recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Miyakonojō** (jap. 都城市, *Miyakonojō-shi*) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Miyazakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa ja rajautuu Kagoshiman prefektuuriin. Valtaosan Miyakonojōn tasangosta käsittävä kaupunki on rakentunut Ōyodojoen yläjuoksulle. Lännessä kaupungin alue nousee Kirishimavuorelle ja idässä Wanitsukavuorille. Miyakonojōssa on 161 048 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 653,36 neliökilometriä. Asukasluvultaan se on prefektuurin toiseksi suurin kaupunki Miyazakin jälkeen.

Vaikutusvaltainen Shimazu-klaani sai alkunsa alueella Kamakura-kauden alussa. Vuonna 1375 Shimazu-klaanin haara Hongō-klaani rakennutti paikalle Miyakon linnan, mistä kaupunki on saanut nimensä. Edo-kaudella se oli yksi Satsuman daimiokunnan läänityksistä. Miyakonojōlle myönnettiin kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa vuonna 1924. Sen jälkeen se on kasvanut useiden kuntaliitosten kautta, erityisesti vuonna 2006, jolloin siihen liitettiin Yamanokuchin, Takajōn, Yamadan ja Takazakin maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat muun muassa elintarvike- ja huonekaluteollisuus sekä silkin ja alkoholijuomien valmistus, maaseutualueilla riisin, teen, isotakiaisen (*gobō*) ja taaron viljely.

Osa kaupungista kuuluu Kirishima-Kinkōwanin kansallispuistoon. Miyakonojōn luonnonnähtävyyksiä ovat esimerkiksi siellä sijaitseva Takachihonhuippu ja Mochion alue, joka tunnetaan kirsikkapuistaan. Kaupunkia palvelevat JR Kyūshūn Nippō-päälinja ja Kitto-linja.

Kuvia
-----

* Miyakonojōn keskustaaMiyakonojōn keskustaa
* Kaupungin historiallinen museoKaupungin historiallinen museo
* Kanbashira-gūn pyhäkköKanbashira-gūn pyhäkkö
* Näkymä kaupunkiin KanemivuoreltaNäkymä kaupunkiin Kanemivuorelta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  市の概要 City of Miyakonojo.  Arkistoitu 21.6.2013. Viitattu 24.9.2019.
2. 1 2  都城市の現住人口 City of Miyakonojo.  Arkistoitu 31.8.2019. Viitattu 24.9.2019.
3. 1 2 3  都城市のシンボル City of Miyakonojo.  Arkistoitu 21.6.2013. Viitattu 24.9.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 都城市 Kotobank. Viitattu 24.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miyakonojō** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Miyazakin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Ebino
* Hyūga
* Kobayashi
* Kushima
* Miyakonojō
* Miyazaki (pääkaupunki)
* Nichinan
* Nobeoka
* Saito

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Higashi-Morokatan piirikunta** (Aya · Kunitomi) · **Higashi-Usukin piirikunta** (Kadogawa · Misato · Morotsuka · Shiiba) · **Kita-Morokatan piirikunta** (Mimata) · **Koyun piirikunta** (Kawaminami · Kijō · Nishi-Mera · Shintomi · Takanabe · Tsuno) · **Nishi-Morokatan piirikunta** (Takaharu) · **Nishi-Usukin piirikunta** (Gokase · Hinokage · Takachiho) |

 |
**Muroto** (jap. 室戸市, *Muroto-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla noin 80 kilometriä prefektuurin pääkaupungista Kōchista itään. Kaupungin alue työntyy Tyyneenmereen V-kirjaimen muotoisena Murotonniemenä. Suurin osa siitä on metsän peitossa ja nousee Shikokuvuorille. Murotossa on 13 062 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 248,22 neliökilometriä.

Muroton alue on vanhastaan elänyt kalastuksesta, joka on nykyäänkin merkittävä elinkeino. Edo-kaudella alueella harjoitettiin valaanpyyntiä Tosan daimiokunnan suojeluksessa. Muroton ja Muroto-misakin satamat tunnetaan Tyynenmeren tonnikalan kalastussatamina. Muita elinkeinoja ovat muun muassa *katsuobushin* valmistus sekä vihannesten ja hedelmien viljely. Muroton kaupunki perustettiin vuonna 1959 liittämällä yhteen neljä maaseutukaupunkia ja yksi kyläkunta.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Murotonniemi, jolle on sijoitettu Murotonniemen majakka ja taifuunien havaintolaitteita. Niemi kuuluu Muroton–Anan-kaiganin puolikansallispuistoon. Kaupungissa on myös kolme Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Hotsumisaki-ji (temppeli nro. 24), Shinshō-ji (temppeli nro. 25) ja Kongōchō-ji (temppeli nro. 26). Tarinan mukaan munkki Kūkai saavutti Murotossa valaistumisen ja otti "taivasta ja merta" tarkoittavan nimensä vaikututtuaan Mikurodon luolasta näkyvästä merimaisemasta. Kolmea pyhiinvaellusreitin temppeliä pidetään hänen perustaminaan.

Kuvia
-----

* MurotonniemiMurotonniemi
* Näkymä Fudō-iwan temppeliltäNäkymä Fudō-iwan temppeliltä
* Kongōchō-jin temppeliKongōchō-jin temppeli
* Näkymä Shinshō-jin temppeliltäNäkymä Shinshō-jin temppeliltä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  室戸市の概要 Muroto City. Viitattu 1.11.2019.
2. 1 2  毎月末締め人口統計の公表ついて 令和元年９月３０日現在 Muroto City. Viitattu 1.11.2019.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 室戸市 Kotobank. Viitattu 30.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Muroto** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kōchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aki
* Kami
* Kōchi (pääkaupunki)
* Kōnan
* Muroto
* Nankoku
* Shimanto
* Sukumo
* Susaki
* Tosa
* Tosa-Shimizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Agawan piirikunta** (Ino · Niyodogawa) · **Akin piirikunta** (Geisei · Kitagawa · Nahari · Tano · Tōyō · Umaji · Yasuda) · **Hatan piirikunta** (Kuroshio · Mihara · Ōtsuki) · **Nagaokan piirikunta** (Motoyama · Ōtoyo) · **Takaokan piirikunta** (Hidaka · Naka-Tosa · Ochi · Sakawa · Shimanto · Tsuno · Yusuhara) · **Tosan piirikunta** (Ōkawa · Tosa) |

 |
**Divnogorsk** (ven. Дивного́рск) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jenisein rannalla 40 kilometriä Krasnojarskista lounaaseen. Asukkaita on 28 272 henkeä (vuonna 2010).

Krasnojarskin vesivoimala.
Vuonna 1888 paikalle perustettiin luostari, jossa vuodesta 1920 toimi lastenkoti ja 1930-luvulta lähtien metsäntutkimuslaitos. Vuonna 1957 ryhdyttiin rakentamaan Krasnojarskin vesivoimalaa, jonka yhteyteen syntyneestä taajamasta tuli vuonna 1963 Divnogorskin kaupunki.

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 13.1.2014. (venäjäksi)

### Lähteet joihin ei viitata

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 119. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Divnogorskin kaupungin sivusto (venäjäksi)

Krasnojarskin alueen vaakuna**Krasnojarskin aluepiirin kaupungit**
**Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk**  

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk

Krasnojarskin aluepiirin piirijako
**Kaupunkipiirit:**
  

Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk

**Piirit:**
  

Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
**Uushumanismi** on eräs kasvatusfilosofinen suuntaus. Se oli syntynyt 1800-luvulla reaktiona valistuksen utilitarismille. Uushumanistit näkivät koulutuksen tehtäväksi älyn ja ajattelun koulimisen sekä henkisten kykyjen kehittämisen ja jalostamisen. Suuntauksen kannattajat uskoivat, että ihmismieli jakautui "sielunkykyihin", älyyn, tahtoon ja tunteeseen. Opetuksen tuli kehittää erityisesti ensin mainittua. Keskeisintä oli perustan luominen tieteelliselle ajattelulle. Koulukasvatuksen tuli juurruttaa kasvatettaviin sivistyksellistä potentiaalia, eli kykyä osallistua kasvuympäristönsä kulttuuriin.

Seuraava kohta vuosina 1862–1882 kasvatus- ja opetusopin professorina toimineen Z. J. Cleven *Koulujen kasvatusopista* antaa hyvän kuvan*kenen mukaan?* suuntauksen pedagogisesta ajattelusta: 

> »Kun koulun tarkoituksena kumminkin on totuuden kautta puolestansa edistää nuorison sivistystä, niin on selvä, että totuuden käsittämisen kyky, äly eriksensä on oleva sen sivistävän toiminnan varsinaisena ja pääasiallisena esineenä. Sitä tarkoitusta varten on totuus saatettava nuorison tuntoa, mieltämystä ja ajatusta vallitsemaan. Tämä tapahtuu teoreettisen opetuksen ja siihen yhdistetyin harjoitusten kautta.*lähde?*» 
> 
> 

Kokonaispersoonallisuuden kehittäminen oli ensisijaista. Suuntaus luotti esimerkin ja mallikelpoisen voimaan. Uskottiin, että opitulla on "siirtovaikutus", esimerkiksi että klassisisten kielten taito siirtyy muiden kielten oppimiseen. Muutenkin opetuksessa klassisella aineksella oli keskeinen asema. Lisäksi malleja saatiin myös esimerkiksi kirjallisuudesta ja oman kielen vanhoilta mestareilta. Matematiikka edusti puhdasta logiikkaa ja järkeä ja oli ajattelun malli. Historiasta poimittiin esimerkillisiä ihmismielen saavutuksia ja henkilöhistorioita. Näin uskottiin ihmisen ominaisimpien henkisten kykyjen ("funktioiden"), esimerkiksi ajattelu- arviointi- ja arvostuskyvyn realisoituvan sekä mielikuvituksen ja tahdon jalostuvan. Tavoitteena ei ollut valmiita tietoja omaava henkilö, vaan ihminen, jolla oli tiedollisia, siveellisiä ja sivistyksellisiä valmiuksia, jotka voivat "funktionalisoitua" eri aloilla ja tilanteissa. 

Käytännössä uushumanistinen pedagogiikka jäi ihanteestaan ja on käytännössä saattanut olla lähempänä "lukkarinkoulua" kuin jalostavaa totuuden tavoittelua.*kenen mukaan?* Tunnusomaista oli opettajajohtoisuus ja pitäytyminen oppikirjaan, jota opettajan tehtävä oli selittää ja täydentää.

Suomen oppikoulujärjestelmä rakennettiin uushumanistisille aatteille.

Katso myös
----------

* Weimarin klassismi

Lähteet
-------

1. ↑  Anssi Kuusela, väitöstutkimuksen referaatti 2003. "Suomalaisen oppikoulun synty pohjasi 1800-luvun viime ja 1900-luvun ensi vuosikymmeninä Euroopan maissa vallinneeseen uushumanistis-herbartilaiseen koulu- ja opetuskäsitykseen."
**Owase** (jap. 尾鷲市, *Owase-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Kumanonmeren rannikolla prefektuurin eteläosassa. Suurin osa kaupungin alueesta on metsän peittämää Kiivuoristoa, rannikkoalue vuorostaan rikkonaista riasrannikkoa suppilomaisine lahtineen, joiden pohjukoihin asutus on keskittynyt. Lännessä kaupunki rajautuu Naran prefektuuriin. Owasessa on 17 421 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 192,71 neliökilometriä.

Owase kehittyi vanhastaan suoja- ja kalastussatamana sekä puutavaran, erityisesti japaninsypressin, vientisatamana. Eteläisen ja pohjoisen hovin kaudelta lähtien se toimi Kuki-klaanin laivaston tukikohtana. Merkittävä elinkeino on edelleen kalastus, jonka saaliina on esimerkiksi boniittia, tonnikalaa ja *buri*-piikkimakrillia (*Seriola quinqueradiata*). Rannikolla harjoitetaan myös punahammasahvenen vesiviljelyä. Kaupungissa toimii suuri öljyvoimalaitos. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Owaselle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Sen jälkeen kaupungin liikenneyhteydet ovat parantuneet huomattavasti Kiin niemimaan kiertävän rautatielinjan ja uusien tieyhteyksien valmistumisen myötä.

Owasen nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi erilaiset luonnonmuistomerkit. Kaupunki tunnetaan hyvin runsassateisena alueena, jossa kasvaa hyvälaatuisen japaninsypressin lisäksi myös subtrooppisia kasveja. Kumanoon johtava pyhiinvaellusreitti Kumano-kodō kulkee kaupungin alueella; se on hyväksytty Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta "Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit." Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Yoshino-Kumanon kansallispuistoon. Owasea palvelee JR Tōkain Kisei-päälinja.

Kuvia
-----

* Sugarin kaupunginosaaSugarin kaupunginosaa
* Togan saariTogan saari
* Owase-jinjaOwase-jinja
* Kumano-kodō-keskusKumano-kodō-keskus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  尾鷲市の概要 尾鷲市役所. Viitattu 10.04.2020.
2. 1 2  年齢別男女別人口調 尾鷲市役所.  Arkistoitu 10.4.2020. Viitattu 10.04.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 尾鷲市 Kotobank. Viitattu 10.04.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 尾鷲（市） Kotobank. Viitattu 10.04.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Owase** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Mien prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Iga
* Inabe
* Ise
* Kameyama
* Kumano
* Kuwana
* Matsusaka
* Nabari
* Owase
* Shima
* Suzuka
* Toba
* Tsu (pääkaupunki)
* Yokkaichi

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Inaben piirikunta** (Tōin) · **Kita-Muron piirikunta** (Kihoku) · **Kuwanan piirikunta** (Kisosaki) · **Mien piirikunta** (Asahi · Kawagoe · Komono) · **Minami-Muron piirikunta** (Kihō · Mihama) · **Takin piirikunta** (Meiwa · Ōdai · Taki) · **Watarain piirikunta** (Minami-Ise · Taiki · Tamaki · Watarai) |

 |
**Tezpur** on Intian Assamin osavaltiossa sijaitseva noin 100 000 asukkaan kaupunki, joka toimii Sonitpurin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Se sijaitsee Brahmaputrajoen varrella ja siellä on useita muinaisia temppeleitä sekä siirtomaa-ajalta peräisin olevia rakennuksia. Kaupungin kuuluisimpiin turistinähtävyyksiin lukeutuu Agnigarhin kukkula, joka mytologian mukaan toimi Krishnan pojanpojan Aniruddhan ja hänen rakkaansa Ushan tulisena vankilana. Nykyisin Agnigarh on puisto, josta löytyy mytologiaa kuvaavia patsaita.

Nimi Tezpur tarkoittaa veren kaupunkia. Nimi on peräisin myytistä, jonka mukaan Krishnan ja Shivan taistelu muutti alueen veriseksi joeksi. Taistelu sai alkunsa Sonitpurin kuningas Banasuran lukittua tyttärensä Ushan Agnigarhin tuliseen linnaan. Usha näki unessa Krishnan pojanpojan Aniruddhan, jonka hänen ystävänsä kuljetti Agnigarhiin Aniruddhan nukkuessa. Nuorukaiset menivät naimisiin ja olivat vankeina, mistä kuullessaan Krishna hyökkäsi vapauttamaan jälkeläistään. Banasura rukoili apua Shiva-jumalalta, joka saapui taistelemaan Krishnaa vastaan. Krishna joutui säästämään Banasuran hengen, joka puolestaan vapautti vankinsa. Kaupungissa sijaitsevan Mahabhairabin temppelin on väitetysti rakennuttanut Banasura.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tezpurin metropolialueen väkiluku oli 102 505 henkeä.

Kuvia
-----

* Mahabhairabin temppeliMahabhairabin temppeli
* Krishnan ja Shivan taisteluKrishnan ja Shivan taistelu
* MarkkinatMarkkinat
* Brahmaputrajoki Agnigarh-kukkulaltaBrahmaputrajoki Agnigarh-kukkulalta

Lähteet
-------

1. 1 2  Tezpur Urban Region Population 2011 - 2021 *census2011.co.in*. Viitattu 18.1.2021.
2. 1 2  Padmapati, Siddhartha: Tezpur: Mythic City *Outlook Traveller*.  15.8.2017. Viitattu 18.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tezpur** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz area

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee eläintieteen professoria. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
**Olli Juhani Järvinen** (3. lokakuuta 1950 Jyväskylä – 29. marraskuuta 1990 Helsinki) oli Helsingin yliopiston eläintieteen professori ja Suomen Akatemian tutkijaprofessori. 

Olli Järvinen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1969 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1973. Filosofian tohtoriksi Järvinen väitteli vuonna 1980. Vuonna 1981 Järvinen nimitettiin Helsingin yliopiston ekologis-morfologisen eläintieteen professoriksi ja vuonna 1988 Suomen Akatemian tutkijaprofessoriksi. Järvinen oli modernin ekologian uranuurtaja Suomessa. Hänen erikoisalojaan olivat linnustotutkimukset ja sukupuuttojen eliömaantiede.

Helsingin yliopiston Bio- ja ympäristötieteiden laitoksen jatko-opiskelijoiden Kevätsymposiossa (Spring Symposium) parhaan esityksen pitäjälle vuodesta 1992 alkaen jaettu Ollin palkinto (Olli's Prize) on nimetty O. Järvisen mukaan. Palkintosumma on tarkoitettu ulkomaiseen tieteelliseen kokoukseen osallistumisesta koituvien kulujen kattamiseksi.

Järvisen yhdessä Kaarina Miettisen kanssa kirjoittama luonnonsuojelubiologian oppikirja *Sammuuko suuri suku?* (ruots. *Sista paret ut?*) oli 1990-luvulla yksi biologian yhteisvalinnan pääsykoekirjoista.

Kirjat
------

* O. Järvinen, S. Kuusela (toim.) 1979: *Homo sapiens – johdatus biologiseen ihmiskuvaan.* Symbioosi, Tutkijaliitto. Helsinki. ISBN 951-9297-16-2.
* O. Järvinen 1980: *Ecological zoogeography of Northern European bird communities.* Väitöskirja, Helsingin yliopisto.
* O. Järvinen 1984: *Aikalisä luonnolle: ekologin esseitä.* Tammi. Helsinki. ISBN 951-30-6147-7.
* O. Järvinen & K. Miettinen 1987: *Sammuuko suuri suku? Luonnon puolustamisen biologiaa.* Suomen luonnonsuojelun tuki. Vantaa. ISBN 951-9381-20-1.
	+ ruotsiksi: *Sista paret ut? Om naturvårdens biologi.* Käännös A. Luther 1988. Svenska naturskyddsföreningen, Miljöförlaget. Stockholm. ISBN 951-99988-9-6.

Lähteet
-------

* *Kuka kukin on 1990.* Otava. Helsinki. ISBN 951-1-10604-X.
* Y. Hailan artikkeli teoksessa Hirviluoto, Karjalainen (toim.) 2004: *Suomen kansallisbiografia 4.* SKS. Helsinki. ISBN 951-746-445-2.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Itō** (jap. 伊東市, *Itō-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Sagaminmeren rannikolla Shizuokan prefektuurin ja Izun niemimaan itäosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut jokilaaksoon, jota ympäröivät tulivuoret (Izu-Tōbun tulivuoriryhmä), huomattavimpana kartion muotoinen Ōmurovuori. Itōssa on 68 099 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 124,10 neliökilometriä.

Itō kehittyi historiallisesti suojasatamana ja Edo-kauden loppupuolelta lähtien kylpyläkaupunkina. Kaupungin nimi saattaa juontua siitä, että se sijaitsee Izun (*i*) itäosassa (*tō*). Itō kehittyi vauhdikkaasti tokiolaisten suosimana lomakohteena sen jälkeen, kun sinne valmistui rautatieyhteys vuonna 1938. Kaupungin merkitys Izun niemimaan matkailun tukikohtana korostui 1960-luvulla, kun rautatietä jatkettiin etelään Shimodaan saakka. Kaupunkioikeudet Itō sai vuonna 1947. Sittemmin sinne on rakennettu huvila-alueita. Turismin lisäksi merkittävä elinkeino on *mikan*-mandariinien viljely. Aiemmin tärkeän kalastuksen merkitys on vähentynyt.

Itō-onsenin kuumien lähteiden lisäksi kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat kauniit luonnonalueet, kuten Ōmurovuori, Jōgasakin kallioinen rannikkoseutu ja Ippekijärvi. Suuri osa kaupungista kuuluu Fuji-Hakone-Izun kansallispuistoon. Otonashi-jinjan pyhäkkö tunnetaan paikkana, jossa Minamoto no Yoritomo tapasi salaa Itō Sukechikan tytärtä Yaehimea. Itōta palvelevat JR Higashi-Nihonin Itō-linja ja Izu kyūkō -rautateiden Izu kyūkō -linja. Kaupungista on lauttayhteys Hatsushiman saarelle.

Kuvia
-----

* Jōgasakin rannikkoaJōgasakin rannikkoa
* Ōmurovuori talvellaŌmurovuori talvella
* Itō-onsenItō-onsen
* Itōn rautatieasemaItōn rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2  伊東市の場所 Ito City. Viitattu 05.05.2020.
2. 1 2  伊東市 Ito City. Viitattu 05.05.2020.
3. 1 2  伊東市の紋章・花木・鳥 Ito City. Viitattu 05.05.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 伊東市 Kotobank. Viitattu 05.05.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 伊東（市） Kotobank. Viitattu 05.05.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Itō** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shizuokan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Haibaran piirikunta** (Kawanehon · Yoshida) · **Kamon piirikunta** (Higashi-Izu · Kawazu · Matsuzaki · Minami-Izu · Nishi-Izu) · **Shūchin piirikunta** (Mori) · **Suntōn piirikunta** (Nagaizumi · Oyama · Shimizu) · **Tagatan piirikunta** (Kannami) |

 |
Thulin LA
**Thulin LA** oli kaksitasoinen, kaksipaikkainen yksimoottorikone. Sen suunnitteli Enoch Thulin Ruotsissa noin vuonna 1917 Thulin L- ja E-tyyppien pohjalta. L- ja E-tyypin koneet taas oli suunniteltu saksalaisen Albatros B.II -koneen pohjalta, kuten N.A.B. Albatroskin. Suunnittelukriteereinä oli korvata raskas Mercedes-moottori kevyemmällä Thulin A -koneella, mutta siinä ei täysin onnistuttu.

Thulin LA -konetta käytettiin Ruotsin lisäksi ainakin Hollannissa (10 kpl) ja Suomessa (1 kpl). Lisäksi sillä lennettiin ensimmäisiä matkustajalentoja Ruotsin ja Tanskan välillä huhtikuussa 1919. Thulin LA -tyyppiä valmistettiin yhteensä noin 15 kappaletta.

Tekniikkaa
----------

* Kärkiväli: 11,60 m
* Pituus: 7,50 m
* Lentopaino: 965 kg
* Moottori: 90 hv:n 9-sylinterinen pyörivä tähtimoottori Thulin A

Suorituskyky
------------

* Huippunopeus: 110 km/h
* Toiminta-aika: 4 h

Käyttö Suomessa
---------------

Suomen ilmavoimat (Suomen valkoinen armeija) sai lahjoituksena Ruotsista tukkukauppias G. Svenssonilta keväällä 1918 yhden Thulin LA -koneen, jonka valmistenumero oli LA13. Koneen tunnus oli vuoden 1918 rekisterissä F5 ja vuoden 1918–1919 rekisterissä A.53/18. 

Kone saapui Turkuun laivalla 5. toukokuuta 1918, ja se siirrettiin kesäkuussa Lento-osasto I:lle ja marraskuussa Lento-osasto V:lle. Konetta käytettiin pääasiassa koulukoneena ilmavoimien alkuaikojen lentäjien opetellessa lentämään. Se tuhoutui moottorihäiriön aiheuttamassa pakkolaskussa Helsingin Pohjoissataman jäällä helmikuussa 1919.

Tyyppi oli Suomessa käytössä vuosina 1918–1919.

Lähteet
-------

* Kalevi Keskinen, Kyösti Partonen, Kari Stenman, Suomen Ilmavoimat I 1918-27, 2005. ISBN 952-99432-2-9.
* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, Suomen ilmavoimien lentokoneet 1918-1939, Tietoteos, 1976.
**Yaizu** (jap. 焼津市, *Yaizu-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Suruganlahden rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Setojoen alluviaalitasangolle. Etelässä se rajautuu Ōijokeen, pohjoisessa siihen kuuluu alueita Takakusavuorelta. Yaizussa on 139 187 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 70,31 neliökilometriä.

Yaizu kehittyi Edo-kaudella kalastussatamana ja laivastotukikohtana. 1900-luvun alkupuolella siitä kasvoi nopeasti tärkeä Tyynenmeren kalastuksen tukikohta, jonka tärkeimpiä saaliskaloja ovat tonnikala, boniitti ja makrillit (*saba*). Sittemmin kalastuksen edellytykset ovat heikentyneet, mutta vuonna 2018 Yaizu oli kokonaissaaliilla mitattuna vielä Japanin toiseksi suurin kalastussatama. Kaupungissa on myös panimoteollisuutta ja elintarviketeollisuutta, kuten säilykkeiden ja *katsuobushin* tuotantoa. Lisäksi siellä harjoitetaan ankeriaiden vesiviljelyä. Maaseutualueilla tuotetaan riisiä, vihanneksia, teetä ja *mikan*-mandariineja. Kaupunkioikeudet Yaizulle myönnettiin vuonna 1951. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2008, kun siihen liitettiin Ōigawan maaseutukaupunki.

Yaizun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Yaizu-jinjan šintolainen pyhäkkö, bodhisattva Kokūzōlle omistettu Kōshū-jin buddhalainen temppeli ja Lafcadio Hearnin elämään liittyvät muistomerkit. Eräs luonnonnähtävyys on jyrkkärinteinen, Shizuokan kaupungin puolelle jatkuva Ōkuzuren rannikkoalue. Yaizua palvelee JR Tōkain Tōkaidō-päälinja.

Kuvia
-----

* Yaizu-jinjaYaizu-jinja
* Yaizun kaupungin sairaalaYaizun kaupungin sairaala
* Ōkuzuren rannikkoa, FujivuoriŌkuzuren rannikkoa, Fujivuori
* Yaizun rautatieasemaYaizun rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  静岡県焼津市のすがた City of Yaizu. Viitattu 14.05.2020.
2. 1 2  焼津市の住民基本台帳人口 City of Yaizu. Viitattu 14.05.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 焼津市 Kotobank. Viitattu 14.05.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 焼津（市） Kotobank. Viitattu 14.05.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yaizu** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shizuokan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Haibaran piirikunta** (Kawanehon · Yoshida) · **Kamon piirikunta** (Higashi-Izu · Kawazu · Matsuzaki · Minami-Izu · Nishi-Izu) · **Shūchin piirikunta** (Mori) · **Suntōn piirikunta** (Nagaizumi · Oyama · Shimizu) · **Tagatan piirikunta** (Kannami) |

 |
**Tjosovski** (ven. Тёсовский) on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tjosovskojen ja Netylskojen suoalueiden keskellä 51 kilometriä Novgorodista luoteeseen. Kunnassa on 860 asukasta (vuonna 2012).

Maantiede ja asutus
-------------------

Tjosovskin kunnan pinta-ala on 137,4 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa ja idässä Novgorodin piirin Tjosovo-Netylskin kuntaan, etelässä Batetskin piiriin ja lännessä Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 54,3 % on maatalousmaata, 15,3 % metsää ja 5,5 % vesialuetta. 

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Zabolotjen kylä, jossa vuonna 2009 oli kolme asukasta.

Historia
--------

Paikkakunta on saanut alkunsa 1940-luvun lopulla perustetun turvetuotantoyrityksen työläisasutuksesta Tjosovo-2. Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen Tjosovski. Enimmillään siellä oli yli 4 000 asukasta.

Polttoturpeen tuotanto loppui Neuvostoliiton hajottua. Kaupunkimaisen taajaman asemasta luovuttiin vuonna 2009.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Tjosovskista on maantieyhteys Novgorodin ja Lugan väliselle maantielle. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut ja hallinto. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti ja pankki.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan: Tjosovskoje gorodskoje poselenije, Novgorodski raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska  2010. Veliki Novgorod:  Novgorodgraždanprojekt. Viitattu 16.5.2013. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Administratsija Tjosovskogo gorodskogo poselenija: Pasport poselenija *tesovoadm.ru*. Viitattu 16.5.2013. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Generalnyi plan, s. 6.
3. ↑  Generalnyi plan, s. 12.
4. ↑  Generalnyi plan, s. 16.
5. 1 2  Pojasnitelnaja zapiska o sozdanii posjolka Tjosovski *tesovoadm.ru*.  Arkistoitu 22.2.2015. Viitattu 16.1.2012. (venäjäksi)
6. ↑  Ob izmenenii statusa (kategorii) rabotšego posjolka Tjosovski Tjosovskogo poselenija Novgorodskogo raiona *duma.niac.ru*.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 16.1.2012. (venäjäksi)
7. ↑  Generalnyi plan, s. 30.
8. ↑  Generalnyi plan, s. 20–21.
9. ↑  Generalnyi plan, s. 27–29.

Aiheesta muualla
----------------

* Tjosovskin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hohnerin valmistama näppäinmelodika
Hohnerin valmistama pianomelodika
**Melodika** on eräs 1950-luvulla markkinoille tullut koskettimistollinen puhallinsoitin, jonka ääniala on tyypillisesti kaksi tai kolme oktaavia. Ääni muodostuu suukappaleen kautta puhallettavan ilman virtauksesta painetun vapaalehdykkäkielen lävitse koskettimia painettaessa. Äänenmuodostus instrumentin sisällä tapahtuu samalla tavalla kuin harmonikassa, jonka ääntä melodikan ääni myös muistuttaa.

Melodikoja valmistetaan erityyppisiä, joista yleisin on tenorimelodika.*lähde?* Sopraano- ja alttomelodikat ovat ohuempia ja koskettimisto niissä on usein erilainen. Myös bassomelodikoja on olemassa. Melodikat valmistetaan lähes poikkeuksetta muovista, minkä ansiosta instrumentin hinta on alhainen. Suurin valmistaja, Hohner, toi instrumentin ensimmäisenä markkinoille. Muita valmistajia on muun muassa Samick. Eri valmistajilta on ilmestynyt melodikan kaltaisia puhallinsoittimia eri nimillä, esimerkiksi Yamahalta pianica.

Varhaisimpiin melodikaa musiikissaan käyttäneisiin artisteihin kuuluu muun muassa jamaikalainen reggae-muusikko Augustus Pablo. Rock-yhtye R.E.M. on käyttänyt melodikaa kappaleissaan *Find the River* ja *Boy in the Well*, joista jälkimmäisessä on melodikasoolo.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Melodika**.
* Melodicas.com -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lapin Panimo Oy** on Rovaniemellä toimiva pienpanimo. Yritys on perustettu vuonna 2015. Toimitusjohtajana toimii panimomestari Arturs Dutka. Panimon ensimmäiset oluet tulivat myyntiin syyskuussa 2016. Pullotetun veden myynti alkoi vuonna 2018. Panimo on tunnettu suodattamattomista, väri-, lisä- ja säilöntäaineettomista oluistaan.

Panimomestari
-------------

Lapin Panimon panimomestarina toimii Latviasta Rovaniemelle muuttanut Arturs Dutka. Oluen panemisen hän on opetellut VLB Berlinissä, Saksan panimoteollisuuden tutkimus- ja opetuslaitoksessa. Dutkan kanssa oluita on ollut kehittelemässä vanhempi panimomestari Wolfgang Trautner, jolla on lähes 40 vuoden kokemus panimomestarina ympäri maailmaa.

Historia
--------

Lapin Panimo jatkaa kaupungin oluenpanemisen perinnettä yli puolen vuosisadan tauon jälkeen. Ennen sotia Rovaniemellä toimi K. J. Auttin Höyrypanimo Oy, jonka Tornion Portteri ja Oluttehdas osti vuonna 1933. Oluen panemiseen tuli kuitenkin pitkä tauko lokakuusta 1944 alkaen, sillä Höyrypanimon rakennukset tuhoutuivat Lapin sodassa.

Tuotteet
--------

Lapin Panimon perus tuotevalikoimaan kuuluu 12 eri olutta ja vuotuinen tuotantokapasiteetti yltää 300 000 litraan. Perusvalikoiman lisäksi tuotantoon kuuluu sesongin mukaan valmistettavia oluita ja 1.10.2018 Panimo aloitti Kaltio-kivennäisveden myynnin. Lapin Panimo tekee asiakkaille myös mittatilausoluita. Alkoholilain uudistuksen jälkeen Lapin Panimo aloitti suoramyynnin panimomyymälästä heinäkuussa 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Lapin panimo myy nyt myös vettä – "Vastasimme kysyntään" *Lapin Kansa*.  1.10.2018. Viitattu 8.2.2019.
2. ↑  Lapin Panimo aloit­taa oluen suo­ra­myyn­nin

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen verkkosivusto
*Tämä artikkeli käsittelee ravivalmentajaa. Jalkapalloilija Antti Ojanperästä on eri artikkeli.*

**Antti Ojanperä** (s. 1980) on suomalainen ravivalmentaja. Ojanperän ja hänen puolisonsa Jutta Ihalaisen valmennustalli on Pihtiputaalla. Ojanperän nimissä olevan valmennustoiminnan lämminveriset ja suomenhevoset ovat voittaneet useita suurkilpailuja. Lukuisten muiden kilpailuiden lisäksi ravikuninkuuden ovat voittaneet Jokivarren Kunkku ja kolme kertaa Evartti sekä Suur-Hollola-ajon MAS Champ. Ohjastajana Ojanperä on voittanut muun muassa suomenhevosten derbyn Herra Heinämiehellä.

Ennen Pihtiputaalle asettumista vuonna 2010 Ojanperä oli Aimo Sulinin tallin valmentajana Kangasalla noin puolentoista vuoden ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Henkilön perustiedot, Ojanperä Antti, (16240) - HEPPA-JÄRJESTELMÄ - Hippos *heppa.hippos.fi*. Viitattu 12.8.2023.
2. ↑  Kuntakuva kirkastuu kopisten *kotiseudunsanomat.fi*. Viitattu 12.8.2023.
3. ↑  Ravikuninkaat *Hippos*. Viitattu 12.8.2023.
4. ↑  Team Ojanperä ja MAS Champ "ihan syvältä sieltä" Suur-Hollolan voittoon *Maaseudun Tulevaisuus*. Viitattu 12.8.2023.
5. ↑  Herra Heinämies Derbyn sankari *Maaseudun Tulevaisuus*. Viitattu 12.8.2023.
6. ↑  Hämäläinen, Jarno: Jarmo Vilkki korvaa Ojanperän Sulinilla.  *Hevosurheilu*, 5.5.2010.
VistaVision: 8 perforaatiota kuvaa kohden 35 mm filmillä
**VistaVision** (tai **Vistavision**) on Paramount-yhtiön 1950-luvulla kehittämä korkealaatuinen elokuvafilmiformaatti.

Tekniikka
---------

VistaVisionissa käytettävä käytettävä filmi on normaalia 35 millimetrin kinofilmiä, mutta VistaVision eroaa muista formaateista siinä, että kamera kuljettaa filmiä pystysuunnan sijaan vaakasuunnassa oikealta vasemmalle. Näin yksi kuvaruutu yltää filmillä kahdeksan perforaation leveydelle, jolloin kuvan pinta-ala kasvaa ja sille mahtuu enemmän informaatiota. Kameranegatiivin kuvasuhteeksi tulee tällöin 1,5:1. *lähde?*

Elokuvan esityskopiot on kuitenkin tehty normaaleille pystysuunnassa kuljetettaville 4-perforoiduille 35 millimetrin filmeille, joiden kuvasuhde on joko 1,66:1 tai 1,85:1. Esityskopioiden ääni on yleensä tallennettu yksikanavaiselle optiselle ääniraidalle. Joistakin elokuvista on tehty esityskopiot myös vaakasuunnassa kuljetettavalle filmille.*lähde?*

Historia
--------

Elokuvaa *Vaarallinen romanssi* (1959) mainostettiin VistaVision-formaatilla ja Technicolor-järjestelmän tuottamilla väreillä.
Paramountin ensimmäinen VistaVisionilla kuvattu pitkä elokuva oli *Valkea joulu* (*White Christmas*, 1954), jonka jälkeen sillä tuotettiin runsaasti elokuvia 1960-luvun alkuun saakka. Monet aikakauden Hitchcock-elokuvista kuvattiin VistaVisionilla. *lähde?*

Menetelmä menetti kuitenkin suosiotaan halvemmille anamorfisille tekniikoille, kuten CinemaScopelle, minkä lisäksi VistaVision sai kilpailijakseen kuvalaadultaan huomattavasti parempia suurta negatiivikokoa käyttäviä formaatteja (Todd-AO, Ultra Panavision 70). Viimeinen kokonaan VistaVisionilla kuvattu elokuva oli *Viheliäiset vintiöt* (*My Six Loves*, 1963), jonka jälkeen Paramount siirtyi käyttämään Techniramaa, ja hieman myöhemmin Panavisionin anamorfista optiikkaa laajakuvaelokuvissaan. *lähde?*

Koska VistaVision-kameroista tuli erittäin halpoja 1960-luvun lopulla, formaattia käyttivät sittemmin myös erikoistehosteiden tekijät, joille VistaVisionin negatiivin suuri koko oli eduksi, sillä normaalia 35 millimetrin filmiä käytettäessä kuvista olisi tullut hyvin rakeisia. Parhaita esimerkkejä VistaVision-kameroiden käytöstä tehosteissa ovat ensimmäiset Tähtien sota -elokuvat, joiden suosio antoi uutta pontta myös VistaVisionille.*lähde?*

Katso myös
----------

* Imax

Lähteet
-------

* Widescreen Museum - The VistaVision Wing
Qingdaon satama  
Qingdaon satamaQingdaon satamaQingdaon sataman sijainti Kiinassa

**Qingdaon satama** (kiin. 青岛港, LOCODE: CN QDP (Qingdao Pt) tai CN TAO) on Kiinan itäosassa sijaitsevan Shandongin maakunnan miljoonakaupunki Qingdaon merisatama Keltaisenmeren rannalla. Nykyinen satama perustettiin vuonna 1892, joskin tätä ennenkin kaupungissa oli ollut pitkään merkittävä kauppasatama.

Laivoja Qingdaon kauppasatamassa vuonna 1867.
Nykyisin tämä suursatama on jakautunut kolmeen eri satama-alueeseen: Qingdaon vanhaan satamaan, Huangdaon öljysatamaan ja Qianwanin uuteen satamaan. Satama valmistelee laajentuvansa myös uusille satama-alueille.

Suunnitelmaa Qingdaon sataman uudeksi satama-alueeksi

Maailman kymmenen suurimman joukossa
------------------------------------

Qingdaon sataman kautta kulki vuonna 2010 yhteensä 350,1 miljoonaa tonnia rahtia; satama ylsi tuolloin maailman seitsemänneksi suurimmaksi satamaksi amerikkalaisen satamajärjestön maailmantilastossa. Euroopan suurimman sataman eli Rotterdamin sataman laatimalla satamalistalla Qingdao oli vuosina 2010 ja 2011 samoin 7. sijalla, rahtimäärän kohotessa vuonna 2011 kaikkiaan 375 miljoonaan tonniin.

Konttiliikenteessä Qingdaon satama oli vuoden 2011 konttimäärällä 13 020 kTEU hollantilaislistalla 8. sijalla maailmassa. Satamaan operoiviin suurimpiin laivayhtiöihin kuuluu esimerkiksi tanskalainen konttiliikenteen suurtoimija Mærsk, joka kuljetti tammi-marraskuussa 2012 Qingdaon sataman kautta yksistään yli miljoonan TEU:n konttimäärän.

Lähteet
-------

1. ↑  United Nations Code for Trade and Transport Locations (UN/LOCODE) (YK:n koodi kauppa- ja liikennepaikoille (UN/LOCODE)) unece.org. Viitattu 3.3.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Introduction to the Port of Qingdao  2008 (?). China Daily, chinadaily.com.cn. Viitattu 23.12.2012. (englanniksi)
3. 1 2  World port rankings 2010 (pdf) (Maailman suurimpien satamien kokonaisrahtimäärä (t) ja konttiliikenteen määrä (TEU))  2011. American Association of Port Authorities, aapa-ports.org. Viitattu 23.12.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Port of Rotterdam: Port statistics 2009 - 2010 - 2011 Port of Rotterdam, portofrotterdam.com.  Arkistoitu 3.1.2013. Viitattu 23.12.2012. (englanniksi)
5. ↑  Maersk to boost cooperation with Qingdao port  15.11.2012. PortNews, en.portnews.ru. Viitattu 23.12.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Satama-alueella olevat alukset (AIS-tietojen mukaan) (englanniksi) (marinetraffic.com)
* Satamayhtiön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (qdport.com)
* CMA CGM introduce fog surcharge at Qingdao Port (2011-07-14) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (porttechnology.org)
* Top 10 ports in China: Qingdao Port (青岛港) (englanniksi) (china.org.cn)
Stephen Portman (oikealla) ja Erkki Kurenniemi vuonna 1972.
**Stephen Ivan Portman** (s. 1. tammikuuta 1935 Mount Vernon, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kapellimestari ja pianisti, joka opiskeli ja työskenteli Suomessa 1960–1970-luvulla.

Portman opiskeli pianonsoittoa Roomassa Santa Cecilian akatemiassa 1956–1957 ja New Yorkissa Juilliardin musiikkikoulussa 1957–1959 sekä orkesterinjohtoa Mannesin konservatoriossa. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuosina 1962–1964 orkesterinjohtoa Jussi Jalaksen johdolla ja kuoronjohtoa Harald Andersénin johdolla.Työskenneltyään Hämeenlinnassa ja Jyväskylässä hän toimi Suomen Kansallisoopperan kapellimestarina 1969–1970 ja Oulun kaupunginorkesterin kapellimestarina 1969–1974. Sen jälkeen hän siirtyi Göteborgiin ja Clevelandiin.

Portman avioitui 1960-luvulla suomalaisen hammaslääkärin Marja-Leena Peltosen (1938–2023) kanssa, ja perhe asui Oulussa, Göteborgissa ja Firenzessä.

Lähteet
-------

* *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4*, s. 624–625. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9
* Peltonen-Rognoni, Pirkko: Elämä omilla ehdoilla. (Marja-Leena Peltonen Portmanin muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 14.9.2023, s. B 11. Artikkelin verkkoversio.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
DLP-laite
**DLP** (lyhenne sanoista *Digital Light Processing*) on mikropeililaite, jota käytetään videoprojektoreissa. Tekniikan on kehittänyt Texas Instruments (TI) vuonna 1987. TI on toistaiseksi myös tekniikan ainoa valmistaja.

DLP perustuu mikroskooppisen pieniin peileihin, joita laitteessa on tarvittavan kuvatarkkuuden määrä eli esimerkiksi 1024×768 kuvapisteen resoluutiota varten 786 432 peiliä muutaman neliösenttimetrin kokoisella pinta-alalla. Peilejä liikutellaan sähkövarauksen avulla. Kun valo kulkee peilin ohi, se joko ohjataan pois (musta piste) tai ohjataan optiikkaa kohti (valaistu piste). Kuvan värit muodostetaan joko kolmella erillisellä mikropeilielementillä ja värisuotimella, tai siten, että valo ohjataan suurella nopeudella pyörivän väripyörän läpi ennen peileille tuloa. Jälkimmäinen tekniikka aiheuttaa joillain ihmisillä ns. sateenkaari-ilmiön näkymistä, koska eri värit heijastetaan valkokankaalle eriaikaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Digital Light Processing Computer World. Viitattu 25.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **DLP** Wikimedia Commonsissa
Havainnekuva näkyvyyden päättelystä.
**Piilopintojen poisto** tai vähimmillään **piiloviivojen poisto**
on 3D-grafiikassa perustavanlaatuinen ongelma, joka syntyy renderöinnissä, koska näkymättömiin jäävien kappaleiden renderöinti on sekä tehotonta että virheellistä.

Piilopintojen poiston selkein sovellutus käytäntöön on pintojen ensijaisnäkyvyys: kamerasta on oltava katkeamaton linja näkyvään kappaleeseen. Tähän käytetään säteensuuntausta ja syvyyspuskuria.
Kaksi yksinkertaista ja tehokasta menetelmää ovat *backface culling* ja *frustum culling* (myös *view frustrum culling*) konservatiiviseen näkyvyyden testaamiseen. *Occlusion culling* on monimutkaisempi kehitysaskel *frustum culling* -menetelmästä, joka ottaa kappaleiden keskinäisen peittävyyden huomioon.

*Culling* tarkoittaa "joukosta poistamista":

* *backface culling* poistaa polygonit, jotka osoittavat poispäin katsojasta
* *view frustum culling* joukon polygoneja, jotka ovat näkymäkartion ulkopuolella ja siten hieman monimutkaisempi
* *occlusion culling* poistaa kappaleet, jotka ovat muiden kappaleryhmien piilottamia ja siten monimutkaisin tekniikka, joka vaatii laskentaa muiden kappaleiden vaikutuksesta toisiin

*Occlusion culling* voi toimia *kuva-avaruudessa*, *kappaleavaruudessa* tai *sädeavaruudessa*.
Lisäksi on joukko algoritmeja nimeltä *portal culling*: menetelmä käyttää näkymäkartiota "portaalien" kohdalla kuten rakennuksen ovi tai ikkuna. Menetelmä on tyyppi *occlusion culling* menetelmästä ja voidaan sanoa olevan *view frustum culling* menetelmän laajennus.

Ideaalinen poistoalgoritmi välittäisi grafiikkaliukuhihnan läpi vain *täsmälleen näkyvän joukon* (engl. *exact visible set*, EVS), joka näyttäisi primitiivit, jotka ovat osittain tai täysin näkyvissä. Koska tämä olisi monimutkaista käytännön algoritmit käyttävät *mahdollisesti näkyvää joukkoa* (engl. *potentially visible set*, PVS).

Katso myös
----------

* Binary space partitioning

Lähteet
-------

1. ↑  Tilanhallintatekniikat 3D grafiikkamoottoreissa3D grafiikkamoottoreissa, Jarno Kansanaho
2. 1 2 3 4 5  Akeley, Feiner, Foley, Hughes, Van Dam, McGuire, Sklar: *Computer Graphics Principles and Practice*, s. 1023-1025. Third Edition. Addison-Wesley, 2014. ISBN 978-0-321-39952-6. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Akenine-Möller, Tomas & Haines, Eric & Hoffman, Naty: *Real-Time Rendering*, s. 660-661, 667,672. Third Edition. CRC Press, 2008. ISBN 978-1-56881-424-7. (englanniksi)
Eric Temple Bell
**Eric Temple Bell** (7. helmikuuta 1883 Peterhead, Skotlanti – 21. joulukuuta 1960 Watsonville, Kalifornia, Yhdysvallat) oli skotlantilais-amerikkalainen matemaatikko ja tieteiskirjailija. Hän julkaisi useita teoksia lähinnä matematiikan historiasta. Proosaa hän julkaisi toistakymmentä teosta salanimellä **John Taine**. Tunnetuin Bellin teoksista on *Men of Mathematics*, joka on suomennettukin vuonna 1963 nimellä *Matematiikan miehiä*. Teoksessa on lähinnä henkilöhistoriaan keskittyviä artikkeleita ennen 1900-lukua vaikuttaneista matemaatikoista Zenonista Georg Cantoriin. Lisäksi siinä käsitellään matematiikan filosofisia kysymyksiä.

E. T. Bell opiskeli Lontoossa, mutta siirtyi lähinnä kokeellisen fysiikan tuntijan Robert Andrews Millikanin houkuttelemana Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi muun muassa matematiikan professorina California Institute of Technologyssa. Hänen matemaattinen suuntautumisensa oli lukuteoria.

Katso myös
----------

* Bellin luvut

Lähteet
-------

1. ↑  Bell, Eric Temple: "Vala, Helka & Vala, Klaus: Suomentajien alkusanat", *Matematiikan miehiä*. WSOY, 1963.
2. ↑  Goodstein, Judith R. & Babbitt, Donald: E. T. Bell and Mathematics at Caltech between the Wars (Vol. 60 No 6) *Notices of the AMS*.  June-July 2013. American Mathematical Society. Viitattu 26.2.2015. (englanniksi)

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
	+ 2
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**CISC** (engl. *Complex Instruction Set Computer*) on yleisnimitys sellaisille suorittimien käskykannoille, joissa konekielen käskyt ovat rakenteeltaan monimutkaisia ja yksi käsky voi sisältää useita alkeistason operaatioita. 
CISC-arkkitehtuurin vastakohta on RISC-arkkitehtuuri, jossa käskykanta on pyritty pitämään mahdollisimman yksinkertaisena ja tehokkaana.
Tunnettuja CISC-arkkitehtuureita ovat mm. x86 (IA-32), Motorola 68000 -sarja, VAX, IBM S/360 ja PDP-11.

Termi CISC on esitelty jälkikäteen vastakohtana yksinkertaisemmalle RISC-arkkitehtuurille: termi viittaa ratkaisujen monimutkaistumiseen. CISC esitettiin kustannustehokkuuden kannalta haitallisena suuntauksena. Monimutkaistumiseen on esitetty useita syitä kuten käskynopeus verrattuna aliohjelmakutsuun.

Esimerkiksi IA-32:n käsky `add [ebx+ecx*4],eax` laskee summan `ebx+ecx*4`, lukee sitä vastaavasta osoitteesta sanan, summaa sen tulokseen `eax`-rekisterin sisällön ja kirjoittaa tuloksen takaisin alkuperäiseen muistipaikkaan. Moderneissa CISC-suorittimissa käskyt pilkotaan RISC-tyylisiin mikro-operaatioihin suuremman suorituskyvyn ja hyötysuhteen vuoksi.

Eräissä CISC-arkkitehtuureissa käskyn koko voi vaihdella siihen liitetyn tiedon mukaan ja muistiin osoittamiseen voi olla monta muotoa. *Register-memory* -arkkitehtuurissa muistin käsittely voi olla osana muuta käskyä kun taas RISC-arkkitehtuurille tyypillisessä *load-store*-arkkitehtuurissa on vain erilliset käskyt.

CISC-arkkitehtuurille on tyypillistä suuri määrä käskyjä, monimutkaisia käskyjä, useita osoitusmuotoja. CISC-suorittimissa voi olla mikro-ohjelmointia monimutkaisien käskyjen toteuttamiseen. Käskyt voivat vastata suoraan korkean tason ohjelmointikielien käsitteisiin.

Sekä CISC- että RISC-tyypeissä on omat etunsa ja ongelmansa.

Erojen hämärtyminen
-------------------

RISC- ja CISC-arkkitehtuurien erot ovat hämärtyneet moderneissa suorittimissa.
CISC- ja RISC-suunnittelutavat ovat ottaneet ominaisuuksia toisistaan. Suorittimien nopeuksien kasvamisen myötä myös CISC-suorittimet voivat suorittaa käskyjä yhdessä kellojaksossa ja ne voivat käyttää liukuhihnaa. Samalla RISC-suorittimissa on mukana monimutkaisempaa laitteistoa ja monimutkaisempia CISC-tyyppisiä käskyjä.

Katso myös
----------

* RISC
* VLIW
* TTA

Lähteet
-------

1. 1 2 3  David A. Patterson: The Case for the Reduced Instruction Set Computer (PDF) *inst.eecs.berkeley.edu*. Viitattu 13.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  Security Analysis of x86 Processor Microcode *dcddcc.com*.  11.12.2014. Viitattu 26.9.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Lecture 2 RISC Architecture (PDF) *philadelphia.edu.jo*. Viitattu 13.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Encoding Real x86 Instructions *c-jump.com*. Viitattu 29.9.2017. (englanniksi)
5. ↑  Hennessy, John L. & Patterson, David A.: *Computer Architecture: A Quantitative Approach*, s. 11. Fifth Edition. Morgan Kaufmann, 2012. ISBN 978-0-12-383872-8.
6. ↑  Isen, Ciji & John, Lizy & John, Eugene.: A Tale of Two Processors: Revisiting the RISC-CISC Debate. *researchgate.net*.  2009. doi:10.1007/978-3-540-93799-9\_4.
7. ↑  Preeti Jain: CISC & RISC Architecture *engineersgarage.com*. Viitattu 3.2.2023. (englanniksi)