recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee peliä. Hirsipuusta teloitusvälineenä, katso artikkeli Hirttäminen.*
Esimerkki keskeneräisestä hirsipuupelistä. Tässä tapauksessa vastaus on *hangman*, pelin nimi englanniksi.
**Hirsipuu** on kynällä ja paperilla pelattava arvauspeli kahdelle tai useammalle pelaajalle. Toinen pelaajista miettii sanaa ja toinen yrittää arvailla sanaa ehdottelemalla kirjaimia.

Pelaaminen
----------

Arvattava sana näytetään arvaajalle rivinä alaviivoja (\_), joiden lukumäärä vastaa sanan kirjainten lukumäärää. Jos arvaava pelaaja ehdottaa kirjainta, joka esiintyy sanassa, toinen pelaaja kirjoittaa sen kaikkiin niihin kohtiin, joissa se sanassa esiintyy. Jos ehdotettu kirjain ei esiinny sanassa, toinen pelaaja piirtää yhden kuvion elementin. Peli päättyy, kun: 

* Arvaava pelaaja saa sanan valmiiksi, eli ehdottaa jokaista sanassa esiintyvää kirjainta, tai arvaa koko sanan oikein
* Toinen pelaaja saa piirrettyä loppuun hirsipuussa roikkuvan tikku-ukkohahmon.

Variaatiot
----------

Pelin tarkka pelaamistapa vaihtelee: jotkut piirtävät hirsipuun kummulle, kun jotkut piirtävät sen hirttolavalle. Jotkut pelaajat piirtävät hirsipuun ennen peliä ja piirtävät pelin aikana vain miehen ruumiin (perinteisesti pää, keskivartalo, vasen käsi, oikea käsi, vasen jalka ja oikea jalka). Jotkut pelaajat aloittavat kuvion piirtämisen tyhjästä ja piirtävät siis ensin hirsipuun antaen arvaajalle enemmän mahdollisuuksia. 

Peliä saatetaan myös pelata moninpelinä, jolloin arvaajia on enemmän kuin yksi. Lisäksi vaihtelua on siinä, kirjoitetaanko arvatut kirjaimet muistiin arvaajan nähtäville, ja saako arvaaja arvata uudestaan jos hän ehdottaa jotain jo ehdotettua kirjainta. Joskus peliä pelataan myös niin, että sanan keksijä kirjoittaa sanan ensimmäisen ja viimeisen kirjaimen sekä kaikki muut samat kirjaimet ennen peliä.

Historia
--------

*The Oxford Guide to Word Gamesin* kirjoittajan Tony Augarden mukaan "hirsipuun alkuperä on epävarma, mutta se näyttää syntyneen viktoriaanisella aikakaudella".

Alice Berta Gommesin *Traditional Games* -kirjassa (1894) mainitaan peli nimeltä "Birds, Beasts and Fishes" (suom. *lintuja, petoja ja kaloja*). Sen säännöt ovat yksinkertaiset: yksi pelaajista kirjoittaa eläinsanan ensimmäisen ja viimeisen kirjaimen ja muut yrittävät arvata välissä olevat kirjaimet. 

Toisissa lähteissä peliä kutsutaan nimillä "Gallows" ja "The Game of Hanging".

Strategiaa
----------

Hirsipuuta pelattaessa kannattaa arvaukseksi valita tavallisia kirjaimia, suomen kielessä yleensä vokaaleja. Jos kirjaimista näyttäisi muodostuvan joku sana, kannattaa yrittää arvata puuttuvat kirjaimet.

Arvuuttajana kannattaa valita sanoja, joissa on sekä etu- että takavokaaleita (*labyrintti*, *pyramidi*) tai joissa sama kirjain ei toistu (*korsi*, *sotka*, *kaivo*).

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hirsipuu**.
* JavaScript-hirsipuu – kokeile pelaamista selaimellasi
**Turkka Kalevi Sundbäck** (23. kesäkuuta 1931 Turku – 9. elokuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija.

Keskustukena pelannut Sundbäck edusti koko uransa ajan Turun Tovereita vuosina 1949–1961. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 64 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Sundbäck edusti Suomen maajoukkuetta neljässä maaottelussa vuonna 1954.

Sundbäck toimi useasti joukkueensa kapteenina. Parhaimpana pelinään hän piti TUL:n liittojoukkueessa käytyä ottelua Moskovan Torpedoa vastaan vuonna 1950. Ammatiltaan Sundbäck oli puhelinasentaja ja hän harrasti lentopalloa. Hänen kotikuntansa oli Turku.

Lähteet
-------

1. ↑  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä: Sundbäck Turkka Kalevi, Turun hautausmaa, Turku, hauta 01U.01.05.09.20 *hautakartta.fi*. Viitattu 9.4.2023.
2. 1 2  Urheilumme Kasvot Osa 3, Sundbäck Turkka Kalevi, sivu 276, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978
3. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 329. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
4. ↑  Soininen, Heidi (toim.): *Jalkapallokirja 2009*. Suomen Palloliitto, 2009. ISSN-0787-7188.
**Rio Rancho** on kaupunki Sandovalin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se on New Mexicon osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Pieni osa kaupungin alueesta kuuluu Bernalillon piirikuntaan. Kaupungin arvioitu asukasluku on 91 956 (2013).

Kaupungintalo
Monitoimiareena Santa Ana Star Center

Historia
--------

Kaupunki on perustettu vuonna 1981. Rio Rancho kuuluu Albuquerquen metropolialueeseen.

Espanjan kuningas Felipe IV lahjoitti 360 km² maata Francisco Montes Vigilille vuonna 1710. Aluetta kutsuttiin nimellä Alameda Land Grant. 

Vuonna 1929 Albert F. Black osti 83 km² maata ja perusti sille Seven Bar Ranchin. Blackin perhe asui savitiilestä rakennetussa talossa. Vuonna 1947 perhe rakensi alueelle pienen lentokentän. 

Vuonna 1962 Rio Ranch Estates alkoi kehittää aluetta asumista varten. Vuonna 1970 alueella asui alle 2 000 asukasta, ja vuoteen 1995 mennessä asukasluku oli noussut 42 000:een.

Maantiede
---------

Rio Rancho sijaitsee 1612 metriä merenpinnan yläpuolella.Alueella vallitsee aroilmasto. Heinäkuu on keskimäärin kuumin kuukausi ja joulukuu kylmin. Korkein mitattu lämpötila on 41 °C vuonna 2003 ja alin −24 °C vuonna 2011.

Väestö
------

Valkoihoisten osuus väestöstä on 76,0 %, latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) 36,7 %, intiaanien 3,2 %, mustien 2,9 % ja aasialaisten 1,9 % (2010).

Talous
------

Teknologiayhtiö Intel on kaupungin suurin työllistäjä. Muita suuria työnantajia ovat muun muassa julkiset oppilaitokset ja tietotekniikkayritys Hewlett Packard.

Kulttuuri
---------

Kaupungissa järjestetään vuosittain suosittuja yleisötapahtumia: Taste of Rio Rancho tarjoaa keväisin makuelämyksiä paikallisilta ravintoloilta. Heinäkuussa pidettävää Pork & Brew -viikonlopputapahtumaa vietetään barbequen merkeissä. Lokakuun Oktoberfest tarjoaa olutta, saksalaista ruokaa ja musiikkia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Robert Julyan (1998): The Place Names of New Mexico, s. 298
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rio Rancho** Wikimedia Commonsissa
**Hirssisarannoki** (*Anthracoidea paniceae*) on pullakkonokien (*Anthracoidea*) sukuun kuuluva nokisienilaji. Hirssisarannoen ensisijainen isäntäkasvilaji on hirssisara (*Carex panicea*), mutta se voi loisia myös vaaleasaralla (*Carex livida*) sekä tuppisaralla (*Carex vaginata*). Hirssisarannoen on kuvannut tieteelle suomalainen Ilkka Kukkonen.

Hirssisarannoen itiöpesäkkeistöt eli sorukset sijaitsevat isäntäkasvin emikukkien sikiäimissä. Itiöpesäkkeistöt ovat kovia, mustia ja halkaisijaltaan 2–3 mm. Nuorina itiöpesäkkeistöt ovat kalvon sisällä, mutta itiöiden kypsyessä itiöpesäkkeistöjen kalvot repeävät auki ja kypsät itiöt leviävät jauhemaisena pölynä. Itiöt ovat tummanpunaruskeita ja niiden soluseinät ovat epäyhtenäisiä ja 1–2,5 µm paksuja.

Hirssisarannoen levinneisyysalue kattaa suurimman osan pohjoisesta pallonpuoliskosta. Levinneisyysalue ulottuu Euroopassa Espanjasta, Italiasta ja Romaniasta pohjoiseen, Iso-Britannia, Färsaaret ja Islanti mukaan lukien. Aasiassa levinneisyysalue kattaa koko Venäjän sekä Kiinan ja Pohjois-Amerikassa Yhdysvallat, Kanadan sekä Grönlannin.

Lähteet
-------

* Denchev, T. T. Denchev, C. M. Michikawa, M. & Kakishima, M. 2013: The genus *Anthracoidea* (*Anthracoideaceae*) in Japan and some adjacent regions — *Mycobiota* 2:1–125 () (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Hirssisarannoki (*Anthracoidea paniceae*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q6650340
* CoL: 67GT7
* EoL: 192392
* Fungorum: 326323
* GBIF: 2557012
* iNaturalist: 628813
* IRMNG: 11355182
* MycoBank: 326323
* NBN: NHMSYS0001474698
* NCBI: 265845
* NZOR: 5749a9f6-df36-4852-9330-1f8672743513
* Open Tree of Life: 240279
* PPE: anthracoidea-paniceae

 |

 |
**Mercedes-Benz C208** on Mercedes-Benz CLK-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1997–2003. Se korvasi E-sarjan (W124) coupé- ja cabriolet-korimallit ja seuraajaksi tuli C209.

Mercedes-Benz C208 (1997–2003)
------------------------------

Mercedes-Benz C208 esiteltiin coupé-korisena vuonna 1997. Se perustuu C-sarjan (W202) alustalle, mutta muistuttaa muotoilultaan hyvin läheisesti vuonna 1995 esiteltyä E-sarjaa (W210). Kesällä 1998 tuli markkinoille kangaskattoinen avomalli (koritunnus A208).

Mercedes-Benz A208
Syksyllä 1999 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa puskureista ja sivuhelmoista tuli kokonaan korinväriset. Mittaristo oli uusi, samoin kuin ohjauspyörä, jossa oli nyt audiojärjestelmän säätimet. Sivuvilkut siirtyivät lokasuojista sivupeileihin.

Facelift-mallin Mercedes-Benz C208.
Facelift-mallin Mercedes-Benz A208.

Lähteet
-------

1. ↑  Gebrauchtwagen Mercedes CLK – Diese Augen lügen nicht *Auto Bild*.  2.10.2008. Viitattu 28.6.2020. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mercedes-Benz CLK-sarja (C208)** Wikimedia Commonsissa
**Rio Lobo** on Howard Hawksin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1970. Elokuvan pääosissa esiintyvät John Wayne, Jorge Rivero, Jennifer O’Neill, Christopher Mitchum ja Jack Elam. *Rio Lobo* on Howard Hawksin ja John Waynen viides yhteinen elokuva. Se jäi myös ohjaajalegenda Hawksin viimeiseksi elokuvaksi. Elokuva kuvattiin pääosin Tucsonissa, Arizonassa.

*Rio Lobo* on Hawksin kolmas muunnelma samasta teemasta, jossa joukko suljettuun tilaan linnoittautuneita miehiä puolustautuu ylivoimaisia lainsuojattomia vastaan. Muut kaksi elokuvaa ovat *Rio Bravo* (1959) ja *El Dorado* (1966). Kaikkien näiden pääosassa nähdään John Wayne.

Juoni
-----

Etelävaltioiden sissit tekevät uskaliaan ryöstön Pohjoisvaltioiden junaan. Eversti Cord McNally (John Wayne) saa kiinni kaksi kultajunan ryöstöön osallistunutta vihollisjohtajaa (Jorge Rivero ja Chris Mitchum). Vapauttaan vastaan miehet lupaavat paljastaa tietolähteensä. Yhdessä he lähtevät jahtaamaan liittovaltion pettureita, jotka ovat vastuussa junaryöstöjen sarjasta. Tehtävä huipentuu raivoisaan tulitaisteluun lainsuojattomien hallitsemassa Rio Lobon pikkukaupungissa.

Arvostelut
----------

Aikana, jolloin spagettiwesternit ja Sam Peckinpahin karut ja realistiset kuvaukset olivat uudistaneet lännenelokuvaa, *Rio Lobo* oli vanhanaikainen ja perinteinen western, Tv-maailman kriitikon mukaan jopa väsähtäneen oloinen. Elokuvan ilmestyessä se sai enimmäkseen negatiivisia arvosteluja. Toisaalta The New York Timesin kriitikko Roger Greenspun luonnehti sitä myönteisesti todeten, että elokuva oli "tarpeeksi lähellä suuruutta pysyäkseen kuluvalla kaudella toistaiseksi kaikkien muiden edellä". Sittemmin elokuva on kasvattanut painoarvoaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Filming Locations *IMDb*. Amazon.com. Viitattu 02.11.2019.
2. ↑  Rio Lobo. *Viikon western*.  25.04.2012.  Arkistoitu 20.5.2015. Viitattu 02.11.2019.
3. ↑  Rio Lobo (1970) *Leffatykki*. Viitattu 02.11.2019.
4. ↑  P. A.: El Dorado.  *Tv-maailma*, 39/2019, s. 7.
5. ↑  McCarthy, Todd: *Howard Hawks: The Grey Fox of Hollywood*. Grove Press, 1997.
6. ↑  Landesman Fred: *The John Wayne Filmography*, s. 293. McFarland & Company, 2004.
7. ↑  Rio Lobo *Rotten Tomatoes*. Viitattu 02.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Rio Lobo* Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Lehvistä muodostuneet kasvot. Veistos Bambergin katedraalissa, 1200-luku.
**Vihreä mies** on vanha kuva-aihe, miehen kasvot, jotka ovat muodostuneet kasvien lehdistä tai muista kasvinosista. Vihreä mies on ollut suosittu koriste-aihe Euroopan keskiaikaisissa rakennuksissa, kirkoissa ja käsikirjoituksissa. Nimityksen "Vihreä mies" esitti ensimmäisen kerran Lady Raglan vuonna 1939 julkaistussa artikkelissa *The "Green Man" in Church Architecture*. Hahmon juuret lienevät kaukana menneisyydessä, ja se voidaan tulkita jälleensyntymisen ja luonnon kiertokulun symboliksi.

Katso myös
----------

* Maskaroni

Lähteet
-------

1. ↑  Ruth Wylie: The Green Man – Variations on a theme *At the Edge: Articles on archaeology, folklore and mythology*. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  The "Green Man" in Church Architecture on JSTOR JSTOR. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Mike Harding: The Face In The Leaves *Green Man – The Mystery of the Green Man*. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)
**Risto Aukusti Junttila** (s. 18. maaliskuuta 1946 Kalajoki) on suomalainen pappi, joka toimi Kirkkohallituksen kansliapäällikkönä yli kymmenen vuotta.

Risto Junttila syntyi opettaja Artturi Junttilan ja opettaja Fanni Isomaan perheeseen. Hänen puolisonsa on opettaja Inkeri Esko. Junttila tuli ylioppilaaksi 1971 ja valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1977. Hän on suorittanut maanpuolustuskurssin numero 151. Junttila toimi rajaseutupappina Turtolassa 1977–1981 ja kirkkoherrana Karungissa 1982–1987 ja Torniossa 1987–1997. Kirkkohallituksen kansliapäällikkö Junttila oli 1998–2010. Sotilasarvoltaan hän on reservin vääpeli (1999). Kirkkohallituksen kansliapäälliköksi Junttilan valitsi syksyllä 1997 ensimmäistä kertaa kirkolliskokous. Hänen edeltäjänsä tehtävässä oli Pertti Mäkeläinen. Junttilan jäätyä eläkkeelle kesällä 2010 hänen seuraajakseen valittiin Jukka Keskitalo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 303. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Kirkon kakkosmies "susirajan takaa" Kirkkohallituksen kansliapäälliköksi torniolainen Risto Junttila. HS, 7.11.1997. (Viitattu 26.2.2018)
3. ↑  Keskitalo Kirkkohallituksen kansliapäälliköksi. Yle, 6.5.2010.
**Gao Shun** (kiin. 高顺, pinyin: Gāo Shùn; k. 198) oli Han-dynastian jälkimmäisen puoliskon ajan komentaja, joka oli kuuluisa poikkeuksellisesta rohkeudestaan. Gao Shun oli yksi kenraali ja sotaherra Lü Bun taitavimmista komentajista. Hänet tunnettiin parhaiten Xiaopein kaupungin valtauksesta ja kaupungin takaisinvaltausta kenraali Xiahou Dunin johdolla yrittäneen hyökkäyksen kukistamisesta. Samana vuonna Cao Cao kuitenkin hyökkäsi Lü Bunin tukikohtaan Xiapin ja valloitti sen. Gao Shun ja Lü Bun surmattiin kaupungin valtaamisen jälkeen.

Gao Shun Kolmen kuningaskunnan kertomuksessa
--------------------------------------------

Sanguo yanyi eli *Kolmen kuningaskunnan kertomus* on 1300-luvulla kirjoitettu teos, jonka 18. luvussa mainitaan Gao Shunin kaksintaistelleen Xiahou Dunin kanssa Xiaopein kaupungin lähellä.

Noin 40-50 erän jälkeen Gao Shun joutui vetäytymään. Xiahou Dun seurasi hevosella Gao Shunia syvälle vihollislinjojen taa. Lopulta Cao Xing, Gao Shunin alainen, salaa ampui nuolen kohti Xiahou Dunia. Nuoli osui Xiahou Dunin vasempaan silmään, joka kiskaisi nuolen irti ja nielaisi siihen tarttuneen silmämunan. Tämän jälkeen Xiahou Dun ratsasti suoraan kohti Cao Xingiä, joka ei ehtinyt reagoida ja jäi vihollisen ratsun jalkoihin. Tämän jälkeen Gao Shun kääntyi ympäri ja kokosi joukkonsa kukistaakseen Xiahou Dunin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gao Shun
**Rintojen silitys** on Afrikassa harjoitettava perinne, jonka pyrkimys on saada rinnat näyttämään pienemmiltä tai estää niiden kehitys litistämisellä ja väkivaltaisella käsittelyllä. Ainakin kymmenessä Afrikan maassa harjoitetaan nuorten tyttöjen rintojen silittämistä tavoitteena estää rintojen kehitys. Toimenpide suoritetaan sitomalla rintoja tai painelemalla ja hieromalla niitä kuumalla esineellä, kuten kivillä, lusikoilla tai pihdeillä. Käytäntö saattaa olla kivulias ja jatkua vuosia säännöllisin väliajoin. Toimenpiteen tekee tavallisesti tytön äiti siinä toivossa, että tyttö saisi kehittymättömien rintojen ansiosta vähemmän seksuaalista huomiota miehiltä ja saisi sen sijaan keskittyä opiskeluun ja työhön eikä tulisi raskaaksi avioliiton ulkopuolella. Rintojen litistäminen saattaa aiheuttaa palovammoja, kystia, rintakudoksen muutoksia tai rintojen tuhoutumisen. Myöhemmin tytöllä saattaa olla vaikeuksia imettämisen kanssa.

Levinneisyys Afrikassa
----------------------

Ainakin seuraavissa Afrikan maissa tiedetään harjoitettavan rintojen silitystä:

|  |  |
| --- | --- |
| * Benin
* Etelä-Afrikka
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
 | * Kenia
* Norsunluurannikko
* Togo
* Tšad
* Zimbabwe
 |

Katso myös
----------

* Naisiin kohdistuva väkivalta
* Tyttöjen ympärileikkaus
* Jalkojen sitominen

Lähteet
-------

1. 1 2  Nuorten tyttöjen rintoja litistetään kuumilla kivillä ja raudoilla, tavoitteena vähentää rintojen kasvua – tapa on levinnyt jo Afrikasta Britanniaan *Yle Uutiset*.  2.4.2019. Viitattu 28.5.2023.
**Pazinós** (kreik. Παζινός) eli *Gkagkládo* (Γκαγκαλάδο) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Pazinós on osa Arónin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 629 (vuonna 2011).

Pazinóksen Pyhän Johannes Laupiaan luostaria.
Pazinóksen kylä sijaitsee Akrotírin niemimaalla noin 12 kilometriä itään Chanián kaupungista ja heti Chanián kansainvälisen lentoaseman lounaispuolella. Kylässä sijaitsee Pyhän Johannes Laupiaan luostari (*Moní Agíou Ioánnou tou Eleímona*).

Aiemmin kylä kuului Akrotírin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Akrotírin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Μονή Αγίου Ιωάννη του Ελεήμονα στον Παζινό *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.
**Hirsjärven työväentalo Venhola** oli Someron kaupungin Hirsjärven kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Hirsjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1916 eräs työväenliikkeen kannattaja, seppä nimeltä Venhola, tarjosi taloaan työväentaloksi. Talo tunnettiin Venholana.

Sisällissodan aikaan talolla majaili punakaartilaisia. Sen jälkeen yhdistyksen toiminta oli katkoksissa, ja se käynnistettiin uudelleen kesäkuussa 1919. Samana syksynä yhdistyksen nimi muutettiin Ihamäen työväenyhdistykseksi. Toiminta oli 1920-luvun puoleenväliin saakka vilkasta, ja yhdistyksen jäsenmäärä oli 40–70 henkeä vuosina 1919–1925. Vuonna 1926 jäsenmäärä oli enää 12. Vuonna 1928 Ihamäen työväenyhdistys päätti liittyä Someron työväenyhdistykseen. Talo myytiin huutokaupalla samana vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tiirakari, Leeni; Salminen, Pekka; Horila, Tapio (toim.): Someron joulu 1999 (pdf)  1999. Somero:  Somero-seura. Viitattu 17.1.2023.
2. ↑  Somero *digi.kansalliskirjasto.fi*.  25.5.1928, no 21. Viitattu 17.1.2023.
**Mercedes-Benz W211** on Mercedes-Benz E-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2002–2009. Se korvasi edeltäneen W210-mallin ja seuraajaksi tuli W212. Malliin perustuu coupé-korinen CLS-sarja (C219).

Mercedes-Benz W211 (2002–2009)
------------------------------

Mercedes-Benz W211 esiteltiin Brysselin autonäyttelyssä tammikuussa 2002. Ulkomuodoltaan se ei muuttunut merkittävästi edeltäjäänsä verrattuna, vaan esimerkiksi säilytti neljä pyöreää ajovaloa.

Mercedes-Benz S211
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä W211 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Mercedes-Benz W211 E 55 AMG
Suorituskykyisin malli E 55 AMG esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2002. Siinä oli mekaanisesti ahdettu 5,4-litrainen V8 teholtaan 476 hevosvoimaa. Esittelyaikanaan se oli nopein sarjavalmisteinen sedan-korinen auto maailmassa.

Facelift-mallin Mercedes-Benz W211.
Vuonna 2006 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uudelleenmuotoillun, aiempaa suuremman etusäleikön ja uuden etupuskurin. Myös takavaloihin tehtiin muutoksia.

Mercedes-Benz W211 E 63 AMG
E 55 AMG korvattiin uudella E 63 AMG -mallilla, jossa oli 6,2-litrainen V8 teholtaan 514 hevosvoimaa.

Lähteet
-------

1. ↑  2003 Mercedes-Benz E-Class Makes Global Debut on the Brussels Motor Show 2002 *Automotive Intelligence News*.  16.1.2002. Viitattu 18.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  Mercedes-Benz E-sarja 2002 Euro NCAP. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  2002 Mercedes-Benz E-Class – E55 AMG *Classic Driver*. Viitattu 18.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mercedes-Benz E-sarja (W211)** Wikimedia Commonsissa
Tamilitiikerien pyöräpataljoona
**Tamilitiikerit** tai **Tamil Eelamin vapautuksen tiikerit** (tamiliksi தமிழீழ விடுதலைப் புலிகள், *Tamiḻīḻa viṭutalaip pulikaḷ*, engl. *Liberation Tigers of Tamil Eelam, lyh. LTTE*) oli tärkein Sri Lankassa toimivista tamilien kapinallisryhmistä. Järjestö perustettiin vuonna 1976 ja sen tavoitteena oli itsenäisen tamilivaltion Tamil Eelamin luominen Sri Lankaan. Järjestön väitetään tehneen eniten itsemurhaiskuja maailmassa.

LTTE väittää tavoitteekseen sosialismille rakentuvan demokraattisen ja sekulaarisen valtion.

Tamilitiikerien lippu
Tamilitiikereiden johtaja oli Velupillai Prabhakaran. Moni maa piti järjestöä terroristijärjestönä, mm. Yhdysvallat (päätös vuonna 1997), Iso-Britannia, Intia, Euroopan unioni, Australia ja Malesia.

Tamilitiikerit olivat luoneet saaren pohjoisosiin oman hallintonsa, joka oli *de facto* itsenäinen. Sri Lankan hallituksen ja LTTE:n välinen konflikti kehittyi sisällissodaksi vuonna 1983, ja se jatkui aina 24. joulukuuta 2001 solmittuun tulitaukoon asti. Sen jälkeen osapuolet aloittivat rauhanneuvottelut norjalaisten johdolla. Sisällissota oli vaatinut tuohon mennessä jo yli 65 000 ihmisen hengen.

31. heinäkuuta 2006 tamilitiikerien poliittisen siiven johtaja S. Elian ilmoitti nelivuotisen tulitauon olevan historiaa. Elian syytti hallitusta aselevon rikkomisesta sekä ilmoitti tiikereiden ja hallituksen joukkojen olevan sodassa. Hallitus totesi aselevon päättyneeksi vuonna 2008. Silloin oli kahdessa vuodessa kuollut yli 5000 ihmistä.

Järjestö surmasi monia Sri Lankan johtajia ja Intian pääministeri Rajiv Gandhin.

Vuoden 2007 huhtikuussa INTELSAT-satelliittitietoliikenneyhtiö syytti LTTE:tä siitä, että se käyttäisi luvatta yhtiön tietoliikennesatelliittia Sri Lankan ulkopuolelle suuntautuviin radio- ja televisiolähetyksiinsä. INTELSAT on pyrkinyt yhteistoimintaan Sri Lankan hallituksen kanssa, jonka aloitteesta asia on otettu esille. Sinänsä se, että tietoliikennesatelliittia voitaisiin käyttää luvatta, on täysin erilainen tarina, mitä näiden satelliittien suojauksesta ja salauksesta on aiemmin väitetty.

Sri Lankan armeija katsoo kukistaneensa Tamilitiikerit toukokuussa 2009. Hallituksen tiedotteen mukaan Velupillai Prabhakaran ammuttiin väijytyksessä, kun hän kahden läheisen avustajansa kanssa yritti paeta motista.

Lähteet
-------

1. ↑  Niels Terpstra & Georg Frerks: Rebel Governance and Legitimacy: Understanding the Impact of Rebel Legitimation on Civilian Compliance with the LTTE Rule. (sivu 297) *Civil Wars*, 2017, 19. vsk, nro 3, s. 279-307. doi:10.1080/13698249.2017.1393265.
2. 1 2 3  Sri Lanka's rebel leader 'killed' BBC News 19.5.2009
3. ↑  How Sri Lanka's Rebels Build a Suicide Bomber (Arkistoitu – Internet Archive) Time 2006
4. ↑  Sri Lanka: Cease-Fire Is Annulled NY Times 2008
5. ↑  LTTE broadcasting illegally in Intelsat 12 satellite: Will be closed down soon – Intelsat Ltd. (Arkistoitu – Internet Archive) Asian Tribune

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tamilitiikerit**.
* Tamil Eelamin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* TamilNet
**Humalniemen kalliomaalaus** sijaitsee Iso-Vihtarin Humalniemessä Heinävedellä Etelä-Savossa. Kyseessä on erikoinen kalliomaalaus, jonka ainoa tunnistettava kuvio esittää tasasivuista kolmiota. Kalliomaalauksen ilmoitti Sulo Strömberg vuonna 1998. Maalaukselle ei ole tehty ajoitusta.

Kallio ja sen sijainti
----------------------

Maalauskallio sijaitsee Iso-Vihtarin etelärannalla olevassa Humalniemessä, joka sijaitsee Luuvelahteen johtavan salmen eteläpuolella. Keskellä niemeä noin sadan metrin päässä rannasta sijaitsee pieni jääkaudella sileäksi hioutunut etelään aukeava kallioseinämä, jossa maalaus on. Sen vieritse kulkee metsäautotie.

Maalaus
-------

Noin metrin korkeudelle maanpinnasta on maalattu suuri kärjellään seisova tasasivuinen kolmio, jonka sivujen mitat ovat 70, 71 ja 74 senttimetriä. Kolmion ylänurkat on maalattu hieman pyöristyneinä ja alhaalla sivut leikkaavat toisensa ristiin aivan kalliohalkeaman yläpuolella. Punaväriä esiintyy myös kolmion ja halkeaman alapuolella.

On esitetty epäilys, onko kyseessä ollenkaan aito kalliomaalaus, sillä aihe on suomalaiseen kalliokuvastossa epätavallinen. Jäkäläkasvuston määrästä on päätelty, ettei kuvio ole kuitenkaan kovin nuori.

Lähteet
-------

* Lahelma, Antti: *A Touch of Red: Archaeological And Ethnographic Approaches To Interpreting Finnish Rock Paintings*. väitöskirja julkaistu sarjassa Iskos 15. Vaasa: The Finnish Antiquarian Society, 2008. ISBN 978-951-9057-67-5. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Muinaistaideyhdistys: Humalniemi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Luukkonen, Ismo: Humalniemi
* Muinaisjäännösrekisteri: Humalniemen kalliomaalaus *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  12.8.2009. Museovirasto. Viitattu 21.3.2014.

### Viitteet

1. 1 2 3  Museovirasto: Humalniemi
2. 1 2  Lahelma, Antti: A Touch of Red, 2008, s.209, Liite III
3. ↑  Luukkonen, Ismo: Humalniemi
4. ↑  Muinaistaideyhdistys: Humalniemi
**Turun diskonttolaitos** (*Diskontverket i Åbo*) oli järjestyksessä kolmas suomalainen osakeyhtiö. Diskonttolaitosta voi pitää Suomen ensimmäisenä liikepankkina.

Diskonttolaitos sai toimiluvan ja säännöt vuonna 1805. Peruspääoma kerättiin osakeannilla. Anti onnistui yli odotusten. Osakkeita merkittiin 30 000, joista noin 7 000 meni suomalaisille ja loput ruotsalaisille osakkeenomistajille. Osakkeen merkintähinta oli 50 riikintaaleria hopeassa. Perustava yhtiökokous pidettiin Turussa 2.6.1806.

Pankki avasi ovensa 1.8.1806. Se toimi kauppias Jean Tjäderin konttorissa Turun Kirkkokadulla. Pankkitoiminta alkoi lupaavasti. Antolainaus ylitti miljoona riikintaaleria jo vuonna 1807.

Kauan ei pankki ehtinyt toimia, sillä Suomen sota syttyi 1808. Pankin omaisuus lähetettiin kiireesti Tukholmaan, missä yhtiökokous päätti pankin sulkemisesta. Selvittely sujui nopeasti, ja viimeinen yhtiökokous pidettiin 31.5.1812 Turussa.

Osakkeenomistajille jäi pankin toiminta-ajalta osakepääoman lisäksi 13 1/8 % osinko. Koska osakkeet oli maksettu hopearahassa ja osakepääoma palautettiin paperirahassa, osakkeenomistajat kärsivät todellisuudessa tappion.

Diskonttolaitos laski liikenteeseen assignaatteja, jotka olivat eräänlaisia setelin korvikkeita. Niitä tunnetaan kaksi kappaletta, arvoltaan 10 ja 50 riikintaalaria.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen ensimmäisistä osakeyhtiöistä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Schybergson, Per: *Aktiebolagsformens genombrott i Finland*, s. 103–104. Helsingfors: Finska vetenskaps-societeten, 1964.
2. 1 2  Seteleitä käteiseksi *Taloustaito - Veronmaksajain Keskusliitto ry*. Viitattu 27.11.2017. [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Urbans, Runar: *Suomen säästöpankkilaitos 1822–1922*, s. 40. Suomen Säästöpankkiliitto, 1963.
Risto Joost (2016)
**Risto Joost** (s. 22. kesäkuuta 1980 Tallinna) on virolainen kapellimestari ja kuoronjohtaja.

Joost opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa ja Wienin musiikki- ja teatteriyliopistossa. Vuonna 2008 valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta maisterina. Hän oli opiskellut siellä pääaineenaan orkesterinjohtoa Jorma Panulan johdolla. Joost on toiminut Viron kansallisoopperan residenssikapellimestarina, Tallinnan kamariorkesterin pääkapellimestarina ja vuosina 2015–2019 Leipzigin MDR Rundfunkchorin taiteellisena johtajana. Hän on myös vieraillut lukuisten orkesterien kapellimestarina esimerkiksi Suomessa, Venäjällä, Saksassa, Tanskassa, Alankomaissa, Norjassa ja Latviassa. Kuoroja, joita Joost on johtanut, ovat Leipzigin MDR-radiokuoron ohella olleet muiden muassa RIAS Kammerchor, Ars Nova Copenhagen, Rundfunkchor Berlin ja Viron filharmoninen kamarikuoro. Vuonna 1999 hän perusti Virossa Voces Musicales -kamarikuoron.

Joostin ohjelmisto on ulottunut barokkimusiikista uusien teosten kantaesityksiin, joita hän on monesti johtanut Viron kansallisoopperassa. Oopperaa hän on johtanut myös Tallinnan Birgitta-festivaalissa, jossa on toiminut taiteellisena johtajana. Hänen oopperaohjelmistoonsa ovat kuuluneet muiden muassa *Lemmenjuoma*, *La traviata*, *La bohème*, *Tosca*, *Carmen*, *I Capuleti e i Montecchi*, *Wallenberg* (Erkki-Sven Tüür), *Aida*, *Faust* ja *Figaron häät*. Joost on johtanut myös baletteja. Hänet kiinnitettiin Nordic Artists Managementiin vuonna 2015.

Joostin levyttämien teosten joukossa on ollut sävellyksiä muiden muassa Tõnu Kõrvitsiltä, Joseph Haydnilta, Peeter Vähiltä ja Arvo Pärtiltä. Joost on tullut palkituksi useaan otteeseen muiden muassa Malko-kilpailun (2015) ja Jorma Panula -kapellimestarikilpailun (2012) yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Joost Bach Cantatas
2. 1 2 3  Risto Joost (Arkistoitu – Internet Archive) Nordic Artists Management

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Risto Joost**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Risto Kuulasmaa** (s. 1978) on suomalainen media-alan yrittäjä.

Varhaislapsuudessa Kuulasmaan perhe asui Tampereella, Oslossa, Tukholmassa ja Serlachiusten Mäntässä, mutta koko peruskoulu- ja lukioajan Jyväskylän Palokassa. Ylioppilaaksi tulon jälkeen Kuulasmaa opiskeli kulttuuri- ja taidetuotantoa Turun taideakatemiassa ja valmistui maisteriksi Helsingin Sibelius-Akatemian Arts Management -linjalta.

Kuulasmaa työskenteli vuodesta 2001 alkaen yhteensä seitsemän vuotta Duudsonien tuottajana ja strategina. Hän johti Duudsonit tuli taloon -sarjan kehitystyötä ja käsikirjoitusta ja ohjasi vuonna 2010 sarjan ensimmäisen kauden. Vuosina 2010–2014 Kuulasmaa toimi Madventuresin tuottajana ja kehitti Riku Rantalan, Tuomas Milonoffin ja Elise Pietarilan kanssa Docventures-ohjelman. 

Kuulasmaa osaperusti vuonna 2014 Tubecon-tapahtuman. Kuulasmaan tuottamia televisio-ohjelmia on palkittu neljällä Kultainen Venla -palkinnolla ja kahdesti Formaatti-Finlandia-palkinnolla.

Risto Kuulasmaa nimitettiin Yleisradion TV:n ja Areenan johtoon tammikuussa 2015.  Hän irtisanoutui Yleisradion palveluksesta helmikuussa 2016 ja palasi Tubeconiin.

Tammikuussa 2016 Optio valitsi Kuulasmaan Suomen 10 vaikutusvaltaisimman viihteen tekijän joukkoon.

Risto Kuulasmaa nimitettiin UNICEF Suomen hallitukseen toukokuussa 2017.

Risto Kuulasmaa on kirjoittanut kirjan *MatkanOpas* (Tammi, 2011) yhdessä Saku Tuomisen kanssa.

Julkaisut
---------

* Kuulasmaa, Risto & Tuominen, Saku: *MatkanOpas*. Helsinki: Tammi, 2011. ISBN 978-951-31-5993-8.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  "Televisio­kokemuksen uudistajaksi" palkattu Risto Kuulasmaa jättää Yleisradion vain vuoden jälkeen – Tubecon kiinnostaa enemmän *HS.fi*. Viitattu 8.2.2016.
8. ↑  Optio 100: Tubettajia ja mediajohtajia - he käyttävät valtaa viihteessä *Kauppalehti*. Viitattu 16.2.2016.
9. ↑  Luovaa digiosaamista Suomen UNICEFin hallitukseen *Unicef*. Viitattu 22.5.2017.
10. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Jaana Rinteen kirjoittama henkilökuva Risto Kuulasmaasta Helsingin Sanomissa (julkaistu 20.8.2014)

*
**Plagiári** (kreik. Πλαγιάρι) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Πλαγιαρίου, *Dimotikí Koinótita Plagiaríou*). Kaupungin väkiluku on 5 392 (vuonna 2011).

Plagiárin pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin 10 kilometriä lounaaseen Thérmin kaupungista ja noin 20 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Nykyinen asutus on syntynyt vuonna 1923 alueelle Itä-Traakiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena muuttaneiden kreikkalaisevakkojen kylänä. Paikalla aiemmin olleen turkkilaiskylän nimi oli *Ouzoún Alí* (Ουζούν Αλή). Nimenvaihto toteutettiin vuonna 1926. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Demetriokselle (*Ágios Dimítrios*).

Aiemmin kaupunki kuului Míkran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Míkran kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Πλαγιάρι Δήμος Θέρμης.  Arkistoitu 27.2.2018. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Ouzoun Ali -- Plagiari *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 1.9.2020.
**Kalle Halonen** (23. syyskuuta 1914 Uusikirkko – 19. toukokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Taavetti Halonen ja Eva-Liisa Hämäläinen ja puoliso merkonomi Aino Esteri Kivelä. Halonen kävi kansakoulun 1924–1928. Hän oli Wärz Oy:n kauppaharjoittelija ja myyjä Käkisalmella 1928–1931, Veljekset Halonen Oy:n perustajaosakas veljensä kanssa ja toimitusjohtaja Ensossa, Kotkassa ja Helsingissä 1932–1990, Carlson-yhtiön toimitusjohtaja 1964–1990 ja M. Paavola Oy:n toimitusjohtaja 1974–1990. Hänellä oli myös liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Halonen sai 1983.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hoffman, Kai: Kauppaneuvos Kalle Halonen (1914–1999). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 11.12.2022.
2. 1 2  Kalle Halonen *Biografiasampo*. Viitattu 11.12.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Kalle Halonen. Maalaispoika loi suuren perheyrityksen. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  27.5.1999. Viitattu 11.12.2022.
Plagiointi. Tekijän signeeraus korvataan omalla nimellä, 
**Plagiointi** (ruots. *plagiera* < lat. *plagiarius* ’kidnappaaja’) on toisen henkilön tuotannon käyttöä ilman alkuperäisen lähteen asianmukaista ilmoittamista. Plagiointi voi kohdistua esimerkiksi toisen henkilön ideoihin, tietoihin, kieleen tai kirjoitukseen. Plagiointi voi ilmentää epärehellisyyttä, mikäli plagioija julkaisee tai yrittää julkaista plagioidun työn omana alkuperäisenä tuotantonaan. Plagiointi ei välttämättä ole sama asia kuin tekijänoikeusrikkomus, jossa nimenomaisesti rikotaan tekijänoikeuslakia. Plagiointi voi kohdistua myös tekstin, kirjoituksen tms. sisältöön, kun taas tekijänoikeus koskee näiden muotoa. *lähde?*

Määritelmiä
-----------

*Kielitoimiston sanakirja* määrittelee plagioinnin sanan *plagiaatti* kautta: 

> Plagiaatti on "kirjallinen t. taiteellinen varkaus, plagiointi; sellaiseen perustuva teos t. sen osa."
> 
> 

*Merriam Webster Online* -sanakirja määrittelee plagioinnin (engl. *plagiarism*) seuraavasti*lähde?*: 

1. varastamista; toisen henkilön esittämien ideoiden tai sanojen esittämistä omanaan; toisen esittämän tuotannon siteeraamista ilman lähdemerkintää.
2. kirjallinen varkaus: jostain olemassa olevasta lähteestä peräisin olevan idean tai tuotoksen esittämistä uutena ja alkuperäisenä.

Suomessa Tutkimuseettinen neuvottelukunta on määritellyt plagioinnin seuraavasti:

> "Plagioinnilla (*plagiarism*) eli luvattomalla lainaamisella tarkoitetaan jonkun toisen julkituoman tutkimussuunnitelman, käsikirjoituksen, artikkelin tai muun tekstin tai sen osan, kuvallisen ilmaisun tai käännöksen esittämistä omana. Plagiointia on sekä suora että mukaillen tehty kopiointi."
> 
>

Katso myös
----------

* Plagiaatintunnistusjärjestelmä

Lähteet
-------

1. ↑  plagiarius, Latdict
2. ↑  Mikkola, Anne-Maria; Koskela, Lasse ym.: *Äidinkieli ja kirjallisuus, Käsikirja*, s. 154. 1.–6. painos. WSOY, 2008. ISBN 978-951-0-26300-6.
3. ↑  *plagiaatti.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
4. ↑  Hyvä tieteellinen käytäntö ja sen loukkausepäilyjen käsitteleminen Suomessa. Tutkimuseettinen neuvottelukunta 2012, s. 9.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plagiointi**.
* 

* Sitaatteja aiheesta **Plagiointi** Wikisitaateissa
* Merriam Webster online (Arkistoitu – Internet Archive)
* Älä kopsaa -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) – Helsingin yliopisto.
* Plagiarismi.fi (Arkistoitu – Internet Archive).
* Suomen Tutkimuseettinen neuvottelukunta.
* Plagiarism.org. (englanniksi)
* Pernu, Tuomas K.: Mitä on plagiointi, ja miksi se on väärin? Huomioita tiede- ja tietokirjoittamisen etiikasta. *Puheenvuoroja*, Itä-Suomen yliopisto 3.10.2022.
OOCL:n konttilaiva Hampurissa
**Orient Overseas Container Line** (OOCL) (SEHK: 0316) on hongkongilainen kontteja meritse kuljettava laivayhtiö, joka suorittaa myös muita logistiikka-alan palveluja. OOCL on Orient Overseas International Limited -yhtiön (OOIL) tytäryhtiö, jonka emoyhtiö omistaa kokonaan. Suomessa toimivan OOCL (Finland) Ltd Oy:n omistaa Bermudalle rekisteröity Orient Overseas (International) Limited.[1]

OOCL:n perusti C. Y. Tung vuonna 1947, jolloin yhtiön nimeksi tuli Orient Overseas Line. Yhtiö vaihtoi nimensä Orient Overseas Container Lineksi vuonna 1969, jolloin se aloitti konttiliikenteen. Enimmillään OOCL:n laivastoon kuului yli 150 rahtilaivaa, joiden yhteinen kantavuus ylitti kymmenen miljoonaa tonnia; se kuului maailman seitsemän suurimman varustamon joukkoon. Yhdessä vaiheessa se omisti myös M/T Seawise Giantin, suurimman koskaan rakennetun laivan.

Yhtiö on kärsinyt takaiskuista läpi koko historiansa, ensi kerran 1970-luvun alussa. Syyskuussa 1970 Tung osti kuuluisan valtamerilaivan RMS Queen Elizabethin muuttaakseen sen kelluvaksi yliopistoksi, joka tunnettaisiin nimellä Seawise University. Laiva syttyi tuleen 9. tammikuuta 1972 korjaustöiden aikana ja upposi Hongkongin Victoria-satamaan. Hylky romutettiin kolme vuotta myöhemmin.

C. Y. Tungin kuoleman jälkeen 1982 C. H. Tung otti 14 vuodeksi johdon Orient Overseas International Limited -yhtiössä, joka on OOCL:n emoyhtiö. Vuonna 1996 johtoon siirtyi hänen veljensä C. C. Tung.

Nykyisin OOCL on yksi maailman suurimmista varustamoista ja logistiikkayrityksistä, jolla on yli 230 toimistoa 58 maassa ympäri maailmaa sekä yli 270 laivaa.

Aiemmin kaikki yhtiön suuret laivat saivat nimen, joka alkoi sanalla Seawise, joka oli sanaleikki C. Y. Tungin nimikirjaimista. Vuodesta 1989 OOCL:lle kuuluvat rahtilaivat ja konttilaivat ovat saaneet nimen, joka alkaa tunnuksella OOCL.

Lähteet
-------

1. ↑  Lampinen, Antti: Nämä yhtiöt toimivat veroparatiiseissa, Taloussanomat 8.4.2016, lähde Dun & Bradstreet.
**Oinoe** (m.kreik. Οἰνόη, *Oinoē*, lat. *Oenoe*) oli antiikin aikainen kaupunki ja alun perin Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *paralia*-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.

Tornin rauniot Oinoessa.
Oinoe sijaitsi Attikan luoteisosassa sen ja Boiotian rajamailla lähellä Eleutheraita, Ateenasta Plataiaihin, Thebaan ja Delfoihin johtaneen tien varressa. Paikka on itään nykyisestä Oinóin kylästä, joka on ottanut nimensä demoksesta. Läntisen Attikan Oinoeta ei tule sekoittaa Marathonin tasangon Oinoen demokseen, joka kuului Aiantis-fyleen.

Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Hippothontis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja vuodesta 224/223 eaa. Ptolemais-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Oinaios* (Οἰναῖος).

Boiotilaiset valtasivat Oinoen vuonna 507 eaa. samaan aikaan kuin Hysiain. Hysiaista tuli pysyvästi boiotialainen, mutta Oinoen ateenalaiset valtasivat takaisin ja linnoittivat sen. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 411 eaa. boiotialaiset valtasivat kaupungin uudelleen, mutta ateenalaiset saivat sen jälleen takaisin, tällä kertaa pysyvästi.

Oinoen lähellä oli Pythion eli Apollon Pythiokselle omistettu temppeli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Oinoe", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580040 (Oinoē) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Hippothontis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Hamaksanteia · Keiriadai · Koile · Korydallos · Pireus · Thymaitadai |
| *Paralia* | Akherdus · Auridai · Azenia · Elaius · Eleusis · Kopros · Oinoe |
| *Mesogeios* | Anakaia · Dekeleia · Eroiadai · Oion Dekeleikon |
Seurakuntaopiston päärakennus**Luther-opisto** on Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiön ylläpitämä kansanopisto, joka yhdessä Järvenpään diakoniaopiston kanssa muodostaa Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston. Luther-opistolla järjestetään vapaan sivistystyön yleissivistävää koulutusta sekä peruslinjoina että erilaisina lyhytkursseina. Luther-opisto on erikoistunut esittävän taiteen opintoihin, hyvinvointialoihin sekä diakonisiin koulutustehtäviin (mm. syrjäytymisvaarassa olevien koulutuksen järjestämiseen).

Draama- ja musiikkilinjoilla opiskelijat voivat kehittää osaamistaan ja etsiä omaa paikkaansa esittävän taiteen eri aloilta. Kansanopisto-opinnot antavat valmiuksia niin alan ammatillisiin opintoihin kuin harrastusmahdollisuuksien syventämiseen.

Luther-opistolla koulutetaan lastenohjaajia (lapsi- ja perhetyön perustutkinto) sekä nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajia (nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkinto). Lisäksi Luther-opistossa on mahdollisuus suorittaa lasten ja nuorten erityisohjaajan, suntion sekä romanikulttuurin ohjaajan ammattitutkinnot sekä romanikulttuurin ohjaajan erikoisammattitutkinnon.

Luther-opiston yhteydessä järjestetään myös Tuusulanjärven kesälukio, joka on useina vuosina ollut Suomen suurin kesälukio. Luther-opistossa on mahdollista suorittaa ja korottaa myös peruskoulun arvosanoja.

Luther-opiston kurssitoiminnan pitkäaikaisin perinne on heinä-elokuun vaihteessa järjestettävä Kotimusiikkiviikko, joka kokoaa vuosittain kaiken ikäisiä ja kaiken tasoisia musiikin harrastajia. Kotimusiikkiviikkoa on järjestetty 1950-luvulta alkaen.

Luther-opisto sekoitetaan nykyisin helposti Luther-säätiöön, jonka kanssa Luther-opistolla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä. Vaikka Luther-opisto onkin oppilaitoksen vanha, perinteinen ja virallinen nimi, käytetään oppilaitoksesta nykyisin pääasiassa Seurakuntaopisto-nimitystä, jolla tarkoitetaan Luther-opistoa laajempaa oppilaitoskokonaisuutta.

Aiheesta muualla
----------------

* Seurakuntaopiston kotisivut
Jules Sedney vuonna 1972.
**Jules Sedney** (28. syyskuuta 1922 – 18. kesäkuuta 2020) oli Surinamen viides pääministeri 1969–1973 ja Surinamen keskuspankin johtaja 1980–1983.

Elämä
-----

Sedney pääsi maansa pääministerin virkaan 20. marraskuuta 1969. Hän pyrki urallaan Surinamen itsenäistymiseen. Sedneyn virka pääministerinä päättyi 24. joulukuuta 1973. Vuonna 1980 hänestä tuli Surinamen keskuspankin pääjohtaja. Tämä virka kuitenkin päättyi vuonna 1983, kun Sedney joutui riitaan Dési Boutersen kanssa. Hän joutui lähtemään maanpakoon samana vuonna. Samana vuonna häneltä myös riistettiin Surinamen kansalaisuus. Sedney vietti Alankomaissa kuusi vuotta, kunnes hänelle annettiin lupa palata kotimaahansa vuonna 1989.

Sedney kuoli 18. kesäkuuta 2020. Hän oli aikaisemmin joutunut sairaalahoitoon.

Lähteet
-------

1. ↑  In memoriam: Dr. Jules Sedney (1922-2020) *Suriname Herald*.  20.6.2020. Viitattu 9.8.2020. (hollanniksi)
2. 1 2  Voormalig premier van Suriname Jules Sedney overleden *Waterkant*.  19.6.2020. Viitattu 9.8.2020. (hollanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Nallikari Beach Soccer (NBS)** on beachfutis-turnaus, joka pelataan seuraavan kerran 29.-30.6.2018 Oulun Nallikarissa. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kesällä 2010. Tapahtuma on tuonut järjestettäessään yhteen vuosittain noin 500 pelaajaa ja 2500 katsojaa Nallikarin hiekoille kasvaen tasaisesti vuosittain. Ottelut pelataan naisten, miesten (kilpa & harraste) ja firmasarjassa. Tapahtuma-alueelle on vapaa pääsy.

Turnausta järjestää 2018 vuonna Tervarit Juniorit ry. Ensimmäisten turnausten takana oli Kajaanin Intotalon yrittäjätiimi. Tämän jälkeen turnaus siirtyi oululaisen jalkapallojoukkue JS Herculesin alle.

NBS-säännöt
-----------

- Kentällä maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa, 1+4

-Joukkueessa max. 11 pelaajaa

-Kentän koko 30m x 20m (Nallikarin kiinteä kenttä hieman isompi)

-Peliaika 2 x 12min

-Varsinaisen peliajan jälkeen tasatilanteessa pudotuspelit siirtyvät suoraan rangaistuspotkukilpailuun

-Pelaaja saa edustaa vain yhtä joukkuetta turnauksessa

Sarjat
------

-Miesten kilpasarja 

-Miesten harrastesarja

-Naisten sarja

-Firmasarja (naiset ja miehet)

Nallikari Beach Soccer historiaa
--------------------------------

-2010

-2011

-2012

-2014

-2015

-2016

Vuonna 2013 turnaus jouduttiin perumaan Nallikarin rannan kunnostustöiden vuoksi.

Vuonna 2017 turnaus jouduttiin perumaan järjestäjien aikataulujen vuoksi.

Aiheesta muualla
----------------

*
Nallilukko
**Nallilukko** on ampuma-aseissa käytettävä laukaisumekanismi, joka korvasi piilukon 1800-luvun alkukymmenillä. Nallilukon etuja piilukkoon verrattuna on, että se toimii huonommallakin säällä ja on huomattavasti toimintavarmempi. Myös lukkoaika eli viive aseen laukeamisessa on lyhyempi, mikä parantaa osaltaan tarkkuutta. 

Nallilukon kehitti metsästystä harrastanut skotlantilainen pastori Alexander Forsyth. Hän huomasi, että liipaisimen vedon ja aseen laukeamisen välinen viive (lukkoaika) antoi riistalle aikaa paeta, etenkin, kun ruuti piilukon sankkipannussa syttyy välähtäen ja pölläyttäen sankan savun hetkeä ennen panoksen syttymistä. Forsyth kehitti noin vuonna 1805 uudenlaisen lukon, jossa iskuvasara iski pieneen räjähdyselohopeaa sisältävään säiliöön. 

Koska irtonaisen räjähdyselohopean annostelu pullosta oli metsällä asetta ladattaessa hankalaa, alettiin perusratkaisun löydyttyä kehittää erilaisia helpommin käsiteltäviä pillereitä, nauhoja (samantapaisia kuin joissakin lasten nallipyssyissä edelleen), putkia ja kapseleita, mutta lopulta eri vaihtoehdoista suosituimmaksi tuli ensin teräksestä, myöhemmin kuparista valmistettu nalli. Tämä räjähdyselohopeaa sisältänyt nalli asetettiin lukkoon kuuluvaan metallitappiin, nallipiikkiin, johon iskuvasara eli hana sitten liipaisinta vedettäessä iski. 

Metallisen iskunallin kehittäjästä ja kehittämisajasta kiistellään, mutta yleisimmin sen kehittäjänä pidetään brittisyntyistä taidemaalari-keksijää Joshua Shawta (1776–1860).

Katso myös
----------

* Lunttulukko
* Rataslukko
* Patruuna

Lähteet
-------

* Chuck Willis: *Maailman aseet*. Karisto, 2007. ISBN 978-951-23-4879-4.