Postimerkki "Atomienergiaa rauhan puolesta", Yhdysvallat 1955.
**Tiedediplomatia** on tutkijoiden ja politiikan päättäjien vuorovaikutuksen lisäämistä, jolloin tiede auttaa etsimään ratkaisuja globaaleihin ongelmiin. Tiedediplomatia nousi esiin 2000-luvun alkupuolella, mutta sillä on historialliset juurensa ja erilaiset muotonsa, jotka eivät aiemmin ole olleet nimeltään tiedediplomatiaa.

Tiedediplomatian historia
-------------------------

Ydinaseiden ja ydinenergian kehityksellä on ollut keskeinen rooli tiedediplomatian kehityksessä. Ensimmäinen tieteeseen perustuva diplomaattinen aloite oli Baruch-suunnitelma, joka pyrki kansainvälistämään fissiotuotannon Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) Atomienergiakomission alaisuudessa ja estämään ydinasekilpailun. Suunnitelman epäonnistuminen oli yksi syy kylmän sodan alkuun, ja suurvallat toteuttivat omaa politiikkansa. Yhdysvallat esimerkiksi kehitti fissioenergian diplomaattisen ohjelman, 'Atoms for Peace' -aloitteen.

Tiedediplomatian määritelmä ja toimintaperusteet
------------------------------------------------

2000-luvun tiedediplomatian peruste on kaksijakoinen: edistää valtion kansallisia etuja ja käsitellä globaaleja haasteita. Tiedediplomatia kattaa laajan valikoiman toimia edistääkseen ja turvatakseen valtion ulkopolitiikan tavoitteita ja toimia turvatakseen globaalia yleistä hyvää kansainvälisellä tasolla, kuten tieteellisen neuvon ja asiantuntemuksen käyttämistä, kansainvälisen tieteellisen yhteistyön mahdollistamista, tiedemiesten ottamista mukaan diplomaattisiin neuvotteluihin tai tiedeasiamiesten nimeämistä suurlähetystöihin.

Tieteidiplomatia on läheisessä suhteessa valtion poliittiseen järjestelmään ja uskomuksiin, koska tieteidiplomatian tehokas käyttö edistää valtion valtaa ja vaikutusvaltaa maailmanpolitiikassa ja kansainvälisissä suhteissa, ja se auttaa synnyttämään pehmeää vetovoimaa ja yhteistyötä.

Kansainvälisiä tiedediplomatiaorganisaatioita
---------------------------------------------

Tiedediplomatian kentässä toimivat organisaatiot pyrkivät edistämään kansainvälistä vuoropuhelua globaaleista kysymyksistä, levittämään käytäntöjä ja osallistumaan tieteidiplomatian käsitteelliseen keskusteluun. Niihin kuuluvat esimerkiksi American Association for the Advancement of Science (AAAS) -tiedediplomatian keskus, International Network for Government Science Advice (INGSA) ja Tufts-yliopiston tiedediplomatian keskus.

Lähteet
-------

1. ↑  Tapio Ollikainen: *Tiedekortti hihassa.* Helsingin yliopisto, uutiset ja tiedotteet 4.3.2015. Viitattu 13.2.2024.
2. 1 2  Vaughan Turekian: The Evolution of Science Diplomacy.  *Global Policy*, 2018-11, 9. vsk, nro S3, s. 5–7. doi:10.1111/1758-5899.12622. ISSN 1758-5880. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
3. ↑  Pierre-Bruno Ruffini: Science and Diplomacy.  *SpringerLink*, 2017. doi:10.1007/978-3-319-55104-3. Artikkelin verkkoversio.  en
4. ↑  Paul Arthur Berkman: Evolution of Science Diplomacy and Its Local-Global Applications.  *European Foreign Affairs Review*, 1.8.2019, 24. vsk, nro Special. doi:10.54648/eerr2019019. ISSN 1384-6299. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
5. ↑  Center for Science Diplomacy American Association for the Advancement of Science.  (englanniksi)
6. ↑  International Network for Governmental Science Advice (INGSA) *ingsa.org*.  (englanniksi)
7. ↑  TUFT'S SCIENCE DIPLOMACY CENTER Department of Urban Studies and Planning Massachusetts Institute of Technology.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Daryl Copeland (2016) 51 Science Diplomacy. Teoksessa: Sage Handbook of Diplomacy. SAGE Publications Inc. ISBN 978-1-4462-9856-5. (englanniksi)
* Carlos Moedas (2016) Science Diplomacy in the European Union. (pdf) Science & Diplomacy, 5 (1) (March 2016). (englanniksi)
* Vaughan C. Turekian et. al. (2015) Chapter 1: The Emergence of Science Diplomacy. Teoksessa: Science Diplomacy: New Day Or False Dawn? World Scientific. ISBN 9789814440066 (englanniksi)
* Söenke Kunkel (2021) Science Diplomacy in the Twentieth Century: Introduction. Journal of Contemporary History, 56 (3) (englanniksi)
* Kristin M. Lord & Vaughan C. Turekian (2007) Time for a New Era of Science Diplomacy. Science, 315 (5813): 769-770 (englanniksi)