Linda Darling-Hammond
**Linda Darling-Hammond** (s. 21. joulukuuta 1951 Cleveland) on yhdysvaltalainen kasvatustieteilijä.

Darling-Hammond sai humanististen tieteiden kandidaatin oppiarvon Yalen yliopistosta ja kasvatustieteen tohtorin oppiarvon Templen yliopistosta. Hän aloitti uransa opettajana kouluissa. 1980-luvulla Darling-Hammond toimi RAND Corporationin koulutusohjelman johtajana. Hän opetti Columbian yliopiston Teachers Collegessa vuosikymmenen ajan ennen kuin siirtyi vuonna 1998 Stanfordin yliopistoon. Hän on toiminut siellä kasvatustieteen Charles E. Ducommun -professorina. Darling-Hammond myös perusti Stanfordin yliopistossa Stanford Center for Opportunity Policy in Educationin. Hän on ollut mukana perustamassa päivähoitokeskusta/esikoulua ja pienituloisista perheistä tulevien värillisten opiskelijoiden julkista high schoolia East Palo Altossa.

Darling-Hammond on toiminut American Educational Research Associationin puheenjohtajana sekä Learning Policy Instituten puheenjohtajana ja toimitusjohtajana. Vuosina 1994–2001 hän oli National Commission on Teaching and America's Futuren toimitusjohtaja. Sen raportti *What Matters Most: Teaching for America's Future* (1996) oli yksi eniten Yhdysvaltain koulutuspolitiikkaan 1990-luvulla vaikuttaneista raporteista. Darling-Hammond on johtanut vuonna 2008 Barack Obaman ja vuonna 2020 Joe Bidenin siirtymäkauden koulutuspoliittista ryhmää.

Darling-Hammond on National Academy of Educationin jäsen. Hänet valittiin vuonna 2014 Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 2022 Darling-Hammondille myönnettiin Yidan-palkinto kasvatustieteellisestä tutkimuksesta. Hän on saanut kunniatohtorin arvoja lukuisista yliopistoista, esimerkiksi Helsingin yliopistosta keväällä 2014. Darling-Hammond on tehnyt lukuisia julkaisuja, joiden joukossa on palkittuja kirjoja. Hänen teoksiinsa kuuluvat *The Right to Learn*, *Teaching as the Learning Profession*, *Preparing Teachers for a Changing World* ja *The Flat World and Education: How America’s Commitment to Equity Will Determine Our Future*. Viimeksi mainitusta kirjasta Darling-Hammondille myönnettiin vuoden 2012 Grawemeyer-palkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sam Dillon, Linda Darling-Hammond The New York Times 2.12.2008, viitattu 26.11.2023
2. 1 2 3 4 5 6 7  Linda Darling-Hammond Learning Policy Institute, viitattu 26.11.2023
3. 1 2  Linda Darling-Hammond American Academy of Arts and Sciences, viitattu 26.11.2023
4. ↑  Mari Peltonen, Obaman neuvonantajasta Helsingin yliopiston kunniatohtori Helsingin yliopisto 14.5.2014, viitattu 26.11.2023
5. ↑  Call for equal education wins Grawemeyer award Grawemeyer Awards 21.12.2011, viitattu 26.11.2023
6. ↑  Linda Darling-Hammond wins the 2012 Grawemeyer Award Stanford Graduate School of Education 3.1.2012, viitattu 26.11.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* ORCID

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |