recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fanny Rask** (s. 21. toukokuuta 1991 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Seuratasolla Rask edusti Ruotsin pääsarjatasolla Svenska damhockeyliganissa (SDHL) seuroja Linköping HC, Leksands IF, AIK ja HV71. Hän saavutti SDHL:ssä AIK:n joukkueessa kultaa kaudella 2012–2013 ja hopeaa kaudella 2014–2015 sekä HV71:ssä hopeaa kaudella 2016–2017. Yhteensä hän pelasi SDHL:ssä 361 ottelua ja teki niissä 306 pistettä. Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkuetta Rask on edustanut kaksissa olympialaisissa ja kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa.

Rask lopetti uransa kesällä 2020.

NHL-pelaaja Victor Rask on Fanny Raskin pikkuveli.

Lähteet
-------

1. ↑  Fanny Rask *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Teiskonlahti, Kirsi: Ruotsin maajoukkuehyökkääjä Fanny Rask lopettaa 29-vuotiaana pelaajauransa – avautui naiskiekon ongelmista: "En halua, että huomaan joka vuosi huhtikuussa tilini olevan tyhjä" *yle.fi*.  11.7.2020. Viitattu 11.7.2020.
3. ↑  NHL-pelaaja rahoittaa isosiskonsa urheilu-uraa – teki tästä jääkiekkoammattilaisen: "Tunnen vastuuta" *MTV Uutiset*.  9.1.2019. Viitattu 4.4.2020.
4. ↑  Ruotsalainen NHL-miljonääri maksaa maajoukkueessa pelaavan isosiskonsa kiekkokulut: "Ei tästä tarvitsisi puhua" *Ilta-Sanomat*.  12.12.2019. Viitattu 4.4.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee koulunjohtajaa. Jalkapallomaalivahti Fanny Söderströmistä on eri artikkeli.*
**Fanny Söderström** o.s. *Bergroth* (3. toukokuuta 1868 Keuruu – 20. syyskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja.

Söderströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Frans Henrik Bergroth ja Hilda Elisabeth Fabritius. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1911 Werner Leopold Söderström (tämän toinen avioliitto, k. 1914). Söderström valmistui jatko-opistosta 1889 ja opiskeli saksan kieltä kahteen otteeseen (1898 ja 1902) Dresdenissä.

Söderström toimi opettajana Mikkelin tyttökoulussa 1889–1890, Hämeenlinnan tyttökoulussa 1891–1892, johtajattarena Porvoon suomalaisessa yhteiskoulussa 1895–1902 ja sen jälkeen vielä opettajana vuoteen 1911. Hän oli aktiivinen NNKY:n toiminnassa ja oli myös Porvoon naisopiston kouluneuvoston jäsen 1915–1920. Hän oli Werner Söderström Oy:n johtokunnan jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aikalaiskirja 1920 s. 452. Helsinki: Otava 1920.
2. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomat 21.9.1936 s. 1 (Näköislehti tilaajille)
3. ↑  Arno Forsius: Hjalmar Söderström (1888–1954) (Arkistoitu – Internet Archive) Ihmisiä lääketieteen historiassa. Viitattu 28.3.2019
**Antti Matinpoika Isotalo** (5. maaliskuuta 1824 Alajärvi – 1906) oli suomalainen puukkojunkkari ja saarnamies. Hänet sekoitetaan usein toiseen samana aikana eläneeseen, tunnetumpaan puukkojunkkariin, Antti Heikinpoika Isotaloon.

Isotalo oli talollisen Matti Isotalon poika. Matti Isotalo kuoli vuonna 1831. Vuonna 1841 Antti Isotalo muutti Vimpeliin. Isotalo oli suurikokoinen mies, ja työskentelikin mm. rakennusmiehenä. Hänet tuomittiin taposta vuonna 1855 ja joutui Käkisalmen vankilaan. Hänet oltiin karkottamassa Siperiaan, mutta uusi suuriruhtinas Aleksanteri II lievensi tuomiota. Jo vuonna 1862 Isotalo pääsi ehdolliseen vapauteen. 

Vapauduttuaan vankilasta Isotalo tuli uskoon. Aluksi hän kääntyi herännäisyyteen, myöhemmin lestadiolaisuuteen. Hän toimi sittemmin liikkeen Lounais-Suomen pääsaarnaajana Etelä-Pohjanmaalla ja Satakunnassa. Saarnamiehenä Isotalo oli karski ja jyrkkäotteinen. 

Isotaloa on pidetty lestadiolaisuuden piirissä liikkeen marttyyrina. Hänet pidätettiin saarnamatkallaan 1876 ja ripustettiin käsistään yöksi orteen roikkumaan. Uskonsa vuoksi Isotalo joutui olemaan kolmesti kahleissa ja vankikoppiin teljettynä.

Viimeiset vuotensa Isotalo vietti Porissa. Isotalo oli neljä kertaa naimisissa.

Lähteet
-------

* Antti Isotalo
* Ihonen, Markku: Mediakummajainen? Herätysliikkeen julkisuusongelmien äärellä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Rettelöitsijästä vakaaksi saarnamieheksi - Antti Isotalon elämän käänteet, Porilaisen saarnaajan värikäs elämä *Kesäseuraradio*.  2017.

Kirjallisuutta
--------------

* Lohi, Seppo (1997) *Pohjolan kristillisyys. Lestadiolaisuuden leviäminen Suomessa 1870-1899*. Oulu: Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys.
**Myrtiá** (kreik. Μυρτιά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 560 (vuonna 2011).

Myrtián Níkos Kazantzákis -museo.
Myrtián kylä sijaitsee noin 16 kilometriä eteläkaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 365 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Myrtiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μυρτιάς, *Topikí Koinótita Myrtiás*). Kylän aiempi nimi on *Várvaron* (kath.kreik. Βάρβαρον) tai *Varvároi* (Βαρβάροι). Nimeä on selitetty sillä, että Bysantin vallattua Kreetan takaisin saraseeneilta vuonna 961 seudulle olisi asutettu ei-kreikkalaisia sotilaita eli "barbaareja". Toisen teorian mukaan nimi tulisi kuitenkin venetsialaisvallan ajalta Barbaro-nimisestä feodaaliherrasta. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisissa lähteissä vuodelta 1206. Nykyisen nimen kylä otti vuonna 1965.

Myrtián tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Níkos Kazantzákis -museo. Níkos Kazantzákisin isä oli kotoisin kylästä. Tärkeimmät kirkot on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (*Metamórfosi tou Sotíros*), Neitsyt Marian syntymälle (*Génnisi tis Theotókou*), Neitsyt Marian ilmestykselle (*Evangelismós tis Theotókou*) ja Pyhälle Antoniokselle (*Ágios Antónios*).

Aiemmin kylä kuului Níkos Kazantzákisin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3  Μυρτιά *Original Crete*. Viitattu 6.9.2021.
3. 1 2 3  Μυρτιά *This is Crete*. Viitattu 6.9.2021.
4. 1 2  Varvaron – Myrtia *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 6.9.2021.
5. ↑  Nikos Kazantzakis Museum *Cretan Beaches*. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Myrtiá** Wikimedia Commonsissa
**Mys Šmidta** (ven. Мыс Шми́дта, *Schmidtinniemi*) on kaupunkityyppinen taajama Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjän Kaukoidässä Tšuktšimeren rannikolla. Vuonna 2010 väkiluku oli 492, kun se vielä vuonna 2002 oli 705.

Asuinpaikka perustettiin 1931, ja se kuului Neuvostoliiton ilmapuolustuksen kehittämishankkeeseen. Puolustusjärjestelmien kehittyessä myöhempinä vuosikymmeninä sen merkitys väheni, mutta se on säilynyt alueen merkittävänä satamana. Taajama on nimetty neuvostoliitolaisen geofyysikon Otto Schmidtin (Otto Šmidtin) mukaan.

Alkujaan sotilaslentokentäksi 1954 rakennettu Mys Šmidtan lentoasema palvelee ilmakuljetuksia. Mys Šmidtassa sijaitsee Wrangelinsaaren suojelualueen toimisto, joka palvelee matkailijoita. 

* Iljušin Il-18 nousussa Mys Šmidtan lentoasemalta (2009).Iljušin Il-18 nousussa Mys Šmidtan lentoasemalta (2009).

Lähteet
-------

1. ↑  Pirjo Mikkonen, Martti Kahla, Ida Kempinen ja Anna Charnaya (toimittajat): Venäjän federaation paikannimiä – Oikeinkirjoitus- ja painotusopas (pdf) (s. 153) *Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen verkkojulkaisuja 11. Näköisjulkaisu painetusta teoksesta (2006)*.  2010. Kotus. Viitattu 19.6.2022. (suomeksi)
2. ↑  Post on Arctic Bases Avia.ru.  Arkistoitu 19.3.2012. Viitattu 27.12.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mys Shmidta
**Aketo** (oik. **Ryad Selmi**, arab. رياض السالمي‎, s. 30. elokuuta 1980 Deuil-la-Barre, Ranska) on ranskalainen rap-artisti.

Elämäkerta
----------

Selmi syntyi Deuil-la-Barressa noin 14 kilometrin päässä Pariisista, algerialaisille vanhemmille. Hän kiinnostui hip hop -musiikista 13-vuotiaana, mutta oli samaanaikaan kiinnostunut myös graffitista.

Taiteilijanimeltään Aketo liittyi myöhemmin *Comité*-yhtyeeseen, jonka hän jätti vuonna 1997. Samoihin aikoihin hän vieraili M Groupin Tu disais quoi? alumilla ja liittyi samana vuonna *Personnalité Suspecte* -yhtyeeseen. Aketo tapasi aiemmin Tunisianon ja Blackon, joiden kanssa hän perusti kyseisen yhtyeen. Samalla Aketo toi mukanaan DJ Boudjin, joka toimi skrätsääjänä. Myöhemmin yhtyeen nimi muutettiin Sniperiksi ja yhtyeen ensimmäinen albumi myi 200 000 kopiota.

Joulukuussa 2007 Aketo julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, jolla vieraili muita ranskalaisia räppäreitä, kuten Alkpote, Soprano, Salif, Seth Gueko ja Sefyu. Lokakuussa 2008 Aketoa kuultiin myös Raï'n'B Fever 3 levyllä vierailevana artistina.

Diskografia
-----------

### Albumit

* Cracheur 2 Venin (2007)
* Une petite vie, 100 histoires (2013)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen blogi (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Antti Jaakkola** (12. marraskuuta 1896 Vehkalahti – 21. maaliskuuta 1918 Savitaipale) oli suomalainen yleisurheilija.

Antti Jaakkola sijoittui vuoden 1916 SM-yleisurheilussa keihäänheiton kahden käden yhteistuloksessa kolmanneksi tuloksella 94,89 (43,39 + 51,50). Seuraavan vuoden SM-kilpailuissa Jaakkola oli viides. Jaakkola edusti vuoteen 1916 Haminan Tarmoa ja seuraavana vuonna helsinkiläistä Polyteknikkojen Urheiluseuraa eli teekkarien omaa urheiluseuraa.

Vuoden 1918 sisällissodassa Jaakkola oli kaksi viikkoa punaisten vankina Haminassa, mutta pääsi vapaaksi ja yritti rintaman läpi valkoisten puolelle. Hän jäi punaisten vangiksi Luumäellä ja surmattiin Savitaipaleella. Hänen nuorempi veljensä Einar Jaakkola oli haavoituttuaan kuollut Mikkelin lääninsairaalassa 24.2.1918.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Kasila, Markku; Peltola Veli-Matti: *He antoivat kaikkensa - Viime sodissa menehtyneet suomalaiset mestariurheilijat*, s. 30. Auditorium, 2014. ISBN 978-952-7043-03-5.
* Tiedot henkilöstä: Jaakkola, Antti *Suomen Sotasurmat 1914−1922*.  Arkistoitu 21.7.2015. Viitattu 17.7.2015.

### Viitteet

1. ↑  Tiedot henkilöstä: Jaakkola, Antti *Suomen Sotasurmat 1914−1922*.  Arkistoitu 21.7.2015. Viitattu 17.7.2015.
Akheloos.
**Akheloos** (m.kreik. Ἀχελῷος) oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala, joka härän hahmossa taisteli Herakleen kanssa Deianeirasta.

Akheloos oli vanhin Okeanoksen ja Tethyksen 3000 pojasta. Erään toisen version mukaan hän oli auringon ja maan poika. Yhdessä Kalliopen tai Terpsikhoren kanssa Akheloos sai kolme seireeniä: Leukosia, Ligeia ja Parthenope. Akheloos ja Herakles kosivat kummatkin Deianeiraa. Herakles voitti Akheloosin, minkä jälkeen tämä muuttui käärmeeksi, jonka Herakles melkein kuristi. Akheloos muuttui tämän jälkeen häräksi, jonka sarven Herakles kiskaisi irti. Naiadit lahjoittivat sarven yltäkylläisyyden jumalattarelle Amaltheialle, joka sulloi rikkautensa sarven sisälle. Tästä muodostui niin sanottu runsaudensarvi.

Lähteet
-------

* Patricia Turner, Charles Russell Coulter: *Dictionary of Ancient Deities*. Oxford University Press US, 2001. ISBN 9780195145045.

### Viitteet

1. ↑  Turner s.11

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akheloos (mytologia)** Wikimedia Commonsissa
**Ann-Sophie Bettez** (s. 14. marraskuuta 1987 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2019. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia universiadeissa.

Bettez pelasi vuosina 2007–2012 McGill-yliopiston joukkueessa. Vuodesta 2012 hän on edustanut CWHL-liigan Montréal Starsia, joka vuonna 2015 muutti nimekseen Les Canadiennes de Montréal. Ensimmäisellä CWHL-kaudellaan hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti liigan pistepörssin ja hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli voittamassa liigan mestaruutta eli Clarkson Cupia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ann-Sophie Bettez *Eliteprospects.com*. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Canada IIHF. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Teiskonlahti, Kirsi: Rutiinisuoritus riitti Kanadalle MM-pronssiin – Venäjällä surullinen saldo pohjoisamerikkalaisia vastaan  14.4.2019. Yle. Viitattu 16.4.2019.
4. 1 2  Ann-Sophie Bettez Canadian Women's Hockey League.  Arkistoitu 16.4.2019. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
**Myrtídia** (kreik. Μυρτίδια) on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Μυρτιδίων, *Topikí Koinótita Myrtidíon*), joka sijaitsee Kytheran saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 132 (vuonna 2011).

Myrtidiótissan luostari.
Myrtídian kyläyhdyskunnan kylät sijaitsevat Kytheran lounaisosassa. Kyläyhdyskuntaan kuuluvat kylät Drymónas (86 asukasta vuonna 2011), Kalisperiánika (30) ja Kalokairinés (15) sekä Myrtidiótissan luostari (*Moní Myrtidiótissas*). Seutu on saanut nimensä alueen myrttipuista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Μονή Μυρτιδίων Κύθηρα *Greek Travel Pages*. Viitattu 6.9.2021.
**"Hepokatti"** eli **"Oli hepokatti maantiellä"** on suomenkielinen versio 1800-luvun puolenvälin yhdysvaltalaisesta laulusta "Polly Wolly Doodle". Samasta kahden soinnun sävelmästä on tehty lukemattomia muitakin versioita, kuten Boney M. -yhtyeen hitti "Hooray! Hooray! It's a Holi-Holiday" vuodelta 1979. Suomeksi siitä on ainakin kolme muutakin sanoitusta: Kerttu Mustosen "Kun iloisia ystäviä on" (1937), Sauvo Puhtilan "Etelään" (1988) ja Tarja Jykylän "Rikirii" (2010).

Laulua "Polly Wolly Doodle" esitti tiettävästi ensimmäisenä Dan Emmett ja Virginia Minstrels vuonna 1843 New Yorkin Boweryssä. Emmett on usein merkitty myös kappaleen tekijäksi, mutta asiasta ei ole varmuutta. Laulun sävel ja sanat julkaistiin ensi kerran Harvardin yliopiston opiskelijoiden laulukirjassa vuonna 1878, ja sitä on esitetty myös Yalen yliopistossa samana vuonna. Sidney Clare kirjoitti lapsitähti Shirley Templen laulettavaksi osin toisenlaisen sanoituksen elokuvaan *Pieni kapinoitsija* (The Littlest Rebel, 1935).

Suomenkielisen sanoituksen tekijää ei tunneta, mutta monissa levytyksissä se on merkitty Pertti Reposen nimiin. Se alkaa englanninkielisen version loppupuolella esiintyvästä heinäsirkasta, joka makoilee junaradalla (*railroad track*) ja kaivelee hampaitaan mattonaulalla (*carpet tack*). Suomalaisversiossa hepokatti istuu maantiellä ja kaivelee hampaitaan haravalla. Suomenkielinen sanoittaja on kirjoittanut jatkoksi alkuperäistä absurdimpia eläinjuttuja seinällä soittelevine silleineen ja kananpojan aivastuksineen.

Kappaleesta on Suomessa tullut suosittu lastenlaulu, joka on levytetty monille lastenlevyille. Ensimmäisenä sen levytti nimellä "Oli hepokatti maantiellä" Tapio Rautavaara vuonna 1967, ja muita levyttäjiä ovat olleet Lasse Kuusela ja Humppa-Veikot (1972), Songilo (1980) ja monet lastenmusiikkiryhmät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Hepokatti", *Suuri toivelaulukirja 5*, s. 188. Toim. Aapeli Vuoristo, 11. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1993. ISBN 951-643-678-1.
2. ↑  Hakutulos kappaleelle Polly wolly doodle *Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999*. Fenno-levytietokanta.
3. ↑  Rikirii (= Polly wolly doodle) (tässä myös: Hepokatti) *Fono.fi-äänitetietokanta*. Viitattu 24.7.2018.
4. ↑  Mention of Polly Wolly Doodle, sung by the Yale Glee Club in 1878. (Lehtileike, *The Brooklyn Daily Eagle* 26.5.1878, s. 2) *Newspapers.com*. Viitattu 24.7.2018. (englanniksi)
5. ↑  Shirley Temple – Polly-Wolly-Doodle [From the Littlest Rebel] *Songmeanings-sivusto*. Viitattu 24.7.2018. (englanniksi)
6. 1 2  Hakutulos kappaleelle Hepokatti *Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999*. Fenno-levytietokanta. Viitattu 24.7.2018.
**Taivalkunta Beat** on vuonna 1997 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa pop-, rock- ja rautalankamusiikkia. Yhtyeen keulakuvina toimivat kaksoset Juha ja Vesa Pokkinen.

Biografia
---------

Taivalkunta Beat perustettiin Nokialla 7.7.1997. Nimi juontaa juurensa Taivalkunnan kylästä, missä yhtyeen kaksi jäsentä viettivät kesiään ja lomiaan.

Perustajajäsenet olivat Mika Laitinen rummuissa, Vesa Pokkinen (soolokitara) ja Juha Pokkinen (komppikitara, laulu ja bassokoodaukset). Ensimmäisillä keikoilla Ilkka Saari vieraili laulajana, mutta pian lauluvastuu siirtyi Juha Pokkiselle.

Aluksi yhtye soitti lähinnä kyläjuhlissa tai paikallisen golfklubin eri tilaisuuksissa. Pian keikkapaikat suurenivat ja tanssipaikka-ammattilainen Jouko Elevaara kiinnostui bändistä. Vuonna 1999 yhtye esiintyi Suomen suurimpien tanssilavojen vakiobändinä. 

Bändin esikuva oli alkuvaiheessa Esa Pulliainen ja Agents. Yhtye sai levytyssopimuksen Tatsia musiikin kanssa vuonna 2000, ja ensimmäinen levy oli nimeltään Miks Twist, jolta radiohitiksi nousi Mika Sundqvistin studiolla äänitetty cover-sinkku "No niin Mary Lou" sekä myöhemmin oma kappale Ada Ofelia". Miks Twist -levy äänitettiin Jari Holmin Countryside-studiolla ja tuottajana toimi Teuvo Nummela. Vuonna 2001 yhtyeeseen tuli basisti Jani Kaunisto. Bändi osallistui Viihdyttäjä 2002 -bändikilpailuun ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon. Warner Musicin kustantama "Kirkkonummen Radalla" oli yhtyeen toinen albumi, ja siltä radiohitiksi nousi Juha ja Vesa Pokkisen oma kappale "Ikkunan takaa". Tuottajana levyllä oli Hannu Pikkarainen. 

Vuonna 2004 rumpali Mika Laitinen lopetti bändissä. Uudeksi rumpaliksi tuli Jasu Mäntylä. Bändin keikkamäärät kasvoivat, ja seuraavan albumin, nimeltään "Luulin, että pärjään", nimikkokappale nousi Radio-Suomen soitetuimmaksi kappaleeksi. Neljäs pitkäsoitto sai nimekseen "Kaunis kulkija". Se valittiin paikallisradioiden kuukauden levyksi elokuussa 2008. Levyllä vierailee solistina tangokuningas Tomi Markkola. 

Yhtye hoiti keikkamyynnin pääosin itse, mutta 2000-kymmenluvun lopun managerina toimi Jukka Airaksinen. Yli 1 000 keikkaa lavoilla tehnyt yhtye on useiden tv-esiintymisien lisäksi soittanut Euroviisut 2007 -tapahtumassa, toiminut Viking Linen Yesterday Show’n vakiobändinä ja ollut mukana monella kokoelmalevyllä. Yhtyeen tavaramerkki on ollut rautalankamusiikki ja omiin sävellyksiin perustuva beat-poljento. Vuoden 2010 helmikuussa yhtye lopetti toimintansa toistaiseksi.

Vuoden 2014 syksystä alkaen Pokkisen veljekset ovat keikkailleet Taivalkunta Beat duo -kokoonpanolla.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Miks Twist*  (2000) Tatsia
* *Kirkkonummen radalla*  (2003) Warner
* *Luulin että pärjään*  (2005) MTG
* Kaunis Kulkija (2008) MTG
* *Instrumental*  (2020) Pokkinen Bros
* Eppuja rautalankana (2023) Pokkinen Bros

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen Facebook-sivusto
*
**PDO** (*PHP Data Objects*) on PHP-ohjelmointikielen versiosta 5.1 asti käytössä oleva tietokantaohjelmointimalli, joka mahdollistaa erilaisten tietokantojen käyttämisen PHP-sovellusten tietojen tallentamisessa. 

PDO poikkeaa PHP:n "perinteisestä", jokaiselle tietokannalle erikseen toteutettuja funktioita käyttäen tapahtuvasta tietokantaohjelmoinnista tarjoamalla abstraktitason tietokantametodit, joiden avulla tietokantojen käsittely tapahtuu riippumatta siitä, mitä tietokantaa sovelluksessa käytetään. 

Käytännössä PDO on joukko luokkia, joiden ominaisuuksien ja metodien avulla tietokantojen käsittely tapahtuu. 

Lisäksi, joustavuutensa takia PDO voi periaatteessa käyttää hyväkseen mitä tahansa tietokantaa; riittää, että tietokannalle löytyy käyttöjärjestelmään sopiva PDO-ajuri. Tällä hetkellä PDO tukee ainakin seuraavia tietokantoja (mahd. versiot suluissa): 

* MySQL (3.x, 4.x)
* Microsoft SQL Server
* Oracle
* PostgreSQL
* SQLite (2, 3)
* IBM Informix
* Firebird/Interbase
* Muut, ODBC-yhteensopivat tietokannat

Aiheesta muualla
----------------

* PDO-dokumentaatio PHP.NET-sivustolla(englanniksi)
* PDO - hyvä tapa käsitellä tietokantoja
**Antti Juhani Ilveskoski** (10. toukokuuta 1944 Sortavala – 28. huhtikuuta 2008 Espoo) oli suomalainen arkkitehti, joka keskittyi työssään etenkin julkisiin tiloihin. Hän vastasi Yrjönkadun uimahallin restauroinnista ja Tampereen taidemuseon laajennuksesta. Ilveskoski voitti myös useita arkkitehtuurikilpailuita. Hänellä oli arkkitehtitoimisto Helsingissä ja sivutoimisto Tampereella.

Ilveskoski piti tärkeänä, että vanhoja rakennuksia säilytetään ja kohdellaan kunnioittavasti. Hän halusi töidensä sopeutuvan ympäristöön ja korosti rakennusten toiminnallisuutta. Hänen ammatillisia esikuviaan olivat arkkitehdit Aarne Ervi ja Alvar Aalto. Ilveskosken uranvalintaan vaikutti vahvasti hänen isänsä Jaakko Ilveskoski, joka toimi Tampereen kaupunginarkkitehtina vuosina 1953–1972.

Antti ja Jaakko Ilveskoski on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. ↑  *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1991*, s. 323. Helsinki: Suomen Teknillinen Seura, 1991. ISBN 951-9110-60-7.
2. 1 2 3  Nurmi, Rauno: Antti Ilveskoski (Muistokirjoitus) *Helsingin Sanomat*.  2008.  Arkistoitu 5.11.2016. Viitattu 4.11.2016.
3. ↑  Tampereen taidemuseon alueen sekä Pyynikintorin suunnittelukilpailu: Liite 5 – Tampereen taidemuseon rakennushistoriallinen selvitys (PDF) (Luonnos)  s. 23. Tampere:  Tampereen kaupunki & Arkkitehtitoimisto Seija Hirvikallio, 2016. Viitattu 7.11.2016.
4. ↑  Ahola, Teija: Nokian kaupunki 2010: Keskustan osayleiskaava – Kulttuuriympäristöselvitys (PDF) (Raportti)  23.12.2010. Nokia:  Nokian kaupunki. Viitattu 4.11.2016. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Ilveskoskien hautakivi sijaitsee Kalevankankaan hautausmaan korttelissa 4.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Ronald Levy** (s. 30. lokakuuta 1992) on jamaikalainen pika-aitajuoksija. Hän on olympiamitalisti ja Kansainyhteisön kisojen voittaja. Hän edustaa MVP Track & Field Clubia.

Levy keskeytti 110 metrin aitojen alkueräjuoksun Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti samana vuonna kultaa 110 metrin aitajuoksussa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 13,19 ja sijoittui toiseksi maanosien cupisssa Ostravassa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hänet hylättiin välieräjuoksussa. Hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa pronssia vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa ajalla 13,10.

Levy on voittanut Jamaikan-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 2018, 2019 ja 2021. Hän on voittanut myös Timanttiliigan kilpailuja.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,17 | Kingston | 8. huhtikuuta 2017 |
| 200 m | 20,81 | Kingston | 22. maaliskuuta 2014 |
| 800 m | 1.52,47 | Kingston | 21. toukokuuta 2016 |
| 110 m aidat | 13,05 | Pariisi | 1. heinäkuuta 2017 |
| 400 m aidat | 51,77 | Kingston | 5. huhtikuuta 2013 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m aidat | 7,49 | Glasgow | 25. helmikuuta 2018 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ronald Levy Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Ronald Levy Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee pyhimystä. Rooman keisarista katso Florianus.*
Francesco del Cossan Pyhää Florianusta esittävä maalaus vuodelta 1473.
**Pyhä Florianus** (kuoli n. 304 jaa.) on kristillinen pyhimys, joka on palomiesten, nuohoojien ja saippuantekijöiden sekä Linzin ja Krakovan kaupunkien suojelija. Hänen muistopäivänsä on 4. toukokuuta.

Elämä
-----

Florianus syntyi noin vuonna 250 jaa. roomalaisessa Aelium Cetiumin kaupungissa (nykyinen Sankt Pölten Itävallassa). Hän liittyi Rooman armeijaan ja yleni Noricumin provinssin armeijan komentajaksi. Sotilastehtävien ohella Florianuksen vastuulla oli palotorjuntajoukkojen organisoiminen.

Diocletianuksen vainojen aikaan Roomassa selvisi, ettei Florianus ollut ryhtynyt kristittyjen vastaisiin toimenpiteisiin alueellaan. Aquilianus lähetettiin tutkimaan asiaa. Tämä määräsi Florianuksen uhraamaan perinteiden mukaisesti roomalaisille jumalille, mutta komentaja kieltäytyi. Tämän seurauksena Florianus tuomittiin poltettavaksi roviolla. Legendan mukaan hän kuitenkin lausui roviolla seistessään, että jos nämä sytyttäisivät tulen, kipuaisi hänen sielunsa liekkien mukana taivaaseen. Niinpä Florianus polttamisen sijaan hukutettiin myllynkivi kaulassaan Enns-jokeen. 

Myöhemmin kristityt pelastivat Florianuksen ruumiin ja hautasivat sen augustinolaiseen luostariin Lorchin lähellä. Valeria-nimisen naisen saamassa näyssä Florianus kuitenkin vaati soveliaampaa hautapaikkaa itselleen.

Kunnioitus
----------

Pyhää Florianusta kunnioitetaan laajalti Keski-Euroopassa. Sankt Florianin kaupunki Itävallassa on nimetty hänen mukaansa. Florianus valittiin Puolan suojeluspyhimykseksi vuonna 1184, kun paavi Lucius III suostui kuningas Kasimir II:n pyyntöön lähettää tälle Florianuksen pyhäinjäännöksiä. Tästä syystä Krakovassa säilytetään joitakin pyhimyksen reliikkejä.

Kuvanveistäjä Josef Josephun Pyhää Florianusta esittävä patsas paljastettiin Wienissä vuonna 1935. Se seisoi kaupungin pääpaloasemalla, mistä se siirrettiin toisen maailmansodan pommitusten jälkeen 1945 palokuntamuseoon.

Florianuksesta juontuvat etunimet ovat edelleen yleisiä katolisella saksalaisalueella Böömissä ja Itävallassa.

Galleria
--------

* Pyhä Florianus Pyhän Andreaan kirkossa Sloveniassa.Pyhä Florianus Pyhän Andreaan kirkossa Sloveniassa.
* Pyhän Florianuksen patsas Krakovan Pyhän Florianuksen portissa.Pyhän Florianuksen patsas Krakovan Pyhän Florianuksen portissa.
* Pyhän Florianuksen patsas tienristeyksessä Puolan Komarówka Podlaskassa.Pyhän Florianuksen patsas tienristeyksessä Puolan Komarówka Podlaskassa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Saint Florian
**Erkki Esko Horelli** (18. toukokuuta 1916 Kokemäki – 25. huhtikuuta 1992 Kokemäki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Horellin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans (Ransu) Emil Horelli ja Vilma Anni Alavuo, aiemmin Ahlgren, ja puoliso vuodesta 1942 varanotaari Leeni Kaino Helena Innilä. Horelli tuli ylioppilaaksi Kokemäen yhteiskoulusta 1935 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1944 ja maisteriksi 1962. Horelli oli Maataloustuottajien Satakunnan liiton toiminnanjohtaja 1945–1979 ja maanviljelijä omistamallaan Iso-Horellin tilalla Kokemäellä 1948–1988. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, kuten toiminta Maataloustuottajain Keskusliiton sokerijuurikas-, mallasohra-, järjestö- ja teuraskauppavaliokunnissa. Pellervo-Seuran valtuuskuntaan Horelli kuului vuodesta 1968. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1972. Taiteilija Ulla Liuhala maalasi hänen muotokuvansa 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Maanviljelysneuvos Erkki Horelli (1916–1992). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.1.2023.
2. 1 2  Jaakko Kangosjärvi: Ihmiset. Kuolleita. Maanviljelysneuvos Erkki Horelli. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  28.4.1992. Viitattu 17.1.2023.
3. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 244. Viitattu 17.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Erkki Horelli *Biografiasampo*.
**Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko** (engl. *Holy Church of Jesus Christ*, ransk. *Église sainte de Jésus Christ*) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Sen perustaja, ranskalainen Alexandre Caffiaux, kuului aikaisemmin strangiittien Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. 

Vuonna 1963 Caffiaux, joka oli tullut vakuuttuneeksi strangiittien yhteisön olevan Jeesuksen Kristuksen todellinen kirkko maan päällä, matkusti Ranskasta Wisconsiniin saadakseen kasteen kyseisen kirkon jäseneksi. Hänet kastettiin ja asetettiin pappeuteen. Caffiaux kertoi saaneensa lennolla takaisin Ranskaan ilmestyksen, jonka mukaan hän olisi Joseph Smithin ja James J. Strangin oikea seuraaja ja näin ollen Jumalan kutsuma Kristuksen kirkon johtajaksi. 

Vuonna 1964 Caffiaux vieraili Iranissa. Hänen kertomansa mukaan hänen luonaan vieraili matkan aikana enkeli, joka asetti hänet profeetaksi, näkijäksi ja ilmestyksensaajaksi sekä antoi hänelle Melkisedekin pappeuden täyteyden. Joukko Ranskassa asuvia strangiitteja asettui tukemaan hänen vaatimuksiaan. 

Caffiaux sanoi kutsuvansa koolle kirkon yleiskonferenssin vahvistamaan hänen nimityksensä kirkon pääksi. Näin ei kuitenkaan tapahtunut. Caffiauxin seuraajat järjestäytyivät kuitenkin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimellä "Église sainte de Jésus Christ" — "Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko". Strangiittikirkko torjui muodollisesti Caffiauxin vaatimukset 1978 ja erotti tämän kirkon jäsenyydestä. 

Nykyään Jeesuksen Kristuksen pyhällä kirkolla on seurakuntia Ranskassa ja New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa.
**Saul Weigopwa** (s. 14. kesäkuuta 1984 Song, Nigeria) on nigerialainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Weigopwa kilpaili vuonna 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 22,02. Seuraavana vuonna hän karsiutui Kingstonin nuorten MM-kisoissa 400 metrin alkuerissä ajalla 47,86. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä ajalla 45,67, mutta oli mukana Nigerian joukkueessa voittamassa olympiapronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 Weigopwa karsiutui 400 metrin välierissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 45,02 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 alkuerissä ajalla 46,42.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 22,02 (2001)
* 300 metrin juoksu: 33,29 (2005)
* 400 metrin juoksu: 45,00 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Saul Weigopwa Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
***Aphis*** on kirvojen heimoon (Aphididae) ja putkikirvojen alaheimoon (Aphidinae) kuuluva suku. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 500 kirvalajia ja Suomessakin lajimäärä on yli 70. Monet lajit ovat merkittäviä viljelykasvien tuholaisia.

Piirteitä
---------

*Aphis*-suvun kirvat vaihtelevat kooltaan hyvin pienistä melko kookkaisiin ja ruumiin muoto on poikkeuksetta leveä, ei koskaan pitkänomainen. Vaharauhasputket ovat tasaisen sylinterimäiset tai kärkeä kohti kapenevat, eivät koskaan keskiosastaan pullistuneet. Takaruumiin kärjessä oleva uloke, cauda, on vaihtelevissa määrin pitkänomainen. Raajojen väri vaihtelee, mutta ne ovat hyvin harvoin kokonaan tummat. Täysikasvuiset kirvat voivat olla siivekkäitä tai siivettömiä.

Monet lajit elävät suurissa kirvakolonioissa, joita puolustavat ja hoivaavat kirvojen tuottamasta mesikasteesta kiinnostuneet muurahaiset. Lisääntyminen tapahtuu joillakin lajeilla täysin neitseellisesti, mutta pääsääntöisesti *Aphis*-lajit ovat holosyklisiä eli kesän aikana neitseellisesti lisääntyvien sukupolvien jälkeen syntyy myös suvullisesti lisääntyvä sukupolvi. Holosykliset lajit talvehtivat munina, kokonaan neitseellisesti lisääntyvät aikuisina tai nymfeinä.

Usein suvun lajit ovat monofageja eli erikoistuneet yksittäiseen ravintokasvilajiin tai siihen ja sen lähisukulaisiin, mutta ravintokasveja on monessa kasviheimossa. Ravintokasvi on tyypillisesti ruohovartinen tai pensas ja vain melko harva laji elää puissa. Niin kutsuttu isännänvaihto eli systemaattinen siirtyminen alkuperäiseltä ravintokasvilta (primääri-isäntä) jollekin toiselle (sekundääri-isäntä) on suvussa harvinaista. Joukossa on myös sekundääri-isännän suhteen erittäin polyfageja lajeja, kuten viljelykasvien tuholaisina merkittävät kurkku- (*Aphis gossypii*) ja juurikaskirva (*Aphis fabae*), joiden ravintokasvivalikoima on varsin laaja. *Aphis*-suvun kirvoja ei esiinny koskaan saroilla ja hyvin harva laji kelpuuttaa ravinnokseen mitään heinäkasveja.

*Aphis*-lajeja tavataan lähinnä pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta muutama laji esiintyy Australiassa, Uudessa-Seelannissa sekä Etelä-Amerikassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Aphid Species File (englanniksi)
2. 1 2 3  Aphid Identification (englanniksi)
3. 1 2 3  Aphids on the World's Plants (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2717643
* Wikispecies: Aphis
* AFD: Aphis
* BOLD: 3893
* BugGuide: 6166
* CoL: 8NLXQ
* EoL: 71882
* EPPO: 1APHIG
* Fauna Europaea: 54296
* Fauna Europaea (new): e8bee805-277e-40aa-a047-ce119dd6fb30
* Fossilworks: 212553
* GBIF: 2049562
* iNaturalist: 55215
* IRMNG: 1094605
* ITIS: 200573
* NBN: NHMSYS0020705202
* NCBI: 80764
* NZOR: 296ed5c1-d04e-41bc-83e6-1457fa7d5aeb
* PPE: aphis
* Plazi: EE459F69-2CC6-F3F1-152F-78C91E08611D
* WoRMS: 494198
* ZooBank: AF2DEAD4-4741-4B33-8CD8-ABA00EDF799F

 |

 |
**Ali Muhsin Al-Barwani** (13. tammikuuta 1919 Kivikaupunki, Sansibar – 20. maaliskuuta 2006 Masqat, Oman) oli sansibarilainen arabipoliitikko ja diplomaatti, joka oli Sansibarin sulttaani Jamshid bin Abdullah Al Saidin ulkoministerinä ennen kuin Sansibar liitettiin Tansaniaan vuonna 1964. 

Kun sulttaanin hallitus syrjäytettiin vallasta Sansibarin vallankumouksen aikana tammikuussa vuonna 1964 Barwani vietiin pidätyskeskukseen Tansaniaan kunnes hänet vapautettiin vuonna 1971. Barwani lähti maanpakoon Keniaan pakolaisena. Maanpakolaisena Barwani muutti Kairoon ja sieltä takaisin Keniaan kunnes hän muutti Yhdistyneihin arabiemiirikunntiin. Dubaissa Barwani käänsi koraanin arabiasta swahiliksi josta hänet erityisemmin tunnetaan. Barwani on opiskellut Makeren yliopistossa Kampalassa, Ugandassa josta hän valmistui vuonna 1942.

Lähteet
-------

1. ↑  Sheikh Ali Muhsin Al-Barwani *quranitukufu.net*.  Arkistoitu 7.7.2017. Viitattu 24.7.2017. (swahiliksi)
2. ↑  Frankl, P.J.L: Obituary: Ali Muhsin al-Barwani *Taylor & Francis online*.  19.3.2007. Viitattu 24.7.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Inkoon Päivölän työväentalo (Solberg)**  oli Inkoossa Degerbyn kylässä sijainnut työväentalo. Talo on edelleen olemassa ja yksityisomistuksessa.

Historiaa
---------

Päivölän työväenyhdistys (Solberg arbetarförening) on mainittu SDP:n puoluetilastossa ensimmäisen kerran vuonna 1914. Työväenyhdistys osti vuonna 1920 Suomen Kivityöntekijäin osastolta 1 300 m²:n tontin rakennuksineen. Työväentalo suljettiin vuonna 1930, ja työväenyhdistys lakkautettiin syksyllä 1931 kommunistilakien perusteella. Työväentalo siirtyi tällöin FSA:n Suomen ruotsalaisen työväenliiton haltuun, joka luovutti talon velkoineen sotien jälkeen Päivölän työväenyhdistykselle. Työväenyhdistys oli perustettu uudelleen vuonna 1937, ja se sulautui vuonna 1965 Inkoon ruotsinkieliseen sos.dem. yhdistykseen (Ingå Socialdemokratiska Förening). Talo on ollut yhdistyksen omistuksessa vielä vuonna 1992..Talo on nykyään yksityisomistuksessa.

Rakennus
--------

Tarkempaa tietoa työväentalon rakentamisesta ei ole. Työväentalossa on ollut juhlasali näyttämöineen, ravintola ja keittiö, eteinen ja wc-tilat. Taloa remontoitiin perusteellisesti 1960-luvulla. Talon ullakkokerros otettiin käyttöön ja lämmitysmuoto muutettiin öljylämmitykseksi .

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Työväentalon sulkemisen jälkeen 26.9.1931 talossa järjestettiin juhla, johon puhujaksi saapui ruotsalaisen työväenliiton puheenjohtaja Axel Åhlström. Samaan aikaan Degerbyn nuorisoseurantalolle oli kutsuttu lehti-ilmoituksella koolle Uudenmaan ruotsalaisia keskustelemaan viime aikojen poliittisista tapahtumista. Kokouksessa ilmaistiin harmi siitä, että lakkautetut työväenyhdistykset saivat aloittaa uudelleen toimintaansa suljetuissa taloissaan. Maan hallitukselle päätettiin ilmoittaa, että Länsi-Uudellamaalla ei kommunisteja siedetä ja länsiuusmaalaiset ryhtyvät asian suhteen itse tarvittaessa toimenpiteisiin. Kokouksen jälkeen osanottajat lähtivät noin kolmellakymmenellä henkilöautolla työväentalolle, josta vähälukuinen juhlayleisö pakeni paikalta. Tulijat käyttäytyivät uhkaavasti paikalle jäänyttä Åhlströmiä ja työväenliiton sihteeriä Gunnar Andersonia kohtaan. Tilanteen kärjistyttyä juhla lopetettiin ja liiton edustajat saatettiin poliisien suojeluksessa juna-asemalle. Tapahtuman johdosta työväenliitossa käynnistettiin valistus- ja jäsenhankintakampanja *Vastaus Solbergille*. Työväentalolla järjestettiin onnistunut kampanjajuhla jo lokakuussa 1931. Tilaisuutta oli turvaamassa poliiseja nimismiehen johdolla.

Työväentalo on ollut aktiivisessa käytössä vielä 1980-luvulla, jolloin siellä oli kansalaisopiston harrastuspiirejä ja Nuorten Kotkien toimintaa. Vaalien alla siellä on järjestetty vaalijuhlia ja -keskusteluja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑  Koti entisessä työväentalossa *meillakotona.fi*.
**Friskalanlahti** on Turun Hirvensalossa sijaitseva kansallisesti tärkeä lintuvesi. Se kuuluu sekä Natura 2000-suojelualueverkostoon että FINIBA-verkostoon.

Friskalanlahti sijaitsee Hirvensalon kaakkoisosassa, Friskalan kartanon kaakkoispuolella. Se on matala, umpeenkasvava, ruovikkoinen merenlahti, ja sen pinta-ala on noin sata hehtaaria. Lahden rannalla on 12 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue. Lahden rantaniityillä on laidunnettu lihakarjaa vuodesta 1989 lähtien. Laitumien laajuus oli noin 51 hehtaaria vuonna 2007.

Friskalanlahden pesimälinnusto on selvitetty useita kertoja. Ruovikoitumisen myötä ovat lisääntyneet lajit, jotka suosivat tiheitä ruovikoita, kuten kerttuset, pajusirkku ja viiksitimali. Laidunnuksen ansiosta avoimina pysyneillä rantaniityillä pesii runsas avomaalinnusto, joista runsaimpia ovat niittykirvinen, kiuru, pensastasku, keltavästäräkki ja västäräkki. Kahlaajista lahdella pesivät vakituisesti enää vain taivaanvuohi ja punajalkaviklo, sekä epäsäännöllisesti töyhtöhyyppä, rantasipi ja pikkutylli.

Lähteet
-------

* Kunttu, Panu 2007: *Turun Friskalanlahden, Särkilahden ja Kulhon lahtien pesimälinnusto* (teoksessa: Ikonen, Iiro ja Hagelberg, Eija 2007: *Ruovikot ja merenrantaniityt. Luontoarvot ja hoitokokemuksia Etelä-Suomesta ja Virosta*). - Lounais-Suomen ympäristökeskus. Turku. ISBN 978-952-11-2860-8

Aiheesta muualla
----------------

* Friskalanlahti – komea lintukohde Turun kupeessa Retkipaikka.fi
**Wolter Petersen** (1705 Tukholma – 25. tammikuuta 1783 Norrköping) oli ruotsalainen kauppias ja ruukinpatruuna, joka omisti ruukkeja myös Suomessa ja sai vuorineuvoksen arvonimen.

Petersenin vanhemmat olivat kauppias Johan Adam Petersen ja Anna Kallsten ja puoliso 1736–1774 Barbro Maria Hisingh, Mikael Hisingin tytär. Vuorineuvos, ruukinpatruuna Johan Adam Petersen oli heidän poikansa. Wolter Petersen oli tukkukauppias Tukholmassa ja Norrköpingissä ja ruukinpatruuna Itä-Götanmaalla. Hän oli myös Taalintehtaan ja Björkbodan ruukkien omistaja Dragsfjärdissä 1758–1777, Edin ruukin omistaja Smålandissa, Skarpön masuunin omistaja vuodesta 1764, Planeten-sokeriruukin omistaja Norrköpingissä vuodesta 1762, Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian toimiluvan kolmas osakas vuodesta 1766 ja Trollhättanin kanavayhtiön osakas. Petersen omisti myös tilan Tjustin kihlakunnassa Smålandissa. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai 1769.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vesa-Pekka Jäntti: Vuorineuvos Wolter Petersen (1705–1783). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2009. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.6.2022.
Sisäänkäynti Atreuksen hautaan, Mykene, n. 1250 eaa.
**Atreus** (m.kreik. Ατρεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Mykenen kuningas ja Olympian kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Agamemnon ja Menelaos, jotka kollektiivisesti tunnetaan atreideina. Atreus ja hänen kaksoisveljensä Thyestes olivat isänsä karkottamina maanpaossa surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Olympian valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä ja kohosivat siellä valtaan kuningas Eurystheuksen ollessa poissa taistelemassa herakleideja vastaan. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.

Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antoikin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.

Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunataan kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään, ja niin Atreus sai valtansa takaisin ja karkotti Thyesteen maasta.

Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa aterialla Thyesteelle mutta säästi kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti hänet uudelleen maasta.

Kun Thyestes etsi keinoja kostaakseen veljelleen, hän kuuli oraakkelilta, että hän saisi kostaa, jos saisi pojan oman tyttärensä Pelopeian kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle, että hän oli sekä tämän isä että isoisä ja että Atreus on hänen setänsä, ja Aigisthos tappoi Atreuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.11 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.12 (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.13 (engl. käännös).
4. ↑  Hyginus: *Fabulae* lxxxviii (engl. käännös).

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Eurystheus** | **Mykenen kuningas**1200-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Thyestes** |
**Neoptolemos** oli makedonialainen sotilas ja yksi diadokeista, Aleksanteri Suuren seuraajista. 

Arrianoksen mukaan Neoptolemos kuului aiakideihin eli molossien kuningassukuun. Hän osallistui luultavasti Aleksanterin Aasian sotaretkeen alusta alkaen, mutta hänet mainitaan lähteissä vasta Gazan piirityksen yhteydessä, jossa hän kunnostautui olemalla ensimmäinen, joka kiipesi kaupungin muureille piirityksen aikana. Neoptolemos mainitaan seuraavan kerran hypaspistien komentajana vuonna 330 eaa. Aleksanterin kuoleman jälkeen Neoptolemos sai hallittavakseen Armenian. Ensimmäisen diadokkisodan aikana Neoptolemos sai käskyn hallitsija Perdikkaalta toimia Eumenes Kardialaisen alisuudessa. Neoptolemos juonitteli kuitenkin Eumeneen vihollisen Antigonoksen kanssa. Eumenes sai kuitenkin tietää tästä ja kukisti Neoptolemoksen taistelussa. Neoptolemos pääsi pakenemaan vain 300 sotilaan kanssa Krateroksen luokse ja sai tämän hyökkäämään Eumeneen kimppuun. Seuranneessa taistelussa Krateros kärsi kuitenkin tappion. Neoptolemos ja Eumenes kävivät tämän jälkeen kaksintaistelun, jonka Eumenes voitti. Neoptolemoksen ja Krateroksen kaaduttua heidän armeijansa lähti pakoon.

Lähteet
-------

* Waldemar Heckel: *The Marshals of Alexander's Empire*, s. s.261. Routledge, 1992. ISBN 9780415050531.

### Viitteet

1. ↑  Heckel s. 275-277
Lehden näytenumeron etusivu.
**Framtid** oli Helsingissä vuosina 1905–1910 ilmestynyt aktiivisen vastustuspuolueen ruotsinkielinen viikkolehti.

Ensimmäisen sortokauden aktivistit perustivat *Framtidin* heti suurlakkoa seuranneen ennakkosensuurin poistamisen jälkeen. Lehden päätoimittajana työskenteli aluksi Herman Gummerus ja vuosina 1907–1908 toiseksi toimittajaksi mainittiin Filemon Tiderman. Vuosina 1909–1910 *Framtidiä* toimitti aktivistipuolueen puheenjohtaja Johannes Gummerus apunaan Karl Mannelin. Lehden suomenkielisenä vastineena ilmestyi vuosina 1906–1907 Mannelinin toimittama *Vastaisuus*.

*Framtid* oli alkuvaiheessa yhtä paljon siihen kirjoittaneen Konni Zilliacuksen kuin aktivistipuolueen johdon lehti. Sen tavoitteiksi ilmoitettiin Suomen poliittinen riippumattomuus ja tasavaltalainen, demokraattinen hallitusmuoto. Lehdessä käsiteltiin etupäässä poliittisia asioita, joista tärkeimpiä olivat Suomen aseman vahvistaminen, taistelu itsevaltiutta vastaan venäläisten rinnalla, uskonnonvapaus ja maanomistuskysymyksen ratkaisu. *Framtid* seurasi aktiivisesti Venäjän sisäpolitiikkaa ja julkaisi venäläisten emigranttien kirjoituksia. Se piti esillä myös ajatusta Suomen itsenäisyydestä ja aseellisen vastarinnan mahdollisuudesta. Politiikan ohella kiinnitettiin huomiota kulttuurikysymyksiin ja julkaistiin aktivistien muistelmia.

Ennakkosensuurin poistamisen jälkeen viranomaiset pystyivät puuttumaan lehtien sisältöön vain rikosoikeudellisin keinoin. *Framtid* saikin syyteitä majesteettirikoksista ja yllytyksestä kapinaan. Filemon Tiderman karkotettiin vuonna 1908 Siperiaan ja Gummerukset tuomittiin myöhemmin vankeusrangaistuksiin. Lehteä ei kuitenkaan pystytty lakkauttamaan, vaan se jatkoi ilmestymistään vielä senkin jälkeen, kun aktiivinen vastustuspuolue oli vuonna 1908 käytännössä lakannut olemasta. Lähes 1 200 kappaleen levikin saavuttaneen *Framtidin* ja sen taustajoukon päivänpoliittinen merkitys jäi vähäiseksi. Henkisesti se muodosti sillan aktivismin ja ensimmäisen maailmansodan aikaisen jääkäriliikkeen välille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 8. Aikakauslehdistön historia: Yleisaikakauslehdet*, s. 432–434. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-325-8.

Aiheesta muualla
----------------

* *Framtid* digitoituna kansalliskirjastossa
* *Vastaisuus* digitoituna kansalliskirjastossa