recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jäljitelty TV-sarjan 'V' merkki
**V** on Kenneth Johnsonin luoma science fiction -televisiosarja, joka kertoo maahan saapuvista ulkoavaruuden vierailijoista. Suomessa sarjaa on esittänyt ainakin MTV3 ja MTV Sarja.

Ensimmäinen V-minisarja tehtiin vuonna 1983 (2 jaksoa), sitten jatkominisarja *V: The Final Battle* 1984 (3 jaksoa), ja pitkä sarja *V* 1984–1985 (19 jaksoa).

DC Comics julkaisi vuosina 1985–1986 V-sarjakuvalehteä 18 osaa. Sarjan maailmaan sijoittuvia kirjoja julkaistiin 16 kappaletta vuosina 1984–1988.

Sarja Suomessa
--------------

Sarjaa esitti ensimmäisenä televisiokanava MTV 12. tammikuuta 1988 alkaen. Ohjelmaa esitettiin tuolloin tiistaisin kello 19.00 alkaen. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan kymmenosaisena sarjana. Kuuden jakson esittämisen jälkeen MTV keskeytti sarjan esittämisen katsojapalautteiden ja ohjelmaneuvoston suosituksen vuoksi. Television ohjelmaneuvosto suositteli siirtämään sarjan esitysaikaa myöhemmäksi, vedoten MTV:n vuonna 1987 allekirjoittamaan sopimukseen, jossa televisioyhtiö oli sitoutunut näyttämään väkivaltaa sisältävät televisio-ohjelmat vasta kello 21.00 jälkeen. Ohjelmaneuvoston mielestä sarjassa oli lapsille sopimatonta väkivaltaa, ja sen ilmapiiri on ahdistava. Ohjelma jakoi katsojien kesken mielipiteet kahtia. MTV:n ohjelmapäivystykseen tuli vihaista palautetta lähinnä keski-ikäisiltä naisilta, kun taas kiittävää nuorilta pojilta ja heidän isiltään. Sarjan esittäminen jatkui MTV:llä lauantaina 4. kesäkuuta 1988 alkaen 25. kesäkuuta 1988 saakka, jolloin sitä esitettiin lauantain myöhäisillan ohjelmistossa.

Sarja esitettiin uusintana vuonna 1998 MTV3-kanavalla yöaikaan. Helsingin Sanomien toimittaja Jarkko Jokelaisen kirjoitti artikkelissaan vuoden 1998 uusintaesityksen aikaan, että: "ulkoiselta asultaan V on auttamatta vanhentunut kymmenessä vuodessa", ja että "avaruusalukset näyttävät hymyilyttävän alkeellisilta ja tehosteet ovat kankeita."

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Avola, Pertti: Muukalaiset tulevat avaruudesta *Helsingin Sanomat*.  12.1.1988. Viitattu 8.3.2024.
2. 1 2 3 4  Muistatko vielä V-kulttisarjan? Aiheutti 80-luvulla Suomessa kohun: MTV:n puhelin soi ja kansa jakautui kahtia *Ilta-Sanomat*.  11.10.2019. Viitattu 8.3.2024.
3. 1 2  Sarja V vaihtuu Ihmemieheksi.  *Helsingin Sanomat*, 17.2.1988, s. 64. Näköislehti, tilaajille.
4. ↑  Ohjelmatiedot 4.6.1988 (ohjelmatiedoissa maininta "Talvella alkanut amerikkalainen seikkailusarja jatkuu").  *Helsingin Sanomat*, 4.6.1988, s. 60. Näköislehti, tilaajille.
5. ↑  Ohjelmatiedot 25.6.1988 (ohjelmatiedoissa V-sarjan kohdalla maininta "Sarja päättyy").  *Helsingin Sanomat*, 24.6.1988, s. 56. Näköislehti, tilaajille.
6. 1 2  Jokelainen, Jarkko: Veemäisiä valloittajia (Artikkelin verkkoversio, Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  16.2.1998. Viitattu 11.3.2024.

Katso myös
----------

* V (vuoden 2009 televisiosarja)
**Keryksit** (m.kreik. Κήρυκες, *Kērykes*, lat. *Ceryces*) oli antiikin kreikkalainen eleusislainen eupatridi- eli ylimyssuku, joka katsoi periytyvänsä Keryksistä, jota pidettiin joko Eumolpoksen nuorempana poikana tai Hermeen ja Aglauroksen poikana. Suku oli yksi Attikan vanhoista papillisista suvuista, ja sen tehtäviin kuului Eleusiin mysteereistä vastaaminen yhdessä eumolpidien suvun kanssa.

Eleusiin mysteereissä kerykseille kuuluivat *hierokeryksin* eli uhriairuen ja *dadukhoksen* eli soihdunkantajan tehtävät. Lisäksi keryksien tuli tietyissä tilanteissa rukoilla valtion puolesta yhdessä eumolpidien kanssa. Suvuille kuului yhdessä myös kultin varoista huolehtiminen.

Kerykseihin kuului 500–300-luvuilla eaa. vaikuttanut Kalliasten ja Hipponikosten rikas ylimyssuku.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Eumolpos, Keryks", *Antiikin käsikirja*, s. 159, 258. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. 1 2  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Eumolpidae", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Aiskhines: *Ktesifonia vastaan* 18.
4. ↑  Shapiro, H. A.: Kallias Kratiou Alopekethen.  *Hesperia: The Journal of the American School of Classical Studies at Athens*, Jan. - Mar. 1982, 51. vsk, nro 1, s. 69–73. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
Oona Tikkaoja, *Unelma*, 2012 Kannelmäen Sitra-torilla.
***Unelma*** on kuvataiteilija Oona Tikkaojan siirrettävä julkinen veistos. Se julkistettiin ensimmäisen kerran Helsingin Kalliossa Siltasaarenkadulla metroaseman läheisyydessä niin sanotulla Unioninakselilla elokuussa 2012. Veistos sijoitettiin uudelleen Kannelmäen Sitratorille, jossa se julkistettiin marraskuussa 2013. Teos on monivärinen ja muistuttaa hieman kuumailmapalloa tai karusellia ja sisältää tuulivoimalla liikkuvan Savonius-roottorin.

Teos on noin kymmenen metriä korkea ja teosmateriaaleina on käytetty terästä ja polykarbonaattia.

*Unelma* juhlisti Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina -juhlavuotta sekä Design-pääkaupunkivuotta 2012 ja se suunniteltiin väliaikaiseksi.

Veistoksia ei siirretä usein niiden korkeiden siirtokustannuksen vuoksi, jotka ovat noin 200 000–250 000 euroa. *Unelman* siirtokustannuksista Kannelmäen Sitratorille vastasi pääosin Helsingin kaupungin Lähiö-projekti ja lisäksi Helsingin kaupungin taidemuseo osallistui kustannuksiin jonkin verran.

Tikkaoja on käyttänyt lähtökohtana teokselleen kuumailmapalloa, joka pyrkii korkeuksiin sitä ympäröivien rakennusten tavoin, ideoita on haettu myös tivolilaitteista. Taiteilijan mukaan "*Unelma* liittyy niin ihmisen haaveisiin ymmärtää luonnon mysteerejä, tavoitella fyysisiä ja filosofisia korkeuksia kuin unelmoida kauneudesta ja järjestyksestä.".

Lähteet
-------

* Fontell, Klas: Unelma on laskeutunut.  *Helsingin taidemuseo.fi*, 2013, nro 01, s. 25.  Helsingin taidemuseo.

### Viitteet

1. 1 2  Unelma *Pääkaupunkiseudun palvelukartta*. Helsingin kaupunki. Viitattu 5.1.2015.
2. ↑  Fontell, Klas: Unelma on laskeutunut.  *Helsingin taidemuseo.fi*, 2013, nro 01, s. 25.  Helsingin taidemuseo.
3. ↑  Jägerhorn, Jenny: Unelma flyttar till Gamlas.  *Hufvudstadsbladet*, 2013. vsk, nro 17.10.2013.
4. ↑  Karnevalistinen Unelma-veistos ilmestyi Helsinkiin.  *Suomenmaa*, 2012, nro 17.08.2012. Oulu:

Aiheesta muualla
----------------

* Teos Helsingin taidemuseon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teos Helsinki 200 -sivulla
LITENING-maalinosoituslaite Yhdysvaltain merijalkaväen F/A-18 Hornetiin ripustettuna.
**Litening** on israelilaisen Rafael Advanced Defense Systemsin kehittämä ja mm. Northrop Grumman Corporationin lisenssillä valmistama lentokoneen siipi- tai runkoripustimiin kiinnitettävä maalinosoituslaser ja tähtäyslaite, jota käytetään muun muassa täsmäaseiden ohjaamiseen maakohteita vastaan. Laite lisää merkittävästi lentokoneen taistelutehokkuutta erityisesti yöllä tai huonoissa sääoloissa maakohteisiin tapahtuvissa hyökkäyksissä. Laitetta voidaan käyttää laukaistaessa erilaisia täsmäohjattuja laser- tai GPS-ohjautuvia aseita tai tavanomaisia pommeja.

Litening-maalinosoituslaitteen käyttäjiä ovat muun muassa Yhdysvaltain ilmavoimat ja merijalkaväki, Luftwaffe ja RAF.
Suomen ilmavoimat tilasi Litening-maalinosoituslaitteet asennettavaksi F/A-18 Horneteihin elinkaaren keskivaiheen päivityksen (MLU2) yhteydessä. Tilaukset toimitettiin vuoden 2012 loppuun mennessä, jonka jälkeen järjestelmät olivat/ovat valmiita ilmasta-maahan aseistuksen hankkimiseksi.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2  Finland Buys LITENING AT Pods *Defence Industry Daily*.  17.6.2008. Viitattu 12.9.2008. (englanniksi)
**Elli Ester Vento** (6. tammikuuta 1937 Ruokolahti – 18. helmikuuta 2024 Ruokolahti) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti yhden SM-mitalin kuulantyönnössä. Hän edusti Ruokolahden Rajua.

Vento saavutti kuulantyönnössä SM-kilpailuissa pronssia vuonna 1957 ja sijoittui neljänneksi vuonna 1955, viidenneksi vuonna 1956 sekä kuudenneksi vuosina 1959 ja 1961. Keihäänheitossa hän sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1956 ja viidenneksi vuonna 1955. Kiekonheitossa hän sijoittui SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1957.

Vennon ennätys kuulantyönnössä oli 12,25 m, keihäänheitossa 38,86 m ja kiekonheitossa 34,76 m, kaikki vuodelta 1957.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Uutisvuoksi* 7.3.2024, s. 26.
2. 1 2 3 4 5  Elli Vento Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 281. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 286. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
5. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 283. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
Rantasalmen vaalilautakunta vuoden 1910 eduskuntavaaleissa.
**Vaalilautakunta** on lautakunta, jonka tehtävänä on järjestää äänestyspaikoilla vaalit. Suomessa kunnat asettavat oikeusministeriön johdolla vaalilautakunnat presidentinvaaliin, eduskuntavaaleihin sekä kunnallisvaaleihin. Kunnissa kunnanvaltuustot asettavat kunnallisvaalien jälkeen kunnallisen keskusvaalilautakunnan, joka järjestää vaalipäiviksi äänestyspaikkojen vaalilautakunnat.

Vaalilautakuntaan pitää kuulua puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme muuta jäsentä sekä vähintään kolme varajäsentä. Lautakunnanjäsenet edustavat eri puolueita ja muita ryhmittymiä, mutta eivät itse voi olla ehdokkaita. Esteellisyyssääntöä, jolla kielletään ehdokasta olemisen vaalilautakunnan varsinaisena tai varajäsenenä, kiristettiin vuonna 2016 ja alettiin soveltamaan vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien. Uuden ohjeen mukaan ehdokas, hänen puolisonsa, lapsensa, sisaruksensa tai vanhempansa ei voi toimia ennakkoäänestyspaikassa tai kotiäänestyksessä vaalitoimitsijana eikä laitosäänestyksistä huolehtivan vaalitoimikunnan jäsenenä tai varajäsenenä. Ehdokas tai hänen lähisukulaisensa eivät myöskään saa toimia vaalilautakunnan nimeäminä äänestäjiä avustavina vaaliavustajina äänestettäessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Laki vaalilain muuttamisesta: Vaalilautakunta ja vaalitoimikunta  2013. Finlex. Viitattu 14.7.2014.
2. ↑  Vaalien esteellisyyssääntely muuttuu - ehdokas ei enää voi olla vaalilautakunnassa  12.5.2016. vaalit.fi.  Arkistoitu 25.9.2016. Viitattu 12.6.2016.
3. ↑  2.10.1998/714 Vaalilaki  Lainmuutokset huomoitu mukaan lukien 20.5.2016. Finlex, ajantasainen lainsäädäntö.  Arkistoitu 6.11.2009. Viitattu 12.6.2016.
**Matti Olavi Nurmi** (16. huhtikuuta 1938 Turku – 23. tammikuuta 2024 Turku) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli *Länsi-Suomen* päätoimittajana.

Henkilöhistoria
---------------

Matti Nurmi syntyi edustaja Olavi Nurmen ja liikkeenharjoittaja Aune Aino Helena Heinon perheeseen. Hänen puolisonsa oli filosofian tohtori Virpi Marjatta Tuominen. Nurmi tuli ylioppilaaksi 1957 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1967. Hän oli *Uuden Auran* toimittaja 1957–1964, myyntiedustaja 1965–1967, Turun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri 1967–1969 ja Turun yliopiston tiedotussihteeri 1969–1980. *Länsi-Suomen* päätoimittajana Nurmi työskenteli 1980–1990 ja sen jälkeen *Welcome to Finland* -julkaisun päätoimittajana. Hän oli myös Turun suomalaisen yliopistoseuran toiminnanjohtaja.

Teoksia
-------

* *Turun Urheiluliitto 1951–1961* ja jatkohistoriikki, R. Linkosaaren kanssa
* *Turun yliopiston juhlavuosi 1970* (toim.)
* *The University of Turku 1981*, A. Landonin ja P. Somerkosken kanssa

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Satakunnan Kansa Länsi-Suomi* 16.2.2024, s. B10.
2. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 649. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
Shahbaz Bhatti vuonna 2008.
**Shahbaz Bhatti** (9. syyskuuta 1968 Lahore, Punjab – 2. maaliskuuta 2011 Islamabad) oli pakistanilainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Pakistanin kansanpuolue, jonka jäseneksi hän liittyi vuonna 2002.

Bhatti toimi marraskuusta 2008 alkaen maansa vähemmistöministerinä, kunnes kuoli maaliskuussa 2011 salamurhan uhrina. Murhan järjestäjäksi ilmoittautui Pakistanin Taliban-liike. Bhatti, joka oli uskonnoltaan roomalaiskatolilainen, ja näin hallituksen ainoa kristitty ministeri, oli vaatinut pitkään muutoksia Pakistanin jumalanpilkkalakiin, jonka mukaan islamin tai profeetta Muhammadin pilkkaamisesta voidaan tuomita kuolemaan. Aiemmin samana vuonna oli murhattu samaa lakia arvostellut Punjabin maakunnan kuvernööri Salmaan Taseer. Ennen ministeriyttään Bhatti oli aloittanut aiemmin vuonna 2008 maansa parlamentin, Majlis-e-Shooran, alahuoneen jäsenenä.

Bhatti oli perustamassa vuonna 1985 ihmisoikeusjärjestö APMAa (All Pakistan Minorities Alliance), jonka tavoitteena on valvoa ja suojella Pakistanin uskonnollisten vähemmistöjen oikeuksia. Hän toimi APMAn, kuten myös CLF-järjestön (Christian Liberation Front), johdossa. Bhatti palkittiin ihmisoikeustyöstään muun muassa Yhdysvaltain kansainvälisen uskonnollisen vapauden komission (USCIRF) mitalilla vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2  Federal Minister Shahbaz Bhatti’s profile *AAJ News*.  2.3.2011.  Arkistoitu 23.7.2011. Viitattu 2.3.2011. (englanniksi)
2. ↑  Jumalanpilkkalakia arvostellut pakistanilaisministeri ammuttiin *HS.fi*.  2.3.2011. Viitattu 2.3.2011.
3. ↑  Shahbaz Bhatti, a Catholic, is the new minister for the defense of minorities *Asia News*.  4.11.2008. Viitattu 2.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  Enough discrimination we want a modern Pakistan, says Christian lawmaker *Asia News*.  1.4.2008. Viitattu 2.3.2011. (englanniksi)
5. ↑  Voipio, Heli: Kristitty ministeri Pakistanin hallitukseen.  *Uusi Tie*, 2008, nro 50. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.3.2011.  (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  US religious panel awards Pakistan's Minorities Minister *Christian Today India*.  21.9.2009.  Arkistoitu 5.12.2011. Viitattu 2.3.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pertti "Pepsi" Paloheimo** (11. kesäkuuta 1930 Pohjois-Pirkkala – 5. helmikuuta 2017 Tampere) oli suomalainen urheilu- ja yritysjohtaja. Koulutukseltaan hän oli varatuomari. Paloheimo toimi Yleisradiossa pääsihteerinä, TV1:n johtajana 1970–1974, TV2:n johtajana 1974–1975, Aura-vakuutusryhmän ja sitten Tapiola-yhtiöiden toimitusjohtajana 1976–1983, Tapiola-ryhmän hallitusten puheenjohtajana 1984–1987 sekä Perusyhtymä Oy:n ja sittemmin YIT-Yhtymä Oy:n hallitusten puheenjohtajana 1987–1989. Hän jäi eläkkeelle 1990. 

Paloheimo kirjoitti kolumneja muun muassa Keskisuomalaiseen, Uuteen Suomeen ja Turun Sanomiin. Hän oli useiden yritysten hallinnossa hallitusten ja hallintoneuvostojen jäsenenä, muun muassa Osuuspankkien Investointipankissa, Postipankissa, Kirjayhtymässä. Järjestötoiminnassa Paloheimo toimi pitkään Lasten Päivän Säätiön (Linnanmäki) hallituksen puheenjohtajana, vuoteen 1996 asti. Hän istui Suomen Koripalloliiton ja Suomen olympiakomitean hallituksissa ja toimi Suomen olympiajoukkueen ylijohtajana Montrealin ja Moskovan olympialaisissa.

Paloheimo oli Tampereen yliopiston hallintotieteiden kunniatohtori. Hän julkaisi useita kirjoja, muun muassa elämäkertansa nimellä *P. Paloheimo, Pispalan Tarmo* (1997). Paloheimon viimeinen kirja oli intiimi muistelmateos *Naantali 11.6.1944*, jossa hänen henkilökohtaiset sota-ajan muistonsa laajenevat toisen maailmansodan opetusten mietiskelyksi.

Pertti Paloheimo oli naimisissa hammaslääkäri Marja Paloheimon (k. 2001) kanssa. Heillä on neljä tytärtä. Pertti Paloheimo kuoli helmikuussa 2017 keuhkoputkentulehdukseen.

Julkaisut
---------

* P. Paloheimo, Pispalan Tarmo, WSOY, 1997. ISBN 951-0-22027-2
* Naantali 11.6.1944, Warelia, 2008. ISBN 978-952-99797-5-2
* Matkani Marjan kanssa: lapsille ja heidän jälkeläisilleen, 2005 (omakustanne)

Lähteet
-------

1. 1 2  Matti Pitko: P. Paloheimo, Pispalan Tarmo.  *Aamulehti*, 7.2.2017, 136. vsk, nro 37, s. B7. Tampere:  Alma Media Kustannus Oy.
2. ↑  Hevonoja, Jaana: Pertti "Pepsi" Paloheimo on kuollut *Yle*.  5.2.2017. Viitattu 5.2.2017.
3. ↑  Pertti Paloheimo: Naantali 11.6.1944. Otteita teoksesta. *holvi.com*.

Kirjallisuutta
--------------

* Paloheimo, P.: *Pispalan Tarmo*. WSOY 1997.
* *Suomen Lakimiehet 2007*, s. 708. Talentum 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Pertti Paloheimon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Salisyylialkoholi** (C7H8O2) on alkoholeihin ja fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kipua ja tulehdusta lievittävänä aineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Salisyylialkoholi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Salisyylialkoholi reagoi alkoholien ja fenolien tavoin muodostaen esimerkiksi estereitä. Kuumennettaessa tai reagoidessaan happoliuosten kanssa muodostuu siitä hartsimainen polymeeri. Salisyylialkoholia esiintyy luonnossa glykosidinaan salisiinia, jota eristetään esimerkiksi paju- ja poppelilajeista.

Salisyylialkoholia voidaan valmistaa hydrolysoimalla salisiinia happojen avulla. Muita valmistusmenetelmiä ovat fenolin ja formaldehydin välinen reaktio alkalimetallihydroksidin tai kalsiumoksidin läsnä ollessa, fenolin ja dikloorimetaanin välisen reaktiotuotteen hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa ja salisyylihapon tai salisyylialdehydin pelkistys. Salisyylialkoholia käytetään muun muassa ulkoiseen käyttöön tarkoitetuissa kipua ja tulehdusta lievittävissä geeleissä. Siitä myös valmistetaan muita orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi hartseja.

Lähteet
-------

1. ↑  Salicyl alcohol – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.10.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 198. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1432. 12th edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 962. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. 1 2  Mary R. Thomas: *Salicylic Acid and Related Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 16.10.2018

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): 2-Hydroxybenzyl alcohol (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Salicyl alcohol (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Salicyl alcohol (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - o-hydroxybenzalcohol (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Salicyl-alcohol (englanniksi)
**Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä** (lyh. **JEDU**) on Pohjois-Pohjanmaalla Oulun eteläisellä alueella toimiva koulutuskuntayhtymä, joka järjestää Koulutuskeskus JEDUn kautta ammatillisen perus- ja aikuiskoulutuksen lisäksi myös lisä- ja täydennyskoulutusta, valmentavaa koulutusta sekä vankilaopetusta. 

Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä muodostui kun Kalajokilaakson ja Siika-Pyhäjokialueen koulutuskuntayhtymät yhdistyivät ja se aloitti virallisesti toimintansa 1. tammikuuta 2012. JEDUssa on opiskelijoita noin 4 000. Henkilöstön määrä on noin 480.

Kuntayhtymän jäsenkunnat ovat Alavieska, Haapajärvi, Haapavesi, Kalajoki, Kärsämäki, Nivala, Oulainen, Pyhäjärvi, Pyhäntä, Reisjärvi, Sievi, Siikalatva sekä Ylivieska. 

Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä ylläpitää Koulutuskeskus JEDUa, jolla on toimipisteet seitsemällä paikkakunnalla eli Haapajärvellä, Haapavedellä, Kalajoella, Nivalassa, Oulaisissa, Siikalatvan Piippolassa ja Ylivieskassa.

Koulutusalat
------------

* Audiovisuaalinen viestintä
* Auto- ja kuljetustekniikka
* Hiusala
* Hotelli-, ravintola- ja catering-ala
* Kauneudenhoitoala
* Kone- ja metalliala
* Kotityö- ja puhdistuspalvelut
* Käsi- ja taideteollisuusala
* Liiketalous
* Maatalousala
* Matkailuala
* Metsäala
* Puuala
* Puutarhatalous
* Rakennusala
* Sosiaali- ja terveysala
* Sähkö- ja automaatiotekniikka
* Talotekniikka
* Tieto- ja tietoliikennetekniika
* Tieto- ja viestintätekniikka

Oppilaitokset
-------------

* Haapajärven ammattiopisto
* Haapaveden ammattiopisto
* Kalajoen ammattiopisto
* Nivalan ammattiopisto
* Oulaisten ammattiopisto
* Koulutuskeskus JEDU Piippola (aiemmin Piippolan ammatti- ja kulttuuriopisto)
* Ylivieskan ammattiopisto

Aiheesta muualla
----------------

* JEDUn kotisivut

Lähteet
-------

1. ↑  Kangas, Seppo: Kalajokilaakso: Laaja yhteistyö toimii ammattikoulutuksessa *kp24.fi*.  22.10.2011. Kokkola:  Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 24.1.2012.
2. ↑  Lehtosaari koulutuskuntayhtymän hallitukseen *pyhajarvensanomat.fi*. Pyhäsalmi:  Pyhäjärven Sanomat. Viitattu 24.1.2012.
**Sisarukset** on Saara Cantellin ohjaama suomalainen draamaelokuva, jonka ensi-ilta oli 27. lokakuuta 2023.

*Sisaruksissa* kolmekymppiset kaksoset Jenna ja Joni saavat tietää, että heidän isällään on kolmaskin lapsi, sisko Jóna, joka asuu Islannissa. Sisaruskolmikon tapaaminen mullistaa jokaisen maailman, ihmissuhteet ja tulevaisuuden. Elokuvaa on kuvattu seitsemän vuoden ajan päähenkilöitä seuraten. Tavanomaisesta poikkeavalla metodilla tehty draama yhdistää fiktiota, improvisaatiota ja todellista elämää. Käsikirjoitus on muodostunut työryhmän yhteistyönä. *Sisarukset* on Saara Cantellin kymmenes pitkä fiktioelokuva.

*Sisarusten* pääosissa nähdään Henna Tanskanen, Lauri Tanskanen ja Elín Petersdóttir. Aviopari Henna ja Lauri Tanskanen näyttelevät elokuvassa kaksosia ja suomalais-islantilainen Elín heidän siskoaan. Elokuvan ovat tuottaneet Kaarle Aho ja Kai Nordberg Making Movies -tuotantoyhtiöstä ja elokuvan levittää Nordisk Film.

Elokuvan miespääosan esittäjällä Lauri Tanskasella diagnosoitiin vuonna 2016 syöpä, kesken elokuvan kuvausten, jotka kestivät yhteensä seitsemän vuotta. Elokuvassa käsitellään myös Tanskasen sairautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  NordiskFilm: Saara Cantellin SISARUKSET elokuvateattereissa 27.10.2023 *Nordisk Film Finland*.  8.5.2023. Viitattu 25.9.2023.
2. 1 2  Elokuva, jota kuvattiin seitsemän vuoden ajan – Sisarukset-traileri ensinäytössä Iltalehdessä *www.iltalehti.fi*. Viitattu 25.9.2023.
3. ↑  Siblings *Suomen elokuvasäätiö*. Viitattu 25.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Lauri Tanskanen sai syöpädiagnoosin kesken elokuvakuvausten *www.iltalehti.fi*. Viitattu 24.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjolainen, Tiiu: Henna ja Lauri Tanskanen tekivät elokuvaa 7 vuotta, eikä kuvauksia pysäyttänyt edes lapsen syntymä tai syöpä *Eeva*.  28.9.2023.
**Annankatu kylmänä talviaamuna** on Magnus von Wrightin (1805–1868) vuonna 1868 maalaama öljyvärimaalaus. Maalaus perustuu taiteilijan Helsingin kodin, Annan­kadun ja Uudenmaankadun kulmassa sijainneen asunnon ikkunoista avautuneeseen näkymään. Maalaus on harvinainen dokumentti empireajan Helsingistä. Se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, johon se on ostettu vuonna 1869.

Öljyvärityössä *Annankatu kylmänä talviaamuna* on helsinkiläinen talviaamu maalattu pikkutarkasti. Pakkasen purevuus, nouseva auringon valo, lumiset puiden oksat ja talojen piippujen savuihin kuvastuva auringon valo luovat maalaukseen pakkasaamun tunnelmaa. Etualalla olevan likaantuneen kadun lumen takana kaikki on puhdasta ja kirpeää. Ihmiset ovat aloittaneet päivän työnsä. Nainen pitkässä hameessaan kuljettaa puista saavia kelkassaan, ajuri suuren heinäkuormansa päällä on pysähtynyt korkean puisen aidan eteen ja portin sisäpuolella olevan talon pihassa oleva hevonenkin on jo valjastettu. Näkymän elolliset olennot ovat vasta varjossa kun siniharmaalle taivaalle nouseva auringon valo värjää empireajan keltaiset rakennukset valollaan. Muutoinkin empiren värit sininen, keltainen ja valkoinen hallitsevat tätä teosta.

Magnus von Wright maalasi teoksen kuolinvuotenaan ja siten se on hänen viimeisiä töitään. Von Wright oli jo kahden vuosikymmenen ajan maalannut kartano- ja kaupunkinäkymiä, ja Helsinki-aiheiset teokset päättivät sarjan. Magnus Von Wrightin, kuten myös kahden muun taiteilijaveljensä töiden lähtökohtana oli luonnon tarkkailu. Alkuun Magnus von Wright maalasi vesivärein ja guassein. Vasta noin 40-vuotiaana hän siirtyi öljyväreihin. Hän toimi tuolloin yliopiston piirustuksen opettajana eikä hän voinut toimia ainoastaan taiteilijana. 

Maalauksen syntyaikoina von Wright -veljesten pikkutarkka maalaustapa oli jo vanhanaikaista, ja Wrightillä oli viimeisinä vuosinaan taloudellisia vaikeuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olavinen, Anja: Magnus von Wright: Annankatu kylmänä talviaamuna. Teoksessa *Ateneum-opas*. Toim. Timo Huusko. 2007, s. 16.
2. ↑  Huusko, Timo: Von Wright, Magnus: Annankatu kylmänä talviaamuna. Ateneum.[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Annankatu kylmänä talviaamuna Suomen Kansallisgallerian sivulla[vanhentunut linkki]
**Mutsumi Inomata** (jap. 猪股睦弥, *Inomata Mutsumi*, jap. いのまた むつみ, 23. joulukuuta 1960 – 10. maaliskuuta 2024) oli japanilainen animaattori ja videopelisuunnittelija, joka suunnitteli hahmoja useisiin tunnettuihin peleihin ja anime-sarjoihin. Hän suunnitteli hahmoja muun muassa *Tales of-* ja *Tekken-*pelisarjoihin, sekä *Sacred Seven-* ja *Windaria-*anime-sarjoihin. Hän oli parhaiten tunnettu Bandai Namcon *Tales of* -sarjasta, jossa hän aloitti vuonna 1997 *Tales of Destiny* -pelissä ja jatkoi hahmojen pääsuunnittelijana vuoden 2016 *Tales of Berseria* -peliin saakka. Hän toimi myös animaattorina ensin Ashi Productionille vuosina 1979–1982 ja myöhemmin perustamassaan Kaname Productionissa. Hän toimi myös kirjojen kuvittajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Mutsumi INOMATA *animenewsnetwork.com*. Viitattu 19.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  Justin Carter: Obituary: Mutsumi Inomata, Tales character designer, has died at age 63 *gamedeveloper.com*.  18.3.2024. Viitattu 19.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Rafael Antonio Pineda: 'Tales of' RPG Series Artist Mutsumi Inomata Dies *animenewsnetwork.com*.  18.3.2024. Viitattu 19.3.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili MobyGamesissä (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Japani
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Kajaani** oli Kajaanissa vuosina 1922–1966 ilmestynyt sanomalehti.

Kaupungin kokoomuslaiset perustivat *Kajaanin* edistysmielisten kanssa julkaistun *Kajaanin Uutisten* tilalle. Taloudellisesti kannattamattoman lehden päärahoittajana toimi Kajaani-yhtiö. Sen lakattua maakunnan ainoaksi sanomalehdeksi jäi *Kainuun Sanomat*.

Lehti ilmestyi vuodesta 1923 lähtien kolmesti, vuodesta 1955 kuudesti ja vuodesta 1958 jälleen kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 5193 kappaletta vuonna 1945. Päätoimittajina työskentelivät Arvi Tapiola (1923–1930), Arne Vasunta (1930–1932), Verner Rekola (1932–1936), Väinö Leisio (1936–1938), Lauri Karanto (1938 ja 1941–1944), Paavo Suensaari (1938–1941), Olavi Leimu (1934–1945 ja 1954), Matti Klemola (1945–1954), Mauri Auvinen (1955–1957), Mikko Sakki (1957–1961), Veikko Valento (1961–1962) ja Kalevi Ylänkö (1962–1966).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 237, 240–231. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-239-1.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kajaani* digitoituna kansalliskirjastossa
**Józef Surzyński** (15. maaliskuuta 1851 Śrem – 5. maaliskuuta 1919 Kościan) oli puolalainen säveltäjä, musiikintutkija, kapellimestari ja pappi. Hän oli yksi ensimmäisistä puolalaisen musiikin tutkijoista.

Surzyński opiskeli vuosina 1872–1874 Leipzigissä Oscar Paulin johdolla musiikin teoriaa. Hän otti siellä myös kursseja konservatoriossa ja toimi alttoviulistina Thomaskirchessä. Surzyński opiskeli sitten teologiaa Roomassa ja sai tohtorin arvon vuonna 1880. Tämän jälkeen hän opiskeli kirkkomusiikkia Regensburgissa. Surzyński työskenteli tuomiokirkon urkurina ja kuoronjohtajana sekä pappisseminaarin gregoriaanisen laulun ja liturgian opettajana Poznańissa. Vuosina 1894–1919 hän oli pappina Kościanissa. Hän johti orkestereita Puolan eri kaupungeissa ja edusti Cäcilianismus-kirkkomusiikkiliikettä.

Surzyński julkaisi lehteä *Muzyka kościelna* ja kokoelman *Monumenta musices sacrae in Polonia*. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu myös liturgian käsikirjoja. Säveltäjänä hän keskittyi ensisijaisesti kirkkomusiikkiin. Myös Surzyńskin veljet Stefan ja Mieczysław Surzyński olivat muusikoita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Surzyński, Józef Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 16.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Otavan Iso musiikkitietosanakirja (toim. Erkki Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2
Josef Lechthaler
**Josef Lechthaler** (31. joulukuuta 1891 Rattenberg – 21. elokuuta 1948 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.

Lechthaler opiskeli filologiaa Innsbruckissa ennen muuttoaan Wieniin. Hän sai Guido Adlerilta opetusta Wienin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1919 väitöskirjallaan *Die kirchenmusikalischen Werke von Alexander Utendal*. Lechthaler opiskeli myös Max Springerin ja Vinzenz Gollerin johdolla Wienin musiikkiakatemiassa. Vuonna 1924 hän aloitti musiikin teorian opettamisen musiikkiakatemiassa, jonka kirkko- ja koulumusiikin laitosta hän johti vuosina 1933–1938 ja 1945–1948.

Lechthalerin tuotantoon kuuluu monia kirkkomusiikkiteoksia, kuten seitsemän messua (1914–1937) ja *Stabat Mater* laulusolisteille, kuorolle, uruille ja orkesterille (1928). Lechthaler sävelsi myös lauluja, kamarimusiikkia ja urkuteoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Lechthaler, Josef Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 16.3.2024 (englanniksi)
**Muumi** (puhekielessä myös *Muumilimu*) on Sinebrychoffin valmistama virvoitusjuoma.Metsämansikan makuista juomaa on valmistettu vuodesta 1991 lähtien.Aiemmin valikoimaan on kuulunut myös muita makuvaihtoehtoja. Alun perin Muumia myytiin 0,33 litran lasipulloissa, nykyään 0,5 ja 1,5 litran muovipulloissa.Tammikuussa 2014 markkinoille tuli kuuden 0,33 litran juomatölkin monipakkaus, joka on sittemmin poistunut myynnistä. Suurempi 1,5 litran pullo tuli markkinoille maaliskuussa 2019. Kuluttajat olivat toivoneet suurempaa pakkauskokoa valmistajalta pitkään.
Pullojen etiketeissä esiintyy Muumi-hahmoja. 

Muumien näkyminen virvoitusjuomien tunnuksena edustaa 1980-luvulla elintarviketeollisuudessa voimakkaasti yleistynyttä hahmomarkkinointia, jolla tuotteita pyritään muokkaamaan lapsikohderyhmän kannalta kiinnostavammaksi.

Maut
----

* Metsämansikka (1991)
	+ Sokeriton metsämansikka (2022)
* Omena (1991)
* Lakritsi (1990-luku)
* Mustikka (2003)
* Mustikka-vadelma (2019)
* Raparperi-mansikka (2020)
* Hedelmä (nimellä *Kesäjuoma*, 2021)

  

Muumi-virvoitusjuomaa myytiin 1990-luvun aikana metsämansikan lisäksi omenan ja lakritsin makuisena. Vuonna 2003 julkaistiin uutena makuvaihtoehtona mustikka. Samaan aikaan suuremman 1,5 litran pakkauskoon kanssa tuli myyntiin mustikan ja vadelman makuyhdistelmä maaliskuussa 2019. Elokuussa 2020 markkinoille tuli uusi mansikan ja raparperin makuinen juoma. Toukokuussa 2021 markkinoille tuotiin uusi trooppisten hedelmien makuinen *Muumi Kesäjuoma.* Nämä kolme erikoismakua ovat sittemmin poistuneet. Maaliskuussa 2022 tuotiin markkinoille sokeriton versio metsämansikan makuisesta juomasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muumi Sinebrychoff. Viitattu 5.11.2013.
2. 1 2  Niutanen, Terttu: Uudet tuotteet talvi 2013–2014 (PDF) (s. 8) *83.145.201.128*.  Arkistoitu 13.8.2014. Viitattu 22.11.2013.
3. 1 2  Cision Tiedotepalvelu: SINEBRYCHOFF: Tammikuun uutuuksia  14.11.2013. Kauppalehti. Viitattu 22.11.2013. [vanhentunut linkki]
4. 1 2  Lindgren, Tuuli: Limpparifanien vuosia jatkuneeseen palautetulvaan vastataan vihdoin: Muumi-limusta myyntiin 1,5 litran pullo! *Iltalehti*.  21.2.2019. Viitattu 21.2.2019.
5. ↑  Koskela, Minna: Hahmomarkkinoinnin vaikutus lapsen ostopäätöksen (pdf) (pro gradu -työ, sivut 4 ja 31) *Helsingin yliopisto, Taloustieteen laitos, Selvityksiä nro 27*.  2005 (lokakuu 2004). Viitattu 6.11.2013.
6. ↑  Muumi-virvoitusjuomalle uusi maku, raparperi-mansikka *Sinebrychoff*.  12.8.2020. Viitattu 22.10.2020.
7. ↑  Newsroom » Muumi Kesäjuoma - hedelmäinen kesäherkku « Sinebrychoff *Sinebrychoff*. Viitattu 6.7.2021.
8. ↑  Newsroom » Muumi Metsämansikka nyt myös sokerittomana « Sinebrychoff *Sinebrychoff*. Viitattu 21.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Nuoruusdisko: Muumilimsasta Friscoon
Manganaatti-ionin rakenne.
Liuosta, jossa näkyy manganaatti-ionin tunnusomainen vihreä väri.
**Manganaatti** (MnO42-) eli **manganaatti(VI)** on yksi mangaanin oksianioneista. Ionissa mangaanin hapetusluku on +VI. Suoloja, joissa on manganaatti-ioni anionina kutsutaan manganaateiksi.

Manganaatti-ioni on tummanvihreä. Manganaatteja valmistetaan kuumentamalla mangaanidioksidia hapettimien kanssa emäksisissä oloissa tai permanganaattien ja voimakkaiden emästen reaktiolla. Manganaatit ovat stabiileja vain kiinteinä tai erittäin emäksisissä liuoksissa. Muulloin liuos disproportioituu permanganaatti-ioniksi ja mangaanidioksidiksi.

3 MnO42- + 2 H2O → 2 MnO4- + MnO2 + 4 OH-
Manganaatit ovat vahvoja hapettimia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005.
2. 1 2 3  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 426–427. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
3. ↑  Geoff Rayner-Canham & Tina Overton: *Descriptive Inorganic Chemistry*, s. 546. 5th edition. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-1-4292-2434-5. (englanniksi)
Primääristen, sekundääristen ja tertiääristen fosfiinien yleinen rakenne
**Fosfiinit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R3P, jossa R on orgaaninen ryhmä. Fosfiineja käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Huoneenlämpötilassa alifaattiset fosfiinit ovat usein kaasuja tai nesteitä ja aromaattiset fosfiinit nesteitä tai kiinteitä aineita. Fosfiineilla on usein pistävä valkosipulinkaltainen haju. Amiinien tavoin fosfiinit voidaan jakaa rakenteen mukaan eri ryhmiin. Primäärisissä fosfiineissa fosforiin on sitoutunut vain yksi orgaaninen ryhmä, sekundäärisissä niitä on kaksi ja tertiäärisissä kolme. Amiineihin verrattuna fosfiinit eivät ole yhtä emäksisiä ja fosfiinit liukenevat vain niukasti veteen. Erityisesti primääriset fosfiinit hapettuvat helposti fosfiinioksideiksi. Jos fosfiini on aromaattinen tai steerisesti estynyt, on hapettuminen hitaampaa. Ryhmän yhdisteet ovat nukleofiileja ja reagoivat elektrofiilien kuten karbonyyliyhdisteiden kanssa. Fosfiinien fosforiatomilla on vapaa elektronipari ja fosfiinit muodostavat komplekseja useiden metallien kanssa.

Fosfiinien valmistamiseen on useita tapoja. Niitä ovat esimerkiksi alkyylihalidien ja fosfiinin reaktio, organometalliyhdisteiden kuten Grignard-reagenssien ja fosforitrikloridin reaktio ja happojen katalysoima fosfiinin additioreaktio alkeeneihin. Fosfiinin ja karbonyyliyhdisteiden reaktiossa muodostuu 2-hydroksifosfiineja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Phosphines *IUPAC Gold Book*. IUPAC. Viitattu 20.11.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 756. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
3. 1 2  Rodney Gilmour: *Phosphorus Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2019.
4. 1 2  Jürgen Svara, Norbert Weferling, Thomas Hofmann: *Phosphorus Compounds, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006.
5. 1 2  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 772. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
6. ↑  James T. Fleming & Lee J. Higham: Primary phosphine chemistry.  *Coordination Chemistry Reviews*, 2015, 297–298. vsk, s. 127-145. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.11.2021.  (englanniksi)
7. ↑  William A. Rickelton: *Phosphine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
**Tadj ol-Molouk** (pers. ‏تاج‌الملوک‎, *Tājo-l-Moluk*; synt. Nimtaj Ayromlo, 17. maaliskuuta 1896 Baku – 10. maaliskuuta 1982 Acapulco) oli Iranin keisarinna ja šaahi Reza Pahlavin toinen vaimo sekä šaahi Mohammad Reza Pahlavin äiti. Tadj ol-Moloukin isä oli kenraali Teymur Tadfel Molouk Ayrumlu.

Tadj ol-Moloukilla oli neljä lasta Shams Pahlavi, Mohammad Reza Pahlavi, Ashraf Pahlavi ja Ali Reza Pahlavi I. Tadj ol-Molouk oli kansallisuudeltaan azeri.

Ennen Iranin vallankumousta vuonna 1979 Tadj ol-Molouk lähti Iranista poikansa šaahi Mohammad Reza Pahlavin aloitteesta Yhdysvaltoihin ja asettui asumaan tyttärensä Shams Pahlavin asuntoon Beverly Hillsille Tadj ol-Molouk saapui Los Angelesiin 30. joulukuuta 1978 Iranin kuninkaallisen ilmavoimien Boeing 747 lentokoneella. Pian saapumisen jälkeen iranilaiset opiskelijat hyökkäsivät Tadj ol-Moloukin asuntoon ja yrittivät sytyttää sen tuleen. Tadj ol-Molouk ja hänen tyttärensä muuttivat Palm Springsillä olevaan asuntoon joka kuului entiselle Yhdysvaltain Britannian suurlähettiläälle Walter Annenbergille.

Tadj ol-Molouk kuoli Acapulcossa, Meksikossa 10. maaliskuuta vuonna 1982 leukemiaan seitsemän päivää ennen kuin olisi täyttänyt 86 vuotta. Häneltä salattiin poikansa šaahi Mohammad Reza Pahlavin kuolema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Scott, Lois. "The Shah's dawnfall", 24 February 1980. Luettu 5 November 2012.
2. ↑  Kent, Thomas. "Shah looking for way out Iran", 30 December 1978. Luettu 5 November 2012.
3. ↑  "Riots force Shah's mother to leave house", 3 January 1979. Luettu 5 November 2012.
4. ↑  "Late Shah's mother dies", 16 March 1982. Luettu 5 November 2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Cinque Ports ennen vuoden 1287 myrskytulvia, jotka muuttivat Kaakkois-Englannin rantaviivaa.
**Cinque Ports** [sɪŋk pɔːts] oli kaakkoisenglantilaisten satamakaupunkien liitto, joka perustettiin keskiajalla toimittamaan laivoja ja miehistöä kuninkaallisen laivaston käyttöön. Alun perin liittoon kuuluivat Sandwich, Dover, Hythe, New Romney ja Hastings; myöhemmin siihen liittyivät Winchelsea ja Rye ja yli 30 muuta paikkakuntaa Kentissä ja Sussexissa. Liittoa ei koskaan lakkautettu mutta sen merkitys on nykyään täysin seremoniallinen.

Alkuperäinen liitto muodostettiin rannikon ja kanaalin turvaamiseksi Edvard Tunnustajan hallitessa Englantia (1042–66). Sen merkitys kasvoi normannivalloituksen (1066) jälkeen, ja jäsenkaupungit saivat yhä enemmän erioikeuksia vastineeksi tarjoamistaan palveluista. Niiden laivasto muodosti merkittävän osan kuninkaallisesta laivastosta 1300-luvulle saakka, minkä jälkeen kaupungit menettivät vähitellen erikoisasemansa. Tätä kehityskulkua joudutti rantaviivan siirtyminen ja laivaväylien liettyminen. Entinen merimahti oli pelkkä varjo entisestään, kun Espanjan armada hyökkäsi Englantiin vuonna 1588. Nykyään vain Dover on tärkeä satamakaupunki.

Cinque Portsin lippu.
Suurin osa Cinque Portsin erioikeuksista lakkautettiin vuonna 1855, ja sen toimivaltaan kuuluu enää käsitellä joitakin merioikeuden asioita. Ylin komentaja on lordilinnanvouti, joka toimii myös Doverin linnan konstaapelina. Liittoon kuuluvat yhä seuraavat kaupungit:

Satamat (engl. *Ports*)Dover, Hastings, Hythe, New Romney ja Sandwich;
Vanhat kaupungit (engl. *Ancient towns*)Rye ja Winchelsea;
Haarat (engl. *Limbs*)Deal, Faversham, Folkestone, Lydd, Margate, Ramsgate ja Tenterden.

Lähteet
-------

1. ↑  Cinque Ports *Merriam-Webster*. Viitattu 12.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Cinque Ports *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 12.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  The Cinque Ports and the Lord Warden *English Heritage*. Viitattu 12.3.2024. (englanniksi)
4. ↑  Cinque Port Towns Confederation of the Cinque Ports. Viitattu 12.3.2024. (englanniksi)
**Michael Oluwadurotimi Obafemi** (s. 6. heinäkuuta 2000 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kevätkaudella 2024 Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Millwallia lainalla Valioliigan Burnleystä.

Obafemi siirtyi Southamptonin junioreihin kesällä 2016. Hän pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan ensimmäisen valioliigaottelunsa tammikuussa 2018. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa kuusi ottelua ja teki maalin joulukuussa Huddersfield Townia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän teki maalin kauden kahdeksannessa valioliigaottelussaan tapaninpäivänä Chelseaa vastaan. Kaikkiaan hän teki kauden 21 valioliigaottelussaan kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa vain neljässä ottelussa. Hän siirtyi kesällä 2021 Swanseaan, jossa pelasi puolentoista kauden aikana 51 Englannin mestaruussarjan ottelua ja teki 15 maalia. Kevätkaudella 2023 hän pelasi Burnleyssa lainalla 12 mestaruussarjan ottelua ja teki kaksi maalia. Hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen seuraan pysyvästi kesällä 2023. Kauden 2023–2024 alussa Obafemi oli pitkään sivussa reisivamman vuoksi ja pelasi vain kaksi valioliigaottelua. Tammikuussa 2024 hän siirtyi lainalle mestaruussarjan Millwalliin.

Obafemi pelasi Irlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2018, kun hän tuli vaihtopelaajana kentälle Kansojen liigan vierasottelussa Tanskaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Kansojen liigan ottelussa Skotlantia vastaan kesäkuussa 2022. Kaikkiaan hän on 20. heinäkuuta 2023 mennessä pelannut 11 maaottelua ja tehnyt kaksi maalia. Otteluista kolme on ollut EM-karsintaotteluita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Michael Obafemi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Tonni** (tunnus *t*, Suomessa lyhenteenä käytössä myös *tn*) on massan (arkikielessä "painon") lisäyksikkö SI-järjestelmässä. Tonni vastaa tuhatta kilogrammaa, ja se on sopivan kokoinen yksikkö kuvaamaan esimerkiksi rahtiliikenteessä esiintyviä massoja.*lähde?*

1 t = 1 000 kg = 1 Mg (koska tonni on miljoona grammaa, se on myös *megagramma*).
Yksiköstä tonni käytetään suurien massojen yhteydessä myös kerrannaisia: esimerkiksi *kilotonni* (tunnus **kt**) on tuhat tonnia ja *megatonni* (tunnus **Mt**) on miljoona tonnia Kansainvälisissä yhteyksissä voidaan korostaa, että on kysymys metrisestä tonnista (engl. *metric ton*) erotuksena brittiläisistä tonneista.*lähde?*

Tonni yleiskielisessä viestinnässä
----------------------------------

SI-järjestelmässä tonnin tunnus on *t*. Aikaisemmin tieteellisissä kirjoituksissa on käytetty myös lyhennettä *tn*. Yleiskielessä suositeltava tonnin lyhenne on *tn*, koska *t* merkitsee myös tuntia ja tavua.

Tuhat tonnia
------------

Suurtuotannossa ja suurissa kuljetuksissa käytetään epävirallista yksikköä *tuhatta tonnia*, joka lyhennetään "ttn" (miljoona kg).

Brittiläiset tonnit
-------------------

Nimi tonni (engl. *ton*) on myös kahdella brittiläisen yksikköjärjestelmän massayksiköllä, jotka molemmat ovat suuruudeltaan melko lähellä SI-järjestelmän tonnia. Etupäässä Yhdysvalloissa käytetty *lyhyt tonni* (engl. *short ton*) on 2 000 naulaa eli 907,184 74 kg. Isossa-Britanniassa käytetty pitkä tonni (engl. *long ton*) on 2 240 naulaa eli 1 016,046 9 kg.

Laivojen koon mittana kansainvälisestikin käytetty rekisteritonni ei ole massan vaan tilavuuden yksikkö. Yksi rekisteritonni on 100 brittiläistä kuutiojalkaa eli noin 2,832 m³ (tarkalleen 2,831 684 66 m³).

Muuta
-----

Saksan Lüneburgissa on tunnettu hunajan painomittana yksikköä Schatt, joka tarkoittaa 1/32 tonnia.

Lähteet
-------

* *SI-opas*. Suomen Standardisoimisliitto, 2019. ISBN 978-952-242-411-2. Teoksen verkkoversio. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  SI-opas, sivu 14, *Mekaniikka*
2. 1 2  Tunnit ja tonnit sekaisin  25.8.1998. Taru Kolehmainen, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Viitattu 4.6.2015.
3. ↑  SI-opas, sivu 16, *Suureita ja yksiköitä, sanojen massa, paino ja kilogramma käyttö*
4. ↑  SI-opas, sivu 8, *Muut yksiköt, joita voidaan käyttää yhdessä SI-yksiköiden ja niiden kerrannaisten kanssa*
5. ↑  Valtioneuvoston asetus mittayksiköistä (1015/2014), 1 § Finlex.  Arkistoitu 4.6.2015. Viitattu 4.6.2015.
6. ↑  Leipomovalmisteiden tuotantomäärät Leipätiedotus.  Arkistoitu 15.4.2012. Viitattu 13.11.2012.
7. 1 2  SI-opas, sivu 28, *Poistettuja yksiköitä, Englannin mittayksikkö*
8. 1 2  SI-opas, sivu 26, *Toistaiseksi käytettävät yksiköt*
9. ↑
Järistysalue.
**Niigatan maanjäristys** (jap. 中越沖地震) oli Japanissa 16. heinäkuuta 2007 kello 10.13 paikallista aikaa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,8 Richterin asteikolla. Järistys alkoi Niigatan prefektuurista, ja se ravisteli taloja yli 200 kilometrin päässä Tokiossa. 11 ihmistä kuoli ja yli tuhat loukkaantui järistyksen vuoksi.

Toinen maanjäristys sattui samana päivänä Japanin luoteisrannikolla kello 11.17 paikallista aikaa. Järistys oli voimakkuudeltaan 5,6 Richterin asteikolla.

Taloja sortui etenkin Kashiwazakin kaupungissa. Järistys aiheutti myös mutavyöryjä ja katkaisi sähköt ja vesijohtoveden tuhansilta asukkailta. Niigatan lentoasema jouduttiin sulkemaan maanjäristyksen takia. Alueella sijaitseva maailman suurin atomivoimalakompleksi vaurioitui järistyksessä ja siitä syttyneessä tulipalossa, mutta tulipalo ei aiheuttanut säteilyvaaraa.

* Vaurioitunutta jalkakäytävää Kashiwazakin kaupungissa.Vaurioitunutta jalkakäytävää Kashiwazakin kaupungissa.
* Ōmigawan rautatieasema jouduttiin sulkemaan maanvyöryn peitettyä raiteet alleen.Ōmigawan rautatieasema jouduttiin sulkemaan maanvyöryn peitettyä raiteet alleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yli sata loukkaantui maanjäristyksissä Japanissa  16.7.2007. Ilta-Sanomat. Viitattu 7.9.2013.
2. ↑  Niigata earthquake death toll rises to eleven  23.7.2007. JNR Japan News Review. Viitattu 7.9.2013.
3. ↑  Powerful earthquake strikes Niigata, causes leak at nuclear power plant JNR Japan News Review. Viitattu 7.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Niigatan maanjäristys 2007**.
* YLE:n uutiset tapahtumista
* BBC:n uutiset tapahtumista (englanniksi)
**Banijay Group** on ranskalainen mediayhtiö, joka perustettiin Ranskan Endemolin entisen johtajan Stéphane Courbitin johdolla vuonna 2008. Yhtiön omistajiin lukeutuvat muun muassa italialaiset Agnellin ja De Agostinin perheet sekä LVMH:n toimitusjohtaja Bernard Arnault. Vuonna 2011 ranskalainen miljardööri Liliane Bettencourt osti osuuden Banijaystä.

Banijay Finland
---------------

Vuonna 2009 Banijay osti suomalaisen Solar Filmsin omistaman Solar Television Oy:n, joka toimii nykyisin nimellä Banijay Finland.

Huhtikuussa 2016 yhtiön toimitusjohtajaksi nimitettiin Tatu Ferchen. Elokuussa 2013 yhtiön toimitusjohtajaksi nimitettiin Petteri Ahomaan jälkeen Joonas Hytönen.

TV-ohjelmat
-----------

Banijay Entertainmentin ja sen tytäryhtiöiden tuottamia ohjelmia ovat muun muassa:

* E! Rikkaat Kardashianit
* Popstars
* The Real World
* The Voice of Finland
* Tavallista elämää
* Uutisvuoto
* Tanssii tähtien kanssa

Lähteet
-------

1. ↑  Liliane Bettencourt takes stake of Banijay Entertainment Rapid TV News 1.6.2011
2. ↑  Solarfilms Inc.: Banijay osti Solar Televisionin solarfilms.com 12.10.2009
3. ↑  Banijay Finlandin esittely emoyhtiön sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Tatu Ferchen Banijay Finlandin johtoon *Kauppalehti (kauppalehti.fi)*.  12.4.2016. Viitattu 8.5.2021.
5. ↑  Joonas Hytösestä Solar Televisionin toimitusjohtaja *Markkinointi & Mainonta (kauppalehti.fi)*.  26.8.2013. Viitattu 8.5.2021.