recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Coutoucou Hubert Maga** (10. elokuuta 1916 Parakou, Dahomey – 8. toukokuuta 2000 Cotonou, Benin) oli dahomeylainen poliitikko, joka toimi Dahomeyn (vuodesta 1975 Benin) presidenttinä 1960–1963 ja uudelleen 1970–1972.

Maanviljelijäperheen poika Maga opiskeli opettajaksi ja toimi rehtorina ja Dahomeyn opettajajärjestön johtajana. Hänet valittiin 1951 Dahomeyn edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen. Hän ei halunnut liittyä mihinkään Ranskan puolueista, vaan toimi itsenäisten siirtomaaedustajien ryhmässä (*Indépendents d’outre-mer*). Maga valittiin Dahomeyn paikallishallituksen työministeriksi 1957 ja kaksi vuotta myöhemmin pääministeriksi. Hänen monesta puolueesta yhdistynyt *Parti dahoméen de l’unité* (PDU) -puolueensa sai vuoden 1960 vaaleissa vaalitavan ansiosta haltuunsa sekä lainsäädäntö- että toimeenpanovallan vasta itsenäistyneessä maassa. Maga yhdisti Dahomeyn löyhään liittoon Nigerin, Norsunluurannikon ja Ylä-Voltan (nyk. Burkina Faso) kanssa.

Magan syrjäytti 1963 vallankaappauksessa armeijan esikuntapäällikkö Christophe Soglo, mutta nimitti hänet hallituksensa ministeriksi. Pian Soglo kuitenkin syytti Magaa itseensä kohdistuneesta murhayrityksestä ja korruptiosta. Maga oli vangittuna vuoteen 1965 asti ja sitten maanpaossa vuoteen 1970 asti, ensin Togossa ja sitten Ranskassa.

Vuonna 1970 Maga palasi kotimaahansa johtamaan kolmen hengen presidenttineuvostoa, jonka muut jäsenet olivat Justin Ahomadégbé-Tomêtin ja Sourou Migan Apithy. Kahta vuotta myöhemmin, kun presidenttivuorossa oli Ahomadégbé, tämän hallinnon kumosi Mathieu Kérékou. Maga ja muut kolmikon jäsenet pidettiin kotiarestissa vuoteen 1981 saakka, minkä jälkeen Maga ei enää palannut julkisiin tehtäviin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilvessalo, Jaakko: "Maga, Hubert (1910)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 120–121. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Benin Beninin presidentit |
| --- |
|  |
| Dahomeyn tasavalta (1960–1975) | 
* Hubert Maga (1960–1963)
* Sourou Migan Apithy (1964–1965)
* Christophe Soglo (1965–1967)
* Émile Derlin Zinsou (1968–1969)
* Hubert Maga (1970–1972)
* Justin Ahomadégbé-Tomêtin (1972)
* Mathieu Kérékou (1972–1975)

 | Beninin lippu |
|  |
| Beninin kansantasavalta (1975–1990) | 
* Mathieu Kérékou (1975–1990)

 |
|  |
| Beninin tasavalta (1990–) | 
* Mathieu Kérékou (1990–1991)
* Nicéphore Soglo (1991–1996)
* Mathieu Kérékou (1996–2006)
* Thomas Boni Yayi (2006–2016)
* Patrice Talon (2016–)

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hubert Maga
**Heart First** on brittiläisen Hazell Deanin studioalbumi vuodelta 1984. Albumilla on useita Hi-NRG -musiikkityylin klassikoita.

Lyhyt tuoteseloste
------------------

*Heart First* julkaistiin vinyylialbumina (12" LP) ja musiikkikasettina sekä vuonna 1997 CD-levynä (Infinity Records, IFTYCDL1). Musiikkikasetin Britanniassa julkaistussa versiossa on bonuskappale *Evergreen*. *Heart First* -albumilta nousivat singlehiteiksi kappaleet *Back In My Arms (Once Again)*, *Searching* sekä *Whatever I Do (Wherever I Go)*. *Back In My Arms* -sävelmästä on levyllä kaksi versiota. Albumin tuotti Stock Aitken Waterman lukuun ottamatta sävelmää *Searchin'*, jonka tuotti Ian Anthony Stephens. *Heart First* tallennettiin Marquee-, Workhouse-, Sound Suite- ja C.S.W. -studioilla.

Kappaleet (Vinyylialbumin mukaisesti)
-------------------------------------

### Side 1/A-puoli

1. Back in My Arms (Once Again) (3:10)  
Stock - Aitken
2. Searchin' (3:38)  
I. A. Stephens
3. Break the Rules (3:23)  
Shelley - Woloshuk - Roth
4. Whatever I Do (Wherever I Go) (3:42)  
Stock - Aitken
5. You're Too Good to Be True (4:20)  
H. Dean
6. Back in My Arms (Once Again) Reprise (0:55)  
Stock - Aitken

### Side 2/B-puoli

1. Heart First (3:22)  
Pickus - Thomas
2. No Fool (For Love) (3:35)  
Stock - Aitken
3. Harmony (3:51)  
Clift - Marsh
4. Devil in You (3:10)  
H. Dean
5. Everything I Need (3:31)  
Dean - Bradley

Aiheesta muualla
----------------

* Hazelldean.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Riemun.huuto.net[vanhentunut linkki]
Heartbleed-haavoittuvuuden logo.
**Heartbleed-haavoittuvuus** on 7. huhtikuuta 2014 paljastunut tietoverkkojen OpenSSL-kirjastoja koskeva haavoittuvuus. Aukon virallinen nimi on CVE-2014-0160, mutta se tunnetaan nimellä Heartbleed. Se aiheuttaa verkkopalveluille monia riskejä, koska haavoittuvuuden kautta saattoi vuosien ajan vuotaa sekä palvelun käyttäjien salasanoja ja käyttäjätunnuksia sekä salatun yhteyden luomista varten tarvittava palvelinsertifikaatin salausavain. Hyökkääjä voi tällöin urkkia käyttäjien käyttäjätunnuksia. Haavoittuvuuteen johtaneen virheen ohjelmakoodissa teki saksalainen Robin Seggelman uutenavuotena 2011.

Haavoittuvia OpenSSL-kirjastoja käyttäneistä palveluista on vaihdettava salasanat, mutta vasta sen jälkeen, kun palvelun haavoittuvuus on korjattu. Mahdollisuus palvelinsertifikaatin salausavaimen vuotamiseen aiheuttaa verkkourkintariskin. Suomalaisten käyttämiä tälle haavoittuvuudelle altistuneita palveluja ovat Google, Facebook, Instagram, Pinterest, Tumblr, Yahoo, Amazon.com, Dropbox, GitHub, SoundCloud ja Wikipedia.

Haavoittuvuuden löysivät samanaikaisesti oululaisen tietoturvayhtiö Codenomiconin tutkijat Riku, Antti ja Matti sekä Google Securityn tutkija Neel Mehta. Löytäjät myös tuotteistivat haavoittuvuuden luomalla sille nimen ja logon.

Tunnetuimmat verkkopalvelut korjasivat haavoittuvuuden melko pian, mutta vähemmän käytetyissä oli monia, jotka eivät tehneet korjausta. Tietoturvayritys Errata Security löysi alun perin 600 000 Hearthbleed-haavoittunutta palvelinta. Kuukausi myöhemmin haavoittuvuus oli 300 000 koneessa, eikä määrä enää jatkossa olennaisesti vähentynyt. Heartbleedin arveltiin häviävän vähitellen seuraavan vuosikymmenen aikana, sitä mukaa kun vanhoja palvelimia vaihdetaan uusiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pitkänen, Perttu: Oululaiset sorvasivat nimen ja logon: Näin superbugi tuotteistettiin *Ilta-Sanomat (is.fi)*.  10.4.2014. Sanoma Media Finland Oy.  Arkistoitu 20.1.2023. Viitattu 20.1.2023.
2. 1 2  Heartbleed-haavoittuvuus koskee useita suomalaisten käyttämiä palveluita. Kyberturvallisuuskeskus 11.4.2014. Viitattu 11.4.2014.
3. ↑  Heartbleed-aukon tekijä paljastui: "Pikkuvirhe" *Ilta-Sanomat (is.fi)*.  11.4.2014. Sanoma Media Finland Oy.  Arkistoitu 20.1.2023. Viitattu 20.1.2023.
4. ↑  Heartbleed.com. Codenomicon 11.4.2014. Viitattu 11.4.2014.
5. ↑  Pitkänen, Perttu: Näin suomalaistutkijat löysivät vakavan vuodon internetin sydämestä *Ilta-Sanomat (is.fi)*.  10.4.2014. Sanoma Media Finland Oy.  Arkistoitu 20.1.2023. Viitattu 20.1.2023.
6. ↑  Heartbleed-paniikki kaikkosi – mutta liian aikaisin?. Digitoday 23.6.2014. Viitattu 24.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Heartbleed test: Testaa serveri Heartbleedin varalta.
Joseph F. Fraumeni nuorempi
**Joseph F. Fraumeni** nuorempi on amerikkalainen tutkija ja lääkäri. Yli 50 vuotta NIH:ssa kestäneen uransa aikana Fraumeni kehitti ja johti kansallista ja kansainvälistä tutkimusohjelmaa, jonka tarkoituksena oli tunnistaa syövän ympäristölliset ja geneettiset tekijät sekä ehkäisykeinot. Hänen oma tutkimustyönsä keskittyi geneettiseen syöpäalttiuteen, erityisesti tutkimalla erilaisten pahanlaatuisten kasvainten esiintymistä suvuissa. Merkittävin hänen tekemänsä löytö on NCI-tutkijan Frederick P. Li:n kanssa tehty tutkimuslöytö harvinaisesta perinnöllisestä oireyhtymästä, johon liittyy lukuisia nuorten syöpiä. Tämä harvinainen oireyhtymä on nimetty tutkijoiden mukaan Li-Fraumenin oireyhtymäksi. Havainto johti lopulta molekyylitutkimuksiin, jotka paljastivat erilaisia periytyviä mutaatioita TP53-kasvainsuppressorigeenissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph F. Fraumeni, Jr. M.D. biographical sketch - National Cancer Institute *dceg.cancer.gov*.  1.1.1980. Viitattu 17.11.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**The Internet Engineering Task Force (IETF)** on Internet-protokollien standardoinnista vastaava organisaatio. Nykyinen Internetin perusta ja käytännössä kaikkien sovellusten pohjana toimivat protokollat ovat IETF:n aikaansaannoksia.

IETF:n päätoiminta tapahtuu sen työryhmissä, joiden tarkoituksena on tuottaa Request for comment-standardeja.

Kulttuuri
---------

IETF:n koko perusidea verrattuna esimerkiksi ETSI-standardointiorganisaatioon on sen avoimuus, vapaus ja jopa anarkistisuus. Käytännön kehitystyö tapahtuu avoimilla sähköpostilistoilla, joille kuka tahansa saa liittyä. Tämä mahdollistaa standardien nopean ja tehokkaan hiomisen valmiiksi altistaen ne kuitenkin kritiikille koko niiden kehityskulun aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Donald Eastlake ja Kitty Niles: *Secure XML*, s. 459. Addison-Wesley, 2002. ISBN 9780201756050. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **IETF**.
* IETF:n Internet-sivut
* IETF:n työryhmien dokumentit (englanniksi)
Dean Corll kuvattuna asepalveluksen aikana.
**Dean Arnold Corll** (24. joulukuuta 1939 – 8. elokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja pedofiili, joka kaappasi (osittain yhdessä henkilöiden David Brooks ja Elmer Wayne Henley, Jr. kanssa), raiskasi, kidutti ja lopulta surmasi uhrinsa vuosina 1970–1973 Houstonissa, Texasissa. Kaikki uhrit olivat miespuolisia, ja Corll itse kuoli rikostoverinsa ampumana.

Dean Corll tunnetaan myös nimellä Candy Man (suom. namusetä) ja Hamelnin pillipiipari, koska hän ja hänen vanhempansa omistivat makeistehtaan Houstonissa. Hän työskenteli nuorempana makeismyyjänä yrityksessä. Hänet tunnettiin siitä että hän usein työskennellessään jakoi paikallisille lapsille ilmaisia makeisia.

Corll oli ammatiltaan sähköasentaja.

Teot
----

Uhrit olivat 13-20-vuotiaita, joiden kanssa Corll ajoi kotiinsa. Kotonaan hän huumasi uhrit ja usein sitoi heidät alasti sänkyynsä tai vaneriselle kidutusalustalle (engl. torture board), jossa käytti heitä seksuaalisesti hyväkseen. Lopuksi – jopa useiden päivien jälkeen hän yleensä ampui uhrinsa käsiaseella. Ainakin 28 tapausta on varmistettu, mutta uhreja saattaa olla enemmän. Murhat tulivat julki Henleyn surmattua Corllin ampumalla ja niitä alettiin kutsua nimellä *Houstonin massamurhat (engl. Houston Mass Murders).*

Vuoden 1970 tietämillä Corll lupasi maksaa rikoskumppanilleen 200 dollaria (vuoden 2016 valuutassa noin 1 000 €) jokaisesta pojasta jonka hän sai houkuteltua Corllin asunnolle tämän uhreiksi.

Corllin tiedetään pakottaneen uhriensa soittamaan tai kirjoittamaan vanhemmilleen, jotta nämä eivät ihmettelisi heidän poissaoloaan.

Sam Rayburn -järvi, jonka rannalle ja ympäristöön Corll rikoskumppaneidensa kanssa hautasi neljä uhriaan.
Murhasarjan tullessa yleiseen tietoon, sitä pidettiin yhtenä pahimpana esimerkkinä Yhdysvaltojen historiassa tapahtuneista sarjamurhista.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia Dean Corllista ja muita aiheeseen liittyviä kuvia. Kuvatekstit ovat englanniksi.
* Corllin rikoskumppanilta löydetty valokuva. Kuvassa olevaa poikaa ei ole tunnistettu, ja vasemmalla puolella kuvassa olevassa työkalupakissa ovat Corllin kidutusvälineet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Serial Killer - Dean Corll : The Candy Man & the Houston Murders - Documentary
2. ↑  Murder Casebook issue 102. p. 3651
3. ↑
4. ↑  Crime Library - Dean Corll *trutv.com*.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 11.3.2016.
5. ↑  "Beaver County Times archives", News.google.com, 1973-08-16. Luettu 2013-12-04.

  

  

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Filiberto Ascuy Aguilera** (s. 13. lokakuuta 1972) on kuubalainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, kaksinkertainen olympiavoittaja, maailmanmestari ja kahdeksankertainen Pan-Amerikan mestari.

Painiura
--------

Ascuy Aguilera aloitti painiuransa vuonna 1983. Vuonna 1984, vain 12-vuotiaana, hän voitti Méxicossa Pan-Amerikan mestaruuden aikuisten 74-kiloisten sarjassa. Pan-Amerikan mestaruuden hän voitti myös vuosina 1993–1994. Kultamitalin hän voitti myös Pan-Amerikan kisoista vuonna 1995. 1995 Prahan MM-kisoissa hän sijoittui pronssille ja voitti samana vuonna oman sarjansa maailmancupissa. 

1996 Atlantan olympialaisissa Ascuy Aguilera voitti kultamitalin kukistettuaan loppuottelussa Suomen Marko Asellin. Samana vuonna maailmancupissa hän oli sarjassaan toinen. Vuonna 1997 hän voitti Pan-Amerikan mestaruuden uudessa 76 kilogramman painoluokassa. Saman vuoden syksyllä Wrocławin MM-kisoissa hän saavutti pronssia. 1998 Aguilera uusi Pan-Amerikan-mestaruutensa, ja sijoittui syksyn MM-kisoissa Gävlessä hopealle kärsittyään loppuottelussa tappion Kazakstanin Bahtijar Baiseitoville. Vuonna 1999 hän jäi Pan-Amerikan kisoissa hopealle ja sijoittui Ateenan MM-kisoissa vastan yhdeksänneksi. 

Vuodeksi 2000 Ascuy Aguilera vaihtoi painoluokkaa 69-kiloisiin, mikä osoittautui onnistuneeksi ratkaisuksi. Hän voitti neljännen Pan-Amerikan-mestaruutensa ja voitti uransa toisen olympiakullan Sydneyn olympialaisissa, missä loppuottelussa vastassa oli Japanin Katsuhiko Nakata. Seuraavana vuonna hän voitti Pan-Amerikan mestaruuden 76-kiloisissa, mutta paini 69-kiloisten sarjassa Patraksen MM-kisoissa, missä hän voitti kultamitalin päihitettyään loppuottelussa Venäjän Aleksei Gluškovin. 

Vuonna 2002 Ascuy Aguilera palasi takaisin ylempään painoluokkaan, joka oli muuttunut 74 kilogramman sarjaksi. Hän sijoittui Moskovan MM-kisoissa pronssille. Vuonna 2003 hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa, mutta jäi MM-kisoissa vasta sijalle 17. Vuonna 2004 Ascuy Aguilera saavutti jälleen Pan-Amerikan mestaruuskultaa. Elokuussa Ateenan olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisasaavutuksekseen.

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta
**Filbert Bayi Sanka** (s. 23. kesäkuuta 1953 Karutu, Arusha, Tansania) on tansanialainen yleisurheilija. Hän nousi kuuluisuuteen voittamalla Kansainyhteisön mestaruuden 1 500 metrin juoksussa maailmanennätysajalla ja juoksemalla maailmanennätyksen myös maililla. Olympiamitalin hän saavutti 3 000 metrin estejuoksussa.

Münchenin 1972 olympialaisissa Bayi karsiutui sekä 1 500 metrin juoksun että 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Hän voitti Lagosin Afrikan kisoissa 1973 kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.37,23. Vuoden 1974 Kansainyhteisön kisoissa Christchurchissa, Uudessa-Seelannissa hän voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa maailmanennätysajalla 3.32,2 ennen isäntämaan John Walkeria. 800 metrillä hän sijoittui neljänneksi. Toukokuussa 1975 Bayi juoksi maililla maailmanennätyksen 3.51,0. Walker vei ennätyksen häneltä kolmisen kuukautta myöhemmin. Montréalin 1976 olympialaisiin Bayi ei päässyt Afrikan maiden boikotin vuoksi. 

Bayi saavutti 1 500 metrillä 1978 kultaa Algerin Afrikan kisoissa ajalla 3.36,21 ja hopeaa Edmontonin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 3.35,59. Elokuussa 1979 hän menetti 1 500 metrin maailmanennätyksen Sebastian Coelle. Moskovan 1980 olympialaisissa Bayi osallistui 3 000 metrin estejuoksuun. Hän aloitti loppukilpailun maailmanennätysvauhdilla ja johti vielä kaksi kierrosta ennen maalia 35 metrin erolla, mutta lopussa puolalainen Bronisław Malinowski ohitti väsyneen Bayin helposti. Bayi saavutti hopeaa ajalla 8.12,5. Hänestä tuli Tansanian ensimmäinen olympiamitalisti.

Lähteet
-------

* Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 67–68. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1.
* Filbert Bayi *Olympedia*.  (englanniksi)
* Kansainyhteisön kisojen 1 500 metrin juoksun mitalistit Sports123.com. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)
* Filbert Bayi Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Filee** eli **file** (ransk. *filet*) on teuraseläimen luuton selkäliha eli ruoanvalmistuksen kannalta ruhon paras osa. Tavallisimpia ovat naudan, sian ja lampaan ruhosta saadut lihat, joista selkärangan puoleisesta osasta käytetään nimitystä ulkofilee ja kyljen puoleisesta osasta sisäfilee. Parhaina pihveinä pidetään naudan sisäfileestä leikattuja lihakappaleita, kun taas ulkofileetä käytetään esimerkiksi pataruokien aineksena. Fileetä ja ohueksi nuijittua fileen viipaletta nimitetään toisinaan *seläkkeeksi,* ja nimitystä *selys* käytetään sisä- tai ulkofileestä leikatusta lihaviipaleesta. *Parifilee* on naudan selästä tai sian kyljysselästä leikattu viipale, jossa on sekä sisä- että ulkofilee. Siitä valmistetaan esimerkiksi T-luupihvi. *Fileeselkä* tarkoittaa naudan, vasikan ja poron selän takaosasta eli ruhon parhaasta osasta leikattua lihaa. Käsitteellä tarkoitetaan sekä sisä- että ulkofileetä. Tavallisesti se kypsennetään pihveiksi paistinpannulla tai grillissä tai paistiksi uunissa, jolloin voidaan valmistaa esimerkiksi *paahtofilee* tai vasikansatula. Sian ja lampaan ruhosta vastaavasta kohdasta saatua lihaa ei nimitetä fileeseläksi vaan kyljysseläksi ja lampaasta saatua lihaa myös satulaksi.

Nimitystä filee käytetään myös broilerin tai kalkkunan rinnasta saadusta lihasta. *Kalafilee* tarkoittaa ruodotonta kalanpuolikasta, joka on viilletty irti selkäruodosta kalan pitkittäissuuntaan.

Teurastetun eläimen perusteella käytetään nimityksiä ahvenfilee, broilerifilee, hirvenfilee, häränfilee, jänisfilee, kalafilee, kalkkunafilee, kanafilee, karitsanfilee, kirjolohifilee, lampaanfilee, lohifilee, makrillifilee, naudanfilee, peuranfilee, porofilee, porsaanfilee, riistafilee, sianfilee, siikafilee, silakkafilee, sillifilee, tonnikalafilee, vasikanfilee ja niin edelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*, s. 137. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.
2. ↑  Grönros, Eija-Riitta (päätoim.): *Kielitoimiston sanakirja*. Osa 3, s. 57, hakusanat selys ja seläke. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2007. ISBN 978-952-5446-20-3. Kirjan verkkoversio.
3. ↑  Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*, s. 405. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.
**Saquon Barkley** (s. 9. helmikuuta 1997 Bronx, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelipaikkansa on keskushyökkääjä. Barkley edustaa NFL-liigassa pelaavaa New York Giantsia.

New York Giants varasi Barkleyn ensimmäisellä kierroksella toisella varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2018 hän teki Giantsin kanssa neljän vuoden mittaisen ja 31,2 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen NFL-ottelunsa kauden 2019 avausottelussa Jacksonville Jaguarsia vastaan ja teki ottelussa myös ensimmäisen touchdowninsa. Kauden jälkeen hänet valittiin NFL:n vuoden tulokkaaksi ja vuoden hyökkäyksen tulokaspelaajaksi. Hän myös pelannut urallaan kaksi kertaa Pro Bowl-ottelussa. Huhtikuussa 2021 Barkley teki Giantsin kanssa yksivuotisen ja 7,217 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Barkley on pelannut 59 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on edennyt juoksemalla 4 191 jaardia ja tehnyt 29 touchdownia. Hän on ottanut pelaamissaan otteluissa 245 kiinniottoa, edennyt niillä 1 825 jaardia ja tehnyt kahdeksan touchdownia. Tilastot päivitetty 26. joulukuuta 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Saquon Barkley
**Sara Miller Driver** (s. 15. joulukuuta 1955 New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.

Driver syntyi Westfieldissä, New Jerseyssä Albert ja Martha (Miller) Driverin tyttärenä. Hän suoritti teatterialan tutkinnon vuonna 1977. Sen jälkeen hän opiskeli Ateenassa ja osallistui on Kreikan kansallisoopperan toimintaan.

Driver on ollut 1970-luvulta lähtien mukana riippumattomassa elokuvaliikkeessä, joka pysyy irrallaan suurista tuotantoyhtiöistä. Driver esiintyi näyttelijänä vuonna 1982 Jim Jarmuschin ensimmäisessä elokuvassa *Loputon loma* (engl. *Permanent Vacation*, 1980). Seuraavassa Jarmuschin filmissä *Stranger Than Paradise* (1984) hän toimi tuottajana.  Monissa muissakin Jarmuschin elokuvissa hänellä on tuottajan tai näyttelijän rooli. Omia tuotantojaan ja käsikirjoituksiaan hän on tehnyt lähinnä teatterinäyttämöille. Hänen teoksissaan on annos surrealismia, science fictionia, sarjakuvaa ja yliluonnollisuutta.

Driver on ohjannut kaksi pitkää elokuvaa, *Sleepwalk* (1986) ja *When Pigs Fly* (1993) sekä merkittävän lyhytelokuvan *You Are Not I* (1981). Lisäksi hän on ohjannut dokumenttifilmin *Boom for Real: The Late Teenage Years of Jean-Michel Basquiat* (2017), joka kertoo nuoren taiteilija Jean-Michel Basquiatin urasta 1980-luvulla ennen tämän nousemista maineeseen ja New Yorkin taide-elämästä tuona aikana. Driver on toiminut 2000-luvun ajan useiden elokuvafestivaalien tuomaristoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rosenbaum, Jonathan, Film. Arden Press, 1983. Sivut 78–79. Teos Google Booksissa.
2. ↑  Sara Driver *Allocine.fr*.  (ranskaksi)
3. ↑  With the Collegians. *The Westfield Leader*.  24.2.1977.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 16.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  *Otavan suuri ensyklopedia. Täydennysosa 2*, s. 10175–10176, art. Jarmusch, Jim. Helsinki: Otava, 1991. ISBN 951-1-05125-3.
5. ↑  Lim, Dennis: Sleepwalking in Fantasy Worlds Like This One *The New York Times*.  16.3.2012. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)
6. ↑  Buenos Aires Independent 2004. Gerald Peary. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sara Driver Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**České Budějovice** (saks. *Budweis*) on kaupunki Tšekin tasavallassa. Se on Etelä-Böömin läänin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 94 463 asukasta. České Budějovice sijaitsee Vltava-joen varrella kohdassa, jossa Malše yhtyy jokeen.

České Budějovicen perusti Ottokar II Přemyslin ritari Hirzo, ja se sai kaupunginoikeudet 1265. Kaupungissa oli sen perustamisesta asti merkittävä saksalaisväestö, joka oli noin vuoteen 1880 enemmistönä. Teollistumisen myötä kaupunkiin muutti paljon tšekkejä ja saksalaiset jäivät vähemmistöksi (15,5 prosenttia vuonna 1930). Toisen maailmansodan jälkeen lähes kaikki saksalaiset karkotettiin Tšekkoslovakiasta.

České Budějovice on kauan tunnettu oluistaan. Merkittävin panimo on Pivovar Budějovický Budvar, joka omistaa oikeudet Budweiser-merkkiin suurimmassa osassa Eurooppaa. Kaupunki on tunnettu myös jääkiekosta: sieltä on tullut tunnettuja pelaajia, muun muassa Vaclav Prospal HC České Budějovice -jääkiekkoseurasta.

České Budějovice on katolisen České Budějovicen hiippakunnan keskus.

České Budějovicessa on mielenkiintoista keskiaikais- ja barokkiarkkitehtuuria kaupungin torin läheisyydessä. Merkittävin rakennus lienee noin vuonna 1300 valmistunut dominikaaniluostari, jossa on goottilainen Kostel Obětování Panny Marie. Kansallissankari Jan Žižkan kotilinna sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä ja Český Krumlov noin 30 kilometrin päässä.

Rautatieinsinööri Franz Anton von Gerstner rakennutti České Budějovicesta Linziin vuosina 1824–1830 hevosvetoisen rautatien, joka oli ensimmäinen merkittävä manner-Euroopassa sijainnut rautatie.

Lähteet
-------

1. ↑  České Budějovice *citypopulation.de*. Viitattu 13.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Gamst, Frederick C.: Franz Anton Ritter von Gerstner, Student of America's Pioneering Railroads.  *Railroad History*, 1990, s. 15-16. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virtual show

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **České Budějovice** Wikimedia Commonsissa
**Čoahpeluoppal** tai **Čoahppeluoppal** on Yykeänperänjoen (norj. *Skibotnelva*, pohjoissaameksi *Ivgojohka*) vesistöön kuuluva järvi Norjan ja Suomen rajalla Omasvuonon kunnassa Norjassa ja Enontekiöllä Suomessa.

Järven korkeus merenpinnasta on Norjan Kartverketin tietojen mukaan 661 metriä ja Suomen maanmittauslaitoksen mukaan 663,7 metriä. Järven pinta-ala on Norges vassdrags- og energidirektoratin tietojen mukaan 0,4882 km².

Järveen laskee koillisesta Norjan ja Suomen rajalta Čoahpejávri. Tähän laskevia suurimpia järviä ovat Norjan puolella Sáđgejávri ja Suomen puolelta Saarijärvi (pohjoissaameksi *Suolojávri*) ja Salmijärvi (pohjoissaameksi *Šalmmijávri*).

Järven lasku-uomana on Norjan puolella luoteeseen virtaava Čoahppejohka joka laskee Gállaluoppaliin ja edelleen Gállajávriin. Tämä laskee Gállajohkaa myöten Gálkkojávriin, jonka laskujoki Gálkkojohka muodostaa Yykeänperänjoen yläjuoksun Yykeänperänvankan laaksossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Čoahpeluoppal *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 23.10.2016.
2. 1 2 3 4 5  Čoahppeluoppal *Norgeskart*. Kartverket. Viitattu 23.10.2016. (norjaksi)
3. 1 2 3 4  NVE Atlas Norges vassdrags- og energidirektorat. Viitattu 22.10.2016. (norjaksi)
Česká poštan autoja
**Česká pošta** on Tšekin valtion omistama postiyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Prahassa ja sillä oli vuonna 2018 noin 29 000 työntekijää ja 3 822 postitoimistoa.

Historia
--------

Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1993 yhdessä itsenäisen Tšekin tasavallan muodostamisen kanssa.

Česká pošta teki tappiota yli miljardin Tšekin korunaa vuonna 2018. Yhtiön pääjohtaja Roman Knap kertoi, että ellei yhtiö tee suuria muutoksia yritysrakenteessa, Česká pošta lakkaisi olemasta vuosien kuluessa. Yhtiö esitteli vuonna 2019 uudistumissuunnitelman, jossa yhtiön liiketoiminta jaettaisiin kolmeen liiketoimintayksikköön, joista jokaisella olisi oma taloushallinto ja vastuu. Suunnitelman tavoite on saada yhtiö kannattavaksi vuoteen 2021 mennessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Supervisory board Česká pošta. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Management board Česká pošta. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  Basic information Česká pošta. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  Kramář, Jan: Czechoslovak and Czech Post’s history Česká pošta. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
5. 1 2 3  Czech Post introduced its restructuring plan Česká pošta. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Česká pošta**.
* Viralliset verkkosivut
**Stine Lise Hattestad** (s. 30. huhtikuuta 1966 Oslo) on norjalainen freestylehiihtäjä. Hän voitti kumparelaskussa olympiakultaa vuonna 1994 ja maailmanmestaruuden vuonna 1993.

Hattestad osallistui olympialaisiin kolmasti. Calgaryssa 1988 freestylehiihto oli vielä näytöslaji ja Hattestad sijoittui kumparelaskussa kuuden kilpailijan joukossa neljänneksi. Albertvillessä 1992 kilpailtiin jo virallisista mitaleista ja Hattestad saavutti pronssia. Lillehammerissa 1994 hän voitti kultaa 0,08 pisteen erolla yhdysvaltalaiseen Liz McIntyreen. Maailmanmestaruuskilpailuihin Hattestad osallistui kolmena vuonna. Tignes'ssä 1986 hän sijoittui kumparelaskussa yhdeksänneksi ja baletissa kymmenenneksi. Lake Placidissa 1991 hän oli kumparelaskussa kuudes. Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän voitti kumparelaskun maailmanmestaruuden.

Hattestad kilpaili maailmancupissa vuosina 1984–1994. Hän voitti kumparelaskussa kymmenen osakilpailua, joista ensimmäisen helmikuussa 1988 Madaraossa ja viimeisen helmikuussa 1994 Hundfjälletissä. Hän voitti kumparelaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1987–1988 ja 1992–1993 sekä sijoittui toiseksi kausilla 1986–1987, 1990–1991, 1991–1992 ja 1993–1994.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stine Lise Hattestad *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Stine Lise Hattestad Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo tiedottajan ammatista. Poliisin toimintaan liittyvästä tiedottajasta katso Tietolähdetoiminta.*
**Tiedottaja** on viestinnän ammattilainen, joka suunnittelee ja toteuttaa organisaation viestintää. Tiedottajan päätehtävänä on kertoa organisaatiosta ja sen toiminnasta sekä omalle henkilöstölle että sidosryhmille.

Tavallisimpia tiedottajalle kuuluvia tehtäviä ovat tiedotteiden laatiminen, artikkelien kirjoittaminen, asiakas- ja henkilöstölehtien, vuosikertomusten, esitteiden ja muiden painotuotteiden toimittaminen sekä verkkoviestintä. Lisäksi tiedottajat järjestävät myös lehdistötilaisuuksia ja ovat yhteydessä tiedotusvälineisiin ja muihin sidosryhmiin.

Koulutus
--------

Tiedottajat ovat yleensä opiskelleet viestintää, yhteisöviestintää tai tiedotusoppia. Viestintätieteitä voi opiskella seuraavissa yliopistoissa: Helsingin yliopisto, Jyväskylän yliopisto, Lapin yliopisto, Svenska social- och kommunalhögskolan, Tampereen yliopisto, Turun yliopisto, Vaasan yliopisto ja Åbo Akademi. Myös ammattikorkeakouluissa voi opiskella viestintää ja suorittaa kulttuurialan ammattikorkeakoulututkinnon medianomi (AMK). Markkinointi-instituutissa voi suorittaa Tiedottajan tutkinnon. Vaikka useimmilla onkin takanaan viestinnän opintoja, voi tiedottajan tehtävissä toimia hyvin monenlaisella koulutustaustalla. 

Viestintäalalla toimivien ammattinimike on Viestinnän ammattilaiset 2019 -tutkimuksen mukaan useimmiten viestinnän asiantuntija, viestinnän suunnittelija tai viestintä- tai tiedotuspäällikkö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tiedottaja *Ammattinetti*. Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 12.3.2012.
2. ↑  Viestintä Opetushallitus. Viitattu 12.3.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Tiedottaja: Millaisista koulutuksista työhön on tultu? *töissä.fi*. Viitattu 8.10.2014.
4. ↑  Procom ry: Viestinnän ammattilaiset 2019 -tutkimus: Viestintäalan kasvu sekä hyvä työllisyystilanne jatkuvat  8.10.2019. Procom ry.
Nimitystä **Mersennen alkuluku** käytetään alkuluvuista, jotka ovat muotoa {\displaystyle 2^{p}-1}, missä *p* on alkuluku. Ensimmäiset Mersennen alkuluvut ovat 3, 7, 31, 127, 8 191, 131 071, 524 287 ja 2 147 483 647. Niitä vastaavat eksponentit ovat 2, 3, 5, 7, 13, 17, 19 ja 31.. Mersennen alkuluvut ovat saaneet nimensä Marin Mersennen mukaan.

Mersennen luvun testaaminen tietokoneella alkuluvuksi on nopeaa Lucasin-Lehmerin testin avulla, joten suurimmat tunnetut alkuluvut ovat pääasiassa Mersennen alkulukuja. Internetissä tuhansien harrastelijoiden avulla toimiva GIMPS-projekti pyrkii etsimään uusia Mersennen alkulukuja käyttäen hyväksi tietokoneiden laskentakapasiteettia. Mersennen alkulukujen avulla pystytään myös laskemaan parillisia täydellisiä lukuja. Mersennen alkulukujen binääriesitys sisältää määritelmästä johtuen pelkkiä ykkösiä; esimerkiksi {\displaystyle 2^{5}-1=11111\_{2}}.

Suurin tunnettu Mersennen alkuluku {\displaystyle 2^{82\,589\,933}-1} löydettiin 7. joulukuuta 2018. Se löydettiin GIMPS-projektissa kuten kaikki muutkin Mersennen alkuluvut vuodesta 1997 lähtien.

Lähteet
-------

1. ↑  A000668 OEIS-tietokannassa
2. ↑  A000043 OEIS-tietokannassa
3. ↑  Great Internet Mersenne Prime Search

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mersennen alkuluku** Wikimedia Commonsissa
**Mertajärvi** on järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 75 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Mertajärven ulottuvuus läntisimmästä kohdasta itäisimpään on 4,1 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa yli kahden kilometrin pituinen Pitkäperä, jonka keskellä sijaitsee järven syvin kohta. Järven länsiosa muodostuu lahdista (Autiolahti, Siltalahti, Pohjoislahti), joita erottavat Mertaniemi ja Kumpuniemi. Mertajärvi on suurimmaksi osaksi matala, vain 16 hehtaaria järvestä on vähintään 10 metriä syvä. Järven keskiosassa sijaitsee muutama pieni saari (Selkäsaari, Niskasaaret).

Mertajärvi laskee vuolasvirtaista Mertapuroa Heinilampeen (169,1 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin itään. Heinilampi laskee Heinijokea kaakkoon Kivijärveen.

Mertajärven länsiosan niemillä on haja-asutusta, muut rannat ovat metsä- ja suomaata. Järveä ympäröivillä ylängöillä ja suoalueilla on useita vähäisiä vakavesiä.

Mertajärven vesitilavuus on 10 375 000 kuutiometriä.

Mertajärvi (59.924.1.009) kuuluu Kaihlajoen valuma-alueeseen (59.924), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lentuan alue (59.92) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Mertajärvi on Kaihlajoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Kivijärvi. Alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Kuhmon Mertajärvi on laajin Suomen viidestä Mertajärvestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mertajärvi, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.11.2021.
3. ↑  Mertajärvi. Järviwiki. Viitattu 13.11.2021.
4. ↑  Mertapuro *Kuhmonkosket.fi*. Viitattu 13.11.2021.
5. ↑  Kaihlajoen valuma-alue (59.924). Järviwiki. Viitattu 13.11.2021.
6. ↑  Mertajärvi. Järviwiki. Viitattu 13.11.2021.
Liikkeen jäseniä Richmondissa Virginiassa vuonna 2020.
**Boogaloo** on löyhästi järjestäytynyt militantti äärioikeistolainen liike, jonka tavoitteena on sytyttää Yhdysvaltoihin sisällissota. Liike koostuu pääosin hallitusta ja kaksipuoluejärjestelmää vastustavista jäsenistä, mutta koska se on löyhästi järjestäytynyt, siinä on myös mukana valkoisia nationalisteja ja vasemmistolaisia anarkisteja. Boogaloo siis koostuu monista eri ideologioista, mutta kaikki sen jäsenet jakavat tavoitteen sisällissodan aloittamisesta.

Boogaloo-liikkeen jäsenet yleensä pukeutuvat kirkkaisiin vaatteisiin ja havajipaitoihin, ja he ovat raskaasti aseistuneita esimerkiksi rynnäkkökiväärein. Liike nousi suuren yleisön tietoisuuteen COVID-19-taudin rajoitustoimia vastustavissa mielenosoituksissa.

Liikkeen nimi tulee pääosin huonoja arvosanoja saaneesta *Breakin' 2: Electric Boogaloo* -elokuvasta.

George Floydin kuolemaan liittyvät mielenosoitukset
---------------------------------------------------

Yhdysvaltain liittovaltion poliisi pidätti kolme liikkeen jäsentä George Floydin kuolemaan liittyvissä mielenosoituksissa. Jäsenten tavoitteena oli lietsoa mielenosoituksissa väkivaltaisuuksia. Boogaloo-liikkeen jäseniä on nähty muissakin mielenosoituksissa. Yhdysvaltain keskusrikospoliisin raporttien mukaan osa liikkeen jäsenistä kannattavat mielenosoituksia ja toimivat vastavoimana poliisille, kun jotkut taas pyrkivät väkivaltaiseen ekstremismiin.

Katso myös
----------

* Oath Keepers
* Proud Boys

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  What is the 'Boogaloo' movement? *aljazeera.com*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Gun-toting members of the Boogaloo movement are showing up at protests *edition.cnn.com*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  What is the ‘boogaloo’ movement? *foxbusiness.com*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
4. ↑  Extremists Are Using Facebook to Organize for Civil War Amid Coronavirus *techtransparencyproject.org*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  Three men connected to 'boogaloo' movement tried to provoke violence at protests, feds say *nbcnews.com*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee boogie woogie -musiikkia. Erikseen on olemassa artikkeli, joka käsittelee boogie woogie -tanssia.*
Bassolinja
Texarkana and Northern -bassolinjaMIDI-tiedosto.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Boogie woogie**, toiselta nimeltään **barrelhouse**, on Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa kehittynyt pianolla soitettava afroamerikkalaisen musiikin tyylilaji. Se on periaatteessa nopeaa bluesia, mutta toisinaan se halutaan nähdä myös osana jazz-musiikin traditiota.

Boogie woogiessa pianistin vasen käsi soittaa yleensä loputtomiin toistuvaa, takovaa ostinatoa, tai kulkee lyhyttä yksiäänistä bassokuviota edestakaisin. Oikea käsi soittaa kulmikkaita melodioita ja toisinaan sekin jää toistamaan sointuja tai ostinatoa. Oikea käsi voi improvisoida varsinkin pentatonisen skaalan pohjalta kuten bluesissa. Sointukulku noudattelee usein blueskaavaa, mutta monimutkaisemmat sävellykset ovat mahdollisia.

Boogie woogie kehittyi vuoden 1910 tienoilla, ja se oli erityisen suosittua 1940-luvulla. Bluesista poiketen boogie woogie on ragtimen tapaan useimmiten iloluontoista musiikkia ja usein vielä ragtimeä selvästi vauhdikkaampaa. Rytmi voi olla joko nopeammille blues-kappaleille tyypillinen shuffle, mutta usein boogie woogie -rytmi on tasainen. Boogie woogie tuokin mieleen 1950-luvulla syntyneen rock and roll -musiikin. Rock and roll -pianistit ovat hyödyntäneet boogie woogie -tyyliä usein lähes sellaisenaan omassa musiikissaan.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Boogie woogie**.
* Boogie Woogie Forum
* Boogie Woogie Pianist
* International Boogie Woogie Festival Netherlands

* Silvan Zingg - Boogie Woogie & Blues Pianist
* International Boogie Woogie Festival Switzerland
**Klaus Alarik Johannes Järvinen** (19. joulukuuta 1917 Jämsä – 21. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Järvinen väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1950, ja hän erikoistui sisätautioppiin ja allergologiaan. Hän työskenteli allergiasairaalan ylilääkärinä Helsingissä 1969–1981 ja kehitti merkittävästi suomalaista allergiatutkimusta. Hänet tunnetaan myös laajasta kansanvalistustyöstään. Hänet kutsuttiin Suomen Sisätautilääkärien Yhdistys r.y:n kunniajäseneksi vuonna 1976.

Lähteet
-------

* Järvinen, Klaus hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Kunniajäsenet. Suomen Sisätautilääkärien Yhdistys.

Aiheesta muualla
----------------

* Klaus Järvisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Klaus Woldemar Hannikainen** (30. joulukuuta 1885 Helsinki – 19. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja Helsingin Sanomien toimitussihteeri.

Klaus Hannikaisen vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Peter Woldemar Hannikainen ja Selma Elisabeth Fagerström. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1905 ja opiskeltuaan jonkin aikaa Polyteknillisessä opistossa hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 sekä filosofian maisteriksi 1914. 

Hannikainen oli aluksi vakuutusalalla ja tuli sitä kautta toimittajaksi *Vakuuttaja* ja *Suomen Vakuutusyhdistyksen Aikakauslehti*-lehtiin sekä toimitti Suomen Vakuutusyhdistyksen julkaisuja. Hän oli sitten metsähallituksen tilasto-osaston apulaisaktuaarina 1916–1918, vuosina 1919–1921 Vähittäiskauppias-lehden toimittajana, Kauppias-lehden avustajana ja kuului Kauppalehden toimitukseen. Hannikainen oli 1922–1924 Suomen Tietotoimiston palveluksessa valtioneuvoston uutisten toimittajana. Hannikainen liittyi Helsingin Sanomien toimitukseen uutisosastolle vuonna 1924 ja lehden toimitussihteerinä hän oli vuodesta 1926 alkaen. Hän hoiti useiden vuosien ajan myös tukholmalaisen Dagens Nyheterin tiedotuspalvelua Helsingissä.

Klaus Hannikainen oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton edustajana pohjoismaisissa sanomalehtimieskongresseissa ja hän teki opintomatkoja Skandinaviaan, Itämeren maihin sekä Keski-Eurooppaan.

Hannikainen kuoli lokakuussa 1937 sydänkohtaukseen.

Julkaisuja
----------

* *Väliaikaisesta uudisasutuksesta Lapissa*, pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto, Suomen ja Skandinavian historia.
* *Hautausapurenkaiden valvonnasta: Esitelmä Suomen vakuutusyhdistyksen kokouksessa 27.11.1914*. Suomen vakuutusyhdistys, Helsinki 1915

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Toimitussihteeri Klaus Hannikainen, Sanomalehtimies, 01.11.1937, nro 5, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29506 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  Klaus Hannikainen kuollut, Helsingin Sanomat, 20.10.1937, nro 283, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Serpentiinejä, Helsingin Sanomat, 21.10.1937, nro 284, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uruguayn lippu
Uruguayn lippu 1828-1830
Artigasin lippu
33 vapauttajan lippu
**Uruguayn lippu** on Uruguayn tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Lippu on otettu käyttöön 1828. Lipussa oleva toukokuun aurinko symboloi Uruguayn itsenäistymistä. Yhdeksän poikkiraitaa edustaa Uruguayn yhdeksää maakuntaa.

Uruguayn virallisiin lippuihin kuuluvat myös suurimman kansallissankarin ja vapauttajan José Artigasin lippu sekä Bandera de los Treinta y Tres Orientales, 33 vapauttajan lippu. Molempia lippuja käytetään kansallispäivinä, kaikissa julkisissa rakennuksissa sekä virastoissa, eli teoriassa Uruguaylla on kolme kansallislippua.*lähde?*

Historia
--------

Uruguayn ensimmäinen lippu oli Arigasin lippu vuonna 1815. Vuoden 1825 kapinan aikana lippuun kirjoitettiin sanat *libertad o muerte* (suom. *vapaus tai kuolema*). Uruguayn itsenäistyttyä vuonna 1828 luotiin uusi lippu, jossa otettiin mallia Yhdysvaltain lipusta ja värit ja aurinko kopioitiin Argentiinan lipusta, sillä Yhdysvallat olivat esikuvana uudelle maalle ja Argentiina oli avustanut sitä itsenäisyystaisteluissa.

Aikaisemmin Uruguayn lipussa oli 19 raitaa (10 valkoista ja 9 sinistä) ja pelkkien sinisten raitojen määrä edusti maakuntien määrää, mutta 1830 raitojen lukumäärä vähennettiin 9:ään siten, että kaikkien raitojen määrä edustaa maakuntien määrää (mukaan lukien sekä siniset että valkoiset raidat).

Lähteet
-------

1. 1 2  Kiljunen, Kimmo: *Valtiot ja liput*, s. 534. Otava, 2004. ISBN 951-1-18177-7.
2. ↑  Kimmo Kiljunen: Maailman maat, liput ja historia, artikkeli Uruguay

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uruguayn lippu** Wikimedia Commonsissa
Henri Montan Berton
**Henri Montan Berton** (17. syyskuuta 1767 Pariisi – 22. huhtikuuta 1844 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja viulisti. Hänen menestynein teoksensa oli *Les deux mousqetaires*, jonka kantaesityksen Opéra-Comique antoi Salle Feydeaussa vuonna 1824. Kappaletta esitettiin 117 kertaa seuraavien kymmenen vuoden aikana.

Tausta
------

Henri Montan Bertonin isä, Pierre Montan Berton, oli myös säveltäjä ja Pariisin oopperan johtaja. 
 Henri Montan Bertonin tärkeimmät opettajat olivat Jean-Baptiste Rey ja myöhemmin Antonio Sacchini.

Ura
---

Ranskan vallankumouksen aikana Berton teki kokeiluja niin kutsutun pelastusoopperan alueella. Hänen ensimmäinen menestysteoksensa oli lajityyppiin kuuluva *Les rigueurs du cloître* (23. elokuuta 1790), jota pidetään varhaisimpana pelastusoopperana. Vuonna 1795 Berton sai professuurin Pariisin konservatoriosta ja opetti siellä musiikin harmoniaa. Vuonna 1807 hänestä tuli Opéra-Comiquen kapellimestari. Kaksi vuotta myöhemmin Berton johti Pariisin oopperan kuoroa. Vuonna 1817 hän palasi Konservatorioon ja alkoi opettaa myös säveltämistä.

Bertonin sävellykset käsittävät 48 oopperaa, neljä balettia, viisi oratoriota sekä kantaatteja, messuja ja instrumentaaliteoksia. Eräät säveltäjän näyttämöteokset ovat romanttisen suuntauksen edelläkävijöitä.

Bertonin poika Henri François Berton (3. toukokuuta 1784 – 19. heinäkuuta 1832) jatkoi suvun muusikkoperinnettä. Hän teki uran säveltäjänä ja muutamia hänen töistään esitettiin Opéra-Comiquessa.

### Keskeisiä sävellyksiä

* *Montano et Stéphanie* (ensiesitys 15. huhtikuuta 1799)
* *Le délire* (7. joulukuuta 1799)
* *Aline, reine de Golconde* (3. syyskuuta 1803)
* *La Romance* (26. tammikuuta 1804)
* *Les Maris garçons* (1806)
* *Virginie* (1823)
* *Les deux mousqetaires* (22. joulukuuta 1824)

Lähteet ja viitteet
-------------------

1. 1 2  "Henri-Montan Berton" in Sadie 1992, vol. 1, s. 453–455.
2. ↑  Charlton 2001.
3. ↑  Smith 1970, s. 182
4. ↑  The Music Review, 1981
5. ↑  "Henri [François] Berton" in Sadie 1992, vol. 1, s. 455.
6. ↑  Wild and Charlton 2005, s. 487.

Aiheesta muualla
----------------

* Siba
* CÉSAR
* Clément, Félix: Les Musiciens célèbres depuis le seizième siècle jusqu'à nos jours, Paris, L. Hachette, 1868 et Cie

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Antoine Henri Queuille** [køj] (31. maaliskuuta 1884 Neuvic d'Ussel – 15. kesäkuuta 1970 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kolmesti vuosina 1948–1949, 1950 ja 1951.

Queuille oli edustajainkamarin jäsenenä vuosina 1914–1936 ja 1946–1958 sekä senaattorina 1935–1945. Hän edusti Radikaalipuoluetta. Hän toimi maatalousministerinä 1924–1925, 1926, 1930, 1932–1934 ja 1938–1940, terveydenhoitoministerinä 1930–1931 ja 1934–1935, postiministerinä 1932, yleisten töiden ministerinä 1937–1938 sekä tuotantoministerinä 1940. Toisen maailmansodan aikana Queuille vietti alkuun hiljaiseloa kotikaupungissaan, mutta keväällä 1943 hän livahti Charles de Gaullen kutsumana Lontooseen, jossa hän osallistui Vapaan Ranskan hallintoon ja teki Ranskan talonpojille suunnattua radiopropagandaa. Sodan jälkeen hän oli mukana Ranskan väliaikaisessa hallituksessa. Neljännen tasavallan aikana Queuille oli kolmesti pääministerinä, joskin hänen keskimmäinen pääministerikautensa kesti vain kaksi päivää heinäkuussa 1950. Lisäksi hän oli valtiovarainministerinä 1948–1949, sisäministerinä 1950–1951 ja varapääministerinä 1949–1950 sekä 1952–1954.

Lähteet
-------

1. 1 2  QUEUILLE Henri (ranskaksi) Ranskan senaatti. Viitattu 16.9.2015.
2. 1 2 3  Henri QUEUILLE (ranskaksi) Assemblée Nationale. Viitattu 16.9.2015.
3. ↑  Henri Queuille (ranskaksi) Musée de la Résistance Henri Queuille. Viitattu 16.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henri Queuille** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* IdRef

 |

 |