recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Maradin alueen departementit.
**Aguié** on departementti Maradin alueella Nigerissä. Sen pinta-ala on 3 001 neliökilometriä. Vuonna 2010 departementissa arvioidaan olleen 374 200 asukasta.

Aguién departementti sijaitsee Nigerin eteläosassa Sahelin ja Sudanin siirtymäalueella. Se rajoittuu lännessä Madarounfan ja Guidan-Roumdjin, pohjoisessa Mayahin ja idässä Tessaouan departementteihin sekä etelässä Nigeriaan.

Departementin hallinnollinen keskus on Aguién kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Gangaran, Gazaouan ja Tchadouan maalaiskunnat. Asukkaista 80 % on hausoja ja loput fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maamanteli, maapähkinä ja maissi. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Annuaire statistique des cinquante ans d’independance du Niger *stat-niger.org*. Viitattu 8.8.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Bouzou Ibrahim Moussa: Evaluation de l'effet du compost enrichi avec des urineshygiénisées sur la culture du mil *ecosanres.org*. Viitattu 8.8.2012. (ranskaksi)

  

NigerNigerin alueet (*région*) ja departementit

|  |  |
| --- | --- |
| Agadez | 
* Arlit
* Bilma
* Tchirozérine

 |
| Diffa | 
* Diffa
* Maïné-Soroa
* N’Guigmi

 |
| Dosso | 
* Boboye
* Dogondoutchi
* Dosso
* Gaya
* Loga

 |
| Maradi | 
* Aguié
* Dakoro
* Guidan Roumdji
* Madarounfa
* Mayahi
* Tessaoua

 |
| Tahoua | 
* Abalak
* Birni-N'Konni
* Bouza
* Illéla
* Keita
* Madaoua
* Tahoua
* Tchintabaraden

 |
| Tillabéri | 
* Filingué
* Kollo
* Ouallam
* Say
* Téra
* Tillabéri

 |
| Zinder | 
* Gouré
* Magaria
* Matameye
* Mirriah
* Tanout

 |
**Hanjoki** (kiin.: 汉江; pinyin: *Hànjiāng* tai kiin.: 汉水; pinyin: *Hànshuǐ*) on Jangtsen pisin sivujoki. Se on 1 532 kilometriä pitkä ja yhtyy Jangtseen Wuhanin kaupungin kohdalla. Hankou, joka kuuluu nykyään Wuhaniin, sijaitsee Hanjoen pohjoispuolella, ja Hanyang sijaitsee eteläpuolella. Wuchang sijaitsee Jangtsen itäpuolella jokien liittymiskohdan kohdalla.

Hanjoki alkaa Shaanxin maakunnasta ja virtaa Hubein maakunnan halki luoteesta kaakkoon.

Han-dynastia sai nimensä Hanjoen varrella sijainneelta Hanzhongin läänitysalueelta, ja maailman suurin etninen ryhmä, han-kiinalaiset, sai nimensä Han-dynastialta.

Lähteet
-------

1. ↑  Wang, H.: Impacts of Human Activities on The Sediment Regime of The Hanjiang River *researchgate.net*. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Han RiverArkistoitu kopio *lexico.com*.  Arkistoitu 26.1.2020. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Hanzhong *britannica.com*. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
4. ↑  What Was the Han Dynasty? *thoughtco.com*. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
**Harmosuolaheinämittari** (*Timandra griseata*) on lehtimittareihin kuuluva perhonen. Lajista käytettiin aikaisemmin **suolaheinämittari**-nimeä, mutta nimi vaihtui, kun keltasuolaheinämittari erotettiin omaksi lajikseen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Harmosuolaheinämittarin siipien kärkiväli on keskimäärin 25–30 millimetriä. Perhosen siipien väri on ruskeankellertävä ja siipien poikki kulkee selvä, punertava raita, joka päättyy etusiipien kärkeen. Lajin siipien ripset ja reunaosat ovat myös väriltään punertavia. Koiraan tuntosarvet ovat kampamaiset.

Keltasuolaheinämittari, joka on pohjaväriltään keltainen, kuvattiin 1930-luvulla silloisen suolaheinämittarin alalajiksi *Timandra griseata comai*. Keltasuolaheinämittari kuitenkin eroaa harmosuolaheinämittarista paitsi väriltään, myös naarasyksilöiden genitaalien, lentoajan sekä esiintymisalueen suhteen, ja siksi se on erotettu omaksi lajikseen.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Harmosuolaheinämittari on levinnyt laajalle alueelle. Sen elinalue ulottuu Marokosta, Portugalista ja Irlannista yli koko Euroopan aina Kiinaan, Japaniin ja Kazakhstaniin asti. Suomessa lajin levinneisyysalue ulottuu lännessä Oulun korkeudelle, idässä pohjoisraja jää Joensuun pohjoispuolelle.

Lajilla on kaksi sukupolvea vuodessa. Ensimmäinen sukupolvi lentää pääosin kesäkuussa ja toinen elokuussa. Harmosuolaheinämittarit ovat lennossa iltahämärissä ja yöllä, mutta jotkut yksilöt saattavat lennellä myös päivällä.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Lajia tavataan muun muassa lämpimillä rinneniityillä sekä kedoilla, ahoilla ja kalliomaastossa. Lajia voidaan tavata myös kosteammissa ympäristöissä, kuten rantaniityillä. Pihoilla lajia ei juurikaan esiinny. Harmosuolaheinämittarin ensimmäinen sukupolvi talvehtii toukkana, mutta toisen sukupolven yksilöt kehittyvät samanvuotisista toukista.

Ravintokasvi
------------

Toukat elävät niittysuolaheinällä sekä muilla hierakkojen sukuun kuuluvilla kasveilla. Toukkien ravintokasveja ovat myös erilaiset tattaret.

Lähteet
-------

* Kauri Mikkola, Ilkka Jalas & Osmo Peltonen: *Suomen perhoset - Mittarit 1*. Tampere: Suomen Perhostutkijain Seura, 1985. ISBN 951-99620-7-7.

### Viitteet

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Pohjansuolaheinämittari – *Timandra griseata* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Mikkola ym: *Suomen perhoset – Mittarit 1*, s. 64–65
3. 1 2 3 4  Jussi Murtosaari: Suolaheinämittari *Keskisuomalainen*.  Arkistoitu 27.4.2010. Viitattu 10.10.2010.
4. ↑  Pertti Pakkanen: *Timandra griseata* W. Petersen, 1902 - *Timandra comai* Schmidt, 1931 *dlc.fi*.  19.11.2009. Viitattu 10.10.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2047031
* Wikispecies: Timandra griseata
* BioLib: 52358
* CoL: 56YVZ
* EoL: 281218
* EPPO: CLTHAM
* EUNIS: 307481
* Fauna Europaea: 444445
* Fauna Europaea (new): 01d4589a-162e-4dd3-97ad-623bdf100566
* GBIF: 1965996
* iNaturalist: 473450
* IRMNG: 11273257
* LepIndex: 217083
* NBN: NBNSYS0000005755
* NCBI: 190367

 |

 |
Corfitz Ulfeldt
**Corfitz Ulfeldt** (1606–1664) oli tanskalainen poliitikko ja kreivi. Ulfeldt pääsi Kristian IV:n suosioon ja avioitui vuonna 1636 tämän ja Kirstine Munkin tyttären Leonora Kristinan kanssa. Hän herätti runsaasti pahennusta vallankäytöllään ja yhdessä vaimonsa kanssa viettämällään loisteliaalla elämäntavalla. Vuonna 1637 Corfitz Ulfeldt pääsi Kööpenhaminan käskynhaltijaksi ja vuonna 1643 valtakunnan hovimestariksi. Hän nousi Tanskan mahtavimmaksi virkamieheksi, mutta Fredrik III ei pitänyt hänen ylpeydestään eikä voitonhimostaan. Häntä ja hänen vaimoaan syytettiin väärinkäytöksistä. Ulfeldt muutti Alankomaihin ja myöhemmin Ruotsiin. Siellä hän oli Kaarle X:n palveluksessa ja vuonna 1658 puolusti Roskilden rauhanneuvotteluissa Ruotsia ja sai takaisin arvonsa ja omaisuutensa, mutta hänet erotettiin virastaan hänen loukattuaan kirjeellään kuningasta. Ulfeldt pakeni tämän jälkeen Kööpenhaminaan. Hän joutui vankeuteen, minkä jälkeen hänen annetiin viettää aikaa Ellensborgin linnassa. Vuonna 1662 hän siirtyi Alankomaihin, missä vehkeili isänmaataan vastaan yhdessä Brandenburgin vaaliruhtinaan kanssa. Loppuaikansa hän oleskeli lähes lainsuojattomana eri puolilla Eurooppaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Facta, osa 10*, s. 88. 8. p.. Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-06134-4.
2. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja, osa 9*, s. 470. Helsinki: Otava, 1965.
3. ↑  SOY:n Iso Tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1997, s. 20


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Corine Franco
**Corine Franco** (s. 5. lokakuuta 1983 La Rochelle) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Franco pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa 89 maaottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2003 ja viimeisen maaliskuussa 2014. Hän edusti maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja olympialaisissa 2012, joissa molemmissa Ranska sijoittui neljänneksi. Franco pelasi myös vuosien 2009 ja 2013 EM-kilpailuissa.

Seuratasolla Franco edusti ASJ Soyaux'ta vuosina 2001–2008 ja Olympique Lyonnais -seuraa vuosina 2008–2018. Hän oli voittamassa naisten mestarien liigaa vuosina 2011, 2012, 2016, 2017 ja 2018.

Lähteet
-------

* Corine Franco  23.7.2013. UEFA. Viitattu 23.7.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Joueuse - Corine Franco Ranskan jalkapalloliitto.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 12.6.2019. (ranskaksi)
2. ↑  Corine Franco FIFA.  Arkistoitu 18.5.2013. Viitattu 23.7.2013. (englanniksi)
3. ↑

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bompastor |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lepailleur |
12 Thomis |
13 Pizzala |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Sapowicz |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Viguieri |
21 Philippe |
Valmentaja Bini

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bussaglia |
9 Le Sommer |
10 Henry |
11 Soyer |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Nécib |
15 Houara |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Asseyi |
21 Benameur |
22 Delannoy |
23 Abily |
Valmentaja Bini
**Kotaka** (jap. 小鷹) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu panssaroitu torpedovene.

Taustaa
-------

Vuoden 1885 laivasto-ohjelmassa esitettiin, että Japani varustaisi kolme laivastoa. Kuhunkin laivastoon tulisi kuusi risteilijää ja kuusi tykkivenettä, joiden tukena olisi rahtialuksen kuljettama joko kahdeksan pienen aluksen torpedovenelaivue sekä toinen kuudesta panssaroiduista torpedoveneestä koottu laivue. Viimeksi mainittu oli uusi idea, ja sen vuoksi Japani tilasi koealus *Kotakan* Yarrowilta.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta Japanin esittämien vaatimusten mukaan. Alus toimitettiin osina Japaniin, jossa se kasattiin. Köli laskettiin Japanissa 7. syyskuuta 1886 Yokosukan laivastontelakalla, ja alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1887. Alus valmistui 10. lokakuuta 1888.

Aluksen kansi ja kyljet konehuoneen kohdalta suojattiin yhden tuuman paksuisella panssarilla. Sen aseistuksena oli neljä yhden naulan pikatykkiä sekä neljä torpedoputkea, joista kaksi oli keulassa ja kaksi perässä. Torpedoputkista oli mahdollista laukaistA 14 tuuman Schwartzkopf-torpedoita, joiden kantama oli 400 metriä ja nopeus 22–24 solmua. Suunnitelma osoittautui epäonnistuneeksi, ja alus jäikin tyyppinsä ainoaksi.

Palvelus
--------

Alus upotti torpedoimalla Weihaiwein taistelussa Kiinan keisarikunnan laivaston panssariristeilijä *Laiyuanin*. Alus poistettiin alusluettelosta huhtikuussa 1908 ja se romutettiin vuonna 1927.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Evans, David C. & Peattie, Mark R.: *Kaigun: Strategy, Tactics and Technology in the Imperial Japanese Navy, 1887–1942*. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 2012. ISBN 978-1-59114-244-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Gardiner 2002, s. 237.
2. ↑  Evans & Peattie 2012, s. 17.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**ei** | **Keisarillisen Japanin laivaston torpedoveneet** | Seuraaja:***Shirataka*** |

Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat Venäjän–Japanin sodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Pre-dreadnought-taistelulaivat | Fuji • Shikishima • *Asahi*S • *Mikasa*S |
| Panssariristeilijät | *ChiyodaS • Asama • Izumo •* Yakumo*S •* Azuma*S • Kasuga* |
| Pansarikansiristeilijät | *Izumi*S • Naniwa • Matsushima • *Akitsushima* • *Yoshino*S • Suma • *Takasago*S • Kasagi • Niitaka • *Otowa*S |
| Panssaroimattomat risteilijät | *Takao*S • *Yaeyama*S • *Tatsuta*S • *Miyako*S • *Chihaya*S • YodoC |
| Hävittäjät | Ikazuchi • Murakumo • Akatsuki • Shirakumo • Harusame • Kamikaze |
| Torpedoveneet | *Kotaka*S • Hayabusa |
| Tykkiveneet | *Amagi*S • Kongō • Kaimon • Katsuragi • Maya • *Tsukushi*S • *Banjō*S • *Heien*S • *Ōshima*S • *Uji*S |

|  |
| --- |
| S: ainoa laatuaan • C: valmistunut sodan päätyttyä |
Kotakari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
65°6′N, 025°12.9′E, OuluSuomi |
| Pinta-ala | 
3,7 km² |

Väestö| Asukasluku | 
asumaton |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kotakari** on asumaton laaja ja matala saari Oulun kaupungin alueella Perämerellä, noin kaksi ja puoli kilometriä Virpiniemen merivartioasemalta etelään. Muut läheiset saaret ovat Hietakari, Kellon Kraaseli, Munakari ja Mustakari. Saari on pääosin lehtimetsän peitossa. Saaren keskiosassa on vanhoja kuusi-sekametsiä ja muutamia katajaniittyjä.

Saaressa kulkeminen on varsinkin saaren sisäosissa ja ruovikkoisella sekä rämeikköisellä koillisrannalla hankalaa. Saaren luonnonympäristön vuoksi saari ei houkuttele retkeilyyn.

Matalan saaren korkein kohta on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Saarelle tunnusomaisia ovat myös laajat laskuveden paljastamat ranta-alueet. Rantaniityistä johtuen alueella tavataan paljon sukeltajasorsia ja muutamia uhanalaisia lintulajeja mm. merikotka, ruskosuohaukka ja pohjantikka.

Saaressa on yksityiskäytössä oleva kota sekä parisenkymmentä pientä mökkiä, mutta ei lainkaan pysyvää asutusta. Saaren itärannalla Pultavanletossa on venevalkama.

Maannousun myötä Pultavanleton, Pikku Eeranleton ja Aapanleton pikkusaaret ovat kasvaneet kiinni Kotakariin. Kotakarista on laskuveden aikaan maayhteys myös eteläpuolella sijaitsevaan Eeranlettoon ja pohjoispuolella sijaitsevaan Hietakariin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Peruskartta*. Oulun kaupunki, tekninen keskus.  Kartan verkkoversio (viitattu 24.7.2017)
Kimmo Kaivanto: *Biogenesis* (1988/1999) Espoossa.
**Biogenesis** on suomalaisen kuvanveistäjä Kimmo Kaivannon suunnittelema ympäristötaideteos. Teoksen tilasi aiemmin Suomen Sokerina tunnettu Cultor Oy ja se pystytettiin vuonna 1988 Cultorin pääkonttorin sisäpihalle Kyllikinportti 2:een Helsingin Länsi-Pasilaan.

Biogenesis on 12 metriä korkea ja sen materiaalit ovat maalattu teräs ja pronssi. Veistoksen elämän alkua kuvaava nimi viittaa yhtiön historiaan sokerintuottajana ja tulevaisuuteen biotekniikan alan yrityksenä eli sokerin osaan fotosynteesissä ja uuden elämän syntymisessä. Viittauksena Cultorin tulevaisuuteen biotekniikkayrityksenä veistoksen sanoma on, etteivät uusi teknologia ja orgaaninen luonto ole keskenään ristiriidassa. Teoksen muodon lähtökohtana on nähty kerrannaiset lepattavat liekit. Toisaalta siinä voidaan nähdä myös sokeripihdit.

Tanskalainen Danisco AG osti Cultorin vuonna 1999 ja yhtiön pääkonttori muutti Espoon Keilaniemeen Keilaranta 9:ään. Biogenesis pystytettiin uudelleen uusien toimitilojen vierelle Keilaniemen kärkeen vuonna 1999 ja se sai myös uuden värityksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kimmo Olavi Kaivanto (.doc (Word-asiakirja)) (Ladattava CV) *Kuvataiteilijamatrikkeli.fi*. Viitattu 25.3.2016.
2. 1 2  Kimmo Kaivanto: Biogenesis Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 3.2.2006. Viitattu 25.3.2016.
3. ↑  Kimmo Kaivanto: Biogenesis Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 28.1.2004. Viitattu 25.3.2016. (ruotsiksi)
4. 1 2  Kimmo Kaivanto: Biogenesis Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 3.5.2002. Viitattu 25.3.2016. (englanniksi)
5. ↑  Mikä mahtaa olla Fortumin Espoon pääkonttorin rannassa olevan sinisen ison... *Kysy.fi*.  1.9.2012. Helsingin kaupunginkirjasto.  Arkistoitu 6.4.2016. Viitattu 25.3.2016.
6. ↑  Latour, Almar: Danisco to Acquire Finland's Cultor For $1.42 Billion in a Major Merger *Wsj.com*.  2.3.1999. The Wall Street Journal. Viitattu 25.3.2016.
**Demetrio Ribes Marco** (1875–1921) oli espanjalainen arkkitehti. Ribes oli kotoisin Valenciasta. Hänestä tuli sukupolvensa huomattavimpia arkkitehteja Francisco Moran ja Sancho Fusterin ohessa. Ribesin työt edustavat jugendia, mutta myöhemmin hän toi töihinsä rationalismin.

Demetrio Ribesin tärkeimpinä töinä pidetään Valencian päärautatieasemaa (*Estación del Norte de Valencia*) ja Kolumbuksen kauppahallia (*Mercado de Colón*). Muita tunnettuja töitä ovat muun muassa Barcelonan pohjoinen rautatieasema (*Estació del Nord*), Xátivan härkätaisteluareena, Castellón de la Planan postitoimisto (*Edificio de Correos de Castellón*), *Asilo de la Marquesa de San Joaquín* sekä *Casa Ribes* Valenciassa ja *Casa Lázaro* Biarissa.

  

* Valencian päärautatieasemaValencian päärautatieasema
* Kolumbuksen kauppahalli ValenciassaKolumbuksen kauppahalli Valenciassa
* Barcelonan pohjoinen rautatieasemaBarcelonan pohjoinen rautatieasema
* Castellón de la Planan posti- ja lennätintoimistoCastellón de la Planan posti- ja lennätintoimisto

Lähteet
-------

  

### Viitteet

1. ↑  Explicación del tema. Viitattu 21.8.2017. (espanjaksi)
2. ↑  Demetrio Ribes *findagrave.com*. Viitattu 21.8.2017. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Demetrioksen patsas Bibliotheca Alexandrinassa.
**Demetrios Faleronlainen** (m.kreik. Δημήτριος Φαληρεύς, kuoli n. 280 eaa.) oli antiikin kreikkalainen puhuja ja yksi ensimmäisistä peripateettisen koulukunnan filosofeista. Ateenan esikaupungista Faleronista kotoisin oleva Demetrios oli Aristoteleen seuraajan Theofrastoksen oppilas. Hän kirjoitti laajasti historiasta, politiikasta ja retoriikasta sekä kirjallisuuskritiikkiä varsinkin runoudesta. Hän kokosi myös Aisopoksen tarinoita.

Vuodesta 317 eaa. vuoteen 307 eaa. hän toimi Kassandroksen sijaisena Ateenan yksinvaltiaana. Hän sai aseman hyvien puhujanlahjojensa ansiosta. Kun makedonialainen Demetrios I valtasi Ateenan, Demetrios Faleronilainen syrjäytettiin, ja hän pakeni Egyptiin. Egyptissä hän tapasi Ptolemaios I:n, ja toimi Aleksandrian kirjaston varsinaisena suunnittelijana. Hän joutui toisen kerran maanpakoon Ptolemaios II Filadelfoksen noustua valtaan. Hän kuoli pian tämän jälkeen.

Lähteet
-------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, s. 189–193 (V.5), 508–509. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003. ISBN 952-5418-07-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Demetrios Faleronlainen**.
* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
	+ Demetrioksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ Demetrioksen elämäkerta (kreikaksi)

Antiikin filosofia – Peripateettinen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos |
| Roomalainen aika | Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros |
**Maine Road** oli jalkapallostadion Manchesterissa, Englannissa. Se valmistui vuonna 1923 ja purettiin 2004. Stadion toimi koko olemassaolonsa ajan Manchester Cityn kotikenttänä.

Maine Road oli valmistuttuaan Englannin toiseksi suurin jalkapallostadion Wembleyn jälkeen. Stadionin ensimmäisessä ottelussa Manchester City voitti 25. elokuuta 1923 Sheffield Unitedin 56 993 katsojan edessä maalein 2–1. Stadionin yleisöennätys oli 84 569 katsojaa FA Cupin 6. kierroksen ottelussa Manchester City–Stoke 3. maaliskuuta 1934. Se on edelleen suurin yleisömäärä Englannin seurajoukkuekilpailuissa Wembleyn ulkopuolella.

Toisen maailmansodan jälkeen myös Manchester United pelasi kotiottelunsa Maine Roadilla, koska sen kotikenttää Old Traffordia oli pommitettu sodassa. Maine Roadin suurin yleisömäärä liigaotteluissa olikin Unitedin ja Arsenalin ottelusta 17. tammikuuta 1948: 83 260 katsojaa. Se on edelleen suurin yleisömäärä Englannin liigan otteluissa.

Maine Roadin kapasiteetti pieneni vuosien saatossa rakennustöiden myötä ollen lopulta 35 150. Stadionin viimeisessä ottelussa City hävisi 11. toukokuuta 2003 Southamptonille maalein 0–1. Tämän jälkeen City siirtyi nykyiselle kotikentälleen, City of Manchester Stadiumille.

Englanti pelasi Maine Roadilla kaksi maaottelua: 13. marraskuuta 1946 Englanti hävisi Walesille maalein 0–3. Kaikkien aikojen ensimmäisessä MM-karsintaottelussaan Englanti voitti 16. marraskuuta 1949 Maine Roadilla Pohjois-Irlannin 9–2. Sota-aikana stadionilla pelattiin lisäksi useita muita maaotteluja. Kentällä pelattiin myös rugby league -otteluita, muun muassa lajin mestaruus ratkaistiin Maine Roadilla yksitoista kertaa vuosina 1938–1956.

Maine Roadilla kuvattiin myös elokuvia ja järjestettiin konsertteja. Stadionilla esiintyivät muun muassa The Rolling Stones, Simple Minds, Queen, Fleetwood Mac, Jean Michel Jarre, Bryan Adams, Dire Straits, David Bowie, Pink Floyd, Prince, Guns N' Roses ja Oasis.

Lähteet
-------

* Maine Road The Stadium Guide (englanniksi)
* Stadionin esittely Manchester Cityn virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Esittely BBC:n sivulla (englanniksi)
Agua  
El Gran HunapúTulivuori Agua hallitsee kaupunkinäkymää.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
tulivuoriView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Guatemala |
| Vuoristo | 
KordillieeritView and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
3 760 mView and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
14° 27′ 54″ P, 90° 44′ 34″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Agua** on tulivuori Guatemalassa Sacatepequezin alueella. Se on ehkä maan tunnetuin tulivuori, sillä se kohoaa Antiguan kaupungin lähistöllä. Aguan korkeus on 3 760 metriä. 

Vuoren rinteillä viljellään kahvia, hieman korkeammalla maissia ja ylärinteessä on metsää. Lähin kylä on Santa María de Jesus. 

Tulivuoren nimi (’Vesi’) juontaa ylhäällä olevasta laguunista, joka valtavien rankkasateiden takia tulvi yli, ja vyöryvät vesimassat tuhosivat maan ensimmäisen pääkaupungin. Kaupunki tunnetaan nykyisin nimellä Ciudad Vieja (vanha kaupunki). 

Intiaanit tuntevat vuoren nimellä El Gran Hunapú, (suuri Hunapú).
**ECM** (**Edition of Contemporary Music**) on saksalainen jazzmusiikkiin painottunut levy-yhtiö, jonka Manfred Eicher perusti vuonna 1969. Yhtiö on julkaissut yli tuhat albumia.

"Pohjoismaista kuulautta"
-------------------------

Perinteisen jazzin sijasta ECM on erikoistunut eurooppalaistyyliseen avantgarde-jazziin ja musiikkikategorioita vieroksuviin artisteihin, joiden tuotannossa on usein meditatiivisia ja maailmanmusiikille tyypillisiä piirteitä. ECM on levyttänyt myös monia nykyajan taidemusiikkisäveltäjien, kuten Arvo Pärtin teoksia. Levymerkki on tunnettu myös levytystensä tyypillisestä kuulaasta "ECM-soundista", jota luonnehditaan usein pohjoismaisen viileäksi. Levy-yhtiön motto onkin "The Most Beautiful Sound Next to Silence".

Alkuaikojen artisteja
---------------------

ECM:n ensimmäinen levyjulkaisu oli yhdysvaltalaisen pianistin Max Waldronin albumi *Free at Last* vuonna 1969. Alkuvuosinaan ECM erikoistui yksinomaan jazziin. Yhtiön tärkeimpiä artisteja olivat tuolloin pianistit Keith Jarrett, Chick Corea, Paul Bley, Egberto Gismonti ja Art Lande; saksofonisti Jan Garbarek, vibrafonisti Gary Burton; rumpalit Jon Christensen ja Paul Motian; kitaristit Pat Metheny, John Abercrombie, Ralph Towner, Bill Connors ja Terje Rypdal; kontrabasistit Eberhard Weber, Arild Andersen, Charlie Haden ja Dave Holland; sekä yhdysvaltalainen avantgarde-jazzyhtye The Art Ensemble of Chicago.

ECM New Series
--------------

Yhtiön alamerkki ECM New Series perustettiin dokumentoimaan länsimaista taidemusiikkia. Sen alla on julkaistu levytyksiä muun muassa Thomas Tallisin, John Cagen, Elliot Carterin ja Steve Reichin sävellyksistä. Jazzpianistina paremmin tunnettu Keith Jarrett on levyttänyt ECM New Series -merkille useita Bachin, Mozartin ja Šostakovitšin teoksia. Myös Jean-Luc Godardin elokuvien musiikkia on taltioitu ECM New Series -albumeiksi.

Levykannet
----------

Myös ECM-levyjen kansitaide on tunnettu pelkistetystä ja "viileästä" tyylistään, jota Eicherin valvonnassa kehittivät graafikot Barbara Wojirsch ja Dieter Rehm. Lars Müller on koonnut ECM:n levykansia kuvateoksiksi *Sleeves of Desire* ja *Windfall Light – The Visual Language of ECM*.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Franck Ernould: The ECM Story *franck.ernould.perso.sfr.fr*.  1999.  Arkistoitu 24.9.2016. Viitattu 3.5.2012. , arkistoitu 24.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) Musiikkinäytteitä ECM-levytyksistä (englanniksi)
European Coordination Via Campesina (ECVC) on eurooppalaisten perheviljelijöiden järjestö. Se on osa kansainvälistä Via Campesina liikettä. European Coordination Via Campesinaan kuuluu 26 jäsenjärjestöä 18:sta Euroopan maasta. Suomesta järjestöön kuuluu Etelä-Suomen Luonnonmukaisen viljelyn yhdistys ESVY ry. Pohjoismaisia viljelijäjärjestöjä on mukana ESVY:n lisäksi kolme: Frie Bønder – Levende Land Tanskasta, Norsk Bonde - og Smabrukarlag Norjasta ja NORDBRUK Ruotsista.

ECVC ajaa muutoksia Euroopan maatalouspolitiikkaan. Maatalouden elinvoimaisuuden turvaamisen keskeinen elementti on ECVC:n mukaan maataloustuotteiden hinnan nostaminen tasolle, joka vastaa niiden tuotantokustannuksia. Via Campesinan keskeinen teema on ruokasuvereniteetti, eli oikeus määritellä itsenäisesti kullekin alueelle parhaiten sopivan ruoan tuotannon, jakelun ja kulutuksen tavat huomioiden erilaiset ekologiset, sosio-ekonomiset ja kulttuuriset olosuhteet.

Aiheesta muualla
----------------

* www.viacampesina.org
* www.eurovia.org (Arkistoitu – Internet Archive)
* www.esvy.fi
**Avokauppa** eli **avoin kauppa** on Suomessa vapaamuotoinen sopimus, jossa tuotteen myyjä ja ostaja sopivat siitä, että ostajalla on oikeus palauttaa tuote takaisin kauppaan ja saada maksamansa kauppahinta takaisin, jos hän ei halua pitää tavaraa.

Avoimen kaupan ehdot
--------------------

Avoimessa kaupassa ostajalla on oikeus määrätyn ajan kuluessa palauttaa tavara myyjälle, vaikka siinä ei olisi mitään virhettä. Myyjä puolestaan on sidottu kauppasopimukseen myös ostajalle varattuna harkinta-aikana. Tällä tarkoitetaan sitä, että myyjä ei voi purkaa avokauppaa ja että ostaja voi purkaa sen vain sovitun ajan kuluessa.

Mikäli ostaja päättää pitää tavaran, kauppa muuttuu pysyväksi, kun sovittu harkinta-aika on kulunut loppuun.

### Vaaranvastuu tavarasta

Avoimessa kaupassa vaaranvastuu tavarasta siirtyy ostajalle, kun tavara luovutetaan – samoin kuin tavallisessa kaupassa. Lain mukaan vaaranvastuu on ostajalla siihen saakka, kunnes tavara palautetaan myyjälle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilhelmsson, Sevón ja Koskelo: *Kauppalain pääkohdat*, s. 52. Viides, uudistettu painos. Helsinki: Talentum, 2006. ISBN 952-14-0949-5.
2. ↑  Kauppalaki, 16 § *Finlex*.  (27.3.1987/355). Viitattu 26.9.2013.
3. ↑  Kuluttajansuojalaki, 5 luku 6 § *Finlex*.  (5.1.1994/16). Viitattu 26.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Usein kysyttyä: Mitä on avokauppa? Kilpailu- ja kuluttajavirasto. Viitattu 26.9.2013.
**Aleksei Petrovitš Barannikov** (ven. Алексе́й Петро́вич Бара́нников, 21. maaliskuuta (J: 9. maaliskuuta) 1890 nykyisen Tšerkasyn alueen Zolotonoša – 5. syyskuuta 1952 Leningrad) oli neuvostoliittolainen Intian kielten tutkija ja filologi.

Aleksei Barannikov valmistui Kiovan yliopistosta ja harjoitti jatko-opintoja ensin Kiovassa ja myöhemmin Pietarissa Sergei Oldenburgin ja Fjodor Štšerbatskoin johdolla. Vuosina 1921–1936 hän toimi Leningradin elävien itämaisten kielten instituutin (Leningradin orientalistiikan instituutin) ja vuosina 1922–1952 Leningradin yliopiston professorina. Vuodesta 1934 lähtien Barannikov työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian orientalistiikan instituutissa, vuodesta 1936 sen uusintialaisten kielten laitoksen esimiehenä ja vuosina 1938–1940 koko instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin filologian kandidaatin arvo ja vuonna 1939 hänestä tuli akateemikko.

Barannikovin nopeaa urakehitystä selittää hänen roolinsa klassista indologiaa edustaneita "porvarillisia tutkijoita" vastustaneena "neuvostotiedemiehenä". Vuonna 1937 suurin osa perinteisen koulukunnan edustajista joutui Stalinin vainojen uhreiksi, jolloin Barannikov sai alallaan monopoliaseman. Tieteellistä arvoa on lähinnä hänen romanien kieltä ja kulttuuria käsittelevillä tutkimuksillaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 2*, s. 619. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1970.
2. 1 2  Rossijski gumanitarynyi entsiklopeditšeski slovar *slovari.yandex.ru*. Viitattu 2.6.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**Aleksei II**, maalliselta nimeltään **Aleksei Mihailovitš Ridiger**, alun perin *von Rüdiger* (ven. Алексей Михайлович Ридигер) (23. helmikuuta 1929 Tallinna, Viro – 5. joulukuuta 2008 Peredelkino, Venäjä) oli Moskovan ja koko Venäjän patriarkka. Aleksei II johti Venäjän ortodoksisen kirkon sosiaalisen ja poliittisen vaikutusvallan uudelleenrakentamista Neuvostoliiton kaatumisen jälkeisenä aikana.

Aleksein isä oli baltiansaksalaista sukua oleva lakia opiskellut pappi Mihail Aleksandrovitš von Rüdiger (Pietari 1902–1964) ja äitinsä Jelena Josifovna Pisareva (1902–1959). Aleksein isän suku oli kääntynyt 1700-luvulla ortodoksiksi, ja isä vihittiin papiksi 1942 Viron saksalaismiehityksen aikana.

Aleksei lähti 1947 opiskelemaan Leningradin hengelliseen seminaariin ja akatemiaan, missä hän valmistui teologian kandidaatiksi 1950. Hänet vihittiin syyskuussa 1961 Tallinnan piispaksi. Marraskuussa 1961 hänestä tuli kirkon ulkomaanosaston varajohtaja. Kesäkuussa 1964 hänet nimitettiin arkkipiispaksi ja joulukuussa Moskovan patriarkaatin kansliapäälliköksi sekä pyhän synodin jäseneksi.*lähde?*

Helmikuussa 1968 Alekseista tuli metropoliitta ja kesäkuussa hänen valvontaansa kuului jo aikaisemman Tallinnan hiippakunnan lisäksi myös Leningradin ja Novgorodin hiippakunnat. Patriarkka Pimenin kuoltua kirkolliskokous valitsi toukokuussa 1990 Aleksein Moskovan ja koko Venäjän patriarkaksi.*lähde?*

Hänen huomattavimpia diplomaattisia saavutuksiaan oli Venäjän ortodoksisen ulkomaankirkon kanssa neuvoteltu onnistunut yhtymissopimus.*lähde?*

Uskonnonvapauden toteutumista entisissä kommunistisissa maissa seuraava brittiläinen Keston Institute on esittänyt, että KGB olisi tukenut Aleksei II:n uraa tämän ollessa nuori pappi Tallinnassa. Venäjän ortodoksisen kirkon edustajat ovat jyrkästi kieltäneet väitteet.

Aleksei II otti usein vahvasti kantaa ei-kirkollisiin kysymyksiin, muun muassa vastustamalla Martti Ahtisaaren Nobel-ehdokkuutta. Sitä vastoin hänet tunnettiin Vladimir Putinin uskollisena tukijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Torrey Clark: Russian Patriarch Alexy II Dies at 79 Near Moscow  5.12.2008. Moskova:  Bloomberg. Viitattu 5.12.2008. (englanniksi)
2. ↑  René Nyberg: *Patriarkkoja ja oligarkkeja*, s. 38. Siltala, 2019. ISBN 978-952-234-569-1.
3. ↑  Jim Heintz: Russian Orthodox Church Patriarch Alexy II dies  5.12.2008. The Associated Press. Viitattu 5.12.2008. (englanniksi)
4. ↑  Kauppalehti[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksei II** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**WOT Services Oy** on suomalainen tietoturvayritys, joka tuottaa verkkosivujen haitallisuusluokitusta tekevää verkkopalvelua nimeltä **Web of Trust** (**WOT**). Yritys on perustettu 2006, ja sen osakkaina ovat muun muassa palvelun kehittäjät Timo Ala-Kleemola ja Sami Tolvanen sekä Teollisuussijoitus ja Michael Widenius. Yritys työllistää kymmenen henkeä.

Selainlisäosa
-------------

Palvelu toimii verkkoselaimeen asennettavalla maksuttomalla lisäosalla, joka näyttää kunkin sivuston luokituksen ja mahdollistaa käyttäjän antavan oman arvioinnin sivustosta. Käyttäjät voivat myös rekisteröityä WOT-palveluun. Luokituksen tekevät WOT:n käyttäjät, jotka luokittelevat verkkosivun neljällä perusteella; tietoturvallisuus, sivuston yleinen luotettavuus, yksityisyys ja sopivuus lapsille. Web of Trustin lisäosaa on ladattu kaikkiaan yli 140 miljoonaa kertaa.

### Luokitukset

Huonon luokituksen saaneet yritykset ovat kritisoineet palvelua, ja WOTia vastaan on nostettu oikeusjuttuja.

Yhteistyö
---------

WOT Services tekee yhteistyötä yrityksien kuten Facebook, hpHosts, LegitScript, Mail.ru, Panda Security, Phishtank, GlobalSign sekä TRUSTen kanssa. Esimerkiksi Facebookissa WOT tarkastaa kaikki käyttäjien toisilleen lähettämät linkit. WOT:ille Facebook-sopimus on sen toimitusjohtajan mukaan "rahallisesti huomattava", mutta tarkempia tietoja ei anneta.

WOT saa rahaa myymällä tietoja yrityksille.

Kritiikki
---------

WOT Serviceä kohtaan esitettiin marraskuussa 2016 painavia syytöksiä, kun saksalainen televisio-ohjelma Panorama väitti WOT:n myyneen lisäosan käyttäjien selaintietoja mainostajille. Ohjelmassa väitettiin, että käyttäjien tietoja ei ollut anonymisoitu riittävän hyvin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Taloussanomat WOT Services Oy (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Olavi Koistinen Suomalainen tietoturvapalvelu yhteistyöhön Facebookin kanssa, Helsingin Sanomat 13.5.2011 sivu B 6
3. ↑  Yle Suomalainen palvelu suojaamaan Facebook-käyttäjiä, Yle, Uutiset 12.5.2011, viitattu 13.5.2011
4. ↑  Taloussanomat Suomalainen palvelu suojaamaan Facebook-käyttäjiä, Taloussanomat.fi, viitattu 2.7.2012
5. 1 2  Suomalaisfirma myynyt miljoonien käyttäjien tietoja? Tunnuksia, huumeita, prostituoituja... *Tivi*. Viitattu 6.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Web of Trust, selaimen lisäosan lataussivu
**WOP-projekti** on ESR-osarahoitteinen hanke, jonka päämääränä on nuorten rikollisten elämänhallintataitojen kehittäminen. Vuosina 2001 - 2003 sen suoritti 19 vankia. 

Ohjelman keskimääräinen kesto vankia kohden on noin kuusi kuukautta. Hankkeen kohderyhmänä ovat alle 26-vuotiaat Uudellamaalta kotoisin olevat vangit.

Mitä hankkeessa tehdään?
------------------------

* Laaditaan kullekin vangille rangaistuksen jälkeiseen elämään *etenemissuunnitelma*.
* Järjestetään vangeille työnhaku-, talous- ja elämänhallintakoulutusta.
* Tarjotaan vangeille mahdollisuus päihdekuntoutukseen.

Hankkeen rahoitus ja hallinnointi
---------------------------------

Hanke käynnistyi vuonna 2001 ja sille on myönnetty jatkorahoitusta Euroopan sosiaalirahastolta vuoteen 2006 saakka. Hankkeen toteuttaja ja hallinnoija on Keravan vankila yhteistyössä Espoon, Helsingin, Keravan ja Vantaan kaupunkien kanssa. Lisäksi mukana toteuksessa ovat muun muassa kriminaalihuolto, poliisi, alueen Työ- ja elinkeinotoimistot ja Laurea-ammattikorkeakoulu.

Katso myös
----------

* Rikollisuus
* Päihteet
* ESR

Aiheesta muualla
----------------

* WOP-projektin omat sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Wolfenbüttel** on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, keskisessä Saksassa. Se sijaitsee Oker-joen varrella ja toimii Wolfenbüttelin piirikunnan hallintokaupunkina. Se on myös  Braunschweigin evankelisluterilaisen maakirkon keskuskaupunki. Vuoden 2015 lopussa sen asukasluku oli 54 124 ja pinta-ala on 78,51 neliökilometriä. Maailmankuulu Jägermeister-yrttilikööri valmistetaan Wolfenbüttelissa.

Historia
--------

Varhaisin maininta Wolfenbüttelistä historiallisissa lähteissä sijoittuu vuodelle 1118, jolloin kaupunki tunnettiin nimellä *Wulfersbutle*. Kaupungista tuli Braunschweigin herttuoiden residenssi vuonna 1432. Seuraavien kolmen vuosisadan aikana siitä kehittyi huomattava kulttuurikeskus. Kaupungissa vaikuttivat muun muassa Michael Praetorius, Gottfried Leibniz ja Gotthold Ephraim Lessing. Vuonna 1753 herttuallinen hovi kuitenkin lopulta palasi takaisin Braunschweigiin, ja Wolfenbüttel menetti merkittävyyttään.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Kamienna Góra (Puola)
* Kenosha (Yhdysvallat)
* Satu Mare (Romania)
* Sèvres (Ranska)

Lähteet
-------

1. 1 2  100 Bevölkerungsfortschreibung – Basis Zensus 2011, Stand 31. Dezember 2015 Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen. Viitattu 19.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wolfenbüttel** Wikimedia Commonsissa

Wolfenbüttelin linna on yksi kaupungin päänähtävyyksistä.
**Terry Phelan** (s. 16. tammikuuta 1967 Manchester, Englanti) on irlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän pelasi urallaan 15 kautta Englannin pääsarjassa ja 42 maaottelua Irlannin maajoukkueessa.

Phelan aloitti liigauransa Leeds Unitedin joukkueessa ja siirtyi kesällä 1986 yhdeksi kaudeksi Swansea Cityyn. Kesällä 1987 hän siirtyi Wimbledoniin, jossa hän pelasi viisi kautta pääsarjaa ja voitti FA Cupin vuonna 1988. Phelan siirtyi elokuussa 1992 Manchester Cityyn, marraskuussa 1995 Chelseaan ja joulukuussa 1996 Evertoniin, jossa hän vuonna 2000 päätti pääsarjarupeamansa oltuaan syksyllä 1999 lainalla Crystal Palacessa. Hän pelasi vielä alemmilla sarjatasoilla Fulhamissa ja Sheffield Unitedissa. Pelaajauransa viimeiset vuodet hän vietti Yhdysvalloissa ja Uudessa-Seelannissa.

Phelan pelasi Irlannin maajoukkueessa 42 maaottelua vuosina 1992–2000. MM-kilpailuissa 1994 hän pelasi kolme joukkueensa neljästä ottelusta alusta loppuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Terry Phelan Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  20.12.2019. RSSSF. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Lloyd, Guy & Holt, Nick: *The F.A. Cup – The Complete Story*, s. 330. Aurum Press Ltd, 2005. ISBN 1-84513-054-5. (englanniksi)
4. ↑  Salmenkylä, Riku (toim.): *USA 1994 jalkapallon MM-kisakirja*, s. 167–168. Suomen International Publications, 1994. ISBN 951-96178-5-X.

  

Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Bonner
2 Irwin
3 Phelan
4 Moran
5 McGrath
6 Keane
7 Townsend
8 Houghton
9 Aldridge
10 Sheridan
11 Staunton
12 G. Kelly
13 Kernaghan
14 Babb
15 Coyne
16 Cascarino
17 McGoldrick
18 Whelan
19 McLoughlin
20 D. Kelly
21 McAteer
22 A. Kelly
Valmentaja Charlton
**Terry and the Pirates** on Milton Caniffin piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 18. lokakuuta 1934. Suomessa sitä julkaisi Lukemista Kaikille nimellä *Terry sodassa ja seikkailuissa* ja Sarjakuvalehti nimellä *Riku seikkailuissa*. Viimeisen kerran *Terry and the Pirates* ilmestyi 25. helmikuuta vuonna 1973. Sarjakuvasta on tehty myös päivitetty versio, joka julkaistiin vuosina 1995-97.

Terry ja Paty Ryan vuonna 1942
Terry on nuori amerikkalaispoika, jonka isoisä on kuollut ja jättänyt Terrylle perinnöksi Kiinassa sijaitsevan kaivoksen kartan. Terry lähtee ystävänsä Pat Ryanin kanssa etsimään kaivosta. He löytävät kaivoksen ja lisäksi kaksi kaunista naista, Burman ja Dragon Ladyn. Sukupuolten välinen eroottinen jännite ilmenee tarinassa epäsuorasti vihjauksista. Tarinan koominen hahmo on alussa kiinalaispoika Connie, johon kohdistetaan piloja. Kun Kiinan ja Japanin sota puhkesi vuonna 1937, näkyi se myös Terryn seikkailuissa ja sankarit saivat tekemistä. Pearl Harborin jälkeen Terry liittyi ilmavoimiin. Terry varttui hiukan vanhemmaksi ja yleni ilmavoimien luutnantiksi. Pat Ryanin paikan vei eversti Flip Corkin.

Caniffin tyyli on eleganttia ja elokuvallista. Piirrostekniikka perustuu tussiterän ja siveltimen käyttöön, kontrasteihin sekä kompositioon. Tyyli muuttui alkuvuosien rosoisesta ja epätarkasta viivasta sota-aikana täydellisen tarkaksi. Caniff korostaa kansan sankarillista taistelua ja joukkojen urheutta. Hän kuvaa kuvittelemaansa sodan todellisuutta yksityiskohtaisesti ja realistisesti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaukoranta, Heikki & Kemppinen, Jukka: *Sarjakuvat*, s. 81, 95, 97, 191. Otava, 1982. ISBN 951-1-06710-9.
2. ↑  List of Terry and the Pirates comic strips *heykidscomics.fandom.com*.
**Michael Terence "Terry" Wogan** (3. elokuuta 1938 Limerick, Irlanti – 31. tammikuuta 2016) oli irlantilainen radio- ja televisiojuontaja, joka työskenteli suurimman osan urastaan BBC:n palveluksessa. Hän juonsi vuosina 1993–2009 BBC Radio 2:n aamuohjelmaa *Wake Up to Wogan*, joka oli Britannian kuunnelluin radio-ohjelma*lähde?*. Wogania kuunteli päivittäin noin kahdeksan miljoonaa kuuntelijaa. Hän juonsi samantyyppistä ohjelmaa BBC:llä myös vuosina 1972–1984.

Wogan tunnetaan BBC:n pitkäaikaisena euroviisukommentaattorina. Hän ja Ulrika Jonsson olivat vuoden 1998 kilpailun pääjuontajat Birminghamin National Indoor Arenalla. Mediatöiden lisäksi Wogan työskenteli kolmen vuosikymmenen ajan vähäosaisten lasten parissa hyväntekeväisyysprojekteissa. Wogan aateloitiin vuonna 2005. Hän menehtyi aggressiiviseen syöpään.

Lähteet
-------

1. ↑  Britti-tv:n ja -radion suuri nimi Terry Wogan on kuollut *Yle*. 31.1.2016.
2. ↑  José Igor Prieto-Arranz et al.: *De-Centring Cultural Studies: Past, Present and Future of Popular Culture*, s. 228. Cambridge Scholars Publishing, 2013. ISBN 978-1-4438-4476-5.
3. ↑  Rakastettu tv-persoona Terry Wogan on kuollut *Iltalehti*. 31.1.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Samanlainen hopearaha
**Mainen raha** (engl. *Maine penny*) on hopearaha, jota pidetään Norjan kuninkaan Olav Kyrren (hallitsi 1067–1093) lyöttämänä. Rahan väitetään löytyneen Mainesta Yhdysvalloista. Tällöin se olisi ainoa Yhdysvalloista arkeologisilla kaivauksilla löydetty aito viikinkiesine. Rahan on sanottu löytyneen vuonna 1957 intiaanien asuinpaikalta Naskeag Pointista, josta on noin 1 250 kilometrin matka Newfoundlandin L’Anse aux Meadowsin skandinaavisiirtokuntaan. Kolikon aitouden kannattajien mukaan löytö osoittaa, että viikinkien ja intiaanien välillä oli yhteyksiä, ja että skandinaavien yhteydet Pohjois-Amerikkaan eivät katkenneet L’Anse aux Meadowsin siirtokunnan hylkäämiseen.

Mainen rahan alkuperästä on esitetty epäilyksiä. Ainoa tunnettu viikinkiasumus Pohjois-Amerikassa L’Anse aux Meadowsissa oli lyhytaikainen ja sijoittui vuoden 1000 tienoille. Kolikon löytänyt amatööriarkeologi Guy Mellgren oli numismaatikko, joka keräili historiallisia kolikoita. Oslon yliopiston tohtori Kolbjorn Skaare tunnisti rahan 22 vuotta löytämisen jälkeen. Skandinaavisia 1000-luvun rahoja ei ole kuitenkaan löydetty Grönlannista, vaikka siellä oli useita skandinaavista asutuksia. Islannista rahoja on löydetty, ei kuitenkaan yhtään Olav Kyrren lyöttämää. Yhdysvaltain numismaatikkoyhdistyksen mukaan kolikko on todennäköisesti peräisin vuonna 1878 Gresslistä, Norjasta tehdystä rahalöydöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hall, Richard: *Matka viikinkien maailmaan*. Multikustannus, 2007. ISBN 978-952-468-154-4. Kolikon aitoudesta katso viitettä alla.
2. ↑  Edmund Carpenter: Norse penny (The Rock Foundation, New York, 2003)
3. ↑  Hoge, Robert Wilson: Current Cabinet Activities *ANS Magazine*.  2005.  Arkistoitu 13.12.2017. Viitattu 13.12.2017. (englanniksi)
Aleksei Grigorjevitš Orlov
Kreivi **Aleksei Grigorjevitš Orlov** (ven. Алексей Григорьевич Орлов; 5. lokakuuta (J: 24. syyskuuta) 1737 Ljublino – 5. tammikuuta 1808 (J: 24. joulukuuta 1807) Moskova) oli venäläinen Orlovin kreivisukuun kuulunut sotilas. Hänen isänsä oli Grigori Orlov ja veljensä Grigori Grigorjevitš Orlov.

Palatsivallankumouksessa 1762 Orlov pidätti keisari Pietari III:n ja vangitsi tämän Ropsun palatsiin, jossa keisari surmattiin Orlovin valvonnassa. Kaappauksen jälkeen Orlov ylennettiin heti kenraalimajuriksi.

Orlov nimitettiin vuonna 1770 turkkilaisia vastaan lähetetyn laivaston komentajaksi. Hän voitti ylivoimaisen laivaston heinäkuussa Çeşmessä. Häviö johti osmanien valtakunnassa kreikkalaisten kapinaan, niin sanottuun Orlovin kapinaan, Peloponnesoksella ja Kreikan saariston valloitukseen. Aleksei Orlov sai voitoistaan lisänimen Tšemenski ja oikeuden käyttää kilvessään keisarillista vaakunaa.

Orlov lähti samana vuonna keisarinna Katariinan käskystä Livornoon Italiaan viettelemään ja tuomaan Venäjälle prinsessa Tarakanovan, jota väitettiin keisarinna Elisabetin ja kasakka Aleksei Razumovskin tyttäreksi ja jota pidettiin kruununtavoittelijana. Pidätettyään prinsessan, joka vangittiin Pietari-Paavalin linnoitukseen, Orlov vetäytyi eläkkeelle ja asettui Moskovaan. Siellä hän omistautui hevosten jalostukselle ja risteytti hienoimman tunnetun kilpahevosrodun arabialaisesta, friisiläisestä ja englantilaisesta rodusta. Rotu tunnetaan nimellä orlov.

Sodassa Napoleonia vastaan 1806–1807 Orlov komensi viidennen piiriin militiaa, jonka hän aseisti ja varusti lähes kokonaan omalla kustannuksellaan. Hänen jälkeensä jäi viiden miljoonan ruplan omaisuus ja 30 000 maaorjaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Venäläinen Orlow-siittola hävitetty.  *Suomen Urheilulehti*, 01.10.1906, nro 8, s. 68-70. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.07.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksei Grigorjevitš Orlov** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |