recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Club Basket Bilbao Berri** on espanjalainen koripalloseura Bilbaosta. Seuran edustusjoukkue pelaa maansa pääsarjassa, Liga ACB:ssä.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 2000, jolloin se aloitti pelaamisen maan kolmannelta sarjatasolta. Sarjakausi 2000–2001 oli seuralta vaikea ja sen voittosuhde oli runkosarjan jälkeen 10–20. Tämän myötä joukkue joutui sarjakarsintaan, mutta voitti tämän otteluvoitoin 3–0 Alcaláa vastaan. Kaudelle 2001–2002 seura päätti panostaa niin paljon, että sarjanousu olisi mahdollinen. Joukkueeseen hankittiin muun muassa Tiago Splitter sekä Javi Salgado, ja joukkue saavutti runkosarjan päätteeksi voittosuhteen 23–7. Seura eteni pudotuspeleihin, joiden kautta se nousi maan toiselle sarjatasolle. Lisäksi joukkue voitti kauden aikana LEB Platan cup-mestaruuden.

Bilbao pelasi toisella sarjatasolla kauden 2003–2004 loppuun asti. Joukkue voitti runksoarjassa 22 ja hävisi 12 ottelua, mikä oikeutti pudotuspelipaikkaan. Seura varmisti nousun pääsarjaan voitettuaan Baloncesto Leónin karsintaotteluissa. Kolmena ensimmäisenä pääsarjakautenaan Bilbao sijoittui parhaimmillaan kymmenen parhaan joukkoon. Kaudella 2007–2008 seura eteni supercupin loppuotteluun ja sijoittui sarjassa kuudenneksi. Bilbao osallistui kansainvälisiin sarjoihin ensimmäistä kertaa kaudella 2008–2009, jolloin se oli mukana Eurocupissa. Seura eteni välieriin asti, joissa se hävisi Himkille. Euroliigassa seura debytoi kaudella 2011–2012, jolloin joukkue eteni puolivälieriin. Tällöin se hävisi TsSKA Moskovalle otteluvoitoin 1–3.

Lähteet
-------

1. ↑  Temporada 2000-2001 Bilbao Basket.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 3.2.2014. (espanjaksi)
2. ↑  Temporada 2001-2002 Bilbao Basket.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 3.2.2014. (espanjaksi)
3. ↑  Temporada 2003-2004 Bilbao Basket.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 3.2.2014. (espanjaksi)
4. ↑  Bilbao Basket Eurobasket. Viitattu 3.2.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi) (englanniksi) (baskiksi)
Vaakasuuntainen chōonpu
Chōonpun käyttö hiragana-tavuaakkosten yhteydessä: *rāmen* kirjoitettuna chōonpulla
**Chōonpu** (jap. 長音符) tai **bōsen** (jap. 棒線) on japanin kielessä käytetty typografinen merkki, joka ilmaisee pitkää vokaalia. Sitä käytetään erityisesti katakana-tavuaakkosilla kirjoitettaessa. Se on yhden kanan tai kanjin pituinen vaaka- tai pystyviiva tekstin korkeuden tai leveyden keskikohdassa: vaakatekstissä se kirjoitetaan vaakaviivana ja pystytekstissä pystyviivana. Latinisoidussa japanissa chōonpu korvataan yleensä pituusmerkillä eli makronilla vokaalin yläpuolella, mutta sirkumfleksiä käytetään myös. JSL-romanisaatiossa käytetään kaksoisvokaalia. Chōonpu on eri merkki kuin viiva, ja se onkin yleensä erotettavissa siitä helposti.

Historia
--------

Chōonpun käyttö yleistyi Edo-kaudella. Sen sanotaan saaneen alkunsa 引-kanjimerkin ("vetää") oikeanpuolisesta viivasta.

Käyttö
------

Symbolia käytetään joskus myös hiragana-kirjoituksessa. Esimerkiksi *rāmen*-ravintoloiden kyltit kirjoitetaan välillä hiraganalla らーめん. Yleensä pitkää vokaalia ilmaisemaan käytetään hiraganalla kirjoitettaessa kuitenkin toista vokaalimerkkiä. Seuraavassa taulukossa on esitetty pitkän vokaalin kirjoittaminen hiraganalla ja katakanalla.

| Tavallinen hiragana | Tavallinen katakana | Hepburn |
| --- | --- | --- |
| はあ | ハー | hā |
| ひい | ヒー | hī |
| ふう | フー | fū |
| へえ | ヘー | hē |
| ほう | ホー | hō |

Japanese Industrial Standards -järjestelmässä chōonilla on paikka 213C, ja Unicodessa sillä on paikka 30FC.

Lähteet
-------

1. ↑  ちょう おんぷ 三省堂 大辞林 / Weblio. Viitattu 30.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chōonpu** Wikimedia Commonsissa
Isidor Gunsberg
**Isidor Arthur Gunsberg** (2. marraskuuta 1854 – 2. huhtikuuta 1930) oli unkarilainen, ja myöhemmin brittiläinen, shakkiammattilainen.

Hän aloitti amatööripelaajana, mutta siirtyi ammattilaiseksi. Hän muutti Isoon-Britanniaan 1876 ja sai kansalaisuuden vuonna 1908.

1880-luvun lopulla ja 1890-luvun alussa Gunsberg oli yksi maailman parhaista pelaajista. Otteluissa hän voitti Joseph Henry Blackburnen vuonna 1887 sekä Henry Birdin vuonna 1889. Vuotta myöhemmin hän otteli tasan Mihail Tshigorinin kanssa. Myöhemmin samana vuonna Gunsberg haastoi hallitsevan maailmanmestarin, Wilhelm Steinitzin, otteluun maailmanmestarin tittelistä. Ottelu pidettiin New Yorkissa ja Gunsberg hävisi 4 voitolla, 6 tappiolla ja 9 tasapelillä.

Aiheesta muualla
----------------

* Isidor Gunsberg ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Düsseldorfin hallintopiiri** (saks. *Regierungsbezirk Düsseldorf*) on hallintopiiri Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa luoteisosassa Ruhrin alueella. Hallintopiirissä on arviolta 5 173 623 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 5 292 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Düsseldorf.

Hallintopiiri on jaettu viiteen piirikuntaan ja kymmeneen piirittömään kaupunkiin (saks. *kreisfreie Städte*). Piirittömiä kaupunkeja hallintopiirissä ovat Duisburg, Düsseldorf, Essen, Krefeld, Mönchengladbach, Mülheim, Oberhausen, Remscheid, Solingen ja Wuppertal.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Germany: Nordrhein-Westfalen Citypopulation.de. Viitattu 3.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Düsseldorfin hallintopiiri**.
* Hallintopiirin internetsivut

  

Saksan hallintopiirit

|  |  |
| --- | --- |
| Baden-Württemberg | 
* Freiburg
* Karlsruhe
* Stuttgart
* Tübingen

 |
| Baijeri | 
* Ala-Baijeri
* Mittelfranken
* Oberfranken
* Oberpfalz
* Schwaben
* Unterfranken
* Ylä-Baijeri

 |
| Hessen | 
* Darmstadt
* Gießen
* Kassel

 |
| Nordrhein-Westfalen | 
* Arnsberg
* Köln
* Detmold
* Düsseldorf
* Münster

 |
**Fabián Ernesto Alarcón Rivera** (s. 14 huhtikuuta 1947) on ecuadorilainen poliitikko, väliaikainen presidentti vuosina 1997–1998.

Alarcón vaikutti Partido Patriótico Popular, Partido Demócrata ja viimeisimpänä Frente Radical Alfarista -puolueissa.

Alarcón oli kongressin puhemies elokuusta 1995. Kongressi pani presidentti Abdalá Bucaramin viralta 6. helmikuuta 1997 ja nimitti Alarcónin virkaa tekeväksi presidentiksi. Päätös oli perustuslaillisuudeltaan kyseenalainen, koska se tapahtui kongressissa yksinkertaisella enemmistöllä, eikä lain vaatimalla 2/3:n enemmistöllä. Bucaramin varapresidentti Rosalía Arteaga kiisti päätöksen ja julistautui presidentiksi. Arteaga luetaan virallisesti presidentiksi 9.–11. helmikuuta 1997. Kongressi pyysi armeijaa tukemaan itseään ja 11. helmikuuta Alarcón vannottiin uudelleen presidentiksi.

Vaalien jälkeen entinen Quiton pormestari Jamil Mahuad nousi presidentiksi elokuussa 1998.

Vuonna 1999 Alarcón pidettiin valtakautensa aikaisesta korruptiosta. Hän vapautui 2005.

Lähteet
-------

1. ↑  Taken for a ride  2002. The Economist. Viitattu 23.8.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee urheilijaa. Erkki Heikkilä käsittelee taidemaalaria.*
**Erkki Ilmari Heikkilä** (13. helmikuuta 1924 Viipuri – 22. marraskuuta 2000) oli suomalainen maahockeypelaaja ja pesäpalloilija. Hän työskenteli urheilutoimittajana ja toimi merkittävässä roolissa pesäpallokouluttajana ja -valmentajana.

Erkki "Pulla" Heikkilä kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952 ja pelasi kaikkiaan kolme maaottelua. Torpan Poikien riveissä hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1951 ja 1952.

Pesäpallon SM-sarjaa Heikkilä pelasi 11 kauden ajan. Hän pelasi kahdessa Itä–Länsi-ottelussa ja yhdessä Liitto–Lehdistö-ottelussa. Peliuransa jälkeen hän toimi muun muassa Oulun Lipon valmentajana vuosina 1968–1970 ja Puna-Mustien valmentajana vuosina 1971–1972. Itä–Länsi-ottelussa hän toimi Lännen joukkueen valmentajana 11 kertaa. Hän oli Suomen Pesäpalloliiton liittokouluttaja vuosina 1948–1970 ja pääkouluttaja vuosina 1958–1970. Hän kehitti pesäpalloon neljän miehen polttolinjan. Vuoden pesäpallotuomariksi hänet valittiin vuosina 1957 ja 1960.

Pöytätenniksessä Heikkilä saavutti SM-pronssia nelinpelissä vuonna 1948.

Erkki Heikkilä ja vaimonsa Pirkko Heikkilä (o.s. Lahtinen) toimivat voimistelunopettajina Turussa.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-pronssi: 1952
* 3 Itä-Länsi-ottelua: 1948, 1952, 1953

### Pelinjohtajana

* 1 SM-pronssi: 1971
* 11 miesten Itä-Länsi-ottelua: 1957-1964, 1966, 1968-1972
* 4 miesten Liitto-Lehdistö-ottelua: 1957, 1959-1961
* 2 A-poikien Itä-Länsi-ottelua: 1958, 1960

### Pesäpallotuomarina

* Vuoden tuomari (2): 1957, 1960

### Ansiomerkit

* Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 19 (1966)

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 56–57. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Erkki Heikkilän olympiaedustukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 28.04.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
2. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
3. ↑  Pelinjohtajien mitalit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 5.4.2018. Viitattu 14.4.2018.
4. ↑  Vuoden tuomarit Suomen Pesäpalloliitto ry.  Arkistoitu 31.3.2018. Viitattu 31.3.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Esko Lignell** | **Hyvinkään Tahkon pelinjohtaja**1973 | Seuraaja:**Aulis Paski** |

Suomen joukkue – Maahockey kesäolympialaisissa 1952
Kaarlo Einiö |
Pentti Elo |
Erkki Heikkilä |
Veijo-Lassi Holopainen |
Helge Korhonen |
Keijo Kuusela |
Risto Lamppu |
Reino Lindroos |
Esko Salminen |
Toivo Salminen |
Esko Silvennoinen |
Tauno Timoska |
Varamiehet: Esko Kiviaho |
Keijo Lehtonen |
Pentti Paasonen
FLAMA-järjestön lippu – se on hyvin saman kaltainen kuin nykyisen Madeiran autonomisen alueen lippu.
**FLAMA** eli *Frente de Libertação do Arquipélago da Madeira* (suom. *Madeiran vapautusrintama*) oli sittemmin lakkautettu puolisotilaallinen oikeistolainen terroristijärjestö. Sen päätavoitteena oli irrottaa Madeiran saari emämaastaan Portugalista ja saavuttaa riippumattomuus siihen. Vanhassa portugalin kielessä lyhenne FLAMA voidaan tulkita tarkoittavan liekkiä. FLAMA suoritti muutamia aseellisia selkkauksia ja pommi-iskuja vuosina 1974–1978. Portugalissa 25. huhtikuuta 1974 suoritettiin niin sanottu Neilikkavallankumous jossa maan vasemmistolainen armeija kaatoi vuosikymmeniä Portugalia hallinneen oikeistolaisen diktatuurin. FLAMA oli Madeiran oikeistolaisten reaktio vasemmiston valtaannousuun Manner-Portugalissa. Kun poliittinen tilanne Portugalissa normalisoitui vuoteen 1976 mennessä, Madeiran saarelle taattiin laillinen autonomia. Tämän jälkeen FLAMA käytännössä katosi.

Lähteet
-------

1. ↑  Fundadores da FLAMA asseguram que o ressuscitar do movimento separatista só interessa a Jardim *publico.pt*.  3.5.2009.  Arkistoitu 12.10.2011. Viitattu 5.11.2011. (portugaliksi)
**René Laloux** (13. heinäkuuta 1929 – 13. maaliskuuta 2004) oli ranskalainen animaattori. Hänet tunnetaan parhaiten pitkistä sci-fi-animaatioelokuvistaan.

Laloux opiskeli nuorena taidekoulussa maalausta. Työskenneltyään jonkin aikaa mainosalalla, hän sai töitä psykiatrisesta hoitolaitoksesta, jossa hän aloitti laitoksen potilaiden kanssa kokeilut animaation parissa. Hänen vuonna 1960 valmistunut elokuvansa *Les Dents du Singe* pohjautuu hoitolaitoksen potilaiden aiheisiin. Elokuva tehtiin yhteistyössä Paul Grimaultin animaatiostudion kanssa.

Toinen merkittävä yhteistyökumppani oli Roland Topor, jonka kanssa Laloux teki elokuvat *Les Temps Morts* ja *Les Escargots*. Heidän yhteistyönsä huipentui vuonna 1973 valmistuneessa pitkässä elokuvassa Villi planeetta (*La Planète Sauvage*). Elokuva sai vuonna 1973 Cannesin elokuvajuhlien juryn erikoispalkinnon.

Vuonna 1981 Laloux työskenteli Jean Giraudin kanssa ja sai valmiiksi elokuvan *Les Maîtres du temps*, joka jäi kuitenkin vähälle huomiolle. Seuraava pitkä elokuva, vuonna 1987 valmistunut *Gandahar*, oli suositumpi, ja siitä tehtiin myös englanninkielinen versio nimeltään *Light Years*, jonka ääninäyttelijöinä oli tunnettuja nimiä, kuten Glenn Close.

Filmografia
-----------

### Pitkät elokuvat

* *Villi planeetta* (La Planète sauvage, 1973)
* *Les Maîtres du temps* (1981)
* *Gandahar* (1987, julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä *Light Years*)

### Lyhytelokuvat

* *Tick-Tock* (1957)
* *Les Achalunés* (1958)
* *Les Dents du Singe* (1960)
* *Dead Times* (1964)
* *Les Escargots* (1965)
* *The Play* (1975)
* *Quality Control* (1984)
* *How Wang-fo Was Saved* (1987)
* *The Captive* (1988)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Marc Berthod** (s. 24. marraskuuta 1983 St. Moritz) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.

Berthod saavutti junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa pujottelussa vuonna 2002 sekä kultaa pujottelussa ja pronssia syöksylaskussa seuraavana vuonna. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä seitsemänneksi ja pujottelussa 14:nneksi.

Berthod saavutti pronssia Åren MM-kilpailujen 2007 superyhdistetyssä. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Daniel Albrechtille 0,24 sekuntia; hopeaa sai Benjamin Raich. Berthod kuului lisäksi Sveitsin joukkueeseen, joka sai pronssia joukkuekilpailussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa kymmenes.

Berthod sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kärkikolmikkoon oltuaan toinen Beaver Creekin superyhdistetyssä marraskuussa 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Adelbodenin pujottelukilpailussa 7. tammikuuta 2007. Berthodin voitto oli melkoinen yllätys, sillä hänen lähtönumeronsa oli 60 ja sijoituksensa ensimmäisen kierroksen jälkeen 27. Viikkoa myöhemmin hän oli toinen Wengenin yhdistetyn kilpailussa.. Kauden kokonaispisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi, pujottelucupissa kuudenneksi ja yhdistetyn cup-pisteissä toiseksi.

Maailmancup-kaudella 2007–2008 Berthod sijoittui suurpujottelussa kolmanneksi Alta Badiassa sekä voitti suurpujottelukilpailun Adelbodenissa.

Lähteet
-------

1. ↑  FIS Junior World Championships[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)
2. ↑  Olympic Winter Games[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)
3. ↑  FIS World Ski Championships[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)
4. ↑  FIS World Cup 2007[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)
5. ↑  World Cup Standings[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)
6. ↑  FIS World Cup 2008[vanhentunut linkki] Marc Berthod FIS:n tietokannassa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Marc Berthodin virallinen sivusto (saksaksi)
**Randall Graig "Tex" Cobb** (s. 7. toukokuuta 1950 Abilene, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen nyrkkeilijä ja näyttelijä.

Nyrkkeilyura
------------

Cobb syntyi Abilenessä Texasissa Norma Gracen lapsena. 19-vuotiaana hänestä tuli potkunyrkkeilijä Joe Frazierin nyrkkeilysalilla Philadelphiassa.

Voitettuaan kaikki yhdeksän potkunyrkkeilyvastustajaansa hän siirtyi nyrkkeilyyn. Cobb voitti nyrkkeilydebyytissään Texasin El Pasossa tyrmäyksellä Pedro Vegan ja sai 13 helppoa voittoa, joiden jälkeen hän pääsi haastamaan mestari Larry Holmesin WBC:n MM-tittelistä. Cobb hävisi ottelun lopulta tuomariäänin 15 erän jälkeen. Moni nyrkkeilyn ystävä pyysi häntä kohtaamaan lujaiskuisen Earnie Shaversin, jonka Cobb voitti ottelun kahdeksannessa erässä tyrmäyksellä. Cobb otteli myös Michael Dokesia vastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* ammattinyrkkeilyottelut boxrec.com tietokannassa
* Randall Cobb Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Gary Ryan** (s. 12. kesäkuuta 1972) on irlantilainen pikajuoksija.

Ryan karsiutui 200 metrin juoksussa Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 välierissä ajalla 21,84 ja samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa toisissa alkuerissä ajalla 20,83. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa alkuerissä. Vuonna 2002 Ryan voitti Irlannin sisäratojen mestaruuden 200 metrillä, mutta karsiutui samalla matkalla Wienin sisäratojen EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa välierissä.

Ryan karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 200 metrin välierissä. Seuraavana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hän karsiutui 60 metrin juoksun alkuerissä ajalla 6,83, mutta oli samoissa kisoissa mukana voittamassa MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2005 hän sijoittui kuudenneksi Euroopan cupin ykkösliigassa 100 metrin juoksussa ajalla 10,58. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,35 (2004)
* 200 metrin juoksu: 20,67 (1997)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Gary Ryan Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Francis George "Frank" Middlemass** (28. toukokuuta 1919 Eaglescliffe, County Durham – 8. syyskuuta 2006 Northwood, Lontoo) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten vuosina 1992–1993 esittämästään Dr. Alex Ferrenbyn roolista tv-sarjassa *Sydämen asialla* sekä Rocky Hardcastlen roolista sarjassa *Vanha suola janottaa*.

Nuoruus ja ura
--------------

Middlemass syntyi Eaglescliffessä vuonna 1919. Hän oli rahtiyhtiön johtajana työskentelevän isänsä nuorin lapsi, ja hänellä oli kolme siskoa.  Middlemass liittyi brittiarmeijaan 19-vuotiaana ja haavoittui Dunkirkissä vuonna 1940. Hän erosi armeijasta 30 vuoden ikäisenä ollessaan everstiluutnantti.

Erottuaan armeijasta Middlemass liittyi Penzancen teatterin jäseneksi ja esiintyi viikoittain repertuaareissa 1950-luvun aikana. Sen jälkeen hän näytteli Old Vic -teattereissa Lontoossa ja Bristolissa, kunnes vuonna 1984 hän liittyi Royal Shakespeare Companyn jäseneksi. Middlemass näytteli muun muassa Holofernesiä näytelmässä *Turhaa lemmen touhua*, munkkia *Kesäyön unelmassa* sekä Poloniusta *Hamletissa*.

Vuonna 1982 Middlemass toimi Dan Archerin äänenä radiokuunnelmassa *The Archers*. Hän vieraili myös useissa komedia- ja draamasarjoissa, kuten esimerkiksi sarjoissa *Kyllä, herra ministeri* ja *Neiti Marple*. 1990-luvun alussa hän näytteli tohtori Alex Ferrenbyä draamasarjassa *Sydämen asialla* sen ensimmäisen 21 jakson ajan.

Middlemass jätti *Sydämen asialla* -sarjan vuonna 1993, ja jo samana vuonna hän aloitti Rocky Hardcastlen roolissa komediasarjassa *Vanha suola janottaa*. Middlemassin roolihahmo oli Geoffrey Palmerin esittämän Lionelin arvaamaton isä. Sarjan ohella Middlemass esiintyi yhä teatterinäytelmissä. Middlemass jatkoi sarjassa sen päättymiseen vuonna 2005 asti.

Yksityiselämä
-------------

Middlemass ei koskaan avioitunut. Hän asui yhdessä näyttelijä Geoffrey Toonen kanssa yli 40 vuoden ajan: heitä luultiin usein virheellisesti pariskunnaksi. Middlemass kuoli 87-vuotiaana näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa Lontoossa 8. syyskuuta 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Woddis, Carole: Obituary: Frank Middlemass *The Guardian*.  11.9.2006. Viitattu 28.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  Frank Middlemass - Telegraph *The Telegraph*.  12.9.2006. Viitattu 28.6.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Frank Middlemass Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Peter Ducke** (s. 14. lokakuuta 1941 Benešov nad Ploučnicí, Tšekkoslovakian sudeettialueet) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hänen veljensä Roland Ducke oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija.

Ura
---

Ducke aloitti seurajalkapallon vuonna 1950 BSG Motor Schönebeckissä pelaten seurassa yhdeksän vuotta. Tämän jälkeen Ducke siirtyi SC Motor Jenaan, jota hän edusti koko uransa. Jenan paidassa Ducke voitti DDR-Oberligan vuosina 1963, 1968 ja 1970. Cup-mestaruuden hän voitti niin ikään kolmesti vuosina 1960, 1972 ja 1974. Ducke lopetti uransa vuonna 1977.

Maajoukkueessa Ducke edusti sekä aikuisten että nuorten maajoukkueitta. Aikuisissa hän voitti olympiapronssia vuonna 1972. Hän oli myös mukana vuoden 1974 MM-kisoissa. Ducke valittiin DDR:n vuoden urheilijaksi vuonna 1965 ja vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leske, Hans: *Enzyklopädie des DDR-Fussballs*, s. 109. Göttingen: Verlag die Werkstatt, 2007. ISBN 978-3-89533-556-3. (saksaksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peter Ducke**.
Saksan demokraattisen tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Croy  |
2 Kurbjuweit |
3 Bransch |
4 Weise |
5 Fritsche |
6 Schnuphase |
7 Pommerenke |
8 Löwe |
9 Ducke |
10 Kreische |
11 Streich |
12 Wätzlich |
13 Lauck |
14 Sparwasser |
15 Vogel |
16 Irmscher |
17 Hamann |
18 Kische |
19 Seguin |
20 Hoffmann |
21 Blochwitz |
22 Friese |
Valmentaja Buschner

Saksan demokraattisen tasavallan vuoden jalkapalloilija
1963: Kaiser • 1964: Urbanczyk • 1965: Weigang • 1966: Nöldner • 1967: Erler • 1968: Bransch • 1969: Vogel • 1970: R. Ducke • 1971: P. Ducke • 1972: Croy • 1973: Kreische • 1974: Bransch • 1975: Pommerenke • 1976: Croy • 1977: Dörner • 1978: Croy • 1979: Streich • 1980: Grapenthin • 1981: Grapenthin • 1982: Schnuphase • 1983: Streich • 1984: Dörner • 1985: Dörner • 1986: Müller • 1987: Müller • 1988: Thom • 1989: Trautmann • 1990: Kirsten • 1991: Gütschow



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Hans-Ulrich Grapenthin** (s. 2. syyskuuta 1943 Wolgast) on saksalainen entinen jalkapalloilija.

Ura
---

Grapenthin pelasi BSG Motor Wolgastin juniorijoukkueissa vuosina 1952–1966. Hän siirtyi vuonna 1966 FC Carl Zeiss Jenaan, jossa hän pelasi aluksi lähinnä seuran kakkosjoukkueessa. Vuonna 1968 Grapenthin nousi seuran ykkösjoukkueeseen. Hän pelasi ennätykselliset 186 DDR-Oberliga-ottelua perättäin. Jenassa Grapenthin voitti kaksi maansa mestaruutta sekä kolme FDGB-Pokalia. Hän lopetti ammattilaisuransa vuonna 1985.

Maajoukkuetasolla Grapenthin edusti maansa juniorimaajoukkueita sekä aikuisten maajoukkuetta. Hän pelasi DDR:n maajoukkueessa 21 ottelua vuosina 1975–1981. Grapenthin oli mukana olympiakultaa vuonna 1976 voittaneessa joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Leske, Hans: *Enzyklopädie des DDR-Fussballs*, s. 168–169. Göttingen: Verlag die Werkstatt, 2007. ISBN 978-3-89533-556-3. (saksaksi)
2. ↑  Alle Nationalspieler: Grapenthin Saksan jalkapalloliitto. Viitattu 28.6.2010. (saksaksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hans-Ulrich Grapenthin**.
Saksan demokraattisen tasavallan vuoden jalkapalloilija
1963: Kaiser • 1964: Urbanczyk • 1965: Weigang • 1966: Nöldner • 1967: Erler • 1968: Bransch • 1969: Vogel • 1970: R. Ducke • 1971: P. Ducke • 1972: Croy • 1973: Kreische • 1974: Bransch • 1975: Pommerenke • 1976: Croy • 1977: Dörner • 1978: Croy • 1979: Streich • 1980: Grapenthin • 1981: Grapenthin • 1982: Schnuphase • 1983: Streich • 1984: Dörner • 1985: Dörner • 1986: Müller • 1987: Müller • 1988: Thom • 1989: Trautmann • 1990: Kirsten • 1991: Gütschow
**Jessica Ines Tuck** (s. 19. helmikuuta 1963 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Jessica Tuck esiintyi saippuasarjassa *One Life to Live* vuosina 1988–1992. Hän vieraillut sarjassa myöhemminkin. Vuonna 1992 hän sai roolistaan Daytime Emmy -ehdokkuuden. Tuck on sittemmin näytellyt useissa televisiosarjoissa kuten *Sunset Beach* ja *Päivien viemää*. Hän on esiintynyt elokuvissa *Batman Forever*, *High School Musical 2* ja *Secretary*.

Tuck esitti Gilliania sarjassa *Amyn lailla* vuosina 1999–2005. Tuck alkoi näytellä vampyyri Nania sarjassa *True Blood* vuonna 2008. Hänen roolinsa oli aluksi pieni, mutta kuului sarjan neljännellä tuotantokaudella sarjan päähenkilöihin.

Tuck on Plymouth Theatre Companyn perustajajäsen. Hän toimii myös Power House Theatre -teatterissa Santa Monicassa. Hän pitää Powerhousessa Spark Rose -nimistä tarinankerrontailtaa.

Yksityiselämä
-------------

Jessica Tuck on opiskellut Yalen yliopistossa psykologiaa. Hän on naimisissa liikemies Robbie Koseffin kanssa. Parilla on vuonna 2003 syntynyt tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2  Internet Movie Database - Jessica Tuck - Biography
2. 1 2 3 4 5  HBO - True Blood Cast - Jessica Tuck (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  TV Guide - True Blood Promotes Jessica Tuck; Adds Three New Actresses

Aiheesta muualla
----------------

* Jessica Tuck Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Jessica Tuck Allmoviessa (englanniksi)
* Jessica Tuck Elonetissä.
* HBO - True Blood Cast - Jessica Tuck (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Riitta Pitkänen** (s. 8. heinäkuuta 1977) on suomalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Pitkänen sijoittui viidenneksi Vailin MM-kilpailujen 1999 pujottelussa. Hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen kahdestoista, mutta nousi lopulta 12 sadasosan päähän pronssimitalista. Aiemmin suomalaisista alppihiihtäjistä oli MM-kilpailuissa sijoittunut paremmin vain Janne Leskinen. Pitkänen sijoittui samoissa kilpailuissa suurpujottelussa 29:nneksi. Vailin MM-kilpailut jäivät hänen ainoiksi aikuisten arvokilpailuikseen. Nuorten MM-kilpailuissa 1996 hän oli pujottelussa yhdestoista.

Pitkänen sijoittui kerran maailmancupin osakilpailussa pisteille eli 30 parhaan joukkoon: hän oli 26. Mammoth Mountainin pujottelukilpailussa joulukuussa 1998. Euroopan cupissa hän voitti Bardonecchian pujottelun maaliskuussa 1998. Saman kauden Euroopan cupin pujottelun kokonaispisteissä hän sijoittui Henna Raidan jälkeen toiseksi. Lisäksi hän voitti lukuisia FIS-kilpailuja.

Pitkänen sijoittui SM-kilpailuissa 1998 toiseksi sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Suurpujottelussa hän oli kuitenkin paras suomalainen, sillä kilpailun voitti Anja Pärson. Vuoden 2002 SM-kilpailuissa hän sai pronssia pujottelussa ja suurpujottelussa.

Pitkänen lopetti uransa alppihiihtäjänä vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Riitta Pitkänen *fis-ski.com*. Viitattu 21.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  STT: Pitkänen pujotteli viidenneksi *mtv3.fi*.  14.2.1999. Viitattu 13.10.2009.
3. ↑  FIS World Ski Championships *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  FIS Junior World Ski Championships *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  FIS World Cup *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
6. ↑  European Cup *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
7. ↑  Cup Standings *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
8. ↑  FIS Race *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
9. 1 2  National Championships *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
10. ↑  Results *fis-ski.com*. Viitattu 13.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
* Riitta Pitkänen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**David Gillick** (s. 9. heinäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen 400 metrin juoksija.

Gillick oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Irlannin joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Madridin sisäratojen EM-kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 46,30 s ja voitti Euroopan cupin ykkösliigan ajalla 45,96 s. Vuonna 2006 hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa välierissä. Gillick voitti seuraavana vuonna EM-kultaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa ajalla 45,52 s. Osakan MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajalla 45,37 s. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä ajalla 45,83 s. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 45,53 s.

Vuonna 2010 hänet hylättiin Dohan sisäratojen MM-kisojen loppukilpailussa ja myöhemmin samana vuonna hän oli viides Barcelonan EM-kisoissa ajalla 45,28 s.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 400 metrin juoksu: 44,77 (2009)

Sisäradat
* 200 metrin juoksu: 21,36 (2006)
* 400 metrin juoksu: 45,52 (2007, 2010)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  David Gillick Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Doha 2010: Miesten 400 metrin loppukilpailu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Pjotr Sergejevitš Ugrjumov** (ven. Пётр Сергеевич Угрюмов, s. 1. tammikuuta 1961 Riika) on entinen latvialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1989–1999.

Ugrjumov sijoittui Italian ympäriajossa 1993 toiseksi 58 sekuntia Miguel Indurainille hävinneenä. Lisäksi hän voitti Scannoon päättyneen kolmannen etapin. Seuraavan vuoden Ranskan ympäriajossa Ugrjumov voitti kaksi etappia ja sijoittui kokonaiskilpailussa jälleen Indurainin jälkeen toiseksi. Italian ympäriajossa 1995 hän sijoittui Tony Romingerin ja Jevgeni Berzinin jälkeen kolmanneksi.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

1984
Baby Giro, kokonaiskilpailun voitto
Rauhanajo, prologin voitto
Tour de l'Avenir, prologin voitto
1986
Neuvostoliiton amatöörimestaruus
Troféu Joaquim Agostinho, kokonaiskilpailun voitto
1987
Circuit Cycliste de la Sarthe, kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto
1989
Italian ympäriajo, nuorten kilpailussa toinen
Memorial Nencini, voitto
1990
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, pistekilpailussa toinen, etapilla 7 toinen, etapilla 15 kolmas
Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa toinen
Trofeo dello Scalatore 3, voitto
1991
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailun voitto
Euskal Bizikleta, kokonaiskilpailussa toinen
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, etapilla 16 toinen
1992
Euskal Bizikleta, kokonaiskilpailussa toinen
1993
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 voitto, etapilla 19 (aika-ajo) toinen
Euskal Bizikleta, kokonaiskilpailun voitto
Giro del Friuli, voitto
Coppa Placci, kolmas
1994
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, mäkikirikilpailussa kolmas, etappien 18 ja 19 (aika-ajo) voitto, etapilla 17 toinen
1995
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, etapeilla 10 (aika-ajo), 17 (aika-ajo) ja 20 kolmas
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas
1996
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, etapilla 13 toinen, etapilla 21 kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs
1998
Luk-Cup, voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Piotr Ugrumov *cyclingarchives.com*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  Giro d'Italia 1993 *cyclingarchives.com*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Tour de France 1994 *cyclingarchives.com*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
4. ↑  Giro d'Italia 1995 *cyclingarchives.com*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
5. ↑  Road Cycling Men: Vuelta a España 1991 *sports123.com*. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF

 |

 |
**Franco Daniel Jara** (s. 15. heinäkuuta 1988 Villa María, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Jara teki ensiesiintymisensä Arsenal Sarandíssa 23. toukokuuta 2008 ottelussa Argentinos Juniorsia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 10. huhtikuuta 2009 ottelussa Colónia vastaan.

30. tammikuuta 2010 Jara teki viisivuotisen sopimuksen portugalilaisseura Benfican kanssa. Lissabonilaisseura maksoi hänestä 5,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Sopimus alkoi kaudesta 2010–2011.

Maajoukkueura
-------------

Jara teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 19. tammikuuta 2010 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös tekemään ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa. Seuraavassa kuussa 10. helmikuuta 2010 hän pelasi toisen maaottelunsa Jamaicaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Franco Jara confirmado à CMVM (Arkistoitu – Internet Archive) Record. Viitattu 30.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
**Teófilo Juan Cubillas Arizaga** (s. 8. maaliskuuta 1949 Lima) on perulainen entinen jalkapalloilija. Häntä pidetään lajissaan maansa kaikkien aikojen parhaana.

Ura
---

Cubillas aloitti jalkapallouransa 16-vuotiaana kotikaupunkinsa Alianza Lima -seurassa. Hänestä käytettiin poikamaisen ulkonäkönsä tähden lempinimeä *Nene ("Vauveli")*. 20-vuotiaana hän oli mukana nostamassa Perun vuoden 1970 Meksikon MM-kisojen puolivälieriin. 1972 hänet valittiin "Vuoden eteläamerikkalaiseksi jalkapalloilijaksi". Seuraavan vuonna hän muutti Sveitsiin pelaamaan FC Baselissa. Sieltä hän siirtyi Portugaliin, FC Portoon.

Peru ei selvinnyt vuoden 1974 Länsi-Saksan MM-kisoihin, mutta vuotta myöhemmin se voitti toisen Etelä-Amerikan-mestaruutensa. Tässä Cubillas oli keskeisessä osassa Brasiliaa vastaan tekemillään kahdella maalilla välierässä, jonka Peru lopulta voitti 3–1. Vuoden 1978 Argentiinan MM-kisoissa Peru selvisi jatkosarjaan hänen tekemillään maaleilla. Cubillas on eniten MM-kisoissa yhteensä maaleja tehnyt perulainen 10 maalillaan. Hän teki maajoukkueessa pelaamissaan 81 ottelussa kaikkiaan 26 maalia, mikä on edelleen joukkueen historian paras tulos.

Cubillas palasi entiseen seuraansa Alianzaan. Vuonna 1979 hän teki sopimuksen NASL-liigan Fort Lauderdale Strikers -seuran kanssa. Hän teki viiden kauden aikana 65 maalia. Näistä 3 hän teki 7 minuutissa Los Angeles Aztecsia vuonna 1981 pelatussa ottelussa. Hän oli mukana vuoden 1982 Espanjan MM-kisoihin osallistuneessa Perun joukkueessa. Tämä ei kuitenkaan selvinnyt jatkoon alkulohkostaan, vaikka pelasi tasan Kamerunia ja Italiaa vastaan. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän luopui maajoukkuetehtävistään.

Vuonna 1985 Cubillas liittyi Fort Lauderdale Sunin joukkueeseen, joka pelasi Yhdysvaltain toisessa divisioonassa United Soccer League (USL) -liigassa.

Cubillas palasi pelikentille kasvattajaseuransa Alianza Liman riveissä, kun tämän koko edustusjoukkue oli saanut surmansa sitä kuljettaneen lentokoneen syöksyessä mereen 8. joulukuuta 1987 lähellä Ventanillaa, Callaossa. Turma oli Perun jalkapallon historian tuhoisin. Cubillas pelasi muutaman ottelun osoittaakseen kunnioitusta onnettomuudessa kuolleille ja antaakseen toivoa seuran kannattajille.

Nykyään Cubillas asuu Coral Springsissä, Floridassa, missä hän omistaa nuorten jalkapalloleirin. Hän oli ainoana perulaisena mukana listassa, johon Pelé oli maaliskuussa 2004 koonnut mielestään 125 parasta elossa olevaa jalkapalloilijaa.

Lähteet
-------

1. ↑  http://www.peru.com/FUTBOL/seleccion/historia/futbolistas/tcubillas.asp Peru.com. Viitattu 24.5.2014. (espanjaksi)
2. 1 2  Teófilo Cubillas National Football Teams. Viitattu 24.5.2014.
3. ↑  Pele's list of the greatest BBC. Viitattu 24.5.2014.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Esa Palosaari** (s. 16. tammikuuta 1968 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja Porvoo Golfin toimitusjohtaja vuodesta 2009.

Winnipeg Jets varasi Palosaaren kolmannella kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1986 numerolla 50. Kyseisessä varaustilaisuudessa Jets varasi myös Teppo Nummisen numerolla 29.

NHL:ssä Palosaari ei koskaan pelannut, ja SM-liigassakin hänelle kertyi vain 53 ottelua. Palosaari pelasi Yhdistyneen kuningaskunnan pääsarjassa, British National Leaguessa yhteensä viisi ottelua kaudella 1992–1993. Palosaaren ura päättyi II divisioonan TuusKissa kauden 1993–1994 päätteeksi.

Palosaari voitti kaudella 1985–1986 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultamitalin. Palosaari pelasi yhteensä seitsemän nuorten- ja 12 poikien maaottelua.

Lähteet
-------

* Esa Palosaari *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Esa Palosaari Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Suikki, Reijo (vt. päätoimittaja): *Jääkiekkokirja 2002–2003*. Jyväskylä: Gummerus, 2002. ISBN 952-469-002-0.

### Viitteet

1. ↑  Marko Enberg: Esa Palosaaresta Porvoo Golfin toimitusjohtaja *30.9.2009*. Uusimaa.fi.  Arkistoitu 13.1.2010. Viitattu 4.7.2010.
**Nickolas Perry** (s. 3. joulukuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjoittaja, elokuvaohjaaja, leikkaaja ja valokuvaaja

Vuonna 1994 Perry muutti Los Angelesiin ja alkoi kirjoittaa lyhyitä käsikirjoituksia ja ohjata lyhytelokuvia. Yksi hänen lyhytelokuvistaan, *Must Be The Music*, jonka pääosissa olivat Milo Ventimiglia ja Michael Saucedo, sai ensi-iltansa Sundance-elokuvafestivaalilla ja julkaistiin myöhemmin osana *Boys Life 2* -lyhytelokuvakokoelmaa.

Perry käsikirjoitti ja ohjasi *Speedway Junky*n vuonna 1999. Sitä tähdittivät Daryl Hannah, Jesse Bradford ja Jonathan Taylor Thomas, ja se sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla. Vuonna 2004 Perry oli mukana käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvaa *The Hunting of the President*.

Perry on Directors Guild of American ja Writers Guild of American jäsen.

Filmografia
-----------

* *Must Be the Music* (1996) (käsikirjoittaja & ohjaaja)
* *Boys Life 2* (1997) ("Must Be the Musicin" käsikirjoittaja & ohjaaja)
* *The Creed* (1998) (ohjaaja)
* *Speedway Junky* (1999) (käsikirjoittaja & ohjaaja)
* *The Hunting of the President* (2004) (käsikirjoittaja & ohjaaja)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
Mary Beth Hurt vuonna 2013.**Mary Beth Hurt** (s. 26. syyskuuta 1946) on yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Biografia
---------

### Yksityiselämä

**Mary Beth Supinger** syntyi vuonna 1946 Marshalltownissa Iowassa. Hänen vanhempansa olivat Delores Lenore (o.s. Andre) ja Forrest Clayton Supinger. Hänen lapsuudessaan Jean Seberg toimi hänen lastenhoitajanaan. Hurt opiskeli draamaa Iowan yliopistossa ja New York Universityn Tisch School of Artsissa.

Hurt oli naimisissa näyttelijä William Hurtin kanssa kymmenen vuotta (1971-1981). Avioeron jälkeen Hurt meni naimisiin ohjaaja-käsikirjoittaja Paul Schraderin kanssa vuonna 1983, ja heillä on poika ja tytär.

Ura
---

### Näyttämöura

Hurt teki näyttämödebyyttinsä New Yorkissa vuonna 1974. Hän oli ehdokkaana kolmen Tony-palkinnon saajaksi Broadway-esiintymisistään.

### Elokuvat

Hurt teki elokuvadebyyttinsä Woody Allenin *Sisäkuvien* Joeyna. Hänen muita elokuvaroolejaan ovat rooli Laurana *Chilly Scenes of Winter* -elokuvassa, Helen Holm Garpina *Garpin maailmassa* ja Regina Beaufortina Martin Scorsesen *Viattomuuden ajassa*.

Filmografia
-----------

* *Sisäkuvia* (*Interiors*, 1978)
* *Chilly Scenes of Winter* (1979)
* *The Five Forty-Eight* (1979)
* *Vaihtelu virkistää* (*A Change of Seasons*, 1980)
* *Garpin maailma* (1982)
* *D.A.R.Y.L.* (1985)
* *Compromising Positions* (1985)
* *Parents* (1989)
* *New Yorkin orjat* (*Slaves of New York*, 1989)
* *Light Sleeper* (1992)
* *Moni kakku päältä kaunis* (*Six Degrees of Separation*, 1993)
* *Suuteleva zombie* (*My Boyfriend's Back*, 1993)
* *Viattomuuden aika* (*The Age of Innocence*, 1993)
* *Boys Life 2* (1997)
* *Verijäljet* (*Affliction*, 1997)
* *Bringing Out the Dead* (1999)
* *Syksy New Yorkissa* (*Autumn in New York*, 2000)
* *Family Man – perhe on paras* (*The Family Man*, 2000)
* *Punainen lohikäärme* (*Red Dragon*, 2002)
* *Emily Rosen riivaaja* (*The Exorcism of Emily Rose*, 2005)
* *Lady in the Water* (2006)
* *The Dead Girl* (2006)
* *Untraceable* (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Joidenkin lähteiden mukaan syntymävuosi 1948.
2. ↑  Mary Beth Hurt Biography

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Off-Broadway Database (Arkistoitu – Internet Archive)
* Internet Theatre Database; Mary Best Hurt entry
* Mary Beth Hurt's Film Reference bio
**Jürgen Roelandts** (s. 2. heinäkuuta 1985 Asse, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2008 Silence-Lotto-tallissa, joka oli sittemmin nimeltään Omega Pharma-Lotto. Kausilla 2012–2017 hän edusti Lotto-Belisol / Lotto Soudal -joukkuetta ja 2018 BMC Racing Teamia. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2019–2020 hän kilpaili Movistar Teamissa.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

2006
Tour de Normandie, etapin 2 voitto
Tour du Loir-Et-Cher, etapin 2 voitto
2007
Pariisi–Tours, alle 23-vuotiaiden kilpailun voitto
2008
Maantieajon Belgian mestaruus
Eneco Tour, pistekilpailun voitto
Puolan ympäriajo, etapin 5 voitto
Circuit Franco-Belge, etapin 3 voitto
2009
Puolan ympäriajo, pistekilpailun voitto
2010
Gent–Wevelgem, kuudes
2011
E3 Prijs Vlaanderen, toinen
Grand Prix Cycliste de Montréal, neljäs
MM-kilpailut, maantieajossa viides
Vattenfall Cyclassics, kuudes
2012
Luxemburgin ympäriajo, etapin 4 voitto
Olympialaiset, maantieajossa seitsemäs
Eurométropole Tour (Circuit Franco-Belge), kokonais- ja sprinttikilpailun sekä etapin 1 voitto
GP Ouest France-Plouay, viides
2013
Välimeren ajo, etapin 5 voitto
Flanderin ympäriajo, kolmas
GP Ouest France-Plouay, neljäs
2014
Qatarin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
2015
Flanderin ympäriajo, kahdeksas
GP Ouest-France, viides
2016
Milano – San Remo, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 14:s
2018
Volta a la Comunitat Valenciana, etapin 5 voitto
Milano – San Remo, viides

Lähteet
-------

1. 1 2  Jurgen Roelandts *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 16.12.2007. Viitattu 13.8.2012. (ranskaksi)
2. 1 2  Jürgen Roelandts *cyclingarchives.com*. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Sprint classification *cyclingnews.com*.  30.9.2012. Viitattu 2.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (hollanniksi)
**Juan Miguel "Juanmi" Callejón Bueno** (s. 11. helmikuuta 1987 Motril, Granada, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Marbellaa ja on pelannut myös monissa muissa joukkueissa, joista pisimpään bolivialaisessa Club Bolívarissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Hänellä on kaksoisveli José María, joka pelaa myös jalkapalloa. He ovat kumpainenkin Real Madridin kasvatteja.

Ura
---

Kaudella 2005–2006 Callejón pelasi Real Madridin junioreissa 33 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Maaliskuussa 2007 Callejón nousi Real Madridin reservijoukkueeseen, jossa hän pelasi kauden 2006–2007 loppuun, jonka jälkeen joukkue tippui sarjaporrasta alemmaksi. Kauden 2007–2008 hän pelasi yhdessä veljensä kanssa niin ikään Castillassa.

11. elokuuta 2008 Callejón teki neljävuotisen sopimuksen pääsarjajoukkue Mallorcan kanssa. Hänen veljensä jätti myös Castillan ja siirtyi Espanyoliin. Mallorca omistaa kolme neljäsosaa hänen pelaajaoikeuksistaan. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 25. syyskuuta 2008 kotiottelussa Numanciaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  3-1: Xerez-Castilla *Real Madrid*. Viitattu 14.5.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Mallorca land Real Madrid attacker Juanmi Callejón *realmadrid.dk*. Viitattu 14.5.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely RCD Mallorcan sivustolla[vanhentunut linkki] (espanjaksi) (englanniksi)
**Martina Halinárová** (s. 22. huhtikuuta 1973 Dolný Kubín) on slovakialainen ampumahiihtäjä, takaa-ajon MM-mitalisti.

Halinárová aloitti ampumahiihtouransa vuonna 1992 ja osallistui maailmancupiin ensimmäisen kerran kaudella 1992–1993 ja aikuisten arvokilpailuihin Antholzin MM-kilpailuihin 1995.

Halinárová hiihti avausosuudet Slovakian viestikvartetissa, joka sijoittui neljänneksi sekä Antholzin MM-kisoissa 1995 ja Naganon olympialaisissa 1998. Hän oli viides 2000 Oslon MM-kisojen normaalimatkalla ja Salt Lake Cityn olympialaisten 2002 viestikilpailussa.

Halinárová nousi sprintin seitsemänneltä sijalta takaa-ajon MM-hopealle Kontiolahdella 1999. Yhden sakkokierroksen toiselta makuupaikalta ampunut Halinárová hävisi voittaja Olena Zubrylovalle yli minuutin verran – Zubrylova ampui kaksi sakkoa. Pronssimitalisti Martina Zellner hävisi noin kuusi sekuntia Halinároválle – hänkin ampui kaksi ohilaukausta.

Maailmancupissa Halinárová on voittanut yhden osakilpailun; normaalimatkan Lahdella kaudella 1994–1995. Palkintokorokkeelle hän on sijoittunut yhteensä neljä kertaa – lisäksi kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. Hän sijoittui kauden 1992–1993 loppupisteissä kahdeksanneksi.

Lähteet
-------

* Martina Halinárová Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Ivan Tihonovitš Djadjukov** (ven. Иван Тихонович Дядюков, 11. syyskuuta 1896 – 1955) oli udmurttilainen kirjailija.

Ivan Djadjukov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Zavjalovon piirin Babinon kylässä. Vuonna 1918 hän liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan, jonka riveissä hän osallistui Venäjän kansalaissotaan. Vuonna 1920 hän opiskeli Sarapulin puoluekoulussa ja työskenteli sen jälkeen Gudyri-lehden toimituksessa.

Djadjukov kirjoitti 1920-luvun alusta lähtien ajankohtaista kansalaislyriikkaa ja kertomuksia, joiden taiteellinen arvo on usein vähäinen. Kirjailijan pääteoksena pidetään vuonna 1925 ilmestynyttä, Venäjän vallankumousta edeltävää udmurttikylää kuvaava kertomusta *Paška Pedor* ("Fjodor Paškin"), jonka hän 1930-luvulla laajensi pienoisromaaniksi. Djadjukov tunnetaan myös lastenkirjailijana.

Suomennettu teos
----------------

* *Pajut kahisevat*. Teoksessa *Murskautuneet tähdet: udmurtialaisia novelleja*. Toimittanut ja suomentanut Esa-Jussi Salminen. Kemi: Atrain & Nord, 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 143. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 143–144. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Ivan Djadjukov (venäjäksi)