recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee hämähäkkipelkoa. Araknofobia on myös Frank Marshallin ohjaama elokuva.*
**Araknofobia** on eräs fobian laji. Se tarkoittaa hämähäkkejä kohtaan tunnettua neuroottista, voimakasta pelkoa tai kauhua, jonka seurauksena henkilön jokapäiväinen toiminta ja sosiaalinen vuorovaikutus kapeutuu häntä itseään ahdistavalla tavalla. Sairaudeksi ilmiö lasketaan vasta, kun se häiritsee merkittävästi henkilön toimintakykyä. Hämähäkeissä on purevia ja myrkyllisiä lajeja, mutta Suomessa ei ole hämähäkkilajeja, jotka olisivat vaarallisia ihmiselle.

On esitetty, että araknofobia saattaisi olla geneettistä perua, mutta uusimpien tutkimusten mukaan näin ei vaikuta olevan. Sitä vastaan puhuu se seikka, että hämähäkkipelko kuuluu lähes yksinomaan länsimaiseen, eurooppalaisten ja heidän jälkeläistensä kulttuuriin. Darwin-keskuksen tutkija Jan Beccaloni on arvioinut, että araknofobia on opittua. Sitä esiintyy lähes ainoastaan länsimaissa, mutta siellä se kuitenkin on yleisimpiä kammoja. Hämähäkkipelon alkuperän oletetaan olevan peräisin keskiajan Euroopassa, jossa uskottiin erilaisten kulkutautien, ruton, lavantaudin ja muidenkin sairauksien syntyneen hämähäkkien puremasta. Sadut ja kauhuviihde ovat säilöneet pelot jälkipolville. Vuonna 2017 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin jo puolivuotiaiden lasten reagoivan voimakkaammin hämähäkkien ja käärmeiden kuviin kuin muihin kuviin. Tutkimuksen tulkittiin viittaavan siihen, että hämähäkkien ja käärmeiden pelko on synnynnäistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Fear of spiders can develop before birth *NBCNews.com*.  18.2.2010. Viitattu 13.11.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Erkki Hakkonen: Hämähäkkikauhu syntyi keskiajalla *Tiede, tiede.fi*.  6/2000. Viitattu 21.9.2012, päivitetty 1.11.2017.
3. ↑  Kivipelto, Arja: Katso, tutkija töissä!.  *Helsingin Sanomat*, 2010, nro 4.5. s. D2.
4. ↑  Sarah Gibbens: Are We Born Fearing Spiders and Snakes?.  *National Geographic*, 26.10.2017. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Araknofobia** Wikimedia Commonsissa
**Aragón-luokka** oli Espanjan laivaston kolmen 1880-luvulla valmistetun aluksen muodostama risteilijäluokka.

Suunnittelu
-----------

Puurunkoisilla parkkitakiloiduilla aluksilla oli kaksi savuhormia ja törmäyskeula. Ironcladeiksi suunnitellut alukset olivat raskastekoisia ja kömpelöitä. Valmistuessaan niiden aseistuksena oli kahdeksan 180 naulan (Armstrong 8 tuuman RML) tykkiä, jotka olivat jo asennettaessa vanhentuneita. Vuodesta 1885 alkaen *Navarralla* ja *Castilialla* oli neljä kyljille hyllyille asennettua Kruppin 5,9 tuuman BL -tykkiä ja kaksi Kruppin 4,7" BL -tykkiä. *Aragónilla* oli kuusi Hontorian valmistamaa 6,4" tykkiä. Apuaseina oli kaksi 87 millimetrin ja neljä 75 millimetrin tykkiä sekä kaksi 14 tuuman torpedoputkea. *Castillan* aseistuksen täydensi kymmenen konekivääriä.

Alusten propulsiojärjestelmänä oli yksiakselinen. Voima tuotettiin kolmesylinterisellä HC-höyrykoneellä, joka tuotti 4 400 hevosvoimaa. Alusten suunniteltu maksiminopeus oli neljätoista solmua. Hiilivarastoissa oli 460 tonnia hiiltä.

Alukset
-------

**Aragón-luokan risteilijät**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Aragón* | Cartagena | 2. toukokuuta 1869 | 31. heinäkuuta 1879 | 1880 | poistettu alusluettelosta 1905 |
| *Navarra* | Ferrol | toukokuu 1869 | elokuu 1881 | 1882 | kadettien koululaiva 1900 |
| *Castilla* | La Carracan telakka, Cadiz | toukokuu 1869 | elokuu 1881 | 1881 tai 1882 | upotettu 1. toukokuuta 1898 Manilanlahden taistelussa |
|

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Gardiner, Robert s. 383

*Aragón*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Aragón* - *Navarra* - *Castilla* |
| Edeltäjä: *Maria de Molina* – Seuraaja: Velasco-luokka |
**IPR University Center** on kuuden suomalaisen yliopiston välinen erillislaitos, joka tuottaa ja levittää tietoa aineettomista oikeuksista sekä toimii linkkinä akateemisen maailman ja liike-elämän organisaatioiden välillä. 

IPR University Center aloitti toimintansa 1.1.2000, ja sen toimintaa tukee kannatusyhdistys IPR University Center Association ry.

Instituutti tarjoaa koulutuspalveluita ja järjestää perus- ja syventävää opetusta yliopistoille sekä täydennyskoulutusta IPR-asiantuntijoille, korkeakouluille, yrityksille, yhteisöille ja eri ammattiryhmille. IPR University Center edistää aineettomien oikeuksien tutkimusta ja jatkokoulutusta ja jakaa tietoa julkaisemalla IPRinfo-verkkolehteä, tarjoamalla tietopalveluja sekä ylläpitämällä oikeustapaustietokantaa, joka sisältää useita tuhansia tiivistelmiä kotimaisten tuomioistuinten aineettomia oikeuksia koskevista ratkaisuista.

Instituutin taustalla toimiva kannatusyhdistys IPR University Center Association ry ylläpitää stipendirahastoa sekä edistää aineettomien oikeuksien alan asiantuntemusta, tutkimusta ja opetusta.

IPR University Center toimii yhteistyössä kuuden jäsenyliopistonsa, yritysten, julkisen sektorin sekä eri järjestöjen kanssa. Hallinnollisesti instituutti on kuulunut vuoden 2014 alusta osaksi Hanken Svenska handelshögskolania. Instituutin jäsenyliopistot vuonna 2021 ovat:

* Aalto-yliopisto
* Hanken Svenska handelshögskolan
* Helsingin yliopisto
* Itä-suomen yliopisto
* Lapin yliopisto
* Turun yliopisto

Instituutin johtajina toimivat Tuomas Mylly ja Juha Vesala.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia *IPR University Center*. Viitattu 2.3.2021.
2. ↑  Toiminta *IPR University Center*. Viitattu 2.3.2021.
3. ↑  Kannatusyhdistys *IPR University Center*. Viitattu 2.3.2021.
4. ↑  Jäsenyliopistot *IPR University Center*. Viitattu 2.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* IPR University Centerin verkkosivut
* IPRinfo-verkkolehti

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI

 |

 |
**Bikukulliini** (C20H17NO6) on isokinoliinirakenteisiin alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa bikukulliini on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin sekä hieman etanoliin ja dietyylieetteriin. Hyvin bikukulliini liukenee muun muassa kloroformiin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Bikukulliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja kloroformiliuoksessa sen ominaiskiertokyky on +130,5. Luonnossa bikukulliinia esiintyy muun muassa keijunpikkusydämessä (*Dicentra cucullaria*), adlumiassa (*Adlumia fungosa*) sekä useissa kiurunkannusten (*Corydalis*) suvun lajeissa.

Bikukulliini sitoutuu kilpailevasti GABAA-reseptoreihin gamma-aminovoihapon sitoutumiskohtaan ja toimii reseptorin agonistina. Lisäksi yhdiste salpaa kaliumkanavia ja pidentää kalsiumionien aktiopotentiaalia. Bikukulliinin aikaansaama GABA-reseptorien aktivoituminen johtaa kouristuskohtauksiin tai tajuttomuuskouristuskohtauksiin. Bikukulliinia voidaan käyttää tutkittaessa antikonvulsiivisten lääkeaineiden tehoa ja esimerkiksi bentsodiatsepiinit ovat tehokkaita bikukulliinin vaikutuksia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  (+)-Bicuculline – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 27.12.2016.
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 202. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Asla Pitkänen,Philip A. Schwartzkroin,Solomon L. Moshé: *Models of Seizures and Epilepsy*, s. 130–131. Academic Press, 2005. ISBN 978-0-12-088554-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2016). (englanniksi)
4. ↑  Charles R. Craig: *Stimulants, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 27.12.2016

Aiheesta muualla
----------------

* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Bicuculline (englanniksi)
* DrugBank: Bicuculline (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Bicuculline (englanniksi)
* ChemBlink: (+)-Bicuculline (englanniksi)
**Hr. Ms. A** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston A-luokan teräsrunkoinen miinanraivaaja, joka otettiin palvelukseen 1930.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: A-luokka (miinanraivaaja)*
Alus tilattiin Rijkswerf Willemoordilta Den Helderistä ja sen köli laskettiin 13. syyskuuta 1928 telakkanumerolla 6. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1929 ja se otettiin palvelukseen 4. elokuuta 1930.

Palvelus
--------

Alus vaurioitui ilmahyökkäyksessä 28. helmikuuta 1942. Sen miehistö upotti aluksensa Surabayassa 1. maaliskuuta. Japanilaiset nostivat hylyn ja se kunnostettiin.

Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon 17. tammikuuta 1943 apusukellusveneidentorjunta-aluksena nimellä *Cha 113*. Sen aseistuksena oli muutostöiden jälkeen 47 millimetrin, kolme 25 millimetrin ja yksi 13 millimetrin tykki. Lisäksi alukselle oli asennettu kahdeksan syvyyspommia. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene *USS Hardhead* upotti aluksen 23. kesäkuuta 1945 Talembaun edustalla Jaavalla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hr. Ms. A**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Jentschura, Hansgeorg; Jung, Dieter & Mickel, Peter: *Warships of the Imperial Japanese Navy, 1869–1945*. Lontoo: Arms & Armour Press, 1977. ISBN 0-85368-151-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  netherlandsnavy.nl
2. 1 2  Jentschura, Hansgeorget al s. 223
**Christoffer Johan Rappe** (13. tammikuuta 1719 Dädesjö Smoolanti – 20. syyskuuta 1776 Turku) oli Turun hovioikeuden jäsen, Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäiväedustaja ja vapaaherra.

Rappe oli kotoisin Ruotsista, mutta muutti Turkuun 27-vuotiaana, jäi Suomeen ja tuli tunnetuksi sekä tehokkaana virkamiehenä että valtiopäivillä Hattupuoluetta edustaneena poliitikkona. Turun ja Porin läänin maaherraksi hän tuli vuonna 1769.

Rappe omisti vuodesta 1758 kuolemaansa asti Pukkilan kartanoa Piikkiössä ja rakennutti myös kartanon nykyisen päärakennuksen. Vuodesta 1763 kuolemaansa asti hän oli myös Perttelissä sijaitsevan Haalin kartanon omistaja. Hänen puolisonsa vuodesta 1750 oli Eeva Katariina Linnerhielm, Lundin piispan Joonas Linneriuksen ja Elisabeth Adlerbergin tytär (k. 1785).

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 447–448. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1932.
2. ↑  / Rappe, Christoffer Johan (1719 - 1776) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. 1 2  Kartanon omistajat *Pukkilan kartanomuseo*. Museovirasto. Viitattu 6.7.2012.
4. ↑  Oja, Aulis: *Perttelin historia*. Perttelin kunta ja seurakunta, 1958.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Jeremias Wallén** | **Turun ja Porin läänin maaherra**1776–1781 | Seuraaja:**Fredrik Ulrik von Rosen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Matti J. Tarvainen
**Matti J. Tarvainen** (s. elokuu 1945) on suomalainen moottoriurheilija. Matti Tarvaisen kilpailu-ura alkoi vuonna 1961*lähde tarkemmin?*. Erottuakseen kaimoistaan Tarvainen otti 1970-luvulla käyttöön lisäkirjaimen J.

Tarvainen on ajanut kilpaa 2-, 3-, ja nelipyöräisillä moottoriajoneuvoilla. Hän on harrastanut muun muassa luotettavuusajoa (nykyisin Enduro), TT:tä (nykyisin Road Race), jäärataa, jääspeedwayta, moto-crossia, ST-ajoa (nykyisin autosuunnistus), rallia, rallisprintiä, rata-ajoa, kiihdytyskisaa, JM- eli jokamiesluokkaa, auto-slalomia sekä taloudellisuusajoja. Osallistunut muun muassa Autourheilun Kansallisen Keskusliiton (nykyisin AKK-Motosport) valiokuntatyöskentelyyn sekä ralli- että JM-valiokunnissa. 

Hän on ajanut usealla eri automerkillä, päämerkkinä Skoda. Hän on osallistunut rallin MM-kilpailuihin ja Historic-rallin EM-osakilpailuihin. Hän on ainoa henkilö joka ajanut vuodesta 1991 kaikki Suomessa järjestetyt EM-historic kandidaatti, sekä varsinaiset Historic luokan EM-osakilpailut*lähde?*. Kilpailu-ura jatkuu edelleen*milloin?*. Vuonna 2011 hänellä tuli 50 vuotta täyteen moottoriurheilukilpailijana. Hän on osallistunut myös järjestötoimintaan. Hänestä on tehty useita lehtikirjoituksia sekä muutama televisio-ohjelma, tekijöinä Vauhdin maailma, Ruutulippu ja Motor Foorum.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuosmanen, Kikka: Matti J. Tarvaisen uran 55-vuotisjuhlaralli Lahdessa *lahtihistoricrally.fi*.  12.7.2022. Viitattu 8.2.2023.
2. ↑  Suomen Moottoriurheilu osa 1

Moottoriurheilukilpailujen alkuajankohta Matti J. Tarvaisen kohdalta.

Kirjallisuutta
--------------

* Urheilumme kasvot, osa 5

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matti J. Tarvainen**.
**Andy Priaulx** (s. 8. elokuuta 1974 Guernsey) on brittiläinen autourheilija. Hän on European Touring Car Championshipin mestari ja World Touring Car Championshipin kolminkertainen mestari. Uransa alkuvaiheilla Priaulx kilpaili yksipaikkaisissa, mutta suurta menestystä hän on saavuttanut vakioautosarjoissa.

Priaulx oli kaudella 2005 Formula 1 -talli Williamsin testikuljettaja.

Ura
---

Andy Priaulx vuonna 2007 WTCC-sarjan BMW 320si -autolla.
Priaulx aloitti uransa kahdeksanvanhana kartingissa. Pikaisen kilpavenekokeilun jälkeen hän alkoi teini-ikäisenä kilpailla mäennousukilpailuissa. Hän voitti mäennousussa Britannian mestaruuden vuonna 1995.

Tämän jälkeen Briaulx siirtyi rata-autoiluun. Hän ajoi Britannian Formula 3:ssa ja Britannian Formula Renault'ssa ja siirtyi niiden jälkeen Renault Spider -sarjaan, jossa hän voitti vuonna 1999 mestaruuden. Hänen uransa otti kuitenkin takapakkia, ja Priaulx palasi F3:een vuosiksi 2000–2001. Hän menestyi F3:ssa jonkin verran, mutta oltuaan kauden 2001 loppupisteissä kuudes, vaikka saavuttikin kaksi voittoa, hän ei kyennyt etenemään yksipaikkaisten sarjoissa eteenpäin.

Priaulx siirtyi kaudeksi 2001 Britannian vakioautosarjaan, British Touring Car Championshipiin eli BTCC:hen. Kaudella 2001 hän osallistui vain kahteen kilpailuun, mutta lähti molempiin paalupaikalta ja ajoi toisessa palkintosijalle. Kaudella 2002 hän ajoi BTCC:ssä Hondalla. Tuloksena oli yksi voitto, neljä paalupaikkaa ja viides sija loppupisteissä.

BTCC:stä Priaulx siirtyi kaudeksi 2003 European Touring Car Championshipiin eli ETCC:hen. Hän ylsi RBM Team -tallin BMW:llä kolmeen voittoon ja sijoittui kolmanneksi loppupisteissä. Kaudella 2004 Priaulx jatkoi samassa tallissa. Tällä kertaa hän voitti kauden 20 kilpailusta viisi ja ajoi sarjan mestariksi.

Priaulx on ajanut vuodesta 2005 lähtien World Touring Car Championship -sarjassa eli WTCC:ssä. Priaulx jatkoi kaudella 2005 siitä, mihin edellisellä kaudella ETCC:ssä jäi: hän voitti mestaruuden, vaikka voitti vain yhden kilpailun. Menestys sai jatkoa vielä 2006 ja 2007, sillä hän vei mestaruuden myös silloin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andy Priaulx career statistics Driverdb.com. Viitattu 21.5.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andy Priaulx**.
* Andy Priaulxin viralliset kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Andy Stewart** (30. joulukuuta 1933 Glasgow, Skotlanti – 11. lokakuuta 1993) oli skotlantilainen muusikko ja Ewan Stewartin isä.

Elämäkerta
----------

Stewart syntyi Glasgowissa. Hänen perheensä muutti Perthiin vuonna 1938 ja sen jälkeen Arbroathiin vuonna 1944. Hän kävi Musiikkikoulun Glasgowissa ja hänen ensimmäinen albumi oli *Come in-Come in*. Hänen levy oli top-listalla vuoden. Hän oli myös mukana televisiossa nimeltä *The White Heather Club* ja vielä *The Ed Sullivan Show*. Stewart muutti takaisin Glasgowiin vuonna 1993 ja kuoli samana vuonna.

Yksityiselämä
-------------

Stewart meni naimisiin Sheila Stewartin kanssa ja heille syntyi lapsi nimeltä Ewan Stewart, josta tuli myöhemmin näyttelijä.

Diskografia
-----------

### Singlet

* *Donald Where's Your Troosers*
* *A Scottish Soldier*
* *Campbeltown Loch*
* *The Muckin'O'Geordie's Byre*
* *The Road to Dundee*
* *The Battle's O'er*
* *I've Never Kissed A Bonnie Lass Before*
* *Soldier Boy*
* *Barren Rocks Of Aden*
* *Take Me Back*
* *Tunes Of Clory*
* *Dr. Finlay*
* *The Gallant Forty-Twa*
* *Rainbows Are Back In Style*
* *Farewell My Love*
* *Song Of Freedom*

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  last.fm, Andy Stewart
2. ↑  Andy Stewart - An Illustrated Record


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Khulna** (bengaliksi খুলনা, *Khulanā*) on kaupunki Bangladeshin lounaisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 664 728.

Maantiede
---------

Khan Jahan Alin silta.
Khulna sijaitsee Bangladeshin lounaisosassa Bhairabjoen varrella Gangesin sivujoki Padman ja Brahmaputran suistoalueella. Ympäröivä seutu on alluviaalitasankoa. Lähellä sijaitsee Sundarbansin suo- ja metsäalue.

Historia
--------

Khulnan rautatieasema.
Historiallisesti nykyinen Khulna oli osa Vangaa tai Samatataa. Kansanperinteessä Khulna on yhdistetty Khan Jahan Aliin, 1400-luvulla eläneeseen zamindar-hallitsijaan. Tuolloin aluetta hallittiin Gaurin kaupungista käsin. Myöhemmin Khulna tunnettiin suurmoguleja vastaan 1500-luvun lopulla kapinoineen Pratapadityan kotipiirikuntana. Khulnan kunta muodostettiin vuonna 1884.

Talous
------

Khulna on huomattava jokisatama. Sen lisäksi lähellä sijaitsee Chittagongin jälkeen maan toiseksi merkittävin satama Mangla. Khulnan teollisuuden tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi teräs, kaapelit, riisijauhot ja viljajauhot. Sundarbansilta saadaan metsäteollisuuden raaka-aineita esimerkiksi paperi- ja tulitikkutehtaille.

Väestö
------

Khulnan asukasluku oli Bangladeshin vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 664 728. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 1 172 831. Kaupungin käsittävästä hallinnollisesta alueesta oli tehty näiden vuosien välillä pienempi.

Kaupungissa sijaitsevat esimerkiksi Khulnan yliopisto ja Khulnan teknologiayliopisto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Khulna Encyclopaedia Britannica. Viitattu 3.2.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Syedur Rahman: "KHULNA", *Historical dictionary of Bangladesh*. The Scarecrow Press, 2010. ISBN 978-0-8108-7453-4. (englanniksi)
3. ↑  National Volume-3: Urban Area Report (pdf) (arkistolinkki, s. 24) *Population and Housing Census 2011*. Bangladesh Bureau of Statistics.  Arkistoitu 18.5.2015. Viitattu 3.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khulna** Wikimedia Commonsissa
Khüiten orgilKhüiten nähtynä Venäjän Altain suunnasta.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Mongolian ja Kiinan rajallaMongolia ja Kiina |
| Vuoristo | 
Tavan Bogdin massiivi, Altai |
| Korkeus merenpinnasta | 
4 356 m  |
| Prominenssi | 
2 324 m  |
| Ensimmäinen nousu huipulle | 
1963 |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
49° 08′ 45″ P, 87° 49′ 09″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Khüiten** tai **Hüyten** (mongoliaksi Хүйтэн оргил, *"kylmä huippu"*; kiinaksi 友谊峰, *Yǒuyì Fēng* eli *Ystävyyden huippu*) on Mongolian korkein kohta ja Altai-vuorten toiseksi korkein huippu Beluhan jälkeen. Sen korkeus on 4 356 m. ja sillä on pysyvä lumipeite. Kiinan ja Mongolian välinen raja kulkee sen huipun kautta.

Khüiten on yksi Tavan Bogdin viidestä vuorenhuipusta ja niistä korkein. Se sijaitsee Bajan-Ölgiin provinssissa Mongolian läntisimmässä kärjessä.

Ensimmäisenä vuoren huipulle on luultavasti noussut Mongolian hallituksen tukema puolalainen retkikunta v. 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2  Khüiten Peak, China/Mongolia Peakbagger.com.
2. ↑  Mt Khuiten Arkisto 4.3.2016. Peakware.com.
Keskiaikainen länsimainen miniatyyrimaalaus Khutulunista painimassa.
**Khutulun** (n. 1260–1306), josta käytetään Marco Polon matkakertomuksessa nimitystä **Aigiarne** tai **Aijaruc** (suom. *Kuunvalo*), joskus myös **Aiyurug**, oli Tšagatain kaanikunnan hallitsijan Kaidun tytär. Hän oli Kublai-kaanin sukulainen, koska he molemmat olivat Tšingis-kaanin jälkeläisiä (Kublai toisessa polvessa ja Khutulun neljännessä).

Khutulun osallistui isänsä mukana taisteluihin Kublai-kaania vastaan ja sai maineen pelottomana soturina. Tunnetun tarinan mukaan hän ei suostunut menemään naimisiin, ellei sulhasehdokas voittanut häntä painiottelussa. Jos kosija hävisi, hän joutui maksamaan Khutulunille sata hevosta. Marco Polon kertoman mukaan Khutulun omisti lopulta yli kymmenentuhatta hevosta.

Länsimaissa Khutulunin tarinan yksi tunnetuimmista versioista on Giacomo Puccinin ooppera *Turandot*. Vuosina 2014–2016 tuotetussa *Marco Polo* -televisiosarjassa Khutulunia esitti eteläkorealainen näyttelijä Claudia Kim.

Lähteet
-------

1. ↑  Milione/195 Wikisource.  (italiaksi)
2. 1 2  The Travels of Marco Polo/Book 4/Chapter 4 Wikisource.  (englanniksi)
3. 1 2  Harrison, Dick: Verklighetens Turandot  26.2.2014. Svenska Dagbladet.  Arkistoitu 16.8.2016. Viitattu 20.3.2017. (ruotsiksi)
**Khrysothemis** (m.kreik. Χρυσόθεμις) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa useaan eri henkilöön.

Khrysothemis, Agamemnonin tytär
-------------------------------

**Khrysothemis** oli Agamemnonin ja Klytaimestran tytär, joka luetaan tantalideihin samoin kuin hänen sisaruksensakin Ifigeneia, Elektra ja Orestes.

Kun Elektra oli kuullut Oresteelta isänsä tulleen murhatuksi, hän pyysi Khrysothemista auttamaan kostamisessa. Khrysothemis ei kuitenkaan suostunut tähän, koska ei pitänyt Aigistoksen ja äitinsä surmaamista tarpeellisena.

Khrysothemis, Apollonin rakastettu
----------------------------------

**Khrysothemis** oli Apollonin rakastettu, ja heidän suhteestaan syntyi Parthenos. Khrysothemiin ja Apollonin tytär kuitenkin kuoli nuorena, ja Apollon asetti tämän taivaalle Neitsyen tähdistöksi.

Diodoros Sisilialainen puolestaan kertoo, että Khrysothemis olisi ollut Stafyloksen puoliso ja Parthenos yksi heidän lapsistaan. Apollon olisi tällöin maannut Rhoion, Parhenoksen sisaren, kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi 2.16 (engl. käännös).
2. ↑  Sofokles: *Elektra* 328–471 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Astronomica* ii.25 (engl. käännös).
4. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 5.62.1 (engl. käännös).
**Ford Thunderbird mk3** eli uusi "luodinmuotoinen" Thunderbird tuli myyntiin vuonna 1961. Autoa myytiin hyvin paljon, ensimmäisenä vuonna 73 051 kappaletta, joista 10 516 avomallia. Auto pääsi julkisuuteen muun muassa Indy 500 -kilpailun turva-autona sekä presidentti John F. Kennedyn paraatissa.

Kehitys
-------

Vuonna 1962 esiteltiin Thunderbird Sports Roadster, jossa on tonneau-tyylinen*selvennä* peite takapenkkien päälle, joka tekee autosta kaksipaikkaisen. Autossa on myös Kelsey-Hayesin pinnavanteet ja erikoisvarustelu. Auton kallis hinta ja epäkäytännöllisyys vähensivät myyntilukuja, mutta muun muassa Elvis Presley omisti tällaisen auton. Vuoden tuotanto oli 78 011 kappaletta, joista 9 884 avomallia. Samana vuonna tuli myös landau-malli*selvennä*, jossa on vinyylikatto ja S-palkit takapilareissa. Tämä malli on ensimmäinen vinyylikattoinen malli, josta alkoi 20-vuotinen vinyylikattoisten Thunderbirdien kausi.

Vuonna 1963 myyntiluku väheni 63 313 myytyyn autoon ja myyntiin tuli rajoitettu erä **Principality of Monaco** mallia, jossa on erityinen kilpi jossa on omistajan nimi sekä auton sarjanumero, tätä mallia valmistettiin vain 2 000 kappaletta. Kaikissa erikoismalleissa on erikoinen valkoinen nahkasisustus sekä roosanvärinen landau-tyylinen vinyylikatto. Samana vuonna valmistettiin vain 5 913 avoautoa ja 455 Sports Roadsteria, joten mallin suosio alkoi hiipua.

Suomalaisarvio
--------------

*Tekniikan Maailman* esittelyssä alkuvuodesta 1963 autoa kuvailtiin erikoiseksi henkilö- ja urheiluauton yhdistelmäksi, joka ei eurooppalaisessa "urheiluautohullussa" herätä isolla koollaan ja amerikkalaistyylisillä ratkaisuillaan suurta mielenkiintoa. Sen kirjoitettiin olevan yksi isoimmista ja painavimmista automalleista, joissa tuolloin oli itsekantava teräskori. Varustelun erikoisuuksista mainittiin sivuun kääntyvä ohjauspyörä, tuulilasiin liimattu sisätaustapeili, sähkönostimin toimivat sivuikkunat ja sähköhydraulisesti toimiva kattokuomu.

Moottorit
---------

* **390** (n. 6 400 cm3)

Lähteet
-------

1. ↑  Paasikangas, Erkki: Saammeko esitellä: Ford Thunderbird.  *Tekniikan Maailma*, 1963, nro 4, s. 22–23. Näköislehti (maksullinen).

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Ensimmäisen sukupolven Ford Thunderbirdiä** valmistettiin vuosina 1955–1957. Nämä ensimmäisten tuotantovuosien Thunderbirdit olivat kaksipaikkaisia, ja vasta vuonna 1958 esitelty toinen sukupolvi kasvoi nelipaikkaiseksi.

Ford Thunderbird (1955–1957)
----------------------------

Fordin autosuunnittelijat olivat vuosia harkinneet kaksipaikkaista automallia mallistoonsa, mutta ajatusta ei ollut toteutettu urheiluautojen vähäisen kysynnän vuoksi. Vuonna 1953 Fordin pahin kilpailija General Motors avasi kaksipaikkaisten autojen markkinat tuomalla myyntiin Chevrolet Corvetten. Fordin vastaus oli vuotta myöhemmin esitelty Thunderbird, joka nimettiin Pohjois-Amerikan lounaisrannikon intiaanien vaurauden ja sateen jumalan mukaan. Thunderbird ei ollut teknisesti yhtä edistyksellinen kuin lasikuitukorinen Corvette, mutta se oli helposti räätälöitävissä lukuisten lisävarusteiden ansiosta. Muotoilu oli haluttu pitää yksinkertaisena ja konstailemattomana. Thunderbird sai hyvän vastaanoton, ja autoa myytiin 24 kappaletta yhtä myytyä Corvettea kohden.

Ford Thunderbird 1955 katto irrotettuna.
Ford Thunderbird 1956
Ford Thunderbird 1957
Thunderbirdissä oli edessä erilliset kierrejouset, takana puolestaan oli lehtijousitus. Moottori oli 4,8-litrainen OHV V8, jossa oli tehoa 193 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli kolmivaihteinen manuaalivaihteisto, jonka sai halutessaan myös ylivaihteella varustettuna. Lisävarusteena sai kolmiportaisen *Ford-O-Matic*-automaattivaihteiston.

Vakiona Thunderbirdissä oli irrotettava lasikuitukatto, mutta optiona oli tilattavissa myös kangaskatto. Lisävarustelistalta oli valittavissa muun muassa ohjaustehostin, sähköikkunat, radio, sähkösäätöiset istuimet, jarrutehostin ja sähkötoiminen katto.

Vuonna 1956 Thunderbirdiä uudistettiin kevyesti. Tavaratilan kokoa kasvatattiin siirtämällä varapyörä erilliseen takaluukun kanteen asennettuun koteloon. Ohjaamon ilmanvaihdon parantamiseksi etupyörien taakse tuli tuuletusaukot. Maksuttomana lisävarusteena sai nyt myös pienen pyöreän ikkunan lasikuitukattoon. Suurempi 5,1-litrainen V8-moottori tuli tarjolle pienemmän rinnalle.

Seuraavat uudistukset tulivat vuonna 1957. Etupuskuri ja -säleikkö muotoiltiin uudelleen ja pyrstöevien kokoa suurennettiin. Takavalot olivat uudet ja aiempaa suuremmat. Varapyörä siirtyi takaisin tavaratilaan, jota oli muutettu siten, että varapyörä mahtuisi sinne paremmin. 5,1 litran moottorista valmistettiin myös McCulloch-ahtimilla varustettuja 300- ja 340-hevosvoimaisia versioita.

Lähteet
-------

* Willson, Quentin: *Classic American Cars*. Dorling Kindersley Limited, 1997. ISBN 0-7513-0473-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Willson 1997, s. 62–63.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Thunderbird (1955)** Wikimedia Commonsissa

* International Thunderbird Club (englanniksi)
* Classic Thunderbird Club International (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Elenia**-konserniin kuuluvat **Elenia Oy** ja sähköverkkoyhtiö Elenia Verkko Oyj. Vuoden 2019 loppuun energiapalveluita tarjoava yhtiö oli nimeltään Elenia Palvelut Oy. Se on nyt osa Elenia Oy:tä.

Yhtiö osti vuonna 2012 ruotsalaisen Vattenfallin sähkönjakelu- ja lämpöliiketoiminnat Suomessa.

Joulukuussa 2017 Goldman Sachs, 3i ja Ilmarinen myivät Elenian Allianzille, Macquarie Infrastructure and Real Assetsille ja Valtion Eläkerahastolle.

Heinäkuussa 2019 Elenia myi konserniin aiemmin kuuluneen Elenia Lämpö Oy:n (nyk. Loimua). Ostajina olivat SL Capital Infrastructure II SCSP, DIF Infrastructure V Coöperatief U.A ja LPPI Infrastructure Investments LP.

**Elenia Verkko Oyj** on sähköverkkoyhtiö, joka palvelee 435 000 kotitalous-, yritys- ja yhteiskunta-asiakasta yli sadan kunnan alueella Kanta- ja Päijät-Hämeessä, Pirkanmaalla, Keski-Suomessa sekä Etelä- ja Pohjois-Pohjanmaalla. Elenia huolehtii sähköverkon toimivuudesta ja uudistamisesta sekä rakentaa sähköverkkoa ja -liittymiä kumppaniyhtiöidensä kanssa. Yhtiö mittaa asiakkaidensa sähkönkulutuksen ja toimittaa energiatiedot sähkönmyyjille. Elenia on toiseksi suurin Suomen noin 80 verkkoyhtiöstä. Sähköverkkoa yhtiöllä on 76 000 km. Elenia on vuodesta 2009 lähtien rakentanut ainoastaan maakaapeloitua sähköverkkoa. Elenian sähköverkkojen maakaapelointiaste oli vuoden 2021 lopussa 58,5 %.

**Sähköverkko***lähde?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Jännite | Pituus |
| --- | --- |
| 110 kV | 1 161 km |
| 45 kV | 342 km |
| 20 kV | 26 037 km |
| 0,4 kV | 44 260 km |

 | * 110/20 kV:n sähköasemia 125 kpl
* 45/20 kV:n sähköasemia 11 kpl
* 20/0,4 kV:n muuntamoita 21 645 kpl
 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Elenia-konsernin vuosikatsaus 2021 (PDF) Elenia. Viitattu 1.4.2022.
2. ↑  Vattenfallin seuraaja on nyt Elenia *Helsingin Sanomat*.  11.5.2012. Viitattu 2.8.2017.
3. ↑  Suomen toiseksi suurin sähköverkkoyhtiö myytiin: Elenian omistajat vaihtuvat *Taloussanomat*.  13.12.2017. Viitattu 1.1.2018.
4. ↑  Elenia Lämpö myydään ulkomaisille sijoittajille *Yle Uutiset*.  1.7.2019. Viitattu 1.7.2019.
5. 1 2  Tietoa Eleniasta *elenia.fi*. Viitattu 4.2.2021.
6. ↑  Elenia Säävarma *elenia.fi*. Viitattu 4.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Elenian internet-sivut
* Sähkökatko­kartta
Matemaatikko Pierre-Simon Laplace.
**Laplacen demoni** on ranskalaisen matemaatikon ja tähtitieteilijän Pierre-Simon de Laplacen (1749–1827) kuvailema hypoteettinen olento, johon hän kiteytti mekanistisen luonnonfilosofian maailmankuvan. Mekaniikan mukaan maailmaa voitiin tarkastella jättiläismäisenä, ehdottoman lainalaisena kellokoneistona, jonka kaikkien osasten tarkat paikat ja nopeudet voitiin täsmällisesti tietää ja määritellä.

Teoksessaan "Taivaan mekaniikka" (ransk. *Mécanique céleste*) hän luonnehti mekaanis-determinististä maailmankuvaansa näin:

> »Jos älylle, joka pystyy hallitsemaan kaikkia luonnossa vaikuttavia voimia ja joka on niin suuri, että se voi analysoida kaiken, annettaisiin tiedot maailmankaikkeuden suurimpien kappaleiden liikkeistä ja keveimpien atomien käyttäytymisestä, se järjestäisi ne yhdeksi liikelaiksi; mikään ei olisi epävarmaa, niin tulevaisuus kuin menneisyyskin olisivat nykyisyyttä sen silmien edessä.» 
> 
> 

Tällainen kuviteltu olento, Laplacen demoni, pystyisi siis ennustamaan tulevaisuuden yhtä hyvin kuin kertoa menneisyydenkin, jos se tuntisi kaikki maailmankaikkeudessa vaikuttavat voimat ja kappaleiden sijainnin tietyllä ajanhetkellä.

Myöhemmin tutkijat ovat kuitenkin päätyneet käsitykseen, ettei Laplacen kuvitelma ole toteutettavissa. Ensinnäkin maailmankaikkeuden tavaton suuruus ja atomien tavaton pienuus tekevät käytännössä mahdottomaksi mitata kaikkien kappaleiden ja hiukkasten sijainnit ja liikkeet niin tarkoin, ettei epävarmuustekijöitä jäisi. Vaikka se olisi mahdollista, laskut eivät päättyisi koskaan. Lisäksi kvanttimekaaninen Heisenbergin epätarkkuusperiaate ja siihen liittyvä Max Bornin todennäköisyystulkinta viittaavat siihen, ettei Laplacen deterministinen maailmankuva ole periaatteessakaan oikea, vaan hiukkastason tapahtumissa esiintyy aitoa satunnaisuutta.

Katso myös
----------

* Determinismi
* Maxwellin demoni
* Kartesiolainen demoni

Lähteet
-------

1. 1 2  David Bergamini: *Lukujen maailma*, s. 127. Suomentanut Pertti Jotuni. Sanomapaino, 1972.
2. ↑  Pekka Tuominen, Pekka Norlamo: "Todennäköisyyskäsitteen tulkinnasta", *Todennäköisyyslaskenta, osa 1*, s. 10. Limes ry, 1978. ISBN 951-745-023-0.
**Mbera** (myös *M’Bera*, *Mberra* ja muita kirjoitusasuja; arab. امبره‎) on pakolaisleiri Hodh Charguin alueen Bassiknoun departementin Vassalan kunnassa Mauritaniassa. Se sijaitsee lähellä Malin rajaa 20 kilometriä Bassiknousta itään.

Ensimmäiset pakolaiset tulivat seudulle Malista 1990-luvun alussa. Vuonna 1996 monet heistä palasivat kotimaahansa ja loput koottiin Mberan leirille. Toinen suuri pakolaisaalto saapui Malista vuoden 2012 sisällissodan aikana.

Vuonna 2022 Mberassa oli 76 800 rekisteröityä pakolaista. Lisäksi 1 400 pakolaista asui muualla Bassiknoun departementissa. He ovat etupäässä maureja ja haratineja, jotka kuuluvat Aoulad Daoud -heimoon. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja tuaregeja.

Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön ja Mauritanian hallituksen ylläpitämä pakolaisleiri on yksi maan suurimmista asutuskeskuksista, ja se muodostaa vakavan ongelman köyhällä ja luonnoltaan haavoittuvalla alueella. Mberassa asuu lähes puolet Bassiknoun departementin väestöstä.

Leirin asukkaat harjoittavat maanviljelyä, karjanhoitoa, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. He saavat myös ruoka- ja raha-apua.

Palveluihin kuuluvat terveyskeskus, ala- ja yläkoulut, lyseo, kaksi nuorisotaloa ja kirjasto. Koulut noudattavat Malin opetussuunnitelmaa. Leirillä on vesijohto- ja matkapuhelinverkot sekä jätehuolto. Sähköä saadaan aurinkopaneeleista ja aggregaateista. Ristiriitojen välttämiseksi varoja on ohjattu myös seudun kantaväestön palvelujen kehittämiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Plan de Développement Local (PDL) de la localité de MBerra *Projet Moudoun*.  2020. Viitattu 10.7.2022.
2. ↑  Mbera camp refugees dashboard *UNHCR*. Viitattu 10.7.2022.
3. ↑  Mauritania Factsheet February 2022 *UNHCR*. Viitattu 10.7.2022.
4. ↑  Mauritania Refugee Policy Review *UNHCR*.  2020. Viitattu 10.7.2022.
**Eva-Lisa Viljanen** (1911–1981) oli suomalainen ohjaaja ja elokuvaaja, joka teki joitakin lyhyitä dokumenttielokuvia.

Eva-Lisa Viljasta pidetään Suomen ensimmäisenä naispuolisena elokuvantekijänä. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli *Kalastusta Jäämerellä* (1932). Hän ohjasi tai kuvasi vuosien 1932–1940 aikana kaikkiaan kuusi elokuvaa. Elokuvat olivat pääosin eräänlaisia matkadokumentteja. Hänestä kirjoitettiin jo aikanaan elokuva-ajan julkaisuissa. Viljasen kuvaama *Karoliinien jäljillä* (1940) oli Suomi-Filmin tuottama lyhytdokumentti. Siinä selostajana toimi Veikko Itkonen. Viljasella oli myös rooli Valentin Vaalan elokuvassa *Neiti Tuittupää*.

Eva-Lisa Viljanen oli vuorineuvos Matti Viljasen tytär. Vuonna 1937 hän meni naimisiin Suomi-Filmin teatteripäällikön Erik Lönnbergin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eva-Lisa Viljanen *Elonet*. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 26.2.2019.
2. 1 2  Alanen, Antti: Veikko Itkosen lyhytelokuvia 1940–60 / Short Films by Veikko Itkonen *anttialanenfilmdiary.blogspot.com*.  2.6.2018. Viitattu 26.2.2019.
3. ↑  Karoliinien jäljillä *Elonet*. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 26.2.2019.
4. ↑  Savolainen, Tarja: Suuret ja merkittävät versus uhkeat ja verevät.  *Tiedotustutkimus*, 13.3.1995, 18. vsk, nro 1. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 26.2.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Ulrike Bruns** (o.s. **Klapezynski**, s. 17. marraskuuta 1953 Cottbus, Brandenburg) on saksalainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija, joka edusti kilpaurallaan Itä-Saksaa.

Bruns osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Rooman EM-kisoissa 1974, jossa hän oli kuudes 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän juoksi 18. elokuuta uuden maailmanennätyksen 1 000 metrin juoksussa ajalla 2.32,0. Vuonna 1976 Bruns oli mukana juoksemassa 4 x 800 metrin viestijuoksun maailmanennätystä. Montrealin olympialaisissa hän saavutti pronssia 1 500 metrin juoksussa. Sisäratojen EM-kisoissa 1978 Milanossa hän voitti kultaa 800 metrillä. 26. helmikuuta 1978 hän juoksi 800 metrillä uuden sisäratojen maailmanennätyksen 2.00,8 ja 14. heinäkuuta 1979 alitti ensimmäisenä saksalaisnaisena 1 500 metrillä neljän minuutin rajan juosten ajan 3.59,9.

Bruns sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi Moskovan olympialaisissa 1980. Ateenan EM-kisoissa 1982 hän oli samalla matkalla myös viides. Stuttgartin EM-kisoissa 1986 hän juoksi 10 000 metrin juoksussa pronssille. Hän saavutti seuraavana vuonna Rooman MM-kisoissa 3 000 metrin juoksun MM-pronssia.

Bruns meni 1979 naimisiin valmentajansa Jürgen Brunsin kanssa. Parilla on Katharina-niminen tytär. Urheilu-uransa aikana Bruns edusti SC Cottbus -seuraa ja myöhemmin ASK Vorwärts Potsdamia, jossa häntä valmensi Bernd Dießner. Hän oli aktiiviaikoinaan 58 kilogramman painoinen ja 170 senttimetriä pitkä. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi luutnanttina Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeijassa. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän avasi miehensä kanssa urheilukaupan Potsdamiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannus, Matti: *Yleisurheilu - Tuhat tähteä*, s. 669. 2. painos. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.
2. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu - Tuhat tähteä*, s. 775. 2. painos. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.
3. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu - Tuhat tähteä*, s. 763. 2. painos. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Ulrike Bruns Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Wilde** on Oscar Wilden elämästä kertova brittiläinen elokuva vuodelta 1997. Elokuvan on ohjannut Brian Gilbert ja sen nimiroolia näyttelee Stephen Fry. Julian Mitchellin tekemä käsikirjoitus perustuu Richard Ellmannin Pulitzer-palkittuun Wilde-elämäkertaan vuodelta 1987.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuvan tapahtumat alkavat vuodesta 1882. Oscar Wilde on luentokiertueella Yhdysvalloissa, ja hän vierailee Coloradon Leadvillessa. Värikkäästä persoonallisuudestaan huolimatta Wilde löytää yleisönsä paikallisten kaivosmiesten parissa huvittaen heitä kertomuksilla renessanssimies Benvenuto Cellinistä.

Wilde palaa Lontooseen. Hän menee naimisiin Constance Lloydin kanssa, ja pariskunnalle syntyy pian kaksi lasta. Heidän luonaan vierailunsa aikana asuva kanadalainen Robbie Ross (Michael Sheen) viettelee Oscarin ja auttaa tämän sinuiksi homoseksuaalisuutensa kanssa. *Lady Windermere's Fan* -näytelmän ensi-illassa Oscar kohtaa keikarimaisen lordi Alfred Douglasin (Jude Law), ja kaksikon välille puhkeaa kiihkeä ja myrskyisä rakkaussuhde.

Alfredin isä, Queensberryn markiisi, ei hyväksy poikansa suhdetta. Hän solvaa Wildea, ja Wilde nostaa kanteen kunnianloukkauksesta. Tapaus tuo julki hänen sukupuolisen suuntautumisensa, minkä seurauksena hänet pidätetään ja häntä vastaan nostetaan kanne haureudesta. Maastapakenemisen sijasta Wilde päättää taistella syytettä vastaan, mutta hän häviää ja saa kahden vuoden pakkotyötuomion. Tuomionsa suoritettuaan Wilde vierailee vaimonsa haudalla ja kertoo Robbielle, ettei hänen enää anneta tavata lapsiaan.

Wilde matkustaa manner-Eurooppaan lordi Alfredin perässä. Kuvateksti kertoo heidän eronneen kolme kuukautta myöhemmin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Operaatio Wilde Sau:n tunnus Wehrmachtin Luftwaffessa.
**Wilde Sau** (saksaa, suomeksi *Villisika*) on eräs hävittäjälentäjien käyttämä taistelutaktiikka. Sen esitteli vuonna 1943 saksalainen pommituslentäjä, majuri **Hans-Joachim "Hajo" Herrmann**. Taktiikan synty sai alkunsa Hampuriin massiivisista mattopommituksista heinäkuun lopulla 1943. Taktiikan tarkoitus oli ohittaa Liittoutuneiden käyttämä tutkahäirintä. Toinen etu oli edullisuus, koska monimutkaisia laitteita ei tarvittaisi hävittäjissä.

Wilde Sau:n perusperiaate oli lähettää ilmaan yksittäisiä hävittäjäkoneita partioimaan alueittain. Nämä yrittivät saada partiolennon aikana näköyhteyden vihollisen pommituskonelauttoihin ja sitten kutsua toisia torjuntahävittäjiä paikalle. Tutkat olivat raskaita ja aiheuttivat suuren ilmanvastuksen Tämä korostui yksimoottorisessa mäntämoottorihävittäjissä,
ja etenkin Messerschmitt Bf 109:n ominaisuudet heikkenivät kokeiltaessa FuG 217 Neptun-tutkan asentamista.

Taktiikkaa käyttäen saavutettiin alkuun menestystä. Focke-Wulf Fw 190 -tyypin koneita lienee käytetyn yleisimmin *Wilde Sau* -operaatioissa. Wilde Sau -taktiikasta luovuttiin maaliskuussa 1944. Syitä olivat onnettomuudet usein vaikeissa olosuhteissa ja kuluttava samojen koneiden ja lentäjien käyttö sekä Wilde Sau- että päivätehtävissä ja kasvava tarve päivätorjuntaan. Jos yksikkö toimi siten että samaa konetta lensi yöhävittäjäohjaaja ja päivähävittäjäohjaaja, saattoi päivälentäjä löytää koneensa laskussa vaurioituneena tai kone oli menetetty.

Luftwaffe oli jo alkanut kärsiä vakavasta polttoaine- ja materiaalipulasta. Koulutettuja ja kokeneita lentokonemiehistöjä oli menetetty niitäkin siinä määrin, etteivät ne enää olleet korvattavissa.
Toisaalta varsinaiset kaksimoottoriset yöhävittäjät ja niiden johtaminen ja käyttö oli opittu ja hiottu tehokkaaksi. Ne puolestaan olivat päiväkäytössä, jota yritettiin kaiken torjuntakyvyn kokoamiseksi, avuttomia saattohävittäjiä vastaan. Myös uusi Lichtenstein SN 2 - hävittäjätutka sekä maavalvontatutkiin kehitetyt vaihdettavat taajuudet kykenivät kiertämään Hampurin iskussa ensi kertaa käytetyn window-valemaali - häirinnän ja se opittiin tunnistamaan mikä osaksi helpotti pommikonevirran paikantamista ja sen suunnan määritystä.

Lopulta Liittoutuneiden koneiden laadullinen kehitys, elektronisen vastatoiminnan kehittäminen ja lentäjien hyvä koulutustaso aiheutti pahoja konetappioita Natsi-Saksan Luftwaffelle.

Alkuperäisiä "Wilde Sau"- yksiköitä olivat JG (Jagdgruppe) 300, 301 ja 302. Näistä JG 300 sai aluksi omat koneet, muut toimivat lainatuilla päivähävittäjillä.

Lähteet
-------

* Richard Humble: *Toisen Maailmansodan lentokoneet*, s. 25, 31-32. Suomentanut Helge Seppälä. Porvoo: WSOY, 1976. ISBN 951-0-07838-7.
* 
* (englanniksi)
* Adolf Galland: *Ensimmäiset ja viimeiset*. Werner Söderström Osakeyhtiö, 1956.
* Scutts, Jerry: *Saksalaiset yöhävittäjä-ässät*. Helsinki: {{{Julkaisija}}}. ISBN 952-5186-47-4.

**Viitteet**

1. 1 2 3 4  Saksalaiset yöhävittäjä-ässät s. 38 - 40
2. ↑  Humble, R. 1976: s. 31
3. ↑  Galland s.226,253
Noori esiintymässä Lahoressa 2007.
**Noori** (urduksi نوری) on pakistanilainen rock-yhtye. Sen jäseniin kuuluvat veljekset Ali Noor (laulu ja kitara) ja Ali Hamza (laulu ja basso). Jos Junoon oli Pakistanin rockikoni 90-luvulla, Noori on uuden sukupolven rockikoni. Heidän musiikkinsa on uutta Etelä-Aasian musiikkia.

Historia
--------

Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa *Suno Ke Main Hun Jawan* vuonna 2003. Albumi oli erittäin menestyksekäs Pakistanissa. He julkaisivat toisen albuminsa *Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunya* syyskuussa 2005. Siihen liittyi Peeli Patti -kiertue Lahoressa, Islamabadissa ja Karachissa.

Monet laulut Noorin debyyttialbumilta *Suno Ke Mein Hun Jawan*ilta ovat kehittäneet kultin ennen albumin julkaisua vuonna 2003 Internetiin vuotamisen takia. Esimerkiksi folktyylinen "Manwa Re" -kappale oli oikeastaan kirjoitettu pakistanilaiseen elokuvaan, josta se kuitenkin hylättiin. 

Noorin toisen albumin *Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunya*n kappaleet käsittelevät erilaisia aiheita huumeiden käytön hyvistä ja huonoista puolista aina apatiaan, johon me kaikki olemme vajonneet yksilöinä ja yhteiskuntana. Toinen albumi sai aikaan sen, ettei yhtye ole vain yhden albumin ihme ja että myös Pakistanissa voidaan saada tehtyä hyvä rockalbumi live-rummuilla.

Vuonna 2005 Muhammad Ali Jafri, joka soitti bassoa Noorissa, jätti bändin ja perusti oman yrityksensä. Vuonna 2006 yhtyeen ruympali John Louis Pinto (aka 'Gumby') jätti yhtyeen, sillä hänellä oli muita musiikillisia sivuprojekteja eikä hänellä enää riittänyt aikaa Noorille. Nyt Noorissa on siis jäljellä on enää veljekset Ali Noor ja Ali Hamza.

Levyt
-----

### Albumit

* *Suno Ke Main Hun Jawan* (2003)
* *Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunya* (syyskuu 2005)

Saavutukset
-----------

* Noori oli "Kuukauden valittu artisti" pakistanilaisella musiikkikanavalla nimeltä "The Musik" kesäkuussa 2006.
* Noori on voittanut parhaan rocklaulun kategorian palkinnon Nishanilla Indus Music Awardseissa vuonna 2006.

Aoheesta muualla
----------------

* Noorin virallinen sivusto
* Noorin fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Saturday Post Interview
Scotianmeren sijainti.
Scotianmeren kartta.
**Scotianmeri** on Atlantin valtameren osa Etelä-Amerikan ja Etelämantereen välillä. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Eteläisen jäämeren alueella, ja osa siitä kuuluu subantarktiseen ja osa antarktiseen alueeseen. Scotianmeri on noin 900 000 km² laaja, ja noin puolet siitä sijaitsee mannerjalustan päällä.*lähde?*

Meri on myrskyinen*lähde?* ja kylmä, ja sen alueella sijaitsevat saaret vaihtelevat olosuhteiltaan sen mukaan, kuinka lähellä Antarktista ne sijaitsevat. Osa saaristoista on tundraa ja niissä on paljon kasvillisuutta, osa saarista on puolestaan karumpia. Scotianmeren alueella elää paljon erilaisia lintulajeja.

Uhat ja suojelu
---------------

Etelä-Georgia, Eteläiset Sandwichsaaret ja Bouvet’nsaari on julistettu suojelluksi alueeksi, mutta aluetta jotkut tekijät uhkaavat silti alueen ekosysteemiä. Yksi tärkeimmistä Scotianmerta uhkaavista tekijöistä on alueelle istutetut uudet lajit. Ilmiö vaikuttaa suurimmaksi osaksi Etelä-Georgiassa, jonne on istutettu suuriakin nisäkkäitä, kuten peuroja. Myös liikakalastuksesta on haittaa alueelle.*lähde?*

Katso myös
----------

* Eteläinen jäämeri

Lähteet
-------

1. 1 2  Scotia Sea *www.britannica.com*. Viitattu 8.7.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scotianmeri** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Scotia Sea 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |