**Talvivinokkaat** (*Sarcomyxa*) on Agaricales-lahkoon kuuluva vinokassuku. Suvussa on kaksi lajia: talvivinokas (*Sarcomyxa serotina*) ja *Sarcomyxa edulis*. Näistä ensin mainittu kasvaa Suomessa. *Sarcomyxa edulis* on arvostettu ruoka- ja lääkesieni Itä-Aasiassa.

Kuvaus
------

Talvivinokkaat kuuluvat itiöemien muodon puolesta vinokkaisiin. Lakin malto on hyytelömäistä. Heltat ovat tiheässä, hieman johteiset. Keilo- ja pleurokystidien muoto vaihtelee sukkulamaisesta nuijamaiseen. Itiöt ovat amyloideja, ja niiden muoto vaihtelee makkaramaisesta sylinterimäiseen. Itiöpöly on valkoista.

Vuonna 2014 julkaistun japanilaisen tutkimuksen mukaan on useita piirteitä, jotka erottavat talvivinokkaiden kaksi lajia toisistaan. Eroja on muun muassa itiöemien värityksessä ja koossa: talvivinokas (*Sarcomyxa serotina*) on pienempi ja vihertävämpi, *Sarcomyxa edulis* taas suurempi ja kellertävämpi. Talvivinokkaan (*Sarcomyxa serotina*) itiöt ovat tutkimuksen mukaan 5,1–6,2 mikrometriä pitkät ja 1,2–1,5 mikrometriä leveät, kun taas *Sarcomyxa edulis* -lajilla nämä mitat ovat 4,2–5,1 ja 1,5–1,9 mikrometriä.

### Maku

Talvivinokkaiden mausta on ristiriitaista tietoa. Kun Yu-Cheng Dai kumppaneineen kuvasi *Sarcomyxa edulis* -lajin Itä-Aasiasta, tutkijaryhmä piti makua merkittävänä erona eurooppalaiseen talvivinokkaaseen, joka heidän mukaansa on karvaan makuinen. Dai oli kerännyt Suomesta talvivinokkaita, mutta hänen yllätyksekseen sienet olivat hyvin karvaita, kun taas hänen Kiinassa syömänsä sienet olivat olleet mietoja. Vuoden 2014 japanilaisessa tutkimuksessa todettiin, että myös *Sarcomyxa serotina* -lajia tavataan Itä-Aasiassa. Makueroa ei japanilaisista sienistä havaittu, vaan molemmat lajit olivat maultaan mietoja.

Suomalaisissa ja ruotsalaisissa sienikirjoissa talvivinokkaan (*Sarcomyxa serotina*) makua on kuvattu joko miedoksi tai hieman karvaaksi. Erään yhdysvaltalaisen sienikirjan mukaan karvas maku tulee sienen vanhetessa; nuoret sienet ovat miellyttävän makuisia. Pitkä keittoaika ja lakin pintakerroksen kuoriminen voivat kuitenkin vähentää karvautta.

Levinneisyys
------------

Talvivinokkaita Japanissa
Talvivinokkaita tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. *Sarcomyxa edulis* tunnetaan ainakin Aasiasta (Kiinasta, Japanista ja Venäjän Kaukoidästä), kun taas talvivinokas (*Sarcomyxa serotina*) tunnetaan Euroopasta, Aasiasta ja Pohjois-Amerikasta. Japanissa tavataan ilmeisesti molempia lajeja. Joidenkin lähteiden mukaan *Sarcomyxa edulis* -lajia tavataan myös Yhdysvalloissa.

Kasvupaikka ja -aika
--------------------

Talvivinokkaat ovat lahottajasieniä, jotka kasvavat kuolleilla lehtipuilla. Niitä tavataan keskisyksystä alkutalveen. Japanissa *Sarcomyxa edulis* on aikaisempi laji kuin *Sarcomyxa serotina*.

Taksonomia
----------

Talvivinokkaiden luokittelu on ollut kiistanalaista. Tyyppilaji talvivinokas (*Sarcomyxa serotina*) on eri aikoina luokiteltu useisiin eri sukuihin, muun muassa nahkavinokkaisiin (*Panellus*). Geenitutkimusten mukaan se ei kuitenkaan ole sukua varsinaisille nahkavinokkaille, ja laji onkin 2000-luvulla siirretty *Sarcomyxa*-sukuun. Suku sisältää myös lajin *Sarcomyxa edulis*, joka kuvattiin alun perin vuonna 2003.

Fylogeneettisten tutkimusten mukaan talvivinokkaat muodostavat oman, eristyneen kehityslinjansa. Vuonna 2020 kuvattiin uusi **Sarcomyxaceae**-heimo, johon talvivinokkaat kuuluvat ainoana sukuna. Lähisukuisia heimoja ovat esimerkiksi Phyllotopsidaceae ja Stephanosporaceae.

Talvivinokkaat ja ihminen
-------------------------

Pohjoismaissa talvivinokkaiden syömisellä ei ole mitään perinteitä. *Sarcomyxa edulis* -lajia käytetään kuitenkin Itä-Aasiassa ruoka- ja lääkesienenä. Sitä arvostetaan muun muassa miedon makunsa ja lihaisan koostumuksensa vuoksi. Kiinalaisessa lääketieteessä alkoholiin uutettua talvivinokasta käytetään hoitona muun muassa vatsakipuun. *Sarcomyxa edulis* -lajia viljellään kaupallisesti varsinkin Pohjois-Kiinassa. *Sarcomyxa edulis* tunnetaan japaniksi nimellä *mukitake*, kun taas *Sarcomyxa serotina* -lajille on ehdotettu nimeä *osomukitake*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kalichman, Jacob: Generic names of agarics & *Agaricales* (pdf) *agaric.us*.  17.8.2022.  Arkistoitu 9.10.2022. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
2. ↑  Sarcomyxaceae Olariaga, Huhtinen, Læssøe, J.H. Petersen & K. Hansen *Index Fungorum*. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Sarcomyxa P. Karst. *Index Fungorum*. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
4. ↑  He, Mao-Qiang et al.: Notes, outline and divergence times of Basidiomycota.  *Fungal Diversity*, 27.11.2019, 99. vsk, nro 1, s. 105–367. doi:10.1007/s13225-019-00435-4. ISSN 1878-9129. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi)
5. 1 2 3  Olariaga, I. et al.: Phylogenetic origins and family classification of typhuloid fungi, with emphasis on *Ceratellopsis*, *Macrotyphula* and *Typhula* (*Basidiomycota*).  *Studies in Mycology*, 1.6.2020, 96. vsk, nro 1, s. 155–184. doi:10.1016/j.simyco.2020.05.003. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi)
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Saito, Teruaki & Tonouchi, Akio & Harada, Yukio: Biological characteristics and molecular phylogeny of *Sarcomyxa edulis* comb. nov. and *S. serotina*.  *Japanese Journal of Mycology*, 1.11.2014, 55. vsk, nro 2, s. 19−28. doi:10.18962/jjom.jjom.H25-13. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi, japaniksi)
7. 1 2  Dai, Yu-Cheng & Niemelä, Tuomo & Qin, Guo-Fu: Changbai wood-rotting fungi 14. A new pleurotoid species *Panellus edulis*.  *Annales Botanici Fennici*, 2003, 40. vsk, nro 2, s. 107-112.  Finnish Zoological and Botanical Publishing Board. ISSN 0003-3847. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi)
8. 1 2  Tikkanen, Jouni: Talvivinokas on sieni joka kestää kohmetta *Suomen Luonto*.  4.12.2018. Viitattu 14.12.2022.
9. 1 2  Winkler, Daniel: *Fruits of the Forest: A Field Guide to Pacific Northwest Edible Mushrooms*, s. 305. Seattle, Washington: Skipstone, 2022. ISBN 978-1-68051-531-2. Google-kirjat (viitattu 14.12.2022). (englanniksi)
10. ↑  Miller, Orson K. Jr.: The genus *Panellus* in North America.  *The Michigan Botanist*, 1970, 9. vsk, s. 17–30. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi)
11. 1 2 3  Tian, Fenghua & Li, Changtian & Li, Yu: Genomic Analysis of *Sarcomyxa edulis* Reveals the Basis of Its Medicinal Properties and Evolutionary Relationships.  *Frontiers in Microbiology*, 1.7.2021, 12. vsk, s. 652324. doi:10.3389/fmicb.2021.652324. ISSN 1664-302X. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.12.2022.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10661799
* Fungorum: 18504
* GBIF: 3318847
* iNaturalist: 63586
* IRMNG: 1434090
* MycoBank: 18504
* NBN: NHMSYS0001497070
* NCBI: 291375
* NZOR: d6fdbd06-91f5-494b-a2c2-9d7d6acd36ac

 |

 |