recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ignazio Dolce** (s. 26. maaliskuuta 1933 Palermo) on italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Dolce opiskeli näyttelemistä Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa, josta hän valmistui vuonna 1958. Hän esitti sivuosia lukuisissa viihde-elokuvissa, joiden tyylilajit vaihtelevat seikkailuelokuvista komedioihin ja peplumista rikoselokuviin.

1960-luvulta lähtien Dolce työskenteli näyttelemisen ohessa muun muassa Antonio Margheritin ja Gianfranco Parolinin apuohjaajana. Hän teki myös muutamia itsenäisiä ohjaustöitä taiteilijanimellä *Paul D. Robinson*. Niistä onnistuinein on *L’ammazzatina* vuodelta 1974. Myöhemmin Dolce toimi myös Margharetin ja Fabrizio De Angelisin tuotantopäällikkönä.

Elokuvia
--------

* *Pompeijin viimeiset päivät*, 1959
* *Bagdadin veijari*, 1961
* *Goliath contro i giganti*, 1961
* *Taistelu Rhodoksesta*, 1961

Lähteet
-------

1. 1 2  Lancia, Enrico; Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: gli attori. Vol. 1: A–L*, s. 205–206. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-213-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Ignazio Dolce Elonetissä.
* Ignazio Dolce Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
La Massanan sijainti Andorrassa.
La Massanan vaakuna.
Maisema La Massanasta.
**La Massana** on kunta ja kylä Andorrassa, 6 kilometriä Andorra la Vellan pohjoispuolella. Siihen kuuluvat La Massanan, L'Aldosan, Escàsin, Sisponyn, Anyósin, Palin, Xixerellan, Ertsin, Puiol del Piun ja Mas de Ribafetan kylät. La Massanan kylä sijaitsee 1 232 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 61 neliökilometriä ja asukasluku oli arviolta 9 628 vuonna 2017.

Ilmasto
-------

La Massanan kylässä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 000 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 17 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 62 millimetriä.

Politiikka
----------

La Massanan kunnassa toimii oma paikallishallinto (Comú), jolla on suhteellisen laajat valtaoikeudet luonnonvarojen käytöstä päättämisestä aluesuunnitteluun ja julkisten palveluiden järjestämiseen. Hallinnon jäsenet valitaan neljän vuoden välein vaaleilla, ja eniten ääniä saanut puolue saa puolet paikoista. Loput paikat jaetaan saatujen äänien mukaan eniten ääniä saanut puolue mukaan lukien. Suurimmalla puolueella on näin ollen aina enemmistö hallinnossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Andorra: Parishes & Major Places citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 13.1.2019. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  Climate La Massana climate-data.org:  Climate-Data.org. Viitattu 15.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Administrative structure of Andorra: cities and parishes  2.2.2016. all-andorra.com:  All Andorra. Viitattu 15.3.2019. (englanniksi) (katalaaniksi) (ranskaksi) (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Massana** Wikimedia Commonsissa

Andorran kunnat

* Andorra la Vella
* Canillo
* Encamp
* Escaldes-Engordany
* La Massana
* Ordino
* Sant Julià de Lòria
| "La La Land"Demi Lovato |
| --- |
| Singlen "La La Land" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  B-puoli | "Behind Enemy Lines" |
|  Äänitetty  | 2008 |
|  Julkaistu | 10. huhtikuuta 2009 |
|  Tuottaja(t) | John Fields, Jonas Brothers |
|  Tyylilaji | pop rock |
|  Kesto | 03.16 |
|  Levy-yhtiö | Hollywood Records |
| Demi Lovaton muut singlet |
| "Get Back"2008 | "La La Land"2009 | "Don’t Forget"2009 |

"**La La Land**" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Demi Lovaton esikoisalbumilta *Don't Forget* julkaistu singlekappale, joka julkaistiin 6. joulukuuta 2008. Lovaton ja Jonas Brothersin kirjoittaman kappaleen teemana ovat julkisuuden henkilöihin kohdistuvat paineet ja pyrkimys pysyä niistä huolimatta omana itsenään.

Musiikkivideo
-------------

Laulaja Demi Lovato syyskuussa 2008.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka tarkoituksena oli markkinoida Lovaton tähdittämää *Sonny With a Chance* -televisiosarjaa. The Malloysin ohjaama video sai ensiesityksensä Disney Channelillä 19. joulukuuta 2008.

Musiikkivideo alkaa kuvitteellisesta talk show -ohjelmasta nimeltä *Rumor Has It With Benny Beverly*, jossa Lovato on vieraana. Ohjelman isäntä (Doug Brochu) kysyy häneltä, miltä tuntuu olla "tähti". Lovaton tapaillessa sanoja vastatakseen kuva siirtyy häneen kävelemässä Hollywoodin ihmisvilinässä, ja hän alkaa laulaa tähteydestä. Kävellessään hän ohittaa "tule nähdyksi -alueelle" ohjaavan kyltin ja hänelle ojennetaan "bestisten" palkkauspalvelua mainostava lentolehtinen. Hänen törmätessään vahingossa vastaantulijaan tilaisuutta kärkkynyt paparazzi (Sterling Knight) nappaa "parista" valokuvan, joka on välittömästi juorulehden kannessa.

Seuraavaksi Lovato nähdään punaisella matolla *Sonny*-sarjan kanssanäyttelijöiden kanssa, mutta paikalla olevien muoti-ihmisten järkytykseksi hänellä on mekosta huolimatta jalassaan Conversen lenkkarit. Tämä viittaa suoraan samassa kohdassa laulettuihin sanoihin: "Who said I can’t wear my Converse with my dress?" Lisäksi Lovato nähdään parfyymimainoksen kuvauksissa, missä hänellä on yllään vaaleanpunainen asu ja peruukki. Hän on silminnähden vaivaantunut eikä lopulta suostu yhteistyöhön, mikä suututtaa mainoksen ohjaajan (Brandon Mychal Smith).

Lopuksi musiikkivideo palaa takaisin talk show’hun ja paljastuu, että välissä nähty osuus on ohjelmassa esitetty videonäyte, jolle yleisö paraikaa taputtaa. Musiikkivideon kansainvälisestä versiosta alun ja lopun haastatteluosuudet on leikattu pois.
**Adler Berriman "Barry" Seal** (16. heinäkuuta 1939 – 19. helmikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen lentäjä, josta tuli myöhemmin merkittävä huumeiden salakuljettaja Medellínin kartellille. Kun Seal oli tuomittu salakuljetuksesta, hänestä tuli Yhdysvaltain huumepoliisin tietolähde ja hän todisti useassa huumeoikeudenkäynnissä. Medellínin kartellin palkkaamat palkkamurhaajat tappoivat hänet vuonna 1986.

Hänen tarinaansa perustuen on vuonna 2017 tehty Tom Cruisen tähdittämä elokuva *American Made*.

Varhainen elämä ja ura
----------------------

Seal syntyi 16. heinäkuuta 1939 Baton Rougessa, Louisianassa. Hänen vanhempansa olivat Mary Lou Seal (o.s. Delcambre) ja Benjamin Curtis Seal. Seal aloitti lentämisen teini-ikäisenä, ja opettajansa mukaan hän oli lahjakas lentäjä. Hän sai lento-oppilaan lupakirjansa 16-vuotiaana ja yksityislentäjän lupakirjansa 17-vuotiaana.

Vuonna 1961 Seal värväytyi Louisianan kansalliskaartiin kuudeksi vuodeksi. Hän valmistui Yhdysvaltain armeijan lentokoulusta, muttei koskaan suorittanut Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkojen lentäjän koulutusta. Myöhemmin Seal palveli 245. pioneeripataljoonassa radiopuhelinoperaattorina.

Seal aloitti uransa TWA:n lentomekaanikkona vuonna 1964. Pian hänet ylennettiin perämieheksi ja sen jälkeen kapteeniksi. Hän lensi Boeing 707:llä säännöllisellä Länsi-Euroopan reitillä. Hän oli yksi nuorimmista 707:n komentopiloteista TWA:n historiassa.

Salakuljetus
------------

### Muoviräjähteet

Sealin ura TWA:ssa päättyi heinäkuussa 1972, kun hänet pidätettiin osallisuudesta salaliittoon: häntä syytettiin muoviräjähteiden kuljettamisesta Meksikoon käyttämällä DC-4:ä. Lopulta syyte hylättiin syyttäjän virheen vuoksi vuonna 1974. TWA oli kuitenkin jo ehtinyt erottaa Sealin, joka oli ottanut valheellista sairauslomaa osallistuakseen edellä mainittuun salaliittoon.

### Huumeet

Seal myönsi aloittaneensa salakuljettamisen vuoden 1976 alussa. Hän aloitti pienillä määrillä marihuanaa. Vuoteen 1978 mennessä hän oli laajentanut toimintaansa merkittäviin määriin kokaiinia, joka oli taloudellisesti marihuanaa kannattavampaa.

Seal alkoi salakuljettaa kokaiinia Medellínin kartellille 1981.

Lähteet
-------

1. ↑  Del Hahn: *The Life and Death of Barry Seal*, s. 25. Pelican Publishing Company Inc. 2016. ISBN 9781455621019.
2. ↑  Del Hahn: *The Life and Death of Barry Seal*. Pelican Publishing Company, 2016. ISBN 9781455621019.
3. ↑  Del Hahn: *The Life and Death of Barry Seal*, s. 28-29. Pelican Publishing Company Inc. 2016. ISBN 9781455621019.
4. ↑  Del Hahn: *The Life and Death of Barry Seal*, s. 31-37. Pelican Publishing Company Inc. 2016. ISBN 9781455621019.
5. ↑  Del Hahn: *The Life and Death of Barry Seal*, s. 61. Pelican Publishing Company Inc. 2016. ISBN 9781455621019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Barry Seal
**Mangaanioksidi** eli **mangaani(II)oksidi** tai **mangaanimonoksidi** (MnO) on mangaani- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden mangaaniyhdisteiden sekä lasin ja keramiikan valmistuksessa, lannoitteena, lisäravinteena sekä katalyyttinä. Luonnossa mangaanioksidia esiintyy manganosiittimineraalina.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa mangaanioksidi on vihreää tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Aine ei liukene veteen, mutta liukenee helposti laimeisiinkin happoliuoksiin. Mangaanioksidi hapettuu ilman hapen vaikutuksesta ensin mangaani(II,III)oksidiksi ja lopulta mangaani(III)oksidiksi. Hapettumisnopeus on riippuvainen mangaanioksidin partikkelikoosta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Mangaanioksidia voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanikarbonaattia tai mangaaniasetaattia hapettomissa olosuhteissa tai pelkistämällä mangaanidioksidia hiilen, hiilimonoksidin, maakaasun tai vedyn avulla. Tyypillisesti pelkistys suoritetaan 400–800 °C:n lämpötilassa.

MnCO3 → MnO + CO2
MnO2 + H2 → MnO + H2O
Mangaanioksidia käytetään lannoitteissa, koska kasvit kykenevät absorboimaan sitä maasta. Lisäksi sitä lisätään eläinten rehuun. Yhdistettä käytetään myös muiden mangaaniyhdisteiden kuten mangaani(II)kloridin ja mangaanisulfaatin valmistukseen ja lasin ja keramiikan värjäykseen ja sähkötekniikan erikoissovelluksiin tarvittavien lasien ja keraamisten komponenttien valmistamiseen. Mangaanioksidia voidaan käyttää myös katalyyttinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 185. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3 4 5  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 8.5.2015
3. 1 2 3 4  Arno H. Reidies: *Manganese Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 8.5.2015
4. 1 2  Bernard Moody: *Comparative Inorganic Chemistry*, s. 463. Elsevier, 2013. ISBN 9781483280080. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2015). (englanniksi)
**Sirkka Liakka** (18. helmikuuta 1908 Alatornio – 16. lokakuuta 1999 Kouvola) oli suomalainen maanmittausinsinööri ja alansa uranuurtajia. Hän valmistui TKK:n maanmittausosastolta 1931 maanmittausinsinööriksi ja oli Suomen ensimmäinen nainen maanmittausinsinöörinä ja samalla Pohjoismaiden ensimmäinen kenttätöissä toiminut naismaanmittari. Hän on Naismaanmittarit ry:n perustajajäsen.

Liakan isä oli kansanedustaja ja ministeri Niilo Liakka. Liakka valmistui ylioppilaaksi 1926 ja vuonna 1931 maanmittausinsinööriksi. Hän ajoi matkoillaan sivuvaunullisella Harley-Davidson 27 J 989 cc -moottoripyörällä. Sivuvaunussa hän kuljetti työvälineensä. Hän toimi aktiivisesti voimistelun parissa, ja hänet valittiin 1930 varalle Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton sihteeriksi.

Liakka liittyi varsin varhaisessa vaiheessa DKW-vaunullaan Yleinen Autoliitto Touring Clubin jäseneksi.

Kymen läänin lääninmaanmittausinsinööriksi Liakka valittiin vuonna 1965, mutta tukea valintaan tarvittiin muun muassa maatalousministeri Marja Lahdelta, sillä mieskollegojen mukaan: "Eihän nainen perheettömänä palkkaa tarvitse". Liakka jäi eläkkeelle vuonna 1973 yli-insinöörin tehtävästä Maanmittauslaitoksen palveluksesta 40 työvuoden jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hs.fi, arkisto[vanhentunut linkki], viitattu 16.7.2011
2. ↑  Naismaanmittarit (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Ilmajoen joulu (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Maankäyttö.fi pdf
5. ↑  Kuvia Berit Paatsin arkistosta (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Mäkinen, Kirsi: Sirkan jäljillä Viipurista Kouvolaan *Maankäyttö*.  3/2008.
7. ↑  Kiri, riippumaton urheilulehti 7.1.1930, sivu 6
8. ↑  Maanmittauslaitos, Historian hahmoja

Aiheesta muualla
----------------

* Maanmittauslaitos - Sirkka Liakka (arkistoitu)
**Mangazeja** (ven. Мангазе́я) oli Venäjällä Länsi-Siperiassa Tazjoen varrella 1600-luvulla sijainnut kaupunki.

Vuosina 1601–1607 venäläiset sotilaat rakensivat puisen linnakkeen Tazin oikealle rannalle, 300 kilometrin päähän joen suusta. Sen kautta kulki Mangazejan kauppareitti, joka suuntautui Vienanjoen suulta meritse Jamalille, jokien kautta Obin lahteen ja Tazjoelta kannaksen yli Jenisein sivujoelle Turuhanille. Linnakkeen yhteyteen syntyi turkiskaupan keskuksena toiminut Mangazejan kaupunki.

Turkiseläinten ehdyttyä 1600-luvun puolivälissä kaupunki menetti taloudellisen merkityksensä ja se hylättiin. Varuskunta siirrettiin Jeniseille, jonne vuonna 1672 perustettiin *Novaja Mangazeja* -niminen kaupunki (1780-luvulta lähtien Turuhansk). Mangazejassa tehtiin arkeologisia kaivauksia vuosina 1968–1970 ja 1973. Nykyään paikan lähellä sijaitsee Jamalin Nenetsian Krasnoselkupin piirin Sidorovskin kylä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 15*, s. 315. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1974.
La Hague
**La Hague** on ydinvoimaloiden käytetyn polttoaineen jälleenkäsittelylaitos, joka sijaitsee Normandiassa Ranskassa. Laitosalue on kolme kilometriä pitkä ja kilometrin leveä, ja se työllistää tuhansia ihmisiä. La Hague aloitti toimintansa vuonna 1966, ja se pystyy käsittelemään 1 700 tonnia polttoainetta vuodessa. Laitoksen omistaa Orano. Edellinen omistaja oli Areva ja sitä ennen Cogema.

La Haguen toiminta perustuu Purex-prosessiin. Käytetty polttoaine leikataan palasiksi ja liuotetaan typpihappoon. Liuoksesta erotetaan kemiallisesti uraani, plutonium ja fissiotuotteet. Uraani ja plutonium voidaan käyttää uudelleen ydinvoimalan polttoaineena. Korkea-aktiiviset fissiotuotteet valetaan lasin sisään odottamaan loppusijoitusta.

Ranskalaisen ydinpolttoaineen lisäksi La Haguessa on käsitelty myös Saksasta, Belgiasta, Hollannista, Sveitsistä ja Japanista tulevaa polttoainetta. Käsittelyn jälkeen radioaktiivinen jäte palautetaan lähtömaahan. Ympäristöjärjestöt ovat yrittäneet estää La Haguen ydinjätekuljetuksia etenkin Saksassa.

La Hague on onnistunut vähentämään radioaktiivisia päästöjä ympäristöön. 1980-luvulla päästöt aiheuttivat lähialueen asukkaille noin 0,07 millisievertin säteilyannoksen vuodessa. 30 vuotta myöhemmin annos oli laskenut alle 0,02 millisievertiin vuodessa. La Haguen johtajan mukaan saman verran säteilyä saa lentomatkalla Pariisista New Yorkiin. Laitoksen päästöt ovat hyvin pieniä verrattuna luonnon taustasäteilyyn, joka aiheuttaa ranskalaisille keskimäärin 2,9 millisievertin säteilyannoksen vuodessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  La Haguen ydinjätteen käsittelylaitos kamppailee kaikilla rintamilla *Helsingin Sanomat*.  6.8.2001. Viitattu 15.1.2022.
2. ↑  Spent Fuel Reprocessing Options (Sivu 86)  2008. International Atomic Energy Agency. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  France’s seventh national report on compliance with the Joint Convention (Sivu 172)  2020. Autorité de Sûreté Nucléaire. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Background, Status and Issues Related to the Regulation of Advanced Spent Nuclear Fuel Recycle Facilities (Sivu 21)  9.9.2007. United States Nuclear Regulatory Commission. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)
5. ↑  Background, Status and Issues Related to the Regulation of Advanced Spent Nuclear Fuel Recycle Facilities (Sivut 29–33)  9.9.2007. United States Nuclear Regulatory Commission. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Oranon verkkosivu käytetyn ydinpolttoaineen käsittelystä La Haguessa (englanniksi)
**Mangaaniheptoksidi** eli **mangaani(VII)oksidi** (Mn2O7) on mangaanin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Aine on suhteellisen pysymätöntä ja reagoi herkästi, jopa räjähdysmäisesti.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Huoneenlämpötilassa mangaaniheptoksidi on tummanviolettia tai ruskeaa nestettä, jolla on vihreä kiilto. Yhdisteellä on voimakas pistävä haju. Mangaaniheptoksidin rakenne koostuu kahdesta MnO4-tetraedristä, jotka jakavat yhden kärjen. Yhdiste reagoi veden kanssa muodostaen permangaanihappoa ja se on siis happoanhydridi. Aine liukenee tetrakloorimetaaniin. Mangaaniheptoksidi on erittäin voimakas hapetin ja reagoi orgaanisten yhdisteiden kanssa sytyttäen ne palamaan. Tällöin aine pelkistyy mangaanidioksidiksi. Reaktio voi olla jopa räjähdysmäinen. Kuumennettaessa mangaaniheptoksidia noin 95 °C:n lämpötilaan se hajoaa räjähdysmäisesti mangaanidioksidiksi ja hapeksi.

Mangaaniheptoksidia voidaan valmistaa permanganaattisuolan esimerkiksi kaliumpermanganaatin ja rikkihapon välisellä reaktiolla.

2 KMnO4 + 2 H2SO4 → Mn2O7 + H2O + 2 KHSO4

Lähteet
-------

1. 1 2  Karamäki, E. M.: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 187. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 18.10.2018.
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 621. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1415. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.10.2018). (englanniksi)
5. 1 2  N. N. Greenwood & A. Earnshaw: *Chemistry of the Elements*, s. 1047. 2nd Edition. Butterworth Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4. (englanniksi)
Santa Fe -rautatieyhtiön konduktöörinvaunu muistomerkkinä La Juntan rautatieasemalla (Photo ©2004 Wyvonne Phillips)
**La Junta** on kaupunki Oteron piirikunnassa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 7 568. Kaupunki sijaitsee osavaltion kaakkoisosassa Arkansasjoen varrella Pueblon kaupungin eteläpuolella. Kaupungin nimi tarkoittaa suomeksi risteysasemaa.

Kaupungissa sijaitsee kaksi tunnettua museota: tärkeä kauppapaikka Bent's Fort sekä Koshare Indian Museum, jonka alkuperäisasukkaiden esineistökokoelmien katsotaan olevan eräs maailman kattavimmista. Intiaanimuseo myös järjestää ainutlaatuisia partiolaiskursseja intiaanitansseista sekä -asusteista. 

La Juntassa sijaitsee myös Picketwire Center for Performing Arts, jonka kulttuuritarjonta on laaja-alaista.

Kaupungissa sijaitsi myös merkittävä Atchison, Topeka and Santa Fe -rautatien ratapiha, jossa suoritettiin kolmesta suunnasta saapuvien ja lähtevien junien vaihtotyöt. Ratapihalla myös lisättiin länteen meneviin juniin vetureita Raton Passin nousuja varten. Kaupungissa risteävät itään Newtoniin, länteen Puebloon sekä lounaaseen Las Vegasiin johtavat rataosat.

Kaupungin ulkopuolella sijaitsee myös toisen maailmansodan aikana perustettu armeijan ilmavoimien koulutuskeskus.

La Juntan lentoasema sijaitsee kahdeksan kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Lentoasemalla on kaksi kiitotietä.

Lähteet
-------

1. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)
2. ↑  Southeast Colorado Railfanning: La Junta
**Sirkka Kuula** (ent. *Kuula-Niskanen*, s. 1956) on suomalainen viulisti ja viulupedagogi. Kuula toimii viulunsoiton opettajana Espoon musiikkiopistossa.

Kuulalla on Sibelius-Akatemiasta soitonopettajan tutkinto (1978), viuludiplomi (1981) ja kanttori-urkurin tutkinto (1982). Kuula antoi viuluensikonsertin Helsingissä 1985, Lontoossa 1989 ja New Yorkissa 1994. Hän on konsertoinut soolo- ja duokonsertein, erilaisissa kamarimusiikkiyhtyeissä ja kamariorkestereiden solistina Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Unkarissa sekä Yhdysvalloissa.

Sirkka Kuula oli toiminnanjohtajana KuulaKamari-Säätiössä, joka mm. järjesti vuonna 2008 Toivo Kuula -juhlakonsertin 100 vuotta Toivo Kuulan sävellysensikonsertista. Vuonna 2004 Sirkka Kuula levytti Toivo Kuulan koko viulu-pianotuotannon pianisti Jerzy Gebertin kanssa. Sirkka Kuula on myös toiminut sanoittajana ja sovittajana sekä käsikirjoittanut vuonna 2012 kantaesitetyn *Sammon vartijat* -koululaismusikaaliin. Vuonna 1987 Sirkka Kuula järjesti ensimmäisen Toivo Kuula -laulukilpailun.

Vuonna 2014 Sirkka Kuula toimitti Toivo Kuulan viuluteokset -nuotin ja vuonna 2015 selloteokset sekä viulusonaatit, kaikki nuotit julkaisi Fennica Gehrman.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuula, Sirkka, 1956– *KANTO – Kansalliset toimijatiedot*.  8.12.2020. Helsinki:  Kansalliskirjasto. Viitattu 8.1.2022.
2. ↑  Opettajat (Arkistoitu – Internet Archive) Espoon musiikkiopisto EMO
3. ↑  Historia (Arkistoitu – Internet Archive) Toivo Kuula -laulukilpailu

Aiheesta muualla
----------------

* Opettajat – Kuula Sirkka (Arkistoitu – Internet Archive) Savonlinnan valtakunnallinen musiikkileiri

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Sirkka Ruotsalainen** (o.s. **Nuormaa**, vuoteen 1906 **Nyman**; 11. toukokuuta 1901 Tampere – 31. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka toimi *Aku Ankka* -lehden sekä Suomen *Valittujen palojen* ensimmäisenä päätoimittajana.

Ruotsalainen oli Hilja ja Severi Nuormaan tytär. Ruotsalainen tunsi *Helsingin Sanomien* omistajan Eljas Erkon jo lapsuudestaan alkaen ja työskenteli 1920-luvulla tämän alaisena Suomen Tukholman-lähetystössä. Vuosina 1930–1945 Ruotsalainen oli Erkon yksityissihteerinä ja samalla *Helsingin Sanomien* muoti- ja nuortensivujen toimittajana sekä sarjakuvien suomentajana. Hän oli suomentanut sarjakuvia jo 1920-luvulla *Uuteen Suomeen*. Erkko määräsi hänet sodan jälkeen *Valittujen Palojen* ensimmäiseksi päätoimittajaksi.

*Aku Ankan* ensimmäisenä päätoimittajana Ruotsalainen toimi vuosina 1951–1968. Tasokkaan suomen kielen vaaliminen alkoi *Aku Ankassa* jo hänen päätoimittajakaudellaan. Juuri Ruotsalainen suomensi lehden historian tunnetuimmat, pääosin Carl Barksin tarinoihin liittyneet lausahdukset, kuten lentäväksi lauseeksi muodostuneen "Elämme kovia aikoja, ystävä hyvä" (tarinasta *Puhuva koira*) ja käsitteen "höpsismi" (tarinasta *Kruuna vai klaava*). Ruotsalaisen jäätyä eläkkeelle vuonna 1968 *Aku Ankan* seuraavaksi päätoimittajaksi tuli Alli Peltonen, joka oli työskennellyt hänen kanssaan jo *Valituissa Paloissa*. Ruotsalainen oli myös *Kippari Kalle* -lehden ensimmäinen päätoimittaja vuosina 1952–1955.

Ruotsalainen suomensi sarjakuvien ohella lasten satukirjoja ja rikosjännäreitä tyttönimellään Sirkka Nuormaa. Hän toimi lisäksi muotisuunnittelijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 13.8.1995, s. 6. (Maksullinen linkki.)
2. 1 2 3 4 5  Kolme päätoimittajaa – ensimmäinen, tunnetuin ja viimeisin. Ankkalinnake-blogi 26.12.2009. Viitattu 2.3.2018.
3. 1 2 3  Tolvanen, Juhani: "Neljä walttiässää eli Aku Ankan päätoimittajat kautta aikojen", *Maailman hauskin kuvasarjalehti – Aku Ankka -lehti 50 vuotta*, s. 114–115. Helsinki Media, Helsinki 2001.
4. ↑  Heiskanen, Jukka: "Disney-sarjakuvat Suomessa", *Suomennoskirjallisuuden historia I*, s. 532–533. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007.
5. ↑  Tekijähaku nimellä "Sirkka Nuormaa".[vanhentunut linkki] Fennica-tietokanta. Viitattu 28.2.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
	+ 2
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Mangaaniasetaatti** ((CH3COO)2Mn) on mangaani- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena, kuivausaineena ja katalyyttinä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa mangaaniasetaatti on kidevedettömänä ruskeaa ja kidevedellinen tetrahydraatti ((CH3COO)2Mn·4H2O) on väriltään vaaleanpunaista kiteistä ainetta. Molemmat näistä liukenevat veteen, metanoliin ja etanoliin. Kuumennettaessa tetrahydraattia 80 °C:n lämpötilaan se sulaa kideveteensä ja enemmän kuumennettaessa kidevesi poistuu. Mangaaniasetaatti hajoaa noin 350 °C:n lämpötilassa mangaani(III)oksidiksi. Mangaaniasetaatti voidaan hapettaa mangaani(III)asetaatiksi kaliumpermanganaatin tai kloorin avulla.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Mangaaniasetaattia voidaan valmistaa liuottamalla etikkahappoon metallista mangaania, mangaani(II)karbonaattia tai mangaanioksidia. Liuoksesta haihdutetaan vesi pois, jolloin muodostuu tetrahydraattia. Vedetöntä yhdistettä voidaan valmistaa mangaaninitraatin ja etikkahappoanhydridin välisellä reaktiolla.

MnCO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Mn + H2O + CO2
Mangaaniasetaattia voidaan käyttää ruskeana väriaineena, apuaineena tekstiilien peittauksessa ja nahan parkituksessa, kuivausaineena maaleissa ja lakoissa, lannoitteissa ja eläinten rehuissa mangaanin lähteenä ja katalyyttinä hapetettaessa hiilivetyjä karboksyylihapoiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 339-340. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 3.342. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2014). (englanniksi)
3. ↑  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 27.12.2015
4. 1 2 3  Arno H. Reidies: *Manganese Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.12.2015
5. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 620. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2015). (englanniksi)
6. ↑  George W. A. Milne: *Gardner's commercially important chemicals*, s. 381. John Wiley and Sons, 2005. ISBN 978-0-471-73518-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2015). (englanniksi)
**Juan Carlos Zabala** (11. lokakuuta 1911 Rosario, Argentiina – 24. tammikuuta 1983 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.

Nuoruudessaan Zabala harrasti jalkapalloa, koripalloa ja uintia, kunnes tapasi vuonna 1927 Alexander Stirlingin, josta tuli myöhemmin hänen valmentajansa. Zabala juoksi ensimmäisen maratoninsa lokakuussa 1931. Kymmenen päivää maratonin jälkeen hän teki uuden 30 kilometrin juoksun maailmanennätyksen ajalla 1.42.30,4. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 hän juoksi maratonin kärkiryhmässä lähes koko juoksun ajan. Neljä kilometriä ennen maalia hän nykäisi eroon kilpakumppaneistaan ja voitti lopulta hopealle sijoittuneen Samuel Ferrisin 19 sekunnilla.

Ennen Berliinin 1936 kesäolympialaisia Zabala juoksi uuden maailmanennätyksen 20 kilometrillä (1.04.00,2). Hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan maratonin olympiavoittoaan. Zabala johti maratonkilpailua, mutta hän kompastui 28 kilometrin kohdalla ja keskeytti. Suomalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä 10 000 metrin kilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juan Carlos Zabala *Olympedia*. Viitattu 9.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Marathon, Men *Olympedia*. Viitattu 9.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Marathon, Men *Olympedia*. Viitattu 9.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Juan Carlos Zabala Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

Miesten maratonin olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Spyrídon Loúis | 
1900: Michel Théato | 
1904: Thomas Hicks | 
1908: Johnny Hayes | 
1912: Kenneth McArthur | 
1920: Hannes Kolehmainen | 
1924: Albin Stenroos | 
1928: Boughéra el-Ouafi | 
1932: Juan Carlos Zabala | 
1936: Sohn Kee-chung | 
1948: Delfo Cabrera | 
1952: Emil Zátopek | 
1956: Alain Mimoun | 
1960: Abebe Bikila | 
1964: Abebe Bikila | 
1968: Mamo Wolde | 
1972: Frank Shorter | 
1976: Waldemar Cierpinski | 
1980: Waldemar Cierpinski | 
1984: Carlos Lopes | 
1988: Gelindo Bordin | 
1992: Hwang Young-cho | 
1996: Josia Thugwane | 
2000: Gezahegne Abera | 
2004: Stefano Baldini | 
2008: Samuel Wanjiru | 
2012: Stephen Kiprotich | 
2016: Eliud Kipchoge | 
2020: Eliud Kipchoge |  |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Isak Björklund** (22. lokakuuta 1686 Vähäkyrö – 30. tammikuuta 1740 Turku) oli suomalainen kirkkoherra sekä Turun akatemian itämaisten kielten professori ja rehtori.

Björklundin vanhemmat olivat talollinen Yrjö Heikkilä ja tämän vaimo Gunilla. Björklund valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 1705 ja toimi sitten useita vuosia kotiopettajana Paltamon pappilassa rovasti Erik Cajanuksen luona. Vuonna 1712 käydyssä sarkasodassa venäläinen joukko-osasto hyökkäsi Paltamoon, jolloin Björklund haavoittui saatuaan keihään kylkeensä. Hän pakeni Tukholmaan ja Uppsalaan maanpakoon. Vuonna 1720 hänet nimitettiin Turun akatemian filosofisen tiedekunnan apulaiseksi, mutta hän pysyi Tukholmassa hoitamassa Gezeliuksen raamattutyötä. Turun akatemian pyhien kielten professorina Björklund toimi 1728–1734 ja teologian toisena professorina 1734–1740. Samanaikaisesti hän toimi kirkkoherrana, jotta sai tuloja tästä pastoraatistaan. Björklund oli prebendaseurakunnan kirkkoherrana Piikkiössä 1732–1734 ja Turun suomalaisessa seurakunnassa 1734–1740. Hän toimi myös akatemian rehtorina 1733–1734 ja 1739–1740. Björklund toimi lisäksi Pohjalaisen Osakunnan inspehtorina 1728–1740.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leena Ellonen (toimittanut): *Suomen professorit 1640–2007,* Professoriliitto 2008, ISBN 978-952-99281-1-8, sivu 862.
2. ↑  Lauri Kujala: *Pohjanmaan puolustus Suuren Pohjan sodan aikana,* Suomen historiallinen seura 1953, Historiallisia tutkimuksia 39, sivu 142.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Folos** (m.kreik. Φόλος, lat. *Pholus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa viisas kentauri ja Herakleen ystävä, joka asui luolassa Pelion-vuorella tai sen lähettyvillä.

Neljännen urotyönsä aikana matkalla sieppaamaan Erymanthoksen villisikaa Herakles poikkesi ystävänsä luolassa. He aterioivat yhdessä – vaikkakin Folos söikin lihansa raakana ja Herakles kypsennettynä – ja Herakles pyysi saada viiniä, jonka Folos oli Dionysokselta saanut. Viinin vahva tuoksu houkutteli paikalle myös muita kentaureja, jotka tulivat viinin aromista raivopäisiksi ja hyökkäsivät saadakseen sitä myös itselleen. Herakles ampui niitä Hydran vereen kastetuilla myrkytetyillä nuolillaan tappaen niistä useita, jolloin kentaurit perääntyivät aina Kheironin luolalle asti. Herakles osui myös tähän harhalaukauksellaan, jolloin Kheiron luopui kuolemattomuudestaan päästäkseen tuskistaan eroon.

Folos oli utelias tietämään, miten nuolet pystyivät aiheuttamaan niin paljon kuolemaa, ja poimi yhden niistä ylös. Hänkin kuitenkin kuoli onnistuttuaan pudottamaan ihmettelemänsä nuolen jalalleen siten myrkyttäen itsensä. Herakles hautasi hänet suurin menoin vuoren juurelle. Foloksesta sai nimensä Foloin metsä, johon tapahtumat olisivat sijoittuneet.

Hyginus mainitsee mahdollisuudesta, että Zeus olisi asettanut Foloksen kentaurin tähtikuvioksi taivaalle, mutta kuten hän itsekin mainitsee, kysymyksessä lienee ennemmin Kheiron.

Lähteet
-------

1. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto 4.12.3-7* (engl. käännös)
2. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto 4.12.8* (engl. käännös)
3. ↑  Foloi oak forest *Δώδεκα*. Viitattu 5.9.2018.
4. ↑  Hyginus: *Astronomica ii.38* (engl. käännös)
**FreeType** on avoimen lähdekoodin kirjasto, joka on tarkoitettu kirjaintyyppien renderöintiin.
FreeType on saatavilla useille eri alustoille, kuten Android, Chrome OS, FreeBSD, iOS, Linux ja NetBSD.
FreeType osaa hyödyntää muun muassa PostScript Type 1-, TrueType- ja OpenType-fontteja.

Historia
--------

FreeTypen kehityksen aloitti David Turner vuonna 1996 TrueType-fonttien käsittelyä varten. Alkuperäinen versio oli kirjoitettu Pascalilla ja vuonna 1997 Robert Wilhelm siirsi sen C-kielelle. C- ja Pascal-versioiden kehitystä jatkettiin rinnakkain kunnes vuonna 2000 Pascal-versio lopetettiin.

Vuonna 2000 julkaistiin uudelleenkirjoitettu versio 2.0 (FreeType 2), joka oli kehitetty modulaarisena. Merkittäviä uusia ominaisuuksia oli tuki useille fonttimuodoille, etenkin PostScript-fonteille. 2.0 oli suunniteltu sulautettuja järjestelmiä silmällä pitäen ja sen kanssa voi käyttää ROM-muistista käytettäviä fontteja.

Vuonna 1999 Applen mukaan TrueType-tavukoodin tuki rikkoi Applen patentteja, jonka johdosta osa tuesta kytkettiin pois. Myöhemmin Applen patentit ovat vanhentuneet. Myös useat Microsoftin ClearType-fontteihin liittyvät patentit ovat vanhentuneet.

Vuonna 2013 Adobe lahjoitti Googlen tuella projektiin tukea CFF-fonttien käsittelyyn.

Ominaisuudet
------------

FreeType tukee useita fonttimuotoja:

* TypeType Font (TTF) ja TrueType Collection (TTC)
* CFF (Compact Font Format)
* WOFF
* OpenType (OTF) ja OpenType Collection (OTC)
* PostScript Type 1 (PFA ja PFB)
* CID Type 1
* SFNT
* X11 PCF
* Windows FNT
* BDF
* PFR
* Type 42 (rajoitettu tuki)

Lähteet
-------

1. ↑  [ft-announce] Announcing FreeType 2.13.1, 24. kesäkuuta 2023 (viitattu 25. kesäkuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2
3. 1 2
4. 1 2 3 4
5. 1 2
6. ↑  Backwards compatibility of TrueType instructions with Microsoft ClearType *docs.microsoft.com*.  11.6.2020. Viitattu 17.11.2021. (englanniksi)
7. ↑  Nicole Miñoza: Adobe contributes font rasterizer technology to FreeType *blog.typekit.com*.  1.5.2013. Viitattu 17.11.2021. (englanniksi)
8. ↑  Google Open Source Blog *opensource.googleblog.com*. Viitattu 17.11.2021. (englanniksi)
9. ↑  FreeType – software font engine *linuxlinks.com*. Viitattu 17.11.2021. (englanniksi)
**FC Wimma Kajaani ry** on tyttö- ja naisjalkapalloon erikoistunut kajaanilainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 Naisten Kakkosessa.

Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on kaudella 2016 junioritoimintaa seitsemässä ikäluokassa, ja pelaajamäärältään FC Wimma on Kainuun toiseksi suurin jalkapalloseura. Seuran nimi, logo ja oranssi tunnusväri viittaavat naisenergiaan.

Historia
--------

FC Wimma perustettiin vuoden 2007 lopulla yhdistämällä Kajaanin Palloilijoiden (KaPa) ja Kajaanin Hakan (KajHa) tyttö- ja naisjoukkueet. Edustusjoukkue pelasi kaudella 2008 Naisten Kakkosessa ja voitti lohkonsa. Kaudella 2009 joukkue pelasi Naisten Ykkösessä, jossa se sijoittui yhdeksänneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Seura FC Wimma. Viitattu 22.8.2016.
2. ↑  Yhdistyksen perustiedot *Yhdistyksen perustiedot*. Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 22.8.2016.
3. ↑  Schöggl, Hans: Finland (Women) 2008  16.7.2009. RSSSF. Viitattu 22.8.2016. (englanniksi)
4. ↑  Ykkönen Women *Soccerway*. Perform Group. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* FC Wimma
| *Free! Iwatobi Swim Club (Free!)* |
| --- |
| **Genre** | urheilu |
| TV-anime |
| **Ohjaaja** | Hiroko Utsumi |
| **Studio** | Kyoto Animation |
| **Lähetyskanavat** | {{{lähetyskanavat}}} |
| **Alkuperäinen lähetyskierros** | 4. helmikuuta 2013 – 26. syyskuuta 2013 |
| **Jaksojen määrä** | 12 + OVA |

**Free! Iwatobi Swim Club** on japanilainen anime-televisiosarja, jonka on ohjannut Hiroko Utsumi. Sarja alkoi 9. heinäkuuta 2013. Anime perustuu Kooji Oojin romaaniin *High Speed!*, joka oli yksi kunniamaininnan saaneista kisatöistä Kyoto Animation Awardeissa vuonna 2011. Se kertoo lukiolaispoikien uintikerhosta.

Tarina
------

Tarina kertoo neljästä lukiota käyvästä pojasta, Haruka Nanase, Makoto Tachibana, Nagisa Hazuki ja Rin Matsuoka, jotka ovat lapsina yhdessä käyneet uimakoulua. Sen jälkeen poikien tiet erosivat ja he tapasivat taas lukiossa. Nagisan ideana oli perustaa uusi uimakerho. Jäseniä on kuitenkin liian vähän sen perustamiseksi. Tarinan edetessä uintikerhoon liittyy Rinin pikkusisko Gou sekä Nagisan suostuttelemana yleisurheilukerhon Rei.

Vähän sen jälkeen Nagisa, Haruka ja Makoto tapaavat Australiassa opiskelleen, kuukautta aikaisemmin Japaniin palanneen ystävänsä Rinin hylätyllä Iwatobi Swim Club -uimahallilla. Haruka, Makoto, Nagisa, Rei ja Gou muodostavat Iwatobi High School Swim Clubin ja työskentelevät yhdessä opettaja Miho Amakatan kanssa saadakseen seuran menestymään.

Äänirooleissa
-------------

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Englanninkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Nobunaka Shimazaki | Todd Haberkorn | Haruka Nanase |
| Tatsuhisa Suzuki | Johnny Yong Bosch | Makoto Tachibana |
| Tsubasa Yonaga | Greg Ayres | Nagisa Hazuki |
| Daisuke Hirakawa | J. Michael Tatum | Rei Ryugazaki |
| Mamoru Miyano | Vic Mignogna | Rin Matsuoka |
| Akeno Watanabe | Jamie Marchi | Gou Matsuoka |

Lähteet
-------

1. ↑  'Free! Iwatobi Swim Club' To Get A Third Season *Anime*. Viitattu 24.3.2018. (englanniksi)
**Axel Werner Juselius** (13. lokakuuta 1868 Helsinki – 23. kesäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, professori ja kansanedustaja 1909–1910.

Axel Juseliuksen vanhemmat olivat hovineuvos Viktor Emil Juselius ja Wilhelmina Almqvist. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi, filosofian maisteriksi ja diplomi-insinööriksi 1890. Juselius työskenteli tie- ja vesirakennushallituksessa 1890–1908, Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen ja pohjarakennuksen professorina 1908–1935 ja korkeakoulun vararehtorina 1916–1919. Vuonna 1908 hän perusti oman yrityksen, Oy Axel Juseliuksen vesirakennuksen. Juselius oli myös Suomen teknillisen yhdistyksen puheenjohtaja ja sihteeri.

Axel Juselius valittiin eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuoden 1909 vaaleissa. Hän toimi eduskunnan rautatievaliokunnan puheenjohtajana.

Virossa oleva suurin Linnamäen voimalaitos mainitaan hänen suunnittelemaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Axel Juselius *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 17.10.2015.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1909–1910 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Björkstén
* Bäck
* Colliander
* Estlander
* af Forselles
* Hedberg
* Hjelt
* Holmberg
* Inborr
* Juselius
* Krook
* Lindelöf
* Neovius
* Nix
* Nordlund
* Roos
* Rosenqvist
* Sohlberg
* Stenbäck
* Storbjörk
* Strömberg
* Stenström
* Sundblom
* Söderholm
* von Troil

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Asetelma.* 1613. Haarlem, Frans Halsin museo.
**Floris Claesz van Dijck** (Haarlem tai Delft, n. 1575 – Haarlem, marraskuu 1651) oli alankomaalainen taidemaalari, joka tunnetaan asetelmatöistään.

Van Dijck asui ja työskenteli suurimman osan elämästään Haarlemissa. Opiskeltuaan kotimaassaan hän teki myös opintomatkan Italiaan. Palattuaan Alankomaihin hänet hyväksyttiin Haarlemin Pyhän Luukaksen ammattikuntakiltaan, jossa hänellä oli korkea asema. Elämänsä loppupuolella hän maalasi yhä vähemmän. Yksi syy tähän saattoi olla, että hänen ei enää tarvinnut maalata elättääkseen itsensä. Hänen valmistamansa testamentti vuodelta 1605 osoittaa, että hän oli jo tuolloin hyvin rikas.

Van Dijck maalasi enimmäkseen asetelmia, joissa oli kuvattuna 1600-luvun alankomaalainen aamiaispöytäkattaus antimineen (holl. *ontbijtgen*): juustoja, hedelmiä ja pähkinöitä. Van Dijckin asetelmamaalauksia tunnetaan silti vain kymmenen kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  Floris Claesz van Dijck Artist (Netherlands) *Useum.org*. Viitattu 24.3.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Floris van Dijck. *Rijksmuseum Amsterdam – Museum voor Kunst en Geschiedenis*.  Arkistoitu 6.2.2012. Viitattu 24.3.2021. (englanniksi)
* Floris van Dijck [Dutch Baroque Era Painter, 1575-1651] *Artcyclopedia.com*. Viitattu 24.3.2021. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Folóin tammimetsää.
**Folói** (m.kreik. Φολόη) on ylätasanko Erýmanthos-vuorilla Peloponnesoksen niemimaan läntisissä keskiosissa Kreikassa. Se tunnetaan erityisesti *Folóin tammimetsästä* (Δρυοδάσος Φολόης, *Dryodásos Folóis*).

Folóin ylätasanko ja metsä sijaitsevat Eliin, Arkadian ja Akhaian alueyksiköiden rajalla noin 600 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Pääosa metsästä on Archaía Olympían kunnan alueella. Metsän pinta-ala on lähteestä ja laskutavasta riippuen noin 2 500 hehtaarin (25 km²) ja 4 200 hehtaarin (42 km²) välillä. Metsä on suojeltu Natura 2000 -alueena.

Metsä tunnettiin jo antiikin aikana. Kreikkalaisessa mytologiassa paikka sai nimensä kentauri Foloksesta, joka majoitti Heraklesta tämän jahdatessa Erymanthoksen metsäkarjua. Herakles nimesi paikan ystävänsä mukaan aiheutettuaan tahtomattaan tämän kuoleman. Archaía Olympían kunnan osa Folóin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä alueesta. Folóin kylä sijaitsee metsän pohjoislaidalla.

* Folóin tammia.Folóin tammia.
* Folóin tammia.Folóin tammia.
* Tammenlehtiä ja -terhoja.Tammenlehtiä ja -terhoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Foloi oak forest *Δώδεκα*. Viitattu 3.9.2018.
2. ↑  Φολόη, το περίφημο δρυοδάσος της Ηλείας *CNN Greece*.  29.10.2017. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Φολόη: Περπατώ εις το δάσος... *In2life*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Folóin tammimetsä** Wikimedia Commonsissa
**Uji** (jap. 宇治) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1904 valmistunut teräsrunkoinen toisen luokan tykkivene, joka poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936. Se romutettiin samana vuonna.

Valmistus
---------

Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan päätyttyä keisarillisen Japanin laivasto havaitsi tarpeen valmistaa matalakulkuisia rannikonvalvontaan soveltuvia aluksia. Aluksen suunnittelun pohjaksi otettiin Britannian kuninkaallisen laivaston Bramble-luokan tykkiveneet, joiden nimikkoalus *HMS Bramble* oli laskettu vesille vuonna 1898.

*Uji* tilattiin vuonna 1901 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1902. Alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1903 ja valmistui vuotta myöhemmin 11. elokuuta 1904.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese gunboat Uji (1903) 

*Uji* valmistui Venäjän–Japanin sodan alettua, mutta aluksen pieni koko ja heikko aseistus sekä heikot merenkulkuominaisuudet rajoittivat sen käyttöä sotatoimissa. Alus soveltui ainoastaan rannikkopartiointiin Keltaisellamerellä. Alus liitettiin heikkouksistaan huolimatta Tsushiman meritaisteluun lähteneeseen osastoon.

Sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin Shanghaihin, jossa se turvasi Japanin kansalaisia sekä maan kaupallisia etuja Kiinan sisävesillä. Kuitenkin aluksen uppouma rajoitti toiminta-alueen Jangtsen alajuoksulle. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936 ja romutettiin 25. elokuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Nishida, Hiroshi: Uji gunboat *homepage2.nifty.com*. Viitattu 17.9.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Ōshima*** | **Keisarillisen Japanin laivaston tykkiveneet** | Seuraaja:***Saga*** |

Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat Venäjän–Japanin sodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Pre-dreadnought-taistelulaivat | Fuji • Shikishima • *Asahi*S • *Mikasa*S |
| Panssariristeilijät | *ChiyodaS • Asama • Izumo •* Yakumo*S •* Azuma*S • Kasuga* |
| Pansarikansiristeilijät | *Izumi*S • Naniwa • Matsushima • *Akitsushima* • *Yoshino*S • Suma • *Takasago*S • Kasagi • Niitaka • *Otowa*S |
| Panssaroimattomat risteilijät | *Takao*S • *Yaeyama*S • *Tatsuta*S • *Miyako*S • *Chihaya*S • YodoC |
| Hävittäjät | Ikazuchi • Murakumo • Akatsuki • Shirakumo • Harusame • Kamikaze |
| Torpedoveneet | *Kotaka*S • Hayabusa |
| Tykkiveneet | *Amagi*S • Kongō • Kaimon • Katsuragi • Maya • *Tsukushi*S • *Banjō*S • *Heien*S • *Ōshima*S • *Uji*S |

|  |
| --- |
| S: ainoa laatuaan • C: valmistunut sodan päätyttyä |
**Cinzana** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen pohjoispuolella 40 kilometriä Ségousta maanteitse kaakkoon. Kunnassa on 36 100 asukasta (vuonna 2009).

Cinzanan kunnan pinta-ala on 1 100 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Ségoun piirin Saminén, Sakoïban ja Pelenganan, pohjoisessa Boussinin, Dioron ja Diounan, idässä Katiénan sekä etelässä Blan piirin Tounan ja Dienan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 70 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on soninkeja, fulbeja, boboja, somonoja ja moseja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Lisäksi viljellään foniota, maapähkinää, maapapua, lehmänpapua, maissia ja seesamia. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja siipikarja. Kalastuksen ja käsityöammattien merkitys on vähäinen. Cinzana Garessa ja Zambougoussa pidetään viikoittaiset markkinat.

Cinzanan kautta kulkee Ségoun ja Moptin välinen maantie RN6. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Cinzana 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)