recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vanlandi oli legendaarinen Ruotsin kuningas, joka hallitsi noin 470-luvulla. Hänen aikakautensa sijoittuu pakanalliseen aikaan Ruotsissa, jolloin kristinusko ei vielä ollut vakiintunut alueelle.

Vanlandi tunnetaan parhaiten sotaretkistään naapurialueilleen, mukaan lukien Suomi. Hänen sotaretkensä Suomeen ovat peräisin suullisista perinteistä ja myyteistä, ja niitä on kuvattu muun muassa vanhoissa skandinaavisissa saagoissa. Vanlandin sotaretket liittyivät todennäköisesti alueiden välisiin vallankumouksiin ja resurssien hankintaan.

Vaikka Vanlandin sotaretkestä Suomeen ei ole tarkkoja historiallisia tietoja, hänen nimensä ja tarinansa ovat säilyneet osana skandinaavista mytologiaa ja historian perinteitä. Hänet tunnetaan myös tarinastaan hänen avioliitostaan Suomen kuninkaan tyttären kanssa, joka päättyi traagisesti.

Vanlandi edustaa osaa pohjoismaista historiaa, joka on osittain myyttistä ja osittain historiallista. Hänen tarinansa ovat olennainen osa Ruotsin ja Skandinavian kulttuuriperintöä, joka on vaikuttanut moniin myöhempiin kertomuksiin ja taruihin.
**Thebalaisten aarrekammio** oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Delfoin arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Aarrekammion rakensivat Theban kaupungin asukkaat klassisella kaudella, todennäköisesti vuoden 371 eaa. Leuktran taistelun jälkeen. Aarrekammio sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen lounaiskulmassa lähellä Boiotialaisten aarrekammiota. Se oli tehty kalkkikivestä ja edusti doorilaista tyyliä. Rakennus muistutti pientä astylos-temppeliä, ja sen sisällä olivat pronaos ja cella. Cella avautui itään päin ja sen länsiseinässä oli ikkuna. Rakennuksen koko oli noin 12,3 × 7,2 metriä, ja se oli rakennettu kaksiportaiselle krepidomalle.

Rakennuksen ulkoseinän yläosaa kiersi doorilainen valkoisesta marmorista tehty friisi, jossa vuorottelivat metoopit ja triglyfit. Nykyaikaan rakennuksesta on säilynyt vain vähän.

Lähteet
-------

1. 1 2  Delphi, Treasury of the Thebans (VI) (Building) *Perseus*. Viitattu 18.1.2021.
2. 1 2 3  The Theban Treasury *Archaeological Site of Delphi*. Ministry of Culture and Sports. Viitattu 18.1.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Audiat, Jean: *Fouilles de Delphes. 2, Topographie et architecture : Le trésor de Thèbes*. Relevés et dessins, Nide 2. De Boccard, 1933.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thebalaisten aarrekammio** Wikimedia Commonsissa
**Deinomakhe** (m.kreik. Δεινομάχη, *Deinomakhē*, lat. *Dinomache, Deinomache*; n. 470/465 – n. 432 eaa. jälkeen) oli antiikin kreikkalainen nainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja kuului alkmaionidien ylimyssukuun. Hän oli Kleinias II:n vaimo ja Alkibiadeen äiti.

Deinomakhe oli Megakles IV:n ja eretrialaisen Koisyran tytär ja kotoisin Alopeken demoksesta. Hänen avioliittonsa Kleinias II:n kanssa ajoittuu vuoteen 451 tai 450 eaa. millä perusteella hänen syntymänsä on ajoitettu noin vuosiin 470–465 eaa. Kleinias ja Deinomakhe saivat kaksi poikaa, tunnetuimman Alkibiadeen eli Alkibiades III:n sekä Kleinias IV:n.

Deinomakhe jäi leskeksi vuonna 446 eaa. Hänen ei tiedetä avioituneen uudelleen. Hän saattoi muuttaa poikineen asumaan serkkunsa Perikleen luokse, kun tästä tuli hänen lastensa huoltaja. Joskus on ehdotettu, että Deinomakhe olisi avioitunut Perikleen kanssa ja annettu myöhemmin vaimoksi Hipponikos II:lle, mutta tälle ei ole perusteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nails, Debra: *The People of Plato: A Prosopography of Plato and Other Socratics*, s. 12, 125–126. Indianapolis: Hackett, 2002. ISBN 0-87220-564-9. (englanniksi)
**Hippokrates** (m.kreik. Ἱπποκράτης, *Hippokratēs*, lat. *Hippocrates*) oli usean eri henkilön nimi ateenalaisessa alkmaionidien ylimyssuvussa.

Hippokrates, Megakles III:n poika
---------------------------------

Hippokrates (s. 550-luku eaa.) oli Megakles III:n ja Kleisthenes Sikyonlaisen tyttären Agariste I:n poika ja Kleistheneen veli. Hippokrateen lapsia olivat Megakles IV ja Agariste II, joka oli Perikleen äiti.

Hippokrates, Apollodoroksen poika
---------------------------------

Hippokrates (n. 450-luku–411 eaa.) oli Apollodoroksen poika. Hänen äitinsä oli Ksanthippos I:n ja Agariste II:n nimeltä tuntematon tytär, joka oli Perikleen ja Arifron II:n sisar.

Hippokrates, Arifron II:n poika
-------------------------------

Hippokrates (n. 460–424 eaa.) oli Perikleen veljen Arifron II:n poika. Hänen poikiaan olivat Perikles III, Demofon ja Telesippos.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nails, Debra: *The People of Plato: A Prosopography of Plato and Other Socratics*, s. 224. Indianapolis: Hackett, 2002. ISBN 0-87220-564-9. (englanniksi)
2. ↑  Smith, William: "Hippocrates (6)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Islannin pääministeristä vuonna 2017. Hänen isosedästään, Islannin pääministeristä vuosina 1963–1970, kertoo Bjarni Benediktsson (poliitikko, 1908).*

**Bjarni Benediktsson** (s. 26. tammikuuta 1970 Reykjavík) on islantilainen poliitikko, joka toimi pääministerinä tammikuusta marraskuuhun 2017. Hän on ollut itsenäisyyspuolueen puheenjohtaja vuodesta 2009. Marraskuusta 2017 lähtien hän on toiminut Islannin valtiovarainministerinä.

Bjarni syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1995. Vuosina 1995–1996 hän opiskeli Saksassa saksan kieltä ja oikeustiedettä. Vuonna 1997 hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Miamin yliopistosta. Vuonna 1998 hänestä tuli laillistettu asianajaja ja meklari. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli lakimiehenä.

Bjarni valittiin Alþingiin vuonna 2003. Vuonna 2009 hänet valittiin itsenäisyyspuolueen puheenjohtajaksi. Vuosina 2013–2017 hän toimi valtiovarainministerinä ja tammikuusta marraskuuhun 2017 pääministerinä. Marraskuusta 2017 lähtien hän on taas toiminut valtiovarainministerinä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bjarni Benediktsson *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 4.6.2022. Viitattu 30.12.2022. (islanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Portofino** on Italian Rivieralla, Ligurian hallinnollisella alueella sijaitseva pieni kaupunki. Sen pinta-ala on 2 km² ja asukasluku noin 400. Kaupunki on suosittu matkailukohde, ja sitä usein luonnehditaan yhdeksi kauneimmista kaupungeista*lähde?* Välimeren alueella. Kaupungin alun perin perustivat roomalaiset, jotka nimesivät sen *Portus Delphini*ksi eli *Delfiinien satamaksi*.

Portofinon maisemat maalannut Giuseppe Amisani
----------------------------------------------

Portofinon symbolisin maalari oli Giuseppe Amisani, jota kutsuttiin "Kuninkaiden maalariksi", ja Portofino omisti hänelle kävelylenkin merenrannalla, "Amisanin kävelylenkki". Kun kuljet Bocchen ohi ja seuraat päätietä alas kohti Portofino Mareä, tietyn matkan päässä reitiltä voit nähdä marmoriin kaiverretun laatan, jossa lukee: "Täällä maailman kauneus hymyili viimeisen kerran". Giuseppe Amisani vietti aikaa tällä paikalla vuonna 1941 ja maalasi usein ulkona.

Lähteet
-------

1. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 3.5.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Portofino** Wikimedia Commonsissa

Genovan metropolikaupunki
Arenzano | Avegno | Bargagli | Bogliasco | Borzonasca | Busalla | Camogli | Campo Ligure | Campomorone | Carasco | Casarza Ligure | Casella | Castiglione Chiavarese | Ceranesi | Chiavari | Cicagna | Cogoleto | Cogorno | Coreglia Ligure | Crocefieschi | Davagna | Fascia | Favale di Malvaro | Fontanigorda | Genova | Gorreto | Isola del Cantone | Lavagna | Leivi | Lorsica | Lumarzo | Masone | Mele | Mezzanego | Mignanego | Moconesi | Moneglia | Montebruno | Montoggio | Ne | Neirone | Orero | Pieve Ligure | Portofino | Propata | Rapallo | Recco | Rezzoaglio | Ronco Scrivia | Rondanina | Rossiglione | Rovegno | San Colombano Certenoli | Sant’Olcese | Santa Margherita Ligure | Santo Stefano d’Aveto | Savignone | Serra Riccò | Sestri Levante | Sori | Tiglieto | Torriglia | Tribogna | Uscio | Valbrevenna | Vobbia | Zoagli
Tuimazyn kaupungin ja piirin vaakuna
**Tuimazy** (ven. Туймазы́) on kaupunki Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaman vesistöön kuuluvan Usen-joen rannalla 170 kilometriä Ufasta länteen. Kaupunki on Tuimazyn piirin keskus. Sen kautta kulkee Uljanovskin ja Ufan välinen rautatie (Tuimazyn asema) ja M5-valtatie. Asukkaita on 65 700 henkeä (vuonna 2008).

Vuonna 1960 perustettu kaupunki on huomattava Volgan ja Uralin alueen öljyteollisuuden keskus. Tuimazyssa on myös tärkeiden öljyjohtojen risteyspaikka.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 477. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Baškortostanin lippuBaškortostanin tasavallan kaupungit
**Pääkaupunki: Ufa**  

Agidel | 
Baimak | 
Belebei | 
Beloretsk |
Birsk |
Blagoveštšensk |
Davlekanovo |
Djurtjuli |
Išimbai | 
Janaul |
Kumertau | 
Meleuz |
Mežgorje |
Neftekamsk |
Oktjabrski |
Salavat |
Sibai |
Sterlitamak |
Tuimazy |
Utšaly

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuimazy**.
* Tuimazyn piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Tullins** on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 29 kilometriä Grenoblen kaupungista luoteeseen.

Kunta tunnetaan myös nimellä **Tullins-Fures**. Se on ollut aikanaan kelttien asuttama. Seuraavaksi sen ottivat haltuunsa roomalaiset. Vuonna 1349 Dauphiné, johon Tullins kuului, liitettiin Ranskaan. 1600-luvulla Tullinsiin asettui varakkaita perheitä jotka kunnostivat keskiaikaisia taloja. Näiden talojen ovista monet ovat listattu historiallisten monumenttien luetteloon. 1800-luvun alusta lähtien Furesin kylässä alkoi teollinen kehitys. Vesivoiman ansiosta siellä alkoi kehittyä hampun, silkin, metallurgian ja paperin teollinen tuotanto. Tullinsin rinteillä viljeltiin viiniköynnöksiä. Viljelmien kiusana oli kuitenkin viinikirva, joten viiniviljelmillä alettiin kasvattaa saksanpähkinöitä. 

Kaupungintalo on entisessä kartusiaanien kiinteistössä. Kartusiaanit viljelivät rinteillä viiniä, ja 1200-luvulla he rakensivat tämän lepotalon, johon mahtui noin kaksikymmentä veljeä. Ranskan suuren vallankumouksen aikana kartusiaanit karkotettiin, ja vuonna 1861 kiinteistön osti varakas lyonilainen teollisuusmies Michel Perret. Hän muutti talon italialaistyyliseksi huvilaksi.

  

* Vanha tullinsilainen oviVanha tullinsilainen ovi
* Vanha kaupungin porttiVanha kaupungin portti
* Château de Saint-Jean-de-ChepyChâteau de Saint-Jean-de-Chepy
* Saint-Laurent-des-Présin kirkkoSaint-Laurent-des-Présin kirkko

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 22.7.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire de la ville Ville de Tullins. Viitattu 22.7.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Le Bourg d'Oisans > Saint-Étienne Tour de France 2022. Viitattu 22.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Le Clos des Chartreux Ville de Tullins.  Arkistoitu 1.12.2017. Viitattu 22.7.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tullins** Wikimedia Commonsissa
**Henri Pitot** (1695–1771) oli ranskalainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja hydraulikko. Hänet tunnetaan keksimästään virtauksen nopeutta mittaavasta Pitot-putkesta.

Henkilöhistoria
---------------

Pitot syntyi Aramonin kylässä, Ranskassa vuonna 1695 ja hänen vanhempansa olivat hyvin koulutettuja. Pitot ei nuoruudessaan ollut kiinnostunut akateemisesta oppineisuudesta. Palvellessaan armeijassa hän kiinnostui geometriasta ja itseopiskeli myöhemmin kolmen vuoden ajan matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hän muutti Pariisiin ja pääsi tiedeakatemian kemianlaboratorioon assistentiksi vuonna 1723.

Yksinkertainen Pitot-putki koostuu taivutetusta putkesta, joka asetetaan virtaavaan fluidiin, kuten kuvassa.
Vuonna 1724 Pitot pääsi Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. Hän kiinnostui hydrauliikasta ja keksi mitata veden nopeutta suorakulmaiseksi käyristetyllä lasiputkella. Virtauksesta siis mitataan staattinen eli häiriötön paine ja Pitot-putken vedessä olevan pään kohdalta stagnaatiopaine, joiden avulla lasketaan virtausnopeus. Vuonna 1732 hän suoritti virtauksen nopeuden mittauksia Seinejoesta keksimällään putkella. Saman vuoden aikana hän ilmoitti tiedeakatemialle keksinnöstään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hubert Chanson: *The hydraulics of open channel flow: an introduction, 2. edition*, s. xxxi (Glossary). Butterworth-Heinemann, 2004. ISBN 9780750659789. Google book (limited preview). (englanniksi)
2. ↑  Richard W. Johnson: *The handbook of fluid dynamics*, s. 2–9. , 1998. ISBN 9783540646129. Google book (limited preview). (englanniksi)
3. ↑  Sabrie Soloman: *Sensors handbook*, s. 33.4. McGraw-Hill Professional, 1998. ISBN 9780070596306. Google book (limited preview). (englanniksi)
4. ↑  John David Anderson: *Introduction to flight, 5. edition*, s. 226–227. McGraw-Hill Professional, 2004. ISBN 9780072825695. Google book (limited preview). (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Yanwen Logistics** (kiin. 燕文物流)**,** virallisesti **Beijing Yanwen Logistics Company Limited**, on kiinalainen logistiikka- ja postialanyritys, joka toimittaa paketteja kiinalaisista verkkokaupoista länsimaihin. Monesti AliExpress tai Wish-verkkokaupoista tehdyn ostoksen toimittajana toimii Yanwen.

Yrityksen toimittamissa lähetyksissä seurantakoodissa on valtion sijasta on kirjaimet YP tai YW (Yanwen Post), esimerkiksi UV123456789**YP** (vertaa esimerkiksi seurantakoodiin LO123456789**CN**, jossa CN tarkoittaa Kiinaa).

Toiminta
--------

Yanwen Logistics toimii 50 kiinan kaupungissa ja sen pääkonttori sijaitsee Pekingissä. Yritys toimii pääasiallisesti välittävänä osapuolena, joka toimittaa paketit Eurooppaan paikallisten kuljetusyhtiöiden hoitaessa perille kuljetuksen. Yritys kuljettaa pakettejaan maa-, meri- ja ilmateitse. Yanwen omistaa yli 300 kulkuneuvoa.

Keskimäärin yritys ottaa toimitettavakseen yli 1,5 miljoonaa lähetystä joka päivä. Yritys arvelee luvun nousevan 3,2 miljoonaan päivittäiseen lähetykseen vuonna 2021. Yritys toimii 214 maassa.

### Pakettivaihtoehdot

Lähetysten ominaisuudet riippuvat paketin tyypistä:

* **Yanwen Economic Air Mail Tracking**: Yleisimmin käytetty lähetysvaihtoehto. Paketteja voidaan seurata vain Kiinan sisällä.
* **Yanwen Special Line-YW Tracking**: Luotettava, mutta hyvin hidas toimitus.
* **Yanwen Express AM tracking**: Lähetys on seurattavissa koko matkan.

Historia
--------

Yritys perustettiin vuonna 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  YANWEN Tracking | Track Yanwen Parcel & Shipment Delivery - Ship24 *www.ship24.com*. Viitattu 13.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Yanwen Tracking in English *Parcels*. Viitattu 13.5.2021.
3. ↑  admin@17track.net: Lista maailmanlaajuisista kuljetusyhtiöistä | 17TRACK *carrierlist.17track.net*. Viitattu 13.5.2021.
4. ↑  Yanwen Express. Track & trace the parcel sent by Yanwen Express (yw56) *posttrack.com*. Viitattu 4.3.2024. (englanniksi)
5. ↑  Yanwen - About Us - Company profile *yw56.com.cn*. Viitattu 13.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen viralliset sivut
Divet Show by Marko Vainio impersonoimassa Cheriä.
**Marko Vainio** on turkulainen drag-artisti. Hän loi alun perin drag-hahmon nimeltä Miss Divet, mutta esiintyy nykyään nimellä **Divet Show by Marko Vainio**. Vainion ura lähti nousuun vuonna 2003, kun hänet kruunattiin Turun Tähdeksi ja City-lehti nimesi Miss Divet Drag Show’n "Kaupungin parhaaksi". Samana vuonna Divet voitti arvostetun Miss Drag Queen 2004 -tittelin. Aluksi Vainio työskenteli risteilyisäntänä Viking Linen m/s Isabella-aluksella ja esiintyi työnsä ohessa myös laivalla. Teuvo Loman suunnitteli ja toteutti hänen ensimmäisen shownsa puvustuksen. 

Vuonna 2005 Vainio teki päätöksen siirtyä tekemään drag-esityksiä kokopäiväisesti ja jätti palkkatyönsä taakseen. Siitä lähtien hänen kalenterinsa on täyttynyt juontotilaisuuksista, esiintymisistä yökerhoissa, laivoilla, baareissa, yritystapahtumissa, teattereissa, konserttisaleissa, festivaaleilla, häissä ja yksityistilaisuuksissa. Vuonna 2024 Marko juhlistaa 20-vuotista uraansa suurella Sex, Drag & Rock 'n' Roll -kiertueella. 

Yhteistyö on ollut tärkeä osa Vainion uraa. Vuonna 2007 Silja Line otti yhteyttä ja pyysi luomaan kuuden viikon mittaisen Euroviisu-teemaisen drag-esityksen. Tämä oli legendaarisen drag-duo Jukka Kurosen & Marko Vainion alku. He ovat yhdessä tuottaneet yli 15 suurta showta Tallink Siljalle. 

Vainion saavutuksiin kuuluu lukuisia televisioesiintymisiä, kuten 

* Neljän Tähden Illallinen
* Reikä Seinässä
* Big Brother
* Puoli Seitsemän
* Huomenta Suomi
* All Together Now Suomi
* Fazer TV-mainos

Hän on myös osallistunut erilaisiin kilpailuihin ja voittanut tittelin, kuten Turun Tähti -kykykilpailun vuonna 2003, Miss Drag Queenin vuonna 2004 ja Spirit of the Fringe -palkinnon Edinburghissa vuonna 2019.

Vainion kansainvälinen ura on vienyt hänet erilaisiin tapahtumiin ja festivaaleille, kuten 

* Copenhagen Pride
* Prague Pride
* Edinburgh Festival Fringe
* World Pride København
* Utrecht Pride, Alankomaat

**Divet Show by Marko Vainio** perustuu nopeatempoiseen artisti-imitoitiin, jossa näyttävät asut vaihtuvat nopeasti sekä virheettömään huulisynkkaan unohtamatta huumoria. 

www.divetshow.com

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Divet Shown kotisivut
**Fabien Claude** (s. 22. joulukuuta 1994 Épinal) on ranskalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Basse-sur-le-Rupt Ski nordiqueia. Myös Clauden veli Florent Claude on ampumahiihtäjä.

Ura
---

Fabien Claude on nuorten olympialaisten pronssimitalisti sekaviestistä vuodelta 2012. Lisäksi hän on kaksinkertainen nuorten maailmanmestari ja nuorten Euroopan-mestari.

IBU-Cupiin Claude pääsi kilpailemaan ensimmäisen kerran kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 hän taas pääsi debytoimaan maailmancupissa. Hän pääsi kilpailemaan tuolloin lähes koko kauden maailmancupissa ja sijoittui kokonaiskilpailussa sijalle 55. Vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuissa Claude pääsi kilpailemaan normaalimatkalla sijoittuen sijalle 25. Seuraavat kaksi kautta Claude kilpaili jälleen lähes kokonaisuudessaan IBU-Cupin puolella.

Kaudella 2019–2020 Fabien Claude saavutti siihen asti parhaan sijoituksensa maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa sijoittumalla seitsemänneksi Östersundin normaalimatkalla. Hochfilzenin takaa-ajossa hän oli taas kahdeksas. Claude kuului myös Ranskan kolmanneksi sijoittuneeseen Hochfilzenin viestijoukkueeseen. Tuolloin Claude pääsi ensimmäistä kertaa palkintokorokkeelle maailmancupissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintosijansa hän saavutti tammikuussa 2020 oltuaan kolmas Pokljukan normaalimatkalla. Saman kauden normaalimatkan cupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli toinen Kontiolahden takaa-ajokilpailussa ja kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Hän oli voittamassa Oberhofin viestiä tammikuussa 2021. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui takaa-ajokilpailussa 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti hopeaa viestissä ja oli normaalimatkalla yhdeksäs. Normaalimatkan maailmancupissa hän sijoittui viidenneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti toisen osuuden Ranskan voittaessa viestin maailmanmestaruuden. Yhteislähdössä hän oli kahdeksas. Maailmancupkauden 2022–2023 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi ja takaa-ajocupissa viidenneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti viestissä pronssia sekä oli yhteislähdössä viides ja takaa-ajossa kymmenes.

Lähteet
-------

* Fabien Clauden profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa (englanniksi)

### Viitteet
**Ring of Elysium** on Tencent Gamesin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu ennakkojulkaisuna Windowsille Euroopassa marraskuussa 2018. Peli on julkaistu ilmaispelinä.

Pelaaminen
----------

Battle royale -lajityypin peleistä poiketen pelaajat valitsevat aloituskohdan sekä varusteet etukäteen.

Pelin sisäiset kaudet
---------------------

### Kausi 1

Enintään kuusikymmentä ihmistä jää loukkuun lumisille vuoristoille, jota terrorisoi lumimyrsky Ymir. Pelaajan tulee selvittää tiensä helikopterille, jonka kyytiin mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaaja joutuu puolustamaan itseään muilta pelaajilta lukuisilla tuliaseilla, ja tällä on käytössään riippuliidin, lumilauta tai jäähakku.

### Kausi 2

Ensimmäisen kauden tapaan, enintään kuusikymmentä ihmistä mahtuu samaan peliin. Tällä kertaa pelimaailmana toimii lomasaari nimeltä Europa.  Pelin edetessä Europa-saaren tulivuori alkaa purkautumaan ja pelaajat pakenevat siitä syntyvää pölyä. Pelin voittaa selvittämällä itsensä pelastushelikopterin kyytiin johon mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaajilla on käytössään riippuliidin, BMX tai sähköllä toimiva heittokoukku.

Kohu pelin ympärillä
--------------------

Pian pelin julkaisun jälkeen alkoivat sen saamat Steam-arvostelut mennä negatiiviseen suuntaan. Useat pelaajat ilmaisivat pettymyksensä pelin Rekisteriselosteeseen. Peli vaatii käynnistyessään tietokoneen järjestelmänvalvoja-oikeudet ja rekisteriselosteen mukaan se keräsi todella paljon tietoa käyttäjien koneilta. Pelin tekijät selittivät tämän johtuvan huijauksenestosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Saarenoja, Panu: Talvinen battle royale -sota Ring of Elysium levittäytyi virallisesti Eurooppaan  25.11.2018. Pelaaja. Viitattu 10.3.2019. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Austen Goslin: Ring of Elysium is battle royale without the highs or lows  21.9.2018. Polygon. Viitattu 10.3.2019.
3. ↑  Early Access Patch Notes - Adventurer Season Two Major Update (1.16.2019)
4. ↑  Announcement on User Data and Privacy Security of Ring of Elysium

Aiheesta muualla
----------------

* *Ring of Elysium* MobyGamesissa (englanniksi)
Liberator ja kolme piippua
**Liberator** on 3D-tulostettava pistooli, jonka tulostusohjeet julkaistiin toukokuun 2013 alussa. Se on ensimmäinen yleiseen jakoon suunniteltu 3D-tulostettu tuliase. Sen suunnitteli yhdysvaltalainen Defense Distributed -järjestö, ja se on nimetty toisessa maailmansodassa käytössä olleen FP-45 Liberator -aseen mukaan.

Liberatorin tulostusohjeet ladattiin netistä 100 000 kertaa kahden ensimmäisen päivän aikana niiden julkaisemisesta. Ohjeet poistettiin Defence Distributedin DEFCAD-sivuilta viranomaisten vaatimuksesta, mutta ohjeet ovat ladattavissa muilta nettisivustoilta, esimerkiksi The Pirate Bayn kautta.

Liberator on valmistettu lähes kokonaan muovista. Se käyttää 9-millisiä patruunoita. Asetta on kritisoitu siitä, että sellaisia voi valmistaa lähes kuka tahansa, jolla on 3D-tulostin. Kaikki tulostusmateriaalit eivät kestä luodin aiheuttamaa painetta ja heikosta materiaalista tulostettu ase voi räjähtää. Yleensä ensimmäisenä hajoaa aseen piippu.*lähde?*

Yleisradion *Ajankohtainen Kakkonen* -ohjelma teetti Liberatorin ja kokeilutti sillä ampumista valvotuissa oloissa. Kokeen aikana ase halkesi.

Lähteet
-------

1. ↑  Andy Greenberg: Meet The 'Liberator': Test-Firing The World's First Fully 3D-Printed Gun *Forbes*.  5.5.2013. Viitattu 6.6.2013. englanti
2. ↑  Andy Greenberg: 3D-Printed Gun's Blueprints Downloaded 100,000 Times In Two Days (With Some Help From Kim Dotcom) *Forbes*.  8.5.2013. Viitattu 6.6.2013. englanti
3. ↑  Ernesto: Pirate Bay Takes Over Distribution of Censored 3D Printable Gun *TorrentFreak*.  10.5.2013. Viitattu 6.6.2013. englanti
4. ↑  Jyrki Richt: Toimiko 3D-pistooli? Katso video *Yle Uutiset*.  14.5.2013. Viitattu 6.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Defense Distributed**.
* Defense Distributedin nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* DEFCAD (englanniksi)
* Fosscad Liberator arkisto githubissa
* The Wiki Weapon -kehitysblogi (englanniksi)
**Dangun Wanggeom** tai **Tan’gun** (hangul: 단군왕검, hanja: 檀君王儉) on korealaisessa mytologiassa esiintyvä korealaisten ensimmäinen kuningas. Tarun mukaan Dangun on luoja Hwaninin pojanpoika ja Hwanungin poika, josta tuli kuningas vuonna 2333 eaa.

Myytti
------

Baekduvuoren huipun kraatteri.
Dangunista kertovat eri tarinat poikkeavat toisistaan jossain määrin. Näistä yhden mukaan Hwanung lähti taivaasta hallitakseen maata nykyiseltä Baekduvuorelta käsin. 3 000:n seuraajansa kanssa Hwanung perusti pyhän kaupungin vuoren laelle santelipuun alapuolelle. Tällöin tiikeri ja karhu toivoivat muuttuvansa ihmisiksi. Hwanung määräsi molemmat viettämään 100 päivää luolassa syöden ainoastaan marunoja ja valkosipulia. Tiikeri kyllästyi kesken ja lähti luolasta, mutta karhu jäi ja muuttui kolmen viikon kuluttua kauniiksi naiseksi. Naiseksi muuttunut karhu ei löytänyt itselleen miestä ja niinpä se rukoili santelipuun alla. Hwanung kuuli rukoukset ja otti karhun vaimokseen. Karhu tuli raskaaksi ja pari sai lapsen, joka sai nimekseen Dangun Wanggeom. Dangun perusti puolestaan Gojoseonin kuningaskunnan vuonna 2333 eaa. Dangunin sanotaan hallinneen vuoteen 1122 eaa. saakka. Yhden tarinan mukaan Kiinasta saapui tunnettu tietäjä Kija (kiin. Jizi), joka pakeni Koreaan oman maansa levottomuuksia. Dangunin sanotaan luopuneen kruunusta Kijan hyväksi muuttuen itse vuorenjumalaksi.

Merkitys
--------

Dangunin mausoleumi Kangdongissa Pohjois-Koreassa.
Tarinan tärkeä piirre on korealaisten yhdistäminen taivaalliseen alkuperään. Taruissa Dangun yhdistetään myös maatalouteen, minkä takia hänen tarinansa on arveltu perustuneen johonkin historialliseen henkilöön jossakin Keltaisenjoen varhaisissa kaupunkivaltioissa. Varhaiset tunguusi- ja korealaisheimot käyttivät toteemieläimiä, kuten tarinassa esiintyvät karhu ja tiikeri. Arkeologisia todisteita Gojoseonin perustamisesta vuonna 2333 eaa. ei ole, mutta Etelä-Mantšuriaan ilmestyi 1400-luvulla eaa. pronssikautinen kulttuuri, jonka myötä muodostui todennäköisesti pienikokoisia kaupunkivaltioita, kuten Gojoseon.

Dangunilla on alttari Ganghwan saarella, jota joskus väitetään Dangunin itsensä rakentamaksi. Tangunin syntymäpäivä vuoden kymmenennen kuukauden kolmantena päivänä on vapaapäivä korealaisissa kouluissa.

Lokakuussa 1993 Pohjois-Korean tiedeakatemia tiedotti löytäneensä Dangunin ja tämän vaimon haudan Kangdongista lähellä Pjongjangia. Seuraavan vuoden lokakuussa paikalle valmistui "jälleenrakennettu" Dangunin mausoleumi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tangun Encyclopædia Britannica. Viitattu 2.10.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Kim Jinwung: *A history of Korea : from Land of the Morning Calm to states in conflict*, s. 27-29. Indiana University Press, 2012. ISBN 978-0-253-00024-8. (englanniksi)
3. ↑  Ilpyong J. Kim: *Historical Dictionary of North Korea*, s. 125. Scarecrow Press, 2003. ISBN 0-8108-4331-5. (englanniksi)
**Mikkelin ortodoksinen seurakunta** oli Pieksämäen ja Mikkelin kaupunkien ja niiden ympäryskuntien alueella toimiva ortodoksinen seurakunta, joka aloitti toimintansa sotien jälkeen 1.1.1950 ns. jälleenrakennuslain ja sen nojalla perustettujen uusien seurakuntien ohessa. Ennen sotia alue kuului Kuopion-Savonlinnan ortodoksiseen seurakuntaan. Seurakunta yhdistettiin Varkauden ortodoksisen seurakunnan kanssa vuonna 2017 nimellä Saimaan ortodoksinen seurakunta. Seurakunta toimi lakkauttamisvuonnaan 2016 16 kunnan ja kolmen maakunnan alueella.

Mikkelissä sijaitsee pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko, joka valmistui vuonna 1957. Toinen vuosina 1955–1956 rakennettu kirkko sijaitsee Pieksämäellä ja se on pyhitetty Neitsyt Marian syntymän muistolle ja vihitty ensin vuonna 1957 rukoushuoneeksi eli tšasounaksi ja myöhemmin vuonna 2004 kirkoksi. Seurakunnan alueella on lisäksi kolme muuta seurakunnalle kuuluvaa tšasounaa Mikkelin Visulahdessa, Mikkelin hautausmaalla ja Ihastjärvellä. Aikaisemmin Mikkelissä oli venäläiselle sotaväelle kuuluva sotilaskirkko Linnanmäellä vanhan varuskunta-alueen vierellä. Tämä kirkko kuitenkin purettiin 50-luvun lopulla. Paikalla on nykyisin muistolaatta. 

Mikkeli kuului yhtenä ns. Kuutosiin eli kuuden yhteistyöseurakunnan muodostamaan yhteistyöryhmään. Mikkelin ortodoksinen seurakunta julkaisi yhdessä näiden viiden muun yhteistyöseurakunnan kanssa omaa tiedotuslehteä nimeltään Solea.

Kirkkoherrat
------------

Seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet:

* Aleksanteri Gaurilow, 1950 – 1967
* Olavi Jokio, 1967 – 1983
* Pekka Jyrkinen, 1983 – 1989
* Jussi Parviainen, 1989 – 1991
* Antti Larikka, 1991 – 1995
* Markku Toivanen, 1996 – 2005
* Johannes Hätinen, 2005 - 2016

Katso myös
----------

* Savilahden pogosta

Lähteet
-------

1. ↑  Kirja: Mikkelin ortodoksinen sotilaskirkko - Pyhän suurmarttyyri Georgios Voittajan kirkko vuosina 1908 - 1958 - 6.6.2005 Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Mikkelin ortodoksinen sotilaskirkko -kirja viitattu 14.6.2019
3. ↑  Mikkeliin uusi kirkkoherra - 4.9.2005 Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Mikkelin ortodoksinen seurakunta / www.ort.fi
* Mikkelin ortodoksinen seurakunta / Ortodoksi.net
* Mikkelin ortodoksinen sotilaskirkko / Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuutoset / Ortodoksi.net
* Solea - seurakunnan tiedotuslehti
**Tarhatulppaanit** ovat sipulikasveja, jotka kuuluvat tulppaanien (Tulipa) sukuun. Ne ovat tunnettuja kauniista, suurista ja värikkäistä kukistaan. Tarhatulppaanit ovat monivuotisia kasveja, jotka kukkivat keväällä ja niiden kukat ovat usein terälehdiltään eri sävyisijä, kuten punaisia, keltaisia, valkoisia,oransseja ja pinkkejä.
Tarhatulppaanit ovat alun perin peräisin Keski-Aasiasta ja ne ovat levinneet laajalti eri puolille maailmaa. Ne viihtyvät parhaiten aurinkoisilla ja hyvin vettä läpäisevillä paikoilla, mutta ne sietävät myös osittaista varjoa. Tarhatulppaanit ovat yleensä kylmänkestäviä ja ne pärjäävät hyvin viileämmässä ilmastossa.

Kasvatus
--------

Tarhatulppaanien sipulit istutetaan yleensä syksyllä ennen maan pakkasten alkua 10-15 cm syvyyteen minkä jäljeen ne peitetään mullalla.

Vettä läpäisevä ja ravinteikas maaperä on tärkeää tarhatulppaanien menestyksen kannalta. Maaperän tulisi olla kohtalaisen kosteaa, mutta ei märkää. Valoisuuden suhteen mielellään. 

Tarhatulpaanit hyötyvät kevyestä lannoituksesta kasvukaudella ja kastelusta kuivina kausina. Lakastuneet kukat kannataa poistaa innostaakseen kasvia kukkimaan lisää.

Lähteet
-------

1. ↑  doradin puutarhasivut: tulppaanit *doradi.kapsi.fi*. Viitattu 4.3.2024.
2. ↑  Tulipa gesneriana - Tulip *www.flowersofindia.net*. Viitattu 4.3.2024.
3. ↑  Tarhatulppaani *Kekkilä.fi*. Viitattu 4.3.2024.
4. ↑  Tarhatulppaani *Ice Cream* 5 kpl *Impecta Fröhandel*. Viitattu 4.3.2024.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q163060
* Wikispecies: Tulipa gesneriana
* APA: 4490
* BioLib: 42043
* BOLD: 754478
* CoL: 59KYV
* EoL: 1082877
* EPPO: TULGE
* GBIF: 5299675
* GRIN: 40734
* iNaturalist: 129054
* IPNI: 542923-1
* IRMNG: 10194801
* ISC: 117689
* ITIS: 43105
* NatureServe: 2.159063
* NBN: NBNSYS0000004986
* NCBI: 13306
* Open Tree of Life: 878707
* Plant List: kew-289575
* PLANTS: TUGE
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:542923-1
* Tropicos: 18400363
* VASCAN: 28720
* WFO: wfo-0000743525
* Laji.fi: MX.41603

 |

 |
**Margareta Birgersdotter (Grip)** (1538–1586) oli ruotsalainen kirjailija ja maanomistaja. 

Margareta oli vapaaherra, valtaneuvos Birger Nilssonin (Grip) ja Brita Jonchimsdotter Brahen tytär. Hän meni vuonna 1562 naimisiin Erik Månssonin (Natt och Dag) ja vuonna 1571 valtaneuvos Sten Axelsson Banérin kanssa. Hän oli Karin Göransdotterin (Gyllenstierna) käly, kun Karin oli ollut hänen ensimmäisen miehensä veljen puoliso. 

Ensimmäisen miehensä kuoleman jälkeen Margaretasta tuli poikansa Erik Eriksson Natt och Dagin huoltaja ja hän sai vastuulleen Brokindin linnan. Hänen poikansa kuoltua ruttoon kolmen vuoden iässä vuonna 1566 Margareta peri miehensä omaisuuden ainoana perillisenä. Hän jäi asumaan Brohon ja omistautui tilan hoitamiselle myös avioiduttuaan uudelleen. 

On viitteitä siitä, että Margareta Birgersdotter olisi ollut kuningatar Kaarina Maununtyttären hovimestarina vuosina 1567–1568. Tämän tiedon alkuperää ei kuitenkaan tiedetä, ja Kaarinalla oli tähän aikaan toinen hovimestari Elin Andersdotter. 

Margareta Grip tunnetaan hänen esi-isänsä Bo Jonsson Gripin talonkirjasta, hänen kopioistaan keskiaikaisista kirjeistä, jotka ovat pääasiassa kadonneet ja sukututkimuksistaan. Hänen sukututkimuksensa on ensimmäisiä ajalta, jolloin aatelisto alkoi kiinnostua sukujensa historian tallentamisesta. Vuonna 1574 hän aloitti sen omasta aloitteestaan muistona Bo Jonsson Gripille. 

Hänen kirjoituksensa talletettiin sittemmin *Margareta Gripin kirjaan* Trolleholmin arkistossa.

Lähteet
-------

* Gabriel Anrep: 10 (Svenska adelns ättar-taflor / Afdelning 3. von Nackreij - Skytte) *runeberg.org*. Viitattu 28.4.2019. (ruotsiksi)
* Grip, släkter - Svenskt Biografiskt Lexikon *sok.riksarkivet.se*. Viitattu 28.4.2019.
* Grip - Adelsvapen-Wiki *www.adelsvapen.com*. Viitattu 28.4.2019.
* 

### Viitteet

1. ↑  Sture Arnell: *Karin Månsdotter*. Wahlström & Widstrand, 1951.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Christian Ritter** (n. 1650 – 1725 tai sen jälkeen) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.

Ritter aloitti työskentelyn hovimuusikkona Hallessa vuoden 1665 paikkeilla. Vuosina 1681–1682 hän työskenteli hovikapellimestarina Tukholmassa ja vuosina 1683–1687 varakapellimestarina sekä urkurina Dresdenissä. Ritter palasi vuonna 1688 Tukholmaan, jossa toimi kunnes siirtyi vuonna 1699 työskentelemään Hampuriin. Hän edusti säveltäjänä samaa koulukuntaa kuin Heinrich Schütz. Ritterin säilyneistä vokaaliteoksista useimmat kuuluvat Uppsalan yliopistossa säilytettyyn Dübenin kokoelmaan. Ritter sävelsi myös muun muassa sonatiinin uruille, kaksi klaveerisarjaa ja kantaatteja. Urkusonatiini ja yksi klaveerisarja kuuluvat Johann Andreas Bachin kosketinsoitinkappaleiden kokoelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Iso musiikkitietosanakirja (toim. Erkki Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Johann Stadenin muotokuva
**Johann Staden** (kastettu 2. heinäkuuta 1581 Nürnberg – haudattu 15. marraskuuta 1634 Nürnberg) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.

Staden vietti suurimman osan elämästään Nürnbergissä. Vuosina 1604–1605 hän työskenteli hoviurkurina Bayreuthissa. Tämän jälkeen hän siirtyi hovin mukana Kulmbachiin tuhoisan tulipalon takia. Vuodesta 1616 Staden työskenteli urkurina Nürnbergin kirkoissa (Spitalkirche, St. Lorenz, St. Sebald). Hän opetti muun muassa Johann Erasmus Kindermannia.

Stadenin säilyneistä teoksista noin puolet on säilynyt täydellisessä muodossa. Suurimuotoisissa kirkkomusiikkiteoksissa Staden käytti sekä perinteistä kirkkosävellajipohjaista motettityyliä että *concertato*-tyyliä, johon kuului myös monikuoroisuuden piirteitä. Staden sävelsi lisäksi neliäänisiä maallisia sekä hengellisiä lauluja ja kenraalibasson kera kirjoitettuja sävellyksiä laulusolisteille. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös soitinmusiikkia.

Stadenin kolmesta pojasta tuli myös muusikoita. Näihin kuului säveltäjä Sigmund Theophil Staden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Staden, Johann Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 5.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Otavan Iso musiikkitietosanakirja (toim. Erkki Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
Chichimeekkisoturi.
**Chichimeekit** (kikimeekit) olivat asteekkien valtakaudella Etelä-Meksikon tienoilla elänyt, kiertelevä nomadimainen nahua-sukuinen metsästäjä-keräilijäkansa.

Chichimeekeiksi kutsutaan ihmisiä, jotka saapuivat ajoittain aaltoina pohjoisesta Meksikon laaksoon, jossa oli merkittävä kulttuurikeskittymä. He lienevät lähteneet liikkeelle kuivuuden takia. Ensimmäinen chichimeekkien aalto saattaa liittyä Coyotlatelcon keramiikan leviämiseen Meksikon keskiylängöllä noin 600–650 jaa. alkaen. Tämä keramiikka muistuttaa ehkä klassisen ajan Jaliscon, Zacatecasin, Bajian, Guanajuaton ja Queretaron keramiikkaa. Nämä alueet ovat Meksikon laaksosta luoteeseen. Tämä keramiikka kesti vuoteen 950 jaa. asti.

Espanjalaisten valloittajien aikaan chichimeekkiheimoja olivat Pames, Guachichiles, Guamari ja Zacatecos La Gran Chichimecassa nykyisten Jaliscon, Aguascalientesin, Nayaritin, Guanajuaton ja Zacatecasin alueella. Nahuatlin sana *Chīchīmēcah* tarkoittaa Chichimanin eli maidon maan asukkaita, joskus väitetään että *chichi* tarkoittaa koiraa, mutta i:t ovat chichimeekeistä käytetyssä nimessä pitkiä, koiraa tarkoittavassa sanassa lyhyitä. Chichimeekki-nimityksellä oli asteekien kielessä sekä positiivinen ylhäistä villiä tarkoittava merkitys, että negatiivinen barbaaria tarkoittava sävy.

Asteekkien perimätiedon mukaan chichimeekit kukistivat tolteekkien valtakunnan ryöstäen sen pääkaupungin Tulan. Chichimeekkien imperiumi oli huipussaan 1200–1250, ja sen keskus oli Tenayuca. Heidän valtansa Meksikon laaksossa kesti Azlapotzalcon tepaneekkien nousuun asti eli noin 950–1300 jaa. Asteekit kutsuivat chichimeekeiksi alueen paimentolaisia. Teo-chichimeekit olivat alkuperäinen liikkuva metsästäjä-keräilijäjoukko, joka asui luolissa, mutta myöhemmin tamimet asettuivat paikoilleen viljelemään maata ja asumaan ruohotaloissa.

Kikimeekkijohtaja **Xolotl** ("hirviö") kukisti tolteekkivaltakunnan vallaten Tulan noin 1200 ja perustaen Tenayucan pääkaupungikseen. Noin 1246 chichimeekit kukistivat Culhua-tolteekkiliiton ja valtasivat Tlaxcalan, Huexatzincon, Totomihuacanin ja Cuauhtichanin. Tolteekit olivat tällöin chichimeekkien kanssa liitossa.

Meksikonlaaksoa hallitsevat chichimeekit rakensivat Tenayucan pyramidin 1304. Sitten chichimeekit valtasivat Texcocon, mutta tepaneekit kuninkaansa Tezozomocin johdolla ja Acolhua ajoivat heidät pois sieltä 1337. Acolhua oli pieni nahuatlia puhuva ryhmä, joka saapui Meksikonlaaksoon noin 1168–1260.

Katso myös
----------

* Tolteekit
* Tepaneekit
* Mesoamerikka

Lähteet
-------

1. ↑  Sulkakäärme ja jaguaarijumala s. 212.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lilli Loiri** (ent. *Loiri-Seppä*) on suomalainen kirjailija, laulujen sanoittaja ja mainonnan suunnittelija. 

Loiri julkaisi vuonna 2010 haastattelukirjan *Selviämistarinoita*, joissa eri alojen ihmiset – myös hän itse – käy läpi alkoholismista toipumista. Kirjaan haastateltuja henkilöitä ovat myös muun muassa kirjailija Monika Fagerholm, jalkapalloilija Atik Ismail sekä Lilli Loirin isä, graafinen muotoilija Pekka Loiri. Vuonna 2014 kirjan pohjalta tehtiin näytelmä Suomen Kansallisteatteriin.

Loiri on sanoittanut useita lauluja, joita ovat levyttäneet muun muassa Samuli Edelmann, Elias Kaskinen, Johanna Kurkela, Laura Närhi, Ressu Redford ja Virve Rosti.

Teoksia
-------

* *Selviämistarinoita*, Gummerus 2010.
* *Koirankorjauskirja : Pertti Vilanderin ohjeet ongelmakoiran koulutukseen*. Toim. Lilli Loiri-Seppä. Gummerus, 2012. ISBN 978-951-20-9031-0.

Lähteet
-------

1. ↑  Loiri-Seppä, Lilli (Arkistoitu – Internet Archive), Elvis ry. Viitattu 14.8.2017.
2. ↑  Säntti, Hanna: Toimitusjohtaja ojan pohjalla, *Talouselämä* 8.6.2011. Viitattu 14.8.2017.
3. ↑  Kaitasuo, Pia: Oma tarina toisten tueksi, *Kaleva* 2.10.2010. Viitattu 14.8.2017.
4. ↑  Kohtaamisia vaietun asian äärellä (Arkistoitu – Internet Archive). Helsinki This Week, syksy 2014. Viitattu 14.8.2017.
5. ↑  Lilli Loiri-Seppä, Discogs-levytystietokanta. Viitattu 14.8.2017.
Ray Dalio vuonna 2018.
**Ray Dalio** (s. 8. elokuuta 1949) on yhdysvaltalainen sijoittaja, joka on maailman suurimman hedge-rahaston Bridgewater Associatesin perustaja ja johtaja. Bloomberg-median listauksessa Dalio on maailman 79. rikkain henkilö tammikuussa 2019. Forbes-lehden mukaan Dalion omaisuus on maaliskuussa 2019 18,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

Elämä
-----

Dalio on keskiluokkaisesta perheestä. Dalio teki ensimmäisen osakesijoituksensa 12-vuotiaana.

Näkemyksiä
----------

Vuonna 2016 Dalio on kannattanut, että seuraava yhdysvaltalainen elvytys kohdistettaisiin enemmän kuluttajille kuin sijoittajille tai säästäjille. Tätä Dalio perustelee sillä, että keskuspankin kyky saada aikaan talouskasvua korkotason laskulla ja setelirahoituksella on pienentynyt.

4. huhtikuuta 2019 Dalio julkaisi LinkedIn:ssä ajatuksiansa kapitalismista talousjärjestelmänä. Dalio uskoo, että Yhdysvalloissa harjoitettavaa kapitalismia täytyy uudistaa, koska se ei toimi valtaosalle Yhdysvaltojen väestöstä. Dalion mukaan köyhyydestä aiheutuvat terveyshaitat ja matala koulutus ovat eksistentiaalinen uhka Yhdysvalloille. Eriarvoisuus tuloissa ja varallisuudessa sekä mahdollisuuksissa myös Dalion mukaan vaarantaa yhteiskunnallisen koheesion ja kapitalismin itsessään.

LinkedIn-kirjoituksessa Dalio myös vaati, että seuraavassa lamassa rahapolitiikka ja finanssipolitiikka ovat toisiinsa kytköksissä. Dalion mukaan pelkkä rahapoliittinen elvytys pahentaa eriarvoisuutta varallisuudessa, ja finanssipolitiikalla voi vähentää rahapolitiikan kielteisiä vaikutuksia.

Dalion mielestä tuloerot Yhdysvalloissa on kansallinen hätätila. Dalio mainitsee, että tulojen epätasainen jakautuminen on historiassa aiheuttanut konfliktin, kun koittaa talouden laskusuhdanne.

Vuonna 2021 Dalio varoitti Yhdysvaltojen ajautumisesta sisällissotaan.

Teokset
-------

* *How the Economic Machine Works: A Template for Understanding What is Happening Now* (2007)
* *Principles* (2017)
* *A Template For Understanding Big Debt Crises* (2018)

Lähteet
-------

1. ↑  "Bloomberg Billionaires Index - Ray Dalio", *Bloomberg.com*.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Bridgewater's Dalio: 'Helicopter money' might help U.S. economy *reuters.com*.
6. 1 2
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Veri kuohuu* (*Cela s'appelle l'aurore*) on Luis Buñuelin ohjaama ranskalais-italialainen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1956.

Köyhää korsikanlaista kaupunkia hallitsee armoton tehtaanomistaja ja maanomistaja Gorzone. Kun hänen päätöksensä seurauksena kuolee maataloustyöntekijä Sandro Gallin vaimo, tämä haluaa kostaa Gorzonelle. Nuori lääkäri Valerio tulee mukaan. Valerio on sitoutunut huolehtimaan paikkakunnan köyhistä asukkaista. Hänen lapseton vaimonsa Angela ei kestä paikkakuntaa ja haluaa muuttaa sieltä Nizzaan, mutta lääkäri ei halua lähteä ennen kuin löytää istelleen korvaajan.

Poliittinen tulkinta
--------------------

Elokuvakriitikko Raymond Durgnat on kutsunut tätä elokuvaa ensimmäiseksi osaksi Buñuelin vallankumouksellista triptyykkiä yhdessä *Kuoleman puutarhan* (1956) ja *Likaisten polkujen* (1959) kanssa: "Jokainen näistä elokuvista on avoimesti tai epäsuorasti moraalitutkimusta. Ja aseellisen vallankumouksen taktiikkaa oikeistolaista diktatuuria vastaan." ’

Lähteet
-------

1. ↑  Luis Buñuel. Raymond Durgnat. Google Books, s. 47–55.
**Hiijärvi** (ven. Хияярви, Хия-ярви, *Hijajarvi*) on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan piirissä sijaitseva järvi, jonka laskuoja Kivioja laskee Vahvajärveen.

Maantietoa
----------

Hiijärvi on 2,2 kilometriä pitkä, 600 metriä leveä ja sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Järvi sijaitsee mäkisen metsämaaston ympäröimänä. Järven rannat ovat kivikkoisia ja hiekkapohjaisia ja se on nykyään asumaton. Hiijärveltä on Internetin satelliittivalokuvista laskettu saaria 10. Useimmat saaret ovat luotoja. Suurin saari on Suursaari, joka on 150 kilometriä pitkä. Muita saaria ovat Marjasaari, Teerisaari ja Nuottasaari.

Vesistösuhteita
---------------

Hiijärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Kelokosken valuma-alueeseen se kuuluu. Järven lasku-uoma kuuluu vesireittiin, joka laskee Jänisjärveen. Sen laskujoki Jänisjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Hiijärveen tulee lähiympäristöstä kaksi laskuojaa. Sen eteläpuolella sijaitsevasta Perttilammesta (Перттилампи) tulee yksi oja. Ojan vesistöreittiin kuuluvat yläjuoksulla Riuttalampi (Риутталампи), Venelampi (Венелампи) ja Päähimainenlampi (ven. Пяяхимайненлампи). Järven itäpuolella sijaitsevat Tervalampi ja Ritarilampi. Hiijärvi laskee Kelokosken valuma-alueen pääjärveen Vahvajärveen, johon latvavedet kerääntyvät ennen laskemistaan Jänisjärveen. Hiijärven laskuoja on 100 metriä pitkä Kivioja. Hiijärven vedenpinnan korkeus on 89 metriä ja Vahvajärven 88 metriä. Vesireitin alapuolisia järviä ovat Vahvajärvi, Ruokolampi, Ylälampi ja Alalampi (Алалампи).

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2 3  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Хияярви.
2. 1 2  Asia katsottu tai mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.

### Viitteet

1. ↑  Hiijärvi, Хияярви (Хия-ярви) (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 23.1.2022. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Hiijärvi. *Kartassa:* *Topografinen kartta* 1:100 000. Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa (viitattu 23.1.2022)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Хияярви