recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**DeMarcus Ware** (s. 31. heinäkuuta 1982 Auburn, Alabama) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen tukimies. Hän pelasi 12 kautta NFL-liigassa edustaen Dallas Cowboysia ja Denver Broncosia.

Ware on valittu urallaan yhdeksän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Hän oli mukana voittamassa Broncosin kanssa Super Bowl 50:tä.

NFL-ura
-------

Dallas Cowboys varasi Troyn yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Waren vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana. Yhdeksän Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Ware siirtyi vapaana pelaajana kolmivuotisella sopimuksella Denver Broncosiin. Toisen Broncosissa pelatun kauden päätteeksi Ware voitti Super Bowlin. Hän päätti lopettaa uransa kauden 2016 jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  DeMarcus Ware *pro-football-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Broncos LB DeMarcus Ware retires after 12 NFL seasons *nfl.com*. Viitattu 13.5.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Hillotolppa** on suomalaisessa politiikassa käytetty sana, joka viittaa maaliin, tavoitteeseen tai saavutettuun edulliseen asemaan.

Hillotolppa-sana on laajasti tunnettu ilmaisu ja se on peräisin Perussuomalaisten entiseltä puheenjohtajalta Timo Soinilta hänen käytettyään sitä blogikirjoituksessaan vuonna 2014. Soinin mukaan hillotolppa on raviurheilussa käytettyä slangia ja tarkoittaa raviradan maaliviivalla olevaa paalua.

Perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-aho käytti hillotolppa-sanaa videollaan, jossa kertoi ehdokkuudestaan puolueen puheenjohtajaksi. Halla-ahon mukaan "puolue ei voi olla harvojen hillotolppa". Halla-aho tuli valituksi puheenjohtajaksi Perussuomalaisten puoluekokouksessa 2017.

Timo Soinin lähtöä Perussuomalaisista ja liittymistä Uuteen vaihtoehtoon (myöhemmin Sininen eduskuntaryhmä) päätöstä moitittiin eduskunnassa. J. Ojala-Niemelän mukaan ratkaisun oli tarkoitus "turvata Soinin hillotolppa ulkoministerinä loppuvaalikaudeksi."
Perussuomalaisten entinen kansanedustaja Reijo Tossavainen kuvasi uuden ryhmän perustamista sanoin: "Hillotolpan houkutus katkaisi luusereiden selkärangan".

Lähteet
-------

1. 1 2  Hillotolpan houkutus katkaisi luusereiden selkärangan *15.6.2017*. Viitattu 23.7.2017.
2. ↑  Tommi Parkkonen: Näkökulma: Soini tuhoaa luomuksensa oman kivan hillotolpan vuoksi *m.iltalehti.fi*.  6.5.2017.  Arkistoitu 11.9.2017. Viitattu 23.7.2017.
3. 1 2  Jussi Halla-aho lähtee perussuomalaisten pj-kisaan: "Puolue ei voi olla harvojen hillotolppa" *yle.fi*.  13.3.2017. Viitattu 23.7.2017.
4. ↑  Soini ja Halla-aho eivät vaihtaneet sanaakaan SuomiAreenan backstagella – Halla-aho kritisoi vi­ha­pu­he­la­ke­ja *Kaleva*.  10.7.2017. Viitattu 23.7.2017.
5. ↑  Kepu porskuttaa *timosoini.fi*.  30.10.2014. Viitattu 23.7.2017.
6. ↑  Soini selittää arvoituksellisen terminsä: Tämä on hillotolppa *MTV*.  8.5.2015.  Arkistoitu 15.6.2017. Viitattu 23.7.2017.
7. ↑  "Sipilän kainalosauva ja Soinin hillotolppa" eduskunnan riepoteltavaksi *MTV*.  19.6.2017.  Arkistoitu 20.6.2017. Viitattu 23.7.2017.
**Fiesole** on Italian Toscanassa sijaitseva kaupunki, joka kuuluu Firenzen metropolialueeseen. Fiesole on rakennettu kukkulalle, noin 5 kilometriä koilliseen Firenzestä.

Fiesolen paikalla sijaitsi alun perin jo 800-luvulla eaa perustettu Faesulae, joka oli etruskien huomattavimpia kaupunkeja. Ensimmäinen kirjallinen merkintä Faesulaesta on vuodelta 283 eaa. jolloin roomalaiset valloittivat kaupungin.

Nykyisin Fiesole on merkittävä turistikohde. Kaupungista avautuva poikkeuksellisen kaunis näkymä alempana sijaitsevaan Firenzeen on kuuluisa. Fiesolessa on säilynyt osia etruskien rakentaman kukkulakaupungin ympärysmuurista, ja kaupunginmuseossa on runsaasti esineitä etruskien ajoilta keskiaikaan saakka. Fiesolessa on lisäksi melko hyvin säilynyt roomalainen kylpylä ja teatteri, jotka on rakennettu 100-luvulla eaa. Fiesole tunnetaan lukuisista kauniista huviloistaan ja muotopuutarhoistaan, ja kaupunki on ollut yläluokan suosima asuinpaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fiesole *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Fiesole *Visit Tuscany*. Viitattu 20.2.2024. (englanniksi)
**Lego Universe** (LU) oli Lego Groupin tuottama, vuonna 2010 julkaistu MMOG-peli, joka perustuu yhtiön Lego-tuotteisiin. Pelin on kehittänyt yhdysvaltalainen NetDevil-yritys. *Lego Universe* julkaistiin 26. lokakuuta 2010, joskin ennakkotilaajat pääsivät kokeilemaan peliä jo 12. lokakuuta alkaen. Marraskuussa 2011 ilmoitettiin, että peli suljetaan kannattamattomana tammikuun lopussa 2012.

*Lego Universen* maailma on tehty osittain Lego-palikoista. Se koostuu räjähtäneen neliöplaneetan palasista, jotka ovat isoja pääplaneettoja ja päävastusplaneettoja. Lego Universe eroaa muista MMORPG-peleistä siten, että sen päätavoitteena on rakentaa eikä tapella. Universessä on neljä voimaa (sentinel, paradox, assembly ja venture). Pelissä voi rakentaa oman linnan tai kodin tai ansaita lemmikin. Vuonna 2011 sai ladata pienemmän version. Lego universumin valuuttana on raha ja se mahdollistaa kaupat, joita pelissä on. Pelin alussa pelaaja saa luoda itselleen Lego-hahmon. Pelissä voi myös tehdä useamman hahmon, kerätä uusia asuja ja vetää suoraan hahmoon. Pelissä saa rakentaa lego-palikoista omia luomuksia, mutta palikoita ei ole loputtomiin. Niitä ansaitsee voittamalla vihollisia, löytämällä, ostamalla ja keräämällä. Peli sisältää myös Ninjago-hahmoja.

Planeetat
---------

1. Venture Explore, avaruusalus, jossa aluksi harjoitellaan, myöhemmin muita tehtäviä.
2. Avant Gardens
3. Nimbus Station
4. Gnarled Forest, merirosvometsä
5. Fordbidden Valley, ninjojen koti

Lähteet
-------

1. ↑  E3 - Lego Universe MMO Announced *Game Industry News*.  15.6.2010.  Arkistoitu 27.7.2011. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
2. ↑  Pwyff: LEGO Universe to close in 2012 *ZAM*.  4.11.2011.  Arkistoitu 21.9.2013. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
Perinteinen sähköaita, jossa on käytetty rautalankaa ja puisia aitatolppia. Kuvassa on käytetty piikkilankaa, joka Suomessa on kielletty laidunkäytössä.
**Sähköaita** on laitumen rajaamiseksi rakennettu aita, joka estää tuotantoeläimen karkaamisen laitumen ulkopuolelle. Sen teho perustuu langassa kulkevaan sähkövirtaan. Virta aitaan saadaan joko sähköpaimenesta tai aurinkokennosta. Eläimen koskettaessa aitaa, se saa lievän sähköiskun ja oppii välttämään sitä. Suomessa sähköaitaa ryhdyttiin laiduntamisessa kokeilemaan laidunyhdistyksen aloitteesta vuonna 1939, mutta varsinaisesti se otettiin käyttöön Talvisodan jälkeen, jolloin puolustuslaitos keräsi maatiloilta lähes kaiken ylimääräisen piikkilangan, eikä uutta ollut saatavilla tilalle. 1940-luvulla sähköaita alkoi nopeasti yleistyä tehokkuutensa ja edullisuutensa johdosta. Sähköaitaa voidaan käyttää lehmien ja hevosten laiduntamisessa aukeilla laitumilla, lähinnä pelloilla ja raivatuilla hakamailla.

Lähteet
-------

1. ↑  Seppo Simonen: "Sähköaita", *Maatalouden pikku jättiläinen*, s. 367. Porvoo Helsinki: WSOY, 1944.
**Myllarguten** (oikealta nimeltään **Torgeir Augundsson**, etunimi toisinaan muodossa *Tarjei*; n. 1799 Sauherad – 21. marraskuuta 1872 Rauland) oli Norjan tunnetuimpia hardangerviulisteja. Hän aloitti soittamisen jo lapsena itse valmistamallaan viululla, ja ajan myötä hänestä tuoli suosittu esiintyjä häissä ja muissa tilaisuuksissa. Augundsson alkoi myös ensimmäisenä hardangerviulistina järjestää julkisia konsertteja. Vuonna 1831 hän tutustui Ole Bulliin, jonka kanssa hän sittemmin teki paljon yhteistyötä. Soittamisesta ansaitsemillaan rahoilla hän osti maatilan Raulandista, mutta sen ylläpitäminen sujui häneltä huonosti ja hän joutui taloudellisten vaikeuksien vuoksi luopumaan siitä 1865. Augundsson kuoli köyhänä tuberkuloosiin vuonna 1872.

* Myllargutenia esittävä patsas Nordagutussa.Myllargutenia esittävä patsas Nordagutussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Gaukstad, Øystein; Aksdal, Bjørn & Mjør, Kåre Johan: Myllarguten *Store norske leksikon*.  8.3.2023. Viitattu 4.2.2024. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Myllarguten** Wikimedia Commonsissa
Yksinkertaistetut esimerkit kahdesta erilaisesta ravintoketjusta.
**Ravintoketju** kuvaa aineen ja energian kulkua trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä. Ravintoketjussa on tavallisesti enintään viisi trofiatasoa, koska energian ohivirtauksen vuoksi energiaa ei yleensä riitä pidempiin ravintoketjuihin. Ravintoketjujen pituuteen saattavat vaikuttaa kasvien tuottavuus, suurpetojen kannat ja ravintoketjussa olevien lajien populaatioiden kantojen vakaus. Todellisuudessa ravintoketju on lähes aina yksinkertaistus todellisesta tilanteesta, koska eliöt käyttävät ravinnokseen useita eri lajeja. Paremmin aineen ja energian kulkua kuvaa termi *ravintoverkko*, joka käsittää tietyn alueen eliöyhteisön kaikki ravintoketjut.

Tuottajat sitovat fotosynteesissä auringon energiaa orgaanisiin yhdisteisiin. Kasvinsyöjät saavat energiansa kasveilta ja niiden kautta se siirtyy pedoille, jotka käyttävät kasvinsyöjiä ravintonaan. Hajottajat saavat oman energiansa kuolleista eliöistä tai elävien eliöiden jätöksistä ja osista. Ravintoketjun kuvaa monimutkistavat esimerkiksi bakteerit, jotka toimivat toisinaan tuottajina, toisinaan kuluttajina. Jokaisella ravintoketjun tasolla on merkitystä ekosysteemin tasapainolle. 

Etenkin puhuttaessa vieraiden aineiden kertymisestä käytetään usein termiä ravintopyramidi. Tämä kuvaa sitä, että esim. rasvaliukoiset aineet kuten DDT kertyvät ravintoketjussa ylöspäin siirryttäessä yhä suuremmiksi pitoisuuksiksi. Se johtuu siitä, että DDT:n eliminoituminen pilkkoutumalla tai erityksen avulla on paljon hitaampaa kuin saaliin rasvojen ja muiden komponenttien.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilkka Hanski, Jan Lindström, Jari Niemelä, Hannu Pietiläinen, Esa Ranta: *Ekologia*, s. 400-402. WSOY, 1998. ISBN 951-0-21981-9.
2. ↑  Opi ja tutki: Itämeren ravintoverkko Syke. Viitattu 4.2.2024.
**Maanlaki** oli keskiajalla luotu yleinen laki, joka oli voimassa Ruotsin maaseudulla 1340-luvulta alkaen. Sen tarkoituksena oli yhtenäistää valtakunnan lainsäädäntö, sillä sitä edeltäneet maakuntalait olivat eri maakunnissa erilaisia.

Varhaisempi maanlaki syntyi, kun kuningas Maunu Eerikinpoika määräsi kolmen laamannin tehtäväksi eri maakunnissa voimassa olleiden lakien yhtenäistämisen. Maanlaki perustui monessa kohdin Uplannin ja Itä-Götanmaan maakuntalakeihin. Kuningas esitti lain hyväksymistä Örebron herrainpäivillä 1347, mutta papiston vastustuksen vuoksi uusi laki jäi vaille kuninkaallista vahvistusta. Tästä huolimatta lakia käytettiin yleisesti koko valtakunnassa, vaikka tuomareilla oli edelleen lupa noudattaa paikallista oikeuskäytäntöä epäselvissä tilanteissa.

Nuorempi maanlaki astui varhaisemman sijalle vuonna 1442. Tämä Kristoffer-kuninkaan maanlaki oli täydennetty ja parannettu versio edeltäjästään. Tämä laki syrjäytti edeltäjänsä lopullisesti 1608, kun Kaarle IX painatti sen. Maanlaki oli Ruotsin ja Suomen yleisenä lakikirjana vuoteen 1734, jolloin astui voimaan vuoden 1734 laki. Sekin perustui suurelta osin sitä edeltäneeseen maanlakiin. Edeltäjästään poiketen se kuitenkin koski myös kaupunkeja, joissa aikaisemmin oli ollut voimassa erillinen *kaupunginlaki*. 

Maanlakien vanhimman suomennoksen on 1540-luvulla tehnyt Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana toiminut Herra Martti. Käännöstyötä jatkoi vuonna 1601 Kalajoen kirkkoherra Ljungo Tuomaanpoika. Kumpikin käännös jäi kuitenkin aikanaan pelkäksi käsikirjoitukseksi. Ljungon käsikirjoituksen nimi on *Ruodzin waldakunnan maan elj taloin poicain laki, Ruodzin kielestä Suomen kielelle tulkittu*.

Maanlaki koostui seuraavista osista: naimakaari (giftomålsbalken), perintökaari (konungasbalken), maakaari (jordabalken), rakennuskaari (byggningabalken), kauppakaari (handelsbalken), oikeudenkäymiskaari (tingsmålsbalken), rauhanvalankaari (edsörelsebalken), varkauskaari (tjuvabalken), henkirikoskaari (högmålsbalken), rikosasiain osasto (tappo, kuolemantuottamus, tapaturma) ja kirkkokaari (kyrkorätten).

Katso myös
----------

* Codex Aboensis

Lähteet
-------

* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1963
* Facta 2001, WSOY 1984

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Anssi Halmesvirta & Ojala & Roiko-Jokela & Vilkuna: *Historian sanakirja*, s. 124. Gummerus. Jyväskylä, 1997. ISBN 951-20-5089-7.
2. ↑  "Kristofer kuninkaan maanlaki", *Tietosanakirja, 4. osa (Kaivo–Kulttuurikieli)*, s. 847. Tietosanakirja-Oy, 1913. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  "Lainsuomennokset", *Tietosanakirja, 5. osa (Kulttuurisana–Mandingo)*, s. 240. Tietosanakirja-Oy, 1913. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kristoffer-kuninkaan maanlaki. Kotus.fi.
* Ragnar Hemmer : Ruotsi-Suomen yleinen maanlaki. Maunu Eerikinpojan maanlakia sovellettiin Suomessa 1300-luvun puolivälistä. Kristoffer Baijerilaisen maanlaki suomennettiin kolmasti, Helsingin Sanomat, 05.12.1938, nro 329, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Lisa Williams** (s. 19. kesäkuuta 1973) on selvänäkijä, meedio ja henkiparantaja. Hän on kotoisin Englannista, mutta asuu nykyisin Los Angelesissa. Hänet tunnetaan televisiosarjoista *Elämää kuolleiden parissa*, *Ääniä toiselta puolelta* ja *Lisa Williams Live*. Hän on myös kirjoittanut kuolemanjälkeistä elämää käsittelevän kirjan *Survival of the soul*.

Williams väittää olleensa yhteydessä henkiin 4-vuotiaasta lähtien. Hän oli naimisissa vuoteen 2009 saakka, ja hänellä on lapsi Charlie. Nykyisin hän elää naispuolisen kumppaninsa Hollyn kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Me Naiset: Selvänäkijä: "Kaikilla on kyky nähdä henkiä"
2. ↑  Star Online: Lisa Williams: life, death and coming out

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
HitchBOT
**hitchBOT** oli kanadalainen liftaamiseen suunniteltu robotti, jonka kehittivät professorit David Harris Smith McMasterin yliopistosta ja Frauke Zeller Ryersonin yliopistosta. Se sai kansainvälistä huomiota onnistuessaan liftaamaan Kanadan, Saksan ja Alankomaiden halki. Elokuussa 2015 robotti löytyi rikottuna Philadelphiasta kesken sen matkan Yhdysvaltojen halki.

Robotti aloitti matkansa Kanadan itärannikolta Halifaxista 27. heinäkuuta 2014. Matkan määränpäänä oli länsirannikon Victoria Brittiläisessä Kolumbiassa. Hitchbot sai energiansa aurinkokennoista, mutta sitä voitiin ladata myös auton tupakansytyttimestä. HitchBOT matkusti onnistuneesti läpi Kanadan ja saapui Victoriaan 25 vuorokauden matkustamisen jälkeen 21. elokuuta 2014. Yhdysvalloissa sen matka kuitenkin päättyi noin 500 kilometrin jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  "hitchBOT Making my way across Canada...one ride at a time" *Hitchbot.me*.  08.09.2014.  Arkistoitu 9.8.2014. Viitattu 22.1.2024.
2. ↑  Paresh Dave: Hitchhiking robot that made it across Canada maimed on U.S. road trip *Los Angeles Times*.  3.8.2015. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Liftarirobotti koki karmean kohtalon  3.8.2015. Taloussanomat. Viitattu 8.8.2015.
4. ↑  Kaaro, Jani: Kanadan halki liftaava robotti ohitti jo Toronton  3.8.2014. Helsingin Sanomat. Viitattu 11.8.2014.
5. ↑  Jesse Tahirali: Without a hitch: hitchBOT arrives safely in Victoria *CTVNews*.  18.8.2014. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
**Thunder Energy** on suomalaisen Finn Spring Oy:n valmistama energiajuoma. Markkinointi alkoi 1. marraskuuta 2006, ja tuote lanseerattiin kauppoihin 1. tammikuuta 2007. Väriltään juoma oli tuolloin sinistä samoin kuin tölkin etiketti.

Thunder Energy -juoman kotimaisia kilpailijoita ovat mm. Battery, ED ja TEHO. Tuotteen valmistus loppui vuonna 2014.

Thunder Energy palasi kauppoihin yhä Finn Spring Oy:n valmistamana maaliskuussa 2023. Juoman väri ei ole enää sininen, vaan haalean kellertävä.

Ravintosisällöt ja energiapitoisuudet
-------------------------------------

* Vesi, glukoosi-fruktoosisiirappi ja sokeri, rypälesokeri, hiilidioksidi, tauriini (0,4 g / 100 ml), L-karnitiini (80 mg / 100 ml), ginseng uute (50 mg / 100 ml).
* Energiaa: 200 kJ / 100 ml, 48 kcal / 100 ml
* Proteiinia: 0 g / 100 ml
* Hiilihydraatit: 10 g / 100 ml
* Rasvaa: 0 g / 100 ml
* Kofeiinia: 32 mg / 100 ml

\*Päivän saantisuosituksesta

### Lisäaineet

* E330, E331 happamuudensäätöaine
* E133 väri
* E211 säilöntäaine

Lähteet
-------

1. ↑  Uusi huikea energiajuoma markkinajohtajalta. Pressicom. Web Archive 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Thunder Energy
* Finn Spring Oy
**Rami Shikeben** (taiteilijanimeltään **Ramses II**, s. 1. elokuuta 1991) on suomalainen hip hop -artisti, joka on noussut tunnetuksi "Villieläin"-nimisellä hitillään. Hän esiintyi muun muassa Suomen jääkiekkojoukkueen kultajuhlissa Tampereen MM-kisoissa toukokuussa 2022. Hän tunnustautuu jääkiekon suureksi ystäväksi itsekin. Ramses II on ollut yksi St. Rasta -yhtyeen solisteista.

"Villieläin" on Ramses II:n debyyttisingle. Se julkaistiin omakustanteena kesällä 2021, ja siitä tehtiin musiikkivideo saman vuoden syksyllä. Syyskuun lopussa se nousi ensimmäistä kertaa Spotifyn viraalilistalle ja alkoi levitä laajasti TikTokissa keväällä 2022. Spotifyssa "Villieläin" nousi viraalilistan ykköseksi toukokuussa 2022 ja Top 100 -listan neljänneksi.*lähde?* Suomen virallisen singlelistan kärkeen kappale nousi viikolla 22/2022.

Debyyttisinglen jälkeen Ramses II on julkaissut kolme muutakin kappaletta: "Tuhma" lokakuussa 2021, "PE LA SU" huhtikuussa 2022 ja Löylyä lisää marraskuussa 2022 jossa on mukana myös suomalainen rap-duo JVG. Ramses II solmi levytyssopimuksen Kaiku Entertainment -levy-yhtiön kanssa toukokuussa 2022.

Lisäksi Rami Shikebenillä on *Mies ja kitara* -projektista bändiksi kasvanut kokoonpano *Rami & Rantojen miehet*.

Diskografia
-----------

### Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| Single-lista | Radio-lista |
| "Villieläin" | 2021 | 1 | 4 | — |
| "Tuhma" | – | – |
| "PE LA SU" | 2022 | – | – |
| "Löylyä lissää"(feat. JVG) | – | – |
| "Meininkii mä metsästän" | 2023 | – | – |
|

Lähteet
-------

* Kaiku Entertainment

### Viitteet

1. 1 2 3  Leijonilta henkilökohtainen kutsu MM-juhliin – Kuka on artisti Villieläin-hitin takana? *www.iltalehti.fi*. Viitattu 1.6.2022.
2. 1 2  Kullantäyteistä syntymäpäivää Ramses II! Leijonien kultajuhlissakin esiintyneen hittiartistin voi nähdä elokuussa ainakin näissä tapahtumissa! *Warner Music Live – Facebook*. Viitattu 9.11.2022.
3. ↑  Ramses II - Villieläin *Ifpi*. Viitattu 9.6.2022.
4. ↑  Kuka on Leijonien kultajuhlissa esiintynyt Ramses II? - Rumba.fi *www.rumba.fi*.  31.5.2022. Viitattu 1.6.2022.
5. 1 2  Suomen virallinen lista – Villieläin *ifpi.fi*.
Kouvolan Yhteislyseo ja Iltalukio
**Kouvolan Yhteislyseo** on toinen kahdesta päivälukiosta Kouvolassa. Se sijaitsee keskustan tuntumassa Urheilupuiston alueella. Lukiossa opiskelee noin 800 opiskelijaa. Opetustarjonnassa painotetaan kuvataiteita, urheilua ja kieliä. Lukion opiskelijoiden tulokset ylioppilaskirjoituksissa ovat vuosittain ylittäneet valtakunnalliset keskiarvot.

Kouvolan iltalukio toimii Kouvolan Yhteislyseon tiloissa.

Koulun historia
---------------

Elokuussa 2015 Kouvolan Lyseon lukio ja Yhteiskoulun lukio yhdistyvät muodostaen uuden lukion, Kouvolan Yhteislyseon.

Kouvolan Lyseon lukiolla on kaksi edeltäjää, vuonna 1903 perustettu Kouvolan Suomalainen Yhteiskoulu ja vuonna 1936 perustettu Viipurin toinen tyttökoulu. Tyttökoulu siirrettiin Viipurista talvisodan jälkeen Kouvolaan ja sen nimi muutettiin Kouvolan tyttölyseoksi. Samalla Kouvolan Suomalainen Yhteiskoulu muutettiin Kouvolan lyseo -nimiseksi poikakouluksi.

Vuonna 1949 tyttölyseolle rakennettiin uusi rakennus, jossa Kouvolan Yhteislyseo nykyisin toimii. Vuonna 1980 perinteikkäät tyttö- ja poikakoulut, joiden nimet olivat jälleen ehtineet muuttua Torkkelin yhteislyseoksi ja Palomäen lukioksi, yhdistettiin Kouvolan Lyseon lukioksi. Vuonna 1971 perustettu lukion iltalinja muutettiin vuonna 1991 itsenäiseksi iltalukioksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kouvolan Yhteislyseon kotisivut *peda.net*.
2. ↑  Lukion nimeksi tulee Kouvolan Yhteislyseo *Kouvolan Sanomat*.  19.11.2014.  Arkistoitu 11.12.2014. Viitattu 26.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
"Back Home Again in Indiana"Homestead Trio, levytetty 1917.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Nuottijulkaisun kansilehti vuodelta 1917
"**Indiana**", tunnettu myös nimellä "**Back Home Again in Indiana**" ja "**My Indiana Home**", on James F. Hanleyn säveltämä ja Ballard MacDonaldin sanoittama yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1917. Sävellys perustui Paul Dresserin vuonna 1913 säveltämään Indianan osavaltion tunnuskappaleeseen "On the Banks of the Wabash, Far Away".

Ensimmäisen nauhoituksen teki Original Dixieland Jazz Band levy-yhtiö Columbialle. Kilpaileva levy-yhtiö Victor oli julkaissut ODJB:n "Livery Stable Bluesin" vain kuukautta aiemmin, ja tästä kaikkien aikojen ensimmäisestä julkaistusta jazznauhoitteesta tuli nopeasti hitti. Columbian johtoporras pyrki tästä syystä kiireesti julkaisemaan "Indianan" ja samassa nauhoitussessiossa äänitetyn "Darktown Strutters’ Ballin".

"Indiana" saavutti ODJB:n nauhoituksen myötä pysyvän aseman jazzstandardina. Vaikka monet 1910-luvun standardit jäivät muodista swing-aikakauden alettua, kappaleen suosio säilyi ja muun muassa Benny Goodmanin ja Harry Jamesin big bandit tekivät siitä omat versionsa. Kappale on pysynyt jazzrepertuaarissa ja onkin "St. Louis Bluesin" ja "After You’ve Gonen" ohella yksi suosituimmista 1910-luvun standardeista. Kappale tunnetaan myös osana Indianapolis 500 -kisojen alkuseremonioita nimellä "Back Home Again in Indiana". Vuodesta 1973 lähtien laulun on esittänyt kisoissa joka lähes vuonna laulaja Jim Nabors.

Lähteet
-------

1. ↑  William Emmett Studwell: *The Americana Song Reader*, s. 106. Routledge, 1997. ISBN 0789001500. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jeremy Wilson: Indiana (Back Home Again in Indiana) *JazzStandards.com*. Viitattu 10.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  Chip Deffaa: *Voices of the Jazz Age: Profiles of eight vintage jazzmen*, s. 7. University of Illinois Press, 1992. ISBN 0252062582. (englanniksi)
4. ↑  Jazz History: The Early Period *JazzStandards.com*. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Indiana** on Wikiaineistossa (englanniksi)
Ivan Kuratov neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
**Ivan Aleksejevitš Kuratov** (ven. Ива́н Алексе́евич Кура́тов; 18. heinäkuuta (J: 6. heinäkuuta) 1839 – 29. marraskuuta (J: 17. marraskuuta) 1875) oli komilainen kirjailija.

Kuratov syntyi diakonin perheeseen nykyisen Komin tasavallan Sysolan piirin Kibran kylässä (nykyisin Kuratovo). Vuosina 1850–1860 hän opiskeli Jarenskin hengellisessä opistossa ja Vologdan pappisseminaarissa. Vuosina 1861–1865 työskenteli opettajana Ust-Sysolskissa. Vuonna 1866 Kuratov suoritti sotakoulun Kazanissa ja hänet lähetettiin sotaoikeuden virkamieheksi Semipalatinskiin. Vuoden kuluttua hänet siirrettiin Vernyiin (nykyinen Almaty Kazakstanissa). Vuodesta 1871 lähtien hän työskenteli siellä kuvernöörinviraston virkamiehenä.

Ivan Kuratov oli ensimmäinen kominkielinen runoilija. Runoissaan hän kuvasi komikansan elämää ja kansanperinnettä. Hän käänsi komiksi venäläisten ja länsieurooppalaisten runoilijoiden teoksia ja kirjoitti myös komin kieliopin.

Kuratovin tuotanto jäi hänen elinaikanaan lähes tuntemattomaksi. Vuonna 1866 Vologdan läänin sanomalehdessä painettiin viisi hänen runoaan ilman tekijän nimeä. Ensimmäisen kerran tuntemattomasta komirunoilijasta kerrottiin vuonna 1923 *Parma joĺ* -lehdessä, ja vuonna 1926 hänen runojaan julkaistiin antologiassa *Komi gižyśjas*. Kirjailijan syntymän satavuotisjuhlaksi ilmestyivät hänen kaksiosaiset kootut teoksensa. 

Kuratov käänsi komin kielelle Aleksandr Puškinia, Horatiusta ja Friedrich Schilleriä. Nykyään Kuratovia pidetään komien kansallisrunoilijana.

Kootut runot ilmestyivät 1939, uudistettu laitos 1979. Suomennoksia on julkaistu antologiassa *Käenkukuntayöt* ja teoksessa *Komin kansan ensimmäinen runoilija: 150 vuotta I. A. Kuratovin syntymästä*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Kuratov, Ivan", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 413. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. ↑  Ivan Kuratov, (Arkistoitu – Internet Archive) Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 17.5.2021, viitattu 5.6.2021

Kirjallisuutta
--------------

* Laakso, Johanna (toim.): *Komin kansan ensimmäinen runoilija: 150 vuotta I. A. Kuratovin syntymästä*. Castrenianumin toimitteita, 36. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1990. ISBN 951-45-5238-5.
* *Käenkukuntayöt*, suom. Raija Bartens, SKS 1984 ISBN 951-717-359-8

Aiheesta muualla
----------------

* Ivan Kuratovin lyhyt elämäkerta ja näytteitä hänen tuotannostaan (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi), (komiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Svetlana Abrosimova
**Svetlana Olegovna Abrosimova** (ven. Светлана Олеговна Абросимова, 9. heinäkuuta 1980 Leningrad) on venäläinen koripalloilija ja olympiamitalisti. Tällä hetkellä hän edustaa UMMC Jekaterinburgia. Abrosimova on 188 senttiä pitkä ja hän painaa 76 kiloa.

Abrosimova on osallistunut Venäjän koripallojoukkueessa Sydneyn vuoden 2000 ja Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisiin. Jälkimmäisessä Venäjä voitti olympiapronssia. Hänellä on myös Euroopan mestaruus vuodelta 2007 ja Maailmancupin pronssia vuodelta 2003. Seuratasolla Euroopassa Abrosimova on voittanut Venäjän mestaruuden vuosina 2005–2007 ja 2009, Euroliigan 2005 ja 2007 sekä Venäjän cupin 2009.

Connecticutin yliopistossa UConnin joukkueessa Abrosimova voitti NCAA:n mestaruuden. Vuoden 2001 WNBA:n valintatilaisuudessa Minnesota Lynx valitsi hänet ensimmäisellä kierroksella (numerolla seitsemän). Pekingin olympialaisten 2008 jälkeen hän siirtyi Connecticut Suniin. WNBA:n ollessa tauolla, Abrosimova on edustanut useita eurooppalaisseuroja.

Seurat
------

### WNBA

* 2001–2007 Minnesota Lynx Yhdysvallat
* 2008–2009 Connecticut Sun Yhdysvallat
* 2010–2011 Seattle Storm Yhdysvallat

### Eurooppa

* 2001–2002 Gambrinus Brno Tšekki
* 2002–2003 Famila Schio Italia
* 2003–2004 UMMC Jekaterinburg Venäjä
* 2004–2006 Volgaburmash Samara Venäjä
* 2006–2007 WBC Spartak Moscow Region Venäjä
* 2007–UMMC Jekaterinburg Venäjä

Lähteet
-------

1. ↑  Svetlana Abrosimova Career stats and totals WNBA. Viitattu 8.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Team "UMMC" BC "UMMC" Ekaterinburg.  Arkistoitu 23.1.2010. Viitattu 8.7.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Abrosimova Peking olympialaisten sivuilla
* WNBA:n pelaajaprofiili
**Unna** on pohjoismainen naisen etunimi.

Nimen alkuperälle on esitetty useita selityksiä, ja se on saattanut syntyä eri tahoilla eri lähtökohdista. Se on mahdollisesti muodostettu skandinaavisen mytologian merenjumala Ægirin tyttären nimestä *Unn*, joka mahdollisesti on johdettu verbistä *unna*, *rakastaa*. Tanskassa naisen nimenä esiintyykin myös Unn. Toisen selityksen mukaan nimi on muodostettu saamelais­kielten sanasta *unna*, "pikkuinen". Toisaalta nimeä on arveltu myös muunnokseksi nimestä *Una*, joka on latinan lukusanan *uno* (yksi) feminiinimuoto, ja siten kyseessä olisi Uuno-nimen naispuolinen vastine.

Saksassa on kaupunki nimeltä Unna .

Suomessa nimi Unna on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 870 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2010 jälkeen.
 Vuodesta 2020 lähtien Unnan nimipäivä on 2. joulukuuta, joka jo ennestään on Unelman ja Anelman nimipäivä.

Tunnettuja Unna-nimisiä
-----------------------

* Unna Lehtipuu (s. 1968), viestintäyrittäjä, toimitusjohtaja, tietokirjailija ja kolumnisti

Kuvitteellisia Unnia
--------------------

* Unna, toinen päähenkilöistä Saara Cantellin ohjaamassa elokuvassa *Unna ja Nuuk*

Lähteet
-------

1. ↑  Pentti Lempiäinen: "Unn", *Suuri etunimikirja*, s. 220. lähde koko kappaleelle. WSOY, 2004. 951-0-29400-4.
2. ↑
3. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 2.12.2021.
4. ↑  Vuoden 2020 kalenteriin tulee uusia merkkipäiviä ja uusia nimiä  29.8.2018. Helsingin yliopiston almanakkatoimisto. Viitattu 2.12.2019.
**Tuula Kotisaari** (o.s. **Pihlajamäki**, s. 29. helmikuuta 1960 Nokia) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kotisaari pelasi Suomen pääsarjassa yhdeksän kauden ajan saavuttaen muun muassa neljä Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen cup-mestaruutta. Suomen naisten maajoukkuetta Kotisaari edusti muun muassa vuoden 1980 EM-kilpailuissa.

Urheilu-ura
-----------

Nokian Urheilijoiden kasvatti Kotisaari pelasi naisten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1975–1984 saavuttaen Suomen mestaruudet vuosina 1978, 1979, 1980 ja 1981, SM-hopeaa vuosina 1977 ja 1982, Suomen cup-mestaruuden vuosina 1978 ja 1979 sekä Suomen cupin hopeaa vuonna 1976. Kaudella 1976–1977 hän oli SM-sarjan koko kauden kolmanneksi paras pisteidentekijä 15,5 pisteen ottelukeskiarvollaan.

Kotisaari kuului Suomen alle 16-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueen kokoonpanoon ikäluokan vuoden 1976 EM-kilpailuissa ja alle 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueeseen ikäluokan EM-kilpailuissa 1977 sekä 1979. Vuoden 1977 turnauksessa Suomi sijoittui seitsemänneksi. Naisten maajoukkuetta Kotisaari edusti vuosina 1977–1980 yhteensä 34 ottelussa 8,8 pisteen keskiarvolla. Peltoniemi kuului Suomen turnauskokoonpanoon vuoden 1980 EM-kilpailuissa, missä hän parhaimmillaan teki sijoitussarjaottelussa Belgiaa vastaan 16 pistettä. Hän heitti naisten maajoukkueen piste-ennätyksensä (25) joulukuussa 1978 Ruotsia vastaan.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1978, 1979, 1980 ja 1981
	+ SM-hopeaa 1977 ja 1982
* Suomen cup-mestaruus 1978 ja 1979
	+ Suomen cupin hopeaa 1976

Lähteet
-------

* Tuula Kotisaari (Pihlajamäki) Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑  Tuula Kotisaari (Pihlajamäki) – Suomen Koripalloliitto
2. ↑
3. ↑  Maajoukkuetilastot

Suomen joukkue – Koripallon naisten EM-kilpailut 1980
4 Kotisaari |
5 Koski |
6 Nummi |
7 Avellan |
8 Mäkelä |
9 Martin |
10 Hakala |
11 Airas-Järventaus |
12 Valtakari |
13 Vesa |
14 Saarteinen |
15 Peltoniemi |
Valmentaja Saarinen
**Ruuhka-Suomi** on epämääräinen käsite, jolla voidaan tarkoittaa useaa aluetta eteläisessä Suomessa. Usein käsitteellä viitataan pääkaupunkiseutuun, Turun seutuun, Tampereen seutuun tai kaikkiin yhdessä.

Ruuhka-Suomi pääkaupunkiseutuna
-------------------------------

Jos Ruuhka-Suomella tarkoitetaan pääkaupunkiseutua, siihen kuuluvat luonnollisesti Helsinki, Espoo, Kauniainen sekä Vantaa. Näiden lisäksi mukaan voidaan laskea lukuisia lähikuntia ja piirtää noin 100 kilometrin vyöhyke Helsingin keskustasta joka suuntaan. Tälle alueelle mahtuu myös Helsingin läheisyyden takia kasvavia pienempiä keskuksia, kuten Lohja, Hämeenlinna, Lahti sekä Porvoo, joista moottoritiet ja rautatiet vievät suuria ihmisvirtoja Helsinkiin joka päivä. Oma lukunsa ovat pääkaupunkiseudun kehyskunnat, kuten Tuusula ja Kerava, joista tapahtuva erittäin suuri pendelöinti pääkaupunkiin tulee vielä näiden kauempana olevien keskuksien pendelöinnin päälle.

Ruuhka-Suomi kaupunkikolmiona
-----------------------------

Ruuhka-Suomi voi tarkoittaa kolmen suurimman kaupunkiseudun, Helsingin, Tampereen ja Turun seudun muodostamaa kolmiota. 

Kolmella kaupunkiseudulla ja kolmion sisällä olevissa seutukeskuksissa (muun muassa Hämeenlinna, Lohja, Salo, Riihimäki) asuu yhteensä noin kaksi miljoonaa ihmistä, eli 40 prosenttia suomalaisista. Ruuhka-Suomi on taloudellisesti maan merkittävin keskittymä, ja alueella sijaitsee suuri osa työpaikoista. Helsingin ja Tampereen välinen alue on ainutlaatuinen Suomen oloissa, sillä kahden kaupungin välillä on Suomen pääradan linjausta mukaileva nauhakaupunki, ja nämä kaksi kaupunkiseutua ja nauhakaupunki ovat ennusteiden mukaan tulevaisuudessa tärkein väestönkasvualue. Radan varren kunnat kaavoittavat uutta asutusta tukeutumaan ympäristöystävälliseen rautatiehen.
**Vanhakylä** (ven. Старая Деревня, *Staraja Derevnja*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Entinen kylän alue kuului vuoteen 2023 saakka Seuloskoin piiriin. 

Kylä mainitaan ensimmäinen kerta vuonna 1696 (*Nobria*) ja Kelton seurakunnassa (22 kylää) oli silloin 127 taloa. 
Vuonna 1745 Kelton kirkonkirjassa kylä mainitaan nimellä *Keltinkylä* ja sen suvut oli Virolainen, Rikkinen, Kukkonen, Jääskeläinen, Anttonen, Häväli, Husu ja Levonen. 
Vuonna 1849 siellä asui 266 ihmistä, niistä inkeriläisiä (savakoita) - 196 (82 miestä ja 114 naista), ja Suomen karjalaisia - 70 (miehiä 43, naisia 27). 

1900-luvun alussa kylän suurin suku oli Jääskeläinen. Muut isot suvut oli Anttonen, Ronkonen, Huuhka, Kelkka ja Kokko. Vanhakylän tilat oli Aatola, Tommola, Juhala, Henilä, Eskola, Eskolmattila, Huuska, Antursla, Sakarla, Saksala, Siprelä, Junuskila ja Pristava. Kylässä kukoisti maatalous, eritoten perunaviljeily ja karjanhoito. 1910-luvussa Vanhakylässä toimi osuuskauppa, maatalousseura, raittiusseura, oli oma voimistelujoukkue. Kylässä avattiin suomenkielinen koulu vuonna 1910, opettajina toimi P. Hutter ja Keltosta kotoisin ollut J. Parkkinen. 

Vuonna 1926 Vanhakylässä oli 97 taloa ja 475 asukasta, niistä 437 (86 taloa) - inkeriläisiä.
1930-luvun alussa kylässä oli perustettu Kelton ensimmäinen kolhoosi, *"Murros"*, joka "mursi myös pohjan" monilla kylän asukkailla. Vuodesta 1931 varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. 
Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki kylän suomalaiset (470 ihmistä eli 124 perheettä) karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keltun asutus.  *Inkeri*, 17.08.1912, nro 60B, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
3. ↑  Vapaaehtoista palontorjuntaa Keltossa.  *Inkeriläisten Viesti*, 1977, nro 12, s. 9. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Osuustoiminta.  *Neva*, 15.10.1913, nro 66, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Maaseutu. Keltto.  *Neva*, 15.10.1913, nro 66, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Koulut.  *Inkeri*, 17.08.1912, nro 60A, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
7. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
8. ↑  J. Kajava: Rikkaita miehiä.  *Inkeriläisten Viesti*, 1959, nro 9. Artikkelin verkkoversio.
Keittiömestari Chef Kene ihailee työnsä tuloksia
**Keittiömestari** on ravintolakeittiön tai muun suurkeittiön esimiehen ammattinimike. Aikoinaan nimikettä saivat käyttää vain ravintolakeittiön toiminnasta vastaavat henkilöt. Ruokapalvelutoimintojen monipuolistuessa nimikkeen käyttö on yleistynyt ravintola- ja catering-aloilla erittäin paljon. Titteli itsessään viittaa käsityöläisyyden aikakauteen ja vanhaan mestari-oppipoika -järjestelmään. Mestarin arvonimen saavuttaneet henkilöt olivat tuolloin alansa huippuammattilaisia. Heidän tehtävänään oli johtaa työtä ja siirtää tietotaitoaan alaisille eli kisälleille. Ammattikunta eli kilta valvoi käytännön työssä tapahtuvaa koulutusta.

Keittiömestarin lähin esimies voi olla esimerkiksi ravintolapäällikkö tai suuremmissa yksiköissä erillinen keittiöpäällikkö. Keittiöpäällikkö on yleensä keittiömestari, jolla on tulosvastuu oman yksikkönsä toiminnasta. Keittiöpäällikön alaisena voi työskennellä useita eritasoisia keittiömestareita, kokkeja ja muuta keittiön henkilökuntaa. Työnkuva on laajentunut vuosien saatossa erittäin paljon. Kädentaitojen ja esimiestaitojen rinnalle on noussut tarve hallita haastavia liikkeenjohdollisia asioita.

Nykyisin ravintolakeittiön esimiehen tehtäviä hoitavalla henkilöllä voi olla esimerkiksi ruoanvalmistukseen suuntautuneen restonomin (amk) tutkinto tai vanhamuotoinen opistoasteen esimiestutkinto. Keittiöesimiehenä toimivat henkilöt voivat suorittaa myös kansainvälisen keittiömestaritutkinnon. Tutkinnon tarkoituksena on todentaa yhdenvertaisesti keittiömestareiden osaaminen kansainvälisellä tasolla. CEC (*Certified Executive Chef*) ja CMC (*Certified Master Chef*) tutkintoihin valmentavaa koulutusta tarjottiin esimerkiksi Haaga-Helia ammattikorkeakoulussa syksyllä 2008 käynnistyneessä koulutusohjelmassa (restonomi, (AMK)). Keittiömestareiden etujärjestönä Suomessa toimii vuonna 1950 perustettu Suomen Keittiömestarit ry.

Kuuluisia keittiömestareita ovat muiden muassa Auguste Escoffier, Paul Bocuse, Gordon Ramsay ja Thomas Keller sekä suomalaisista Eero Mäkelä, Martti Lehtinen, Jaakko Kolmonen, Keijo Olander ja Hans Välimäki.

Lähteet
-------

1. ↑  Kokin jatkokoulutus studentum.fi. Viitattu 7.12.2017.
2. ↑  Ruokatuotannon johtamisen koulutus - restonomi - päivätoteutus studentum.fi. Viitattu 7.12.2017.

* Mestarit-lehti: Master Chef - Kansainväliseksi keittiömestariksi valmentava ohjelma.  *Mestarit - Lehti Mestareille ja Oppipojille*, 2008, 3. vsk, nro 2, s. 14–15.  MediaChefs Oy.   Suomi
* J. Nuutila: Keittiömestari vai mestari keittiössä.  *Mestarit - Lehti Mestareille ja Oppipojille*, 2007, 2. vsk, nro 1, s. 20–24.  MediaChefs Oy.   Suomi
* J. Tiainen: Mestarit - Matkansa alussa (pakina).  *Mestarit - Lehti Mestareille ja Oppipojille*, 2006, 1. vsk, nro 1.  MediaChefs Oy.   Suomi

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keittiömestari**.
* Suomen Keittiömestarit ry:n kotisivut
* Kunkoululoppuu.fi / Keittiömestari (youtube.com)
* Haaga-Helia ammattikorkeakoulu - Keittiömestari Jo­seph Youssefin tarina (youtube.com)
**Giżyckon piirikunta** (puol. *powiat giżycki*) on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 56 565. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Giżycko. Viisi maalaiskuntaa ovat Giżycko, Kruklanki, Miłki, Ryn sekä Wydminy ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Ryn.

Giżyckon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 8,9 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Giżyckon piirikunnassa arvioitiin olevan 56 565 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 57 789 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 47 679 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,1 prosenttia ja eläkeikäisten 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 476 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat ukrainalaiset, joita oli yhteensä 1 503 eli 2,6 prosenttia piirikunnan koko väestöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat giżycki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 11.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Mirosław Dariusz Drzażdżewski starostą Powiatu Giżyckiego *Gazeta Giżycka*.  22.11.2018. Viitattu 11.10.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Warmińsko-Mazurskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 11.10.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. 1 2  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 11.10.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Warmia-Masurian piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Olsztyn (hallintokeskus)
* Elbląg

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Bartoszyce
* Braniewo
* Działdowo
* Elbląg
* Ełk
* Giżycko
* Gołdap
* Iława
* Kętrzyn
* Lidzbark
* Mrągowo
* Nidzica
* Nowe Miasto
* Olecko
* Olsztyn
* Ostróda
* Pisz
* Szczytno
* Węgorzewo

 |

 |
**Joona Puhakka** (s. 12. maaliskuuta 1998*lähde?*) on suomalainen tubettaja, joka tekee sisältöä KOUKUS-nimiselle kanavalle (aikaisemmin A-lapset) ystävänsä Roope Ranniston kanssa. Syyskuussa 2023 kanavalla oli 310 tuhatta tilaajaa. Vuonna 2014 Joona Puhakka voitti Roope Ranniston kanssa vuoden härökanava-palkinnon Tubeconissa.

Vuonna 2009 Puhakka oli mukana Ylen *Jotain rajaa* -sarjassa. Maaliskuussa 2020 Puhakka esiintyi *Posse*-ohjelmassa. Puhakka oli mukana Ylen tv-sarjassa *Verta, hikeä ja t-paitoja*, jossa neljä suomalaista vaikuttajaa tutustui vaateteollisuuteen Myanmarissa. Puhakka nähdään Myyrän toisella tuotantokaudella maaliskuussa 2021. Puhakka ja Rannisto ovat myös osallistuneet ohjelmaan *Suomen hauskin tavis*.

Joona Puhakka on näyttelijä Johanna Puhakan pikkuserkku.*lähde?*

Joona Puhakka on kavereidensa Roope Ranniston, Tuomas Mönkkösen sekä Olli Litmasen kanssa perustanut jalkapallojoukkueen vuonna 2022. Gilla FC joka oli aluksi nimellä Aston Gilla.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Vilen, Janica: A-lapset puhuivat Vaisaaren kasiluokkalaisille tubettamisesta *Turun Seutusanomat*.  7.12.2016. Viitattu 6.6.2021.
2. ↑  KOUKUS *YouTube*. Viitattu 15.9.2023.
3. ↑  Videotähdet palkittiin Tubeconissa – Paavo Väyryselle erityismaininta *mtvuutiset.fi*.  17.8.2014. Viitattu 6.6.2021.
4. ↑  Välske, Silja: Possen vieraskattaus julki – katso, ketkä nähdään suorassa lähetyksessä! *mtvuutiset.fi*.  6.3.2020. Viitattu 2.6.2020.
5. ↑  Verta, hikeä ja t-paitoja näyttää, mitä paljastuu halvan vaatteen nurjalta puolelta *yle.fi*.  3.2.2020. Viitattu 2.6.2020.
6. ↑  Tässä ovat Myyrä-sarjan julkkiskisaajat – katso, ketkä ovat mukana! *mtvuutiset.fi*.  26.1.2021. Viitattu 26.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* KOUKUS YouTubessa
**C10k-ongelma** tarkoittaa tietotekniikassa suurien verkkoyhteysmäärien käsittelyyn liittyvään ongelmaa. Termin on esittänyt Daniel Kegel, joka viittasi kymmenen tuhannen yhteyden käsittelyyn cdrom.com-sivustolla. Palvelinohjelma voidaan toteuttaa useilla eri tavoilla, joita on kehitetty tehokkaampaan käsittelyyn. Alkuperäinen C10K viittaa kymmenen tuhannen yhtäaikaisen pyynnön käsittelyyn, josta on johdettu "käänteinen C10K" eli RC10K, jolla viitataan kymmenen tuhannen ulospäin suuntautuvan yhteyden käsittelyyn.

2010-luvun alussa palvelinohjelmistot pystyivät käsittelemään sadoista tuhansista miljoonaan yhtäaikaisista yhteyttä. C10k-ongelman sijaan on esitetty C10M-ongelma, joka viittaa kymmeneen miljoonaan yhtäaikaiseen yhteyteen. Eräänä ratkaisuna on ehdotettu TCP-pinon siirtämistä käyttäjäavaruuteen käyttöjärjestelmän ytimestä. Myös käyttöjärjestelmän ytimeen on ehdotettu parannuksia.

Syitä
-----

Syitä ongelmaan on useita, mutta esimerkiksi HTTP-palvelimessa ne liittyvät kahteen suunnittelupäätökseen rinnakkaisuuden ja IO:n käsittelyssä. Esimerkiksi mikäli jokaista yhteyttä kohden luodaan säie hukataan resursseja kun yhteys ei tee mitään tai se joutuu odottamaan.

Tekniikka
---------

Unixissa on perinteisesti käytetty `select()` ja `poll()` järjestelmäkutsuja, jotka vaikkakin nopeita ovat liian hitaita kun yhteysmääriä on paljon. Esitettyjä vaihtoehtoja ovat muun muassa POSIXin AIO-rajapinta (*asynchronous IO*) ja *I/O completion ports*. Linux-ydin on lisännyt AIO-rajapinnan versiossa 2.5, mutta `io_uring` on uudempaa kehitystä joka on tarkoitettu korvaamaan AIO-rajapinta.

Lähteet
-------

1. ↑  Dan Kegel: The C10K problem  1999.  Arkistoitu. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Andrew Alexeev: The Architecture of Open Source Applications (Volume 2) nginx *aosabook.org*. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Richard Gooch: I/O Event Handling Under Linux  28.6.1998.  Arkistoitu. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Dong Liu & Ralph Deters: The Reverse C10K Problem for Server-Side Mashups *link.springer.com*. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
5. ↑  Rick Reed: Scaling to Millions of
Simultaneous Connections (PDF)  30.3.2012.  Arkistoitu. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
6. ↑  Scaling to 12 Million Concurrent Connections: How MigratoryData Did It *migratorydata.com*.  10.10.2013. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
7. ↑  How MigratoryData solved the C10M problem: 10 Million Concurrent Connections on a Single Commodity Server *migratorydata.com*.  20.5.2015. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
8. ↑  The C10M problem *c10m.robertgraham.com*. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
9. ↑  Janus: A User-Level TCP Stack for Processing 40 Million Concurrent TCP Connections *ieeexplore.ieee.org*.  30.7.2018. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
10. ↑  The Secret To 10 Million Concurrent Connections -The Kernel Is The Problem, Not The Solution *highscalability.com*.  13.5.2013. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
11. ↑  Jonathan Corbet: Ringing in a new asynchronous I/O API *lwn.net*.  15.1.2019. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
| "Crank That (Soulja Boy)"Soulja Boy |
| --- |
| Singlen "Crank That (Soulja Boy)" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Souljaboytellem.com* |
|  Julkaistu | Yhdysvallat 2. toukokuuta 2007  Yhdistynyt kuningaskunta 17. joulukuuta 2007 |
|  Tuottaja(t) | Soulja Boy |
|  Tyylilaji | New School Hip Hop, snap |
|  Kesto | 03.42 |
|  Levy-yhtiö | Collipark Music, Interscope, Stacks on Deck Entertainment, HHH |
| Soulja Boy muut singlet |
|  | "Crank That (Soulja Boy)"2007 | "Soulja Girl"2007 |

**Cranck That (Soulja Boy)** on yhdysvaltalaisen rap -artisti Soulja Boyn ensimmäinen 
singlejulkaisu hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan Souljaboytellem.com:ilta. Single saavutti suuren suosion ilmestyessään. Kappale oli vuoden 2007 hittibiisi, joka nousi Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle ja piti kärkisijaa hallussaan jopa seitsemän viikon ajan. Lisäksi kappaleesta myytiin yli 5 000 000 soittoääntä.

Listasijoitukset
----------------

Kappeleen ilmestyttyä, 28. heinäkuuta 2007 se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 47. sijalle. Seuraavalla viikolla, 15. syyskuuta 2007 kappale nousi sijalle 28. ja pysyi siellä kaksi viikkoa, kunnes Kanye Westin *Stronger* syrjäytti sen. 6. lokakuuta kappale kuitenkin nousi ykköspaikalle ja piti sitä hallussaan seitsemän viikkoa. Kyseistä singleä myytiin 4 183 000 digitaalista kappaletta ja siitä tuli nopeiten myydyin kappale Yhdysvalloissa kautta aikojen.

Listat
------

| Lista (2007/2008) | Listasijoitus |
| --- | --- |
| Australian Singles Chart | 3 |
| Canadian Hot 100 | 5 |
| French Singles Chart | 29 |
| Irish Singles Chart | 3 |
| New Zealand Singles Chart | 2 |
| UK Singles Chart | 2 |
| U.S. *Billboard* Hot 100 | 1 |
| U.S. *Billboard* Hot R&B/Hip-Hop Songs | 3 |
| U.S. *Billboard* Hot Rap Tracks | 1 |
| U.S. *Billboard* Pop 100 | 2 |
|

Lähteet
-------

1. ↑  ARIA Top 50 Singles Chart. ARIA Charts. Retrieved on February 4, 2008.
2. 1 2 3 4  "Soulja Boy - Crank That (soulja Boy) worldwide chart positions and trajectories". *aCharts.us*. Retrieved October 20, 2007.
3. 1 2 3 4  Artist Chart History - Soulja Boy Tell Em *Billboard*
**Oy Botniarosk Ab** on seitsämän kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Isojoki, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kristiinankaupunki, Närpiö ja Teuva. Vuoden 2013 lopussa yhtiön toiminta-alueella asui 45 330 henkilöä. 

Botniaroskin toiminta-alueella on noin 100 ekopistettä.  Lisäksi alueen jokaisessa kunnassa on hyötykäyttöasema. Isommat jäte-erät toimitetaan Teuvalla sijaitsevaan jätekeskukseen. Botniarosk on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa yhtiöstä *Oy Botniarosk Ab*.  Arkistoitu 26.6.2017. Viitattu 27.5.2017.
2. ↑  Ekopisteet *Oy Botniarosk Ab*. Viitattu 27.5.2017. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Hyötykäyttöasemat *Oy Botniarosk Ab*. Viitattu 27.5.2017. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Jätekeskus *Oy Botniarosk Ab*. Viitattu 27.5.2017. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Oy Botniarosk Ab (Arkistoitu – Internet Archive)