recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jani Hassinen** (s. 11. toukokuuta 1975) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi SM-liigaa laitahyökkääjän tontilta mm. Hämeenlinnan Pallokerhossa ja Tapparassa. Hän voitti Suomen mestaruuden HPK:ssa kaudella 2005–2006. Hassinen pelasi myös Ruotsin Elitserienin HV71:ssä, jossa voitti myös Ruotsin mestaruuden.

Hassisen pitkä pelaajaura alkoi toden teolla kaudella 1992–1993, kun mies siirtyi Kuopiosta Hämeenlinnaan ja HPK:n riveihin. Samaisella kaudella 17-vuotias Hassinen pelasi myös uransa ensimmäisen liigaottelun. Vakiopaikkaa kokoonpanosta Hassinen ei kuitenkaan vielä saanut. Seuraavalla kaudella kuitenkin sai, ja 40 ottelussa mies paukutti tehot 4+5.

Todellisen läpimurron hän rysäytti kaudella 1996–1997 tehden HPK:ssa pelaamissaan 48 ottelussa 49 tehopistettä. Kausi oli Hassiselta niin hyvä, että myös isommat liigaseurat kiinnostuivat kiitävästä laitahyökkääjästä. Niinpä Helsingin Jokerit nappasivatkin miehen riveihinsä kaudeksi 1997–1998. Kausi oli kuitenkin pettymys, niin Hassiselle, kuin Jokereillekin, eikä kumpikaan osapuoli ollut halukas jatkamaan sopimusta. Helsingistä Hassisen matka jatkui Tampereen Tapparan riveihin.

Pelit eivät kuitenkaan lähteneet sen paremmin käyntiin Tampereellakaan ja hätäisimmät olivat valmiita tuomitsemaan Hassisen vain tähdenlennoksi. Kesän ja syksyn 1999 aikana Hassinen kuitenkin muutti pelityyliään selvästi aggressiivisempaan suuntaan ja alkoi käyttää räjähtävää nopeuttaan hyväksi taklaustilanteissa. Se auttoi, sillä samalla, kun laidat ryskyivät, niin myös pistepussi alkoi karttua samaiseen tahtiin, kuin Pallokerho-aikana ja hän pelasikin Tapparassa kolme seuraavaa kautta ja jokainen niistä oli yli 29 tehopisteen kausi.

Loistokkaan Tappara-visiitin jälkeen Hassista houkuttelivat myös Elitserienin jääkiekkojoukkueet ja hän saikin värvättyä sopimuksen jönköpingläisen HV71:n kanssa. Hassinen olikin voittamassa seuralle Ruotsin mestaruutta kaudella 2003–2004.

Ruotsin mestaruuden voitettuaan Hassinen halusi pelata joukkueeseen, josta hänen kiekkouransa oli lähtöisin. Hän palasi siis HPK:n joukkueeseen, mutta kahtena kautena peräkkäin loukkaantumiset sotkivat hänen kauttaan ja otteluita kertyi 2004–2005 ja 2005–2006 vain 35 kappaletta kautta kohti. Hassinen joutui katselemaan katsomosta, kun HPK voitti seurahistorian ensimmäisen Suomen mestaruutensa kaudella 2005–2006. Samaisena keväänä Hassinen teki myös seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka oli määrä pitää hyökkääjä HPK:ssa kevääseen 2008 asti. Kuitenkin, kesän 2007 lopulla kävi ilmi ettei hän ollut vieläkään toipunut kauden 2006–2007 pudotuspelien HIFK-sarjan viimeisessä ottelussa saamastaan aivotärähdyksestä eikä pystynyt kunnolla harjoittelemaan. Hassinen teki päätöksen lopettaa uransa 32-vuotiaana.

Seurat
------

* Jokerit, SM-liiga
* Tappara, SM-liiga
* HV71, Elitserien
* **HPK**, SM-liiga

Saavutukset
-----------

* Ruotsin mestaruus keväällä 2004, HV71
* Suomen mestaruus keväällä 2006, HPK

Aiheesta muualla
----------------

* Jani Hassinen Jatkoaika.com:in sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jani Hassinen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* jatkoaika.com, lopettamisuutinen
**Savota** (ven. Чи́кино, *Tšikino*) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 32 kilometriä Hatsinasta lounaaseen ja kuusi kilometriä Possatasta länteen. Asukkaita on 18 henkeä (vuonna 2010).

Kylä on saanut nimensä Venäjän kansalaissotaan saakka toimineesta Tšikinin veljesten kuparinvalssaamosta. Sen yhteyteen tehty suuri tekojärvi on edelleen olemassa. Savotan asukkaat olivat venäläisiä.

Nykyään Savota koostuu omakotitaloista. Kylässä on kauppa.
Nähtävyyksiin kuuluvat entisen kartanon puistoalue ja 1940-luvulla rakennetun Taamitsan vesivoimalaitoksen rauniot. Lähistöllä on pieni puutarhapalsta-alue.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 253. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2 3 4  Munitsipalnoje obrazovanije Roždestvenskoje selskoje poselenije Gattšinskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti. Projekt Generalnogo plana. Tom 2. Materialy po obosnovaniju projekta  2011. Sankt-Peterburg–Roždestveno:  Nautšno-projektnyi institut prostranstvennogo planirovanija "Enko". Viitattu 14.2.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
Yhdysvaltalaisen Scout-raketin laukaisu.
**Scout** on yhdysvaltalainen pienten kiinteäpolttoaineisten kantorakettien perhe. Nämä raketit on suunniteltu laukaisemaan pieniä satelliitteja maata kiertämään. Raketit koostuivat yksinomaan kiinteäpolttoaineisista rakettivaiheista. Scout pystyi viemään 68 kg painavan satelliitin matalalle kiertoradalle.

NASAN tutkimuskeskus Hamptonissa, Virginian osavaltiossa hallinnoi Scout-ohjelmaa 1959–1991, jonka jälkeen se siirrettiin NASA:n Goddardin avaruuskeskuksen alaiseksi hankkeeksi. Scout-raketteja käytettiin vuoteen 1994 asti.

Scout pohjautui eri yhtiöitten tekemiin ohjuksiin. Scout-raketin ensimmäinen vaihe Algol on Polaris-ydinohjuksen johdannainen.
Toinen vaihe Castor on MGM-29 Sergeant-ohjuksen muunnos. Kolmas ja neljäs vaihe Antares ja Altair ovat Vanguard-kantoraketin joistain rakettivaiheista kehitettyjä.

Intian ensimmäinen kantoraketti SLV-3 ja ydinohjus Agni-II perustuvat osin Scoutin tekniikkaan.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Scout *Encyclopedia of Science*. David Darlington.
2. ↑  Scout Factsheet Nasa Langley. Viitattu 1.3.2013.
3. ↑  Space Rocket Launch Sites Around the World *Space Today*. Viitattu 1.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scout (kantoraketti)** Wikimedia Commonsissa
Valkoisen tähden 1. luokan ritariristi
**Valkoisen Tähden ritarikunta** (vir. *Valgetähe teenetemärk*) perustettiin maan*selvennä* ja sen kansan vapaustaistelun muistoksi vuonna 1936. Ritarikunnan merkeillä palkitaan maan kansalaisia, jotka ovat työskennelleet valtionhallinnossa tai paikallishallinnossa sekä ulkomaalaisia jotka ovat toimineet Viron hyväksi. 

Valkoisen Tähden ritarikunnassa on seitsemän luokkaa: ketju, viisi perusluokkaa sekä mitali:

* 1. luokka
* 2. luokka
* 3. luokka
* 4. luokka
* 5. luokka

Valkoisen tähden ritarikuntaristi on malliltaan kuusisakarainen, kullasta valmistettu ja valkoiseksi emaloitu risti. Sen koko vaihtelee luokittain. Etupuolen keskikohdassa on kultainen tähti ja takapuolella päivämäärä "7. X 1936". Ristin sakaroiden välissä on kullatut tähden malliset koristeet. Ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan merkki on halkaisijaltaan 65 mm, neljännen ja viidennen luokan 47 mm. Hopeinen mitali on halkaisijaltaan 31 mm ja sen keskuskuviona on kohokuvioinen emaloitu Valkoisen Tähden kuvio. 

Ritarikunnan nauha on väriltään punainen ja moiréekuvioitu. Sen leveys vaihtelee luokittain niin, että I luokan nauhan leveys on 105 mm, II ja III luokan kaulanauhan leveys 41 mm ja IV ja V luokan rintanauhojen 47 mm. Mitali kannetaan 30 mm nauhassa.

Ritarikuntaketju on kullattua hopeaa ja leveydeltään 30 mm. Sen aiheena ovat virolaisornamentit. Ketjun etuosassa on valtionvaakuna, jonka leveys on 38 mm. Ketjun vaakunasta roikkuva risti on halkaisijaltaan 65 mm. 

Rintatähti on halkaisijaltaan 83 mm ja materiaaliltaan kullattua hopeaa. Tähti on kuusisakarainen ja sen keskiosassa on kuusihaarainen valkoemaloitu risti. Ristin keskellä on 38 mm kullattu suuri valtion vaakuna. Rintatähti on samanlainen kaikissa kolmessa luokassa eli ketjussa, I ja II luokassa.

Lähteet
-------

* Tetri Juha E.: *Kunniamerkkikirja*, Saarijärvi: Ajatus 1998 ISBN 951-9440-23-2.

### Viitteet

1. ↑  ODM of Estonia: Order of the White Star *medals.org.uk*. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valkoisen Tähden ritarikunta** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo snooker-pelaajasta. Antoine Hamilton oli myös irlantilais-ranskalainen sotilas ja kirjailija.*
Paul Hunter Classics 2012
**Anthony Hamilton** (s. 29. kesäkuuta 1971) on englantilainen snooker-ammattilainen, joka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991 ja asuu Lontoossa. Hamilton on hyvä *break builder* ja on uransa aikana tehnyt 285 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnauksissa. Ranking-turnausvoittoja tämä lempinimellä *The Robin Hood of Snooker* nimetty pelaaja ei ole saavuttanut, mutta hän on kahdesti esiintynyt finaalissa.

Ura
---

Anthony Hamilton aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991 ja on tullut tunnetuksi hyvänä lyönrisarjojen rakentajana (engl. *break builder*).

### Turnausvoittaja

Vuonna 1994 Hamilton nousi ensimmäistä kertaa turnausvoittoon *Strachan Challenges*-kutsuturnauksessa kahdesti samana vuonna. Finaaleissa kaatuivat Andy Hicks sekä Paul Davies molemmat erin 9-4 .

Vuonna 1995 Hamilton nousi kolmannen kerran turnauksen voittoon - tämäkään turnaus ei kuulunut *Main Tourille* eli ammattilaisten pääkiertueelle. Kyseessä oli *Australian Open* (kulkenut myös nimellä *Australian Masters*), jonka on voittanut nykyisistä maailmanmestareista skotlantilainen John Higgins (maailmanmestaruudet 1998, 2007, 2009, 2011) ja australialainen Neil Robertson (maailmanmestaruus 2010). *Australian Openin* finaalissa kaatui skotlantilainen Chris Small ja Hamilton teki myös turnauksen suurimman lyöntisarjan 144. Vuoden 1996 jälkeen Hamilton alkoi saavuttaa enemmän menestystä ranking-turnauuksissa ja esiintyi useammin neljännesfinaaleissa .

### Ranking-turnauksen finalisti ja Top 10-pelaaja

Vuonna 1999 *British Open*-turnauksessa Hamilton saavutti vihdoin ensimmäisen finaalipaikkansa, mutta hävisi tiukan finaalin Fergal O'Brienille erin 7-9. Tällöin hän oli noussut myös ranking-listalla **16 parhaan joukkoon** sijalle 10. Seuraavan kerran Hamilton saavutti finaalipaikan Kiinan Shanghaissa vuonna 2002 *China Open*-turnauksessa, jolloin jälleen kerran finaali päättyi tappioon. Tällä kertaa finaalin vei walesiläinen Mark Williams erin 9-8. Tätä ottelua Hamilton johti jo 8-5, mutta Williams voitti neljä viimeistä erää peräkkäin .

Viime vuosina Hamilton on pudonnut ranking-listalla alaspäin ja pääkiertueen turnausvoitto on jäänyt saavuttamatta.

Turnausvoitot
-------------

* *German Masters* 2017

### Muut

* *Australian Open* 1995
* *Strachan Challenges* 1994 (kahdesti)

Tilastot
--------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Englannin lippu **ANTHONY HAMILTON** |  |  |
| Ranking-turnausten finaalit | 2 | 1999, 2002 |
| Korkein ranking-sijoitus | 10 | 1999/2000 |
| Suurin lyöntisarja | 145 | *World Championship* 1995 |
| Yli sadan pisteen lyöntisarjat | 285 |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Chris Turner's SNOOKER ARCHIVE (Arkistoitu – Internet Archive) *Snooker’s Leading Century Makers*
2. ↑  Chris Turner's SNOOKER ARCHIVE (Arkistoitu – Internet Archive) *Strachan Open | Strachan Challenges*
3. ↑  Cue Sports Australia[vanhentunut linkki] *Australian Open Snooker Champion*
4. ↑  WWW Snooker *Anthony Hamilton*
5. ↑  World Snooker *Player List | Anthony Hamilton*
**Kari Harila** (s. 15. huhtikuuta 1968 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Harilaa kutsuttiin Kopoksi TPS:ssä pelattuaan*lähde?*.

Ura
---

Harila muutti Turkuun 1988 opintojensa perässä ja samalla vakiinnutti paikkansa Turun Palloseuran joukkueessa. Harila oli puolustajana perusvarma pelaaja eikä esittänyt mitään hienouksia, vaan hoiti puolustajan tehtävänsä tunnollisesti*kenen mukaan?*. Harila pelasi ainoastaan neljä kautta muualla kuin Palloseurassa, ja hän toimikin kahteen otteeseen joukkueen kapteenina. Meriitteinä Harilalla on kuusi Suomen mestaruutta ja kaikki Turun Palloseurassa. Harila lopetti peliuransa 32-vuotiaana viimeiseen Suomen mestaruuteensa.*lähde?*

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |   | Palkinnot |   | Arvokisat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |   |   |   |   |   |   | Turnaus | O | M | S | Pist. | RM |
| 1987–1988 | Kärpät | SML | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |  |  |  |  |  | JMM | 7 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| 1988–1989 | TPS | SML | 44 | 5 | 4 | 9 | 20 | 10 | 0 | 0 | 0 | 8 | Kanada-malja |
| 1989–1990 | TPS | SML | 41 | 4 | 3 | 7 | 13 | 7 | 1 | 0 | 1 | 4 | Kanada-malja |
| 1990–1991 | TPS | SML | 44 | 1 | 11 | 12 | 30 | 8 | 1 | 2 | 3 | 6 | Kanada-malja |
| 1991–1992 | TPS | SML | 35 | 7 | 4 | 11 | 6 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1992–1993 | TPS | SML | 40 | 5 | 13 | 18 | 20 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Kanada-malja |  |  |  |  |  | MM | 6 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 1993–1994 | TPS | SML | 19 | 1 | 3 | 4 | 6 | 11 | 1 | 3 | 4 | 14 |
| 1994–1995 | TPS | SML | 18 | 3 | 5 | 8 | 20 | 12 | 2 | 3 | 5 | 16 | Kanada-malja |
| 1995–1996 | TPS | SML | 48 | 5 | 19 | 24 | 67 | 10 | 0 | 2 | 2 | 28 |
| 1996–1997 | Malmö IF | SEL | 49 | 3 | 8 | 11 | 42 | 4 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| 1997–1998 | Malmö IF | SEL | 45 | 10 | 9 | 19 | 22 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1998–1999 | Malmö IF | SEL | 3 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1999–2000 | TPS | SML | 52 | 5 | 14 | 19 | 28 | 11 | 3 | 2 | 5 | 10 | Kanada-malja |
| 9 kautta | yhteensä | SML | 346 | 36 | 76 | 112 | 210 | 72 | 8 | 12 | 20 | 86 |
| 3 kautta | yhteensä | SEL | 97 | 13 | 17 | 30 | 66 | 4 | 0 | 0 | 0 | 4 |

Lähteet
-------

* Kari Harila Eurohockey-sivustolla (englanniksi)

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1993
2 Haapakoski |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (**C**) |
7 Immonen |
8 Harila |
10 Tikkanen |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
13 Koivu |
14 Korpisalo |
15 Alatalo |
16 Säilynoja |
20 Palo |
22 Saarikoski (**A**) |
24 Riihijärvi |
26 Ylönen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
31 Sulander |
35 Lindfors |
40 Nieminen (**A**) |
88 Sirén |
Valmentaja Pentti Matikainen
**Masae Ueno** (jap. 上野雅恵, s. 17. tammikuuta 1979 Asahikawa) on japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on kilpaillut 1990-luvun loppupuolelta lähtien 70 kg:n sarjassa.

Ueno sijoittui vuonna 1999 kolmanneksi Münchenin maailmancupissa ja
viidenneksi Birminghamin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli jälleen kolmas Münchenin maailmancupissa sekä voitti Aasian mestaruuden Osakassa. Vuonna 2001 Ueno voitti MM-kultaa Münchenissä kukistettuaan loppuottelussa Ison-Britannian Kate Howeyn. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden sekä oli maailmancupin kilpailuissa toinen Pariisissa ja kolmas Sevillassa.

Vuonna 2002 Ueno voitti Pariisin maailmancup-kilpailun sekä saavutti pronssia Aasian kisoissa. Lisäksi hän kuului Japanin joukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Baselissa. Vuonna 2003 hän voitti maailmanmestaruuden Osakassa kukistettuaan loppuottelussa Kuuban Regla Leyénin. 

Ueno voitti toukokuussa 2004 Aasian mestaruuden Almatyssa voitettuaan finaalissa Pohjois-Korean Ryon Mi Kimin. Elokuussa hän voitti olympiakultaa Ateenassa kukistettuaan loppuottelussa Alankomaiden Edith Boschin. Seuraavana vuonna hän oli toinen Pariisin maailmancupissa.

Vuonna 2006 Ueno voitti kultaa Aasian kisoissa Dohassa. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden. Hän kuului Japanin joukkueeseen, joka saavutti pronssia joukkuekilpailun MM-kisoissa 2006 ja 2007. Helmikuussa 2008 Ueno sijoittui kolmanneksi Pariisin maailmancup-kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Aasian mestaruuden Jejussa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Ka-Yeon Parkin. Pekingin olympialaisissa hän voitti toisen peräkkäisen olympiakultansa. Loppuottelussa hän voitti Kuuban Anaysi Hernándezin.

Lähteet
-------

* Profiili www.judoinside.com-sivustolla (englanniksi)
Välimerellä sijaitseva Strombolin tulivuorisaari, jonka Tolkien näki sylkevän tulta sisuksistaan risteilyllä vuonna 1966. Tolkienin mukaan hän "ei ollut koskaan nähnyt mitään, mikä olisi näyttänyt yhtä paljon Emyn Anarilta". Nimi *Emyn Anar* ’Auringon kukkulat’ ei esiinny muualla Tolkienin teksteissä, mutta sitä voidaan epäillä sekaannukseksi Tuomiovuorta tarkoittavasta nimestä Amon Amarth.
Uusiseelantilainen Mount Ngauruhoe, joka esiintyy Jacksonin elokuvatrilogiassa Tuomiovuorena.
**Tuomiovuori** (engl. *Mount Doom*) on kuvitteellinen tulivuori J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maan fantasiamaailmassa, keskellä mustan ruhtinaan Sauronin hallitsemaa Mordorin maata. *Tarun sormusten herrasta* juonen keskiössä on hobitti Frodo Reppulin tehtävä viedä Sauronin havittelema Valtasormus Tuomiovuorelle, jonka uumenissa se ammoin taottiin ja missä se – ainoana paikkana maailmassa – voidaan tuhota.

Haltiat kutsuivat Tuomiovuorta nimellä *Orodruin* ("Liekehtivä vuori"). Gondorilaiset nimittivät Tuomiovuorta joskus nimellä *Amon Amarth* ("Tuomiovuori"). 

Peter Jackson kuvasi *Taru sormusten herrasta* -elokuvatrilogiassaan osan Tuomiovuori-kohtauksista uusiseelantilaisella Mount Ngauruhoe -tulivuorella. Vuoren huippu toteutettiin kuitenkin tietokoneanimaatiolla, sillä huippu on maorien pyhä paikka.

Historia
--------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sauronin uskottiin valinneen Mordorin valtakunnakseen juuri Tuomiovuoren vuoksi. Vuonna 1600 Toista Aikaa Sauron takoi Suurimman Sormuksen Tuomiovuoren uumenissa. Myöhemmin Viimeisen Liiton joukot löivät Sauronin ja Tuomiovuori oli sammuneena lähes kolme vuosituhatta, kunnes se puhkesi jälleen liekkeihin kolmannen ajan vuonna 2954.

Sormuksen Sodassa Sauron lähetti Tuomiovuoresta savupilven peittääkseen Gondorin ja Rohanin maat pimeyteen. Savupilvi peitti auringon ja auttoi aurinkoa pelkääviä örkkejä ja peikkoja marssimaan Pelennorin kenttien taisteluun. Gondor ja Rohan kuitenkin voittivat taistelun ja savupilvi katosi. 

Morannonin taistelun riehuessa Mustalla Portilla Frodo ja Sam pääsivät Sormuksen kanssa Tuomiorotkoon. Frodo ei enää kuitenkaan kyennyt vastustamaan Sormusta, vaan laittoi sen sormeensa. Sauron lähetti Nazgûlit Tuomiovuorelle hakemaan Sormusta. Klonkku puraisi Frodon sormen irti ja sai Sormuksen, mutta putosi sen kanssa Tuomiorotkoon ja sai surmansa. Sormus tuhoutui Tuomiovuoren ytimessä ja Sauron lyötiin. Tuomiovuori purkautui valtaisalla voimalla ja Sormusaaveet tuhoutuivat sen edustalla. Frodo ja Sam pakenivat pienelle kielekkeelle ja kotkat veivät heidät turvaan Gandalfin kanssa. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Hammond, Wayne G. & Scull, Christina: *The J.R.R. Tolkien Companion & Guide – Chronology*, s. 801. Lontoo: HarperCollinsPublishers, 2006. ISBN 0-261-10381-4.
**S/S Åhus** oli ruotsalainen rahtihöyrylaiva, joka ajoi saksalaisten asettamaan merimiinaan ja upposi 17. tammikuuta 1915 ollessaan matkalla Mäntyluodosta Raumalle. Laivan upotessa menehtyi laivan 9-henkinen ruotsalaismiehistö ja kaksi suomalaista luotsia.

*Åhus* saapui puutavaralastissa Mäntyluotoon Gävlestä 23. marraskuuta 1914. Hieman myöhemmin 6. joulukuuta saksalainen miinanlaskija *Deutschland* laski 200 merimiinaa Mäntyluodon ja Rauman edustan laivaväylille. Laivaliikenne Mäntyluodon satamaan jouduttiin keskeyttämään, kun kolme ruotsalaista laivaa, S/S *Everilda*, S/S *Luna* ja S/S *Norra Sverige*, oli ajanut näihin miinoihin ja uponnut. *Åhus* joutui jäämään Mäntyluotoon, ja miehistö maksettiin ulos laivasta.

Tammikuussa 1915 liikenne Mäntyluotoon voitiin taas aloittaa, kun Mäntyluodon ja Rauman välille saatiin määriteltyä uusi, turvallisempi laivaväylä. *Åhus* varustettiin kuntoon, ja se lähti 15. tammikuuta Mäntyluodosta kohti Raumaa painolastissa tai rautavannelastissa. Raumalta laivan oli määrä ottaa hamppulasti Tukholmaan. Laivan mukana oli kaksi luotsia: toinen Mäntyluodon väylälle ja toinen Rauman edustan väylälle.

*Åhus* katosi kuitenkin matkalla, ja aluksi luultiin, että sen matka oli keskeytynyt potkurin rikkoontumieen ahtojäissä. Pian kuitenkin saattiin tietää, että Valkeakarin edustalla jäänmurtajaa odotelleista *Juno*- ja *Helios*-nimisistä laivoista oli nähty, kuinka *Åhus* oli törmännyt miinaan Nurmeksen nokan ja Relandersgrundetin majakkalaivan lähistöllä ja uponnut parissa minuutissa. *Juno* ja *Helios* eivät uskaltaneet lähestyä uppoamispaikkaa miinavaaran takia, ja laivaveneillä sinne ei päästy ahtojäiden takia.

Sukeltaja Pasi Rytkösen johtama ryhmä löysi *Åhusin* hylyn 30 metrin syvyydestä vuonna 2004 viistokaikuluotaimen avulla. Hylky on hajonnut osiksi pitkin merenpohjaa, ja laivan höyrykone ja kattila kohoavat ylimmiksi hylyn osien joukosta.

S/S *Åhus* oli rakennettu Mossissa vuonna 1890. Sen pituus oli 39,53 metriä ja lastikapasiteetti 420 tonnia. Laiva oli rekisteröity Tukholmaan.

Lähteet
-------

* Hylyt.net : Åhus
* Irene Uusi-Kilponen ; Miinojen 90 vuotta sitten upottamat alukset löydetty Rauman edustalta. Länsi-Suomi 7.1.2005[vanhentunut linkki]
* Raumanmeren Hylky-Teamin sivut : Höyrylaiva Åhus, miinaanajo Rauman edustalla 1915[vanhentunut linkki]
Lauren Weisberger vuonna 2013
**Lauren Weisberger** (s. 28. maaliskuuta 1977 Scranton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan muun muassa *Paholainen pukeutuu Pradaan* -kirjan kirjoittajana.

Neljä vuotta Laurenin syntymän jälkeen perheeseen syntyi Weisbergerin sisar, Dana. Kun Weisberger oli yhdentoista vanha, hänen vanhempansa erosivat. Weisberger muutti äitinsä ja pikkusiskonsa kanssa Allentowniin, Pennsylvaniaan. 

Ollessaan Parkland High Schoolissa lähellä Allentownia, Weisberger osallistui lukuisiin erilaisiin projekteihin ja tapahtumiin sekä urheili. High Schoolista Weisberger valmistui vuonna 1995 ja suuntasi sen jälkeen Cornellin yliopistoon New Yorkiin. Yliopistossa hän opiskeli englantia ja valmistui 1999.

Yliopisto-opintojen jälkeen Weisberger muutti takaisin kotiin kesän ajaksi säästääkseen rahaa, ja lähti sen jälkeen kiertämään maailmaa. Hän matkusti muun muassa Euroopassa, Israelissa, Egyptissä, Jordaniassa, Thaimaassa ja Intiassa.

Palattuaan Yhdysvaltoihin Weisberger sai töitä tunnetun muotilehti Voguen päätoimittaja Anna Wintourin assistenttina. Lähdettyään muotilehdestä hän työskenteli Departures Magazinessa päivisin ja kävi kirjoitustunneilla iltaisin.

Romaanit
--------

Weisbergerin ensimmäinen romaani *Paholainen pukeutuu Pradaan* (The Devil Wears Prada) julkaistiin huhtikuussa 2003. Se oli suuri menestys ja pysyi kuusi kuukautta The New York Timesin Bestseller-listalla. Romaanin on kerrottu perustuvan Weisbergerin omiin kokemuksiin Anna Wintourin assistenttina. Kirjaa myydään 31 eri maassa, ja sen pohjalta on tehty myös samanniminen elokuva, jossa esiintyvät muun muassa Meryl Streep ja Anne Hathaway. 

Weisbergerin toinen romaani *VIP-ihmisiä* (Everyone Worth Knowing) julkaistiin lokakuussa 2005. Kolmas romaani *Haluan Harry Winstonin*(Chasing Harry Winston) julkaistiin keväällä 2008.

Weisberger asuu New Yorkissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Raimo Olavi Vento** (s. 15. syyskuuta 1954 Taipalsaari) on suomalainen entinen kiekonheittäjä. Vento voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Vaasassa vuonna 1986 tuloksella 60,08 ja Turussa 1989 tuloksella 58,00. Hänellä on myös neljä SM-hopeaa (1985, 1987, 1988 ja 1990) sekä kaksi pronssia (1981 ja 1984). Halli-SM-kultaa Vento saavutti kolmena vuotena peräkkäin (1987–1989)

Ennätyksensä 63,58 Vento heitti Uukuniemellä toukokuussa 1987. Vento osallistui Splitin EM-kisoihin vuonna 1990, mutta ei selvinnyt karsinnasta finaaliin. Vento lopetti uransa 1990-luvun alkupuolella ja on työskennellyt poliisina yli 30 vuotta Lappeenrannassa vanhempana konstaapelina. Tällä hetkellä hän on eläkkeellä.

Seuratasolla Vento edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.

Aiheesta muualla
----------------

* Raimo Vento Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Toivo Paloposki vuonna 1974.
**Toivo Johannes Paloposki** (3. huhtikuuta 1928 Terijoki – 24. tammikuuta 1991 Kirkkonummi) oli suomalainen arkistonhoitaja ja historioitsija. Paloposkesta tuli vuonna 1966 Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistoon, ja hän oli 1971–1974 vanhempi tutkija Suomen akatemiassa ynnä 1974–1987 valtionarkistonhoitaja.
Paloposki oli kiinnostunut Suomen 1700-luvun historiasta, ja tarkasteli tutkimuksissaan monia taloudellis-historiallisia kysymyksiä. Hän on myös kirjoittanut *Suomen historian lähteet* (1972), joka on merkittävä yleiskatsaus Suomen historian lähteisiin, sekä muutamia paikallishistoriikkeja.

Lähteet
-------

* Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 526. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
* Paloposki, Toivo hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Bob Balaban vuonna 2012.
**Robert Elmer "Bob" Balaban** (s. 16. elokuuta 1945 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa *Kolmannen asteen yhteys* (1977), *Pelon kasvot* (1990), *Harry pala palalta* (1997), *Lady in the Water* (2006) ja *The Monuments Men* (2013). 

Balaban esiintyi Robert Altmanin elokuvassa *Gosford Park* (2001), jonka hän myös tuotti. Hän on ollut ehdolla Tony- ja Oscar-palkintojen saajaksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Bob Balaban Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Wobbler** on Norjan Hønefossista kotoisin oleva yhtye, joka soittaa progressiivista rockia. Yhtyeeltä on tähän mennessä ilmestynyt kolme albumia, *Hinterland*, *Afterglow* sekä *Rites at Dawn*. Wobbler on ilmoittanut asettaneensa tavoitteekseen luoda samanlaisia musiikillisia vaikutelmia kuin 70-luvun progressiivinen rock loi aikanaan. Vaikutteita onkin saatu sellaisilta tuon ajan yhtyeiltä kuin King Crimson, Gentle Giant, Emerson, Lake & Palmer, Yes ja Genesis. 70-luvun tuntua tuo osaltaan monenlaiset vanhat kosketinsoittimet, kuten mellotron, hammond-urut ja moog-syntetisaattori, joita käytetään paljon Wobblerin musiikissa. Kappaleet ovat myös usein pitkiä ja moniosaisia sisältäen useita instrumentaaliosuuksia.

Historia
--------

Wobbler perustettiin vuoden 1999 keväällä Norjan maaseudulla Hønefossissa. Seuraavien kuukausien aikana kehiteltiin ideoita tulevasta demosta ja albumista. Yhtye kuitenkin päätyi jo vuonna 2001 tauolle, joka kesti vuoteen 2003 asti. Silloin yhtye viimein äänitti demonsa ja latasi ne Internetiin kuunneltaviksi. Levy-yhtiö The Laser's Edge löysi demot ja solmi levytyssopimuksen yhtyeen kanssa.

Wobbler aloitti debyyttialbuminsa *Hinterland*in äänitykset. Yhtye teki itselleen säännön, että mitään MIDI-laitteita ei saanut käyttää ja ainoastaan ennen vuotta 1975 valmistetut soittimet olivat sallittuja. Äänitykset kestivät kahdeksan kuukautta ja albumi julkaistiin heinäkuussa 2005 yhtyeen keikalla NEARfestillä.

Seuraava albumi *Afterglow* julkaistiin huhtikuussa 2009 Termo Recordsin kautta, joka on Wobblerin kosketinsoittajan Lars Fredrik Frøislien osittain omistama levy-yhtiö. Levylle sisällytettiin uudelleennauhoitus kahdesta demosta sekä kolme vanhaa kappaletta, jotka yhtye oli säveltänyt jo vuonna 1999.

Wobbler palasi jälleen studioon 17. toukokuuta 2009. Äänityksien kulkua pystyi seuraamaan YouTube-palvelun kautta, jonne yhtye lisäsi videoita äänitysprosessista. Albumi julkaistiin viimein 16. toukokuuta 2011 nimellä *Rites at Dawn*, jälleen Termo Recordsin kautta.

Jäsenet
-------

### Nykyiset

* Lars Fredrik Frøislie – kosketinsoittimet ja laulu
* Martin Nordrum Kneppen – rummut
* Kristian Karl Hultgren – basso
* Andreas Prestmo – laulu
* Morten Andreas Eriksen – kitarat

### Entiset

* Tony Johannessen – laulu

Diskografia
-----------

* *Hinterland*  (2005)
* *Afterglow*  (2009)
* *Rites at Dawn*  (2011)
* *From Silence to Somewhere*  (2017)
* *Dwellers of the Deep*  (2020)
* *Wobbler I-III*  (2021)

Lähteet
-------

* Wobbler MySpace *myspace.com*. myspace.com/wobblermusic. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Wobbler biography *wobblermusic.com*. wobblermusic.com. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Wobbler MySpace *myspace.com*. myspace.com/wobblermusic. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  Wobbler YouTube *youtube.com*. youtube.com. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut
* Wobbler Myspacessa (englanniksi)
* Lars Fredrik Frøislien YouTube-kanava
Musiol takimmaisena Detlef Richterin jarrumiehenä vuonna 1989.
**Bogdan Musiol** (s. 25. heinäkuuta 1957 Świętochłowice, Ylä-Sleesia) on saksalainen entinen rattikelkkailija, joka aktiiviaikoinaan edusti Itä-Saksaa.

Ura
---

Puolassa syntynyt Musiol muutti Itä-Saksaan perheensä kanssa 1960-luvulla. Aluksi hän kilpaili kuulantyönnössä ennen siirtymistään rattikelkkailun pariin vuonna 1977. Aluksi hän kilpaili Horst Bernhardtin jarrumiehenä kahden miehen kelkkailussa. Vuonna 1978 hän voitti Lake Placidissa ensimmäisen maailmanmestaruudensa, Horst Schönaun johtamassa miehistössä neljän miehen kelkkailussa. Uransa mittaan hän kuului lähes kaikkien kansainvälisiä voittoja saavuttaneiden itäsaksalaisten pilottien, Bernhard Germeshausenin, Meinhard Nehmerin, Bernhard Lehmannin, Detlef Richterin ja Wolfgang Hoppen, miehistöihin. Hän kilpaili vuosina 1980–1994 viisissä olympiakisoissa ja saavutti kaikkiaan 24 aikuisten arvokisamitalia olympia-, MM- ja EM-kilpailuista. 

Ammatiltaan Musiol oli sotilas. Seuratasolla hän edusti *ASK Vorwärts Oberhofia*.

Arvokisamitalit
---------------

* **Olympialaiset**
* 1980

neljän miehen kelkka: kultaa (Nehmer, Musiol, Germeshausen, Gerhardt)
kahden miehen kelkka: pronssia (Nehmer, Musiol)
* 1984

neljän miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Musiol, Voge, Weise)
kahden miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Musiol)
* 1988

neljän miehen kelkka: hopeaa (Hoppe, Schauerhammer, Musiol, Voge)
kahden miehen kelkka: hopeaa (Hoppe, Musiol)
* 1992

neljän miehen kelkka: hopeaa (Hoppe, Musiol, Kühn, Hannemann)
**Maailmanmestaruuskilpailut**

* 1978

neljän miehen kelkka: kultaa (Schönau, Bernhardt, Seifert, Musiol)
* 1982

neljän miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Wetzig, Musiol, Weise)
* 1987

neljän miehen kelkka: hopeaa (Hoppe, Musiol, Wetzig, Schauerhammer)
* 1989

kahden miehen kelkka: kultaa (Hoppe, Musiol)
neljän miehen kelkka: pronssia (Hoppe, Ferl, Musiol, Voge)
* 1990

kahden miehen kelkka: pronssia (Hoppe, Musiol)
* 1991

neljän miehen kelkka: kultaa (Hoppe, Musiol, Kühn, Langen)
**Euroopanmestaruuskilpailut**

* 1978

neljän miehen kelkka: pronssia (Schönau, Bernhardt, Seifert, Musiol)
* 1979

neljän miehen kelkka: pronssia (Schönau, Bernhardt, Kirchner, Musiol)
kahden miehen kelkka: pronssia (Nehmer, Musiol)
* 1981

neljän miehen kelkka: pronssia (Lehmann, Musiol, Wetzig, Weise)
* 1983

kahden miehen kelkka: kultaa (Lehmann, Musiol)
neljän miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Musiol, Voge, Weise)
* 1986

kahden miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Musiol)
neljän miehen kelkka: hopeaa (Lehmann, Trübner, Voge, Musiol)
* 1987

neljän miehen kelkka: kultaa (Hoppe, Schauerhammer, Wetzig, Musiol)
* 1989

kahden miehen kelkka: hopeaa (Hoppe, Musiol)

Lähteet
-------

* Sports Reference: Bogdan Musiol (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**N.E.R.D** (lyhenne sanoista ***N**o one **E**ver **R**eally **D**ies*, tyyliteltynä **N\*E\*R\*D**) on Pharrell Williamsin, Chad Hugon ja Shay Harleyn muodostama yhdysvaltalainen hip hop -vaikutteinen alternative rock -yhtye, joka on perustettu vuonna 2001.

Musiikillinen historia
----------------------

### In Search Of...

*Pääartikkeli: In Search of... (N.E.R.D:in albumi)*
Vuonna 2001 julkaistu ensialbumi menestyi Yhdysvalloissa kohtalaisesti. Billboard 200 -listalla albumi ylsi parhaimmillaan sijalle 59. Ensimmäinen single Lapdance pääsi Modern raps -listalla Top 40:een, ja levyn toinen single Rockstar oli modern rock -listan 40 myydyimmän listalla. "Lapdance" menestyi myös Australiassa ja Alankomaissa. Videota esitettiin yhdysvaltalaisella MTV2-kanavalla, ja se sai hyviä arvioita kriitikoilta, mutta ei yltänyt The Neptunesin tasoiseen suosioon. Yhtye julkaisi albumilta *In Search Of* vielä kolmannen singlen "Providerin".

### Fly or Die

*Pääartikkeli: Fly or Die*
*Fly or Die* julkaistiin 22. maaliskuuta 2004, ja se saavutti huomattavasti enemmän huomiota mediassa kuin edeltäjänsä. Albumin ensimmäinen single "She Wants To Move" menestyi monien maiden MTV:llä. "She Wants To Move" on varmasti NERDin merkittävin kappale, koska se on vieläkin paljon esillä TV-kulttuurissa, esimerkiksi MTV käyttää sitä paljon ohjelmissaan. "She Wants To Moven" seuraajaksi valittiin "Maybe", joka menestyi kohtalaisesti.

Albumi on noussut Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla 10 myydyimmän joukkoon, Britanniassa albumi kohosi virallisen myyntilistan viiden parhaan joukkoon. Albumi on saavuttanut suosiota myös Norjassa, Irlannissa, Tanskassa, Australiassa ja Alankomaissa.

### Seeing Sounds

N.E.R.D esiintymässä Britanniassa huhtikuussa 2003.
*Pääartikkeli: Seeing Sounds*
*Seeing Sounds* on yhtyeen kolmas albumi, ja se julkaistiin keväällä 2008. Albumilta julkaistiin singlet "Everyone Nose (All the Girls Standing in the Line for the Bathroom)", "Spaz" ja "Sooner or Later".

Diskografia
-----------

### Albumit

* *In Search of...* (2001)
* *Fly or Die* (2004)
* *Seeing Sounds* (2008)
* *Nothing* (2010)
* *No One Ever Really Dies* (2017)

### Singlet

* "Lapdance" (mukana Lee Harvey ja Vita) (2001)
* "Rockstar" (2002)
* "Provider" (2002)
* "Lapdance" (uudelleenjulkaisu) (2002)
* "She Wants to Move" (2004)
* "Maybe" (2004)
* "Everyone Nose (All the Girls Standing in the Line for the Bathroom)" (2008)
* "Spazz" (2008)
* "Sooner or Later" (2009)
* "Hot-n-Fun" (mukana Nelly Furtado) (2010)
* "Hypnotize U" (2010)

Katso myös
----------

* The Neptunes
* Pharrell Williams

Lähteet
-------

* Yhtyeen kotisivu
The Red Jumpsuit Apparatus esiintymässä Yhdysvaltain merivoimille Guantanamo Bayssa, Kuubassa
**The Red Jumpsuit Apparatus** on vuonna 2003 perustettu vaihtoehto-/emorockia soittava yhtye Jacksonvillestä, Floridasta.

Historia
--------

The Red Jumpsuit Apparatus aloitti paikallisena yhtyeenä Middleburgissa, Floridassa.
Yhtyeen ensimmäinen demo ilmestyi vuonna 2005, minkä jälkeen he lähtivät demo-kiertueelle "Ass Shaker", "Justify" and "Face Down" -demoversioiden kanssa. Vuoden 2006 loppupuolella he julkaisivat ensimmäisen LP-levynsä, *Don`t You Fake It*, singleillä "Face Down", "False Pretense", "Your Guardian Angel" ja "Damn Regret", joka myi kultaa 27. marraskuuta.

Jäsenet
-------

* Ronnie Winter - Laulu
* Elias Reidy - Soolokitara
* Joey Westwood - Basso
* Duke Kitchens - Rytmikitara
* Jon Wilkes - Rummut

Albumit
-------

* 2005: The Red Jumpsuit Apparatus
* 2006: Ass Shaker/Justify/Face Down EP
* 2006: Don't You Fake It
* 2007: AOL Sessions Undercover-EP
* 2009: Lonely Road
* 2010: Hell or High Water EP
* 2011: Am I The Enemy
**The Gutter Twins** on yhdysvaltalaisten muusikoiden Greg Dullin ja Mark Laneganin yhteistyöprojekti, joka alkoi joulupäivänä vuonna 2003.

Historia
--------

### Saturnalia (2008 -)

Vuonna 2007 The Gutter Twins solmi levytyssopimuksen Sub Popin kanssa ja vuonna 2008 Sub Pop ilmoitti, että 4. päivä maaliskuuta julkaistaan heidän debyytti albumi Saturnalia.

20. maaliskuuta The Gutter Twins esiintyi The Late Show with David Lettermanissa ja sen jälkeen lähtivät kiertueelle läpikotaisin Amerikassa ja Euroopassa vuoden aikana.
Samana vuonna syyskuussa The Gutter Twins julkaisi Adorata EP:n suoraan iTunesin kautta. Se sisältää kaksi tavallista kappaletta ja cover-versioita kappaleista. Osa Adoratan tuloista menee Natasha Shneiderin muistorahastoon.

Vuonna 2009 tammikuusta lähtien The Gutter Twins keikkailevat duettona.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Saturnalia* (2008)

### EP:t

* *Adorata* (2008)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Gutter Twins**.
* Yhtyeen virallinen sivu (englanniksi)
Hauppauge WinTV TV tv-kortti
**TV-kortti** on tietokoneen lisälaite, jonka avulla televisiolähetys voidaan vastaanottaa tietokoneella. Suurin osa tietokoneiden TV-vastaanottoon tarkoitetuista laitteista on malliltaan koneen sisään asennettavia kortteja, mutta on olemassa myös muilla tekniikoilla toteutettuja vastaanottimia, kuten tietokoneen USB-liintäntään kytkettäviä pieniä ulkoisia laitteita. Tällaiset ovat erityisen käteviä matkakäytössä ja esimerkiksi kannettavan tietokoneen kanssa. TV-kortteja on olemassa kahta pääryhmää, analogiset ja digitaaliset. Digitaaliset TV-kortit toimivat kuten tavalliset televisioiden digivastaanottimet. Osa valmistettavista tv-korteista osaa myös pakata tv-lähetystä reaaliaikaisesti tietokoneen ymmärtämään digitaaliseen videomuotoon, mahdollistaen tietokoneen toiminnan kiintolevytallentimena.

Videokuvan tallentaminen mahdollistaa myös ns. ajansiirtotoiminnon käytön. Tällöin reaaliaikainen TV-lähetys voidaan keskeyttää milloin tahansa ja jatkaa katsomista myöhemmin samasta kohtaa mihin aiemmin jäi. Toiminto perustuu televisiolähetyksen tallentamiseen kiintolevylle tauon aikana ns. puskurimuistiin. Kun katsoja jälleen jatkaa ohjelman katsomista, se esitetään kiintolevyltä samalla kun meneillään oleva lähetys tallentuu edelleen levylle. Puskurimuistin koosta riippuu, kuinka pitkä tauko voi olla.

Uusissa digitaalisissa TV-korteissa voi olla kaksi viritintä, jolloin voidaan katsoa toista ohjelmaa ja tallentaa samalla toisen kanavan lähetystä. Kaksi viritintä mahdollistaa myös ns. PiP-toiminnon (Picture in Picture), jolloin kahden kanavan lähetys näytetään päällekkäin samassa ruudussa. Yleensä ensisijaisen kanavan lähetys näkyy taustalla koko ruudun kokoisena ja toisen kanavan lähetys pienenä kuvana ensimmäisen lähetyksen päällä. Toisinaan on mahdollista kytkeä tietokoneeseen kaksi TV-korttia omiin lisäkorttipaikkoihinsa, jolloin saadaan käyttöön yllä mainitut ominaisuudet kuten kahdella virittimellä varustetun kortin kanssa.

TV-korttien muita ominaisuuksia
-------------------------------

Digitaalisilla TV-korteilla voi lisäksi kuunnella joitakin digitaalisia radiokanavia. Uusista korteista löytyy monesti tuki HDTV-kuvan vastaanottoon ja esittämiseen. TV-korttien mukana toimitetaan kaukosäädin, jonka infrapunavastaanotin kytketään tietokoneen USB- tai sarjaliitäntään. Kaukosäätimellä pystyy ohjaamaan varsinaisen televisionkatseluohjelman lisäksi muita tietokoneen ohjelmia.

Joistakin televisiokorteista löytyy analogiselle signaalille S-video- tai komposiittisisäänmenoliitäntä, jonka kautta pystytään kaappaamaan analogista tv-kuvaa vaikkapa VHS-nauhurista. Kortilla olevat piirit muuntavat kuvan digitaaliseksi, pakkaavat sen esimerkiksi MPEG2-muotoon ja tallentavat pakatun videokuvan kiintolevylle. Muihin ominaisuuksiin kuuluvat elektroninen ohjelmaopas **EPG**, kuvakaappausten ottaminen lähetyksestä sekä tallennuksen ajastustoiminto.

Aiheesta muualla
----------------

* Dvico
* KWorld
* Hauppauge
* TerraTec
* TechnoTrend
* Pinnacle Systems
**Erkki Tapani Hatakka** (3. marraskuuta 1937 Jääski – 15. toukokuuta 2011 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri. Hatakka oli Yleisradion palveluksessa yli 30 vuotta ulkomaantoimittajana, toimituspäällikkönä ja ohjelmapäällikkönä.

Hatakka aloitti toimittajan uransa Etelä-Saimaa-lehden kesätoimittajana 1958. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1961 kesätoimittajaksi ja vuonna 1962 hänestä tuli radion ajankohtaisohjelmien ulkomaantoimittaja ja myöhemmin radion uutistoimituksen toimituspäällikkö. Hän aloitti tällöin viikoittain radiossa lähetettävän Maailmanpolitiikan arkipäivää-ohjelman. Vuonna 1968 Hatakka oli perustamassa radioon Aamun peili-ohjelmaa. 1980-luvun alussa ohjelmapäällikkönä toiminut Hatakka valmisteli ja hoiti Ylen Teksti-tv:n käynnistämisen. Hatakka toimi viimeksi TV1:n opetusohjelmien ohjelmapäällikkönä.

Pitkän reportaasimatkan Etelä-Afrikkaan ja Lounais-Afrikkaan vuonna 1965 tehnyt Hatakka oli matkan jälkeen perustamassa Suomeen Etelä-Afrikka-seuraa ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1994 hän oli perustamassa Karjala-klubia ja samoihin aikoihin myös Tverinkarjalaisten ystävät-nimistä seuraa. Hatakka kuului sosialidemokraatteihin ja hän oli muun muassa Espoon kaupunginhallituksen jäsenenä.

Teoksia
-------

* *Hatakan suku Liikolassa*. Hatakan sukuseura 1989

Lähteet
-------

* Heikki Palteisto : Erkki Hatakan muistokirjoitus, Helsingin Sanomat Muistot (Arkistoitu – Internet Archive)
* Erkki Hatakka : YLE-idyllistä Reporadioon ja mediailmiöihin, Suomen Wanhat Toverit ry (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto : Erkk Hatakan radio-ohjelma Etelä-Afrikasta : Raportti poliisivaltiosta, esitetty 5.6.1965
Alastair Campbell vuonna 2012.
**Alastair John Campbell** (s. 25. toukokuuta 1957 Yorkshire, Englanti) on brittiläinen toimittaja, poliittinen neuvonantaja ja kirjailija. Campbell toimi pääministeri Tony Blairin johtavana neuvonantajana ja viestintäpäällikkönä vuosina 1997–2003. Campbell aloitti Blairin palveluksessa jo vuonna 1994 kun tämä siirtyi oppositiojohtajaksi. Hän avusti Työväenpuoluetta myös vuosien 2005 ja 2010 vaalikampanjoissa. Campbell on *Daily Mirrorin* entinen politiikan toimittaja.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Campbellin päiväkirjat Blair-vuosista, *The Blair Years*, julkaistiin vahvasti muokattuna versiona vuonna 2007. Sitä seurasivat päiväkirjat, joiden kuudes osa (*Diaries Volume Six: From Blair to Brown 2005-2007*) ilmestyi vuonna 2017. Campbell on myös julkaissut kolme kaunokirjallista teosta. Hänen tuotantoaan ei ole toistaiseksi käännetty suomeksi.

Yksityiselämä
-------------

Campbell elää avoliitossa Cherie Blairin entisen avustajan Fiona Millarin kanssa. Heillä on kolme lasta. Campbell harrastaa maratonjuoksua ja on Burnley Football Clubin kannattaja. Hän on aktiivisesti kampanjoinut leukemiatutkimuksen puolesta hänen menetettyä hyvän ystävänsä sairauteen.

Lähteet
-------

1. ↑  British GQ: Tony Blair to Alastair Campbell: 'I'm still basically optimistic' *gq-magazine.co.uk*.  12-07-2018.
2. ↑  PenguinRandomHouse.com: The Blair Years by Alastair Campbell *penguinrandomhouse.com*.  12-07-2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Alastair Campbellin sivusto (englanniksi)
* Alastair Campbellin Twitter-sivusto (englanniksi)
* *The Blair Years* – Erkki Tuomiojan arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Eva Henning
**Eva Henning** (10. toukokuuta 1920 Newark, New York, Yhdysvallat – 18. huhtikuuta 2016 Oslo, Norja) oli ruotsalainen näyttelijä.

Henning opiskeli vuosina 1938–1940 Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa. Hän oli vuosina 1946–1953 naimisissa ohjaaja Hasse Ekmanin kanssa, mutta erosi ja meni uusiin naimisiin Toralv Maurstadin kanssa.

Henningin norjalainen isä ja ruotsalainen äiti erosivat tyttärensä ollessa kuusivuotias.

Muutamia elokuvia, joissa Henningillä oli rooleja, ovat *Juhlapäivälliset* (1948), *Jano* (1949), *Vankila* (1949), *Niin päättyi yö* (1950) ja *Ture Sventon – yksityisetsivä* (1972). Näyttelijätär tunnettiin myös teatterista.

Lähteet
-------

1. ↑  Skådespelerskan Eva Henning död *Sydsvenskan*.  21.4.2016.  Arkistoitu 21.4.2016. Viitattu 22.4.2016. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Fontaine Stravinski
**Fontaine Stravinski** on moderni suihkulähde Pariisin keskustassa, Pompidou-keskuksen ja Saint-Merrin kirkon välissä sijaitsevalla Place Igor-Stravinski -aukiolla.

Suihkulähde on omistettu säveltäjä Igor Stravinskille, joka asui Pariisissa 1900-luvun alussa ja jonka tunnetuimmat baletit kantaesitettiin siellä. Suihkulähteen loi taiteilijapari Jean Tinguely ja Niki de Saint Phalle. Fontaine Stravinski käsittää suuren vesialtaan, josta kohoaa useita jatkuvassa mekaanisessa liikkeessä olevia kirjavanvärisiä hahmoja ja vettä suihkuttavia mustia mobileja. Osien liikkeet muodostavat harmonisen kokonaisuuden, jossa on koreografian piirteitä. Tinguelyn toteuttamat mobilet ovat mustaksi maalattua alumiinia ja terästä, Saint Phallen tekemät veistoshahmot puolestaan polyesteria. Värillisiä hahmoja on yhteensä 16 ja ne sisältävät suoria viittauksia Stravinskyn sävellyksiin. Suihkulähteen tilasivat Pompidou-keskus, Ranskan kulttuuriministeriö ja Pariisin pormestari Jacques Chirac. Se valmistui vuonna 1983.

Altaan pituus on 36 metriä ja leveys 16,5 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 218. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.
2. ↑  La fontaine Stravinsky Paris1900. Viitattu 7.2.2016.
3. ↑  Fontaine Stravinski (ranskaksi) Encyclopédie Larousse. Viitattu 7.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fontaine Stravinski** Wikimedia Commonsissa
**Olaf Hampel** (s. 1. marraskuuta 1965 Bielefeld) on saksalainen entinen rattikelkkailija.

Ensimmäisen arvokisamitalinsa, EM-hopean, Hampel saavutti vuonna 1991 Dirk Wiesen johtamassa neljän miehen joukkueessa. Olympialaisista Hampel saavutti olympiakultaa neljän miehen rattikelkkailussa 1994 Lillehammerissa Harald Czudajn joukkueessa ja 1998 Naganossa Christoph Langenin joukkueessa. Lisäksi hän saavutti MM-kultaa Langenin jarrumiehenä kahden miehen rattikelkkailussa vuonna 1995 ja neljän miehen kelkkailussa vuonna 1996, jolloin hän voitti lisäksi EM-kultaa sekä kahden että neljän miehen rattikelkkailussa. Saksan mestaruuden hän voitti vuosina 1989 ja 1995 kahden miehen rattikelkkailussa ja 1996 neljän miehen rattikelkkailussa. 

Seuratasolla Hampel edusti BSC Winterbergiä. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 98 kilogrammaa.

Arvokisamitalit
---------------

**Olympialaiset**

* 1994

neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Brannasch, Hampel, Szelig)
* 1998

neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Zimmermann, Jakobs, Hampel)
**Maailmanmestaruuskilpailut**

* 1995

kahden miehen kelkka: kultaa (Langen, Hampel)
* 1996

neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Zimmermann, Rühr, Hampel)
**Euroopanmestaruuskilpailut**

* 1991

neljän miehen kelkka: hopeaa (Wiese, Wölm, Rogge, Hampel)
* 1996

kahden miehen kelkka: kultaa (Langen, Hampel)
neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Kohlert, Zimmermann, Hampel)
* 1998

kahden miehen kelkka: hopeaa (Langen, Hampel)
neljän miehen kelkka: pronssia (Langen, Zimmermann, Kohlert, Hampel)
* 1999

kahden miehen kelkka: pronssia (Dostthaler, Hampel)

Lähteet
-------

* Sports-reference.com: Olaf Hampel (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑