recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Artur Gerard London** (1. helmikuuta 1915 Ostrava, Määri, Itävalta-Unkari (nyk. Tšekissä) – 8. marraskuuta 1986 Pariisi, Ranska) oli tšekkoslovakialainen kommunistipoliitikko, joka tuomittiin vuonna 1952 näytösoikeudenkäynnissä. Siirryttyään myöhemmin asumaan Ranskaan hän kirjoitti kriittisen muistelmateoksen *Tunnustus*, jonka pohjalta tehtiin vuonna 1970  samanniminen elokuva. Hänen puolisonsa oli ranskalainen kommunisti Lise London.

London liittyi Tšekkoslovakian kommunistiseen puolueeseen jo 14-vuotiaana. Hän osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan kansainvälisten prikaatien joukoissa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä vuosina 1940–1942, kunnes saksalaiset vangitsivat hänet. Hän joutui sen jälkeen olemaan sodan loppuun saakka Mauthausenin keskitysleirillä. Sodan jälkeen London oleskeli pari vuotta Ranskassa ja jonkin aikaa myös Sveitsissä hoidattamassa tuberkuloosiaan. Hän palasi synnyinmaahansa Tšekkoslovakiaan kommunistien otettua siellä vallan ja vuonna 1949 hänet nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi.

Londonista oli yksi syytetyistä niin sanotussa Slánský-oikeudenkäynnissä, jossa entistä puoluesihteeriä Rudolf Slánskýa ja useita muita korkea-arvoisia puoluejohtajia syytettiin vakoilusta. Puhdistuksen kohteena olivat varsinkin juutalaiset ja entiset kansainvälisten prikaatien taistelijat puolueen johtopaikoilla. London pidätettiin tammikuussa 1951 ja häntä pidettiin vankina Unkarissa. Oikeudenkäynti neljäätoista syytettyä vastaan käynnistyi marraskuussa 1952. Slánskýa, Londonia ja useita muita syytettiin heidän juutalaisen syntyperänsä perusteella sionistisiksi vihollisen agenteiksi. Kuulusteluissa harjoitetun kidutuksen vuoksi kaikki syytetyt tunnustivat. London sai elinkautisen vankeustuomion. Hänet kuitenkin armahdettiin destalinisaation yhteydessä vuonna 1956 ja myöhemmin myös rehabilitoitiin.

London jätti Tšekkoslovakian vuonna 1963 ja asettui lopullisesti Ranskaan. Yhdessä vaimonsa Lisen kanssa hän kirjoitti vuonna 1968 julkaistun muistelmateoksen *Tunnustus* (*L’Aveu*), joka kertoi hänen oikeudenkäynnistään. Kreikkalaissyntyinen ohjaaja Costa-Gavras teki kirjan pohjalta vuonna 1970 elokuvan *Tunnustus*. Elokuvassa Artur Londonia näyttelee Yves Montand ja Lise Londonia Simone Signoret.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Tunnustus: Prahan oikeudenkäynnin puristuksessa* (*L’Aveu*, 1968). Suomentanut Vesa Santavuori, Otava 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Artur London (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 1.12.2015.
2. ↑  *Aveu, L' (1970)* Elonetissä.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jean Stapleton vuonna 1977.
**Jean Stapleton** (alun perin **Jeanne Murray**, 19. tammikuuta 1923 New York, New York, Yhdysvallat – 31. toukokuuta 2013 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Hän esiintyi urallaan niin kameran edessä kuin teatterissakin. Ensimmäisen varsinaisen läpimurtoroolinsa hän teki vuoden 1960 musikaalielokuvassa *Langat kuumina* (*Bells Are Ringing*). Viimeisen roolinsa hän teki televisioelokuvassa, vuoden 2001 rikostrillerissä *A Most Deadly Family*. Elokuvaa ei ole esitetty Suomen televisiossa.

Stapleton muistetaan kaikkein parhaiten *Perhe on pahin* -televisiosarjan Archie Bunkerin vaimona. Hän voitti Edith Bunkerin roolistaan kolme Emmyä ja kolme Golden Globea.

Stapleton oli naimisissa William H. Putschin kanssa tämän kuolemaan vuonna 1983 saakka. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, Pam ja John. Miehensä kuoleman jälkeisenä aikana Stapleton kertoi yleisölle, ettei hän pysty puhumaan surustaan, mutta hän kuitenkin kertoi elävänsä elämäänsä yksi päivä kerrallaan.

Stapleton kuoli 90-vuotiaana toukokuussa 2013. Kuoleman syy oli luonnollinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2 3 4  Jean Stapleton *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 3.3.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Women of History: Jean Stapleton *Mary Baker Eddy Library*.  3.11.2019. Viitattu 3.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jean Stapleton** Wikimedia Commonsissa

* Jean Stapleton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Jaakko Stenhäll** (s. 3. huhtikuuta 1984) on tamperelainen poliitikko. Stenhäll on toiminut Tampereen kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen varajäsenenä vuodesta 2017 alkaen. Syyskuussa 2019 hänet valittiin elinvoiman ja kilpailukyvyn palvelualueen apulaispormestariksi. Tammikuussa 2021 Tampereen vihreät asettivat Stenhällin pormestariehdokkaaksi saman vuoden kuntavaaleihin.

Koulutus ja työura
------------------

Stenhäll on koulutukseltaan diplomi-insinööri, ja hän on työskennellyt suunnittelupäällikkönä Tampereen teknillisessä yliopistossa sekä myyntipäällikkönä IT-alan yrityksessä.

Poliittinen ura
---------------

Stenhäll sai vuoden 2012 kuntavaaleissa Tampereella 200 ääntä, joka riitti varavaltuutetun paikkaan. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän sai 561 ääntä ja tuli valituksi Tampereen kaupunginvaltuustoon. Eduskuntavaaleissa 2015 hän sai Pirkanmaalta 721 ääntä, eikä tullut valituksi.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Jaakko Surakka** (s. 18. heinäkuuta 1934 Nivala) on suomalainen Kouvolassa asuva kirjailija.

Surakka suoritti ylioppilastutkinnon ja opiskeli tietotekniikkaa Jyväskylän yliopistossa. Hän on toiminut työnjohtajana puuyrityksessä 1955–1961, toimistotyönjohtajana Juvalla 1961–1968 sekä vuosina 1968–1975 Kouvolassa atk-operaattorina, atk-yhdysmiehenä, ohjelmoijana ja suunnittelijana.

Surakka aloitti kirjoittamalla pakinoita ja novelleja lehtiin sekä osallistumalla runoantologioihin. Hänen esikoisteoksensa runokokoelma *Ollako toisin* ilmestyi 1992. Surakan romaanit *Kämppien kasvatti* ja *Rautaköysi* sijoittuvat Pohjois-Suomen metsätyömaille ja rakennustyömaille ja häntä onkin pidetty Kalle Päätalon perinteiden jatkajana. Hän on kirjoittanut myös fantasiaromaanin *Aikamoduli* ja yhteiskunnallisen romaanin *Silmäänkusijat*.

Teoksia
-------

* *Ollako toisin* : runoja. Koivu ja tähti, Kannus 1992
* *Miljoonaperintö* : romaani. Koivu ja tähti, Kannus 1993
* *Kämppien kasvatti* : romaani. Koivu ja tähti, Kannus 1994
* *Aikamoduli* : romaani. Koivu ja tähti, Kannus 1996
* *Rautaköysi* : romaani. Fenix-kustannus, Espoo 2001
* *Silmäänkusijat* : romaani. Fenix-kustannus, Espoo 2002
* *Lapinlukko : kuultua ja kuviteltua* : novellikokoelma ; kuvitus Pekka Kauppila. Fenix-kustannus, Espoo 2003

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjasampo.fi : Jaakko Surakka
**Jaakko Seppälä** (s. 28. joulukuuta 1977) on suomalainen graafikko, sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja.

Malinen
-------

Seppälä loi yhdessä Markus Miettisen kanssa Ylioppilaslehdessä vuosina 2004–2012 ilmestyneen Malinen-sarjakuvan. Malinen-sarjakuvasta julkaistiin kolme albumia ja se voitti vuoden 2007 Kemin sarjakuvakilpailun strippisarjan.

100 characters
--------------

Seppälä sai kansainvälistä huomiota *10 styles, 100 characters* -työllään, jossa 10 tunnettua sarjakuvahahmoa (Asterix, Lassi, Aku Ankka, Kapteeni Haddock, Lepakkomies, Heimo Vesa, Corto Maltese, Muumipeikko, Karvinen ja Tellu) piirrettiin 10 eri sarjakuvapiirtäjän (Uderzo, Watterson, Barks, Hergé, Adams, Jarla, Pratt, Jansson, Davis ja Schulz) tyylillä. Teos herätti huomiota mm. Gizmodo- ja Reddit-nettipalveluissa.

Aku Ankka
---------

Seppälä valmisteli *100 characters* –teoksen innottamana "omien lapsiensa iloksi" muutaman yksisivuisen Aku-tarinan. Tanskalainen Egmont-yhtiö piti erityisesti tarinoiden käsikirjoituksista ja tilasi Jaakolta lisää käsikirjoituksia. Seppälän käsikirjoittamia Aku Ankka –aiheisia sarjakuvia on julkaistu vuodesta 2015 lähtien ainakin Suomen, Ruotsin, Tanskan ja Saksan Aku Ankka -lehdissä.

Jaakko Seppälä on yhdessä Markus Miettisen kanssa kääntänyt Aku Ankan savonkielisiä murrespesiaaleja.

Muuta
-----

Jaakko Seppälä on Taistelupetankin moninkertainen Suomen mestari.

Lähteet
-------

1. ↑  Diaz, Jesus: 10 iconic characters each drawn in the style of 10 famous cartoonists *Sploid Gizmodo*.  18.12.2014. Viitattu 25.10.2015. (englanniksi)
2. ↑  PaperkutRob: 10 styles, 100 characters, Jaakko Seppälä *Reddit*.  23.9.2014. Viitattu 25.10.2015. (englanniksi)
3. ↑  Sanoma Media Finland: Uutis-Ankka.  *Aku Ankka 43/2015*, lokakuu 2015, s. 1.  (suomeksi)
4. ↑  Inducks: Jaakko Seppälä *COA*.  16.12.2019. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)
5. ↑  Suomen Taistelupetankkiliitto ry: Taistelupetankin Suomen mestarit *www.taistelupetankki.fi*.  5.9.2015. Viitattu 25.10.2015. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jaakko Seppälä: 10 styles, 100 characters (Arkistoitu – Internet Archive) 21.9.2014.
* YleX: Suomalaistaiteilija säväyttää 22.9.2014.
* Ajankohtaista - Aku Ankka: Seppälä Suomesta 21.10.2015.
**Kayako Saeki** (Takako Fuji) on Takashi Shimizun *Kauna*-elokuvassa esiintyvä hahmo ja antagonisti, jonka ympärillä kaikki kolme elokuvaa pyörivät.

Ulkomuoto
---------

Kayakolla on tummat ja tuuheat hiukset, jotka usein roikkuvat hänen kasvojensa edessä. Hänellä on laajentuneiden silmiensä alla luonnottoman tummat silmänaluset. Kayako pitää narisevaa, kurkusta tulevaa ääntä, jota hän piti yrittäessään niska murtuneena hengittää. (Toshio taas matkii kissansa voimakasta mau’untaa.) Kayako pystyy Toshion tapaan kävelemään, mutta raahautuu yleensä eteenpäin käsiensä avulla.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kayako, hänen miehensä Takeo, poikansa Toshio ja lemmikkikissa Mar elivät talossa onnellisina, kunnes Takeo eräänä päivänä luki vaimonsa päiväkirjaa ja sai selville hänen rakastuneen toiseen mieheen. Mies mursi Kayakon niskan tämän yrittäessä paeta alas portaita ja hukutti sitten Toshion ja Mar-kissan samaan kylpyammeeseen. Sitten hän kääri vaimonsa ruumiin muoviin, vei sen ullakolle ja hirttäytyi. Kayako ja Toshio (mahdollisesti myös Takeo) jäivät vihan ja kaunan vallassa kummittelemaan taloon.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**M.U.L.E.** on Ozark Softscapen kehittämä tietokonepeli vuodelta 1983. Se on vuoropohjainen strategiapeli, joka tukee neljän pelaajan moninpeliä. Peli oli ensimmäisiä neljän pelaajan monipelejä.

Pelaaminen
----------

Pelissä kamppailee aina kerralla neljä pelaajaa joista osa voi olla tietokoneen ohjaamia. Kukin peli kestää noin 1-2 tuntia. Peli on nerokkaasti rakennettu varsinkin kaupankäynnin osalta. Pelaaja liikuttelee hahmoaan useasta syystä; kaupankäynnissä hahmoa liikutellaan tarkoituksena määrittää tarjoustaso, jolla haluataan myydä tai ostaa.

Pelissä on tavoitteena selvitä 6 tai 12 kuukauden ajanjakso siirtokunnassa planeetta Iratalla (Atari väärin päin). Tässä ajassa on saatava kerättyä mahdollisimman suuri omaisuus. Keskuskaupan hinnat vaihtelevat sen mukaan kuinka paljon varastossa on hyödykettä. Pelin voittaa eniten hyödykkeitä kerännyt pelaaja.

Pelaajien on toimittava sekä yhteistyössä että kilpailtava; mikäli planeetta on huonossa kunnossa emoaluksen saapuessa kaikki pelaajat häviävät.

Kukin 1 kuukauden pelijakso jakaantuu kolmeen vaiheeseen.

1. Maanvaltaus. Jokainen pelaaja klikkaa haluamansa tontin kartalta. Tämän jälkeen tulee joskus lisätontti myös huutokaupattavaksi. Maapaikkojen sijainti määrää niiden tuottavuuden. Esimerkiksi Jokivarrella on hyvä kasvattaa ruokaa.
2. Rakennusvaihe. Kukin pelaaja rakentaa tai vaihtaa vuorollaan tontilleen tuotantolaitoksen esimerkiksi energiaa, ruokaa jne. varten.
3. Kaupankäynti. Tuotetuilla tavaroilla käydään kauppaa joko pelaajien kesken tai keskuskaupan kanssa.

Vastaanotto
-----------

ZZapp64-sivustolla pelillä on 67% arvosana.

Lähteet
-------

1. ↑  M.U.L.E. GiantBomb. Viitattu 8.7.2017.
2. ↑  C64 Review of M.U.L.E. from Issue 2 *zzap64.co.uk*. Viitattu 8.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *M.U.L.E.* MobyGamesissa (englanniksi)
Matematiikassa **Cahenin vakio** on määritelty yksikkömurtolukujen muodostaman alternoivana sarjan, ja se on saatu Sylvesterin jonosta. Cahenin vakio on

{\displaystyle C=\sum {\frac {(-1)^{i}}{s\_{i}-1}}={\frac {1}{1}}-{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{6}}-{\frac {1}{42}}+{\frac {1}{1806}}-\cdots \approx 0{,}64341054629.}
Cahenin vakio on nimetty Eugène Cahenin mukaan, joka tutki sarjaa.

Cahenin vakio on transkendenttinen. (Davison ja Shallit 1991). Se on yksi harvoista transkendenttiluvuista, joiden ketjumurtolukuesitys tunnetaan täysin: Jos muodostetaan sarja

1, 1, 2, 3, 14, 129, 25298, 420984147, ... A006279 OEIS-tietokannassa,
jossa termit muodostavat rekursion

{\displaystyle q\_{n+2}=q\_{n}^{2}q\_{n+1}+q\_{n}},
niin Cahenin vakion ketjumurtolukuesitys on

{\displaystyle [0,1,q\_{0}^{2},q\_{1}^{2},q\_{2}^{2},\ldots ]}
(Davison ja Shallit 1991).

Lähteet
-------

* Davison, J. Les; Shallit, Jeffrey O. (1991). "Continued fractions for some alternating series". Monatshefte für Mathematik 111: 119–126. doi:10.1007/BF01332350
**Cahiers du cinéma** on vaikutusvaltainen ranskalainen elokuva-alan lehti, jonka perustivat vuonna 1951 André Bazin, Jacques Doniol-Valcroze ja Joseph-Marie Lo Duca. Sen taustalla on vanhempi alan lehti *Revue du Cinéma*, ja mukana oli myös jäseniä kahdesta pariisilaisesta elokuvakerhosta *Objectif 49* (muun muassa Robert Bresson, Jean Cocteau ja Alexandre Astruc) ja *Ciné-Club du Quartier Latin*. Alkujaan toimittajana oli Éric Rohmer (eli Maurice Scherer), ja muita sen kirjoittajia olivat Jacques Rivette, Jean-Luc Godard, Claude Chabrol ja François Truffaut.

Kultakaudellaan lehti vaikutti voimakkaasti ranskalaiseen elokuvamakuun, niin sanotun uuden aallon syntyyn, sekä auteur-teorian leviämiseen. Cahiers du cinéman kirjoit­tajat löysivät muiden kaupal­lisena pitämästä amerikka­laisesta elokuvasta suuria ohjaajaneroja, joita lehti ryhtyi nostamaan: näitä olivat esimerkiksi Alfred Hitchcock ja Howard Hawks.

Lähteet
-------

1. ↑  Legendaarisen elokuvalehden toimitus irtisanoutui Ranskassa, pelkäävät liian keveitä kritiikkejä *Helsingin Sanomat*.  28.2.2020. Viitattu 24.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden internetsivut
* Arkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Cage** (oik. **Chris Palko** s. 4. toukokuuta 1973) on yhdysvaltalainen rap-artisti joka tunnetaan varhaisesta vaikutuksestaan horrorcore-genressä ja monivaiheisesta ja rujosta elämäntarinastaan.

Elämä ja ura
------------

Chris Palko syntyi sotilastukikohdassa Saksassa hänen isänsä palvellessa siellä, mutta isän väkivaltainen käytös ja heroiiniriippuvuus pakottivat perheen muuttamaan takaisin Yhdysvaltoihin. Vuosia myöhemmin Palkon isä uhkasi tappaa muun perheen. Isän muutettua pois Palko joutui ongelmiin äitinsä väkivaltaisen miesystävän, virkavallan ja kovien huumeiden kanssa ja alkoi käyttää teini-iässä kokaiinia, psykedeelejä, alkoholia ja PCP:tä. Huumeet ovat Palkon vanhemmissa sanoituksissa yleinen aihe ja useat kappaleet kertovat nimenomaan PCP:n vaikutuksen alaisena koetusta sekavuudesta, harhakuvitelmista ja hallusinaatioista. 

Palkon äiti yritti saada poikansa kuntoon lähettämällä hänet takaisin Saksaan setänsä luo, mutta joutui sielläkin jatkuvasti pahoinpidellyksi ja palasi vuoden jälkeen takaisin. Työtön ja kouluttamaton Palko eli Yhdysvaltoihin palattuaan kaduilla ja oli saamassa huumausainerikoksista ja pahoinpitelyistä pitkän vankeustuomion mutta hänen äitinsä puuttui tilanteeseen ja kertoi poikansa olevan mielenterveysongelmainen ja syyntakeeton tekemiinsä rikoksiin .18-vuotiaana Palko vietiin mielisairaalaan ja alkoi siellä ollessaan kirjoittaa omia tekstejä mutta virheellisen lääkityksen takia hän muuttui entistä psykoottisemmaksi ja yritti itsemurhaa lukuisia kertoja. Hoitojen päätyttyä hänen ongelmansa jatkuivat mutta hän tutustui muihin nouseviin artisteihin kuten Necroon ja Aesop Rockiin ja liittyi levy-yhtiö Definitive Juxia alustaneisiin projekteihin.

Koska valkoihoisten tekemä rap sekä myös horrorcore olivat 90-luvulla vielä nuori ilmiö, Cagella oli myös kaunaa hyvin itsensä kaltaisen artistin Eminemin kanssa ja syytti nousevaa tähteä elämäntarinansa varastamisesta kaupallisessa tarkoituksessa ja kappaleidensa matkimisesta. Cagella on ollut myös erimielisyyksiä entisen ystävänsä Necron ja Army of the PharaohsIsta tutun Esotericin kanssa.

Nykyinen elämä
--------------

Vuonna 2009 Palko ilmoitti raitistuneensa tultuaan isäksi ja aiheet muuttuivat väkivaltaisista fantasioista päihteistä ja mielenterveysongelmista kuntoutumiseen. 2015 Hän ilmoitti Twitterissä lopettavansa uransa mutta julkaisevansa vielä yhden levyn nimellä Cage ja toisen nimellä Sam Hill.

Näyttelijä ja artistin hyvä ystävä Shia LaBeouf on suunnitellut ohjaavansa Cagen elämäntarinasta elokuvan

Diskografia
-----------

* *Movies for the Blind* (2002)
* *Weatherproof* (2003)
* *Hell's Winter (2005)*
* *Depart from Me* (2009)
* *Kill The Architect* (2013)
* *The Revenge of Chris Palko* (TBA)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Sverdrupinsaaret** on saariryhmä pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saaret ovat osa Kuningatar Elisabethin saariryhmää pohjoisella jäämerellä. saariryhmä sijaitsee länteen Ellesmersaarelta.

Ryhmän suurimmat saaret ovat Ellef Ringnesin saari, Amund Ringnesin saari ja Axel Heibergin saari, lisäksi alueeseen kuuluu lukuisia pienempiä saaria ja vesistöalueita. Alue on asumatonta, mutta Ellef Ringnesin saarella toimi vuosien 1948–1978 aikana miehitetty Isachsen-sääasema. Vuonna 1989 paikalle pystytettiin satelliittilinkillä varustettu automatisoitu sääasema.

Saaret kartoitti ja nimesi norjalainen tutkimusmatkailija Otto Sverdrup matkallaan *Fram*-laivallaan vuosina 1898–1902. Huolimatta saarilla olleista Inuiteista hän valloitti saaret nimesi ne Norjan omaisuudeksi. Norjan valtio ei osoittanut kiinnostusta aluevaltauksesta ennen vuotta 1928, jolloin se käytti saaria pelinappulana neuvotteluissa Britannian kanssa omistusoikeudesta muihin arktisen alueen saariin, kuten Jan Mayen ja Bouvet’nsaari. 11. marraskuuta 1930 Norja tunnusti Sverdrupinsaaret Kanadan omaisuudeksi. Vastaavasti 19. marraskuuta 1930 Britannia tunnusti Jan Mayen saaren Norjan omaisuudeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sea Islands Natural Resources Canada (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑  Berton, Pierre. *The Arctic Grail: The Quest for the North West Passage and the North Pole*. Toronto: Random House of Canada Ltd. 1988, p. 629.
3. ↑  "Norsk polarhelt ville bli hemmelig agent" aftenposten.no, 19 huhtikuuta 2007 (norjaksi)
**LatinSat** on argentiinalainen pienten mikrosatelliittien konstellaatio. Valmiina siihen voi kuulua 64 satelliittia ja se tällöin muodostaa globaalin "store & dump"-tietoliikenneverkon, joka myös voisi toimia AIS-järjestelmänä, jolla voi mm. seurata laivojen lähettämiä paikkatietoja.

AprizeSat 3, 4, 5 ja 6 satelliiteissa on laivojen seurannan AIS-vastaanottimet (Automatic Identification System).

Satelliitit ovat kuutiomaisia, särmän pituus 20 cm, ja niiden massa on 12 kg. Ne eivät siis ole Cubesat-standardin mukaisia eivätkä nanosatelliitteja.

Satelliitit
-----------

* LatinSat A ja LatinSat B, laukaisu 20.12.2002 Baikonurin kosmodromilta Dnepr-1-raketilla
* LatinSat C (AprizeSat 1) ja LatinSat D, laukaisu 29.6.2004 Baikonurin kosmodromilta Dnepr-1-kantoraketilla 2
* AprizeSat 3 ja 4, laukaisu 29.7.2009 Baikonurin kosmodromilta Dnepr-1-raketilla
* LatinSat-konstellaation eli myöhemmältä nimeltään AprizeSatin satelliitit 5 ja 6 laukaistaan laukaistaan 20. kesäkuuta 2011 Venäjältä Dnepr-1-raketilla

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Gunther's Space Page, LatinSat
**Michele Lupo** (4. joulukuuta 1932 Corleone – 27. kesäkuuta 1989 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja. 

Lupo työskenteli aluksi kuvaussihteerinä ja myöhemmin Camillo Mastrocinquen ja muiden ohjaajien apuohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli *Maciste, il gladiatore più forte del mondo* vuonna 1962. Sen jälkeen Lupo teki muun muassa teknisesti taitavia jännityselokuvia kuten *Colpo maestro al servizio di Sua Maestà Britannica* (1967) ja *Miljoonan dollarin mies* (*Un Uomo da rispettare*, 1972), italowesternin *California – mies ilman lakia* (*California*, 1977) sekä Bud Spencerin tähdittämiä suosittuja seikkailuelokuvia.

Elokuvia
--------

* *Maciste, il gladiatore più forte del mondo*, 1962
* *La vendetta di Spartacus*, 1964

Lähteet
-------

1. ↑  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano. I registi: dal 1930 ai giorni nostri*, s. 251–252. Roma: Gremese, 2002. ISBN 88-8440-171-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Michele Lupo (englanniksi)
* Elonet: Michele Lupo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Niku Ilmari Määttänen** (s. 2. huhtikuuta 1972) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on toiminut elokuusta 2020 lähtien Helsingin yliopiston ja Helsinki GSE:n makrotaloustieteen professorina. Aiemmin Määttänen on työskennellyt muun muassa tutkijana ETLA:ssa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa sekä professorina Helsingin kauppakorkeakoulussa. Määttänen on Aalto-yliopiston taloustieteen dosentti vuodesta 2014.

Määttänen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Helsingin ylipistosta 1997 ja kauppatieteiden maisteriksi 1999 Pompeu Fabra -yliopistosta, missä hän myös väitteli tohtoriksi vuonna 2004. Väitöskirjan aiheena oli "Housing and the macro economy". Määttänen on tutkinut muun muassa asunto- ja finanssisäästämisen verotusta, luottorajoitteiden ja tulonjaon muutosten vaikutusta asuntojen hintoihin sekä eläkejärjestelmän vaikutusta tulonjakoon ja työntarjontakannustimiin. Vuosina 2015–2020 Määttänen toimi Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (ETLA) tutkimusjohtajana.

Määttänen on talouspolitiikan arviointineuvoston puheenjohtaja nelivuotiskaudella 2023–2027.

Lähteet
-------

1. 1 2  Niku Ilmari Määttänen *Helsingin yliopiston tutkimusportaali*. Viitattu 20.6.2023.
2. 1 2 3  Salmivaara, Kati: Niku Määttänen Helsinki Graduate School of Economicsin professoriksi  12.2.2020. Helsingin yliopiston valtiotieteellinen tiedekunta. Viitattu 20.6.2023.
3. 1 2  CV *Niku Määttäsen verkkosivut*.  marraskuu 2021. Viitattu 20.6.2023.
4. ↑  Talouspolitiikan arviointineuvosto asetettiin neljän vuoden toimikaudeksi  2.2.2023. Valtioneuvosto. Viitattu 20.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Määttäsen tutkimukset IDEASista
* Niku Määttäsen verkkosivu
* Määttäsen profiili, VOX-portaali (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
Vaskijärven luonnonpuistoLaulujoutsenia puistoon kuuluvalla Kajavajärvellä

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Yläne, PöytyäSuomi |
| Pinta-ala | 
15 km2 |

Hallinto| Tyyppi | 
LuonnonpuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1956 |
| Hallinto | 
Metsähallitus |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Valastensuo luonnonpuiston pohjoisella retkeilyreitillä.
**Vaskijärven luonnonpuisto** on luonnonpuisto Pöytyällä Varsinais-Suomessa, entisen Yläneen kunnan alueella. Luonnonpuiston pinta-ala on 15 km² ja sitä hallinnoi Metsähallitus. Luonnonpuisto on osa Natura-aluetta, johon kuuluu myös yksityisten maita. Puisto on ollut suojeltuna vuodesta 1956 alkaen. Sitä laajennettiin vuonna 1983.

Kuten muutkin Suomen luonnonpuistot, Vaskijärven luonnonpuisto on rauhoitettu tieteellistä tutkimusta ja luonnon säilyttämistä varten. Sen alueella ei saa liikkua lumettomana aikana muualla kuin kahdella luonnonpuiston läpi johtavalla merkityllä polulla. Polut kuuluvat myös Kuhankuonon retkeilyreitistöön.

Maasto
------

Luonnonpuiston alueesta pääosa on suota. Suon keskellä on metsäsaarekkeina vanhaa metsää, jossa elää harvinaisia hyönteisiä Alueella on myös kolme järveä: Kajavajärvi, Vähä-Valanen ja Iso-Valanen. Puistolle nimen antanut Vaskijärvi on puiston kaakkoisrajalla, mutta sen ulkopuolella. Alueen suot edustavat monia suotyyppejä: enimmäkseen keidassoita, jonkun verran aapasoita ja joitain pohjoisempia piirteitä on myös nähtävissä.

Eläimet, kasvit ja sienet
-------------------------

Alueella pesii suolintuja kuten kurkia ja vanhojen metsien lajeja kuten metso.

Luontodirektiivin liitteen II lajeja ovat saukko, liito-orava ja susi. Metsissä kasvaa harvinaisia vanhojen metsien kääpälajeja kuten korpiludekääpä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vaskijärven luonnonpuisto Metsähallitus. Viitattu 28.2.2015.
2. ↑  Vaskijärven luonnonpuisto (Arkistoitu – Internet Archive) Turun seudun luontokohteet
3. 1 2 3  Vaskijärvi (Natura-alueet)  12.8.2013. Valtion ympäristöhallinto. Viitattu 28.2.2015.
4. ↑  Kurjenrahkan kansallispuiton esite (PDF)  2012. Metsähallitus.  Arkistoitu 23.7.2015. Viitattu 7.3.2015.
5. ↑  Lintupaikat: Vaskijärven luonnonpuisto (Yläne, Mynämäki) (Internet Archivessa, tallennettu 7.1.2009) Turun Lintutieteellinen yhdistys ry.  Arkistoitu 7.1.2009. Viitattu 28.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaskijärven luonnonpuisto** Wikimedia Commonsissa

* Vaskijärven luonnonpuisto Retkipaikka.fi

Suomen luonnonpuistot

* Häädetkeidas
* Karkali
* Kevo
* Koivusuo
* Malla
* Maltio
* Olvassuo
* Paljakka
* Pelso
* Pisavaara
* Runkaus
* Salamanperä
* Sompio
* Sukerijärvi
* Sinivuori
* Ulvinsalo
* Vaskijärvi
* Vesijako
* Värriö
"**Oh, Lady Be Good!**" on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama musiikkikappale. Sen esitti ensimmäistä kertaa Walter Catlett Broadway-musikaalissa *Lady, Be Good!*, jossa esiintyivät myös Fred ja Adele Astaire. Näytelmän nimi oli alun perin *Black-Eyed Susan*, mutta kuultuaan kappaleen ensimmäistä kertaa käsikirjoittajat Guy Bolton ja Fred Thompson päättivät nimetä musikaalin kappaleen mukaan.

Myöhemmin kappaleesta on tullut jazzstandardi, joka yhdistetään erityisesti Ella Fitzgeraldiin. Fitzgerald äänitti kappaleen useita kertoja urallaan; hänen 1947 levytyksensä tunnetaan erityisesti laulajan scat-soolosta. Saksofonisti Lester Young soitti yhden arvostetuimmista sooloistaan tässä kappaleessa Count Basien yhtyeen kanssa vuonna 1936. Soolo toi esiin Youngin improvisointityylin, joka erosi selvästi tuolloin muodissa olleesta, Coleman Hawkinsin edustamasta virtuoosityylistä.

Kappale esitettiin myös vuoden 1941 elokuvassa *Erotaan siis* (englanniksi *Lady Be Good*), joka ei nimestään huolimatta liittynyt musikaaliin millään tavalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jeremy Wilson: Oh, Lady Be Good! *JazzStandards.com*. Viitattu 5.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Robert Wyatt ja John Andrew Johnson: *The George Gershwin Reader*, s. 67. Oxford University Press US, 2004. ISBN 0195130197. (englanniksi)
3. ↑  William Hyland: *George Gershwin: A New Biography*, s. 97. Greenwood Publishing Group, 2003. ISBN 0275981118. (englanniksi)
4. ↑  Gunther Schuller: *The Swing Era: The Development of Jazz, 1930–1945*, s. 230. Oxford University Press US, 1991. ISBN 0195071409. (englanniksi)
5. ↑  Dave Oliphant: *Texan Jazz*, s. 118–119. University of Texas Press, 1996. ISBN 0292760450. (englanniksi)
**Algeriannakkeli** (*Sitta ledanti*) on harvinainen, vain Algeriassa esiintyvä nakkelilaji. Lajin löysi belgialainen ekologi ja kasvitieteilijä Jean-Paul Ledant 5. lokakuuta 1975.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 21–22 cm ja paino noin 16,5–18 g. Algeriannakkeli muistuttaa suuresti korsikannakkelia, johon eroina ovat vain pienet höyhenpuvun värierot. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, koiraan pään kuviot ovat hieman kontrastikkaammat. Nuoren linnun höyhenpuku muistuttaa naaraan höyhenpukua, mutta on haileampi, nokka on keltainen ja koivet vaaleammat kuin vanhan linnun. Piipittävä ääni muistuttaa käenpiian piipitystä.

Esiintyminen
------------

Algeriannakkeli elää Algerian pohjoisrannikon vuoristossa noin 2,5 kilometrin korkeudella ja noin 25 kilometriä Välimeren rannasta. Djebel Baborvuoren populaation koko on noin 80 paria ja Tazan kansallispuiston tuntumassa elää noin 350 yksilön populaatio. Näiden lisäksi tunnetaan kaksi pientä esiintymää. Laji on paikkalintu, jonka liikehdinnästä tiedetään vain vähän. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Algeriannakkelit asuvat lähes yksinomaan vuorenrinteiden vanhoissa käsittelemättömissä metsissä, ja niiden suhde Algerian kotoperäiseen pihtalajiin algerianpihtaan (*Abies numidica*) ja Afrikan mantereen ainoaan haapapopulaatioon (*Populus tremula*) on mielenkiintoinen. Esiintymisalueilla kasvavat myös atlassetri (*Cedrus atlantica*) ja tammilaji pyökkitammi (*Quercus faginea*). Algeriannakkelin elinalueilla saattaa talvella olla jopa kaksi-kolme metriä lunta.

Lisääntyminen
-------------

Algeriannakkelin pesä on tavallisesti kookkaan, yksinäisen puun kolossa, useimmiten oksassa olevassa kolossa. Pesän korkeus maasta on keskimäärin 8,5 metriä. Todennäköisesti vain naaras hautoo, sillä koiraalla ei ole havaittu hautomalaikkua. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras. Poikaset lähtevät pesästä noin 22–25 päivän ikäisinä. Laji pesii ilmeisesti vain kerran kesässä.

Ravinto
-------

Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät enimmäkseen pähkinöitä ja siemeniä. Poikasia ruokitaan eläinravinnolla.

Lähteet
-------

* Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857510-6

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Sitta ledanti* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.1.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q780476
* Wikispecies: Sitta ledanti
* ADW: Sitta\_ledanti
* Avibase: 5415A0C3B199BF84
* BirdLife: 22711179
* BOLD: 118707
* CoL: 4XTSK
* BOW: algnut1
* eBird: algnut1
* ECOS: 6950
* Euring: 14710
* GBIF: 2484883
* iNaturalist: 14838
* IRMNG: 10219563
* ITIS: 563023
* IUCN: 22711179
* NCBI: 50255
* uBio: 5134
* Xeno-canto: Sitta-ledanti

 |

 |
**Lappominjärvi** (ruots. *Lappomträsket*) on matala järvi Loviisan kaakkoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Loviisan keskustasta on seitsemän kilometriä kaakkoon ja Helsingistä 82 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Lappominjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,5 kilometriä. Leveys on noin kilometrin. Saaria on neljätoista, joista virallisesti nimettyjä ovat Storholmen, Vikesholmen ja Vinterholmen. Rannat ovat metsää ja suota, asutusta ei ole. Lappominjärvi laskee Lappomvikeniin, joka sijaitsee 600 metriä etelään.

Lappominjärven vesitilavuus on 1 471 000 kuutiometriä.

Lappominjärvi (81V026.1.004) kuuluu Välialueeseen (81V026), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueella (81). Välialueeseen 81V026 kuuluu lisäksi Lappomviken, Keitalaviken (l) ja Keitalaviken (i).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lappominjärvi, vakavesi, Loviisa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 2.6.2021.
3. ↑  Lappominjärvi. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021.
4. ↑  Välialue (81V026). Järviwiki. Viitattu 2.6.2021.
**RN Re d’Italia** (ital. *Regia Nave Re d’Italia*) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Re d’Italia -luokan ironclad.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Re d’Italia -luokka*
Alus tilattiin Yhdysvaltain sisällissodan aikana New Yorkista Webbiltä ja sen köli laskettiin 21. marraskuuta 1861. Alus laskettiin vesille 18. huhtikuuta 1863 ja se liitettiin laivastoon 14. syyskuuta 1864.

Palvelus
--------

Carl Frederik Sørensenin maalaus *Re d’Italian* uppoamisesta (1868)
*Re d’Italia* upposi 20. heinäkuuta 1866 Itävaltaa vastaan käydyssä Lissan taistelussa. Aluksen ohjauslaitteet vaurioituivat taistelussa, ja kapteeni Faà di Bruno joutui käyttämään aluksen koneita välttyäkseen törmäämästä itävaltalaiseen alukseen. Lopulta noin kello 11:20 *Re d’Italia* pysähtyi kokonaan, jolloin sen oikeanpuoleiseen kylkeen törmäsi tarkoituksella itävaltalaisten laivaston lippulaiva SMS *Erzherzog Ferdinand Max*, jota komensi kapteeni Maximilian Daublebsky von Sterneck. *Re d’Italia* upposi *Erzherzog Ferdinand Maxin* vetäydyttyä kahdessa minuutissa, jolloin 383 italialaista kaatui.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. London: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Paine, Lincoln P.: *Warships of the World to 1900*. Boston/New York: Houghton Mifflin Harcourt, 2000. ISBN 0-395-98414-9. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 338
2. ↑  Paine 2000, s. 54-55

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RN Re d’Italia** Wikimedia Commonsissa

Re d’Italia -luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| Re d’Italia - Re di Portogallo |
| Edeltäjä: Principe di Carignano -luokka – Seuraaja: Regina Maria Pia -luokka |
**Kirkko-oikeus** on eri kirkkokuntien ja niiden jäsenten toimia järjestävien oikeussäännösten kokonaisuus, jonka piiriin kuuluu myös alaa koskeva oikeustieteellinen tutkimus. Katolinen kirkko-oikeus eli kanoninen oikeus (lat. *jus canonici*) liittyy kiinteästi kristinuskoon ja *Raamattua* pidetään keskeisenä oikeuslähteenä. Sen perustana on jumalallinen oikeus (*jus divinum*), jota pidetään varsinaisena kirkko-oikeutena (*jus ecclesiasticum*). Muun kirkollista elämää koskevan lainsäädännön katsotaan liittyvän kirkkopoliittiseen toimintaan.

Muissa kirkoissa käytetään nimitystä autonominen kirkko-oikeus siitä, mikä perustuu kirkon omaan lainsäädäntöön. Kanonisen oikeuden kaltainen perusta on myös ortodoksisessa ja anglikaanisessa kirkko-oikeudessa. Reformoitujen kirkkojen käyttämät oikeusnormit perustuvat suoraan *Raamattuun*. Muista poiketen luterilaista kirkko-oikeutta pidetään kokonaan inhimillisenä oikeutena, ei siis jumalallisena.

Kirkko-oikeus jakautuu kahtia: 1. kirkollista elämää ja jäsenten keskinäisiä suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen sekä valtion ja 2. kirkon suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen. Säännökset luo yleensä kirkko itse, mutta valtiokirkoissa valtio tekee lopullisen päätöksen. Valtiokirkkoja koskeva oikeusjärjestys on osa julkisoikeutta. Eri kirkkokuntien välisiä oikeussuhteita käsittelee ekumeeninen kirkko-oikeus, joka kehittyi 1900-luvulla kirkkokuntien omien säädösten rinnalle.

Kirkko-oikeuden perustajana pidetään italialaista kamaldolilaismunkkia Gratianusta, joka eli noin 1100–1160. Hän toimitti noin 1142 oman käsityksensä mukaan voimassa olleista paavin määräyksistä kokoelman, josta käytetään nimeä *Concordia discordantium canonum* tai *Decretum Gratiani*. Myöhemmin koottiin lakikokoelma, joka 1500-luvulla sai nimen *Corpus juris canonici*. Sen ensimmäisen osan muodostaa Gratianuksen kokoelma.

Katso myös
----------

* Kirkkolainsäädäntö

Lähteet
-------

* *Otavan iso tietosanakirja*. Otava 1960–1965.
* *Uusi tietosanakirja*. Tietosanakirja Oy 1960–1966.
**Hershey-Chase-kokeet** olivat joukko Alfred Hersheyn ja Martha Chasen johdolla vuonna 1952 tehtyjä kokeita, joiden avulla vahvistettiin DNA:n olevan geneettinen materiaali.

Hershey ja Chase suorittivat kokeensa viruksella T2-bakteriofagilla. Fagi koostuu geneettistä materiaalia ympäröivästä proteiinikuoresta. Fagi tartuttaa bakteerin kiinnittymällä sen ulompaan kalvoon ja ruiskuttamalla genettisen materiaalin bakteerin sisäpuolelle. 

Hershey palkittiin vuonna 1969 Nobelin lääketieteen palkinnolla yhdessä Max Delbrückin ja Salvador Luriain kanssa virusten lisääntymismenetelmiin ja geneettiseen rakenteeseen liittyvästä tutkimuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  A. D. Hershey, Martha Chase: Independent functions of viral protein and nucleic acid in growth of bacteriophage (pdf) (pmid 12981234, doi 10.1085/jgp.36.1.39, pmc 2147348) *The Journal of General Physiology*.  (englanniksi)
2. ↑  The Nobel Prize in Physiology or Medicine 199 Nobelprize.org. Viitattu 21.8.2012. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hershey-Chase experiment
**Herta Margareta Idman** (25. kesäkuuta 1890 Messukylä – 27. joulukuuta 1942) oli tanssija, tanssinopettaja ja Helsingin Leikkuuopiston perustaja.

Idmanin vanhemmat olivat lakitieteen kandidaatti Nils Idman ja Anna Alfthan.

Idman pääsi ylioppilaaksi 1908 ja opiskeli tanssitaidetta Lontoossa ja Pietarissa sekä kaksi vuotta Helleraussa Jacques Dalcrozen oppilaana. Hän toimi tanssinopettajana vuodesta 1913 ja esiintyi Suomessa eri paikkakunnilla.

Vaateompelun kaavoitus sai Idmanin aloitteesta ruotsalaisia vaikutteita. Hän suoritti tutkinnon Tukholmassa Märthaskolanissa ja perusti valmistuttuaan 1929 Helsingin Leikkuu-Akatemian. Sen seuraaja Helsingin Leikkuuopisto perustettiin 1943.

Julkaisut
---------

* Leninkiompelu. Helsingin leikkuuakatemia. Porvoo: WSOY, 1936.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aikalaiskirja 1920 s. 180. Helsinki: Otava 1920.
2. ↑  Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 29.12.1942 s. 2
3. ↑  Kalle Juuti ym. (toim.): Ainedidaktiikka moninaistuvassa maailmassa: Ainedidaktiikan symposium 2010 (S. 275) Opettajankoulutuslaitos. Viitattu 16.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Skins** on rap-artisti XXXTentacionin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin postuumisti puoli vuotta artistin kuoleman jälkeen 7. joulukuuta 2018. Se on yksi niistä projekteista, jota XXXTentacion työsti ennen kuolemaansa. Johtava sinkku, "BAD!", julkaistiin 9. marraskuuta 2018. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ykkösenä, tekemällä siitä XXXTentacionin toisen Yhdysvaltain numero yksi -albumin.

Kappaleessa "One Minute" vierailee Kanye West ja Travis Barker.

Taustatietoa
------------

EP:n *A Ghetto Christmas Carol* - julkaisun jälkeen joulukuussa 2017, XXXTentacion ilmoitti valmistelevansa kolme uutta albumia ja lopulta ilmoitti albumien nimikkeet nimellä *Bad Vibes Forever*, *Skins* ja *?.*

XXXTentacionin toinen studioalbumi *?* julkaistiin maaliskuussa 2018. XXXTentacion ammuttiin kuoliaaksi kesäkuussa 2018 ennen kuin *Bad Vibes Forever* ja *Skins* julkaistiin.

XXXTentacionin Instagramiin julkaistiin väliaikaisesti hänen kuolemansa jälkeen, että albumi olisi "erittäin lyhyt, se tulee kirjaimellisesti kestämään minuutin.", mutta useat julkaisut kertoivat, että albumi saattaa näkyä keskeneräisessä muodossa. Jotkut albumin yksityiskohdat näytettiin, kun iTunes Store -linkki aktivoitui hetkeksi 7. marraskuuta ennen sen postaamista; sivu näytti, että albumilla olisi 10 kappaletta ja se olisi yhteensä 17 minuuttia pitkä. Sivu palautettiin myöhemmin. Ainoa näkyvän kappaleen otsikko oli "BAD!". DJ Scheme, XXXTentacionin DJ ilmoitti, että *Skins* ei ole XXXTentacionin viimeinen postuumisti julkaistu albumi.

Syyskuussa 2018, Yhdysvaltalainen rap-artisti ja levytuottaja Kanye West esitti yksityisesti kappaleen tulevasta albumistaan *Yandhi*, joka oli "One Minute". 23. marraskuuta 2018, lyhyt pätkä XXXTentacionin kappaleesta nimeltä One Minute, joka sisälsi Westin, vuoti julkisuuteen.

"One Minute" vahvistettiin myöhemmin, kun virallinen kappalelista paljastettiin 3. joulukuuta 2018.

Kappaleet
---------

1. Introduction – 0.31
2. Guardian Angel – 1.48
3. Train Food – 2.44
4. Whoa (Mind in Awe) – 2.37
5. Bad! – 1.34
6. Staring at the Sky – 1.25
7. One Minute – 3.17 (feat. Kanye West & Travis Barker)
8. Difference (Interlude) – 1.16
9. I Don’t Let Go – 2.01
10. What Are You So Afraid Of – 2.31

Lähteet
-------

1. 1 2  iTunes: XXXTentacion – Skins Viitattu 31.3.2019.
2. ↑  Variety: XXXTentaciotn 'Skins' album posthumous (englanniksi)
3. 1 2  XXXTentacion's 'Skins' Album Debuts at No. 1 on Billboard 200 Chart *Billboard*. Viitattu 7.1.2019.
4. ↑  Rhian Daly: Kanye West reportedly defends XXXTentacion on posthumous collaboration *NME*.  5.12.2018. Viitattu 7.1.2019. (englanniksi)
**Randy Brown** (s. 22. toukokuuta 1968 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän voitti pelaajaurallaan Chicago Bullsissa kolme NBA:n mestaruutta.

Ura
---

Brown pelasi Houstonin yliopistossa vuodet 1986–1988 ja New Mexico Statessa vuodet 1989–1991. Sacramento Kings varasi hänet NBA:han vuoden 1991 varaustilaisuudessa 31. vuorolla. Brown pelasi NBA:ssa yhteensä 12 kautta, aluksi neljä kautta Kingsissä, seuraavaksi viisi kautta Chicago Bullsissa ja lopuksi Boston Celticsissä ja Phoenix Sunsissa. Bulls-aikanaan Brown voitti kolme peräkkäistä NBA:n mestaruutta vuosina 1996–1998.

Pelaajauransa jälkeen Brown on työskennellyt muun muassa Chicago Bullsin organisaatiossa. Hän erosi Bullsin apuvalmentajan pestistään joulukuussa 2018 päävalmentaja Fred Hoibergin irtisanomisen jälkeen oltuaan tyytymätön saamaansa muutokseen tehtävänkuvaansa valmennusryhmässä.

Lähteet
-------

* Pelaajaprofiili, NBA Basketball-Reference.com (englanniksi)
* Valmentajaprofiili, NBA Basketball-Reference.com (englanniksi)
* Randy Brown College Stats College Basketball at Basketball-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Basketball-Reference.com
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili history.bulls.com (englanniksi)
* Valmentajaprofiili NBA (englanniksi)

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1996
0 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
22 John Salley ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·  

34 Bill Wennington ·
53 James Edwards ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Jimmy Rodgers · Jim Cleamons · John Paxson

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1997
00 Robert Parish ·
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
18 Bison Dele ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·  

34 Bill Wennington ·
35 Jason Caffey ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1998
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
8 Dickey Simpkins ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
23 Michael Jordan ·
24 Scott Burrell ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·  

33 Scottie Pippen ·
34 Bill Wennington ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen
Emil Rautaharju 1930-luvun alussa.
**Emil Fredrik Rautaharju** (ent. **Zitting**, 1. syyskuuta 1875 Nilsiä – 11. helmikuuta 1947 Vehmersalmi) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.

Rautaharju valittiin eduskuntaan Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä vaaleissa 1930. Hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan, lokakuusta 1930 elokuuhun 1933, ja oli jäsenenä maatalousvaliokunnassa. Rautaharju vaikutti poliittisella urallaan myös Vehmersalmen kunnallispolitiikassa, kunnan kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana.

Rautaharju syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin siviiliammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata synnyinkunnassaan Nilsiässä vuosina 1893–1904 ja Kuopion maalaiskunnassa, sittemmin Vehmersalmella (kunnan itsenäistyttyä), vuodesta 1904.

Rautaharju oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Lydia Henrika Jalkanen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1906. Kansanedustajana vuosina 1926–1927 toiminut Olli Zitting oli Rautaharjun veli.

Rautaharju kuoli helmikuussa 1947, 71-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  .aspx Emil Rautaharju *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  .aspx Olli Zitting *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(42) | 
* Aalto-Setälä
* Ainali
* Anttila
* Forstadius
* Häkkinen
* Junnila
* Jussila
* Kallioniemi
* Kilpeläinen
* Kolkki
* Korpisaari
* Koskelainen (1931–1933)
* Koskenheimo (1930–1933†)
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lehtonen
* Leivo
* Malmivaara
* Moilanen
* Mäkelä
* Nikkanen
* Oksala
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Perheentupa
* Pesonen
* Pihkala
* Pojanluoma
* Päivänsalo
* Rantanen
* Rautaharju
* Riipinen
* Sahlstein
* Solja
* Sovijärvi
* Svinhufvud (1930–1931)
* Tulenheimo
* Tuomikoski
* Turja
* Virkkunen

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Šinan puhuma-alue.
**Šinan kieli** on Kashmirin pohjoisosassa asuvien šinojen puhuma dardilainen kieli. Vuonna 1981 sen puhujia arvioitiin olevan noin 500 000 henkeä.

Šina kuuluu dardilaisten kielten itäiseen ryhmään. Se jakautuu useisiin murteisiin, jotka ovat keskenään pääosin ymmärrettäviä. Fonologiassa ja morfologiassa on havaittavissa ei-indoeurooppalaista vaikutusta. Indoeurooppalaisista kielistä šinaan on vaikuttanut varsinkin kašmiri.

Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Osa šinoista osaa myös kašmiria tai tiibetiläisiä murteita. Viime aikoina šinaa varten on luotu urduun perustuva kirjoitusjärjestelmä.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 101. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. ↑  *Narody mira: istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 521. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1988.
3. 1 2  *Jazyki mira: Dardskije i nuristanskije jazyki*, s. 37. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-085-X.
4. 1 2 3  *Jazyki mira: Dardskije i nuristanskije jazyki*, s. 38. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-085-X.
**Julius Munyelele Indongo** (s. 12. helmikuuta 1983 Windhoek, Namibia) on namibialainen ylemmän kevytsarjan nyrkkeilijä ja entinen IBF, ja WBA liittojen maailmanmestari. Indongo on voittanut myös pienen WBO africa liiton mestaruuden.

Ammattinyrkkeilyura
-------------------

Indongo aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2009. Uran alkuvuodet Indongo otteli tuntemattomampia nyrkkeilijöitä vastaan. Ensimmäisen namibian ulkopuolella käydyn ottelun Indongo otteli vuonna 2016 kohdaten IBF liiton mestari Eduard Troyanovskyn. Kamppailussa Indongo tyrmäsi Troyaskyn ensimmäisellä iskullaan kamppailun vanhettua 40 sekuntia ensimmäistä erää. WBA liiton mestariksi Indongo kohosi vuonna 2017 voittamalla Ricky Burnsin kaksitoistaeräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin. Indongo menetti IBF ja WBA liittojen mestaruudet hävitessään kolmannen erän tyrmäystappiolla Terence Grawfordille 19. elokuuta 2017 käydyssä ottelussa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Eduard Troyanovsky** | **IBF liiton ylemmän kevytsarjan maailmanmestari**3. joulukuuta 2016 - 19.elokuuta 2017 | Seuraaja:**Terence Crawford** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ricky Burns** | **WBA liiton ylemmän kevytsarjan maailmanmestari**15. huhtikuuta 2017 - 19.elokuuta 2017 | Seuraaja:**Terence Crawford** |