recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Yerma** on espanjalaisen Federico García Lorcan tragedianäytelmä, joka valmistui 1934 ja kantaesitettiin samana vuonna Madridissa. Sen tarina sijoittuu Andalusiaan, ja näytelmän ja sen lapsettomuudesta kärsivän päähenkilön nimi tarkoittaa suomeksi autiomaata.

Juoni
-----

Nuori ja terve Yerma uskoo, että jos nainen ei synnytä lapsia, veri muuttuu myrkyksi. Lapsettomaksi jääminen vuosien yrittämisen jälkeen vaikuttaa kuitenkin olevan hänen ja aviomies Juanin yhteinen kohtalo. Lorca antaa ymmärtää, että syynä on se, ettei Yerma osaa nauttia seksistä, mutta onko syynä sittenkin Juanin hedelmättömyys? Eräs toinen lapseton nainen ei valita, vaan antaa arvoa itselleen ja iloitsee elämästä.

Yerma menee vuorille rukoilemaan muistomerkille, jonka uskotaan auttavan lapsettomia. Vanha nainen lähestyy siellä Yermaa ja houkuttelee tätä lähtemään oman poikansa naiseksi. Heitä vakoileva Juan uskoo, että kieltäytymisellään Yerma olisi lopultakin hyväksynyt heidän lapsettoman liittonsa. Hän ja Yerma palaavat yhteen, mutta Yerma kuristaa Juanin kuoliaaksi.

Elokuvaversio
-------------

Vuonna 1984 näytelmän pohjalta tehtiin Unkarissa samanniminen elokuva, jonka ohjasivat Imre Gyöngyössy ja Barna Kabay.

Lähteet
-------

1. ↑  Peltola, Katri: Lorca - pitsejä, kitaroita ja farkkuja (Arkistoitu – Internet Archive), Helsingin Sanomat 1986, arvostelu näytelmästä Teatteri Kultsan sivustolla, viitattu 15.12.2014.
2. ↑  Shank, Theodore J. (toim.): *A Digest of 500 Plays : Plot Outlines and Production Notes*, s. 164–165. Collier Macmillan, 5. painos 1977. ISBN 0-02-012690-5.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yerma
**Reijo Antti Kauppila** (s. 3. joulukuuta 1942 Sievi) on suomalainen valtiotieteiden tohtori (Helsingin yliopisto 1990), psykologi (Jyväskylän yliopisto 1990) ja tietokirjailija. Kansanopistojen rehtorina hän toimi vuosina 1984–2006, joista Etelä- Pohjanmaan opiston rehtorina Ilmajoella 21 vuotta. Sitä ennen hän oli Suomen Kansanopistoyhdistys - Finland Folkhögskolförening ry:n pääsihteerinä vuosina 1977–1984.

Kauppila suoritti yhteiskuntatieteiden lisensiaatin tutkinnon (Tampereen yliopisto 1994) ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon sekä terapian alan tutkintoja. Hän toimi terapeuttina vuosina 2007–2012 Tampereella, jossa hän asuu nykyisin. Kouluneuvoksen arvo hänelle myönnettiin vuonna 2005. Suomen autokouluille Kauppila innovoi ja laati autokoulujen opetusta varten vuorovaikutusohjelman Traffic interactions, joka oli autokoulujen käytössä 1990-luvulla. Hänen harrastuksiinsa ovat kuuluneet mm. juoksu ja hiihto. 

Kauppila on julkaisut 10 tietokirjaa psykologian ja kasvatuksen alalta. Kirjojen aihealueista hän on pitänyt luentoja eri puolilla Suomea.

Teokset
-------

* *Oppimisen edistäminen suggestioiden avulla*, 1999
* *Opi ja opeta tehokkaasti*, 2003
* *Ihmisen tapa oppia*, 2007
* *Mielen voima*, 2010
* *Vuorovaikutus- ja sosiaaliset taidot*, 2011
* *Ikäihmisen osa*, 2012
* *Ukin ja mummin viisaat ajatukset*, 2014
* *Muistin tehostaminen*, 2015
* *Treenaa muistiasi*, 2015
* *Nopea lukeminen*, 2018

Lähteet
-------

* Reijo Kauppilan CV ja hänen todistuksensa.
Ihmisen sormien ja muun käden luut. Punaisella sormen kärkiluu, sinisellä sormen keskiluu, vihreällä sormen tyviluu.
**Sormet** (lat. *digitus manus*, mon. *digiti manus*) ovat kädellisillä käden päässä olevia ulokkeita, joiden tärkein käyttötarkoitus on tarttuminen. Ihmisellä on syntyessään yleensä viisi sormea kummassakin kädessään, kämmen alaspäin katsottuna sisimmästä uloimpaan peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi.

Rakenne
-------

Sormenpään poikkileikkaus. A. Kynsilevy, B. Lunula, C. Kynsijuuri, E. Kynsimarto, F. Kynsipeti, H. Vapaa reuna. Sormen sisällä harmaa sormen kärkiluu.
Sormen valtimot (punaisella) ja hermot (keltaisella).
Peukalo koostuu kahdesta sormiluusta, ja lopuissa neljässä sormessa on kolme luuta, kärjestä lukien sormen kärkiluu, sormen keskiluu ja sormen tyviluu.

Sormien luiden ympärillä ei ole lihaksia, vaan sormia liikuttavat kyynärvarressa sijaitsevat sormien ojentajalihakset ja sormien koukistajalihakset. Peukaloa liikuttavat omat lihaksensa, joista peukalon lyhyt loitontajalihas sijaitsee kämmenessä peukalon tyvessä.

Sormia päällystää iho. Sormenpään ihon uurteet muodostavat jokaiselle sormelle yksilöllisen sormenjäljen, joiden avulla ihminen voidaan tunnistaa. Sormissa on tuntoaisti, joka helpottaa esineisiin tarttumista ja voiman arviointia. Sokeille ja näkövammaisille sormet ovat lukemisen apuväline.

Sormien päissä on kynnet, joita ympäröi kynsinauha.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Useissa sarjakuvissa ja animaatioissa (muun muassa Aku Ankka, Family Guy ja Simpsonit) ihmisillä ja eläimillä on neljä sormea.

Katso myös
----------

* Sormus
* Polydaktylia, monisormisuus/-varpaisuus
* Syndaktylia, sormien/varpaiden kasvaminen yhteen
* Sormilla laskeminen

Lähteet
-------

* *Opas anatomiaan*. H. F. Ullmann, 2015. ISBN 978-3-8480-0765-3.

### Viitteet

1. 1 2  Merja Wirtanen: Käden ja sormien anatomia, natiiviröntgen Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri. Viitattu 14.1.2020. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  *Opas anatomiaan* 2015, s. 9.
3. ↑  *Opas anatomiaan* 2015, s. 33.
4. ↑  *Opas anatomiaan* 2015, s. 39–41.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sormet** Wikimedia Commonsissa
John Paul Getty III vuonna 1976.
**John Paul Getty III** (4. marraskuuta 1956 – 5. helmikuuta 2011) oli vanhin Paul Gettyn ja Gail Harrisin neljästä lapsesta, öljypohatta Jean Paul Gettyn pojanpoika ja näyttelijä Balthazar Gettyn isä.

Teini-ikäinen Getty kidnapattiin Italiassa vuonna 1973, ja kaappaajat leikkasivat häneltä palan korvasta todistaakseen, että heillä on hänet hallussaan. Hän joutui olemaan panttivankina viisi kuukautta, ennen kuin sieppaajat saivat lunnasrahat, 2,7 miljoonaa dollaria.

Hän tuli riippuvaiseksi huumeista ja halvaantui sekä lähes sokeutui niiden yliannostuksen seurauksena 1981.

Vuonna 2017 sai ensi-iltansa Ridley Scottin ohjaama draamaelokuva *All the Money in the World*, joka pohjautuu John Paul Getty III:n kidnappaukseen ja sitä seuranneisiin tapahtumiin. Seuraavana vuonna julkaistiin televisiosarjan *Trust* ensimmäinen tuotantokausi, joka kertoo samoista tapahtumista. Sarjaa esittää Suomessa Netflix.

Lähteet
-------

1. 1 2  Finally He Is Out Of Pain: Tragic Oil Heir, John Paul Getty IIII, Dies at 54, After Being Paralyzed For 30 years *Mail Online*.  7.2.2011. Viitattu 8.2.2011. (englanniksi)
2. ↑  John Paul Getty III dies after tragic life *abc.net.au*.  9.2.2011. Viitattu 22.2.2011. (englanniksi)
3. ↑  1970-luvun kohuttu panttivanki J. Paul Getty on kuollut *Yle Uutiset*.  8.2.2011. Viitattu 8.2.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* John Paul Getty III:n muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Ponzianin avaus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Ponzianin avaus** on shakkiavaus

`1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. c3`
Se on nimetty Domenico Lorenzo Ponzianin mukaan, joka analysoi sitä vuonna 1769. Myöhemmin se oli Howard Stauntonin suosiossa. Nykyään avausta pelataan harvoin taitavien pelaajien kesken, koska mustalla on monia keinoja tasoittaa peli.

Kolmannella siirrolla valkea valmistelee siirtoa d4, joka loisi vahvan keskustan. Se on looginen tähtäin ja samaa taktiikkaa näkee italialaisessa pelissä ja espanjalaisessa pelissä. Kuitenkin 3.c3 on hieman ennenaikainen, koska se vie luonnollisen ruudun kuningatarratsulta ja se ei auta valkeaa estämään mustaa saamaan jalansijaa keskustasta. Toisin kuin italialaisen puolustuksen d4, tuleva valkean d4 ei hanki tempoa.

Muunnelmia
----------

`3...d5 4.Da4`
`3...d5 4.Da4 Ld7` *Caron muunnelma*
`3...d5 4.Da4 f6` *Steinitzin muunnelma*
`3...d5 4.Da4 Rf6` *Leonhardin muunnelma*
`3...d5 4.Lb5`
`3...f5` *Ponzianin vastagambiitti*
`3...Rf6` *Jänischin vastagambiitti*
`3...Rf6 4. d4 Rxe4 5. d5 Re7 6. Rxe5 Rg6` *Jänischin vastagambiitti ja mahdollinen jatko*
Mustan aggressiivisin vastaus on 3...d5, hyökäten keskustaan. Mustalla pelaavat, joille siirto on vieras, tulisi olla varuillaan 4.Da4 jälkeen ja pelata jonkun seuraavista siirroista: 4...f6 (**Steinitzin muunnelma**) tai varautua uhraamaan sotilas 4...Ld7 (**Caron muunnelma**) tai 4...Rf6 (**Leonhardin muunnelma**). Jos valkea pelaa 4.Lb5 pelistä tulee terävä molemmin puolin.

**Ponzianin vastagambiitti** (3...f5) on toinen mustan aggressiivinen vastaus. Avaus muistuttaa Latvialaista gambiittia.

Mustan turvallisin vastaus on 3...Rf6 (**Jänischin muunnelma**). Peli voi jatkua siirroilla 4.d4 Rxe4 5.d5 Re7 6.Rxe5 Rg6.
**Yenişehir** on kaupunki ja piirikunta Turkin Bursan maakunnassa. Sen asukasluku oli vuonna 2020 54 315.

Maantiede
---------

Maisemaa kaupungin lähellä.
Yenişehir sijaitsee Turkin Anatolian luoteisosassa historiallisen Bithynian alueella. Kaupunki on Inegölistä koilliseen kulkevalla maantieteellisellä painanteella, joka kuuluu Göksujoen valuma-alueeseen. Göksu virtaa Yenişehirin ohi laskien Sakaryajokeen.

Historia
--------

Yenişehir näytteli tärkeää roolia Osmanivaltion alkuhistorian aikana. Osman I valtasi sen ensimmäisenä huomattavana valtaamanaan kaupunkina 1300-luvun alussa. Yenişehiristä ja Sögüdista käsin hän laajensi edelleen alueitaan kohti Marmaranmerta, sekä katkaisi Bysantin valtakunnan yhteydet Konstantinopolista Bursaan. Osmanin poika Orhan I valtasi Bursan huhtikuussa 1326. Timur Lenk hävitti Yenişehiria, Bursaa ja İznikia hänen voitettuaan Bayezid I:n johtamat osmanit Ankaran taistelussa vuonna 1402. Paikalla käytiin sittemmin kaksi merkittävää osmanien sisäisiin valtakamppailuihin liittynyttä taistelua. Bayezid II kukisti veljensä Mehemmed II:n 22. kesäkuuta 1481 ja Selim I vanhemman veljensä 15. huhtikuuta 1513.

Sittemmin Yenişehirin merkitys laajemman historian kannalta väheni. Eurooppalaiset matkailijat kuvailivat sitä 1800-luvulla vaatimattomaksi paikkakunnaksi. Sen asukasluku oli vuosisadan lopulla noin 2 500 ja heistä kaikki olivat muslimeja. Se oli Hüdavendigârin maakuntaan kuuluneen *kadan* hallinmnollinen keskus. Nykyisin se on yksi Bursan maakunnan piirikunnista.

Väestö
------

Turkin tilastokeskuksen mukaan Yenişehirin piirikunnan asukasluku oli vuonna 2020 54 315.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  P. J. Bearman, Th. Bianquis, C. E, Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopedia of Islam New Edition*, s. 332-333. Volume 11 W–Z. Leiden: Koninklijke Brill, 2002. ISBN 90 04 12756 9. (englanniksi)
2. ↑  Population of province/district centers, towns/villages and annual growth rate of population by provinces and districts, 2020 (xls) Turkish Statistical Institute. Viitattu 5.3.2021. (englanniksi) (turkiksi)
Alavetokaasuttimeen perustuvan puukaasulieden periaatekuva
**Puukaasuliesi** (englanniksi wood gas stove) on pyrolyysissa muodostuvan puukaasun polttamiseen perustuva keitin. Kaasuttamalla polttoaineena käytettävä biomassa, kuten puu, saavutetaan kaasulla keittämisen etuja ja voidaan hyödyntää monenlaisia polttoaineita. Kaasuttaminen tehostaa polttoaineen käyttöä verrattuna avotulella tai perinteisessä tulisijassa tapahtuvaan polttamiseen.
Reedin ja Larsonin kehittämä puukaasuliesi perustuu "käännettyyn alavetokaasuttimeen" (inverted downdraft gasifier). Erityisesti kehittyviin maihin tarkoitetun lieden käyttämä puukaasutin eroaa toimintaperiaatteeltaan sekä runsaasti tervaa muodostavista ylävetokaasuttimista että perinteisistä esimerkiksi häkäpönttöautoissa käytetyistä alavetokaasuttimista. Lieden toiminta perustuu ilman vapaaseen virtaukseen, toisin kuin useimmat muut puukaasuttimet, joissa käytetään imua tai puhallusta. 

Liesi koostuu esimerkiksi kahdesta sisäkkäisestä "astiasta", joista sisempää nimitetään kaasusydämeksi (gas wick). Kiinteä polttoaine palaa ulommassa astiassa epätäydellisesti eli tapahtuu pyrolyysi. Siinä muodostuva hiilidioksidi pelkistyy hiilikerroksessa hiilimonoksidiksi, joka virtaa astioiden välisessä tilassa ylöspäin ja lisäilmaa saatuaan palaa lieden yläosassa. Reedin ja Larsonin lieden yksinkertaista mallia ei uudelleentäytetä tai kohenneta käyttökerran aikana. Lieden pohjalla oleva arina turvaa pyrolyysissa tarvittavan ilman saannin pohjassa olevista ilmarei'istä, jotka voivat olla säädettäviä.

Lähteet
-------

* Reed, T. B. & Larson, Ronal: A wood-gas stove for developing countries (pdf) (conference 20–24 May 1996) *Proceedings of Conference on Developments in Thermochemical Biomass Conversion*.  1996. Banff, Canada. Viitattu 8.6.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Reed, T. B. & Larson, Ronal: A wood-gas stove for developing countries (pdf) (conference 20–24 May 1996) *Proceedings of Conference on Developments in Thermochemical Biomass Conversion*.  1996. Banff, Canada. Viitattu 8.6.2012. (englanniksi)
2. ↑  Reed & Larson 1996, 2
3. ↑  Reed & Larson 1996,3
4. ↑  Reed & Larson 1996,4

Aiheesta muualla
----------------

* Morrisville State College, Renewable Energy Training Center: Woodgas Camp Stoves *people.morrisville.edu*.  Arkistoitu 17.6.2012.  (englanniksi)

1. ↑  Materiaali sisältää pienen puukaasukäyttöisen retkikeittimen rakennusohjeet
**John Paul Young** (s. 1950 Glasgow, Iso-Britannia) on australialainen laulaja.

Skotlannissa syntyneen Youngin perhe muutti Australiaan, kun hän oli 11-vuotias. Hänen isänsä soitti pianoharmonikkaa ja äitinsä lauloi. Young aloitti laulamisen Elm Tree -yhtyeessä.

Youngin ensimmäinen single "Pasadena" ilmestyi vuonna 1972. Young oli mukana Jim Sharmanin ohjaaman rockmusikaalin *Jesus Christ Superstar* australialaisversiossa.

Young teki yhteistyötä kitaristi Malcolm Youngin isoveljen George Youngin kanssa. George Young ja Harry Vanda tekivät useat John Paul Youngin esittämät kappaleet, kuten "Yesterday's Hero" (1975), "I Hate the Music" (1976), "Standing in the Rain" (1976) ja megahitiksi nousseen "Love Is in the Air" (1978).

Young esiintyi säännöllisesti ABC:n musiikkiohjelmassa *Countdown*. Young valittiin 
Australian Recording Industry Associationin (ARIA) kunniagalleriaan vuonna 2009. Elämäkertakirja *JPY: The Autobiography* julkaistiin vuonna 2019.

Diskografia (valikoima)
-----------------------

### Studioalbumit

* *Hero* (1975)
* *J.P.Y.* (1976)
* *Green* (1977)
* *Love Is in the Air* (1978)
* *Heaven Sent* (1979)
* *The Singer* (cover-versioita 1960- ja 1970-luvun rock- ja popmusiikista, 1981)
* *One Foot in Front* (1983)
* *Now* (1996)
* *In Too Deep* (2006)

### Kokoelma-albumit

* *All the Best* (1977)
* *Love Is in the Air* (1978)
* *1974–1979* (1979)
* *Classic Hits* (1988)
* *Yesterday's Hero* (1992)
* *The Very Best Of* (1994)
* *The Most Of* (1997)
* *Greatest Hits* (1997)
* *I Hate the Music* (2009)

Lähteet
-------

* Discogs

### Viitteet

1. 1 2 3 4   *newcastleherald.com.au*. Viitattu 3.10.2020
2. 1 2   *theupsidenews.com*. Viitattu 3.10.2020
3. ↑   *aria.com.au*. Viitattu 3.10.2020

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:John Paul Young discography 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Kämmenluu ja kolme sormiluuta**Sormien luut** ovat luita, jotka muodostavat sormien luisen tukirangan. Ihmisen kaikissa sormissa on kolme luuta paitsi peukalossa, jossa on vain kaksi.

Sormiluut ovat **sormen tyvijäsen** (lat. *phalanx proximalis*), **sormen keskijäsen** (*phalanx media*, puuttuu peukalosta) sekä **sormen kärkijäsen** (*phalanx distalis*). Sormiluut ovat pitkulaisia, ja niiden osia ovat tyvi (*basis*) proksimaalisesti, pää (*caput*) distaalisesti ja näiden välissä runko (*corpus*).

Niveltyminen
------------

Kukin tyvijäsen niveltyy kämmenluuhun tyvinivelellä (MP-nivel) sekä keskijäseneen keskinivelellä (PIP-nivel). Keskijäsen ja kärkijäsen niveltyvät toisiinsa kärkinivelellä (DIP-nivel). 

Tyvinivel sallii koukistuksen ja ojennuksen, loitonnuksen ja lähennyksen, sirkumduktion ja rajoitetusti kiertoliikkeen. Tyvinivel on ellipsoidinivel eli munamainen nivel, mutta periaatteessa kuitenkin pallonivel.

Keski- ja kärkinivel ovat rakenteeltaan samanlaisia sarananiveliä. Ne sallivat vain koukistuksen ja ojennuksen. Näissä nivelissä proksimaalisemman sormiluun distaalipäässä on lievästi kupera nivelpinta, distaalisemman sormiluun tyvessä taas kovera vastapinta.

Lähteet
-------

* Hervonen, Antti: *Tuki- ja liikuntaelimistön anatomia*. Seitsemäs painos. Tampere: Lääketieteellinen Oppimateriaalikustantamo, 2004. ISBN 952-9635-01-X.

1. ↑  Hervonen 2004, s. 20
2. ↑  Pekka Leinonen, päivittänyt Mika Nevalainen: Yläraaja I (PDF)  2008. Oulun yliopisto, biolääketieteen laitos, anatomian ja solubiologian yksikkö. Viitattu 8.3.2009. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  Hervonen 2004, s. 194, 196
4. ↑  Drake, Richard L. & al.: *Gray's Anatomy for Students*, s. 711. Churchill Livingstone, 2005. ISBN 978-0-443-06612-2. (englanniksi)
5. ↑  Hervonen 2004, s. 68
**Oahunkiharapyrstö** (*Moho apicalis*) oli kiharapyrstöjen heimoon kuulunut varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus oli noin 30,5 senttimetriä ja pyrstön pituus 10,5–11,4 senttimetriä. Sen höyhenpuku oli pääosin musta. Kupeilla ja alaperässä oli keltaista ja pitkässä pyrstössä sekä kainaloissa oli valkoista.

Esiintyminen
------------

Laji eli Oʻahun saarella Havaijin saaristossa. On oletettu, että *Moho*-suvun linnut olisivat ajautuneet myrskyjen riepoteltavina varsinaisilta elinalueiltaan Oseaniasta. Oahunkiharapyrstö ja sen kolme sukulaislajia ovat kaikki kuolleet sukupuuttoon. Oahunkiharapyrstön viimeiset kolme yksilöä pyydysti saksalainen Ferdinand Deppe 1837. John Gould kuvaili lajin museokappaleesta 1860. Maailman museoissa on säilynyt seitsemän yksilöä, jotka sijaitsevat Berliinissä, Lontoossa, New Yorkissa ja Cambridgessa (Massachusetts). Toisessa lähteessä sanotaan museokappaleita olevan viisi.

Oahunkiharapyrstön kohtaloksi koituivat luultavasti Havaijille tuotujen sääskien levittämät taudit, elinympäristöjen tuhoutuminen laidunnuksen ja rakentamisen takia, metsien hakkuut, laivojen mukana saapuneiden rottien aiheuttamat pesätuhot ja metsästys. Lajin loistavan keltaiset kylkihöyhenet olivat hyvin arvostettuja paikallisten asukkaiden kesken, ja erityinen kuninkaallinen linnunpyydystäjä pyydysti näitä lintuja, päästäen linnun vapaaksi otettuaan siltä muutaman keltaisen höyhenen.

Elinympäristö
-------------

Oahunkiharapyrstö eli vuoristometsissä.

Ravinto
-------

Oahunkiharapyrstö käytti ravintonaan kukkien mettä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Moho apicalis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 27.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Oahu Nature Tours (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q599569
* Wikispecies: Moho apicalis
* ADW: Moho\_apicalis
* BirdLife: 22704329
* BOW: oahoo
* eBird: oahoo
* Fossilworks: 186408
* GBIF: 2486983
* iNaturalist: 12673
* IRMNG: 10195532
* ITIS: 178818
* IUCN: 22704329
* NatureServe: 2.106221
* NCBI: 572105
* Xeno-canto: Moho-apicalis

 |

 |
"O Fortuna" *Carmina Buranan* käsikirjoituksessa. Runo täyttää sivun kuusi viimeistä säettä.
**O Fortuna** on keskiaikainen latinankielinen goliardinen runo, joka kirjoitettiin 1200-luvun alussa, osana kokoelmaa *Carmina Burana*. Runo kertoo Fortunasta, vääjäämättömästä kohtalosta, joka koskettaa niin jumalia kuin ihmisiä roomalaisessa mytologiassa.

Carl Orffin sävellys
--------------------

Saksalainen säveltäjä Carl Orff sovitti "O Fortunan" kuorolle ja orkesterille vuosina 1935–1936 osaksi kantaattiaan *Carmina Burana*, jossa se toistuu ensimmäisenä ja viimeisenä osana. Teos esitettiin ensimmäisen kerran 8. kesäkuuta 1937. 

BBC ilmoitti vuonna 2009, että Orffin "O Fortunasta" vuonna 1973 tehty saksalainen levytys oli edellisen 75 vuoden aikana eniten julkisesti soitettu klassisen musiikin teos.

Runon sanat
-----------

O Fortuna  

velut luna  

statu variabilis,  

semper crescis  

aut decrescis;  

vita detestabilis  

nunc obdurat  

et tunc curat  

ludo mentis aciem,  

egestatem,  

potestatem  

dissolvit ut glaciem.  

  

Sors immanis  

et inanis,  

rota tu volubilis,  

status malus,  

vana salus  

semper dissolubilis,  

obumbrata  

et velata  

michi quoque niteris;  

nunc per ludum  

dorsum nudum  

fero tui sceleris.  

  

Sors salutis  

et virtutis  

michi nunc contraria,  

est affectus  

et defectus  

semper in angaria.  

Hac in hora  

sine mora  

corde pulsum tangite;  

quod per sortem  

sternit fortem,  

mecum omnes plangite!

Lähteet
-------

1. ↑  O Fortuna is ’most listened to classical piece’ *BBC News*.  28.12.2009. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)
**WRF-malli** (engl. *Weather Research and Forecasting model*) on numeerinen säänennustusmalli, jonka kehittivät yhdessä Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio NOAA, liittovaltion ilmakehän tutkimuskeskus NCAR ja 150 muuta tutkimuslaitosta ja yliopistoa Yhdysvalloista ja muualta maailmasta. Malli valmistui vuonna 2006. Silloin sen käyttäjiksi ilmoittautui yli 4 000 käyttäjää 77 maasta. Mallin ohjelmisto on julkaistu public domain-säännöillä.

Malli voidaan säätää tukemaan sovelluksia joiden koko vaihtelee metreistä tuhansiin kilometreihin. Eri käyttäjät ajavat mallia eri alueille ja erilaisella resoluutiolla.

WRF on modulaarinen malli, ja sen ydinosasta eli dynaamisen meteorologian yhtälöistä on kaksi versiota: tutkimusmalli ARW (Advanced Research WRF) ja epähydrostaattinen mesoskaalamalli NMM (Nonhydrostatic Mesoscale Model).

Lähteet
-------

1. ↑  Weather Forecast Accuracy Gets Boost with New Computer Model  2006. UCAR.  Arkistoitu 19.5.2007. Viitattu 23.2.2012.
2. ↑  WRF Source Code Downoads UCAR.  Arkistoitu 7.3.2012. Viitattu 23.2.2012.
3. ↑  About the Weather Research & Forecasting Model *wrf-model.org*.  Arkistoitu 16.5.2009. Viitattu 23.2.2012.
4. ↑  Windgurun käyttämät säämallit: WRF malli Windguru.
5. ↑  Skamarock et al.: A Description of the Advanced Research WRF Version 3 (s. 1–2)  2008. NCAR.  Arkistoitu 7.3.2012. Viitattu 23.2.2012.
**WTA Tournament of Champions** oli vuosina 2009–2014 naisten tenniskauden viimeinen turnaus. Turnaus korvasi aiemman Balilla pelatun Commonwealth Bank Tennis Classic -turnauksen

Turnaus kisattiin ensimmäisen kerran Balilla, Indonesiassa marraskuussa vuonna 2009. Ensimmäisenä vuonna turnauksessa pelasi yhteensä kaksitoista pelaajaa: WTA-kiertueen parhaimmisto ja seuraavan sukupolven mestarit. Ensimmäisessä turnauksessa oli neljä lohkoa, joista jokaisessa pelasi kolme pelaajaa, ja jokaisesta lohkosta voittajat pääsivät välieriin. Vuoden 2009 turnaukseen valittiin kymmenen parhaiten rankattua pelaajaa niistä, jotka olivat voittaneet vuoden aikana vähintään yhden WTA International -turnauksen, ja jotka eivät olleet mukana WTA Tour Championships -turnauksessa. Kaksi pelaajaa pääsi turnaukseen myös villillä kortilla.

Turnauksen toisella kerralla, vuonna 2010 oli mukana kahdeksan pelaajaa, tällä kertaa ilman lohkoja. Turnaus alkoi pelaajien osalta puolivälieristä, josta voittaja pääsi välieriin, ja välierien voittajat finaaliin. Välierien häviäjät puolestaan pääsivät taistelemaan turnauksen kolmannesta sijasta. Vuonna 2010 turnaukseen pääsi kahdeksan parhaiten rankattua pelaajaa, jotka eivät osallistuneet WTA Tour Championships -turnauksen kaksinpeliin, ja jotka olivat voittaneet vähintään yhden WTA International -tason turnauksen. Lisäksi kaksi pelaajaa pääsi turnaukseen villillä kortilla.

Turnaus järjestettiin Balilla vuoteen 2011 asti. Vuosina 2012–2014 se pelattiin Bulgarian Sofiassa.

Vuodesta 2015 lähtien WTA Tournament of Championsin korvaa WTA Elite Trophy.

Tulokset
--------

### Kaksinpeli

| Paikka | Vuosi | Voittaja | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Indonesia Bali | 2009 | Ranska **Aravane Rezaï** | Ranska Marion Bartoli | 7–5, luovutus |
| 2010 | Serbia **Ana Ivanović** | Venäjä Alisa Kleibanova | 6–2, 7–6(5) |
| 2011 | Serbia **Ana Ivanović** | Espanja Anabel Medina Garrigues | 6–3, 6–0 |
| Bulgaria Sofia | 2012 | Venäjä **Nadja Petrova** | Tanska Caroline Wozniacki | 6–2, 6–1 |
| 2013 | Romania **Simona Halep** | Australia Samantha Stosur | 2–6, 6–2, 6–2 |
| 2014 | Saksa **Andrea Petkovic** | Italia Flavia Pennetta | 1–6, 6–4, 6–3 |

Lähteet
-------

1. ↑  Bali, Here We Come! wtatennis.com. Viitattu 6.11.2011. (englanniksi)
2. ↑  TOP NAMES SET TO COMPETE AT COMMONWEALTH BANK TOURNAMENT OF CHAMPIONS 2010 commbanktennis.com. Viitattu 6.11.2011. (englanniksi)
3. ↑  Sofia To Host Tournament Of Champions wtatennis.com. Viitattu 6.11.2011. (englanniksi)
4. ↑  WTA Elite Trophy To Debut In Zhuhai *wtatennis.com*. Viitattu 7.11.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Turnaus WTA:n sivuilla
Noëlle Cordier vuonna 1967
**Noëlle Cordier** (s. 7. huhtikuuta 1944) on ranskalainen laulaja. Cordier edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 1967 kappaleella "Il doit faire beau là-bas*"* ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Cordier osallistui Ranskan euroviisukarsintoihin 1970 kappaleella "Comme on pourrait s'aimer", mutta ei tullut valituksi.

Cordier esiintyi 1973 rockoopperassa *La Révolution Française* ja saavutti 1974 menestystä kappaleella "Tu T'En Vas", jonka esitti duettona Alain Barrièren kanssa. Cordier sijoittui neljänneksi Ranskan euroviisukarsinnassa 1978 kappaleella "Tombe l'eau". Cordier vetäytyi julkisuudesta vuonna 1981.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Cheveux Dans Le Vent* (1973)
* *Noëlle Cordier* (1975)

Lähteet
-------

1. ↑  Vienna 1967 *eurovision.tv*. Viitattu 25.6.2022.
2. ↑  French Selection 1970 *eurovisionworld.com*. Viitattu 25.6.2022.
3. ↑  French Selection 1978 *eurovisionworld.com*. Viitattu 25.6.2022.
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**McKusick–Kaufmanin oireyhtymä** on autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa kehitysvamman ja rakennepoikkeavuuksia. Poikkeavuuksia on käsissä, jaloissa, virtsateissä ja sukupuolielimissä. Joskus esiintyy synnynnäisiä sydänvikoja ja ruoansulatusjärjestelmän poikkeavuuksia.

McKusick–Kaufmanin oireyhtymälle ominaista on postaksiaalinen polydaktylia. Siinä ylimääräisiä sormia ja varpaita on pikkurillin ja jalkojen viidennen varpaan puoleisella sivulla. Tyttövauvoilla esiintyviä sukupuolielinten poikkeavuuksia ovat nesteentäyteiset rakenteet kohdussa ja emättimessä. Pojilla on esiintynyt piilokiveksisyyttä, siittimen alaspäin kääntyneisyyttä ja hypospadiaa.

McKusick–Kaufmanin oireyhtymä johtuu MKKS-geenin mutaatiosta kromosomissa 20. Sillä on huomattava samankaltaisuus Bardet–Biedlin oireyhtymän kanssa. Lisäksi erotusdiagnostista merkitystä on esimerkiksi Ellis–van Creveldin oireyhtymällä. Oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Elinajanodote ei ole tiedossa, mutta kohdun ja emättimen nestekertymät voivat aiheuttaa hengenvaarallista keuhkojen puristumista. Oireyhtymä löydettiin ensimmäisen kerran amisseilta, joilla sen esiintyvyydeksi on arvioitu 1/10 000. Maailmanlaajuinen esiintyvyys ei ole tiedossa, mutta oireyhtymää pidetään hyvin harvinaisena. Oireyhtymä on nimetty Victor Almon McKusickin ja Robert. L. Kaufmanin mukaan. McKusick laati oireyhtymästä ensimmäisen kuvauksen vuonna 1964 ja Kaufman täydennetyn kuvauksen 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, McKusick-Kaufmanin oireyhtymä Tukiliitto 12.1.2022, viitattu 8.7.2023
Nsumbun kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Pohjoinen maakunta, Sambia |
| Pinta-ala | 
2 020,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
kansallispuisto |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Nsumbun kansallispuisto** on aivan Sambian pohjoisosissa Tanganjikajärven etelärannalla sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuiston pinta-ala on hieman yli 2000 km2 käsittäen 100 km Tanganjikajärven lähes koskematonta rantaviivaa, jolla on hiekkarantoja, kalliojyrkänteitä sekä kalliopoukamia ja lahdelmia. Varsinaisen kansallispuiston ympärillä on erilaisia riistanhoitoalueita.

Kansallispuiston läpi länsi–itä-suunnassa virtaa Lufubu-joki, jonka vesimäärä vaihtelee. Alueella virtaavat myös pienemmät Nkamba- ja Chisala-joet, mutta niissä on vettä vain ajoittain. Suuri osa kansallispuistosta on kombretumeja kasvavia tiheikköjä, mutta järven rannoilla kasvaa paljon kuristajaviikunoita sekä puumaisia tyräkkejä.

Eläimistä alueella tavataan useimmin isohevosantilooppeja, keihäsantilooppeja, hirviantilooppeja, punalehmäantilooppeja, afrikanpuhveleita ja seeproja sekä toisinaan myös afrikannorsuja, leijonia ja leopardeja. Kirjoantilooppi, pahkasika sekä puku ovat melko tavallisia rannan läheisyydessä. Harmaapuikkija ja suoantilooppi kuuluvat kansallispuiston erikoisuuksiin. Puiston alueella Tanganjikajärvessä on krokotiileja, joten uiminen siellä ei ole suositeltavaa. Osa krokotiileista voi kasvaa kuusimetrisiksi. Öisin kansallispuiston ympäristöön saapuu virtahepoja laiduntamaan.

Alueen linnusto on myös monipuolinen ja sinne saapuu muuttolintuja sekä etelämpää Afrikasta että Itä-Afrikasta. Yksi näyttävimmistä alueella vierailevista linnuista on flamingo. Sen lisäksi järven ranta-alueilla tavataan useita muitakin lintuja, muun muassa saksinokkia, kapustahaikaroita sekä useita erilaisia kattohaikaroita, harmaahaikaroita ja sorsia. Muita järven ympäristössä yleisesti tavattuja lintuja ovat harmaapäälokki, selkälokki, valkosiipitiira, valkoposkitiira, afrikansaksinokka sekä kiljumerikotka. Toisinaan alueella näkyy myös palmukorppikotkia ja kalapöllöjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nsumbu National Park Ministry of Tourism and Arts.  Arkistoitu 23.2.2022. Viitattu 23.2.2022. (englanniksi)
**Siuron junaonnettomuus** tapahtui Siuron rautatieasemalla Tampere-Pori-radan varrella 6. heinäkuuta 1926 kun soraa kuljettanut työjuna törmäsi pysähtyneen tavarajunan perään. Onnettomuudessa kuoli sorajunan veturinkuljettaja ja lämmittäjä loukkaantui. Sorajunan veturin tenderi ja tavarajunan konduktöörinvaunu pirstoutuivat täysin ja kahdeksan tavaravaunua vaurioitui pahoin.

Aamulla kello 6 aikaan Siuroon pysähtyi aseman vesitornin luokse vettä ja puita ottamaan kaksi puutavaralastissa ollutta tavarajunaa, jotka olivat matkalla Poriin ja Raumalle. Näiden junien perässä tuli 20 vaunussa soraa Lielahdesta Siuroon kuljettanut työjuna, joka törmäsi takimmaisen tavarajunan numero 1405 perään niin että työjunan veturin tenderi ja tavarajunan konduktöörinvaunu pirstouutivat ja suistuivat radan viereen, kolme tavarajunan vaunua painui toistensa sisään ja hiekkajunasta rikkoutui viisi soralastissa ollutta vaunua. Onnettomuudessa kuoli työjunan veturinkuljettaja Emil Edvard Virta tenderin rikottua veturin hytin ja junan lämmittäjä loukkaantui. Onnettomuushetkellä vallitsi vahva sumu, joka haittasi pahoin näkyvyyttä. Hiekkajunan nopeus oli varsin suuri alamäen johdosta ja koska työjunassa ei ollut ilmajarruja, sitä ei saatu pysähtymään ajoissa pelkkien käsijarrujen avulla. Lisäksi kiskot olivat sumun vuoksi kosteat ja liukkaat, mikä edelleen haittasi jarrutusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Siurossa eilen tuhoisa rautatieonnettomuus, Aamulehti, 07.07.1926, nro 176, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2  Siuron onnettomuuden aiheutti ilmajarrujen puute, Aamulehti, 10.07.1926, nro 179, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yardimlin metsiä Talyšvuorilla.
**Talyšvuoret** (farsiksi کوه‌های تالش, *Kuhhâye Tâleš*, azeriksi *Talış dağları*) on vuoristo lounaisessa Azerbaidžanissa ja luoteisessa Iranissa (Gīlānin ja Ardabīlin provinsseissa). Se on Elbursvuorten luoteinen sivuhaara, joka ulottuu Lenkoranin alangolta kaakkois-Azerbaidžanissa Sefid Rud-joen alajuoksulle Iranin puolella. Vain muutamat huipuista ovat yli 3000 m korkeita.

Luonto
------

Talyšvuorten sademäärät ovat Iranin ja Azerbaidžanin korkeimpia, enimmillään 1600-1800 mm vuodessa. Vuorten itäpuolella maa on alavaa ja ilmasto humidi ja subtrooppinen. Vuorilla kasvaa runsaasti metsiä, jotka ovat osa Kaspianmeren hyrkaanisten sekametsien ekoaluetta.

Nyttemmin sukupuuttoon kuollut kaspiantiikeri eli myös Talyšvuorilla.

Kuvia
-----

* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  Talish Mountains *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Caspian Hyrcanian mixed forests World Wildlife Fund. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Heptner V.G. ja Sludskiy, A.A.: *Mammals of the Soviet Union. Volume II, Part 2. Carnivora (Hyaenas and Cats)*, s. 110-111. Smithsonian Institute, 1992. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
**Outokoit** (Urodidae) on pieni, vain noin 60 lajia käsittävä perhosten heimo ja outokoimaisten yläheimon (Urodoidea) ainoa heimo. Useimmat lajeista elävät Etelä- ja Keski-Amerikassa. Yläheimon määritteli suomalainen hyönteistutkija Jorma Kyrki.

Outokoit on erotettu omaksi ryhmäkseen kehrääjäkoimaisista mm. siksi että aikuisen perhosen keski- ja takaruumiin välinen liitos on erilainen ja muistuttaa enemmän kääriäisiä. Lisäksi koirailta puuttuvat kehrääjäkoille ominaiset takaruumiin kärkiliuskat. Myös toukkatuntomerkit eroavat. Kaikki outokoilajit ovat pieniä, siipivälin ollessa 11–37 mm. Siivet ovat harmaat tai ruskeat ja niissä on sininen tai violetti metallinen hohde. Pistesilmät ja chaetosemat puuttuvat, samoin kuuloelimet. Imukärsä on suomuton ja huulirihmat surkastuneet. 
 Naaraan frenulumissa on vain kaksi okaa.

Toukat elävät ravintokasvilla vapaina. Toukilla on melko pitkät vatsajalat ja kotelovaiheessa kotelon selkäpuolella on piikkirivi, jonka avulla kotelo ryömii ulos kotelokopasta ennen aikuisen perhosen kuoriutumista.

Ryhmän ainoa Euroopassa tavattava laji on Suomessakin tavattava kohotäpläkoi (*Wockia asperipunctella*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Malcolm Scoble: The Lepidoptera: Form, Function and Diversity. Oxford University Press 1995 ISBN 978-0198549529 s. 277
2. 1 2  Mikkola Kauri, Murtosaari Jussi ja Nissinen Kari: Perhosten lumo: suomalainen perhostieto. Tammi 2005 ISBN 951-31-3317-6 s. 234
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q530151
* Wikispecies: Urodidae
* BioLib: 17325
* BOLD: 23508
* BugGuide: 23402
* CoL: HQ5
* EoL: 917
* Fauna Europaea: 5291
* Fauna Europaea (new): 65338c59-56e9-4c27-9fc7-ebac16386797
* GBIF: 8873
* iNaturalist: 417189
* IRMNG: 108103
* ITIS: 693980
* LepIndex: 123713
* NCBI: 534396

 |

 |
Nicaragualaiset kummilapset ovat saaneet koulutarvikkeita kummeiltaan.
**Kummilapsitoiminta** on avustustapa, jolla tuetaan kehitysmaiden lapsia. Kummi voi olla yksittäinen ihminen, perhe, koululuokka, seurakunta, yhteisö tai yritys. Kummisuhde on määräaikainen, ja usein sen tarkoitus on kestää koulunkäynnin loppuun saakka tai kun lapsi alkaa tulla toimeen itsenäisesti. 

Kummit rahoittavat yleensä lasten koulunkäyntiä, mutta myös terveydenhoitoa ja lapsen turvallista kasvua. Yksittäisen lapsen sijaista tuki voidaan kohdentaa kyläyhteisölle tai esimerkiksi koululle tai lastenkodille. 

Kummitoiminta on avustustapa, jossa auttajan ja autettavan suhde on henkilökohtainen. Kummit saavat säännöllisesti tietoa kummilastensa koulunkäynnistä ja muista kuulumisista henkilökohtaisten kirjeiden tai järjestöjen kiertokirjeiden välityksellä. Kummimaksut maksetaan säännöllisesti, esimerkiksi kuukausittain tai vuosittain. Kuukausiavustus on 20–25 eurosta ylöspäin. Kummitoimintajärjestöillä on yhteiset eettiset ohjeet toiminnalle.

Kummijärjestöjä
---------------

Suomalaisia järjestöjä, joilla on kummitoimintaa kehitysmaissa:

* Kehitysmaiden lasten koulutustuki ry
* Plan
* Fida International
* World Vision
* Suomen Lähetysseura
* SOS-Lapsikylä
* Pelastakaa Lapset
* Suomen Lions-liitto
* Pelastusarmeija
* Oulu-Matagalpa-ystävyysseura
* Kehitysmaayhdistys Pääskyt
* Arabikansojen ystävyysseura AKYS
* Psykologien Sosiaalinen Vastuu ry
* Interpedia Ry

Lähteet
-------

1. ↑  Plan
2. ↑  Suomen World Vision
3. ↑  /SOS-Lapsikylä[vanhentunut linkki]
4. ↑  Suomalaisten kummilapsijärjestöjen yhteinen eettinen ohjeisto Suomen Lähetysseura.  Arkistoitu 25.11.2016. Viitattu 24.11.2016.
5. ↑  Lahtinen, Hannu: Kehitysmaiden lasten koulutustuki on välittänyt tukea maailman lapsille jo kolmen vuosikymmenen ajan *Seurakuntalainen*.  20.6.2013. Kristillinen medialiitto. Viitattu 5.12.2016.
**Perkjärvi–Savikko-rautatie** oli Karjalankannaksella sijainnut kapearaiteinen rautatie. Se kulki Pietari–Viipuri-radan varrella sijainneelta Perkjärven asemalta itään Savikon kulmakunnalle sijainneelle *Savikon Saha ja Tiili Oy:n* tiilitehtaalle. Radan pituus oli 6 km. 150–300 henkilöä työllistäneen tiilitehtaan ja sahan omisti venäläinen ruhtinas Ivan Saltykov (1870–1941). Rataa käytettiin tiilitehtaan valmistamien tiilien kuljettamiseen Perkjärven asemalle, jossa ne uudelleenlastattiin Valtion Rautateiden tavaravaunuihin.

Savikon tiilitehdas oli perustettu vuonna 1900 ja se oli toiminnassa aina vuoteen 1939 saakka. Saltykov omisti sen vuoteen 1930 saakka, jolloin hän myi Perkjärven rannalla sijainneen asuinpalatsinsa *Valkean hovin* Muolaan kunnalle ja muutti Ranskaan. Saltykovin luopuessa toiminnasta, tehtaan omistajaksi tuli Viipurin`Saha Oy:n tytäryhtiö Saha ja tiili Oy. Savikon saha oli huomattavin Muolaan sahoista. Tiilitehtaan vuosituotanto oli 4 000-5 000 standardia.

Lähteet
-------

* Jukka Joutsi : Perkjärvi: Suomeen kuuluessaan kylänä Muolaan kunnassa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Biografian polkuja-blogi 14.11.2010 Ruhtinas Ivan Saltykov
* Suomessa 1885-1978 toimineet tiilitehtaat

1. 1 2  "Muut sahalaitokset", *Muolaa ja Äyräpää 1870-1944*, s. 178. Helsinki: Muolaalaisten seura ry, 1952. ISBN 952-91-4893-3.
**Tärnanpoimulehti** (*Alchemilla taernaënsis*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Sen tunnusomaisia piirteitä ovat varren karvoitus, joka ei jatku ylös kukintoihin asti, sekä lehtien lähes pyöreä muoto, voimakkaasti aaltoileva pinta, vähäinen karvoitus ja liuskojen ulkonäkö. Muista pohjoismaisista poimulehtilajeista se muistuttaa eniten keräpääpoimulehteä (*Alchemilla glomerulans*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien ulkonäön sekä karvoituksen perusteella.

Tärnanpoimulehti on monivuotinen sekä keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Tärnanpoimulehden kasvutapa vaihtelee pystystä kohenevaan ja varret voivat kasvaa reilut 30 cm pitkiksi. Varret ovat alaosistaan karvaiset ja yläosistaan kaljut, mutta lehtiruodit ovat karvaiset. Lehdet ovat puhtaanvihreitä, hieman kiiltäviä ja vahvasti aaltoilevia. Lehtien reunoilla on yhdeksän liuskaa, jotka ovat paljolti yhteen kasvaneita, minkä seurauksena lehdet ovat muodoltaan lähes ympyrämäisen pyöreitä. Lehtiliuskoissa on 16–19 leveää ja lyhytkärkistä hammasta. Lehden alapinta on lähes täysin kalju, ja karvoja on vain lehtisuonien kohdilla. Tärnanpoimulehden kukat ovat pieniä sekä kellanvihreitä, ja ne sijaitsevat melko tiiviinä rykelminä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Tärnanpoimulehti kukkii heinäkuussa.

Tärnanpoimulehti kasvaa kosteilla ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten niityillä, tienpientareilla ja ojissa. Tärnanpoimulehteä ei ole tavattu Suomessa ja Pohjois-Ruotsissa sitä tavataan harvinaisena.

Tärnanpoimulehden tieteellisen nimen lajinimi (*taernaënsis*) viittaa Tärnabyn kylään, josta laji on kuvattu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Tärnadaggkåpa (*Alchemilla taernaënsis*) *Den virtuella floran*.  2000. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 19.1.2018. (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15288987
* CoL: BJ8N
* EoL: 633874
* GBIF: 3027482
* iNaturalist: 1047822
* IPNI: 968964-1
* IRMNG: 10883320
* NCBI: 1891449
* Open Tree of Life: 5538069
* Plant List: rjp-39096
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:968964-1
* WFO: wfo-0001006027

 |

 |
**Outlaw Recordz** on levy-yhtiö, jonka perustivat Outlawz rap-yhtye ja Gary Tyler.

Historia
--------

Death Rowsta lähdön jälkeen E.D.I. K.Kastro, Napoleon ja Young Noble perustivat oman levy-yhtiön Gary Tylerin kanssa. He tekivät Bayside Entertainmentin kanssa jakosopimuksen vuonna 1999. 7. marraskuuta 2000 Outlaw Records julkaisi ensimmäisen albumin, Outlawzin Ride Wit Us or Collide Wit Us LP:n, joka nousi sijalle 95 Billboard top-200 listalla.

Diskografia
-----------

* *Tha Outlawz - Ride Wit Us or Collide Wit Us*  (2000)
* *Jerzey Mob - Mix Tape, Vol. 1*  (2001)
* *Tha Outlawz - Novakane*  (2001)
* *Hellraza - Hell Razed Us*  (2002)
* *Tha Outlawz - Neva Surrenda*  (2002)
* *K.Kastro & E.D.I. - Blood Brothers*  (2002)
* *Young Noble - Noble Justice*  (2002)
* *Nutt-So - The Movie*  (2002)
* *Law-n-Orda - Ground Zero*  (2002)
* *Tha Outlawz - Worldwide*  (2002)

Aiheesta muualla
----------------

* Outlaw Records Disgocs.com sivulla

Lähteet
-------

1. ↑  Outlaw Records hitemup.com sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lindhurst High Schoolin surmat** tapahtuivat Kalifornian Olivehurstissa 1. toukokuuta 1992, kun 20-vuotias Eric Houston aloitti ampumisen entisessä koulussaan. Opiskelijat Beamon Hill, Judy Davis ja Jason White kuolivat, samaten opettaja Robert Brens. Kymmenen muuta henkilöä loukkaantui. Ampuja piti lisäksi kymmeniä opiskelijoita panttivankeina tuntien ajan ennen antautumistaan. Surmansa saanut opettaja oli aiemmin antanut tälle hylätyn arvosanan yhteiskuntaopissa, mikä oli estänyt valmistumisen.

Houston oli jo uhannut ammuskelulla tilaisuudessa, joka oli ollut tarkoitus järjestää päivän päätteeksi, mutta joka peruttiin. Aseinaan hän käytti haulikkoa ja kivääriä.

Houstonin todettiin olleen mieleltään terve, ja hänet tuomittiin kuolemaan. Hän odottaa teloitustaan San Quentinissa.

Tapahtumiin pohjautuu elokuva *Detention: The Siege at Johnson High* (1997).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  School Shooting Timeline (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  School shooting turns unwanted attention to Lindhurst (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Killer Ruled Sane; Death Penalty Possible
4. ↑  Background: Major school shootings in US in ten years
5. ↑  Movie-Delivery.com[vanhentunut linkki]
**Kummisetä** on Francis Ford Coppolan ohjaama vuosina 1972–1990 ilmestynyt elokuvatrilogia, joka voitti yhteensä yhdeksän Oscar-palkintoa. Se perustuu Mario Puzon romaaniin *Kummisetä* (*The Godfather*), joka ilmestyi alun perin vuonna 1969. Elokuvissa seurataan Corleonen mafiaperheen vaiheita eri vuosikymmenillä ja perheen jäsenten keskinäisten suhteiden kehittymistä.

Elokuvat
--------

* *Kummisetä* (*Godfather*, 1972)
* *Kummisetä osa II* (*Godfather: Part II*, 1974)
* *Kummisetä osa III* (*Godfather: Part III*, 1990)

### Näyttelijät

| Hahmo | Elokuva |
| --- | --- |
| *Kummisetä* (1972) | *Kummisetä II* (1974) | *Kummisetä III* (1990) |
| Michael Corleone | Al Pacino |
| Kay Adams | Diane Keaton |
| Connie Corleone | Talia Shire |
| Vito Corleone | Marlon Brando | Robert DeNiro |
| Sonny Corleone | James Caan |
| Fredo Corleone | John Cazale |
| Tom Hagen | Robert Duvall |
| Vincent Mancini-Corleone |  | Andy García |

James Caanin roolihahmo Sonny Corleone kuoli trilogian ensimmäisessä osassa, mutta hänet palkattiin toisen osan takaumaan esittämään hahmoa Vito Corleonen syntymäpäivillä. Hänelle maksettiin pienestä roolistaan sama palkka, kuin koko aiemmasta elokuvasta. John Cazale nähdään Fredo Corleonena trilogian kolmannen osan alussa, mutta koska kohtaus on takaumaa aiemmasta elokuvasta, eikä sisällä uutta roolisuoritusta, ei häntä ole merkitty kolmanteen elokuvaan tässä listassa.

### Palkinnot

Elokuvasarjan jokainen osa voitti monia palkintoja ja menestyi myös Oscar-gaalassa hyvin, kun sarjan ensimmäinen elokuva voitti kolme Oscaria ja toinen kuusi, mukaan lukien parhaan elokuvan ja ohjauksen Oscarit. Kolmas elokuva sai seitsemän ehdokkuutta, muttei voittanut palkintoa. Sarjassa esiintyneistä näyttelijöistä kaksi voitti Oscar-palkinnon rooleistaan: Marlon Brando esitti sarjan ensimmäisessä osassa Don Vito Corleonea ja voitti miespääosa-Oscarin. Robert DeNiro esitti nuorta Vito Corleonea elokuvan jatko-osassa jälleen Oscarin arvoisesti, mikä tekee Vito Corleonesta ainoan elokuvahahmon, jonka esittämisestä on myönnetty Oscar kahdesti. Al Pacino sai roolistaan Michael Corleonena Oscar-ehdokkuuden kahdesti: ensimmäisestä elokuvassa parhaasta miessivuosasta ja toisessa elokuvasta parhaasta miespääosasta, muttei voittanut kummallakaan kerralla. *Kummisetä III*:sta ainoana näyttelijänä Oscar-ehdokkuuden sai Andy García roolistaan Vincent Mancinina. 

### Yhtäläisyydet kirjaan

Ensimmäinen elokuva *Kummisetä* (*Godfather*, 1972) perustuu kokonaisuudessaan Mario Puzon romaaniin, toinen osa *Kummisetä osa II* (*Godfather, part II*, 1974) sisältää kirjassa kerrotun Vito Corleonen nuoruustarinan, mutta on muuten uusi tarina. Kolmas osa *Kummisetä III* (*Godfather, part III*, 1990) lainaa kirjasta vain henkilöhahmoja. Kirjailija Mario Puzo osallistui jokaisen elokuvan käsikirjoittamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kummisetä II*, 2001 (DVD); Kommenttiraita
*Tämä artikkeli kertoo lain määräämästä turvallisuuskäsitteestä. Uskonnollisesta käsitteestä kertoo artikkeli Pelastussuunnitelma (mormonismi)*
**Pelastussuunnitelma** on inhimillisen toimintaympäristön dokumentti, jonka tarkoituksena on toimia turvallisuuden ohjenuorana.

Pelastussuunnitelma pohjautuu pelastuslain (379/2011) ja valtioneuvoston asetuksen pelastustoimesta (407/2011) velvoitteeseen laatia onnettomuuksien ennaltaehkäisyyn ja vaaratilanteissa toimimiseen ohjaava dokumentti. Pelastussuunnitelma laaditaan käyttötarkoituksen ja toimintaympäristön mukaiseksi. Tämän vuoksi pelastussuunnitelman sisällölle ja esitystavalle ei voida antaa yhtä mallia ja esimerkiksi ulkoilmakonsertin pelastussuunnitelma eroaa merkittävästi asuinkiinteistön pelastussuunnitelmasta.

Kohteet, joista laadittava pelastussuunnitelma
----------------------------------------------

Pelastuslaissa ja asetuksessa määritetään muun muassa seuraavat pelastussuunnitelman laadintavelvollisuuden piirissä olevat kohteet:

* asuinrakennukset, joissa on vähintään kolme asuinhuoneistoa
* suuret ja korkean riskin yleisötapahtumat
* teollisuuden rakennukset
* maatilat ja maatalousrakennukset, kuten navetat
* päiväkodit, koulut ja oppilaitokset
* sairaalat ja muut terveydenhuollon rakennukset
* yli 100 metriä pitkät yleiset tunnelit
* kauppakeskukset ja myymälät, jotka ylittävät 400 m²
* toimivaltaisen viranomaisen erikseen määrittämä kohde

Tilastokeskuksen Rakennukset ja kesämökit 2012 -tilaston mukaan Suomessa on yhteensä 135 780 rivi-, ketju- ja asuinkerrostaloa, joihin pelastussuunnitelma tulee laatia.

Pelastussuunnitelman sisältö
----------------------------

Pelastussuunnittelun periaatteisiin kuuluu toimintaympäristön huomioon ottaminen sekä kohdekohtaisuuden korostaminen riskien arvioinnissa ja annetuissa toimintaohjeissa. Pelastuslain alaisen pelastussuunnitelman tulee vähimmillään sisältää selostus:

* vaarojen ja riskien arvioinnin johtopäätelmistä
* rakennuksen ja toiminnassa käytettävien tilojen turvallisuusjärjestelyistä
* asukkaille ja muille henkilöille annettavista ohjeista onnettomuuksien ehkäisemiseksi sekä onnettomuus- ja vaaratilanteissa toimimiseksi
* mahdollisista muista kohteen omatoimiseen varautumiseen liittyvistä toimenpiteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pelastuslaki
2. 1 2  Valtioneuvoston asetus pelastustoimesta
3. ↑  Tilastokeskus: Rakennukset ja kesämökit 2012
4. ↑  *Asuinkiinteistön pelastussuunnitelman laadinta*, s. 4. Sisäasiainministeriö, 2012. ISBN 978-952-491-721-6. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 18.12.2013).  (Arkistoitu – Internet Archive)