käyttöä edistää sen alhainen hinta. Hiiltä hankitaan halvan työvoiman avulla turvattomista kaivoksista ja päästöistä piittaamatta. Greenpeacen Yangin mukaan hinta nousisi 30 %, jos ympäristö- ja terveysvaikutukset otettaisiin huomioon.

Kiinan tuulivoimamarkkinat kasvavat nopeiten maailmassa. Kiinan hallituksen tuulivoimatavoite 5 GW tuulivoimaa 2010 saavutettiin paljon ennen tavoiteaikaa. Vastaavasti hallituksen tavoite 30 GW vuonna 2020 ennustetaan saavutettavan ennen määräaikaa. Alan teollisuus uskoo, että siihen mennessä voidaan saavuttaa 170 GW. Myös aurinkolämmityksen, aurinkosähkön, vesivoiman ja biopolttoaineiden käytön lisäämistä suunnitellaan.

Hiilen hinnannousu ja sähkön kasvava kysyntä on tehnyt ydinvoimasta tärkeän. Kiina aikoo ohittaa Ranskan maailman suurimpana ydinvoimamaana.

### Terveyspolitiikka ja epidemiat

*Pääartikkeli: Terveydenhoito Kiinassa*
80 % sairaanhoitoresursseista on kaupungeissa, vaikka 70 % väestöstä asuu maalla. Yrtit – yrttilääketiede, rohdokset, rohdoshoito, osuus lääkemarkkinoista on yhä 30–50 %. Sairaalat saavat tulonsa lääkkeiden myynnistä. Siksi lääkärit myyvät mahdollisimman kalliita lääkkeitä. Sairausvakuutuksen puutteen vuoksi vähävaraisilla ei ole varaa etsiä hoitoa. Järjestelmä tukee antibioottien ylitarjontaa, joka lisää resistenttikantojen riskiä. Tiedonvapauden puute hidastaa terveyskatastrofien torjuntaa.

#### AIDS

Tästä on esimerkkinä 1990-luvulla maaseudulla ollut AIDS-katastrofi, joka levisi verenmyynnin kautta. Verenluovutuskertoja lisättiin palauttamalla veren plasma luovuttajille. Plasma oli seos useamman luovuttajan verestä, mikä johti HIV-epidemiaan.

Pekka Mykkäsen mukaan AIDS-katastrofi oli uhrien määrän mukaan todennäköisesti suurin Kiinan tragedia kulttuurivallankumouksen jälkeen ja mittavin ihmisen aiheuttama terveydenhuollon katastrofi. Jotkut saattoivat luovuttaa verta 11 kertaa vuorokaudessa. Tavallista oli kaksi kertaa päivässä. Vuonna 2003 kiinalaisista 20 % ei tiennyt AIDS:sta. 2,6 % tiesi, että kondomi suojaa siltä. Ketään virkamiehistä ei ainakaan vuonna 2004 ollut pantu vastuuseen verikaupasta. Laittomien asemien pitäjiä rangaistiin.

Vuonna 2007 arvioitiin, että HIVin kantajia oli noin 0,1 % aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 700 000 henkeä. ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 190 000 henkeä, mutta sitä sai vain viidennes heistä, noin 35 000 henkeä. Lääkitystilanne oli parantunut, vuonna 2004 lääkettä sai alle viisi prosenttia tarvitsijoista.

#### Muut epidemiat

Vuonna 1997 Kiinassa havaittiin lintuinfluenssavirus H5N1. Vuonna 2002 Kiinassa ja Hongkongissa oli 6 700 SARS-tapausta ja yli 600 ihmistä kuoli. Alison Baileyn mukaan terveysviranomaisten hidas reaktio sai aikaan vakavan luottamuspulan.

Joulukuussa 2019 levisi Kiina Wuhanista virus, joka sai aikaan maailmanlaajuisen koronaviruspandemian, jonka keskus siirtyi maaliskuussa 2020 Kiinasta Eurooppaan.

### Alueellinen hallinto

*Pääartikkeli: Kiinan alueellinen hallinto*
Kiina on jaettu 22 maakuntaan (省, pinyin: *shěng*), mutta viralliset tahot laskevat lisäksi usein Taiwanin 23. maakunnaksi, vaikkei se olekaan Kiinan hallituksen alaisuudessa. Taiwanille on tarjottu erityishallintoalueenen, mutta se ei ole sitä hyväksynyt. Maakuntien lisäksi Kiinassa on viisi autonomista aluetta (自治区), joissa suuri osa väestöstä kuuluu vähemmistökansallisuuksiin; neljä itsehallinnollista kaupunkia (直辖市) ja kaksi erityishallintoaluetta (特别行政区).

Kiinan maakuntatason aluejako.

|  |  |
| --- | --- |
| **Maakunnat*** Anhui (安徽)
* Fujian (福建)
* Gansu (甘肃)
* Guangdong (广东)
* Guizhou (贵州)
* Hainan (海南)
* Hebei (河北)
* Heilongjiang (黑龙江)
* Henan (河南)
* Hubei (湖北)
* Hunan (湖南)
* Jiangsu (江苏)
* Jiangxi (江西)
* Jilin (吉林)
* Liaoning (辽宁)
* Qinghai (青海)
* Shaanxi (陕西)
* Shandong (山东)
* Shanxi (山西)
* Sichuan (四川)
* Yunnan (云南)
* Zhejiang (浙江)
 | **Autonomiset alueet*** Guangxi (zhuangit) (广西)
* Ningxia (hui-kiinalaiset) (宁夏)
* Sisä-Mongolia (mongolit) (内蒙古)
* Xinjiang (uiguurit) (新疆)
* Tiibet (tiibetiläiset) (西藏)

**Itsehallinnolliset kaupungit*** Chongqing (重庆)
* Peking (北京) (Beijing)
* Shanghai (上海)
* Tianjin (天津)

**Erityishallintoalueet*** Hongkong (香港)
* Macao (澳门)
 |

### Tilastot

Juha Remeksen mukaan Aasiassa tilastoihin on syytä kohdistaa epäilyksiä. Useita tilastoja on laadittu laiskasti tai tuloksia vääristäen. Tuloksiin on syytä suhtautua varauksellisesti ja varmistaa ne useista lähteistä. Tilastojen tehtävä on mielipiteiden muokkaus maan sisällä ja ulkona ja ne voidaan laatia esimerkiksi eurooppalaisia päämääriä ajatellen positiivisesti.

Maantiede, ilmasto ja luonto
----------------------------

*Pääartikkeli: Kiinan maantiede*
Kiinan kartta
Kiina on pinta-alaltaan Venäjän ja Kanadan jälkeen maailman kolmanneksi suurin valtio. Kiinalla on 14 rajanaapuria: Afganistan (yhteistä rajaa vain 76 km), Bhutan, Intia, Kazakstan, Kirgisia, Laos, Mongolia, Myanmar, Nepal, Pakistan, Pohjois-Korea, Tadžikistan, Venäjä ja Vietnam. Sillä on myös meriraja Japanin ja Etelä-Korean kanssa.

Kiinan maastomuodot laskevat kolmena portaana Himalajalta merenpinnalle. Ylimpänä on maan lounaisosassa sijaitseva Tiibetin ylänkö, joka keskikorkeudeltaan on noin 4 000 metriä merenpinnan yläpuolella. Sitä ympäröivät korkeat Himalajan ja Kunlunin vuoristot, ja Himalajalla Kiinan ja Nepalin rajalla sijaitsee 8 850 metrin korkuinen, maailman korkein vuori Mount Everest.

Tiibetin ylängön pohjois- ja itäpuolella alkaa Kiinan toinen topografinen vyöhyke, joka kohoaa useimmiten 900–1 800 metrin korkeuteen. Tiibetin pohjoispuolella on Kiinan kuiva luoteisosa, jossa sijaitsevat vuorten reunustamat painaumat, Tarimin allas ja Džungaria. Tarimin keskiosissa on Taklimakanin aavikko. Painaumia reunustavat Kunlunin, Pamirin, Tienšanin ja Altain vuoristot. Kiinan keskiosissa on pohjoisesta etelään päin mentäessä kolme laajaa tasankoa, kuiva Mongolian ylänkö, lössistä muodostunut Lössiylänkö ja karstimuodostelmista tunnettu Yunnanin–Guizhoun ylänkö.

Kiinan kolmas topografinen alue käsittää maan suurimmat tasangot. Siellä on laajoja alankoja, jotka ovat hyvien kulkuyhteyksien varassa ja joissa on Kiinan suurimmat asutuskeskukset. Suurimmat tasangot ovat Mantšurian tasanko, Pohjois-Kiinan tasanko ja Jangtsejoen keski- ja alajuoksun tasanko. Mantšurian tasanko on Kiinan koillisosissa sijaitseva kumpuileva tasanko. Pohjois-Kiinan tasanko puolestaan on tasainen, pääosin Keltaisenjoen ja Huaijoen sedimenteistä muodostunut alanko. Jangtsejoen tasangolla puolestaan on laaja järvien ja kanavien verkosto, ja siihen kuuluu myös suistoalue.

Kiinassa on yli 50 000 jokea, joiden valuma-alue on yli sata neliökilometriä. Pinnanmuotojen takia monet Kiinan joista virtaavat lännestä itään, ja esimerkiksi kolme merkittävintä Kiinan halki virtaavaa jokea saavat alkunsa Tiibetin ylängöltä. Suurin joista on 6 300 kilometrin pituinen Jangtse. Merkittäviä Tiibetistä virtaavia jokia ovat myös muun muassa Keltainenjoki ja Xi Jiang. Pohjois-Kiinan suurimmat joet ovat Venäjän rajajoki Amur ja sen sivujoki Sungari. Järviä on eniten Jangtsen tasangolla ja Tiibetin ylängöllä, jossa on Kiinan suurin järvi Qinghaijärvi.

### Ilmasto

|  |
| --- |
| **Ilmastokaavioita Kiinan eri osista**(sademäärä sinisin pylväin, maksimilämpötila punaisella) |
| Harbin pohjoisessa | Shanghai rannikolla |
| Xining lännessä, 2275 m | Kunming lounaassa, 1892 m |

 Keskimääräinen vuosittainen sademäärä Kiinassa.
Ilmasto Kiinassa vaihtelee subarktisesta pohjoisesta trooppiseen etelään ja vuoristoista aavikoihin.

Aasian monsuunit korostavat vuodenaikojen eroja. Talvella vallitsevat pohjoisenpuoleiset tuulet, jotka tuovat kylmää ilmaa Siperiasta maan pohjoisosiin.

Lämpötilaerot maan osien välillä ovat silloin suurimmillaan, pohjoisimman maakunnan Heilongjiangin keskilämpötila on talvikuukausina pakkasen puolella ja ajoittain jopa −30 astetta, kun maan eteläosissa pakkanen on harvinaista, ja lounaassa sitä on harvakseltaan vain vuoristoissa.. Kesämonsuuniin liittyy etelävirtaus, kuuma kausi ja sateet huhtikuusta syyskuuhun.

### Kasvillisuus ja eläimistö

Kiinan kaksi suurta metsäaluetta ovat Mantsuria pohjoisessa ja Lounais-Kiinan subtrooppiset metsät. Pohjoisessa kasvavat koreansembra ja lehtikuuset, sekä koivut, saarnet, poppelit, vaahterat ja lehmukset. Etelän lajeja ovat kiinankuusi, *Pinus yunnanensis*, tiikki, santeli, kamferi sekä neidonhiuspuu. 

Pandojen ruokakasvia bambua kasvaa metsinä lännempänä kuten Sichuanin maakunnassa. Etelän metsäalue jatkuu Vietnamin puolelle, ja se on määritelty erityiseksi luontotyypikseen. Koska alue on tiheään asuttua, luonnontilaisia metsiä on jäljellä erittäin vähän. Kiinan metsänistutusohjelmat ovat kuitenkin lisänneet kokonaista metsäpinta-alaa.

Kiina on eurooppalais-siperialaisen ja kaakkoisaasialaisen eläimistön ja kasvillisuuden kohtaamispaikka. Kiinassa elää hirviä ja ilveksiä, mutta myös apinoita ja alligaattoreita. Kiinassa elää 18 apinalajia, joista suurin osa elää lauhkealla vyöhykkeellä, mikä on melkein ainutlaatuista. Tunnetuimmat apinat ovat karhumakaki, lumiapina ja muut pystynenäapinat, joista monia on metsästetty hienon turkin takia. Eräs pystynenäapinalaji elää vuoristossa havumetsävyöhykkeellä kolmen tuhannen metrin korkeudessa. Kiinan ikonisimmat nisäkkäät ovat kultapanda ja isopanda, mutta niitä tapaa enää lähinnä Länsi-Kiinan syrjäisessä vuoristossa. Vuoristojen syvissä laaksoissa on kehittynyt muutamia erikoisia eläimiä, kuten maamyyräpäästäinen. Suuria kasvissyöjänisäkkäitä on vain vähän ja monet hirvieläimet ovat pienikokoisia, kuten kiinanmuntjakki, japaninpeura, myskihirvi ja lyyrysarvi. Hieman suurempia ovat serovi, härkägemssi, tupsuhirvi, goraali ja valkonaamahirvi. Tiibetin alueilla elää myös jakkeja.

Kiinan uhanalaisimpia eläimiä ovat kiinanjokidelfiini, kiinanalligaattori ja kiinantiikeri, jotka kaikki ovat välittömässä häviämisvaarassa erityisesti elinympäristön kutistumisen takia. Myös leopardi ja puuleopardi ovat Kiinassa harvinaisia, mutteivät välittömässä vaarassa kuolla sukupuuttoon. Kiinassa elää myös villisikoja ja karhuja. Tiikereiden, leopardien ja apinoiden kohtalona voi tulevaisuudessa olla suosiotaan länsimaissakin nostanut kiinalainen lääketiede, joka käyttää eläinten ruumiinosia erilaisiin vaivoihin, joille ei ole minkäänlaista tieteellistä näyttöä. Kiinan hallinto on kuitenkin ryhtynyt toimiin uhanalaisten eläimien kieltämiseksi lääketeollisuuden ja kansanlääketieteen raaka-aineena.

Linnusto on monipuolinen muiden eliöiden tapaan, etenkin fasaanilajit menestyvät. Kiinassa elää noin kolmasosa maailman fasaanilajeista eli tiettävästi 62 lajia. Kaikkiaan lintulajeja tunnetaan noin 1 100. Sini-irenan huilumainen luritus on olennainen osa Kauko-Aasian metsiä. Kaijaset sen sijaan viihtyvät vain subtrooppisilla seuduilla. Kurjetkin ovat Kiinassa hyvin edustettuina, mantšuriankurki, mustakaulakurki ja neitokurki ovat kaikki pääosin Kiinassa tavattavia lajeja. Runsaaseen lintulajistoon kuuluu myös punavarpusia, vihertalitiaisia, pyrstötimaleja, minivettejä, tikkoja ja varislintuja. Vesilinnustokin on omalaatuinen, siihen kuuluvat muun muassa mandariinikoskelo, amurinkoskelo ja amurinsorsa.*lähde?*

Sammakko- ja matelijalajisto on melko runsas. Endeemisiä matelijalajeja on yli 140. Suurin sammakkoeläinlaji on 180 cm:n pituiseksi kasvava kiinanjättisalamanteri, joka on äärimmäisen uhanalainen.

### Luonnonmullistukset, sääilmiöt ja uhat

Sichuanin maanjäristys 2008 oli rajuin Kiinassa kolmeen vuosikymmeneen. Kiinan lumimyrskyt 2008 olivat pahimmat Kiinassa 50 vuoteen: ne aiheuttivat 7,7 mrd. euron vahingot ja tappoivat yli 80 ihmistä. 23 miljoonaa ihmistä oli väliaikaisesti ilman sähköä, 300 000 taloa sortui ja 8 % maatalousmaasta vahingoittui. Vuonna 2006 oli lämpöennätys, kuivuusennätys (Chongqing ja Sichuan), vakava kuivuus Pohjois-Kiinassa, taifuuni Saomai (Zhejiang), joka oli voimakkain vuodesta 1951, 330 000 tonnin pölylaskeuma yhdessä yössä (Beijing) ja vakavimmat metsäpalot vuodesta 1987.*lähde?*

UNEPin mukaan ilmastonmuutos aiheuttaa Kiinassa aavikoitumista ja biodiversiteetin vähenemistä (koralliriutat, mangrovet) ja on uhka Kiinan taloudelle. Vuosi 2006 oli lämpimin Kiinassa aikavälillä 1951–2006. Lämpötila on kohonnut 0,5–0,8 °C sadassa vuodessa. Ilmastonmuutoksen arvioidaan vähentävän maan vesivaroja. Tulevaisuudessa sadepäivien määrä kasvaa Pohjois-Kiinassa, kun Etelä-Kiinassa sateiden runsaus kasvaa. Jangtse-joen yläjuoksulla rankkasateet voivat lisätä mutavyöryjä.*lähde?*

Saastuminen ja ympäristön pilaantuminen ovat nousseet Kiinassa vakaviksi ongelmiksi elintason nousun myötä. Pelkästään Hongkongissa ja muualla Etelä-Kiinassa lasketaan saasteiden aiheuttavan 10 000 kuolemaa vuosittain. Kiinan suurten jokien kuntoa pyritään parantamaan Euroopan unionin ja Maailmanpankin tuella. Ilmastonmuutos ja teollistuminen ovat nopeuttaneet Gobin ja Taklimakan aavikoiden laajenemista. Kiinan tavoite on pysäyttää aavikoituminen istuttamalla puita. Kiina on ollut lähes metsän peitossa. Nyt maasta on noin 10 % metsää. Jokainen 11 vuotta täyttänyt on velvollinen istuttamaan 5 puuntainta 5 vuoden aikana.

Talous
------

Kiinan bruttokansantuotteen kehitys vuodesta 1952 vuoteen 2012.
Etelä-Kiinan työpajat ovat tarjonneet työpaikkoja miljoonille.
Shanghain rakennuksia. Kiinassa käytetään puolet maailman teräksestä ja kolmasosa betonista.
*Pääartikkeli: Kiinan talous*
Vuonna 1978 alkaneet Kiinan talousuudistukset sallivat kapitalistisen järjestelmä ja ulkomaiset yritykset ensiksi viidessä kommunistisen puolueen tarkkailemassa koekaupungissa: Shenzhen, Zhuhai, Shantou, Xiamen, Hainan. Hyvien tulosten myötä uudistuksia laajennettiin muualle Kiinaan. Ulkomaisia investointeja pyritään vauhdittamaan yliopisto-opetuksella, teknologiakeskuksilla ja erityistalousalueilla. Vaikka kaikkien tulot ja työllisyys kasvavat nopeasti, Kiinassa on suuret tuloerot ensimmäisenä kapitalismiin siirtyneiden rannikkokaupunkien ja sisämaan välillä. Kiinan kokonaistuotanto on kasvanut vuosina 2003–2006 joka vuosi yli kymmenen prosentin vuosivauhtia, ja Kiina ollut maailman nopeimmin kasvavia talouksia joka vuosi vuodesta 1989 lähtien. Vuonna 2005 kasvu oli 10,2 ja 2015 7,3 %. Nopea talouskasvu on asettanut energiantuotannon ja ympäristön koetukselle.*lähde?*

Kiinasta tuli joulukuussa 2001 Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsen.

Ostovoimakorjattu BKT oli vuonna 2015 yhteensä 19,7 biljoonaa USA:n dollaria. Suuren väestömääränsä vuoksi Kiina on maailman toiseksi suurin talous Yhdysvaltojen jälkeen (mikäli Euroopan unionia ei lasketa yksittäiseksi alueeksi), ohittaen Japanin talouden koon vuoden 2011 alussa. toisaalta koko ulkomaan kaupassa suurin (2013 yli 3 000 miljardia euroa). Kiinan kokonaistuotanto on kasvanut keskimäärin noin kymmenen prosentin vuosivauhtia. Vaikka puolet kiinalaisista elää edelleen alle 2 dollarilla päivässä, Kiinassa on kasvava ja kansainvälisesti merkittävä keskiluokka. Palkat kasvavat kaupungeissa 13 %–19 % vuodessa.

Teollisuus ja rakentaminen ovat noin 46,8 % bruttokansantuotteesta. Maa on suosittu globaalin tuotannon ulkoistamiskohde. Palveluiden osuus oli 40,3 % bruttokansantuotteesta vuonna 2010.

Yunnanin riisipeltoja. Etenevästä kaupungistumisesta huolimatta Kiina on edelleen maaseutuvaltainen maa.
Kiinan maataloussektori ruokkii 20 prosenttia maailman väestöstä vain 8 prosentilla maailman viljeltävästä alasta. Kommunistinen puolue on hiljalleen taipumassa maaseutuväestön vaatimaan yksityistämiseen, jolloin pelloilla työskentelevät omistaisivat pääoman ja paikallispoliitikoiden mahdollisuus korruptioon vähenisi. Kiina on yksi teen tärkeimmistä tuottajista heti Intian jälkeen. Kiinan kalasaalis on ylivoimaisesti maailman suurin, ja maa myös kuluttaa enemmän kalaa kuin mikään muu valtio.

Kommunistinen puolue lupasi aikaisemmin kaikille virkamiesten valitseman turvatyöpaikan eli niin sanotun rautaisen riisikulhon. Seurauksena työmarkkinat olivat tuottamattomat. Rautaisesta riisikulhosta on luovuttu, ja suuri osa ihmisistä etsii nykyään työt itse ja vaihtaa työpaikkoja.

Korruptio on edelleen yleistä kaikilla tasoilla ja vaikuttaa moniin asioihin. Esimerkiksi ympäristömääräyksien toimeenpaneminen on osoittautunut hyvin vaikeaksi. Taloustieteilijät moittivat hallintoa valtavista ympäristöongelmista. EU:n kauppakamarin mukaan eurooppalaisfirmat valittavat Kiinassa tuotekopioinnista, paikallisten suosimisesta ja vaatimuksista yhteistoiminnasta kiinalaisfirmojen kanssa. Korruptiota ja oikeusjärjestelmän puutetta pidetään yhtenä suurimmista taloudellisista ongelmista.

Kiinan yli sata ministeriötä ja asevoimat pyörittävät edelleen valtionyhtiöitä. Kiinassa on edelleen hintasäätelyä jollain aloilla, ja esimerkiksi bensiinin hintaa tuetaan. Valtion omistama sektori vastaa noin 40 prosentista bruttokansantuotteesta.

Kiinan talouskasvu oli vuonna 2019 hitainta sitten vuoden 1990. Kasvun hidastumisen syitä olivat erityisesti kotimaisen kysynnän hiipuminen sekä Yhdysvaltojen ja Kiinan kauppasota. Kiinan bruttokansantuote kasvoi 6,1 prosenttia, mikä on Kiinassa vähän, vaikka se melkein kaikkialla muualla maailmassa olisi ollut erittäin hyvä kasvuprosentti.

### Tiede ja teknologia

Kiinan miehitetty avaruuslento *Shenzhou 5* laukaistiin 15. lokakuuta 2003, mikä teki Kiinasta järjestyksessä neljännen ihmisiä avaruuteen lähettäneen maan. Kiina suunnittelee rakentavansa avaruusaseman lähitulevaisuudessa ja laskeutuvansa kuuhun ensi vuosikymmenellä.

Kiinan hallitus jatkaa merkittävää panostusta tutkimuksen ja kehitykseen. Se kannustaa kekseliäisyyteen sekä uudistaa finanssi- ja verojärjestelmää tukeakseen kasvua tulevaisuuden aloilla. Maassa on esimerkiksi syntynyt lupaavaa geeniteknologiaa viime vuosina. Kiina kehittää ohjelmisto-, mikropiiri- ja energiatoimintaansa, mukaan lukien uusiutuvat energianlähteet kuten vesi-, tuuli- ja aurinkovoima. Vähentääkseen saastuttavia hiilivoimaloitaan Kiina on ollut pioneeri uudenlaisten ydinvoimaloiden kehittämisessä, jotka toimivat viileämmin ja turvallisemmin, ja mahdollistavat vetytalouden. Kiina on asettanut tavoittaakseen olla vuoteen 2030 mennessä maailman johtava valtio tekoälyteknologiassa.

### Koulutus

Koululaisia Xinjiangissa.
Kiinalainen koulu kestää 12 vuotta, ja se jakaantuu viisi- tai kuusivuotiseen alakouluun, kolmevuotiseen yläkouluun ja kolmevuotiseen lukioon tai ammattikouluun. Ensimmäiset yhdeksän vuotta ovat pakollisia. 98,6 % ikäluokasta kävi alakoulua vuonna 2002.

Kiinassa on kirjava joukko erilaisia korkeampaa koulutusta tarjoavia oppilaitoksia. Koulutusjärjestelmässä nähdään olevan monia ongelmia,*lähde?* mutta se kehittyy nopeasti ja Kiinassa on jo kansainvälisesti erittäin kilpailukykyisiä yksiköitä. Monet ulkomaalaiset yliopistot ovat viime vuosina aloittaneet yhteistyöprojekteja tai perustaneet yksiköitä Kiinassa.*lähde?*

Monet vanhemmat haluavat panostaa suuren osan elannostaan lastensa koulutukseen ja yksityinen koulutus on suosittua. Esimerkiksi yksityiset kielikoulut, musiikkikoulut ja erilaiset harrasteet ovat suosittuja keskiluokan parissa, jolla on varaa niihin. Opiskelu ulkomailla on arvostettua.*lähde?*

Hongkongin peruskoulut ja korkeakoulut sijoittuivat PISA-vertailussa maailman huipulle.

Vuodesta 1986 Kiinassa asuneen ja Pekingin yliopistossa matematiikkaa ja kemiaa opiskelleen ruotsalaisen Johan Björkstenin mukaan opiskelu Kiinassa on nykyään kallista, mikä vaikeuttaa vähävaraisten opiskelua. Kiina sijoittaa henkeä kohti opiskeluun vähän. Kokeet ovat pääasiassa monivalintakysymyksiä, jotka testaavat lähinnä tietoja ennemminkin kuin kykyä pohtia käsitteitä. Kilpailu on kovaa ja ryhmätyötä on harvoin. Monien kiinalaisten keskustelijoiden mukaan nykyinen koulutusjärjestelmä soveltuu huonosti moderniin tietoyhteiskuntaan.

Alison Baileyn mukaan (2007) Kiina käyttää alle 3 % BKT:stä koulutukseen, puolet kehittyneiden maiden määrästä, ja siksi koulutus on kallista. Alisonin mukaan vuodesta 2006 maaseudun lapset säästävät koulumaksut 400 yuania (40 euroa), mutta maksavat yhä koulukirjat. Maaseudun vanhemmat ovat muuttaneet maalta kaupunkiin maksaakseen koulumaksuja. Kaupungeissa ei ole riittävästi kouluja kaupunkeihin muuttaneiden lapsille.

Xi Jinpingin tulkinta kommunismista, ns. Xi Jinping -aate, on ollut pakollinen aine kouluissa vuodesta 2021 lähtien.

Kulttuuri
---------

*Pääartikkeli: Kiinalainen kulttuuri*
Ateria Jiangsun maakunnassa. Aterioita pidetään tärkeinä sosiaalisina hetkinä perheen tai ystävien kesken.
Konfutselaiseen ajatteluun sisältyy vahva luokkayhteiskunnan rakenne, jossa ylimpänä on sivistyneistö, heidän alapuolellaan viljelijät ja käsityöläiset ja alimpana sotilaat ja kauppiaat. Luokkakierto on ollut mahdollista, perhe on voinut säästää rahansa lähettääkseen vanhimman pojan opiskelemaan. Kommunistit pyrkivät muokkaamaan arvomaailmaa ja edistämään tasa-arvoa ja kovan työn arvostamista.

Merkittävin juhlapäivä kiinalaisessa kalenterissa on kiinalainen uusivuosi, joka osuu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden alkupuolelle.*lähde?*

### Kuvataide

*Pääartikkeli: Kiinan taide*
Kuvataide on tärkeä osa Kiinan kulttuuriperintöä, ja se on muovannut myös muun Itä-Aasian taidetta. Merkittävimpiä ja tunnetuimpia kiinalaisen kuvataiteen muotoja ovat maisemamaalaus, kalligrafia, posliinikeramiikka ja jadeveistokset. Kiinalaisessa taiteessa tärkeää on etenkin tradition merkitys, symboliikka sekä sivellintekniikka.

### Kirjallisuus

Kiinan kirjallisuus on kiinan kirjoitusjärjestelmän varhaisuuden vuoksi kehittynyt jo muinaisina aikoina. Varsinaisen kertomakirjallisuuden kehitys pääsi vauhtiin vasta 1300-luvulla. Tätä varhaisempi säilynyt kirjallisuus on pääosin tietokirjallisuutta, filosofisia tai uskonnollisia teoksia sekä runoutta. Näistä koulutetun ihmisen tulee tuntea "viisi klassikkoa ja neljä kirjaa". Kalligrafia on kiinalaisille sivistyksen korkein mittari. Kertomakirjallisuuden neljä pääteosta ovat Xiyouji (西游记 Lännenmatkan kertomus), Honglou meng (紅樓夢 Punaisen huoneen uni), Shui hu zhuan (水浒传 Joenvarren kertomus) ja Sanguo yanyi (三國演義 Kolmen kuningaskunnan romanssi).

### Musiikki ja näyttämötaide

Kiinalainen musiikki, varsinkin perinteinen musiikki, poikkeaa selkeästi länsimaisesta, niin soitinten kuin sävelkuulonkin osalta. Cui Jian oli yksi ensimmäisiä kiinalaisen rock-musiikin 1980-luvun puolivälissä suosioon nostaneita. Kiinalainen näyttämötaide sisältää usein enemmän akrobatiaa kuin länsimainen. Erityisen huomattava näyttämötaiteen osa-alue on kiinalainen ooppera.

### Arkkitehtuuri

Kiinalainen arkkitehtuuri on säilynyt perustavilta elementeiltään yhdenmukaisena koko Kiinan perinteisen kulttuurin aikana. Kiinalaisen arkkitehtuurin tunnetuimpia ja omaleimaisimpia piirteitä ovat kaarevat katot, pagodit, pihatalot, puutarhat ja 6000 kilometrin mittainen Kiinan muuri.

### Pelit, liikunta ja urheilu

*Pääartikkeli: Kiinan urheilu*
Lautapelejä kuten shakkia, kiinalaista šakkia (*xiangqi*) ja piiritysšakkia (*wéiqí*) pelataan yleisesti. Niistä järjestetään kilpailuja ja turnauksia. *Wéiqí* on sivistyneistön peli. *Xiangqi* ja majiang puolestaan ovat tavallisen kansan suosiossa.*lähde?*

Fyysisen hyvinvoinnin ylläpitoa pidetään tärkeänä. Aamuharjoitukset ovat yleisiä. Lapsille opetetaan jo koulussa itsehierontaa ja qigong-harjoituksia, joilla monet oppitunnit aloitetaan. Tapa jatkuu yliopistossa ja myöhemmin työelämässä. Vanhuksia näkee puistoissa tekemässä päivittäisiä qigong-harjoituksiaan.*lähde?*

Kiinan urheilukulttuuri on yksi maailman vanhimmista. Monet historioitsijat uskovat jalkapallon olevan peräisin Kiinasta. Perinteiset kunto- ja taistelulajit kuten qigong ja taijiquan ovat edelleen suosittuja.

Kiina on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1932 vuoteen 1952 ja uudelleen vuodesta 1980 alkaen. Vuoden 2008 kotikisoissa sillä oli 600 urheilijan joukkue, muutkin kesäkisajoukkueet ovat olleet yli 200 jäsenen joukkueita.

Kiinan jalkapallomaajoukkue on saanut Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 1984 ja 2004. Joulukuussa 2020 se oli FIFAn rankingissa sijalla 75. Maassa on 2 221 jalkapalloseuraa joissa yli 700 000 rekisteröityä pelaajaa. Rekisteröimättömiä pelaajia on arvioitu olevan yli 25 miljoonaa.

Muita suosittuja lajeja ovat pöytätennis, sulkapallo, koripallo ja nykyään myös golf.

Kiinassa on myös ajettu Formula 1 Grand Prix vuodesta 2004.

Väestö
------

Kiinan väestönkasvu.
Vuoden 2010 väestönlaskennan tulos, 1,34 miljardia, oli pienempi kuin YK:n ennuste. Väestön kasvuvauhti oli pienempi kuin koskaan 50 vuoden aikana. Hedelmällisyysluku oli laskenut 1,4 lapseen naista kohti. Sataa tyttölasta kohti syntyy 118 poikalasta. Väestön ikääntyminen ja kaupungistuminen on nopeaa, ja koulutettujen osuus on kasvussa. Epätasapainoinen ikärakenne oli lisännyt vaatimuksia yhden lapsen politiikasta luopumiseen. Guangdongin maakunta oli ehdottanut, että toinen lapsi sallittaisiin sellaisille perheille, joissa kummallakaan vanhemmalla ei ole sisaruksia. Yhden lapsen politiikasta luovuttiin virallisesti vuonna 2016, tämä ei kuitenkaan johtanut syntyvyyslukujen nousuun, vaan vuonna 2022 Kiinan väestö väheni ensimmäistä kertaa sitten 1960-luvun, jolloin maassa arvioitiin asuvan 1,41175 miljardia asukasta.

### Etniset ryhmät

*Pääartikkeli: Kiinan etniset ryhmät*
Valtaosa (91,5 %) Kiinan kansalaisista on han-kiinalaisia. Loppu 8,5 %, eli yli 90 miljoonaa ihmistä, edustaa noin 55 etnistä vähemmistöä. Etniset vähemmistöt nauttivat tietyistä etuuksista, esimerkiksi yhden lapsen politiikka ei sido kaikkia vähemmistökansoja.

Jotkut vähemmistöt, kuten mantšut, ovat sulautuneet valtakiinalaiseen kulttuuriin lähes täysin. Vaikka he ovat säilyttäneet kielensä ja uskontonsa, identiteetiltään he ovat ensisijaisesti kiinalaisia ja etninen ryhmä on toissijainen identiteetti. Toisille ryhmille, kuten mongoleille ja kazakeille, tiibetiläisille ja Hainanin saaren asukkaille, etninen identiteetti on ensisijainen. Varsinkin tiibetiläisille ja uiguureille kysymys itsenäisyydestä on ollut tärkeä.

### Uskonnot

Suitsukkeen polttaminen on Kiinassa yleinen esi-isiä kunnioittava rituaali taolaisuudessa ja buddhalaisuudessa.
*Pääartikkeli: Uskonto Kiinassa*
Kiinan hallitus hyväksyy viisi uskontoa: buddhalaisuus, taolaisuus, islam, katolisuus ja protestanttisuus. Ateismia ja taikauskon vastaisuutta on opetettu aktiivisesti koko koululaitoksessa vuosikymmenten ajan. Silti Purduen yliopiston 2010 teettämän tutkimuksen mukaan 85 prosentilla oli jonkinlainen uskonnollinen vakaumus, ja buddhalaisia oli enemmän (18 %) kuin ateistisen vakaumuksen omaavia (15 %).

Virallisten tietojen mukaan maassa on noin 100 miljoonaa uskonnollisesti aktiivista ihmistä, eräiden arvioiden mukaan 300 miljoonaa. Näistä noin 200 miljoonaa olisi buddhalaisia, taolaisia tai palvoisi legendaarisia hahmoja kuten lohikäärmekuningasta tai hyvän onnen jumalaa. Buddhalaisuuden suuntauksista theravada- ja tiibetinbuddhalaisuus ovat etnisten vähemmistöjen kannattamia. Perinteisesti islaminuskoisia kansoja, huita, kazakkeja ja uiguureja on Kiinassa noin 20 miljoonaa. Kristittyjä on mahdollisesti jopa 40 miljoonaa, virallisten lukujen mukaan 16 miljoonaa. Toisen tutkimuksen mukaan maassa olisi 40 miljoonaa protestanttia ja 14 miljoonaa katolilaista.*lähde?* Katoliset ovat jakautuneet kommunistihallinnolle uskolliseen niin sanottuun patrioottiseen kirkkoon sekä Vatikaanille lojaaliin maanalaiseen kirkkoon. Vuonna 1949, kun ulkomaiset lähetyssaarnaajat karkotettiin maasta, siellä oli 700 000 kristittyä.

1990-luvun lopulla Kiinassa oli ainakin 70 miljoonaa Falun Gong -menetelmän harjoittajaa. Menetelmän harjoittajat joutuivat väkivaltaisen vainokampanjan kohteeksi, kun heidän lukumääränsä ylitti kommunistipuolueen kokonaisjäsenmäärän, mutta mm. Yhdysvaltain hallituslähteiden mukaan kymmenet miljoonat kiinalaiset saattavat yhä harjoittaa Falun Gongia yksityisesti.

Eri uskontokunnat ovat olleet Kiinassa vaikeassa asemassa. Falun Gong -menetelmän harjoittajien kohtelun lisäksi 2020-luvun vaihteessa on raportoitu uiguurien hengenvaarasta, väkivaltaisesta ja orjuuttavasta kohtelusta. Kristityt ovat joutuneet erilaisen syrjinnän, kirkkojen sulkemisen, Raamattu-puhelinsovellusten sulkemisen, uskonnollisten symbolien poistamisen sekä pappien pidätysten kohteeksi. Open Doors -järjestön mukaan uskontoja on pyritty kontekstoimaan kiinalaiseen kulttuuriin ja mukauttamaan sosialismin ydinarvoihin. Järjestön mukaan uskonnolliset vähemmistöt kokevat Kiinassa jatkuvaa ja lisääntyvää valvontaa ja sensuuria.

### Kielet

*Pääartikkeli: Kiinan kieli*
Kiinalaisten luoma yhteinen merkistö on helpottanut kommunikointia Itä-Aasiassa vuosituhansien ajan.
Kiinan *de facto* virallinen kieli on mandariinikiina. Kansan päivälehden mukaan vuonna 2004 sitä puhui äidinkielenään 53 prosenttia Kiinan väestöstä. Mandariinikiina on opetuskieli kaikissa Kiinan oppilaitoksissa, joten lähes kaikki koulutetut kiinalaiset osaavat sitä ainakin vieraana kielenä. Sitä on yritetty saada ainoaksi opetuskieleksi jopa vähemmistöalueilla kuten Tiibetissä. 2000-luvun puoliväliin asti se oli myös televisio-ohjelmien ainoa kieli.

Klassinen ja moderni kiinan kieli ovat kaksi eri kieltä. Kiinassa on tusinoittain kieliä. Merkit voivat olla samoja, vaikka muutoin murteet voivat erota kuten ruotsi ja saksa. Useimmat ymmärtävät mandariinikiinaa, jota yksinomaan käytetään radiossa ja tv:ssä. Kaikki eivät puhu sitä. Vain Guăngzhōussa sallitaan ohjelmat paikalliskielellä. Kiinan puhekieli on verraten helppoa. Siihen ei sisälly sanojen taivutusta, aikamuotoja, yksikköä ja monikkoa, vahvoja verbejä ja akkusatiivia, datiivia jne. Sanajärjestys välittää merkityksen. Merkkikirjoitus sopii tähän kieleen. Tooneja on neljä: *ā*, *á*, *ǎ* ja *à*. Laajin kiinan kielen sanakirja vuodelta 1718 sisältää 47 035 merkkiä. Virallinen lukutaito Kiinassa on 2 000 merkkiä. Ne vastaavat 97–98 % normaalitekstistä, jossa kirjallisuuden ja lehtien luku on vielä vaikeaa. 4 000 merkkiä vastaa jo 99,8 % tekstistä ja on sujuvaa. 5 000 merkkiä vastaa täysin sujuvaa kieltä.

Han-kiinalaiset puhuvat siniittisiä kieliä, mutta muilla Kiinan etnisillä ryhmillä on tavallisesti omat kielensä. Virallisesti Kiinassa on 55 etnistä vähemmistöä, kieliä on kuitenkin noin 100–120 vaikka eri kiinat laskettaisiinkin murteiksi, katso siniittiset kielet. Ethnologue-kirjan mukaan Kiinassa puhutaan 292 kieltä.

Muita yli miljoonan puhujan kieliä Kiinassa ovat (*Huom.* Osa näistä lasketaan yleensä kiinan murteiksi):

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Wu-kiina (77 milj.) siniittinen
* Yue-kiina eli kantoninkiina (52 milj.) siniittinen
* Jin-kiina (45 milj.) siniittinen
* Xiang-kiina (36 milj.) siniittinen
* Hakka-kiina (26 milj.) siniittinen
* Minnan-kiina (26 milj.) siniittinen
* Gan-kiina (21 milj.), siniittinen
 |   | * Minbei (10 milj.) siniittinen
* Pohjoinen zhuang (10 milj.) tai-kadai
* Uiguuri (7 milj.) turkkilainen
* Eteläinen zhuang (4 milj.) tai-kadai
* Kiinalainen viittomakieli (3 milj.) viittomakieli
* Mongoli (3 milj.) mongolialainen
* Taikieli (2 milj.) tai-kadai
 |   | * Korea (2 milj.) isolaatti
* Sichuanin-yi (2 milj.) lololainen
* Eteläinen dong (1,5 milj.) tai-kadai
* Hmong njua (1 milj.) hmong-kieli
* Kazakki (1 milj.) turkkilainen
* Khams (1 milj.) tiibetiläinen
* Tiibet (1 milj.) tiibetiläinen
 |

### Suurimmat kaupungit

Pudong, Shanghai
Asuintaloja Pekingissä.
Shenyang
Guangzhou
Vuoden 2015 huhtikuussa Kiinan kansantasavallassa oli yhteensä 657 kaupunkia: 4 maakunta-asemassa olevaa suurkaupunkia (autonomista kuntaa: Chongqing, Peking, Shanghai ja Tianjin) 2 erityishallintoaluetta (Hongkong ja Macao), 289 prefektuuritason kaupunkia (sisältäen 15 maakunnallista kaupunkia) ja 362 piirikuntatason kaupunkia (sisältäen 11 piirikunnan alaista kaupunkia ja 8 Bingtuan-kaupunkia). Bingtuan-kaupungit ovat 1954 Sinkiangiin perustetun valtiollisen, kansanarmeijan alaisen puolisotilaallisen Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunnan ylläpitämiä erityiskaupunkeja.

Kiinan suurimpien kaupunkien järjestys riippuu siitä, minkälaista kaupunkimääritelmää käytetään listausta laadittaessa. Mikäli luetellaan eritasoisia hallinnollisia alueita, joilla on kaupungin asema, saadaan erilainen tulos kuin Kiinan taajaan rakennettuja urbaanialueita tarkastelemalla. Kiinan suurimmat kaupungit ovat vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan, kun mukaan lasketaan prefektuuritason tai sitä korkeamman aseman hallinnolliset kaupunkialueet:

1. Chongqing, maakuntatason kaupunki, 28,846 milj.
2. Shanghai, maakuntatason kaupunki, 23,019 milj.
3. Peking, maakuntatason kaupunki, 19,612 milj.
4. Chengdu, maakunnan alainen kaupunki, 14,048 milj.
5. Tianjin, maakuntatason kaupunki, 12,939 milj.
6. Kanton, maakunnan alainen kaupunki, 12,701 milj.
7. Baoding, prefektuuritason kaupunki, 11,194 milj.
8. Harbin, maakunnan alainen kaupunki, 10,636 milj.
9. Suzhou, prefektuuritason kaupunki, 10,460 milj.
10. Shenzhen, maakunnan alainen kaupunki, 10,358 milj.
11. Nanyang, prefektuuritason kaupunki, 10,264 milj.
12. Shijiazhuang, prefektuuritason kaupunki, 10,164 milj.
13. Linyi, prefektuuritason kaupunki, 10,039 milj.

*Katso myös: Luettelo Kiinan kansantasavallan kaupungeista*

Juhlapäivät
-----------

*Pääartikkeli: Kiinalaiset juhlapäivät*

| Pvm | Suomalainen nimi | Paikallinen nimi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uusivuosi | 元旦 |  |
| 4. tai 5. huhtikuuta | Qing ming jie (Kuolleiden muistopäivä / "Puhtaan kirkkauden juhla") | 清明节 | 106. päivä talvipäivänseisauksen jälkeen |
| 1. toukokuuta | Vappu | 劳动节 |  |
| 4. toukokuuta | Nuorison päivä | 青年节 | Muistopäivä toukokuun neljännen päivän liikkeelle |
| 1. heinäkuuta | Kiinan kommunistisen puolueen perustamispäivä | 建党节 | Ensimmäisen Poliittisen neuvoa-antavan konferenssin muodostaminen 1.7.1921 |
| 1. elokuuta | Armeijan päivä | 建军节 | Nanchangin kansannousu 1.8.1927 |
| 1. lokakuuta | Kansallispäivä | 国庆节 | Kiinan kansantasavallan perustaminen 1.10.1949 |
| Kuukalenterin 1. kuun 1. päivä | Kiinalainen uusivuosi (eli "Kevätjuhla") | 春节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
| Kuukalenterin 1. kuun 15. päivä | Lyhtyjuhla | 元宵节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
| Kuukalenterin 5. kuun 5. päivä | Lohikäärmeveneiden juhla | 端午节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
| Kuukalenterin 7. kuun 15. päivä | Henkien juhla | 中元节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
| Kuukalenterin 8. kuun 15. päivä | Keskisyksyn juhla | 中秋节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
| Kuukalenterin 9. kuun 9. päivä | Kaksoisyhdeksännen juhla | 重阳节 | Kiinalaisen kalenterin mukaan |
|

Katso myös
----------

* Ihmisoikeudet Kiinassa
* Kiinalainen filosofia

Lähteet
-------

* Jung Chang & Jon Halliday: *Mao*. Suomentanut Jaana Iso-Markku. Otava, 2005. ISBN 978-9511131687.
* Repo & Markkula: *Olympian Kiina*. 3. painos. Olympia Kaukomatkatoimisto, 2007. ISBN 9789519823034.
* David Leffman, Simon Lewis, Jeremy Atiyah: *Rough guide to China*. Rough Guides, 2003. ISBN 9781843530190.
* Pletcher, Kenneth (toim.): *The Geography of China*. New York, NY: Britannica Educational Publishing, 2011. ISBN 978-1-61530-182-9. Google-kirjat (viitattu 9.4.2015). (englanniksi)
* Wang Jing’ai & Xiao Honglin & Hartmann, Rudi & Yaojie Yue: "Physical Geography of China and the U.S.". Teoksessa Hartmann, Rudi & Wang Jing’ai (toim.): *A Comparative Geography of China and the U.S.*. Dordrecht: Springer, 2011. ISBN 978-94-017-8791-9. (englanniksi)
* Robert L. Worden, Andrea Matles Savada and Ronald E. Dola (toim.).: *China: A Country Study*. Washington: GPO for the Library of Congress, 1987. Teoksen verkkoversio.
* China in Brief  2000. China International Publishing Group.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Department of Economic and Social Affairs, Population Division: World Population Prospects  2022. United Nations. Viitattu 2. syyskyyta 2023. (englanniksi)
2. ↑  International Monetary Fund: World Economic Outlook Database *imf.org*. Viitattu 2.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Human Development Report 2020. UNDP.org (englanniksi)
4. ↑  'Peking Man' older than thought  2009. BBC.
5. 1 2  Recent Human Evolution in East Asia and Australasia Philosophical Transactions: Biological Sciences, Volume 337, Issue 1280, s. 235–242
6. ↑  An early modern human from Tianyuan Cave, Zhoukoudian, China PNAS
7. ↑  Progress for Plentiful Paleolithic Archaeology China.org
8. ↑  Scarpari, Maurizio: *Historialliset kulttuurit*, s. 21. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-32992-4.
9. 1 2  Repo & Markkula, s. 9–10
10. ↑  Repo & Markkula, s. 12
11. 1 2  Cox, W. Michael & Koo, Jahyeong: China: Awakening Giant *Publications*.  Syyskuu 2003. Federal Reserve Bank of Dallas. Viitattu 19.7.2008. (englanniksi)
12. 1 2  McKay, Hill, Buckler, Erbey, Beck, Crowston, Wiesner-Hanks: *A History of World Societies*, s. 861–863. Bedford/St. Martin’s, 2009. ISBN 978-0-2305-8467-9.
13. ↑  Repo & Markkula, s. 14–15
14. 1 2 3  China timeline BBC News
15. 1 2 3 4 5 6  Jung Chang and Jon Halliday (sivunnumerot puuttuvat !)
16. ↑  TIBET 23 May 2011 China annexed Tibet 60 years ago News Ahead
17. ↑  Peng Xizhe (彭希哲), "Demographic Consequences of the Great Leap Forward in China's Provinces," *Population and Development Review* 13, no. 4 (1987), 639–70.  
 Muita lähteitä
18. ↑  Smil, Vaclav: China's great famine: 40 years later. (DOI 10.1136/bmj.319.7225.1619 ja pmId 10600969) *BMJ*, 18.12.1999, 319. vsk, nro 7225, s. 1619–1621. Lontoo:  BMJ Publishing Group Ltd / British Medical Association. ISSN 1756-1833. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.7.2008.  (englanniksi)
19. ↑  Liu Yuan: Revisiting the Causes of China’s Great Leap Famine after 50 Years: Loss and Recovery of the Right to Free Exit from Communal Dining Halls South China Normal University
20. ↑  1964: China's first atomic bomb explodes China Org
21. ↑   *amazon.com*. Viitattu 26.3.2020.
22. ↑  Cultural Revolution - Rise and fall of Lin Biao (1969–71) *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 27.3.2020. (englanniksi)
23. ↑  Kiinan kulttuurivallankumous *yle.fi*. Viitattu 25.3.2020.
24. ↑  Mao Zedongin kuolema *yle.fi*. Viitattu 25.3.2020.
25. ↑  The Career of Deng Xiaoping *sjsu.edu*. Viitattu 25.3.2020.
26. ↑  Special Economic Zones and Open Coastal Cities *Opening to the outside world* China in Brief
27. 1 2  Kiinan talousuudistusten aloittamisesta on kulunut 40 vuotta *BOFIT*. Viitattu 26.3.2020.
28. ↑  30 vuotta sitten Peking näytti sotatantereelta, mutta nykynuoret eivät tiedä siitä mitään *Yle Uutiset*. Viitattu 27.3.2020.
29. ↑  Jiang Zemin Facts *biography.yourdictionary.com*. Viitattu 27.3.2020.
30. ↑  Kiinan Deng Xiaoping kuollut *mtvuutiset.fi*.  19.2.1997. Viitattu 27.3.2020.
31. ↑  Brittien jalokivi siirtyi 20 vuotta sitten Kiinalle *Yle Uutiset*. Viitattu 27.3.2020.
32. ↑  Macao siirtyi Kiinalle *mtvuutiset.fi*.  19.12.1999. Viitattu 27.3.2020.
33. ↑  Hu Jintao *en.people.cn*. Viitattu 27.3.2020.
34. ↑  Hu Jintaon aikakausi alkoi *ts.fi*.  20.9.2004. Viitattu 27.3.2020.
35. ↑  China's Politics\_under Hu Jintao *Researchgate*.
36. ↑  Xi Jinping valittiin Kiinan johtoon *Yle Uutiset*. Viitattu 27.3.2020.
37. ↑  Kiina – korruption suurvalta *Ilta-Sanomat*.  3.3.2013. Viitattu 27.3.2020.
38. ↑  Jaime Florcruz: Li Keqiang named Chinese premier, nation's second most powerful post *CNN*. Viitattu 27.3.2020.
39. ↑  Kiinan yhden lapsen politiikka vanhensi ja miehisti väestön *yle.fi*.
40. ↑  China’s Feminist Five - Dissent Magazine *dissentmagazine.org*.
41. ↑  Kiina vahvisti kahden lapsen politiikan laiksi *Yle Uutiset*.
42. ↑  Janne Suokas: Kiinan uusi silkkitie on massiivinen hanke *GB Times*.  19.5.2017. Viitattu 16.12.2018.
43. ↑  Ulkolinja: Kiinan uusi silkkitie – idän talousmahti laajentaa vaikutusvaltaansa maailmalla *yle.fi*. Viitattu 30.3.2020.
44. ↑  China’s blueprint to crush the US robotics industry *cnbc.com*.  6 September 2017.
45. ↑  China is a gold mine for innovation, says head of Chinese robot firm *cnbc.com*.  24 April 2017.
46. ↑  Subscribe to read *Financial Times*.
47. ↑  China establishes rival to World Bank  25.12.2015. telegraph.co.uk.  (englanniksi)
48. ↑  Bloomberg - Are you a robot? *bloomberg.com*.
49. ↑  China overtakes US as world's biggest energy consumer *the Guardian*.  3 August 2010.
50. ↑  China now world's biggest oil importer *BBC News*.
51. ↑  People.cn
52. ↑  China tops the world in gross real estate value *GBTimes*.
53. ↑  China Tops Patent, Trademark, Design Filings in 2016 *wipo.int*.
54. ↑  China’s AI startups scored more funding than America’s last year *technologyreview.com*.
55. ↑  China wants to shape the global future of artificial intelligence *technologyreview.com*.
56. ↑  Deciphering China's AI Dream - Future of Humanity Institute *fhi.ox.ac.uk*.
57. ↑  Subscribe to read | Financial Times *ft.com*. Viitattu 27.3.2020.
58. ↑  Xi Jinping declares 'new era' for China *bbc.com*.  18 October 2017.
59. ↑  China: Xi Jinping’s 2021 Countdown *carnegieendowment.org*.
60. ↑  Kiina palasi yhden miehen valtaan: Puoluekokous sinetöi Xi Jinpingin aseman "kaiken puheenjohtajana" *Suomenkuvalehti.fi*.  25.10.2017. Viitattu 27.3.2020.
61. ↑  Kiinan kansankongressi hyväksyi Xin elinikäisen vallan *Yle Uutiset*. Viitattu 27.3.2020.
62. ↑  Digital China: Powering the economy to global competitiveness *McKinsey & Company*.
63. ↑  Automation Could Eliminate 73 Million U.S. Jobs By 2030 [Infographic] *forbes.com*.
64. ↑  How China's ‘social credit score’ will punish and reward citizens *bigthink.com*.  25 April 2018.
65. 1 2  Mikä mies on Xi Jinping? *The Ulkopolitist*.  9.12.2016. Viitattu 27.3.2020.
66. ↑  Kiinan talouskasvu on hitainta 28 vuoteen – Hiipuminen vaikuttaa myös Eurooppaan *ts.fi*.  21.1.2019. Viitattu 27.3.2020.
67. ↑  Yhdysvallat ja Kiina saivat aikaan ensimmäisen vaiheen kauppasovun – Kiina sitoutuu lisäostoihin, Yhdysvallat luopuu rangaistustulleista *Yle Uutiset*. Viitattu 30.3.2020.
68. ↑  Koronavirus ajoi Kiinan talouden päin seinää – saattaa saada aikaan samanlaista jälkeä myös länsimaissa *mtvuutiset.fi*.  20.3.2020. Viitattu 27.3.2020.
69. ↑  perustuslain artikla 1
70. ↑  President of the People's Republic of China China in Brief
71. ↑  National People's Congress China in Brief
72. ↑  Kiinan Xillä mahdollisuus jatkaa presidenttinä loppuikänsä *ts.fi*.  11.3.2018. Viitattu 27.3.2020.
73. ↑  Mikä mies on Xi Jinping? *The Ulkopolitist*.  9.12.2016. Viitattu 27.3.2020.
74. ↑  Political system China in Brief
75. ↑  Political Parties and Social Organizations Chna in Brief
76. 1 2 3 4 5 6  Background Note: China US Department of State
77. ↑  China and the Fights Within its Single Party Newsweek 2009
78. ↑  Kiinan 500 suurinta yritystä tuotti yli 80 % viime vuoden BKT:sta Radio86. Viitattu 28.10.2007.
79. ↑  China's Ruling Party Vows to Root Out Corruption Businessweek 10.3.2011
80. ↑  Country Profile China BBc News
81. ↑  L'UE fait miroiter à Pékin la fin de l'embargo sur les armes Le Figaro 2010 (ranskaksi)
82. ↑  Kiina ja Venäjä - yhä tiiviimmin yhdessä Radio86. Viitattu 28.10.2007.
83. ↑  Russian top legislators meet China's top judge, hail bilateral ties People's Daily. Viitattu 28.10.2007. (englanniksi)
84. ↑  Reception marks 58th anniversary of China, Russia diplomatic relations People's Daily. Viitattu 28.10.2007. (englanniksi)
85. ↑  Putin korosti samanmielisyyttä Kiinan Xin kanssa – Venäjä ja kauppasotaa Yhdysvaltoja vastaan käyvä Kiina hakevat tukea toisistaan *Yle Uutiset*. Viitattu 30.3.2020.
86. ↑  USA:n ja Kiinan välit kiristyivät nopeasti – asiantuntijat: Näin kävisi, jos sota syttyisi *Ilta-Sanomat*.  11.2.2017. Viitattu 30.3.2020.
87. ↑  Toisistaan riippuvaiset *Ulkopolitiikka*.  13.9.2017. Viitattu 30.3.2020.
88. ↑  Kauppasota heikentänyt merkittävästi maailmantaloutta *Euro ja talous*. Viitattu 30.3.2020.
89. ↑  USA:n ja Kiinan on määrä solmia vihdoin kauppasotaa rauhoittava sopimus – miksi se herättää vain varovaista toivoa? *Helsingin Sanomat*.  15.1.2020. Viitattu 30.3.2020.
90. ↑  China's new export: farmers Independent. Viitattu 30.12.2008.
91. ↑  China in Africa: Developing ties  29.11.2007. BBC News. Viitattu 9.9.2008. (englanniksi)
92. ↑  Hanson, Stephanie: China, Africa, and Oil *Publications*.  6.6.2008. Council of Foreign Relations. Viitattu 9.9.2008. (englanniksi)
93. ↑  China's Influence in Africa: Implications for the United States *Research*.  22.2.2006. Heritage Foundation. Viitattu 9.9.2008. (englanniksi)
94. ↑  Oikeus: Kiinan aluevaatimukset Etelä-Kiinan merellä ovat laittomia *Yle Uutiset*.  12.7.2016.
95. ↑  Päivi Koskinen & Kirsi Skön: Kiinan "taika-ase" tähtää Suomeenkin. Yle 15.3.2020. Viitattu 15.3.2020
96. ↑  Matti Puranen: Kiinan vaikutusoperaatioiden "taika-ase" toimii myös Suomessa *23.2.2020*. The Ulkopolitist. Viitattu 27.7.2020.
97. ↑  "Bränditahra" – Kiina-tuntijoiden mielestä Helsingin yliopiston sisällä toimiva Konfutse-instituutti on mainehaitta, eikä sen toiminta kuulu enää huippuyliopistoon *Yle Uutiset*.  16.3.2020.
98. ↑  Kiinan "taika-ase" tähtää Suomeenkin *Yle Uutiset*.  17.3.2020.
99. ↑  Kokoomus erotti Kiinan kontrolliverkostoon sotkeutuneen kaupunginvaltuutettunsa Vantaalla – "Päätös oli yksimielinen" *Yle Uutiset*.  23.3.2020.
100. ↑  2024 China Military Strength *www.globalfirepower.com*. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
101. ↑  Jo Inge Bekkevold: Why China Is Not a Superpower *Foreign Policy*.  29.1.2024. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
102. ↑  SIPRI military expenditure database: China *(luettu 7.8.2008)*. [vanhentunut linkki]
103. ↑  Petersson, Torbjörn: Kinas militära rustning oroar omvärlden *Dagens Nyheter*.  7.6.2008. Viitattu 16.11.2013. (ruotsiksi)
104. ↑  SIPRI Yearbook 2012: Armaments, Disarmament and International Security (s. 9) *sipri.org*. Viitattu 16.11.2013. (englanniksi)
105. ↑  Moore, Malcolm: China's defence budget rises 10.7 per cent *The Telegraph*.  5.3.2013. Viitattu 16.11.2013.
106. ↑  China profile *Freedom of the Press 2017*.
107. ↑  Table of Country Scores *Freedom in the World 2018*.  2018. Freedom House.
108. ↑  China and Tibet  2018. Human Rights Watch.
109. ↑  CHINA 2017/2018  2018. Amnesty International.
110. ↑  Hyvinkäällä asuvien Harrin ja Tiinan vanhemmat katosivat "isän­maalliselle koulutus­leirille", joka on suunnattu Kiinan muslimi­vähemmistölle *Helsingin Sanomat*.  1.7.2018.
111. ↑  China’s digital Stasi sees all from cyberspace *thetimes.co.uk*. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
112. ↑  Four Takeaways From a Times Investigation Into China’s Expanding Surveillance State *nytimes.com*. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
113. ↑  Kaplan, Seth: China’s Censorship Reaches Globally Through WeChat *foreignpolicy.com*. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
114. ↑  Rantanen, Linda: Tällainen on Kiinan dystooppinen pistejärjestelmä: isoveli valvoo ja pisteyttää kaiken *iltalehti.fi*. Viitattu 13.10.2023.
115. 1 2  China after the Olympics: Lessons from Beijing (Yhteenveto s. 9–11) *Research*.  28.7.2008 (päivitys 4.12.2008). Greenpeace. Viitattu 4.8.2008. (englanniksi)
116. ↑  Kiina USA:ta pahempi saastuttaja  15.4.2008. taloussanomat.fi. Viitattu 27.4.2010.
117. ↑  Katso esim en-wikipedian tilasto
118. ↑  "The National Eleventh Five-year Plan for Environmental Protection." *Plans & Reports*.  5.3.2008. Ministry of Environmental Protection The People’s Republic of China. Viitattu 4.8.2008. (englanniksi)
119. ↑  Kiina ratkaisee ilmastonmuutoksen suunnan Helsingin Sanomat 21.1.2007
120. ↑  OICA - Production Statistics International Organization of Motor Vehicle Manufacturers, oica.net. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)
121. ↑  China’s Auto Fleet Expands to 154 Million Vehicles (Kiinan autokannan kehitys 2000–11/2014)  11/2014. chinaautoweb.com. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)
122. ↑  China's car ownership reaches 172 million  25.1.2016. xinhuanet.com. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)
123. ↑  China Population 1950-2016 tradingeconomics.com, viitattu 29.3.2016, (englanniksi)
124. ↑  China on Pace to Become Global Leader in Renewable Energy *News*.  2007. Worldwatch Institute. Viitattu 28.7.2008. (englanniksi)
125. ↑  Kiina ratkaisee ilmastonmuutoksen suunnan, Kasvavan talousmyllyn energiasta 70 prosenttia tehdään hiilestä, Viime vuoden ympäristötavoitteet eivät toteutuneet, Helsingin Sanomat 21.1.2007
126. ↑  Global Wind 2007 Report (sivut 6, 7, 10, 12 ja 28–31) *Reports*.  1.4.2008 (päivitys toukokuu 2008). Global Wind Energy Council (GWEG). Viitattu 28.7.2008. (englanniksi)
127. ↑  A Study on the Pricing Policy of Wind Power in China *Reports*.  26.10.2006. Greenpeace. Viitattu 17.7.2008. (englanniksi)
128. ↑  Renewables 2007 Global Status Report (Sivut: UE tavoite s. 22 UE velvoite 25–26, UE s. 40–41, biopolttoaineet s. 44) *Reports*.  2008. Pariisi & Washington DC:  REN21 sihteeristö ja Worldwatch instituutti. Viitattu 28.7.2008. (englanniksi)
129. ↑  China ready to start its nuclear power plan *Opinion*.  7.1.2004. People's Daily. Viitattu 24.7.2008. (englanniksi)
130. 1 2 3  Johan Björksten: I mittens rike, Det historiska och moderna Kina. Bilda förlag 2006. AIDS-katastrofi s. 190–191, koulutus s. 192, kielet s. 11, 21, 24, 30 ja 32/204.
131. ↑  Pekka Mykkänen: Kiina rymistää huipulle. Nemo 2004. s. 314–319
132. ↑  Epidemiological Fact Sheet on HIV and AIDS China 2008 WHO. Viitattu 22.7.2011. (englanniksi)
133. 1 2  Bailey Alison: Kiina, Kansa/Maa/Kulttuuri/Historia 2007 Tammi (Dorling Kindersley Ltd 2007), koulutus s. 129, terveys s. 129
134. ↑  Analyysi: Koronavirus levisi Kiinassa piittaamatta viranomaisten salailusta – nyt tulisi uskoa, että epidemia on taittumassa *Hämeen Sanomat*. Viitattu 30.3.2020.
135. ↑  China ABC: Administrative Division  26.8.2014. gov.cn. Viitattu 29.5.2016. (englanniksi)
136. ↑  Juha Remes: Tunne Aasia. WSOY 1997. tilastot s. 120–121.
137. 1 2 3 4  
China *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi)
138. 1 2  Pletcher, s. 27, 33–34.
139. ↑  Pletcher, s. 25.
140. ↑  Wang et al. s. 26.
141. ↑  Pletcher, s. 30.
142. 1 2  Wang et al. s. 27.
143. ↑  Pletcher, s. 28.
144. ↑  Pletcher, s. 29.
145. ↑  Pletcher, s. 35–36.
146. ↑  Veeck et al. s. 24.
147. ↑  "Geography". Teoksessa Worden, Robert L. & Savada, Andrea Matles & Dolan, Ronald E. (toim.): *China: A Country Study*. Washington: GPO for the Library of Congress, 1987. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.4.2015). (englanniksi)
148. ↑  China Geography *Travel China Guide*. Viitattu 6.4.2015. (englanniksi)
149. 1 2  Country Guide China BBC Weather
150. 1 2  Climate China in Brief
151. ↑  Repo & Markkula s. 29-30
152. ↑  South China-Vietnam subtropical evergreen forests (IM0149) Terrestrial ecoregions of the Indo-Pacific: a conservation assessment from Island Press / WWF
153. ↑  Abigail Tabor: Human Activity in China and India Dominates the Greening of Earth (Seurantajakso 2000-2017) *NASA*.  8.2.2019. Viitattu 1.3.2019.
154. ↑  Rough Guide s. 215–217
155. ↑  Traditional Chinese medicine WWF.
156. ↑  Overview An International Conference on Traditional Chinese Medicine and Endangered Wildlife Conservation, 1999
157. ↑  Why should I go to China for bird watching? Bird Watching China
158. ↑  Repo & Markkula s. 30
159. ↑  Checklist of Endemic Reptile Species Living National Treasures
160. ↑  Chinese Giant Salamander (Andrias davidianus) Edge of existence
161. ↑  Enorm förödelse efter snöstormarna i Kina (s. 12–13) *Utrikes*.  11.2.2008. HBL. Viitattu 24.7.2008. (ruotsiksi)
162. ↑  Dahe, Qin: China: Climate change and development (s. 16) *Our planet magazine, Climate change and the cryosphere*.  Toukokuu 2007. UNEP. Viitattu 24.7.2008. (englanniksi)
163. ↑  Maapallo ei kestä Kiinan kasvua Tekniikka & talous 12.6.2008
164. ↑  Jokien kuntoa yritetään kohentaa Kiinassa *Uutiset*.  17.10.2007. Yleisradio (Yle). Viitattu 24.7.2008.
165. ↑  Bailey Alison: Kiina, Kansa/Maa/Kulttuuri/Historia 2007 Tammi (Dorling Kindersley Ltd 2007) s. 126
166. ↑  Repo & Markkula, s. 30
167. ↑  China GDP 1960-2015 *Trading Economics*.
168. ↑  Kiina virallisesti WTO:n jäseneksi *Kaleva.fi*. Viitattu 31.3.2020.
169. ↑  China's economy overtakes Japan *bbc.com*.  14 February 2011.
170. ↑  Kiinasta tuli virallisesti maailman suurin kauppamahti, Helsingin Sanomat, viitattu 10.1.2014
171. ↑  "Average Wage of On-Duty Staff and Workers in Urban Areas Jumped in the First Three Quarters" *News and Coming Events*.  29.10.2007. National Bureau of Statistics of China. Viitattu 19.7.2008. (englanniksi)
172. ↑  Are you a robot? *businessweek.com*.  Maaliskuu 2008. Bloomberg. Viitattu 19.7.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
173. ↑  Eilperin, Juliet: China has world's largest 'SeafoodPrint'; U.S. ranks third *The Washington Post*. 22.9.2010. (englanniksi)
174. ↑  The End of China’s Iron Rice Bowl 1997
175. ↑  Ympäristömarkkinat nousevat Kiinassa, Helsingin Sanomat 4.12.2007 B9
176. ↑  Crude measures *economist.com*.
177. ↑  Kiinan talouskasvu heikointa sitten vuoden 1990 *Helsingin Sanomat*.  17.1.2020. Viitattu 27.3.2020.
178. ↑  Wade, Mark: Shenzhou *Craft*.  6.1.2006. Astronautix. Viitattu 16.5.2006. (englanniksi)
179. ↑  Wade, Mark: Project 921-2 *Craft*.  30.3.2005. Astronautix. Viitattu 16.5.2006. (englanniksi)
180. ↑  Einhorn, Bruce: "Blinding Science: China's Race to Innovate" *Globalbiz*.  31.3.2006. Business Week. Viitattu 16.5.2006. (englanniksi)
181. ↑  Saiget, Robert J.: "China leading world in next generation of nuclear plants" *Newsclips*.  5.10.2004. DAGA. Viitattu 16.5.2006. (englanniksi)
182. ↑  Martin, Nick: AI: How far is China behind the West? *dw.com*. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
183. ↑  Primary and secondary education China Education Center 2004-2011
184. ↑  Pisa international rankings BBC 2007
185. ↑  China's New Mandatory Curriculum Focuses on 'Xi Thought' *Voice of America*.  25.8.2021. Viitattu 24.2.2024. (englanniksi)
186. ↑  Xi Jinping’s ‘thought’ to become compulsory school topic in China *South China Morning Post*.  23.10.2017. Viitattu 24.2.2024. (englanniksi)
187. 1 2  Eleanor Stanford (toim.): Culture of China *Countries and their cultures*. Viitattu 26.7.2011. (englanniksi)
188. ↑  Huotari, Tauno-Olavi & Seppälä, Pertti: *Kiinan kulttuuri*, s. 362–407. Otava, 2005 (5. painos). ISBN 951-1-15943-7.
189. ↑  Chen Jia Ci: Kiinan "Neljä suurta klassista romaania" Jyväskylän yliopisto. Viitattu 11.1.2017.
190. ↑  Huotari, Tauno-Olavi & Seppälä, Pertti: *Kiinan kulttuuri*, s. 363–372. Otava, 2005 (5. painos). ISBN 951-1-15943-7.
191. ↑  Cuju, true origin of soccer, to be exhibited during World Cup People's Daily 2006 (englanniksi)
192. ↑  Traditional Ethnic Sports China in Brief
193. ↑  China Sport reference
194. ↑  China PR FIFA
195. ↑  Sport in China Foreigner CN
196. ↑  New Census Finds China’s Population Growth Has Slowed  28.4.2011. NY Times.  (englanniksi)
197. 1 2  Province wants relaxation of China's one-child policy  11.7.2011. BBC.
198. ↑  Iltalehti: Nyt se tapahtui: Kiinan väkiluku pieneni ensimmäistä kertaa yli 60 vuoteen
199. ↑  Prof: Christians remain a small minority in China today  26.7.2010. Purduen yliopisto.  (englanniksi)
200. ↑  Survey finds 300m China believers *Asia & Pacific News*.  7.2.2007. BBC. Viitattu 11.4.2008. (englanniksi)
201. ↑  Kristinusko kiinnostaa Kiinassa.  *Kirkko & kaupunki*, 2008, nro 29, s. 5.
202. ↑  Ellis, Mark: China Survey Reveals Fewer Christians than Some Evangelicals Want to Believe *Stories*.  1.10.2007. ASSIST News Service. Viitattu 11.4.2008. (englanniksi)
203. ↑  Renee Schoof, "Growing group poses a dilemma for China," The Associated Press, 26 April 1999
204. ↑  Seth Faison, "In Beijing: A Roar of Silent Protestors," New York Times, 27 April 1999
205. ↑  U.S. Department of State, 2009 International Religious Freedom Report: China (includes Tibet, Hong Kong, Macau)
206. ↑  Falun Gong said to total tens of millions," United Press International, 24 April 2009
207. ↑  World Watch List 2021 *Open Doors*. Viitattu 12.11.2021. (englanniksi)
208. ↑  Are Christians In China Next In Line For ‘Re-Education’? *Forbes*.  5.5.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
209. ↑  40% Chinese cannot speak putonghua People's Daily 2006 (englanniksi)
210. ↑  Tibetan Students Protest Alleged Plan to Use Mandarin Exclusively in Class Voanews 2010
211. ↑  CHINA: Dialect use on TV worries Beijing Asia Media 2006
212. ↑  Languages of China Ethnologue: Languages of the World, Sixteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International.
213. ↑  Thomas Brinkhoff: China: Administrative Division citypopulation.de. Viitattu 9.6.2015. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

### Yhteiskunta

* Jakobson, Linda: *Kiinan vaikeat valinnat. Yhteiskunnallisen murroksen tiellä*. Helsinki: Edita, 2005. ISBN 951-37-4448-5.

* Jakobson, Linda: *Miljoona totuutta. Vuosikymmen Kiinassa*. Helsinki: Kirjayhtymä, 1997. ISBN 951-26-4197-6.

* Shaughnessy, Edward L. (toim.): *Kiehtova Kiina*. (China: The land of the heavenly dragon, 2000.) Suomentanut Riitta Bergroth. Helsinki: Gummerus, 2006. ISBN 951-20-7160-6.

### Kulttuuri ja historia

* Huotari, Tauno-Olavi & Seppälä, Pertti: *Kiinan kulttuuri*. 5. tarkistettu painos (1. painos 1990). Helsingissä: Otava, 2005. ISBN 951-1-15943-7.
* Man, John: *Terrakotta-armeija: Kiinan ensimmäinen keisari ja kansakunnan synty*. (The terracotta army: China’s first emperor and the birth of nation, 2007.) Suomentanut Veli-Pekka Ketola. Hämeenlinna: Karisto, 2009. ISBN 978-951-23-5142-8.
* Nieminen, Pertti: *Mandariini kainalossa: Kirjoituksia vanhan Kiinan kulttuurista, eritoten runoudesta*. Helsingissä: Otava, 1989. ISBN 951-1-10549-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kiina** Wikimedia Commonsissa

* 

* Matkaopas aiheesta Kiina Wikimatkoissa
* Maat ja alueet: Kiina, Ulkoasiainministeriö
* Suomi-Kiina-seuran kotisivut
* Yle Elävä arkisto: Kiinan yhden lapsen politiikka vanhensi ja miehisti väestön

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kiinan alueellinen hallinto |
| --- |
|  |
| Maakunnat | 
* Anhui
* Fujian
* Gansu
* Guangdong
* Guizhou
* Hainan
* Hebei
* Heilongjiang
* Henan
* Hubei
* Hunan
* Jiangsu
* Jiangxi
* Jilin
* Liaoning
* Qinghai
* Shaanxi
* Shandong
* Shanxi
* Sichuan
* Yunnan
* Zhejiang

 |
|  |
| Itsehallinnolliset alueet | 
* Guangxi
* Ningxia
* Sisä-Mongolia
* Tiibet
* Xinjiang

 |
|  |
| Itsehallinnolliset kunnat | 
* Chongqing
* Peking
* Shanghai
* Tianjin

 |
|  |
| Erityishallintoalueet | 
* Hongkong
* Macao

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Aasian valtiot |
| --- |
|  |
| Itsenäiset valtiot | 
* Afganistan
* Armenia1
* Azerbaidžan1
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Georgia1
* Indonesia
* Intia
* Irak
* Iran
* Israel
* Itä-Timor
* Japani
* Jemen
* Jordania
* Kambodža
* Kazakstan1
* Kiina
* Kirgisia
* Kuwait
* Kypros1
* Laos
* Libanon
* Malediivit
* Malesia
* Mongolia
* Myanmar
* Nepal
* Oman
* Pakistan
* Pohjois-Korea
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Syyria
* Singapore
* Sri Lanka
* Tadžikistan
* Thaimaa
* Turkki1
* Turkmenistan
* Uzbekistan
* Venäjä1
* Vietnam
* Yhdistyneet arabiemiirikunnat

 |  |
|  |
| Kiistanalaiset valtiot | 
* Abhasia1
* Etelä-Ossetia1
* Palestiina
* Pohjois-Kypros1
* Vuoristo-Karabah1
* Taiwan

 |
|  |
| Erityisalueet | 
* Akrotíri ja Dekéleia
* Brittiläinen Intian valtameren alue
* Hongkong
* Joulusaari
* Kookossaaret
* Macao

 |
|  |
| 1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan. |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
G8-maat |
| --- |
|  |
| G8-jäsenet | 
* Italia
* Japani
* Kanada
* Ranska
* Saksa
* Venäjä (jäädytetty)
* Yhdysvallat
* Yhdistynyt kuningaskunta

 |
|  |
| Edustettuna | 
* Euroopan unioni

 |
|  |
| G8+5 | 
* Brasilia
* Etelä-Afrikka
* Intia
* Kiina
* Meksiko

 |

 |