recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
HT Median pääkonttori on Hindustan Times House New Delhissä.**HT Media** on vuonna 1924 perustettu intialainen lehtitalo, joka yhdessä tytäryhtiöittensä kanssa kustantaa ja julkaisee sanoma- ja aikakauslehtiä Intiassa. Yrityksen osake on noteerattu Intian molemmissa pääpörsseissä (BSE ja NSE). 

Yrityksen toiminta on jaettu kolmeen toimialaan: Sanoma- ja aikakauslehtien painaminen ja julkaisu, Radiolähetykset ja viihde sekä Digitaalinen liiketoiminta. Yhtiön julkaisuihin kuuluvat Hindustan Times (eräs maailman laajalevikkisimpiä englanninkielisiä sanomalehtiä, 7-12/2016 Intian 14. laajalevikkisin sanomalehti), Hindustan (hindinkielinen sanomalehti, 7-12/2016 Intian 5. laajalevikkisin sanomalehti), *Mint* (talouspainotteinen sanomalehti), Nandan (kuukausittain ilmestyvä lasten aikakauslehti) ja Kadambini (kuukausittain ilmestyvä naistenlehti). Yhtymän radiokanavabrändejä Intiassa ovat Fever 104 ja Radio Nasha 107.2. Mediayhtymän verkkosivuja ovat *hindustantimes.com* (uutissivusto), *livemint.com* (talousuutissivusto), *shine.com* (työpaikkaportaali), *desimartini.com* (elokuva-arvostelu ja -pisteytys) ja *HTCampus.com* (opiskelijoille tarkoitettu opintosivusto).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Company Overview of HT Media Limited bloomberg.com. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  HT Media Ltd (HTML.BO) (myös muut välilehdet) Reuters India, in.reuters.com. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  About Us htmedia.in. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
4. 1 2  Highest Circulated amongst ABC Member Publications (across languages) (pdf) Audit Bureau of Circulations (India), auditbureau.org. Viitattu 23.9.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hindustan Times (englanniksi) (hindustantimes.com)
* Live Mint (englanniksi) (livemint.com)
**Eklund TE-1** on diplomi-insinööri Torolf Eklundin suunnittelema lentovene. 

Koneen ensilento tapahtui 25. helmikuuta 1949 Kuoreveden Hallissa. Se rakennettiin alun perin amfibiolentokoneeksi. Alkuperäisen voimalaitteen osoittauduttua liian heikoksi koneeseen vaihdettiin voimakkaampi moottori, joka lisäsi painoa niin että koneesta poistettiin pyörät, jolloin koneen tyyppi muuttui lentoveneeksi. Koneen suunnittelija toimi Valtion Lentokonetehtaan (VL)suunnittelijana. Kun VL käytännössä lopetti lentokoneiden suunnittelun, monet suomalaiset lentokonesuunnittelijan koulutuksen omaavat miehet alkoivat suunnitella itselleen harrastekoneita. Eklundin tapaus kuuluu tähän kategoriaan. 

Kone oli siviili-ilma-alusten rekisterissä tunnuksella OH-TEA vuodesta 1954 vuoteen 1969. Kone on nykyisin Suomen ilmailumuseon kokoelmassa.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&05.02000005,2 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&&07.05000007,5 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&&0190.&&&&00190 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Continental A40 -nelisylinterinen bokserimoottori; &&&&&&&&&&&&&030.&&&&0030 kW (&&&&&&&&&&&&&040.&&&&0040 hv)

Lähteet
-------

* Keskinen, Kalevi; Niska, Klaus; Stenman, Kari; Geust, Carl-Fredrik: *Suomen museolentokoneet*. Espoo: Tietoteos, 1981. ISBN 951-9035-60-5.
* Oksanen, Juha; Pesonen, Pekka; Rilla, Niina; Saarinen, Jani: *Suomalaisia innovaatioita - Suomi-konepistoolista Habbo-hotelliin*, s. 62. Gummerus, 2011. ISBN 978-951-20-8368-8.

### Viitteet

1. ↑  Suomalaisia innovaatiota, 2011, s. 62
Grethe Kausland vuonna 1974
**Grethe Kausland** (3. heinäkuuta 1947 Horten – 16. marraskuuta 2007 Oslo) oli norjalainen laulaja ja näyttelijä. Kausland teki läpimurtonsa kahdeksanvuotiaana kappaleella "Teddyen min", jota myytiin yli 100 000 kappaletta. Elokuvadebyyttinsä Kausland teki vuonna 1957 elokuvassa *Smuglere i smoking*. Ensimmäisen pääosansa Kausland esitti vuonna 1959 elokuvassa *Ugler i mosen*. Uransa alkuaikoina Kausland tunnettiin nimellä Lille Grethe.

Kausland voitti Melodi Grand Prix'n 1972 duettona Benny Borgin kanssa kappaleella "Småting" ja duo valikoitui näin Norjan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa duo sijoittui 14:nneksi 18 kilpailijan joukosta.

Kausland teki vuodesta 1973 runsaasti yhteistyötä Dizzie Tunes -yhtyeen kanssa.

Kausland kuoli keuhkosyöpään 60-vuotiaana vuonna 2007.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *A Taste Of...* (1978)
* *Grethe Synger Lille Grethe* (1979)
* *Stay With Me* (1984)
* *Jazz My Way* (2008)

#### Dizzie Tunes -yhtyeen kanssa

* *Toppopp 1* (1972)
* *Norsklåt* (1973)
* *Hei-Hå Hei-Hå* (1973)
* *Tut Og Kjør* (1975)
* *På Go'fot* (1976)
* *Memories Of Music* (1982)
* *Go'biter - Live At Dizzie* (1991)

Lähteet
-------

* Kausland, Grethe *mic.no*. Viitattu 26.11.2022.

### Viitteet

1. ↑  Norway: Melodi Grand Prix 1972 *eurovisionworld.com*. Viitattu 26.11.2022.
2. ↑  Edinburgh 1972 *eurovision.tv*. Viitattu 26.11.2022.
3. ↑  Grethe Kausland dies at 60 *esctoday.com*. Viitattu 26.11.2022.
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Greta Scacchi** (s. 18. helmikuuta 1960 Milano, Italia) on italialais-englantilainen kansainvälisen uran luonut näyttelijä. Hän on voittanut urallaan Emmy-palkinnon.

Varhainen elämä
---------------

Scacchin äiti oli englantilainen tanssija ja isä italialainen maalari. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan kolmen ja Scacchi palasi Englantiin kahden isoveljensä kanssa. Vuonna 1975, hänen äitinsä mennessä uudelleen naimisiin, perhe muutti Australiaan. Vuonna 1977 Scacchi palasi Englantiin ja alkoi opiskella Bristol Old Vic -teatterikoulussa. *lähde?*

Ura
---

Vuonna 1982 hän teki ensiesiintymisensä saksalaisessa elokuvassa *Das Zweite Gesicht*. Sitä seurasivat elokuvat *Kuumuus ja kiihko* (*Heat and Dust*, 1983), *Afrikan valkoinen kaunotar* (*White Mischief*, 1987), *Rakastunut mies* (*Un homme amoureux,* 1987), *The Player – Pelimies* (1992) ja *Emma* (1996). *lähde?*

Hän sai parhaan televisioelokuvan sivuosanaisnäyttelijän Emmyn roolistaan televisioelokuvassa *Rasputin*. *lähde?*

Yksityiselämä
-------------

Scacchi oli naimisissa yhdysvaltalaisen Vincent D’Onofrion kanssa vuosina 1991–1993, mutta liitto päättyi avioeroon. Avioliitosta syntyi yksi lapsi. *lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Greta Scacchi** Wikimedia Commonsissa

* Greta Scacchi *Notable Names Database*.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Uukuniemen kirkko** on yksi Parikkalan luterilaisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Se sijaitsee Uukuniemen kirkonkylässä. Kirkko kuului aiemmin Uukuniemen seurakunnalle, joka yhdistettiin Parikkalan seurakuntaan vuonna 2005.

Historiaa
---------

Ei ole tarkkaa tietoa siitä, kuinka mones Uukuniemen nykyinen kirkko on. Uukuniemen luterilainen seurakunta muodostettiin vuoden 1617 jälkeen ja siihen kuului myös Kesälahti vuoteen 1721 asti. Tiettävästi seurakunnan ensimmäinen kirkko oli rakennettu vuonna 1642 ja se oli sijainnut Kesälahden kylässä. Uukuniemen Pyhämäelle oli valmistunut uusi kirkko vuonna 1692, mutta se tuhoutui salaman polttamana jo vuonna 1694. Tämän jälkeen täytyi ottaa vanha huonokuntoinen kirkko uudelleen käyttöön, kunnes se saatiin korvattua jälleen uudella, vuonna 1699 Ertonmäelle valmistuneella kirkolla. Uukuniemen Papinniemellä ovat sijainneet ortodoksinen kylä ja kirkko, mutta oli hylätty 1950-luvulla.

Kirkkorakennus ja irtaimisto
----------------------------

Nykyinen kirkko on rakennettu puusta vuonna 1793 ja vihittiin käyttöön 1797. Kirkkoa on sittemmin korjailtu useampaan otteeseen, muun muassa 1853, 1909, 1916 ja 1929. Muodoltaan kirkko on ristikirkko, jonka ristikeskuksessa on tornimainen kupoli. Kirkon pituus ja leveys ovat 24 metriä ja kupolin korkeus 23 metriä. Kirkkoa ympäröi kiviaita. Erillinen 26 metriä korkea kellotapuli kirkon vieressä yhdystie 4021:n toisella puolella on kirkkorakennusta uudempi, vuodelta 1853.

Kirkon alttaritaulun on maalannut taiteilija Mikko Kiljander vuonna 1883. Se on jäljennös Kaavin kirkon alttaritaulusta, jonka on maalannut Adolf von Becker. Taulu, jonka aiheena on *Kristus ristillä*, konservoitiin vuonna 2004. Kirkon 18-äänikertaiset urut ovat uudet, vuodelta 1982. Kellotapulissa on kaksi kelloa, joista vanhempi on vuodelta 1860 ja nuorempi vuodelta 1875.

Kuvia kirkosta
--------------

* Kirkko tieltä nähtynäKirkko tieltä nähtynä
* KirkonporttiKirkonportti
* Kellotapuli tien laidallaKellotapuli tien laidalla
* Näkymä alttarilleNäkymä alttarille

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Laakso: Autioituneen ortodoksikylän jäljillä Uukuniemen Papinniemellä (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uukuniemen kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Uukuniemen kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
Norjalaista eklogiittia
Eklogiittia
**Eklogiitti** on harvinainen metamorfinen kivilaji, joka sisältää rakeista punaista granaattia ja vaaleanvihreää augiittia. Eklogiitti muodostuu suuremmissa paineissa kuin mikä on ominaista maankuorelle.

Geologisen tutkimuslaitoksen (GTK) julkaisema *Retkeilijän kiviopas* suosittelee timanteista kiinnostuneille luonnonharrastajille kimberliittisten kivilajien (ja siis eklogiitin) tunnistamisen harjoittelua. Näissä saattaa olla Suomessakin timantteja pieninä oktaedreinä ja näistä syöpyneinä pyöreämpinä rakeina. Kaavin ja Kuopion alueen 
kimberliiteissä on enimmillään noin 0,01 g timantteja tonnissa kiveä. Timanttien tunnistaminen löydöksestä on kuitenkin hyvin hankalaa ja vaatii käytännössä laboratoriomäärityksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sari Grönholm (toim.), Reijo Alviola, Kari A. Kinnunen, Kari Kojonen, Niilo Kärkkäinen ja Hannu Mäkitie: Retkeilijän kiviopas (pdf) (s. 35 Jalokivet, kovuus 10–7. Timantti, kovuus 10) *ISBN 951-960-973-6*. Geologian tutkimuskeskus. Viitattu 31.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Don L. Anderson: The layered mantle revisited. An eclogite reservoir (mantleplumes.org) (englanniksi)
* Robert P. Rapp, Nobumichi Shimizu & Marc D. Norman: Growth of early continental crust by partial melting of eclogite (Letters to Nature, 2003) (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eklogiitti**.
Greta von Haartman 1930-luvun alussa.
**Annie Margaretha (Greta) von Haartman** (29. kesäkuuta 1889 Mäntyharju – 22. kesäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.

Von Haartmanin vanhemmat olivat insinööri Georg Viktor Berndt von Haartman ja Annie Mathilda Kyander. Hän opiskeli laulua Helsingin musiikkiopiston oopperaluokalla Emmy Achtén johdolla, Pietarin konservatoriossa Alma Fohströmin johdolla ja Tukholmassa Signe Hebben oppilaana. Myöhemmin hän suoritti lisäksi jatko-opintoja Pariisissa. Hänen ensikonserttinsa vuonna 1911 sai pääosin kiittäviä arvosteluja. Vuonna 1918 hänet kiinnitettiin Suomalaiseen Oopperaan, jossa hänen sopimuksensa kesti ensin vuoteen 1928 ja uudelleen vuodesta 1929 vuoteen 1945 saakka. Vuosien 1928–1929 näytäntökaudella hän esiintyi muun muassa Clérmont-Ferrandin, Grenoblen ja Dinardin oopperanäyttämöillä.

Von Haartmanin ohjelmistoon kuului yhteensä noin 70 ooppera- ja operettiroolia. Hänen näyttämötyönsä oli sulavaa ja koko olemuksensa aristokraattisen hienostunut. Hänen puolisonaan oli vuodesta 1920 lähtien eversti Verner Gustafsson, joka toimi Suomalaisen Oopperan taloudenhoitajana. Diplomaatti Paul Gustafsson oli heidän poikansa.

Lähteet
-------

* Laati–Blomstedt–Havu–Poijärvi (toim.): *Kuka kukin oli.*
* *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2*, s. 480–481. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6
* Hillila, Ruth-Esther & Blanchard Hong, Barbara (1997): *Historical dictionary of the music and musicians of Finland*, s. 109. ISBN 0-3132-7728-1

Aiheesta muualla
----------------

* Greta von Haartman: *Tuoll’ on mun kultani*. Yle elävä arkisto.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Uudistuva ihmiskunta** oli vuosina 1977–1988 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti.

Lehti ilmestyi nimellä *Ihmiskunta* vuosina 1977–1978. Lehti ilmoitti teemakseen olla marxilainen keskustelulehti ja se halusi suomalaiseen poliittiseen keskusteluun eurooppalaisia ajatuksia ja vivahteita, joita kutsuttiin eurokommunismiksi.*lähde?*

Lehden taustana toimi Osuuskunta Ihmiskunta ja lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi Ilkka Tervonen.*lähde?*

Lehden toimituskunta laajentui 1979, jolloin päätoimittajaksi kutsuttiin Ilkka-Christian Björklund. Lehti ilmoitti olevansa avoin keskustelu- ja mielipidefoorumi ennen kaikkea marxilaiselta pohjalta nousevalle keskustelulle.*lähde?*

Björklundin siirryttyä Pohjoismaiden neuvoston pääsihteeriksi 1982 lehden päätoimittajaksi valittiin Perttu Rastas, joka jatkoi vuoteen 1985. Lehti luopui marxilaisuuden korostamisesta ja kiinnitti huomiota niin sanottuun kolmannen tien strategian lisäksi nousevaan ekologiseen ajatteluun ja vihreään liikkeeseen.*lähde?*

1985 jälkeen päätoimittajana toimi Tauno Saarela vuoteen 1988.*lähde?*

Lehden ympärillä oli myös muuta toimintaa. Ilkka Tervonen käänsi itäsaksalaisen toisinajattelijan Rudolf Bahron kirjan *Vaihtoehto – reaalisesti olemassaolevan sosialismin kritiikkiä* (Otava, 1979). *Uudistuva ihmiskunta* -lehti toi Bahron Suomeen samana vuonna*lähde?*. Vierailu herätti huomiota ja kiinnostusta*lähde?* ja osuuskunta julkaisi vierailusta kirjan *Keskusteluja Bahron kanssa* (1980). Lehti toi myös DDR:stä karkotetun laulajan Wolf Biermannin Suomeen vuonna 1985.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Uudistuva ihmiskunta: marxilainen keskustelulehti *Finna.fi*. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.3.2018.
2. ↑  Rudolf Bahro: *Vaihtoehto – Reaalisesti olemassaolevan sosialismin kritiikkiä*. Helsinki: Otava.
3. ↑  toim.: Ilkka Tervonen, Kristina Vanajas: *Keskusteluja Bahron kanssa*. Helsinki: Osuuskunta Ihmiskunta. ISBN 951-95609-0-4.
Kariketta käytetään tietyntyyppisessä kompostikäymälässä hajun sitojana
Ruotsissa valtatie E6:en varrella oleva julkinen kompostikäymälä
Erotteleva kompostikäymälä. 1: Humusosasto, 2: Ilmastointiputki, 3: Istuin, 4: Pisoaari, 5: Virtsan keräys ja haihdutus, A: Toinen kerros, B: Ensimmäinen kerros, C: Maakerros
**Kompostikäymälä** on kuivakäymälä, joka muuttaa jätteet lannoittavaksi mullaksi luonnon omalla mikrobitoiminnalla. Kompostoituminen tarvitsee happea, kosteutta, lämpöä ja aikaa. Suomessa käymäläjätteet kompostoituvat hyvissä olosuhteissa ulkoilmassa lannoittavaksi mullaksi noin kolmessa vuodessa. Parhaimmat kompostikäymälät ovat hajuttomia ja helppohoitoisia eivätkä tarvitse lisäaineita tai jälkikompostoimista. Nykyään kompostikäymälöiden käyttöä pyritään edistämään.

Katso myös
----------

* Kemiallinen käymälä
* Biolan

Kirjallisuutta
--------------

* Raimo Lilja, Marianne Hyttinen-Lilja: Kompostikäymälän rakentaminen ja käyttö. Suomen luonnonsuojeluliitto 1991. ISBN 951-95439-8-8 (nid.).
* Sirkka Malkki: Kompostikäymäläopas. Työtehoseura 1995. ISBN 951-788-221-1
* Korhonen, Taro & Nousiainen, Miika: *Paskakirja*. Helsinki: Like, 2007. ISBN 978-952-471-941-4.
* *Kompostikäymäläopas* Helsinki: Ruohonjuuri 1983 ISBN 951-95486-0-2

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kompostikäymälä**.
Akragaan ekklesiasterionin rauniot.
Ateenan ekklesian kokoontumispaikka ja puhujankoroke (*bēma*) Pnyks-kukkulalla.
**Ekklesiasterion** (m.kreik. ἐκκλησιαστήριον, *ekklēsiastērion*) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa poliksen eli kaupunkivaltion ekklesian eli kansankokouksen kokouspaikkana toiminut rakennus tai ulkoilmarakennelma.

Ekklesiasterioneita oli sekä demokraattisesti että oligarkisesti hallituissa kaupungeissa buleuterioneiden eli neuvoston kokouspaikkojen sekä prytaneioneiden ja muiden keskeisten virkamiesten käyttämien rakennusten ohella. Arkkitehtuuriltaan ekklesiasterionit muistuttivat usein monella tapaa kreikkalaisia teattereita, ja monissa kaupungeissa teatteri myös toimi tässä tehtävässä ilman erillistä rakennusta. Ekklesiasterion-nimeä käytettiin erityisesti monissa siirtokunnissa. Ateenassa, jonka ekklesia on lajinsa tunnetuin, samassa tehtävässä käytettiin Pnyks-kukkulaa, jolle rakennettiin tätä varten rakennelmia useassa vaiheessa 400-luvulla eaa. ja 300-luvulta eaa. lähtien Dionysoksen teatteria. Niistä termiä käytetään kuitenkin harvemmin.

Ekklesiasterioneita
-------------------

Ekklesiasterioneita tunnetaan ainakin seuraavista poliksista:

* Akragas
* Ateena (Pnyks ja Dionysoksen teatteri)
* Delos (Deloksen ekklesiasterion)
* Gortyn (tai buleuterion?)
* Messene (tai teatteri?)
* Metapontion (Metapontionin teatteri-ekklesiasterion)
* Olbia
* Poseidonia
* Sparta (Skias) (?)
* Syrakusa (Syrakusan teatteri)

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἐκκλησιαστήριον, τό *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Ekklesiasterion *Brill’s New Pauly*. BrillOnline Reference Works. Viitattu 5.11.2018.
3. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Ekklesiasterion", *Antiikin käsikirja*, s. 145. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
**AlphaBay** oli suuri darknet-markkina, jonka perustivat henkilöt nimeltä "Alpha02" ja "DeSnake" vuonna 2014. Se oli yksi suurimmista darknet-markkinoista sen elinaikana ja tarjosi laajan valikoiman tuotteita ja palveluita, kuten huumeita, aseita ja henkilökohtaisia tietoja. AlphaBay oli myös yksi ensimmäisistä suurista markkinoista, joka hyväksyi Moneron maksutapana.

Vaikka AlphaBay oli suosittu ja hyvin suunniteltu markkina, se ei kuitenkaan päässyt pakenemaan lain valvontaa pitkään aikaan. Vuonna 2017 FBI ja Euroopan poliisi purkivat AlphaBayn ja ottivat sen omistajat kiinni. Tämä merkitsi lopullista loppua AlphaBaylle ja monille muille darknet-markkinoille, jotka olivat perustaneet sen menestyksen.

Kuitenkin, kuuluisa DeSnake on ilmeisesti jatkanut toimintaansa darknetissä uudella markkinalla nimeltä "AlphaBay". Tämä markkina on saatavilla sekä Tor-verkossa että I2P-verkossa, ja sen osoitteet ovat tnaefzkcnhryeusi7hdpqujqiqmnbtah3dmjcg3gvezohunjuxbq.b32.i2p I2P-verkossa ja alphabay522szl32u4ci5e3iokdsyth56ei7rwngr2wm7i5jo54j2eid.onion Tor-verkossa.

Empire Market on melko samanlainen kuin AlphaBay oli, ja se tarjoaa monia samoja tuotteita ja palveluita. Se on myös yksi suurimmista darknet-markkinoista tällä hetkellä, ja se on saanut paljon huomiota mediassa viime aikoina.

Vaikka darknet-markkinat ovat edelleen olemassa ja tarjoavat laittomia tuotteita ja palveluita, ne ovat kuitenkin aina alttiita lain valvonnalle ja ne voivat sulkeutua milloin tahansa. Tämä on osoitus siitä, että niiden toiminta on aina epävakaa ja vaarallista, eikä niitä tulisi käyttää millään tavalla.*lähde?*
**Hugo Johannes Hukkinen** (16. joulukuuta 1896 Porvoo – 20. maaliskuuta 1982 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Hukkisen vanhemmat olivat puuseppä Johan Hukkinen ja Hilda Amanda Backman ja puoliso vuodesta 1924 Laila Regina Stålhane. Hukkinen tuli ylioppilaaksi Borgå lyceumista 1918 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1922. Hän oli toiminimi Joh. Askolinin työnjohtaja 1922, Kotkan Tukinosto Oy:n työnjohtaja ja tarkastaja 1922–1924, Sörnäs Ab:n piiriesimies 1924–1927 ja  Hackman & Co:n Kuopion piirin piirimetsänhoitaja vuodesta 1927 ja metsäpäällikkö 1939–1965. Hukkinen oli myös Taasianjoen Uittoyhdistyksen kasööri 1922–1923 ja uittopäällikkö 1924–1927, Kuopion ilmansuojelualueen kulontorjuntaupseeri 1941–1944 ja Kallaveden uittopiirin päällikkö. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Hukkinen sai 1958.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Metsäneuvos Hugo Hukkinen (1896–1982). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.3.2023.
2. ↑  Dödsfall. Hugo Hukkinen.  *Östra Nyland*, 20.4.1982, nro 44, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Hugo Hukkinen *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo asumattomalle paikalle raivatusta maatilasta. Uudistalo-sanalla on myös merkitys uudisrakennus.*
**Uudistalo** eli **uudistila** on entisaikoina Suomessa ja Ruotsissa käytössä ollut nimitys, joka tarkoittaa asumattomalle paikalle perustettua maanviljelyyn käytettävää maatilaa eli uudisasutusta. Nimityksiä käytetään tavallisesti toistensa synonyymeinä, mutta jotkin lähteet tekevät eron uudistalon ja uudistilan välillä. *Nykysuomen sanakirja* määrittelee lakikielen käyttämän uudistila-sanan merkitsevän maanviljelyyn käytettävää kruununtilaa, joka raivaustyön kestäessä oli osaksi tai kokonaan verosta vapaa. Uudistalon omistajasta käytettiin nimityksiä uudistalokas tai uudistalollinen.

Uudistalo oli alkuaan mahdollista perustaa kylän yhteismaalle kaikkien kylän osakkaiden suostumuksella. Yksityismaalla perustaminen riippui ainoastaan maanomistajasta. Vuonna 1770 annetun asetuksen mukaan uudistalon sai perustaa kylän jakamattomalle maalle, vaikka jokin osakas vastusti sitä. Ruotsin kaikkien uudistalojen verottaminen aloitettiin 1775 ja uusien perustamiseen vaadittiin maaherran lupa. Tilan lopullisen muodostamisen suoritti maanmittari, kun viljelysmaat oli raivattu, rakennukset saatu valmiiksi ja annettu verovapausaika kulunut loppuun. Seuraavaksi suoritettiin tilan verollepano, joka samalla ratkaisi tilalle annettavien tilusten lopullisen laajuuden.

Isonjaon yhteydessä kylän liikamaalle perustettiin usein uudistaloja. Se perustui yksityiskohtaisiin suunnitelmiin, jotka maaherra vahvisti. Vaikka uudistalojen perustaminen oli säänneltyä toimintaa, tapahtui käytännössä kuitenkin usein niin, että uudisasukkaat asettuivat omin lupinensa erämaihin asumaan. Tällaisten tilojen verollepanosta säädettiin eri metsälaeissa. Uudistalojen perustaminen Suomessa loppui vuonna 1922, kun asutustoiminta valtion maillakin järjestettiin uudelleen. Uudistukset liittyivät muuhun asutuslainsäädäntöön.

Uudistila-nimitystä käytettiin erityisesti maanhankintalain mukaisista tiloista eli niin sanotuista kylmistä tiloista. Ne olivat tiloja, joilla ei ollut kunnollisissa rakennuksia ja joiden viljeltäväksi tarkoitetusta maa-alasta oli ennakkoon raivattu enintään 10 prosenttia.

*Väliaikainen uudistila* oli tietyin ehdoin suurelle erottamattomalle yhteismaalle perustettu maatila, jolla oli väliaikainen manttaali. Tällaisia tiloja perustettiin Pohjois-Suomeen useita. Väliaikaisia uudistiloja koskevat määräykset sisältyivät kuninkaalliseen kirjeeseen 7. marraskuuta 1787 ja maanmittausohjesääntöön 15. toukokuuta 1848.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Nykysuomen sanakirja,* WSOY 1951–1961, hakusana uudistila.
2. ↑  Esimerkiksi *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, kertoo että uudistalo = liikamaalle perustettu kruununluontoinen talo ja uudistila = raivaamaton ja rakentamaton maanviljelystila eli niin sanottu kylmä tila.
3. ↑  *Nykysuomen sanakirja,* hakusana uudistalokas.
4. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana uudistalo.
5. ↑  *Uusi tietosanakirja,* hakusanat uudistalo ja kylmä tila.
6. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusana uudistalo.
**Eklektisyys** (kreikan kielen ἐκλεκτικός *eklektikós* 'valikoiva') kuvaa suuntausta tai teoriaa, joka yhdistelee vaikutteita eri suuntauksista tai teorioista. Eklektisyyttä voi esiintyä esimerkiksi filosofiassa ja taiteessa.

**Eklektismi** on suuntaus, esimerkiksi taidesuuntaus, joka yhdistelee eri suuntauksia. **Eklektikko** on henkilö, joka yhdistelee eri suuntauksia.

Filosofiassa ja maailmankatsomusopissa
--------------------------------------

Filosofiassa *eklektismi* tarkoittaa parhailta tuntuvien osien valitsemista eri filosofisten koulukuntien opeista. Eklektismi oli yleistä antiikin filosofiassa, erityisesti hellenistisessä filosofiassa sekä myöhäisantiikin aikana, sillä ajatusten poimiminen yhtä lailla esimerkiksi sekä platonistisesta, stoalaisesta että aristotelisesta ajattelusta oli mahdollista ja yleistä. Tunnettuja eklektikkoja ovat muun muassa Panaitios, Poseidonios, Cicero ja Plutarkhos sekä monet uusplatonismin edustajat. Diogenes Laertios mainitsee Potamon Aleksandrialaisen perustaneen eklektisen koulukunnan.

Maailmankatsomusten suhteen eräs esimerkki eklektisyydestä on eklektinen pakana, joka muodostaa maailmankuvansa pakana- tai muiden uskontojen osista ja/tai omista kokemuksistaan. Esimerkiksi eklektinen wicca muodostaa maailmankuvansa osin traditionaalisen wicca-perinteen mukaan, osin omien käsitystensä mukaan.

Psykologiassa
-------------

Psykologia jakautuu erilaisiin koulukuntiin, joita harva psykologi suoraan edustaa. Moni heistä kuvaa omaavansa eklektisen näkemyksen eli pyrkii yhdistämään eri koulukuntien näkemyksiä toisiinsa. Mm. terapeuttisessa työssä toisen koulukunnan tekniikoita käytetään, vaikka itse edustaisi puhtaammin kilpailevaa koulukuntaa. Vastaavia ilmiöitä on myös muissa tieteissä.

Taiteessa
---------

Suomen kansallismuseo Helsingissä edustaa eklektismiä arkkitehtuurissa.
Taiteessa *eklektismi* tarkoittaa eri suunnista saatuja vaikutteita yhdistelevää tyyliä tai toisilta taiteilijoita saatuja tyylejä tai muita lainoja yhdistelevää tekotapaa. Antiikin reetorien mukaan mestariteos voidaan luoda yhdistelemällä suurten mestareiden teosten parhaita piirteitä. Giorgio Vasari toisti saman *Taiteilijaelämäkerroissaan*. Eklektismi oli suosittua 1800-luvun lopulla varsinkin arkkitehtuurissa, jossa saatettiin yhdistellä varsinkin eri kertaustyylejä, kuten uusgotiikkaa, uusklassismia tai uusrenessanssia.

Taiteessa *eklektikko* on taiteilija, joka yhdistelee eri taiteilijoiden tyylejä. Sanan käyttöön liittyy usein taiteilijan omaperäisyyden puutetta korostava sävy.

Lähteet
-------

1. ↑  Diogenes Lertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* I.21.
2. 1 2  Konttinen, Riitta & Laajoki, Liisa: *Taiteen sanakirja*, s. 92. WSOY, 2000.

Aiheesta muualla
----------------

* Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Eclecticism *The Internet Encyclopedia of Philosophy*.  (englanniksi)
* Zeller, E.: A History Of Eclecticism In Greek Philosophy Longmans, Green, And Co. 1883. (englanniksi)
**Alphaman** on ASCII-grafiikkaa käyttävä roguelike-peli, jonka ohjelmoi Jeffrey Olson vuonna 1995 apunaan Peter Jessop ja Gregory Krol*lähde?*. Peli sijoittuu ydinkatastrofin jälkeiselle maapallolle ja sen huomattavin piirre on erittäin runsas erikoisen huumorin käyttö.*lähde?* Pelaajan tavoitteena on pelastaa maailma tuhoutumiselta.

Pelaaminen
----------

Tämä näyttää lopulta. Kuvankaappaus pelistä Alphaman 1.1 (1995)
*Alphamanin* päähenkilö on mutatoitunut ihminen. Sillä on pelin alussa kaksi erikoiskykyä ja yksinkertainen varustus: satunnainen perus-ase, haarniska ja pala ruokaa.*lähde?* Erikoiskykyjä on tahdonvoimaisesta parantamisesta äänihyökkäykseen ja niitä voi käyttää loputtomasti, joskin voimien on käytön jälkeen latauduttava.

Peli sijoittuu New Yorkin raunioihin, jonka rakennuksia ja luolia pelissä voi tutkia. Luolastot ovat täynnä erilaisia olentoja kuten tulimuurahaisia, ruusupensaita ja gaselleja.*lähde?* Pelin tavoitteena on löytää Grinch-nimisen vihollisen linnoitus ja pelastaa Maa hänen käsistään. Grinch aikoo vapauttaa myrkkyä ilmakehään ja tuhota kaiken elämän.*lähde?* Jotta Grinch voitaisiin voittaa, pelaajan on löydettävä viisi linnaa ja tuhottava niiden hallitsijat, joita ovat mm. Buzz Aldrin ja radioaktiivinen Elvis.*lähde?*

Esineiden perusluokat ovat aseet (lähi- ja kaukotaistelu), panssarit, ruoka, erilaiset marjat ja monenlaiset suuret ja pienet tekniset esineet. Marjoilla on erilaisia vaikutuksia, jotka saadaan esiin syömällä ja heittelemällä niitä. Teknisiä esineitä on 125, pääosin ne on tunnistettava ennen kuin niitä voi käyttää. Pelistä löytyy esimerkiksi Laserpistooli (ammutaan) ja kotivideoprojektori (nukutetaan vihollisia). Kaikki tekniset esineet, kuten lehtipuhallin, eivät ole käyttökelpoisia ja osasta on suuresti hyötyä.*lähde?*

Vastaanotto
-----------

Home of the Underdogs -sivuston arvostelussa *Alphamania* pidetään keskeneräisenä, sen pelattavuutta ja vihollisten tekoälyä moititaan. Myönteisinä puolina pidetään sen yksinkertaista käyttöliittymää ja roguelike-peleille epätavallista asetelmaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lauppert, Theodor: Alphaman *members.chello.at*. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Underdogs: Alphaman review *Home of the Underdogs*. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Alphaman review *Text-mode*.  Arkistoitu 13.1.2009. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Alphaman -kotisivu
Toulousen ja Poitiers'n Alphonsen vaakuna.
**Alphonse** (11. marraskuuta 1220 – 21. elokuuta 1271) oli Ranskan kuninkaan Ludvig VIII Leijonan ja hänen puolisonsa Kastilian Blankan poika.

Alphonse oli kuningas Ludvig IX Pyhän nuorempi veli ja sai isänsä testamentin määräysten mukaisesti apanage-läänityksekseen Poitoun kreivikunnan ja osan myös Auvergnesta. Pariisin vuoden 1229 rauhan mukaisesti hän solmi avioliiton Toulousen kreivin Raymonde VII (IX) de Saint-Gillesin tyttären **Jeannen** kanssa vuonna 1237. Vaimonsa ja appensa kuoltua vuonna 1249 hän peri itselleen myös Toulousen kreivikunnan.

Vuoden 1241 lopulla Alphonse joutuu vastatusten vahvan vasallinsa Hugues X de Lusignanin kanssa. Kapinoivalla vasallilla on takanaan Englannin kuninkaan Henrik III:n että myös Alphonsen oman apen Raymon VII de Saint-Gillesin tuki. Veljensä, Ludvig IX:n avustuksella hän kuitenkin voittaa kapinoitsijan ja tämän liittolaiset Taillebourgin tasitelussa 21. heinäkuuta 1242.

Alphonse osallistui kahteen eri ristiretkeen; vuonna 1248 veljensa Ludvig Pyhän kanssa Tunisiaan tehtyyn seitsemänteen ristiretkeen ja vuonna 1270 kahdeksanteen ristiretkeen. Vuonna 1252, kun hänen äitinsä Blanka kuoli, tuli Alphonsesta yhdessä veljensä Kaarlen kanssa valtionhoitaja siksi ajaksi kun kuningas Ludvig Pyhä viipyi ristiretkellään. Tänä aikana hän osallistui ns. Pariisin rauhan neuvottelemiseen, tässä rauhassa Englannin kuningas Henrik III luopui vaatimuksistaan Ranskassa oleviin alueisiin: Normandiaan, Maineen, Anjouhun ja Poitouhun. Korvauksena ranskalaiset lupasivat olla tukematta häntä vastaan kapinoivia englantilaisia.

Alphonse kuoli ilman jälkeläisiä paluumatkallaan kahdeksannelta ristiretkeltä 21. elokuuta vuonna 1271 mahdollisesti Italian Savonassa. Näin hänen läänityksensä palautuvat feodaalilakien ja perinteen mukaan lääninherralle, eli Ranskan kuninkaalle. Hänen Auvergnesta hallitsemaasa osaa kutsuttiin tämän jälkeen "kuninkaalliseksi Auvergnen alueeksi", kunnes se myöhemmin korotettiin herttuakunnaksi. Tätä aluetta ei siis pidä sekoittaa Auvergnen kreivikuntaan, eikä sen myöhemmän muodon Auvergnen dauphinén kanssa. Testamentillaan hän kuitenkin oli määrännyt alueisiinsa kuuluneen Venaissin kreivikunnan paavien Pyhälle istuimelle, jolle se siirtyi vuonna 1274 ja oli sen hallinnassa aina vallankumoukseen, vuoteen 1791 saakka.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hugo Hamilton
**Hugo Erik Gustaf Hamilton** (21. elokuuta 1849 Husaby − 27. tammikuuta 1928 Karbenning) oli ruotsalainen kreivi ja poliitikko. 

Hamilton opiskeli oikeustiedettä Uppsalassa. Opiskeluiden jälkeen hänestä tuli Ruotsin patenttiviraston, *Patentbyrån* ensimmäinen päällikkö. Vuonna 1895 viraston nimeksi muutettiin *Patent- och registreringsverket*. Samaan aikaan hän osallistui kunnalliseen ja poliittiseen elämään Tukholmassa, ensin liberaalina. Häntä jopa kutsuttiin "Punaiseksi kreiviksi" (*Den röde greven*). Hän oli myös toisen ja ensimmäisen kamarin jäsen. Vuosina 1900–1918 hän oli Gävleborgin läänin maaherrana. Kun Karl Staaffista tuli liberaalien johtaja, Hamilton erosi puolueesta. Ajan mukaan hänestä tuli konservatiivi. Arvid Lindmanin hallituksessa hän oli siviiliministeri 1907. Vuosina 1916–1928 hän oli ensimmäisen kamarin puhemies (*talman*). 

Hänen poikaansa Adolf Hamiltonia kutsutaan usein Suomen tykistön perustajiksi.

Lähteet
-------

* *Tvåkammarriksdagen 1867-1970*, 1 (Almqvist & Wiksell International 1988)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Devonikauden joukkotuho** oli joukkosukupuutto, joka tapahtui devonikauden lopulla 365 miljoonaa vuotta sitten. Kaikista meressä ja maalla eläneistä lajeista katosi 75 prosenttia.

Devonikauden joukkotuho aiheutui erään arvion mukaan siitä, kun puut ja kukkakasvit muuttivat kiven ja soran ravinteikkaaksi maaperäksi, joka valui meriin ja rehevöitti ne. Sen seurauksena levät lisääntyivät ennennäkemättömästi ja käyttivät laajoilta alueilta kaiken hapen. Tämä johti niiden lajien tuhoutumiseen, jotka eivät sopeutuneet vähähappiseen meriveteen.

Toisen teorian mukaan joukkotuhon aiheuttanut happikato johtui tulivuorenpurkauksista. Kolmannen teorian mukaan joukkotuho johtui ilmaston kylmenemisestä ja jäätiköiden muodostumisesta, jolloin merenpinta laski ja elinympäristöjä tuhoutui.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Scott Dutfield: The 5 mass extinction events that shaped the history of Earth — and the 6th that's happening now *LiveScience*.  17.5.2021. Viitattu 30.9.2021.
2. ↑  Mass Extinctions *National Geographic*. Viitattu 30.9.2021.
**Devon Edward Sawa** (s. 7. syyskuuta 1978) on kanadalainen Saturn-palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa *Little Giants* ja *Final Destination – viimeinen määränpää*.

Biografia
---------

### Nuoruus

Sawa syntyi Vancouverissa kodinhoitaja Joyce Sawalle ja mekaanikko Edward Sawalle. Hänen isänsä on puolalaista syntyperää.

### Ura

Sawan mieltymys näyttelemiseen alkoi, kun hän esiintyi pääosassa lastentarhan koulunäytelmässä. Hänen näyttelijän uransa kehittyi nopeasti 1990-luvulla. Sawa esiintyi elokuvissa *Little Giants*, *Casper*, *Now and Then*, *Wild America*, *Idle Hands*, ja *Final Destination – viimeinen määränpää*. *Casperissa* hän teki suuren läpimurtonsa, vaikka hänen esiintymisensä kuvaruudussa kesti vain joitakin minuutteja.

2000-luvulla Sawa esiintyi Eminemin ja Didon esittämän Stan-kappaleen musiikkivideolla Stanin roolissa. Sawa on jatkanut tasaisesti työtä yksittäisten elokuvien parissa, kuten *Extreme Dating*, *Devil's Den* ja *Creature of Darkness*. Vuonna 2011 Sawa vieraili draamasarjassa *Nikita*, jossa hänen oli tarkoitus esittää Owen Elliot -nimistä hahmoa neljän jakson ajan. Hahmo kuitenkin jäi pysyväksi sarjaan ja Devon näytteli Owenia sarjan viimeiseen neljänteen tuotantokauteen asti. Hän myös liittyi elokuvien *388 Arletta Avenue* ja *The Sibling* näyttelijäkasteihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Devon Sawa Biography (1978-) *filmreference.com*. Viitattu 9.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Devon Sawa Biography *imdb.com*. Viitattu 9.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Shooting Has Started on Stalker Thriller 388 Arletta Avenue *collider.com*. Viitattu 9.7.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Friedrich Karl Hermann von Lucanus** (20. kesäkuuta 1869 Berliini - 18. helmikuuta 1947 Buschow) oli saksalainen sotilas (sotilasarvoltaan everstiluutnantti), lintutieteilijä, psykologi ja kirjailija. Lucanus on latinannos suvun varhaisesta nimestä Lauck.

Friedrich von Lucanuksen isä oli Hermann von Lucanus. Lucanus opiskeli Berliinissä ja perehtyi lintutieteeseen, etenkin lintujen muuttoon. Vuonna 1904 hän julkaisi kirjoituksen *Die Höhe des Vogelzuges und seine Richtung zum Winde auf Grund aeronautischer Beobachtungen*, jonka hän oli esittänyt viidennessä kansainvälisessä lintutieteen kongressissa Berliinissä 1901. Lucanus toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1921–1926. Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1923 alkaen.

Hänen poikansa Hermann von Lucanus oli myös lintutieteilijä ja erikoistunut petolintuihin.

Teoksia
-------

* *Das Leben der Vögel*. A. Scherl, Berliini, 1925
* *Tier und Jagd*. Berliini, 1926
* *Im Zauber des Tierlebens. Volksverband der Bücherfreunde*, Wegweiser-Verlag, Berliini, 1926
* *Naturdenkmäler aus der deutschen Vogelwelt*. H. Bermühler, Berliini-Lichterfelde, 1927
* *Die Rätsel des Vogelzuges*. (1. Aufl. 1922.) 3. verm u. verb. Aufl. H. Beyer & Söhne, Langensalza, 1929
* *Zugvögel und Vogelzug*. Julius Springer, Berliini, 1929
* *Deutschlands Vogelwelt*. Parey, Berliini, 1937.

Lähteet
-------

* Elämäkerta (The Auk 67. 1950) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Friedrichshafen FF 41** oli saksalaisen Friedrichshafen Flugzeugbaun suunnittelema ja valmistama varsin isokokoinen, puurakenteinen, kolmipaikkainen, kaksitasoinen ja kaksimoottorinen vesi- ja tiedustelulentokone.
FF 41 oli käytössä Suomen lisäksi ainakin Saksassa ja Virossa*lähde?*.

Valmistus
---------

Helmikuusta 1916 alkaen tuotettu kone suunniteltiin alun perin torpedoiden kuljettamiseen. Siinä oli kolmen hengen miehistö. Koneen voimanlähteenä oli kaksi 150 hevosvoiman Benz Bz III -moottoria, jotka oli sijoitettu metallikoteloon. Mallia valmistettiin kahdella erilaisella pyrstöratkaisulla ja niitä valmistettiin lopulta ainoastaan yhdeksän kappaletta.

A-mallista kehitettiin erityisesti torpedojen kuljettamiseen tarkoitettu muunnos **FF 41AT**, jossa rungon muotoilua oli muutettu ja alkuperäiset kolmoissivuperäsimet oli korvattu tavanomaisella. FF 41AT-mallia valmistettiin viisi kappaletta.

Käyttö Suomessa
---------------

Suomen ilmavoimille ostettiin 26. marraskuuta 1918*lähde?* Tallinnan saksalaiselta lentoasemalta yksi FF 41AT-kone. Yksilön tunnukseksi tuli 6.A1 ja se kuljetettiin alkuvuodesta 1919 osina Sortavalaan, missä se kunnostettiin ja koelennettiin. Vuonna 1922 se siirrettiin korjattavaksi Ilmailutelakalle Santahaminaan, jossa rungon etuosan muotoa muutettiin ja torpedoripustimet poistettiin. 21. marraskuuta 1922 alkaen sillä lennettiin kolme lyhyttä paikallislentoa ja alkukesästä 1923 vielä viisi lentoa, viimeinen lento oli 4. heinäkuuta 1923*lähde?*. Moottoreita ei saatu koskaan toimimaan kunnolla ja kone poistettiin rekisteristä 22. tammikuuta 1924. Kyseisen yksilön tunnettu lentoaika on 3 h 20 min.*lähde?*

Vuosina 1918–1924 käytössä ollut kone, jonka lempinimi oli "Friedrichshafen-suurkone", oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen kaksimoottorikone.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&013.070000013,70 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&021.096000021,96 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.06500004,65 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&0112.0500000112,5 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&02323.&&&&002 323 kg
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&&03670.&&&&003 670 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Benz III -kuusisylinteristä rivimoottoria; &&&&&&&&&&&&0110.&&&&00110 kW (&&&&&&&&&&&&0150.&&&&00150 hv) per moottori

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0120.&&&&00120 km/h
* **Lentoaika:** 6 h

**Aseistus**  

* Yksi konekivääri
* Pommeja
* 700 kg:n torpedo, jota ei käytetty Suomessa

Lähteet
-------

* Gray, Peter ja Thetford, Owen: *German Aircraft of the First World War*. Lontoo: Putnam, 1987. ISBN 0-85177-809-7. (englanniksi)
* Heinonen, Timo: *Thulinista Hornetiin*. Keski-Suomen ilmailumuseo, 1992. ISBN 951-95688-2-4.

### Viitteet

1. ↑  Gray, Peter ja Thetford, Owen s. 372
2. 1 2 3  Heinonen, Timo s. 43

Aiheesta muualla
----------------

* Kalevi Keskinen, Kyösti Partonen, Kari Stenman, Suomen Ilmavoimat I 1918-27, 2005. ISBN 952-99432-2-9.
* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, Suomen ilmavoimien lentokoneet 1918-1939, Tietoteos, 1976.
Kuva seinämaalauksesta vuonna 1999 murhatusta Jaime Garzónista.
**Jaime Hernando Garzón Forero** (24. lokakuuta 1960 – 13. elokuuta 1999) oli kolumbialainen koomikko, lehtimies ja rauhanneuvottelija. Hän oli Kolumbian tunnetuin poliittinen satiirikko, joka taitavasti ja ilkeästi jäljitteli paikallisia kuuluisuuksia. Mutta hän toimi myös rauhanneuvottelijana, pyrki auttamaan sieppausten uhrien vapauttamisessa ja järjesti FARC-sissien lehdistötilaisuuksia.

Jaime Garzón ammuttiin kuoliaaksi Bogotassa matkalla radiostudioon. Kymmenet tuhannet ihmiset osallistuivat hänen hautajaisiinsa, joista tuli väkivallan vastainen mielenosoitus.

5. helmikuuta 2021 tuomioistuin vahvisti 26 vuoden rangaistuksen DAS: n entiselle apulaisjohtaja José Miguel Narváezille Jaime Garzónin murhasta yli 21 vuoden rikoksen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Colombia grieves for assassinated comic *BBC News*.  1999. Viitattu 10.5.2016.
2. ↑  'No more violence,' say mourners *BBC News*.  1999. Viitattu 10.5.2016.
3. ↑  Jaime Garzón, el hombre que hizo reír y llorar a un país *Semana*.  2015. Viitattu 10.5.2016. (espanjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Laura Tellervo Mielonen** (s. 3. maaliskuuta 1945 Pyhäjärvi Ol.) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa SM-mitaleja keihäänheitossa. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti Sotkamon Jymyä.

Mielonen saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1965 sekä pronssia vuosina 1967, 1968, 1970 ja 1971. Hän sijoittui Kalevan kisoissa neljänneksi vuosina 1964, 1969 ja 1972. Vielä vuonna 1976 hän sijoittui Kalevan kisoissa seitsemänneksi. Hän edusti Suomea vuonna 1965 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa.

Mielosen keihäänheittoennätys oli 47,94 m, jonka hän teki Helsingin Kalevan kisoissa elokuussa 1969.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laura Mielonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Martiskainen, Seppo et al.: *Suomi voittoon - kansa liikkumaan*, s. 499. Yleisurheilun Tukisäätiö, 2006. ISBN 951-98952-2-1.
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 287. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 73–74. , 1987.
5. ↑  Hannus, Matti & Laitinen, Esa: *Maailman paras maaottelu*, s. 230. Suomen Urheiluliitto, 2000. ISBN 951-96491-3-1.
Aliravittu lapsi Intiassa vuonna 1972
**Virheravitsemus** eli **malnutritio** tarkoittaa yhden tai useamman ravintoaineen puutetta tai ylimäärää ravinnossa. Virheravitsemus on siis yläkäsite, joka kattaa etenkin ravintoaineiden liian vähäisestä saannista johtuvan aliravitsemuksen ja liiallisesta saannista johtuvan ylipainon, mutta myös ravintoaineiden epätasapainoisen saannin tai tiettyjen ravintoaineiden puutostilat. Virheellisesti ravitun henkilön ruokavalio ei sisällä oikeaa määrää ravintoaineita oikeissa suhteissa. Ihminen voi olla virheravittu, vaikka hänellä olisi riittävästi ruokaa, jos hän ei saa ruoastaan tarvitsemiaan vitamiineja ja hivenaineita.

Virheravitsemuksen tyypeistä aliravitsemuksen yleisin oire on laihtuminen, yliravitsemuksen taas ylipaino tai lihavuus. Kuitenkin myös aliravittu henkilö saattaa lihoa, jos hän saa syömästään ruoasta tarpeeksi kaloreita mutta liian vähän muita ravintoaineita. Yhdistyneiden kansakuntien ravitsemuskomitean (SCN) mukaan virheravitsemus on maailman merkittävin taudinaiheuttaja. Sairaus onkin usein virheravitsemuksen syy tai seuraus.

Lähteet
-------

1. ↑  malnutritio Kustannus Oy Duodecim: Terveyskirjasto. Viitattu 9.11.2013.
2. ↑  Muurinen et al.: Vanhainkotien asukkaiden ravitsemustila 2003 Helsingin kaupungin sosiaalivirasto. Tutkimuksia 2003:6.  Arkistoitu 9.11.2013. Viitattu 9.11.2013.
3. 1 2  Malnutrition NHS Choices. Viitattu 9.11.2013.
4. 1 2  Hunger: What is Malnutrition? World Food Programme.  Arkistoitu 26.10.2013. Viitattu 9.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virheravitsemus** Wikimedia Commonsissa