recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**MEOL — Metsäalan Opiskelijat ry** on valtakunnallinen metsäalan korkeakouluopiskelijoiden oma opiskelijajärjestö. Yhdistyksen virallinen nimi on MEOL (Metsäalan Opiskelijat ry, ruots. Skogsbranschens Studerande rf) tai epävirallinen nimi on englanniksi MEOL – Forestry Students. Ensimmäisen maininnan jälkeen voidaan käyttää lyhennettä MEOL. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia jäsentensä yleisten ja yhteisten etujen edistämiseksi ja valvomiseksi, erityisesti opinto- ja ammattikysymyksissä. 

MEOL on perustettu 20. helmikuuta 1981 Kurussa alkuperäiselle nimelleen Metsäopiskelijoiden Liitto — Skogstuderandes Förbundet rf ja perustajajäseniä olivat Evon Metsäpojat ry, Nikkarilan Metsäopiston Oppilaskunta ry sekä Tuomarniemen metsäpojat ry.

MEOL edustaa metsäalan korkeakouluopiskelijoita kansallisesti ja kansainvälisesti.

Jäsenyydet
----------

MEOL on jäsenenä seuraavissa yhteisöissä:

* Metsäalan Asiantuntijat METO
* International Forestry Students’ Association
* Metsäkoulutus ry
* Suomen Metsäyhdistys ry

Lähteet
-------

1. ↑  Meolin hallitus *meol.fi*. Viitattu 28.9.2020.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* MEOLin kotisivut
**Koolasuchus cleelandi** oli valtava liitukauden puolivälissä elänyt jäänne ennen yleisistä panssarisammakoista. Muiden panssarisammakoiden väistyessä krokotiilieläinten tieltä *Koolasuchus* säilyi silloisella Etelämantereella, johon myös nykyinen Australian manner kuului. Lajin säilymisen syynä oli todennäköisesti se, että alueen vedet olivat liian kylmiä krokotiileille. Ilmasto oli talvisin varsin kylmä, mutta *Koolasuchus* todennäköisesti horrosti tuon ajan.

*Koolasuchus* tunnetaan vain kahdesta Australian Victoriasta löydetystä 80-senttisestä leukaluusta, joissa on jopa 10-senttisiä hampaita. *Koolasuchus* oli ehkä lähes 5 metriä pitkä ja painoi noin 500 kiloa. Sen kallo oli leveä ja sen silmät sijaitsivat päälaella, joten se pystyi hyvin väijymään pohjassa odottaen, että saalis tulisi kyllin lähelle sen valtavaa kitaa. Myös sen vahva häntä on ollut välttämätön saalistuksessa. Silmien ympärillä sijainneiden urakuvioiden avulla *Koolasuchus* on voinut aistia veden värähtelyjä, jotka auttoivat sitä saalistamaan mutaisassakin vedessä. 

*Koolasuchuksen* ravinto lienee pääasiassa koostunut kaloista, ravuista ja nilviäisistä. Tilaisuuden tullen se saattoi syödä myös esimerkiksi veden ääreen tulleita nisäkkäitä ja pieniä dinosauruksia. Maalla Koolasuchus oli sen sijaan kömpelö ja on ehkä noussut vedestä vain horrostamaan. Nimensä laji sai paleontologi Lesley Koolin mukaan. Koolasuchuksen leukaluut löydettiin vuonna 1989 ja ne on ajoitettu 112–104 miljoonan vuoden taakse.

Lähteet
-------

* Haines, T.: *Matkalla dinosaurusten kanssa*. Tammi, 1999. ISBN 951-31-1847-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Koolasuchus *BBC - Prehistoric Life*.  2018. Viitattu 13.01.2018.
2. ↑  Koolasuchus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 13.01.2018.
3. 1 2 3  *The Evolution Underground: Burrows, Bunkers, and the Marvelous Subterranean World Beneath our Feet*, s. 129–. Pegasus Books. ISBN 978-1-68177-375-9. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q132690
* Wikispecies: Koolasuchus cleelandi
* Fossilworks: 251484
* GBIF: 4815769
* IRMNG: 11107179

 |

 |
Varjosaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
HelsinkiUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti |
| Korkein kohta | 
8 m |
| Pinta-ala | 
0,004 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Varjosaari** (ruots. *Skuggan*), entinen **Pikku Pässi**, on asumaton saari Helsingin edustalla Kulosaaren lähellä. Saari mainittiin kartoissa ensimmäisen kerran 1800-luvun puolivälissä. Sen pinta-ala on noin 0,4 hehtaaria ja pituus 80 metriä.

Saaren korkein kohta on noin kahdeksan metriä merenpinnasta, ja siellä on ollut asuinrakennus, jonka rakensi 1908 saaren ensimmäinen asukas, laivanrakentaja, telakkamestari Matts Nyström. Nyström osti saaren Kulosaaren huvilakaupungilta, mutta hän ja hänen vaimonsa myivät sen syyskuussa 1918 takaisin yhteisölle. Rakennuksessa asui sen jälkeen enimmäkseen sillanvartijoita, kun Kulosaareen oli 1919 rakennettu silta. Viimeiset vakituiset asukkaat saarelta lähtivät syksyllä 1968, kesäasukkaita siellä on ollut 2000-luvullakin. Silta saarelle purettiin pois talvella 1968–1969. Huvila purettiin toukokuussa 1970, jolloin se oli jo kärsinyt vaurioita tulipalossa.

Saaren nimi oli Pikku Pässi 1940-luvun lopulle. Nimenmuutos tapahtui sen jälkeen, kun Kulosaaren huvilakaupunki ja samalla Pikku Pässi liitettiin vuoden 1946 alussa Helsinkiin. Nimenmuutos oli tarpeen, koska Helsingissä oli entuudestaan Lapinlahdella Iso Pässi, Pikku Pässi ja Pässinkari. Liitossaarista hautausmaana olleesta Isosta Pässistä tuli silloin Leposaari ja Pikku Pässistä Varjosaari. Ruotsinkielisiksi nimiksi tuli Vilan ja Skuggan.

Katso myös
----------

* Luettelo Helsingin saarista

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marttinen, Vesa: Saari, josta kukaan ei koskaan kiinnostunut *Yle Uutiset*.  16.3.2019. Viitattu 16.3.2019.
2. ↑  Varjosaari (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 28.8.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Verronen, Maarit: *Varjosaari – piilossa keskellä Helsinkiä*. Reuna, 2019. ISBN 978-952-355-001-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Jokinen, Pauli: Keskellä Helsinkiä on piilossa arvoituksellinen autiosaari, jolla on mystinen historia: Rannasta löytyi ruumiita ja ainoa talokin syttyi tuleen kuin itsestään *Helsingin Sanomat*.  25.8.2020. Viitattu 25.8.2020.
**Hopeasalava** eli **hopeapaju** (*Salix alba* var. *sericea* 'Sibirica') on valkosalavan (*Salix alba*) lajike, jota kasvatetaan koristekasvina. Hopeapajuiksi on nimitetty myös lajikenimiä 'Argentea' ja 'Sericea'. 

Joissain lähteissä hopeasalavaa pidetään jokisalavan risteymälajiin (eli valkosalavan ja silosalavan (*Salix euxina*) risteymä) kuuluvana lajikkeena.

Hopeasalava on viljelty ja harvoin villiytynyt. Alkujaan se on Keski- ja Etelä-Euroopasta.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Hopeasalava kasvaa 8–15 metriä korkeaksi. Hopeasalava on nopeakasvuinen ja leveälatvuksinen puu. Rehevän latvuksen muodostavat oksiston kärjet ovat rennosti roikkuvia ja katkeavat helposti tuulessa. Lehdet ovat kapeat, noin 6–10 cm pitkät sekä molemmin puolin siniharmaan silkinkiiltävän karvan peitossa. Puu kukkii keltaisin norkoin varhain keväällä. Suomessa kasvavat hopeasalavat ovat yleensä hedepuita.

Käyttö
------

Hopeasalava kasvaa nopeasti leveälatvuksiseksi puuksi. Sitä suositellaan istutettavaksi rakennettuun ympäristöön, mutta se tarvitsee paljon tilaa.

Hopeasalava sopii yksittäis- ja kujannepuuksi, haluttaessa myös pensasaidaksi ja muotopuuksi. Hopeasalava on kuitenkin melko lyhytikäinen puu ja roskaa tuulisella säällä ympäristöään.

Lähteet
-------

1. ↑  Hämet-Ahti, L. Kurtto, A. Lampinen, R. Piirainen, M. Suominen, J. Ulvinen, T. Uotila. P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85.
2. ↑  Mossberg, Bo ja Stenberg, Lennart: *Suuri Pohjolan kasvio*. Suomen ympäristökeskus, 2003. ISBN 951-31-2924-1.
3. ↑  Tampereen kaupungin viheryksikkö

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Hopeasalava – *Salix alba* 'Sibirica'
**Astéri** (kreik. Αστέρι eli (Τεχνητή) Λίμνη Αστερίου, *(Technití) Límni Asteríou*, *Astérin tekojärvi*) on tekojärvi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Dytikí Achaḯan kunnan ja Erýmanthoksen kunnan alueilla. Järvi on muodostettu patoamalla Parapeíros-joki.

Tekojärven rakennustöitä vuonna 2019.
Astérin tekojärvi rakennettiin Patraksen ja muun läntisen Akhaian vesihuollon turvaamiseksi. Siihen mahtuu noin 50 miljoonaa kuutiometriä vettä. Idean tekojärvestä nosti ensimmäisenä esille Akhaiasta kotoisin ollut Geórgios Papandréou vuonna 1963. Peíroksen–Parapeíroksen padon rakentaminen alkoi vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2020. Tekojärvi muodostettiin tämän jälkeen vuosina 2020–2021. Järvi on saanut nimensä läheisestä Astérin kylästä. Tekojärven alle jäi pieni Tóskesin kylä, josta asukkaat muuttivat pois vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Δείτε από ψηλά την νεότερη τεχνητή λίμνη της Ελλάδας που δημιουργήθηκε για να "ξεδιψάσει" η Πάτρα. Βυθίστηκε ένα χωριό και το εκκλησάκι των Αγίων Θεοδώρων *Μηχανή του Χρόνου*. Viitattu 4.10.2021.
2. 1 2 3  Η πανέμορφη τεχνητή λίμνη Αστερίου κοντά στην Πάτρα από ψηλά *Σύμβουλος Online*.  19.5.2021. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Ποταμός Πείρος Δήμος Ερυμάνθου. Viitattu 4.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Astéri** Wikimedia Commonsissa
Varkaantaipaleen kanava sillalta nähtynä.
Varkaantaipaleen kanava.
**Varkaantaipaleen kanava** on avokanava, joka sijaitsee Etelä-Savossa Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä. Pääosin kallioon louhittu 416 metriä pitkä kanava rakennettiin vuosina 1874–1877 Saimaan ja Mikkelin välisen väylän parannustöiden yhteydessä, ja se otettiin käyttöön syksyllä 1877. Kanavan leveys pohjasta on 8,9 metriä ja syvyys 1,9 metriä. Kanavan alikulkukorkeus on 8 metriä, joten sitä voivat käyttää vain moottoriveneet. Kanavan yli kulkee maantiesilta.

Väylä valmistui lopullisesti 1919, niin että laivaväylä Mikkelistä alkaen oli koko matkaltaan seitsemän jalan syvyinen.

Lähteet
-------

* Suomen kanavat – Varkaantaipaleen kanava

### Viitteet

1. 1 2  WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 149, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4
2. ↑  Mikkelin laivaliikennettä (Arkistoitu versio) Internetix.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Varkaantaipaleen kanava** Wikimedia Commonsissa

* Puustjärvi, Eeva: Kivikanavat rakennettiin 1800-luvulla *Ristiinalainen*.  8.5.2018. Viitattu 17.6.2022.
**Helsingin Työväen Sekakuoron** historia ulottuu vuoteen 1884, jolloin Helsingin Työväenyhdistyksen ensimmäisissä kokouksissa esiintyi sekaääninen laulukunta; Sylvia-lauluyhdistys. Vuonna 1888 laulukunta osallistui Suomalaisen kansanvalistusseuran laulu- ja soittojuhlille ja voitti siellä ensimmäisen palkinnon. Voittoa seurasivat menestyksekkäät konserttimatkat Rääveliin ja Tukholmaan. Noihin aikoihin kuorossa nousi esille kielikysymys, ja pohdinnan tuloksena päätettiin 31. maaliskuuta 1891 perustaa Suomalaisen laulukunta. Aloitteen tekijänä oli runoilija Eino Leinon veli rakennusmestari Viktor Lönnbohm. Päivämäärää pidetään Helsingin Työväen Sekakuoron varsinaisena syntymäpäivänä. 

Säveltäjä, urkuri, "Pohjolan Puccini" Oskar Merikanto toimi kuoron johtajana vuosina 1892–1895. Tuolta ajalta on peräisin hänen kuorolleen säveltämä Työväen marssi. Merikannon seuraaja oli Johannes Leino, joka toimi kuoron johtajana kolme vuosikymmentä. Sen jälkeen kuoron historiaan on mahtunut useita johtajia, mm. Eino Linnala, Knut Kangas, Martti Juvonen, Väinö Haapalainen, Kalervo Tuukkanen, Vilho Luolajan-Mikkola, Matti Rautio, Kaj Chydenius, Päivikki Takala, Marjatta Meritähti, Heikki Halme, Tuulikki Närhinsalo, Antti Jokinen, Henry Salin, Soili Perkiö, Veli Bergström, Tapani Tormonen ja Arja Virtanen-Haapasalmi. 

Kuoron toiminnasta vastaa rekisteröity yhdistys, Helsingin Työväen Sekakuoro ry. Kuoro harjoittelee ja esiintyy ahkerasti, ohjelmisto on hyvin monipuolista. Kuoro on Suomen Työväen Musiikkiliitto ry:n jäsen. 

Helsingin Työväen Sekakuoro järjesti 120-vuotisjuhlakonsertin 7. toukokuuta 2011 Helsingissä, Paasitornissa. Kuoronjohtaja Arja Virtanen-Haapasalmi palkittiin 20 vuotta jatkuneesta yhteistyöstä kuoron kanssa kuoron ansiomerkillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Perhe Kainuun Eino Leino -seura ry. Viitattu 25.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin Työväen Sekakuoro ry (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen Työväen Musiikkiliitto ry (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pelenda Joshua Tunga Dasilva** (s. 23. lokakuuta 1998 Ilford) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskustassa. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.

Dasilva on Arsenalin akatemian kasvattama pelaaja, mutta pelasi Arsenalin edustusjoukkueessa vain kolme liigacupin ottelua kaudella 2017–2018. Arsenal purki hänen sopimuksensa kesäkuun lopussa 2018 ja tämän jälkeen hän teki sopimuksen Brentfordin kanssa. Hänen sopimuksensa Brentfordin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun 2024. Dasilva pelasi kausina 2018–2021 Englannin mestaruussarjassa 89 ottelua ja teki niissä 16 maalia, joista kymmenen kaudella 2019–2020. Kauden 2020–2021 liigacupissa hän teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen oli 1–0-voittomaali puolivälieräottelussa Newcastlea vastaan. Dasilva pelasi kolme nousukarsintaottelua keväällä 2020 mutta oli loukkaantumisen vuoksi poissa keväällä 2021 yli kymmenestä mestaruussarjaottelusta ja nousukarsinnasta, jonka voittamalla Brentford nousi Valioliigaan. Kaudella 2021–2022 Dasilva oli edelleen loukkaantumisen vuoksi sivussa helmikuun alkuun saakka ja pelasi loppukauden aikana Valioliigassa yhdeksän ottelua, joista kaksi avauskokoonpanossa; jälkimmäinen avauskokoonpanon ottelu päättyi suoraan ulosajoon jo 11. minuutilla. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana neljä maalia: elokuussa Leicesteriä ja Manchester Unitedia vastaan, joulukuussa West Hamia vastaan ja huhtikuussa Nottinghamia vastaan.

Dasilva on pelannut Englannin alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017. Lopputurnauksessa hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Josh Dasilva Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Brentford – Englannin Valioliiga
1 Raya |
2 Hickey |
3 Henry |
5 Pinnock |
6 Nørgaard |
8 Jensen |
9 Schade |
10 Dasilva |
11 Wissa |
13 Jørgensen |
14 Ghoddos |
15 Onyeka |
16 Mee |
17 Toney |
18 Jansson |
19 Mbeumo |
20 Ajer |
22 Strakosha |
23 Lewis-Potter |
24 Damsgaard |
26 Baptiste |
27 Janelt |
30 Roerslev |
33 Stevens |
34 Cox |
Manageri Frank

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Josh Dasilva
**Svetlana Bažanova** on venäläinen pikaluistelun olympiavoittaja.

Bažanova luisteli Neuvostoliittoa edustaen maaliskuussa 1991 yleisluistelun juniorien MM-kilpailuissa ikäluokkansa maailmanennätykset 1 500 metrillä (2.05,14) ja 3 000 metrillä (4.21,59) ja saavutti MM-hopeaa Saksan Anke Baierille hävinneenä. Seuraavana talvena hän sijoittui Albertvillen olympialaisissa 1 500 metrillä kuudenneksi sekä 3 000 ja 5 000 metrillä seitsemänneksi. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui vuonna 1992 yhdeksänneksi mutta vuoden 1993 MM-kilpailu päättyi hylkäykseen 3 000 metrillä. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän saavutti Heerenveenissä 1993 pronssia ja Hamarissa 1994 hopeaa. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän voitti EM-kilpailuista tutussa Hamarin hallissa kultaa 3 000 metrillä silloisella Venäjän ennätyksellä 4.17,43 sekä sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ja 1 500 metrillä kuudenneksi.

Vuonna 1995 Bažanovan suoritus yleisluistelun MM-kilpailuissa tyrehtyi jo keskeytykseen 500 metrillä, ja vuosina 1996 ja 1997 hän sijoittui kuudenneksi. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän oli kuudes vuonna 1995 sekä viides vuosina 1996 ja 1997. Helsingin EM-kilpailuissa 1998 hän saavutti pronssia. Kilpailukalenteriin mukaan tulleissa matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sijoittui vuonna 1996 kuudenneksi 3 000 metrillä ja seitsemänneksi 1 500 metrillä sekä vuonna 1997 neljänneksi 1 500 metrillä ja kuudenneksi 3 000 metrillä. Naganon olympialaisissa 1998 Bažanova sijoittui 1 500 metrillä yhdeksänneksi ja 3 000 metrillä kymmenenneksi.

Viitenä viimeisenä kilpavuotenaan Bažanova ei yltänyt enää arvokisamitaleille. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs vuonna 2000 ja viidestoista vuonna 2003, ja yleisluistelun EM-kilpailuissa hän sijoittui noina samoina vuosina yhdeksänneksi ja kymmenenneksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän oli vuonna 1999 kymmenes 3 000 metrillä ja kolmastoista 1 500 metrillä, vuonna 2000 viides 1 500 ja 5 000 metrillä ja seitsemäs 3 000 metrillä sekä vuonna 2003 kahdestoista 1 500 metrillä.

Parhaat saavutukset
-------------------

* Olympialaisissa
	+ 3 000 metrillä kultaa 1994, seitsemäs 1992, kymmenes 1998
	+ 5 000 metrillä viides 1994, seitsemäs 1992
	+ 1 500 metrillä kuudes 1992 ja 1994, yhdeksäs 1998
* Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa
	+ 1 500 metrillä neljäs 1997, viides 2000, seitsemäs 1996
	+ 5 000 metrillä viides 2000
	+ 3 000 metrillä kuudes 1996 ja 1997, seitsemäs 2000, kymmenes 1999
* Yleisluistelun MM-kilpailuissa kuudes 1996 ja 1997, seitsemäs 2000, yhdeksäs 1992
* Yleisluistelun EM-kilpailuissa hopeaa 1994, pronssia 1993 ja 1998, viides 1996 ja 1997, kuudes 1995, yhdeksäs 2000, kymmenes 2003
* Juniorien MM-kilpailuissa hopeaa 1991, viides 1989, seitsemäs 1990

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 500 metriä 40,77 (Nagano 2.2.1998)
* 1 000 metriä 1.20,19 (Inzell 9.11.1997)
* 1 500 metriä 1.59,46 (Nagano 3.3.2000)
* 3 000 metriä 4.12,02 (Nagano 3.3.2000)
* 5 000 metriä 7.13,12 (Nagano 3.3.2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Athlete Data of Svetlana Bazjanova *SpeedSkatingNews*. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
Helmut Newtonin hautakivessä oleva kuva.
**Helmut Newton**, alun perin **Helmut Neustädter** (31. lokakuuta 1920 – 23. tammikuuta 2004) oli saksalaissyntyinen valokuvaaja. Hänen tavaramerkkinsä olivat mustavalkoiset eroottiset muotikuvat, jotka esittivät naisia huomiota herättävissä ja provokatiivisissa tilanteissa ja asennoissa.

Newton syntyi saksanjuutalaiseen perheeseen, joka pakeni kansallissosialisteja Saksasta vuonna 1938. Hän muutti Singaporeen. Singaporessa hänestä tuli gigolo.

Hän siirtyi Australiaan, missä hän perusti ensimmäisen valokuvausstudionsa. 1950-luvun lopulla hän muutti Lontooseen ja vuonna 1961 Pariisiin, missä hän alkoi saada huomiota tyyliltään rohkeana muotikuvaajana.

Seuraavien vuosikymmenten aikana Newton valokuvasi runsaasti Vogueen, Harper's Bazaariin, Playboyhin ja muihin tunnettuihin lehtiin. Hän julkaisi myös useita valokuvakirjoja, kuten *White Women* (1976), *Sleepless Nights* (1978), *Big Nudes* (1978), *World Without Men* (1984) ja *Sumo* (1999). *Sumo* on huomiotaherättävän kookas kirja: sen ensimmäisen painoksen kappale painaa noin 30 kg.

Newton kuoli lähellä kotiaan Kaliforniassa auto-onnettomuudessa vuonna 2004.

Kirjoja
-------

* Newton, Helmut: *Autobiography*. Elämäkerta. Nan A. Talese, 2003. ISBN 978-0385508070.

Newtonin ottama muotokuva Laurel Martynista, 1952

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Muistokirjoitus, New York Times 24.1.2004, haettu 2011-05-14
2. ↑  Jesse McKinley: Helmut Newton, Fashion Photographer, 83 *The New York Times*.  24.1.2004. Viitattu 19.12.2022. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑  Vogue: Helmut Newton
5. ↑  Cathy Horyn: Helmut Newton's New Book, With Its Own Coffee Table *The New York Times*.  16.11.1999. Viitattu 19.12.2022. (englanniksi)
6. ↑  Rachel Cormack, Rachel Cormack: You Can Now Buy a New Edition of the Insanely Popular Helmut Newton Book ‘Sumo’ *Robb Report*.  30.10.2020. Viitattu 19.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Helmut Newton Foundation Berliinissä
* pHinnWeb: Helmut Newtonin kuvia
* artpages.org: Helmut Newton -portfolio (213 kuvaa) (Arkistoitu – Internet Archive)
* community.livejournal.com, Helmut Newtonin kuvia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Victoria
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**AS PRFoods** on virolainen yritys, jonka pääliiketoimintaa on kalan valmistus. PRFoodsilla on neljä tuotantolaitosta, jotka sijaitsevat Suomessa (Renko ja Kokkola), Virossa (Saarenmaa) ja Britanniassa (Aberdeen). Yhtiön päätuotteet ovat lohi- ja kirjolohi.

Suurimman osan tarvitsemastaan kirjolohesta yhtiö viljelee omistamillaan kalankasvattamoilla Ruotsissa ja Suomessa, kun taas tuotteissaan käytetyn lohen PRFoods ostaa pääosin Norjasta, Tanskasta, Ruotsista ja Skotlannista. Kasvatettu taimen ja Norjasta tuotu lohi käsitellään Rengossa Heimon Kalan tuotantolaitoksilla tai Vettel OÜ:n tiloissa Viron Saarenmaalla. Yhtiön kalatuotteissaan Suomen markkinoilla käyttämiä tuotemerkkejä ovat *Heimon Gourmet* ja *Saaristomeren*.

PRFoodsin osake on ollut listattuna Tallinnan pörssin päälistalla toukokuusta 2010 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Annual Report 2018/2019 (PDF) *nasdaqbaltic.com*. AS PRFoods. Viitattu 17.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  About: The future of food production AS PRFoods. Viitattu 17.11.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PRFoods (viroksi, englanniksi)
**Amanda Emilia (Mandi) Terho** (vuoteen 1910 **Vilenius**; 16. tammikuuta 1885 Lapinjärvi – 11. marraskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Elämä ja ura
------------

Mandi Terhon vanhemmat olivat uunintekijä Matti Vilenius ja Maria Matilda Vilenius. Perhe muutti Lapinjärveltä Helsinkiin vuonna 1887. Ennen näyttelijänuraansa Terho työskenteli liikeapulaisena. Näyttämöoppia hän sai muun muassa Kaarle Halmeen johdolla. Terho debytoi Sörnäisten Työväen Näyttämöllä vuonna 1900. Vuosina 1907–1911 hän näytteli Kansan Näyttämöllä ja 1915–1923 Kaarle Halmeen Näyttämöllä. Lisäksi hän näytteli Eino Leinon Helsingin Seurasaareen perustamalla lyhytikäiseksi jääneellä Helka-näyttämöllä.

Terho näytteli lähinnä nuorten naisten rooleja ja laulurooleja. Hänen näyttämötehtäviään olivat muun muassa Rosi (näytelmässä *Unkarin mustalaiset*) ja Hellä (*Seikkailu jalkamatkalla*).

Mandi Terholla oli roolitehtäviä kahdessa suomalaisessa mykkäelokuvassa, jotka molemmat ovat kadonneet: *Verettömät* (1913) ja *Kesä* (1915). Niin ikään kadonneessa mykkäelokuvassa *Nuori luotsi* (1913) hän oli kreditoimaton näyttelijä.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin.* Kustannusliike Opas, Viipuri 1930.

### Viitteet

1. 1 2  *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin*, s. 323.
2. ↑  Mandi Terho Elonetissä.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Psykiatrisessa tutkimuksessa** pyritään laaja-alaisesti kartoittamaan potilaan tilanne ja määrittelemään mahdollinen psykiatrinen sairaus (diagnoosi). 
Psykiatrisen tutkimuksen lopputuotoksena on psykiatrinen lausunto, joka sisältää parhaimmillaan kuvauksen potilaan psyykkisestä statuksesta (nykytilanne), elämänhistoriasta, ihmissuhdeverkostosta, mahdollisesta sairastamishistoriasta, aiemmista hoidoista, fyysisistä sairauksista ja tarpeen mukaan muistakin asioista. Lausunnossa pyritään kokoamaan laaja-alaisesti kertynyt sekä tiivistämään se luettavaan muotoon. B-lausunto sisältää myös hoitosuunnitelman, joka on laadittava yhteistyössä potilaan kanssa.

Koska psykiatrien erikoistumiskoulutus antaa valmiudet lähinnä mielenterveysongelmien diagnosointiin, vaatii esimerkiksi ADHD:n, oppimisvaikeuksien ja autismikirjon häiriöiden diagnostiikka lääkärin suorittaman tutkimuksen lisäksi neuropsykologin suorittaman neuropsykologisen tutkimuksen, jossa mitataan kognitiivista toimintakykyä kuten tarkkaavaisuutta, muistia ja näönvaraista havainnointia.

Psykiatrista tutkimusta voidaan täydentää esimerkiksi pään kuvantamistutkimuksella (magneettikuvaus tai pään CT), neurologin tai psykologin suorittamalla tutkimuksella sekä toimintaterapeutin tai sosiaalityöntekijän laatimalla arviolla. Potilaan lisäksi voidaan haastella myös potilaan omaisia tai muuta lähipiiriä. Vuorovaikutussuhteita ja vuorovaikutustaitoja voidaan tutkia esimerkiksi perhe-ja verkostotapaamisissa tai osastojaksojen yhteydessä.
Miguel Irízar Campos vuonna 2012.
**Miguel Irízar Campos** (7. toukokuuta 1934 Ormáiztegui – 19. elokuuta 2018 Bilbao) oli espanjalaissyntyinen, Perussa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin passionistien papiksi 16. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Yurimaguasin apostoliseksi vikaariksi sekä Elon titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Venancio Celestino Orbe Uriarte ja Joseph Gustave Roland Prévost Godard.

Irízar Campos sai 6. elokuuta 1989 nimityksen Callaon koadjuuttoripiispaksi, ja hänestä tuli sen piispa 17. elokuuta 1995. Hän jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Bishop who ministered to indigenous Peruvians dies at 84
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Miguel Irizar Campos, C.P.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Lautasellinen valmista lihakeittoa.
**Lihakeitto** on yleensä naudanlihasta valmistettu keittoruoka. Se sisältää perinteisesti lihan lisäksi perunaa ja muita juureksia sekä kasviksia.

Kuvaus
------

Perinteinen lihakeitto valmistetaan lihasta, joka voi olla potkaa, lapaa, rintaa, kylkeä tai etuselkää ja jossa on lihan mukana luuta antamassa makua. Liha voidaan kypsentää kokonaisena ja paloitella keittoon vasta perunoiden ja kasvisten kypsentämisen kanssa. Nopeampi tapa kokonaisen luisen lihan keittämisen asemesta on käyttää jauhelihaa. Keitto maustetaan yleensä suolalla, pippurilla ja erilaisilla yrttimausteilla.

Lihakeitto nautitaan kuumana, perinteisesti voileivän ja maidon kanssa.*lähde?*

Lihavelli ja muita suomalaisia muunnelmia
-----------------------------------------

Lihavelli on suomalainen perinneruoka, joka yleensä tarkoittaa ohraryyneillä höystettyä tai jollakin jauholla suurustettua lihakeittoa. Suomenlahden Lavansaaressa se oli lihalla höystettyä riisivelliä. Kauhavalainen lihavelli muistuttaa klimppisoppaa, Temmeksellä lihavelli suurustetaan vehnäjauholla ja siihen laitetaan kauraryynejä.

Lihakeiton muunnelmia ja nimityksiä eri puolilla Suomea ovat myös muun muassa klimppisoppa ja -velli, tappaiskeitto, lihaperunat, pohjoispohjalainen rössypottu, keskipohjalainen juustopaisti, pohjoissavolainen mykyrokka sekä palvilihapotut ja luusoppa.

Lihakeittoja muualla maailmassa
-------------------------------

Lihakeiton kaltaisia ruokia ovat muun muassa saksalainen *Eintopf* ja muut lihapullakeitot, venäläinen lihaseljanka, unkarilainen gulassi, kreikkalainen sisälmyskeitto *patsás*, häränhäntäkeitto, pekonikeitto ja monet muut runsasliemiset, lusikalla syötävät liharuoat. Joskus lihakeiton tai -padan liemi syödään erikseen, kuten ranskalaisessa *pot-au-feu*-lihapadassa, tai juodaan erikseen, kuten vietnamilaista phở-keittoa ja monia muita aasialaisia liharuokia syödessä.

Lähteet
-------

* Etelä-Suomen Sanomien lihakeittoresepti

### Viitteet

1. 1 2  Kolmonen, Jaakko (toim.): *Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat*, s. 149, 175, 188, 256 ja alun hakemisto. Helsinki: Patakolmonen, 1988. ISBN 951-96047-3-1.
2. ↑  Pot-au-feu, keitettyä häränpaistia Atria.  Arkistoitu 17.12.2018. Viitattu 17.12.2018.
3. ↑  Kuusisalo, Hanna: Pho, laksa ja ramen – tunnetko herkulliset aasialaiset keitot? *Kotiliesi*.  24.1.2018.
**Mandiana** on kaupunkikunta ja Mandianan prefektuurin hallinnollinen keskus Kankanin alueella Guineassa. Se sijaitsee Sankaranijoen varrella 87 kilometriä Kankanista itään. Kunnassa on 25 700 ja prefekturissa 380 100 asukasta (vuonna 2018).

Maantiede ja ilmasto
--------------------

Mandianan kunnan pinta-ala on 495 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mandianan prefektuurin Koundianin ja Morodoun, idässä Faralakon ja etelässä Kantoumanian kuntiin sekä lännessä Kankanin prefektuurin Missamanan ja Balandougoun kuntiin.

Maisemaa leimaavat alangot, tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Sankaranin lisäksi Fié ja viisi järveä. Sankarani on liikennöintikelpoinen.

Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Kasvilisuus on metsäsavannia.

Asutus
------

Vuonna 1990 perustettuun kuntaan kuuluu kuusi kaupunginosaa, kaksi maaseutupiirikuntaa ja kolme sektoria. Asukkaat ovat etupäässä wasulunkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Mandianasta on tieyhteydet Malin rajalle Niantaninaan ja Norsunluurannikon rajalle Noumoudjilaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, pienimuotoinen kaupankäynti ja kullankaivu. Julkisiin palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu, lyseo, terveyskeskus, sairaala ja nuorisotalo.

Matkailu
--------

Kaupungissa ei ole matkailupalveluja. Lähistöllä sijaitsee muinaisen Malin valtakunnan pääkaupunkina pidetty Niani.

Lähteet
-------

1. ↑  Annuaire statistique de l’administration du territoire et de la décentralisation 2018 *INS Guinée*.  2019. Viitattu 8.7.2022.
2. 1 2 3 4 5  Plan de développement local de la commune urbaine de Mandiana 2020–2024 *Mairie de Mandiana*.  2019. Viitattu 8.7.2022.
3. ↑  Reference Map of Kankan Region *Reliefweb*. Viitattu 8.7.2022.
4. 1 2  *Petit futé Guinée*, s. 162. Paris: Nouvelles Editions de l’Université, 2017. ISBN 979-1033105213.

Aiheesta muualla
----------------

* Mandianan kunnan sivusto (venäjäksi)
Kartta Dijonin raitiotien linjoista
**Dijonin raitioliikenne** on yksi Dijonin julkisen liikenteen muodoista.

Historia
--------

Kaupungissa toimi vuosina 1895–1961 alun perin raitiotie, joka päätettiin kuitenkin vuosisadan puolivälin aikoihin korvata linja-autoliikennöinnillä. Parhaimmillaan kaupungissa toimi viisi raitiotielinjaa.

Dijonin kunnallisvaltuusto äänesti uuden raitiotien rakentamisen puolesta vuonna 2008 ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 2010. Raitiotien ensimmäinen linja avattiin puoli vuotta aikataulua aikaisemmin, syyskuussa 2012. Myös linja 2 avattiin vielä saman vuoden joulukuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Quelques chiffres Dijonin kunta. Viitattu 27.12.2016. (ranskaksi)
2. ↑  Dijon amtuir.org.  Arkistoitu 8.12.2011. Viitattu 27.12.2016. (ranskaksi)
3. ↑  Deux lignes de tramway sur fer traverseront l’agglomération dijonnaise fin 2012 Dijonin kunta. Viitattu 27.12.2016. (ranskaksi)
4. ↑  Dijon tram network opens six months early  3.9.2012. railwaygazette.com.  Arkistoitu 10.10.2017. Viitattu 27.12.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dijonin raitiotieliikenne**.
* Dijonin kunta (ranskaksi)
**PSK Standardisointiyhdistys ry** eli PSK Standardisointi on teollisuuden ja sitä palvelevien yritysten yhteinen kehitysyksikkö. PSK Standardisointi on perustettu vuonna 1973 ja sillä oli vuonna 2023 yhteensä 252 jäsenyritystä, joiden yhteinen liikevaihto on 87 miljardia euroa. PSK:n tavoitteena on tukea jäsenistönsä kotimaista sekä kansainvälistä liiketoimintaa standardisoinnilla ja koulutuksella. 

PSK:n laatimat standardit ovat käytännönläheisiä ja menetelmätyyppisiä työkaluja, ja niiden kehyksinä käytetään eurooppalaisia sekä kansainvälisiä tuotestandardeja.

Historia
--------

PSK Standardisointi on perustettu vuonna 1973. Standardisoinnin organisoituminen alkoi Prosessiteollisuuden Standardisoimiskerhosta, joka perustettiin v.1963, jonka toimintaa perustettiin jatkamaan 21.5.1973 Prosessiteollisuuden Standardoimiskeskus, sittemmin PSK Standardisointiyhdistys ry, josta myös voidaan käyttää nimeä PSK Standardisointi.

Standardit
----------

PSK Standardisointi myy standardeja sekä välittää niitä jäsenilleen .

Standardit, joita on 421 (v. 2020) on jaettu soveltamisalan mukaan seuraaviin ryhmiin:
Venttiilit
, Lyhenteet ja merkinnät
, Tiivistäminen
, Jakokeskukset
, Sähkötilat ja kaapelointi
, Putkiston suunnitteluohjeet ja hankinta
, Sopimukset ja hankintaan liittyvät asiakirjat
, Pintakäsittely
, Asennusvalvonta ja vastaanottotarkastukset
, Austeniittiset paineettomat terässäiliöt
, Palveluputkistot
, Mittaustekniikka 
, Läpiviennit
, Prosessikaaviot ja merkinnät
, Teollisuuden putki- ja säiliöeristykset
, Melun hallinta teollisuuden laitehankinnoissa
, Putkiluokat
, Automaatiojärjestelmien hankinta
, Kulkutiet ja hoitotasot
, Painelaite- ja kemikaalilain alaiset putkistot ja säiliöt
, Instrumenttiasennusten tyyppipiirustukset ja hankintarajat
, Voitelu
, Lattiakanaalit
, Kunnonvalvonnan värähtelymittaus
, Tehdassuunnittelupiirustuksien laadinta ja sisältö
, Elektroninen tiedonsiirto
, Elintarviketeollisuuden koneet ja laitteet
, Kone- ja laitehankinnat. Tekniset erittelyt
, Kunnossapidon käsitteet ja laitoksen kuntokartoitus
, Muovituotteiden hankinta, käsittely ja kunnonvalvonta
, Teollisuuden varastot ja varastotavaroiden ryhmitys- ja nimitysohjeet
, Teollisuushydraulijärjestelmän suunnittelu ja hankinta 
, Teollisuuden riskienhallinta
, Tehdashierarkia ja osastojen nimeäminen
, Putkiston kannatus
, Tunnusluvut
, Maahan asennettavat johdot
, Kunnonvalvonnan sähköiset menetelmät
, Prosessiyhteet ja liittimet
, Saattolämmitys
, Ultrakorkeat paineet
, Akselin linjaus
, Palautteen anto teollisuudessa
, Voimalaitoksen vesikemia
, Aikataulut, tehdastarkastukset

Aiheesta muualla
----------------

*
**Itsenäisten valtioiden yhteisön rauhanturvajoukot** (engl. *CIS peace-keeping force*) ovat Itsenäisten valtioiden yhteisön jäsenvaltioiden järjestämiä rauhanturvajoukkoja, jotka perustettiin 1994 turvaamaan rauhaa. Joukot voivat toimia Naton tapaan myös Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston mandaatilla. Käytännössä rauhanturvajoukot ovat Venäjän federaation asevoimien lähettämiä joukkoja.

Itsenäisten valtioiden yhteisön rauhanturvajoukkoja on käytetty mm. Georgiassa Etelä-Ossetiassa ja Abhasiassa, jossa ovat toimineet samanaikaisesti Yhdistyneiden kansakuntien oman suoran tarkkailuoperaation, UNOMIG:n, kanssa vuodesta 1994, mutta Georgian ruusuvallankumous, joka muutti Georgian ulkopolitiikan voimakkan Nato-suuntaiseksi, johti siihen, että käytännössä joukoista tuli abhaasien ja eteläosseettien tuki Georgian hallituksen yhdenmukaistamistoimia vastaan, jolloin rauhanturvaajista tuli konfliktin osapuolia.

Aiheesta muualla
----------------

* NATO: Korkelia (pdf) (englanniksi)
* ISS: Russia's Peacekeeping (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Malli ihmisen dihydro-orotaasin rakenteesta. Ihmisellä entsyymi on osa kolmen entsyymin kompleksia.
**Dihydro-orotaasi** on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi dihydro-oroottihapon reversiibeliä muodostumista karbamoyyliasparagiinihaposta. Tämä reaktio on osa pyrimidiinien biosynteesiä ja entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa. Eräissä aitotumaisissa elöissä, kuten nisäkkäissä, dihydro-orotaasi on osa entsyymikompleksia nimeltä CAD, jolla on lisäksi myös kahden muun entsyymin eli karbamoyylifosfaattisyntetaasi II:n ja aspartaattikarbamoyylitransferaasin aktiivisuus. Dihydro-orotaasin EC-numero on EC 3.5.2.3.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Dihydro-orotaasi esiintyy yleensä monomeerina ja dimeerinä. Bakteereilla ja sienillä monomeerin molekyylimassa on noin 40–50 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen sinkki-ioneja ja sinkki-ionit sitoutuvat entsyymiin histidiiniaminohappojen välityksellä. Sinkki-ionien tehtävänä on stabiloida dihydro-orotaasin katalysoiman reaktion välivaiheena muodostuvaa oksianionia. Entsyymin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi vastaanottaa karbamoyyliasparagiinihapon aminoryhmältä protonin, mikä tekee aminoryhmästä nukleofiilisemman. Tämän jälkeen aminoryhmä reagoi molekyylinsisäisellä additioreaktiolla elektrofiilisen karboksyylihapporyhmän hiiliatomin kanssa. Näin muodostuu tetraedrimäinen anioninen välivaihe, jonka hajotessa muodostuu dihydro-oroottihappoa ja vettä. Entsyymi kykenee katalysoimaan myös dihydro-oroottihapon hydrolyysiä karbamoyyliasparagiinihapoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 3.5.2.3 - dihydroorotase Brenda. Viitattu 19.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Claudiu T. Supuran,Jean-Yves Winum: *Drug Design of Zinc-Enzyme Inhibitors*, s. 951. John Wiley & Sons, 2009. ISBN 978-0-470-50815-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.4.2017). (englanniksi)
3. ↑  Astrid Sigel,Helmut Sigel: *Metal Ions in Biological Systems: Probing of Proteins by Metal Ions and Their Low-Molecular-Weight Complexes*, s. 429. CRC Press, 2001. ISBN 9780824702892. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.4.2017). (englanniksi)
4. ↑  Herbert J. Fromm,Mark Hargrove: *Essentials of Biochemistry*, s. 299. Springer, 2012. ISBN 978-3-642-19624-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.4.2017). (englanniksi)
**The Pierre** on luksushotelli Yhdysvaltojen New Yorkin Manhattanilla. Hotelli toimii tornitalossa, josta osa on hotellin tiloja ja osa asuntoja. Hotelli valmistui vuonna 1930 ja nykyisin sen omistaa Taj Hotels -hotelliketju.

Hotelli
-------

Hotellin sisätiloja.
The Pierre sijaitsee New Yorkin Manhattanilla Central Park -puiston kaakkoisnurkassa. Hotellirakennus on tornitalo, jossa on 44 kerrosta. Vain osa rakennuksen huoneistoista on tosin hotellin käytössä. Alun perin 712 huoneistoa käsittänyt hotelli käsittää nykyisin noin 200 huoneistoa. Muita huoneistoja on myyty asunnoiksi.

Historia
--------

The Pierre avattiin lokakuussa 1930. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Schultze & Weaver paikalle, jossa oli aikaisemmin ollut kommodori Elbridge T. Kellyn kartano. Rahoitus hotellille saatiin useilta eri sijoittajilta, kuten Walter Chrysler ja Edward F. Hutton. Nimensä hotelli sai sen ensimmäiseltä johtajalta Charles Pierre Casalascolta.

Hotelli ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 1930-luvun laman aikana ja vuonna lopulta se julistettiin vararikkoon. Hotellin toiminnan pelasti kuitenkin J. Paul Getty, joka osti hotellin 2,5 miljoonan dollarin hintaan vuonna 1938. Monet hotellin alkuperäisistä huoneistoista myytiin myöhemmin asuntoina, joskin myös hotellin tavallinen toiminta jatkui. Sen vakioasiakkaina oli monia merkkihenkilöitä, kuten esimerkiksi Audrey Hepburn, Cary Grant ja Richard Nixon. Lopulta hotellin osti 1960-luvulla hotelliketju Four Seasons.

2. tammikuuta 1972 hotellilla tapahtui yksi siihen asti suurimmista hotelliryöstöistä. Neljä Lucchesen rikollisperheeseen liitettyä miestä tunkeutuivat varhain aamulla hotellin kassaholviin, jossa heidän onnistui saada auki vieraille tarkoitettuja tallelokeroita. Samalla oli otettu 19 panttivankia. Lopulta parin tunnin päästä ryöstäjät viimein lähtivät miljoonien dollarien arvoisen ryöstösaaliinsa kanssa.

Vuonna 2005 The Pierre myytiin Taj Hotels-hotelliketjulle ja vuonna 2009 valmistuivat 100 miljoonan dollarin uudistustyöt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kenneth T. Jackson: *The encyclopedia of New York City*, s. 1000. 2. painos. Yale University Press. ISBN 978-0-300-11465-2. (englanniksi)
2. ↑  History The Pierre, a Taj Hotel, New York. Viitattu 28.9.2021. (englanniksi)
Polkka n. 1840
**Polkka** on nopea tasajakoinen tanssi. Se on syntynyt 1830-luvulla itäisessä Böömissä nykyisen Tšekin alueelta. Tanssin alkuperäinen nimi *pulka* tarkoittaa lyhyttä tai puolta askelta. 1850-luvulle tultaessa polkka oli levinnyt ympäri Euroopan ja myös Amerikan mantereelle. Suomeen polkka tuli tiettävästi ensiksi länsirannikolle 1840-luvulla. Suomalainen polkka on keskieurooppalaista polkkaa nopeampaa ja siinä on runsaasti variaatioita. Sävelmistöön on Suomessa sulautunut varhaisempien nopeiden tanssien sävelmiä (vrt. muun muassa "Ievan polkka").

Askelikko
---------

Ns. suomalaisessa polkassa paino on pääosin päkiöiden varassa. Polvet pysyvät tanssissa melko suorina, nilkoista sen sijaan joustetaan voimakkaasti.
Tahdissa on neljä iskua. Perusaskelikko alkaa tasahypyllä, sitä seuraa vuorotellen vasemman ja sitten oikean jalan askel ja ponnistus hyppyyn. Neljännellä iskulla ollaan ilmassa ja hyppy päättyy tasajalka-alastuloon seuraavalla ykkösiskulla. Suomalaisen polkan yleisilme on aika pysty, ja vaikka siinä voidaankin edetä vauhdikkaasti, sitä voidaan tanssia matkustamatta tilassa, siis paikalla pysyen, tosin kuin monia muita polkkavariaatioita. Suomalaisen polkan askelikko ei ole korkea, mutta siinä on silti selvä ponnistus.
Tilassa liikkuminen tapahtuu siten, että jompikumpi kylki on menosuuntaa kohti. Parittain tanssittaessa tilassa liikutaan tavallisesti tanssisuuntaan eli vastapäivään. Myös myötäpäivään voidaan liikkua; silloin on kyse "savolaisesta polkasta".

Suomessa tanssitaan myös ruotsinkielisen perinteen mukaisesti. Tällöin yleisilme on tilassa matkustavampi, sillä laukka-askelikon eri variaatiot muodostavat tällaisen polkkatyylin perustan.

Otteet
------

Polkassa on useita vaihtoehtoisia tanssiotteita:

* *Vyötäröote*, jossa mies pitää molempia käsiään naisen vyötäröllä ja nainen käsiään miehen.
* *Olkavarsiote*, jossa mies pitää käsiään naisen olkavarsilla hartioiden alapuolella, naisen kädet miehen käsien päällä.
* *Tanssiote*, eli perinteinen tanssiote, jossa naisen oikea käsi miehen vasemmassa, miehen oikea käsi naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä.
* *Polkkaote*, jossa naisen oikea käsi on miehen vasemmassa ja nämä molemmat kädet ovat miehen vyötäröllä. Miehen oikea käsi on naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä.

Kilpailut
---------

Polkantanssin SM -kilpailujen järjestämisoikeus on Polkkaralli -yhdistyksellä. Ensimmäiset polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin vuonna 1972 Varsinais-Suomessa. Myöhemmin kilpailuja on järjestetty useilla paikkakunnilla, viimeksi Tuusulassa 2007.

Vuonna 2008 Polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin Jokioisissa.

Katso myös
----------

* Tahdittomat

Lähteet
-------

* Suomen tanssipalvelin (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Polkantanssin SM -kilpailu 2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Polkan kansainvälinen historia (englanniksi)
* International Polka Association (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Polka Maniac (englanniksi)
Mayojen numerot 0-29
**Mayojen numerot** muodostuvat kolmesta peruselementistä: pisteestä (1), viivasta (5) ja simpukasta (0). Lukujärjestelmä on vigesimaalinen eli 20-kantainen paikkalukujärjestelmä, jossa tyhjät paikat merkitään nollaa vastaavalla symbolilla.

Numerot 1–19 koostetaan kuvan mukaisesti pisteistä ja viivoista, ja luku 20 merkitään yhdistämällä numero 1 nollamerkkiin (1×20 + 0). Luku 21 esitetään kahtena päällekkäisenä pisteenä (1×20 + 1).

Sekoittumisvaaran välttämiseksi peruselementtien välille jätetään hieman ylimääräistä tilaa, jos elementit kuuluvat eri positioihin: esimerkiksi kaksi päällekkäistä viivaa tarkoittaa normaalisti numeroa 5+5 = 10, mutta suuremmalla välillä erotettuna viivat tarkoittavatkin lukua 5×20 + 5 = 105.

Yksinkertaisten pisteiden ja viivojen sijaan saatettiin joskus käyttää myös koristeellisempia peruselementtien piirtotapoja. Lisäksi oli käytössä hieroglyfisempi lukujen merkintätapa, jossa numeroina käytettiin numeroita edustavien jumalten symboleja.

Mayakalenteriin kuuluvassa *pitkälaskussa* käytetään puhtaan vigesimaalijärjestelmän muunnosta, jossa toiseksi vähiten merkitsevässä paikassa lasketaan vain 18:aan asti 20:n sijaan. Näin saadaan käyttöön *tun*-vuosi eli 360-päiväinen approksimaatio aurinkovuodesta.

Unicode-merkistöstandardissa mayojen numeroiden merkkikoodit ovat U+1D2E0…U+1D2F3 (kymmenjärjestelmässä 119 520–119 539).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mayojen numerot**.
* André Cauty & Jean-Michel Hoppan: Les Écritures mayas du Nombre
* Red Latinoamericana de Etnomatemática: Les deux zéros mayas (Arkistoitu – Internet Archive)

Numerojärjestelmät
arabialainen | armenialainen | babylonialainen | heprealainen | kiinalainen | kreikkalainen | mayalainen | roomalainen

| Lukujärjestelmät |
| --- |

binääri- | senaari- | oktaali- | kymmen- (desimaali-) | duodesimaali- | heksadesimaali- | vigesimaali- | seksagesimaalijärjestelmä
| "Mayores"Becky G & Bad Bunny |
| --- |
| Singlen "Mayores" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Mala Santa* |
|  Äänitetty  | helmikuu 2017 |
|  Julkaistu | 14. heinäkuuta 2017 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tuottaja(t) | Jorge Fonseca |
|  Tyylilaji | latinapop, reggaeton |
|  Kesto | 03.22 |
|  Levy-yhtiö | Kemosabe Records, Sony Latin |
| Becky G:n muut singlet |
| "Que Nos Animemos"2017 | "Mayores"2017 | "Díganle"2017 |
| Bad Bunnyn muut julkaisut |
| "Tu No Metes Cabra"2017 | "Mayores"2017 | "Báilame (Remix)"2017 |

**Mayores** (suom. *vanhempi*) on yhdysvaltalaislaulajan Becky G:n musiikkikappale, jolla vierailee myös puertoricolaisartisti Bad Bunny. Sen julkaisivat Kemosabe Records ja Sony Music Entertainment Becky G:n ensimmäisen, Mala Santa-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 14. heinäkuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Servando Primera, Mario Caceres, Patrick Ingunza, Alexander Castillo sekä Benito Antonio Martinez ja sen tuotti Jorge Fonseca. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Daniel Duran ja se julkaistiin Beckyn YouTube-kanavalla vuorokausi ennen singlejulkaisua. Video kuvattiin Los Angelesissä.

"Mayores" oli valtava menestys monissa espanjankielisissä valtioissa kuten Boliviassa, Ecuadorissa, Paraguayssa ja Perussa. Becky G sekä Bad Bunny ovat esittäneet kappaleen livenä muun muassa vuoden 2017 Latin American Music Awardsissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Qobuz - Mayores *qobuz.com*.  Arkistoitu 11.7.2018. Viitattu 30.5.2020.
2. 1 2  Becky G – Mayores (Official Video) ft. Bad Bunny—YouTube *youtube.com*.
3. ↑  Top 20 Bolivia – Del 23 al 29 de Octubre, 2017 *charts.monitorlatino.com*.
4. ↑  Top 100 Ecuador *national-report.com*.  Arkistoitu 8.5.2018. Viitattu 30.5.2020.
5. ↑  Paraguay General *charts.monitorlatino.com*.
6. ↑  Top 20 Peru – Del 18 al 24 de Septiembre, 2017 *charts.monitorlatino.com*.
7. ↑  Becky G, Bad Bunny - Mayores (2017 Latin American Music Awards) *youtube.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mayores
Rune Gustafsson, Red Mitchell ja Egil Johansen
**Keith Moore "Red" Mitchell** (20. syyskuuta 1927 New York, New York – 8. marraskuuta 1992 Salem, Oregon) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti.

Mitchell oli alun perin pianisti ja soitti myös alttosaksofonia, mutta vaihtoi instrumenttinsa kontrabassoon ollessaan armeijan yhtyeen jäsenenä Saksassa. Hän soitti Jackie Parisin (1947–1948), Mundell Lowen, Chubby Jacksonin big bandin ja Charlie Venturan (1949) kanssa. Tämän jälkeen hän kiersi Woody Hermanin orkesterin kanssa (1949–1951) ja toimi Red Norvon trion jäsenenä (1952–1954). Jälkimmäisessä hän oli Charles Mingusin korvaaja. Vuonna 1954 Mitchell soitti Gerry Mulliganin kvartetin kanssa, minkä jälkeen hän asettui Los Angelesiin. Siellä hän soitti vuosina 1954–1968 lukuisten artistien kanssa; yhteistyökumppanien joukossa olivat Hampton Hawes, Billie Holiday ja Frank Sinatra. Vuonna 1959 hän levytti Ornette Colemanin kanssa. Hän toimi myös MGM:n studio-orkesterin jäsenenä (1959–1968) ja johti Harold Landin kanssa vuosina 1961–1962 kvintettiä, joka levytti Atlanticille.

Vuonna 1968 Mitchell muutti Tukholmaan. Siellä hän soitti eurooppalaisten artistien kanssa esimerkiksi Radiojazzgruppenissa ja säesti yhdysvaltalaisia vierailijoita, joihin kuuluivat Dizzy Gillespie ja Phil Woods. Mitchellin levytuotantoon kuuluu Atlanticin lisäksi muiden muassa Pacific Jazzille, Mercury Recordsille ja Caprice Recordsille tehtyjä julkaisuja. Mitchell sai kaksi Grammis-palkintoa. Hän teki Ruotsissa asumisensa aikana välillä matkoja Yhdysvaltoihin ja muutti Oregoniin vähän ennen kuolemaansa.

Mitchell tuli tunnetuksi tavastaan virittää kontrabasso kvinteittäin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Red Mitchell AllMusic
2. 1 2 3 4 5 6  Historical Dictionary of Jazz, s. 246 John S. Davis
3. ↑  Legendary Locals of Fair Lawn, s. 60 Cornell Christianson & Jane Lyle Diepeveen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |