recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nagorsk** (ven. Наго́рск) on kaupunkimainen taajama Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan rannalla 130 kilometriä Kirovista koilliseen. Taajama on Nagorskin piirin keskus. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2010).

Nagorsk on Vjatkan yläjuoksun vanhimpia venäläisasutuksia. Asiakirjoissa se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1585. Aikaisempia nimityksiä ovat *Gory*, *Roždestvenskoje* ja *Nagorskoje*. Vuonna 1935 Nagorskin kylästä tuli samannimisen hallintopiirin keskus ja vuonna 1965 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.

Taajamasta on asfaltoitu maantie Slobodskoihin. Talous perustuu metsä- ja puunjalostusteollisuuteen. Nagorskissa on keskikoulu, lasten ja nuorten keskus, taidekoulu, kansantaiteen keskus, piirin keskuskirjasto ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Nagorskaja žizn* ("Nagorskin elämä"). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1767 valmistunut Kristuksen syntymän kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 28.8.2009. Viitattu 16.10.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Nagorski raion: Portret raiona: Istoritšeskaja spravka *municipal.ako.kirov.ru*. Viitattu 16.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Nagorskin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Nagorskin taajamalle omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
PTRD-kivääreitä Puolan kansanarmeijan käytössä 1944.
**PTRD** (ven. Противотанковое ружьё Дегтярёва, *Protivotankovoje ružo Degtjarjova*) on Vasili Degtjarjovin suunnittelema 14,5 mm panssarintorjuntakivääri.

Kehitys
-------

Aseen suunnittelun sai tehtäväkseen Vasili Degtjarjov Natsi-Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesällä 1941.Tehtävä onnistui 22. päivässä. Degtjarjov teki siitä mahdollisimman yksinkertaisen massatuotantoa varten. Kivääriä valmistettiin vuoteen 1942 mennessä 184 000 kappaletta. Ensimmäinen taistelu jossa niitä oli mukana oli taistelu Moskovan edustalla.

Ominaisuuksia
-------------

Kivääri on lippaaton, pulttilukkoinen ja kertalaukeava, mutta puoliautomaattinen.
Piipun ja lukkomekanismin perääntyessä rekyylin voimasta lukon latausvipu osuu vastinkappaleeseen. Vipu nousee ja samalla lukko kääntyy auki ja poistaa hylsyn. Patruunaa varten on ura joka ohjaa patruunan patruunapesään nopeuttaen lataamista.

Kiväärin kaliiperi on 14,5 x 114, joka oli kehitetty 1938.
Luodin lähtönopeus oli n. 1000 m/s. Kiväärin paras läpäisy oli 40 mm 90°:n kulmassa 100 m:n etäisyydeltä. 60°:n kulmassa tulos oli 30 mm. Patruunatyyppejä oli kaksi. B-32 oli panssarisytytysluoti teräsytimellä. B-41 luodissa oli volframkarbidi ydin, ja luodin läpäisy oli selvästi parempi. Luodit painoivat 64 ja 65 grammaa vastaavasti.

Kivääri oli tehokas hyökkäyksen alkuvaiheessa Saksan Panzerkampfwagen I, II ja III -tyyppejä vastaan. 1943 eteenpäin asetta käytettiin pääasiassa kevyesti panssaroituja ajoneuvoja ja pesäkkeitä vastaan sekä materiaalin ja ajoneuvojen tuhoamiseen.

Ptrd oli samantyyppisen PTRS:n kanssa puna-armeijan ainoa kevyt panssarintorjunta-ase, kunnes Yhdysvallat toimitti ensimmäiset singot.

Toisen maailmansodan ohella myös Pohjois-Korean ja Kiinan joukot käyttivät PTRD:tä Korean sodassa, missä sitä käytettiin edellä mainitun tyyppisiin kohteisiin.

Katso myös
----------

* PTRS

Lähteet
-------

1. ↑  PTRD 1941 Ase ja patruuna *antitank.co.uk*.
2. 1 2 3 4  toiminta *jaegerplatoon.net*.
3. ↑  patruuna *pkymasehist.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **PTRD**.
* Venäläinen 14.5 mm:n panssarintorjuntakivääri PTRD-1941 (Arkistoitu – Internet Archive)
* PTRD 1941
* 
* Jaeger Platoon: AT-RIFLES PART 2: Foreign designs
**Light Sweet Crude** on raakaöljyn laatuluokka.

Raakaöljyä (crude) pidetään sweet-tyyppisenä (makeana), jos se sisältää vähemmän kuin 0,5 prosenttia rikkiä. Raakaöljyä pidetään light-tyyppisenä (kevyenä), jos öljyn suhteellista tiheyttä veden tiheyteen mittaavan API-asteikon lukema on korkeampi kuin 31,1 °API.

Light Sweet -raakaöljy sopii ominaisuuksiensa puolesta kaikista raakaöljyistä parhaiten bensiinin, petrolin ja korkealuokkaisen dieselin valmistukseen, ja siksi se on kaikkein kysytyintä raakaöljyä.

Light Sweet Crude -laatuluokkaan kuuluvia öljylaatuja ovat muun muassa Yhdysvaltojen West Texas Intermediate (WTI) ja Pohjanmeren Brent.

Kun tiedotusvälineissä puhutaan raakaöljyn hinnasta, tarkoitetaan useimmiten Light Sweet Crude -laatuluokkaan kuuluvien öljylaatujen, WTI tai Brent, barrelikohtaista spot-hintaa tai Nymexin raakaöljyfutuurisopimusten barrelikohtaista hintaa. Nymex-raakaöljyfutuurisopimuksilla käydään kauppaa tulevaisuudessa tapahtuvista Light Sweet Crude -laatuluokkaan kuuluvan öljyn toimituksista. Kelpuutettuja öljylaatuja toimituksiin ovat WTI ja useat muut yhdysvaltalaiset öljylaadut. Eräin edellytyksin kelpuutettuja ovat myös Pohjanmeren Brent, Norjan Oseberg, Nigerian Bonny Light ja Qua Iboe sekä Kolumbian Cusiana.

Amerikkalaisessa puhekielessä saatetaan käyttää joskus termiä "Light Sweet Crude" synonyyminä WTI-öljylaadulle, vaikka WTI on vain yksi Light Sweet Crude -luokituksen täyttävistä öljylaaduista.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Facts about Oil Tri-Valley Corporation.  Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 15.6.2008. (englanniksi)
2. ↑  Oil soars to new record over $135 BBC.  (englanniksi)
3. ↑  Light Sweet Crude – Session Expanded Table (Archive.org)  21.9.2009. Nymex.  (englanniksi)
4. ↑  Exchange Rulebook - Light "Sweet" Crude Oil Futures Contract Nymex.  (englanniksi)
**Karma** on suomalainen nettisarja, joka julkaistiin Instagramin Stories-toiminnon kautta. *Karma* on Suomen ensimmäinen Instagramiin tehty draamasarja. Sarja on Ylen tuotanto.

Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin viikonlopun aikana 25. – 27. elokuuta 2017. Toinen kausi 29. – 31. joulukuuta 2017.

Sarja kertoo kolmesta nuoresta yhdessä asuvasta naisesta (es. Mimosa Willamo, Saana Koivisto, Senna Vodzogbe), joiden kotibileiden seurauksena heidän salaisuutensa alkavat lipsumaan kolmikon ulkopuolelle ja lopulta he ovat valmiita äärimmäisiin tekoihin säilyttääkseen suosionsa ja pelastaakseen kasvonsa. Sarjaa varten Helsingistä vuokrattiin kerrostalohuoneisto, johon sarjan tapahtumat sijoittuvat.

Sarjaa käsikirjoittanut Ronja Salmi on kertonut, että sarja kuvattiin teatteriesityksen tapaan ja kohtaukset julkaistiin Instagramissa heti kuvaushetken jälkeen. Näyttelijät kuvasivat kohtaukset itse käyttäen puhelimen etukameraa. Ensimmäinen, perjantaina 25. elokuuta 2017, julkaistu jakso oli kestoltaan noin 15 minuuttia. Lauantaina ja sunnuntaina (26. ja 27. elokuuta) julkaistaan noin 10 minuuttia kestävät jaksot. Jaksoista julkaistiin myöhemmin myös kooste YouTubeen.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Mimosa Willamo  | … |  Allu
  |
|  Saana Koivisto  | … |  Saaga
  |
|  Senna Vodzogbe  | … |  Aino
  |
|  Hilma Kotkaniemi  | … |  Maria
  |
|  Mikko Kauppila  | … |  Niklas
  |
|  Maiju Voutilainen  | … |  Mansikkka
  |
|  Martin Kalliola  | … |  Martin
  |
|  Elias Salonen  | … |  Otto
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Suomalainen, Ninni: Suomen ensimmäistä Instagram-draamasarjaa tähdittävät Mimosa Willamo ja Mansikkka *YleX*.  25.8.2017. Viitattu 26.8.2017.
2. ↑  Kamara, Nadja: @karmadraaman ohjaaja-käsikirjoittaja Ronja Salmi: Puhelimelle näytteleminen on vaatinyt hirveästi treeniä *YleX*.  24.8.2017. Viitattu 26.8.2017.
3. ↑  Koste, Henna: Suomalainen draamasarja esitetään Instagram Storiesin kautta - mukana Jussi-palkittu Mimosa Willamo *Voice.fi*.  23.8.2017. Viitattu 26.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* @karmadraama | Instagram
* Koostejaksot YouTubessa
**Boulognenhevonen** eli **boulonnais** on ranskalainen kylmäverinen hevosrotu.

Ulkonäkö ja ominaisuudet
------------------------

Vetohevosten täysiveriseksi kutsuttu boulognenhevonen on rakenteeltaan raskas, mutta tyylikäs rotu, sillä siihen risteytettiin aikanaan paljon arabianhevosta. Tämä näkyy erityisen hyvin suhteellisen hienopiirteisessä päässä, jossa on suuret silmät, eloisat korvat, leveä otsa ja ohut liittymä paksuun, mutta kaarevaan kaulaan. Harja on paksu ja karva ohut ja pehmeä.

Muihin kylmäverisiin verrattuna erinomainen etuosa on tyypillinen rodulle. Lavat ovat lihaksikkaat ja niiden kulma on erinomainen. Runko on tiivis ja syvä, selkä lyhyt ja leveä. Lihaksikkaaseen takaosaan kiinnittyy paksu, hyvin kannettu häntä. Jalat ovat vahvat ja lihaksikkaat, nivelet kookkaat ja vuohiskarvat niukahkot.

Kooltaan boulognenhevosessa on kaksi eri tyyppiä, *dunkirk* ja *mareyer*: dunkirk on suurempi, noin 160–170 cm korkea ja mareyer pienempi, noin 150–160 cm. Näistä mareyer on harvinaisempi.
Valtaosa boulognenhevosista on kimoja, rautiaita esiintyy jonkin verran. Rodussa on myös mustaa väriä, mutta se on harvinainen ja katoamassa. Mustaa väriä palautettiin rotuun mustan siitosori Esopen ja nyttemmin jo sen jälkeläistenkin kautta.

Historia
--------

Rodun kehitys alkoi jo ensimmäisellä vuosisadalla, jolloin Boulognen alueella alettiin risteyttää roomalaisten mukanaan tuomia itämaisia hevosia seudun alkuperäiseen raskaaseen hevoskantaan. Myöhemmin aloitettiin myös raskaiden hevosten risteyttäminen rodun koon kasvattamiseksi. Tyypin säilyttämiseksi rotuun risteytettiin andalusianhevosta. Myös arabianhevosella oli suuri vaikutus erityisesti 1600-luvulla kehitettyyn pienempään mareyer-tyyppiin. Kookkaammassa dunkirkissä arabianhevosen piirteet eivät ole yhtä voimakkaita.

Käyttö ja levinneisyys
----------------------

Alun perin vetohevoseksi jalostettu rotu on nyttemmin saavuttanut suosiota valjakkohevosena. Kylmäveristen käyttö ratsuina on myös herättänyt kiinnostuksen boulognenhevoseen lähinnä rodun elegantin ulkomuodon ja arabivivahteisten liikkeiden ansiosta. Nykyään rotua kasvatetaan merkittävästi myös lihantuotantoa varten.
**PURA-oireyhtymä** on erittäin harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta ja moninaisia muita oireita.

PURA-oireyhtymästä kärsivistä noin puolilla esiintyy epilepsiaa, joka useimmiten alkaa ilmetä kohtauksina 2–4 vuoden iässä. Puhumaan oppiminen vaikuttaa harvinaiselta, mutta puheen ja sanattoman viestinnän ymmärrys näyttää kehittyvän paremmaksi. Myös motoristen taitojen kehittyminen on vaikeasti viivästynyttä. Oireyhtymään kuuluu myös liikehäiriöitä, kuten dystoniaa ja koreaa. Yleensä vastasyntyneillä on hypotonia, joka johtaa syömisvaikeuksiin. Muita PURA-oireyhtymän piirteitä ovat hengitysvaikeudet (apnea, synnynnäinen hypoventilaatio), hypotermia, hypersomnia, mahan, suoliston ja silmien ongelmat, endokriiniset ja aineenvaihdunnalliset häiriöt sekä lievästi poikkeavat kasvonpiirteet. Vauvoilla on havaittu lisäksi tavallista herkempi säikkymisrefleksi.

PURA-oireyhtymästä kärsivillä on havaittu aivokuvantamisella aivokurkiaisen rakennepoikkeavuuksia ja myelinisaation poikkeavuutta. PURA-oireyhtymän aiheuttava geenivirhe on paikannettu kromosomiin 5. PURA-oireyhtymällä on autosomaalinen ja vallitseva periytymistapa, mutta sen taustalla on useimmiten *de novo* -mutaatio. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat muiden muassa Prader–Willin oireyhtymä, spinaalinen lihasatrofia, Rettin oireyhtymä, Angelmanin oireyhtymä ja myotoninen dystrofia. PURA-oireyhtymä ei ole parannettavissa vaan sen hoito on oireenmukainen. Oireisto kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, PURA-oireyhtymä Tukiliitto 6.3.2023, viitattu 9.7.2023
**Côn Sơnin vankila** oli Ranskan siirtomaavallan aikana perustettu ja sittemmin Etelä-Vietnamin kaudella toimintaansa jatkanut vankila Côn Sơnin saarella nykyisessä Vietnamissa. Vankila tuli kuuluisaksi sen vankien erittäin huonoista olosuhteista ja se suljettiin Vietnamin yhdistyttyä vuonna 1975. Nykyisin vankila on avoin matkailijoille.

Sijainti
--------

Côn Sơn on Côn Đảon saariston suurin saari noin 100 kilometriä Vietnamin Cà Maun rannikosta merelle päin. Itse vankila käsitti suurimmillaan 11 vankileiriä, joista sittemmin pahamaineisimmaksi tuli Phú Hàin vankileiri.

Historia
--------

Niin sanottu tiikerihäkki.
Côn Sơnin vankilan perustivat alueen ranskalaiset siirtomaaisännät vuonna 1862 ja saarelle tuotiin poliittisia vankeja mantereelta. Vankilasta käytettiin joskus lempinimeä Kaakkois-Aasian Pirunsaarena viittauksena toiseen pahamaineiseen ranskalaiseen saarivankilaan. Pirunsaaren esimerkin mukaan vuonna 1939 rakennettiin myös vankilan niin sanotut tiikerihäkit. Tiikerihäkit olivat betonista rakennettuja sellejä, jotka olivat noin puolitoista metriä leveitä ja pari metriä korkeita monttuja, joiden katolla oli kalterit. 1930- ja 1940-luvuilla saarella vankeina oli useita vietnamilaisia kansallismielisiä, kuten Phạm Văn Đồng ja Lê Ðức Thọ. Ranskalaiset luovuttivat vankilan hallinnan Etelä-Vietnamille vuoden 1954 Geneven sopimuksen mukaisesti.

Etelä-Vietnamissa Côn Sơnin vankila oli sotavankileirejä lukuun ottamatta maan suurin vankila. Vankilassa oli noin 9 000 vankia kerrallaan ja se tunnettiin huonoista olosuhteistaan, kidutuksista ja muista laiminlyönneistä. Vuosien 1954 ja 1975 välillä arviolta noin 20 000 vankilassa ollutta kuoli. Vankilassa kuolleita haudattiin viereiselle Hàng Dươngin hautuasmaalle. Viranomaisten kannalta hankalimpia vankeja pistettiin tiikerihäkkeihin, joissa oli viisikin vankia kerrallaan. Tiikerihäkeissä vangit kahlittiin vielä erikseen lattiaan. Monet niiden vangit menettivät kävelykykynsä ja monet kuolivat etenkin tuberkuloosiin. Vietnamin sodan aikana heinäkuussa 1970 vankilalla vierailivat yhdysvaltain kongressin jäsenet Augustus Hawkins ja William Anderson. Walton kuvaili vankilan toimintaa positiiviseen sävyyn. Mukana oli kuitenkin myös apulaisena toiminut Tom Harkin, jonka ottamia kuvia vankilasta julkaistiin Life-lehden artikkelissa 17. heinäkuuta 1970. Kuvista selvisi vankilan todelliset olosuhteet ja artikkeli loi Yhdysvalloissa yleisen mielikuvan Etelä-Vietnamin hallituksen epäeettisestä ja epädemokraattisesta luonteesta.

Vietnam yhdistyi sodan jälkeen vuonna 1975 ja yhdistyneen Vietnamin viranomaiset sulkivat vankilan. Suuri osa Côn Sơnin saaresta liitettiin sittemmin Côn Đảon kansallispuistoon, jolloin vankilasta tuli nähtävyys saarelle saapuville matkailijoille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 232. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
Redmond Barryn patsas State Library of Victorian edessä Melbournessa.
**Redmond Barry** (7. kesäkuuta 1813 Ballyclough, Corkin kreivikunta, Irlanti – 23. marraskuuta 1880 Melbourne, Victoria) oli irlantilainen tuomari, joka vaikutti australialaisen Victorian osavaltion varhaisiin kehitysvaiheisiin.

Barry valmistui Dublinin Trinity Collegesta vuonna 1837. Isänsä kuoleman jälkeen Barry muutti Irlannista Australiaan, sillä hän ei katsonut Irlannin tarjonneen hänelle työmahdollisuuksia. Barry saapui Sydneyyn laivalla 1. syyskuuta 1839. Kartoitettuaan työmahdollisuuksia Uudessa Etelä-Walesissa ja Van Diemenin maassa hän muutti hiljattain perustettuun Port Phillipin siirtokuntaan eli Melbourneen, jonne hän jäi asumaan loppuelämäkseen.

Vuonna 1846 Barry tapasi Louisa Barrow’n ja aloitti hänen kanssaan suhteen, joka kesti Barryn kuolemaan asti. He saivat neljä lasta mutta eivät koskaan menneet naimisiin.

Barry toimi Victorian korkeimman oikeuden tuomarina vuodesta 1852 alkaen. Vuonna 1853 Barry nimitettiin Melbournen yliopiston ensimmäiseksi kansleriksi. Hän jatkoi virassa kuolemaansa saakka. Barry oli perustamassa Melbourneen yleistä kirjastoa, josta kehittyi aikanaan Victorian osavaltionkirjasto (engl. *State Library of Victoria*). Barry tunnettiin myös aktiivisena hyväntekijänä ja kulttuurin harrastajana.

Vuonna 1855 Barry istui tuomarina Eurekan kapinan jälkeisessä oikeudenkäynnissä, ja vuonna 1880 Barry tuomitsi Ned Kellyn kuolemaan.

Barry kuoli lyhyen sairauden jälkeen 23. marraskuuta 1880, vain 12 päivää Ned Kellyn teloituksen jälkeen.

Lähteet
-------

* Ryan, Peter: *Barry, Sir Redmond (1813–1880)*. Julkaistu alun perin teoksessa Australian Dictionary of Biography (Volume 3). National Centre of Biography, Australian National University, 1969. Teoksen verkkoversio (viitattu 1.9.2011). (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee pesäpalloilijaa. Nimen muista merkityksistä katso täsmennyssivulta.*
**Juhani Ojala** (s. 15. syyskuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija. Ojala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Hänen sopimuksensa Kempeleen Kirin kanssa ulottuu kauden 2023 loppuun saakka. Ojalan kasvattajaseura on Kankaanpään Maila. Hän pelaa ulkokentällä kolmoskopparina. Ojala on pelannut 167 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt seitsemän kunnaria ja 57 tavallista juoksua, tuonut 36 juoksua ja kerännyt 320 kärkilyöntipistettä. Ojala on pelannut kolme Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt kaksi kärkilyöntipistettä. Ojala on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt viisi kärkilyöntipistettä. Ojala on pelannut 11 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kaksi kunnaria ja kuusi tavallista juoksua, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 33 kärkilyöntipistettä. Ojala on pelannut yhden uusintaottelun sarjapaikasta. Tässä ottelussa hän keräsi kaksi kärkilyöntipistettä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Seppo Juntunen** (s. 6. huhtikuuta 1949) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pastori, joka on tullut tunnetuksi rukoustyöstään ihmisten puolesta. Hän pitää paikallisten seurakuntien kanssa ns. Sanan ja rukouksen iltoja, joiden lopussa ihmisten puolesta rukoillaan henkilökohtaisesti. Tällöin monet kaatuvat ja useat ovat kokeneet parantuvansa. "Kaatajapastori" Seppo Juntunen on Suomen kuuluisimpia karismaatikkoja entisen Nokian kirkkoherran Markku Koiviston ohella.

Seppo Juntunen vihittiin papiksi vuonna 1983 ja hän sai ensimmäiseksi seurakunnakseen Helsingin Alppilan. Karismaattiset ilmiöt alkoivat siellä ja heti herättivät huomiota kaatumiset ja eri pituisten jalkojen väitettiin kasvaneen saman mittaisiksi rukouksen avulla. Pastori Seppo Juntunen keskittyi vuonna 1988 yksin karismaattiseen rukoustyöhön, kun hän sanoutui irti seurakuntavirasta ja Rukouspalvelu ry perustettiin hänen työtään tukemaan. Juntunen sai työtoverikseen ekonomi Pirkko Jalovaaran ja he kiersivät Suomen kirkkoja 16 vuoden ajan. Vuonna 2002 heidän yhteistyönsä päättyi ja Juntusen työ jatkui Rukouspalvelu ry -nimisen yhdistyksen yhteydessä. Pirkko Jalovaara jatkaa puolestaan Rukousystävät ry -yhdistyksessä.

Olli Valtonen on kirjoittanut Seppo Juntusesta kirjan "Parantajan palveluksessa".

Aiheesta muualla
----------------

* Rukouspalvelu ry:n verkkosivut
Sererikylässä.
**Sererit** (myös *sereerit*) ovat sererin kieltä puhuva kansa Senegalissa ja Gambiassa. He muodostavat 15 prosenttia Senegalin väestöstä ja ovat maan toiseksi suurin etninen ryhmä. Gambiassa oli vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan lähes 38 000 sereriä, kolme prosenttia maan väestöstä.

Sererien lähtöalueena pidetään eteläistä Mauritaniaa, josta maurit ajoivat heidät 1000–1100-luvuilla etelään. Vuonna 1186 sererit muodostivat fulbejen kanssa Walon valtakunnan. 1300-luvulta lähtien heillä oli kaksi omaa valtiota, Saloum ja Sine.

Perinteiset elinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, hirssi ja riisi. Aineellinen kulttuuri ei juurikaan poikkea wolofeista. Yhteiskunnan perustan muodostavat suurperheiden yhteisöt.

Suurin osa serereistä on sunnimuslimeja, osa harjoittaa perinteistä uskontoa. Perinteiset painikilpailut ovat näkyvä osa sererien kulttuuria.

Katso myös
----------

* Safi Faye, kansantieteilijä ja elokuvaohjaaja, sereri

Lähteet
-------

1. ↑  Hiltunen, Sinikka: Etninen sanasto *tampub.uta.fi*.  Arkistoitu 12.9.2015. Viitattu 25.5.2017.
2. 1 2 3 4  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 480. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
3. 1 2  Shoup, John A.: *Ethnic groups of Africa and the Middle East: an encylopedia*, s. 255–257. Santa Barbara–Denver–Oxford: ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-59884-362-0.
4. ↑  Hughes, Arnold & Perfect, David: *Historical Dictionary of the Gambia: Fourth Edition*, s. 261. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5825-1.
**Seppo Hyyppä** (8. heinäkuuta 1933 Ylivieska – 23. kesäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Hyypän vanhemmat olivat konttoripäällikkö Arvo Johannes Hyyppä ja merkonomi Sirkka Krogerus ja puoliso vuodesta 1957 filosofian maisteri Sanna Larvala. Hyyppä tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1952 ja valmistui diplomi-insinööriksi  Teknillisestä korkeakoulusta 1957. Hyyppä oli opintojensa aikana harjoittelija Suomessa, Norjassa ja Saksassa ja sai tuntumaa mekaanisen teollisuuden kehittymiseen. Valmistuttuaan aluksi matematiikkaa Seinäjoen tyttölyseossa opettanut Hyyppä meni 1961 töihin Ke-Ri -yhtiön sukkatehtaalle Tornioon, tehtaan tutkimuslaboratorion ja värjäämön päälliköksi.

Virke-yrityksen toimitusjohtajaksi Orimattilaan Hyyppä siirtyi 1968 ja työskenteli tehtävässä aina eläköitymiseensä saakka vuonna 1993. Hyypän johdolla yritys kehitti tuotteitaan ja tuotantoaan, samoin kuin liiketoimintaansa. Vientikauppa muun muassa Skandinaviaan, Neuvostoliittoon, Saksaan ja Itävaltaan kasvoi suotuisasti, vaikka itävienti sitten romahtikin. Parhaimmillaan yritys vei tuotteitaan lähes pariinkymmeneen maahan, tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon se sai 1977 ja valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 1981. Hyyppä oli myös perustamassa 1983 tekstiilialan yritys Vogliaa Hämeenlinnaan ja sen sisaryritystä Parikkalaan.

Hyypällä oli useita vaatetusteollisuuden järjestö- ja luottamustehtäviä, kuten Vaatetusteollisuuden työnantajaliiton hallituksen puheenjohtajuus, Vatevan johtokunnan jäsenyys ja STK:n hallituksen jäsenyys. Hän osallistui liiketoiminnan puitteissa urheilun sponsorointiin ja kirjoitti eläkkeelle jäätyään liikkeenjohdon kokemuksistaan kaksi kirjaa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1985.

Julkaisuja
----------

* *Virke Voittaja: Maailmalla*, 1994
* *Virke Voittaja: Menestyksen eväät*, 1994

Lähteet
-------

1. 1 2  Muistot. Seppo Hyyppä 1933–2019. Teollisuusneuvos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  11.7.2019. Viitattu 13.12.2021.
2. 1 2 3 4  Seppo Hyyppä *Biografiasampo*. Viitattu 10.12.2021.
3. ↑  *Tyttölyseon opettajia 1958-1959*. Seinäjoen kaupunginkirjasto, 2009. Teoksen verkkoversio (viitattu 11.12.2021).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
Alabasterirannikkoa
**Côte d’Albâtre** (suom. *Alabasterirannikko*) on osa Englannin kanaalin rannikkoa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Rannikko on 120 km pitkä ja ulottuu Le Havresta Le Tréportiin. Rannikko on saanut nimensä valkoisista jyrkistä kalkki- ja piikivikallioista, joita meri ja tuuli ovat kuluttaneet, samalla muodostaen mereen myös raukkeja.

Impressionismi
--------------

Rannikko tuli kuuluisaksi useiden impressionistien, kuten Eugène Boudin, Camille Pissarro ja Alfred Sisley, matkustaessa rannikolle maalaamaan valkoisia jyrkänteitä ja vehmaita ylänköjä.

Alabasterirannikon kyliä ja kaupunkeja
--------------------------------------

* Étretat
* Eu
* Fécamp
* Dieppe
* Saint-Valery-en-Caux

Lähteet
-------

1. 1 2  *Normandia*. Suomentanut Ilkka Rekiaro, Päivi Rekiaro, Helena Rantasuo ja Katri Mäkinen. Tammi, 2008. ISBN 978-951-31-4102-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Côte d’Albâtre** Wikimedia Commonsissa
**Suonenjoen työväentalo** oli Suonenjoen kaupungin keskustassa sijainnut työväentalo, joka tuhoutui tulipalossa 1960- tai 1970-luvulla.

Historiaa
---------

Suonenjoen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1904. Vuonna 1908 yhdistyksessä oli 24 jäsentä. Vuonna 1909 yhdistys oli vaikeuksissa, sillä toiminta oli hiipunut, jäsenmäärä laskenut, eikä kukaan halunnut toimia puheenjohtajana. Arpajaislupa talon rakennusrahaston kartuttamiseksi oli kuitenkin saatu ja tontti vuokrattu. Talo valmistuikin vuonna 1910. Vuonna 1921 taloon tehtiin tarkastus, jonka yhteydessä nimismies määräsi yhdistyksen ottamaan talon ravintolahuoneen seinällä olleen V. I. Leninin kuvan alas.

Yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1932, ja talo oli suojeluskunnan käytössä vuoteen 1941 saakka. Tällöin sen osti Suonenjoen sosialidemokraattinen työväenyhdistys, joka oli perustettu vuonna 1930. Talo vuokrattiin puusepänverstaaksi 1970-luvulla, ja muutamaa vuotta myöhemmin se tuhoutui tulipalossa. Toisen lähteen mukaan tulipalo olisi tapahtunut jo vuonna 1962. Suonenjoen sosialidemokraattinen työväenyhdistys on edelleen toiminnassa, ja se omistaa nykyään kokoustilan Suonenjoen keskustassa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla järjestettiin muun muassa kansanhuveja, ja siellä toimi myös voimistelu- ja urheiluseura Kunto.

Rakennus
--------

Talo oli hirsirakenteinen ja yksikerroksinen. Sen kokonaispinta-ala oli 226 neliömetriä, johon sisältyi juhlasali näyttämöineen, ravintola ja keittiö. Salissa oli istumapaikat 176 henkilölle. Talossa oli huopakatto. Viimeinen peruskorjaus tehtiin vuonna 1941, jolloin talon perustus, alapohjat, permanto, sisustus ja uunit uusittiin. Jossain vaiheessa talo myös sähköistettiin. Tontilla oli talon lisäksi vuonna 1950 rakennettu 38-neliöinen ulkorakennus.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Turkkila (toim.): SDP:n puoluetilasto 1908  1909. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 25.10.2022.
2. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  26.8.1909, no 94. Viitattu 25.10.2022.
3. 1 2 3  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
4. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  22.11.1921, no 182. Viitattu 25.10.2022.
5. ↑  Ruuskanen, Esa: *Viholliskuviin ja viranomaisiin vetoamalla vaiennetut työväentalot*. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2006. ISBN 951-39-2609-5.
6. 1 2  Suonenjoen sos.dem. työväenyhdistys ry: Historia *sites.google.com*. Viitattu 25.10.2022.
**Redzed** (oikealta nimeltään **Zdeněk Veselý**) (s. 17. huhtikuuta 1998)*lähde?* on tsekkiläinen rap artisti ja musiikin tuottaja. Hän on kotoisin Starovicen kylästä Břeclavin alueelta. Hänet tunnetaan ensisijaisesti ainutlaatuisesta tyylistään yhdistää rap-musiikkia genreihin, kuten nu metaliin tai klassiseen heavy metaliin. Tämä genrejen yhdistely vaikuttaa sekä instrumentaaliseen että laulusuoritukseen hänen sävellyksissä. Lähes jokaiseen hänen kappaleeseensa kuuluu kitaranäytteitä, joita hän äänittää itse, hän myös säveltää ja tuottaa biittejä itse. Toinen Redzedin erityispiirre on, että vaikka hän on Tšekin kansalainen, hän käyttää laulujensa kirjoittamiseen vain englantia. Hän itse perusteli tätä haastattelussa sillä, että englanti tuntuu hänestä soinnillisemmalta kieleltä ja samalla hän voi sanoa naturalimpia asioita, joita kukaan ei ajattele liikaa. Hänen musiikillisen konseptinsa vahvuus piilee epäilemättä genren hajanaisuudessa, jonka ansiosta hänellä on potentiaalia vedota laajaan kuuntelijakuntaan.
**Eino Juhani Mustamo** (s. 12. elokuuta 1937 Pihtipudas) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.

Mustamon vanhemmat olivat kanttoriurkuri Eino Mustamo ja Elvi Kaarina Aalto. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1962 oli Helena Irene Malmivaara ja toinen puoliso vuodesta 1981 on Kaisu Laakkonen. Mustamo tuli ylioppilaaksi Kiuruveden yhteiskoulusta 1955 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1960. Hän oli Strömbergin koestamoinsinööri 1959–1961 ja tutkimusinsinööri 1962, Helsingin kaupungin sähkölaitoksen yleissuunnitteluinsinööri 1962–1965, Savon Voiman käyttöpäällikkö Kuopiossa 1965–1969, Etelä-Pohjanmaan Voiman sähköosaston päällikkö Vaasassa 1970 ja Savon Voiman tekninen johtaja 1970–1977, varatoimitusjohtaja 1977–1978 ja toimitusjohtaja 1978–2000. Mustamo oli myös Savon Aluelämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1975–1978 ja Kymppivoiman toimitusjohtaja vuodesta 1994, samoin kuin Helsingin teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1962–1965. Hänellä oli ammattiuransa aikana lisäksi useita oman alansa, yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen 1992 saanut Mustamo on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jaana Luttinen: Energianeuvos Juhani Mustamo (1937–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.6.2022.
Suonenjoen kirkko
Ilmakuva Kirkosta vuodelta 1935
**Suonenjoen kirkko** on Suonenjoen seurakunnan kirkko, joka on valmistunut 1865. Sen on suunnitellut lääninarkkitehti Ferdinand Öhman.

Kirkko on hirsirakenteinen tornillinen pitkäkirkko, jossa lyhyt poikkilaiva. Kirkko on 33 metriä pitkä, 23 metriä leveä ja kymmenen metriä korkea. Tornin korkeus on 37 metriä. Kirkko sai sekä sisä- että ulkopuolelle lautavuorauksen 1800-luvun loppuvuosina, ja se myös maalattiin ja varustettiin kamiinalämmityksellä. Kirkkoon hankittiin kruunut, jotka sähköistettiin 1920-luvulla.

Vuosina 1955–1956 tehdyssä suurkorjauksessa kirkon ilmettä muutettiin olennaisesti. Korjauksen suunnitteli arkkitehti Kauno Kallio. Tuolloin koristeet poistettiin, alttariseinä paneloitiin ja kirkko maalattiin varsin ilmeettömäksi. Peruskorjauksessa 1993–1995 kirkon ulkomaalauksen väriksi palautettiin alkuperäiseksi oletettu väri. Sisäkorjauksen yhteydessä tavoitteena oli palata tietyssä hengessä 1920-luvulle. Pääsuunnittelijana oli Arkkitehtitoimisto Aulis Jääskeläinen Seinäjoelta.

Helena Westlingin maalaama alttaritaulu on vuodelta 1884.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Suonenjoen seurakunta (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suonenjoen kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Suonenjoen kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
*Hakusana "kramppi" ohjaa tänne. Saaresta kerrotaan artikkelissa Kramppi (saari).*
**Suonenveto** eli **lihaskramppi** on lihassupistus, jossa lihas supistuu ääriasentoon ja verenkierto heikkenee aiheuttaen hapenpuutteesta johtuvan kivun tunteen. Suonenveto tapahtuu tavallisesti öisin tai rankan urheilusuorituksen jälkeen. Usein kylmä vesi tai ilma voi aiheuttaa suonenvedon. Öiset suonenvedot lisääntyvät yleensä iän mukana. Noin kolmasosa 60–70-vuotiaista kärsii toistuvista suonenvedoista. Eräissä sairauksissa lihaskramppeja esiintyy normaalia enemmän, esimerkiksi munuaisten vajaatoiminnassa ja suolatasapainon häiriössä. Syytä perusterveiden ihmisten suonenvetoon ei tunneta.

Hoito
-----

Ensiapuna suonenvetoon auttaa yleensä kramppaavan lihaksen venyttäminen. Säännöllisen lihasten venyttelyn ei ole havaittu ehkäisevän suonenvetoa, mutta erään tutkimuksen mukaan lihaksen venyttely juuri ennen nukkumaanmenoa ehkäisee ja lievittää kramppeja.

Suonenvetoon auttaa myös jos aktivoi vastakkaista lihasta. Jos esimerkiksi pohjelihaksesta vetää suonta, pitää työntää varpaita ylöspäin, jolloin säärilihakset aktivoituvat ja pohjelihas venyy.

Yleensä kivennäisten, myös kalkin, puute voi aiheuttaa suonenvetoa. Parhaiten suonenvetoa ehkäisevät terveet elämäntavat, terveellinen ravinto, lämmin pukeutuminen sekä riittävä nesteensaanti ja liikunnan harrastaminen.

Moni käyttää magnesiumia estääkseen suonenvetoja, mutta tutkimusten mukaan se on hyödytöntä ja terve ihminen saa tarpeeksi magnesiumia ravinnostaan. Tosin urheilijoiden kramppeja on tutkittu vasta hyvin vähän. Kramppaavan lihaksen venyttely auttaa kramppiin, ehkä myös lihaksen venyttely juuri ennen nukkumaanmenoa.

Lähteet
-------

* Akuutin nettisivut Suonenvedosta

### Viitteet

1. ↑  Suonenveto (lihaskramppi) *Lääkärikirja Duodecim (Terveyskirjasto)*.  16.2.2018.
2. ↑  Magnesium ei todennäköisesti auta suonenvetoihin, vaikka niin usein väitetään – Toimi näin, kun kramppi iskee *Helsingin Sanomat*.  14.5.2019.
**Rocío Jurado** (18. syyskuuta 1946 Chipiona – 1. kesäkuuta 2006 Madrid) oli espanjalainen laulaja ja näyttelijä. Hänestä on käytetty myös kutsumanimeä *La Más Grande*.

Jurado aloitti nuorella iällä flamencon esittämisen. Hän teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä roolilla *Los Guerrillerosissa*, jossa muiden esiintyjien joukossa oli Manolo Escobar. Ensimmäisen pääroolinsa Jurado esitti vuonna 1966 elokuvassa *Proceso a una estrella*. Lisäksi hän tähditti elokuvan *Una chica casi decente* (1971). Latinomusiikkipiireissä Jurado menestyi yhteistyössä lauluntekijä Manuel Alejandron kanssa. Hänen hittisinglejensä joukossa ovat "Muera el amor" ja "Señora". Hän julkaisi monia platina- ja kymmeniä kultalevyjä.

Juradolla todettiin haimasyöpä vuonna 2004. Viimeisinä kuukausinaan hän sai hoitoa Yhdysvalloissa sekä Espanjassa. Espanjan hallitus myönsi hänelle sairauden viimeisinä viikkoina kultaisen Mitalin ansioista työssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rocío Jurado AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* Rocío Jurado Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Vas. Akim Tamiroff, Muriel Angelus ja Brian Donlevy.
**The Great McGinty** on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama poliittinen komediaelokuva vuodelta 1940. Se on käsikirjoittajana uransa aloittaneen Sturgesin ensimmäinen ohjaustyö. Elokuva toi hänelle parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja käynnisti Sturgesin läpi 1940-luvun jatkuneen uran menestyskomedioiden kirjoittajana ja ohjaajana.

Juoni
-----

1930-luvun lamavuosina muuan pummi (Brian Donlevy) pääsee paikallisten hämärämiesten työrukkaseksi väärentämään vaalituloksia. Mies menestyy niin, että hänet nostetaan korruptoituneen pikkukaupungin pormestariksi. Kuvernöörin virkaan edetäkseen hän menee kulissiavioliittoon kovin rehellisen naisen kanssa, joka alkaa vaatia mieheltään oikeita uudistuksia, jotka hyödyttävät kansalaisia. Pahaksi onneksi mies rakastuu puolisoonsa aidosti. Tästä alkaa miehen alamäki hänen "työnantajiensa" hylätessä hänet. Mies kertoo tarinan takaumana työskennellessään baarimikkona jossain Keski-Amerikan pikkukylässä jouduttuaan pakenemaan Yhdysvalloista.

Myöhempi arvostus
-----------------

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Rotten Tomatoes -kokoomasivustolla elokuvalla oli 2010-luvun lopulla kriitikoiden 100 prosentin ja suuren yleisön 79 prosentin arvostus.

Lähteet
-------

1. ↑  The 13th Academy Awards, 1941 *Oscars.org – Academy of Motion Picture Arts and Sciences*. Viitattu 2.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  *The Great McGinty* Internet Movie Databasessa. (englanniksi), Plot Summaries. Viitattu 14.4.2019.
3. ↑  Fränti, Mikael: Päivän elokuvat lyhyesti.  *Helsingin Sanomat*, 11.7.1988, s. 49. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Avola, Pertti: Päivän elokuvat lyhyesti.  *Helsingin Sanomat*, 2.7.1988, s. 49. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 2.7.2022. (englanniksi)
6. ↑  *The Great McGinty* Rotten Tomatoesissa. (englanniksi) Viitattu 14.4.2019.
Kauko Alajoki (2008)
**Kauko Alajoki** (s. 25. syyskuuta 1947) on entinen suomalainen maajoukkuetason huippulentopalloilija ja valmentaja. 

Alajoki pelasi urallaan monissa eri seuroissa. Hän pelasi uransa ensimmäisen maaottelun miesten maajoukkueessa vuonna 1973, josta alkaen hän pelasi 84 A-maaottelua Suomen maajoukkuepaidassa. Hän esiintyi maajoukkueen mukana MM-kisoissa Italiassa vuonna 1978 sekä EM-kotikisoissa vuonna 1977. Urallaan hän pelasi satoja liigaotteluita eri seurajoukkueissa. Alajoki edusti uransa aikana useita eri joukkueita kuten Kalajoen Junkkareita, GVK Tapperia, Kokkolan Jymyä, Lahden Kimmoa, Kokkolan Tiikereitä ja Seinäjoen Maila-Jusseja. Alajoki oli harvinaisen hyvä ponnistaja lentopallomaailmassakin. Paikaltaan hän ponnisti 100 cm:n ja vauhdista 131 cm:n korkeuteen.

Pelaajauransa jälkeen Alajoki ryhtyi lentopallovalmentajaksi. Hän valmensi Seinäjoen Maila-Jusseja, Kurikan Ryhtiä, Ähtärin Mesikämmeniä, Lapuan Virkiää, Kauhavan Wisaa ja Kalajoen Lentopalloa. Hän toimi 2010-luvun alkupuolella Nurmon Jymyn joukkueen fysiikkavalmentajana.

Aiheesta muualla
----------------

* Nurmon Jymyn lentopallojaosto
**Rocky I** on *Rocky*-elokuvan soundtrack-albumi. Albumin kaikki kappaleet sävelsi ja sanoitti Bill Conti, joka myös tuotti albumin elokuvan ohjaajan, päänäyttelijän ja käsikirjoittajan Sylvester Stallonen kanssa. Kappaleet esittää Rocky Orchestra. Soundtrack julkaistiin vuonna 1977, mutta elokuva oli julkaistu jo vuonna 1976.

Soundtrack sai jatkoa vuonna 1980 *Rocky II* -soundtrackilla. Kahden ensimmäisen Rocky-elokuvan soundtrackit olivat suureksi osaksi pelkkiä instrumentaalilevyjä, kunnes vuonna 1983 *Tiikerinsilmä – Rocky III* -elokuvan soundtrackilta löytyi myös rock-kappaleita, kuten Survivor-yhtyeen hitti "Eye of the Tiger".

Kappalelista
------------

1. "Gonna Fly Now (Rocky Theme)" – 2.48
2. "Philadelphia Morning" – 2.22
3. "Going The Distance" – 2.40
4. "Reflections" – 3.19
5. "Marine's Hymn Yankee Doodle" – 1.45
6. "Take You Back (The Street Corner Song)" – 1.49
7. "First Date" – 1.54
8. "You Take My Heart Away" – 4.46
9. "Fanfare For Rocky" – 2.34
10. "Butkus" – 2.12
11. "Alone In The Ring" – 1.09
12. "The Final Bell" – 1.56
13. "Rocky's Reward" – 2.03
**Rocky Mountain Fur Company** oli neljäs ja viimeinen niistä turkisyhtiöistä, jotka kävivät kauppaa Pohjois-Amerikan luoteisosissa. Yritys perustettiin vuonna 1823 St. Louisissa Missourissa. Sen takana takana olivat kenraali William H. Ashley ja majuri Andrew Henry, jotka etsivät lehti-ilmoituksilla noin sataa yritteliästä nuorta miestä työskentelemään metsästäjinä Missourijoen alkulähteille ja Kalliovuorille. Muista turkisyhtiöistä poiketen Rocky Mountain Fur Company ei rakentanut linnoituksia eikä kauppa-asemia, vaan sen työntekijät asuivat itsenäisinä eri puolilla vuoristoa. Heidät tunnettiin parhaiten "vuoristomiehinä" ("mountain men"), joihin yrityksen kymmenvuotisen historian aikana ehtivät kuulua muun muassa Kit Carson ja Jedediah Smith.

Vuonna 1824 Rocky Mountain Fur Companyn perustajat loivat niin sanotun rendezvous-järjestelmän, joka perustui vuosittaisiin kerääntymistapahtumiin eri puolilla Kalliovuoria. Näissä tilaisuuksissa intiaanit ja valkoiset metsästäjät voivat rauhassa vaihtaa turkiksiaan muihin tavaroihin. Rocky Mountain Fur Companyn pahimmat kilpailijat olivat brittiomisteinen Hudson’s Bay Company ja yhdysvaltalainen American Fur Company.

1830-luvun alussa American Fur Companyn kauppiaat työntyivät Ylä-Missouriin ja Kalliovuorille ja perustivat kolmen vuoden aikana kauppa-asemien verkoston, joka vähensi tuntuvasti Rocky Mountain Fur Companyn kaupankäyntiä alueen intiaanien kanssa. Lisäksi American Fur Company myi tuotteitaan edullisemmilla hinnoilla ja sai Rocky Mountain Fur Companyn ahdingon syvenemään. Samaan aikakauteen ajoittunut turkiskaupan tärkeimmän tuotteen, majavan, merkittävä väheneminen Kalliovuorilla nopeutti Rocky Mountain Fur Companyn lopettamispäätöstä, joka tehtiin vuonna 1834.

Lähteet
-------

* Nester, William R.: *The Arikara War*. Mountain Press, 2001. ISBN 0-87842-430-X. (englanniksi)
* Denig, Edward Thompson: *Five Indian Tribes of the Upper Missouri: Sioux, Arickaras, Assiniboines, Crees, Crows*. Univ of Oklahoma Press, 1975. ISBN 978-0806113081. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Nestler 2001 s. 116.
2. ↑  Rocky Mountain Fur Company *oregonpioneers.com*. Viitattu 19.94.2014. (englanniksi)
3. ↑  Fur Trade Companies *legendsofamerica.com*.  Arkistoitu 6.5.2010. Viitattu 19.94.2014. (englanniksi)
4. ↑  Nestler 2001 s. 208.
| *Stellvia* |
| --- |
| 宇宙のステルヴィア  (*Uchū no Suteruvia*) |
| **Genre** | Mecha, Romanssi, Draama, Komedia |
| TV-anime: *Stellvia* |
| **Ohjaaja** | Tatsuo Sato |
| **Studio** | Xebec |
| **Lähetyskanavat** | TV Tokyo |
| **Alkuperäinen lähetyskierros** | 2. huhtikuuta 2003 – 24. syyskuuta 2003 |
| **Jaksojen määrä** | 26
 |
| Manga: *Stellvia* |
| **Tekijä** | Ryo Akitsuki |
| **Julkaisija** | MediaWorks |
| **Sarjajulkaisulehti** |  |
| **Ensimmäinen painatus** | 2003 – 2004 |
| **Kirjojen lukumäärä** | 2
 |

**Stellvia** (宇宙のステルヴィア, *Uchū no Suteruvia*), joka tunnetaan myös nimellä **Stellvia of the Universe** on vuonna 2003 esitetty Xebecin tekemä 26 jaksoinen animesarja, josta on myös manga. Sarja sijoittuu vuoteen 2356 ja ihmiskunta varautuu Beta\_Hydri-tähden supernova-räjähdyksen aiheuttaman paineaallon tulemiseen. 189 vuotta aikaisemmin tähden supernova-räjähdyksen aiheuttama sähkömagneettinen paineaalto oli tuhota ihmiskunnan kokonaan.

Sarjan päähenkilö on **Shima Katase** (片瀬 志麻, *Katase Shima*), joka menee Stellvian ylläpitämään kouluun, joka sijaitsee avaruusasemalla. Shiman pääsyy asemalle menolle on se, että hän haluaa nähdä tähdet katsoessaan eteensä, eikä ainoastaan ylhäällä.

Aiheesta muualla
----------------

* *Stellvia* King Recordsin sivuilla
* *Stellvia* TV Tokyon sivuilla
* *Stellvia* Madman Entertaimentin sivuilla
* *Stellvia* Anime News Networkissa
**Stella Mae Parton** (4. toukokuuta 1949 Sevierville, Tennessee) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän levytti 1970-luvulla erinäisiä menestyskappaleita, kuten "I Want to Hold You In My Dreams Tonight". Lisäksi hän on näytellyt muutamassa elokuvassa, kuten *Coat of Many Colors*.

Elämä ja ura
------------

Stella Parton on kuudes kahdentoista lapsen katraassa. Hänen vanhempansa olivat Avie Lee Caroline (o.s. Owens; 1923–2003) ja Robert Lee Parton Sr. (1921–2000). Stella Partonin sisaruksia ovat muusikot Dolly Parton ja Randy Parton sekä näyttelijä Rachel Dennison.

Partonin esikoisalbumi *In The Garden* ilmestyi 1967. Se oli gospel-tuotanto Stella Partonin ja hänen sisartensa Willadeenen ja Cassien sekä heidän äitinsä kanssa. Vuonna 1975 Stella Parton perusti levy-yhtiön Soul, Country and Blues, ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *I Want to Hold You in My Dreams Tonight*. Albumin nimikkosävellys menestyi erinomaisesti, ja 1976 Parton teki levytyssopimuksen Elektran kanssa. Syntyi kolme albumia: *Country Sweet* (1977), *Stella Parton* (1978) ja *Love Ya* (1979). Parton jätti Elektran 1980, ja hänen yleisönsuosionsa hiipui. Hän jatkoi levylaulajan uraansa, ja vuoteen 2018 mennessä hän oli julkaissut 22 albumia.

Vuonna 1984 Stella Parton duetoi Kin Vasseyn kanssa *Rhinestone*-komedian soundtrack-albumilla. Dolly Parton näytteli elokuvan naispääosan.

Lähteet
-------

1. ↑  Stella Mae Parton *Smokykin.com*. Viitattu 3.3.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Stella Parton Net Worth: $10 Million *Celebritynetworth.com*. Celebrity Net Worth. Viitattu 3.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Stella Parton "The Best Of Stella Parton" (Elektra, 1979) (LP) *Slipcue.com*. Viitattu 3.3.2021. (englanniksi)
4. ↑  Stella Parton *Discogs.com*. Discogs. Viitattu 3.3.2021. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Stella Parton 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kauklahden työväentalo** on Espoon kaupungissa Kauklahden kaupunginosan  Puikkarinmäen alueella sijaitseva työväentalo. Talo tunnetaan nimellä Kerhotalo Puikkari.

Historiaa
---------

Kauklahden Sos.dem. Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1949. Työväenliikkeen sisäisen kamppailun seurauksena Kauklahden ensimmäinen työväenyhdistys oli liittynyt vuonna 1947 Suomen Kansan Demokraattiseen Liittoon ja työväentalo Rannikko oli jäänyt tämän yhdistyksen omistukseen. Ajatus Kauklahden Sos.dem. Työväenyhdistyksen omasta työväentalosta nousi esiin. 1950-luvun lopussa elettiin voimistuvan yhdistystoiminnan aikaa ja jäsenmäärä kasvoi. Varoja taloa varten kerättiin sekä arpajaisilla että tansseilla. Vuonna 1959 yhdistys osti niin kutsutut Liljebergin tontit. Niiden pinta-ala oli 2,4 hehtaaria ja kauppahinta 4,2 miljoonaa markkaa. Hanke toteutettiin SDP:n luvalla ja Helsingin Työväen Säästöpankin myöntämällä lainalla.

Tonteilta kaadettiin talkoilla metsää. Näin saatiin lainojen korot maksettua ja tilaa tuleville rakennuksille. Tonteilla sijainneet vanhat rakennukset toimivat yhdistyksen väliaikaisina tiloina. Vuonna 1962 tontit myytiin Espoon Sosiaalinen Asuntotuotanto Oy:lle. Tonteille rakennettavien asuinkerrostalojen rakentamista viivästytti ongelmat muun muassa kaavoituksessa ja aravalainan saannissa. Uusien talojen suunnitelmat valmistuivat vuonna 1964, mutta rakentamisen poikkeuslupa saatiin vasta vuonna 1968. Työväentalo, joka sijaitsee erillisessä rakennuksessa, valmistui vuonna 1971 "avaimet käteen" -sopimuksella. 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä talon kunnostukseen on saatu valtion rakennusavustuksia ja opetusministeriön avustuksia.

Rakennus
--------

Uusi työväentalo, joka nimettiin Kerhotalo Puikkariksi, valmistui vuonna 1971. Talo sijaitsee 714 m²:n tontilla. Rakennuksen käyttöpinta-ala on 364 m². Rakennuksessa on yhdistyksen kolme kokous- ja kerhotilaa. Lisäksi on keittiö, kahvio ja 165 hengen juhlasali. Juhlasali on ollut vuokrattuna muun muassa kaupungin kirjastolle ja päiväkodille. Ravintolatilassa on ollut ulkopuolinen ravintoloitsija. Talo on edelleen vilkkaassa käytössä, ja sen tiloja vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑  Puikkari *facebook.com*.
Kartta
**Uusi-Summa** on kaupunginosa seututie 170:n varrella Haminassa, entinen Vehkalahden kunnan alueella.

Koulu
-----

Uuden-Summan alakoulu on oppilasmäärältään (153) yksi alueen suurimmista kouluista. Koulurakennuksen itäinen osa valmistui vuonna 1965 ja rakennusta laajennettiin 1979, jolloin kouluun tuli erillinen ruokala ja liikuntasali.

Lähikauppa
----------

Uuden-Summan lähikaupat ovat melkein koko ajan olleet samassa paikassa. Nykyisen K-Marketin toimipaikalla oli vuoteen 2017 Siwa. Sitä ennen paikalla toimi Pentinkulma. Entisessä kaupparakennuksessa ruokakauppatoiminta jatkui vuoteen 1989 ja posti, pankki ja lahjatavarakauppa vuoteen 1994.

Lähteet
-------

1. ↑  Jan Södersved: *Muistojen Vehkalahti*, s. 52. Aero-Kuva OY, 2003.
2. ↑  Jan Södersved: *Muistojen Vehkalahti*, s. 353. Aero-Kuva OY, 2003.

Haminan kaupunginosat ja kylät

* Alakaupunki
* Hevoshaka
* Hietakylä
* Hillo
* Husula
* Ihamaa
* Kannusjärvi
* Kitula
* Kolsila
* Kuorsalo
* Linnoitus
* Metsäkylä
* Myllykylä
* Mäntlahti
* Neuvoton
* Onkamaa
* Paijärvi
* Pampyöli
* Pappilansaaret
* Petkele
* Pitäjänsaari
* Poitsila
* Pyhältö
* Pyötsaari
* Rakila
* Reitkalli
* Ruissalo
* Ruotsinkylä
* Ruukki
* Salmenkylä
* Saviniemi
* Sivatti
* Summa
* Syväsatama
* Tallinmäki
* Tammio
* Tervasaari
* Uusi-Summa
* Vehkajärvi
* Vilniemi