recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jenna Suokko** (s. 14. kesäkuuta 1995 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka laukoo vasemmalta. Hän edustaa yhdysvaltalaisessa Premier Hockey Federationissa pelaavaa Buffalo Beautsia.

Suokko pelasi SM-sarjassa Ilveksessä kausilla 2010–2012. Hän saavutti kummallakin kaudella SM-hopeaa ja kuului Euroopan cupin voittaneeseen Ilveksen joukkueeseen 2011. Hän edusti SM-sarjassa Team Kuortanetta kaudet 2012–2014, ja jälleen Ilvestä kaudella 2014–2015, jolloin seura saavutti SM-pronssia. Hän palasi kahden ottelun ajaksi Team Kuortaneeseen kaudella 2015–2016 ennen kuin siirtyi kanadalaiseen *Alberta Colleges Athletic Conference*ssa pelaavaan *Olds College* -joukkueeseen. Kaudella 2016–2017 hän edusti Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Leksands IF:ää. Kausilla 2017–2021 hän pelasi jälleen Ilveksessä. Hän saavutti SM-hopeaa 2018 ja 2019. Kaudesta 2021–2022 hän on edustanut yhdysvaltalaista Buffalo Beautsia.

Suokko on pelannut kaikkiaan 249 SM-sarjan/liigan runkosarjaottelua. Niissä hän on tehnyt 116 maalia ja antanut 107 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 60 ottelussa 20 maalia ja antanut 15 maalisyöttöä. ACAC-sarjassa hän teki 13 ottelussa viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän teki pelaamissaan 36 runkosarjaottelussa viisi maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. PHF-liigassa hän on 42 runkosarjaottelussa tehnyt neljä maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on pelannut yhden ottelun ilman tehopisteitä.

Suokko kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013. Vuoden 2011 kisoissa Suomi saavutti pronssia. 

Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2014. Kaikkiaan hän on pelannut 17 naisten maaottelua, ja on antanut yhden maalisyötön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  JENNA SUOKKO *eliteprospects.com*. Viitattu 17.12.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jenna Suokko *eurohockey.com*. Viitattu 18.1.2016. (englanniksi)
3. ↑  HPK:n lätkämimmeille kultaa *Yle.fi*.  29.3.2011. Viitattu 18.1.2016.
4. ↑  Naisten Suomen mestari 2012: Kärpät! *leijonat.fi*.  25.3.2012. Viitattu 18.1.2016.
5. ↑  PLAYER STATISTICS BY TEAM ILV - Ilves Tampere *iihf.com*. Viitattu 18.1.2016. (englanniksi)
6. ↑  Ilves writes history *iihf.com*.  27.2.2011. Viitattu 18.1.2016. (englanniksi)
7. ↑  Naisten lätkäpronssi Ilvekselle *Yle.fi*.  7.3.2015. Viitattu 18.1.2016.
8. ↑  Mennander, Pasi: Tyttöleijonien ainoa MM-mitali vuodelta 2011 - Joko nyt saadaan ainokaiselle kaveri? *Leijonat.fi*.  5.1.2015.  Arkistoitu 18.1.2016. Viitattu 18.1.2016.
9. ↑  Naisleijonat: Finnkampen-joukkue sekoitus kokemusta ja nuoria tulokkaita *Leijonat.fi*.  Arkistoitu 18.5.2016. Viitattu 18.1.2016.
Tenterfield, Rouse Street, 2008.
**Tenterfield** on kaupunki Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa, Australiassa. Tenterfied sijaitsee Australian Kordillieerien tuntumassa noin 18 km etelään Queenslandin osavaltion rajalta. Vuonna 2016 kaupungin asukasluku oli 2 914.

Tenterfieldin alueen asuttivat ensimmäisinä Jukembal-, Bundjalung- ja Kamilaroi -nimiset alkuperäiskansat. Varmat tiedot eurooppalaista asuttajista seudulla alkavat 1830-luvulta ja 1840-luvun alusta. Vuonna 1841 sinne perustettiin suuri lammastila, jolle omistaja antoi nimeksi Tenterfield Station.

Tenterfield tunnetaan Australiassa "Kansakunnan kehtona", sillä moninkertainen osavaltion pääministeri Sir Henry Parkes piti täällä 24. lokakuuta 1889 kuuluisan puheensa, joka johti lopulta Australian muotoutumiseen liittovaltioksi vuonna 1901. Tenterfieldin kaupunki perustettiin vuonna 1851 ja se on Tenterfield Shire -nimisen paikallishallintoalueen keskus sekä sen suurin kaupunki.

Viitteet
--------

1. ↑  2016 Census QuickStats: Tenterfield *quickstats.censusdata.abs.gov.au*. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Indigenous History *Tenterfield True*. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)
3. 1 2  History of Tenterfield *Tenterfield True*. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)
**Tuija Irmeli Valkama** (o.s. **Lindroos**, 21. kesäkuuta 1934 Helsinki – (kuoleman julkistamispäivä 29. huhtikuuta) 2023 Espoo) oli suomalainen pikajuoksija, joka edusti Helsingin Naisurheilijoita. Hän juoksi 4 × 100 metrillä kaksi kertaa uuden Suomen ennätyksen. Aika 49,3 s saavutettiin kokoonpanolla Aulikki Lehmijoki - Tuija Valkama - Riitta Sarahete - Tuovi Vahtera Oslossa 1956 ja aika 48,9 s kokoonpanolla Irja Ukkola - Tuovi Vahtera - Tuija Valkama - Aulikki Lehmijoki Lahdessa 1957. Valkaman ennätys 100 metrillä oli 12,5 s ja pituushypyssä 518 cm. Hänellä oli lukuisia maaotteluedustuksia. Hän juoksi 100 metrillä uuden Suomen ennätyksen 12,6 s Göteborgissa 1951.

Valkama aloitti kilpailemisen vuonna 1950, jolloin voitti 100 metrillä alle 17-vuotiaiden piirinmestaruuden ja sijoittui SUL:n mestaruuskilpailuissa toiseksi. Vuonna 1951 hän oli naisten Suomen mestari 4 x 100 metrin viestijuoksussa ja 100 metrillä. Vuoden 1952 paras saavutus oli SM-viestin pronssi naisten 4 x 100 metrillä. Tämän jälkeen hän oli kilpailematta vuoteen 1956 asti. Vuonna 1956 Valkama voitti 100 ja 4 x 100 metrillä Suomen mestaruuden, seuraavana vuonna 100 metrillä hopeaa ja viestissä kultaa, vuonna 1958 100 metrillä hopeaa, 200 metrillä pronssia ja pikaviestissä kultaa.

Lopetettuaan yleisurheilun 1959 Valkama siirtyi harrastamaan työpaikkaurheilua ja kuntojumppaa. Hän ohjasi Karakallion Pallon naiskuntovoimistelijoita vuodesta 1969 ja kuului seuran johtokuntaan vuoden ajan. Helsingin Naisurheilijoiden johtokunnassa Valkama oli vuonna 1967. Ammatiltaan Valkama oli konttoristi. Hänen kotikuntansa oli Espoo.

Lähteet
-------

* Tuija Valkama Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Kirkko Espoossa, Olarin seurakunta, hautaan siunattu Valkama Tuija Irmeli 88 v, Länsiväylä, 2023, No 34, sivu 9, julkaistu 29.4.2023
2. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 2, Valkama, Tuija Irmeli, sivu 674, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974
**Kamehameha-päivä** (engl. *King Kamehameha I Day*) on havaijilainen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 11. kesäkuuta. Päivänä kunnioitetaan Kamehameha Suurta, joka yhdisti Havaijin saaret yhdeksi yhtenäiseksi kuningaskunnaksi. Mikäli 11. kesäkuuta osuu viikonlopulle, sitä lähimpänä oleva arkipäivä on yleinen vapaapäivä.

Juhlapäivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1872 ja sen pani alulle Kamehameha Suuren lapsenlapsi kuningas Kamehameha V:n käskystä. Aluksi havaijilaiset olisivat halunneet juhlia Kamehameha V:n urotekoja tämän syntymäpäivänä 11. joulukuuta. Kamehameha V kuitenkin kieltäytyi tästä ja määräsi Kamehameha-päivän pidettäväksi niin kauakana omasta syntymäpäivästään kuin mahdollista, minkä vuoksi päivää juhlitaan nykyisin 11. kesäkuuta.

Päivää juhlitaan mm. järjestämällä paraateja ja konsertteja.

Lähteet
-------

1. ↑  King Kamehameha Day - June 11  11.6.2021. National Today. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  King Kamehameha I Day in Hawaii in 2022  2022. Office Holidays. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  King Kamehameha Celebration Commission  2022. State Foundation on Culture and the Arts. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Home  2021. Kamehameha Festival. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
**Davide Formolo** (s. 25. lokakuuta 1992 Marano di Valpolicella, Veneto) on italialainen maantiepyöräilijä

Formolo aloitti ammattilaisuransa italialaisessa Cannondale Pro Cycling Teamissa 2014. Hän siirtyi seuraavana vuonna yhdysvaltalaiseen Cannondale-Garmin-talliin, nimeltään sittemmin Cannondale-Drapac. Kausilla 2018–2019 hän edusti saksalaista Bora-Hansgrohe-joukkuetta, vuosina 2020–2023 UAE Team Emiratesia ja vuodesta 2024 Movistar Teamia.

Formolo voitti Italian ympäriajossa 2015 neljännen etapin karattuaan kärkiryhmästä hieman ennen viimeisen nousun alkua Hän voitti maantieajon Italian-mestaruuden 2019.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2015
Volta ao Algarve, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, nuorten kilpailussa toinen, 4. etapin voitto
2016
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
2017
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, nuorten kilpailussa kolmas
2018
Liège–Bastogne–Liège, seitsemäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 8. etapilla toinen, 11. etapilla kolmas
2019
Katalonian ympäriajo, 7. etapin voitto
Liège–Bastogne–Liège, toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s, 7. ja 17. etapilla kolmas
Maantieajon Italian-mestaruus
2020
Strade Bianche, toinen
Critérium du Dauphiné, 3. etapin voitto
2021
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Tre Valli Varesine, toinen
2022
Italian ympäriajo, 7. etapilla kolmas
2023
Saudi Tour, kokonaiskilpailussa toinen
Coppa Agostoni, voitto
Veneto Classic, voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Davide Formolo *procyclingstats.com*. Viitattu 5.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Davide Formolo *cyclingarchives.com*. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Giro d'Italia: Formolo takes solo win on stage 4 in La Spezia *cyclingnews.com*.  12.5.2015. Viitattu 12.5.2015. (englanniksi)
**Hopien reservaatti** (omakielininen nimi: *Hopituskwa*) on Arizonassa sijaitseva hopi-intiaaneille tarkoitettu reservaatti. Pinta-alaa reservaatilla on 1,5 miljoonaa eekkeriä (6070 km2).

Historia ja hallinto
--------------------

Nykymuodossaan reservaatti perustettiin 16. joulukuuta 1882, kun presidentti Chester Arthur antamalla presidentillisellä määräyksellä. Hopeilla ja navajoilla on ollut pidempään erimielisyyksiä maiden rajoista, kunnes asia sovittiin vuonna 1974 lailla, jolla vahvistettiin Hopien ja Navajoiden reservaattien rajat. Hopien reservaatin hallinnollinen keskus on Kykotsmovi.

Reservaatti jakautuu hallinnollisesti 12 kylään. Kylillä on reservaatin perustuslain turvaama autonomia. Hopien reservaatilla on oma paikallishallintonsa. Lakiasäätävä neuvosto koostuu 22 edustajasta, jotka valitaan kahden vuoden välein. Tämän lisäksi reservaatilla on puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja. Nykyisenä puhemiehenä toimii Timothy Nuvangyaoma.

Talous ja koulutus
------------------

kotitalouksien keskivertotulot ovat 19 569 dollaria vuodessa, mikä on selkeästi vähemmän kuin muualla Arizonassa (56 213 $). Suurin osa hopeista katsoo edelleen olevansa ensisijaisesti maanviljelijöitä, mutta myös turismi on kasvanut tärkeäksi tulonlähteeksi reservaatin alueella.

Kesäaika ei ole käytössä Hopien reservaatin alueella, mutta sen ympärillä oleva Navajoiden reservaatti käyttää edelleen kesäaikaa, vaikka muu Arizona ei näin tee.

Väestö ja kulttuuri
-------------------

Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan reservaatin asukasluku oli 6377. Väestöstä 67,3 % puhuu kotonaan jota muuta kieltä kuin englantia.

Hopit ovat varsin uskonnollisia ja reservaatin alueella on rikas mytologioiden ja seremonioiden kulttuuri. Hopien kulttuurissa ryhmäpainetta käytetään järjestyksen ylläpitämiseksi ja mm. valehtelusta seuraa yhteisön hyljeksyntä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Welcome to the Hopi Tribe *The Hopi Tribe*.  2023. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Hopi Reservation *Nature, Culture and History at the Grand Canyon*.  2023. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Hopi Tribe of Arizona *Native American Advancement, Initiatives, and Research*.  25.6.2021. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Why one donut of Arizona honors daylight-saving time *The Arizona Republic*. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Broadband Access During a Pandemic: 2020 Census Results for the Hopi and Lummi Reservations *Population Association of America*.  29.11.2021. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Arizona: Hopi *Partnership with Native Americans*.  2023. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
**Outi Päivikki Borgenström** (aik. **Borgenström-Anjala**, o.s. **Borgenström**, s. 24. tammikuuta 1956 Tampere) on entinen suomalainen suunnistaja.

Borgenströmin suurin saavutus on maailmanmestaruus vuodelta 1979. Tämän lisäksi hän voitti MM-pronssia 1974. Hän sijoittui henkilökohtaisessa MM-kisassa vuonna 1976 yhdenneksitoista, 1978 kuudenneksi, 1981 viidenneksi ja 1983 seitsemänneksi. Viestijoukkueen mukana hän oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 1978. Lisäksi hän saavutti MM-viestihopeaa 1976 ja 1981, oli viides 1974 ja kahdeksas 1983. Hänen piti kilpailla viestijoukkueessa myös 1979, mutta henkilökohtaisessa kilpailussa voittamansa MM-kullan jälkeen hän osallistui samana iltana tanssiaisiin, jossa venäytti nilkkansa nivelsiteet.

Borgenstöm voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1977. PM-hopeaa hän saavutti vuosina 1980 ja 1982. Henkilökohtaisia Suomen mestaruuksia hänellä on normaalimatkalla neljä (1976, 1978, 1981 ja 1983) ja pitkällä matkalla kaksi (1981 ja 1983). Lisäksi hän voitti yösuunnistuksen Suomen mestaruuden vuonna 1983.

Borgenströmin ja hänen aviomiehensä Ari Anjalan esikoinen Topi syntyi heinäkuussa 1984. Lapsen syntymän jälkeen Borgenström-Anjala palasi vielä suunnistukseen, mutta ei noussut enää maailman huipulle. Hän oli kuitenkin voittamassa Tiomila-viestiä Tampereen Pyrinnön joukkueessa vuonna 1990. Topi Anjala on ollut 2000-luvulla suunnistuksen SM-mitalisti ja MM-kisaedustaja.

Siviiliammatiltaan Borgenström on luokanopettaja. Urallaan hän edusti Hyvinkään Rastia, Kangasalan Kisaa, Tampereen Pyrintöä ja Ikaalisten Nousevaa Voimaa. 

Vuonna 1979 hänet valittiin vuoden suomalaiseksi naisurheilijaksi ja Vuoden urheilija -äänestyksessä hän oli toinen. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin valtion Pro Urheilu -tunnustuspalkinto.

Lähteet
-------

* *Kilpakenttien sankarit*, Tammi 1992, s. 96–99
* Siukonen, Markku: *Itsenäisen Suomen urheilusankareita*, s. 198. Minerva, 2007. ISBN 978-952-492-055-1.
**Tarulinna** on kansallisromanttista tyyliä edustava huvilarakennus, jonka Sortavalan yleisen sairaalaan ylilääkäri Gustaf Johannes Winter (1868–1924) rakennutti vuonna 1909 Laatokan rannalle Taruniemeen noin kahdeksan kilometrin päähän Sortavalasta. Huvilan suunnitteli arkkitehti Eliel Saarinen. Winter perusti huvilan yhteyteen myös puiston, jonne istutettiin ulkomaisia puu- ja pensaslajeja.

Winterin kuoleman jälkeen 1924 huvilan omistajiksi tulivat sortavalalainen apteekkari Väinö Turkama, ent Durchmann (1889–1975) ja oopperalaulaja Greta Turkama (1889–1981). He perustivat huvilalle kukkatarhoja ja majoittivat myös lomalaisia huvilalla.

Neuvostoaikana huvilalla toimi muun muassa sanatorio. Neuvostoliiton hajottua 1990-luvun alussa eräs paikallinen liikemies rakennutti huvilan viereen lomakylän ja huvilarakennus muutettiin museoksi. Vuonna 2010 huvila-alueen omistajaksi tuli Rossija-pankin ja erään yksityishenkilön omistama Nord Haus-yhtiö, nykyisin nimeltään Datsha Vintera. Uusi omistaja purki vanhan lomakylän ja rakennutti tilalle korkeatasoisemman lomakylän ja ravintolan. Lisäksi alueelle rakennettiin kolme yksityiskäytössä olevaa loistohuvilaa, joilla on oma helikopterikenttä ja laivalaituri. Panaman paperit -tietovuoto paljasti vuonna 2016, että presidentti Vladimir Putinin ystävä ja tämän tyttären kummi, sellisti Sergei Roldugin oli rahoittanut Datsha Vinteran lomakylää sekä Sosnovossa (entinen Rautu) sijaitsevaa Igora-hiihtokeskusta panamalaisyhtiönsä kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Entisen suomalaishuvilan maille Sortavalaan nousi tarkoin vartioitu, ylellinen lomakylä: "Totta kai se on Putinin", Ilta-Sanomat 4.8.2017
2. ↑  Tarulinna Tohtori Winterin huvila, Suomen Sotahistoriallinen Seura ry Sotahistorialliset kohteet
3. ↑  The Virtual Sortavala : Turkaman talo (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Winterin huvila lomakylä, Sortavala
* Taruniemi, Otava, 01.05.1920, nro 5, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen** on vuonna 2013 ilmestynyt Antero Uiton elämäkertateos poliitikko Otto Wille Kuusisesta. Kirjan on kustantanut Paasilinna. 

Teos kuvaa Kuusisen elämänuran keskittyen vuosiin, jolloin Neuvostoliitto pyrki aktiivisesti työväen vallankumoukseen Suomessa. Kirja kuvaa Kuusisen nousua Neuvosto-Venäjän valtiojohtoon ja selviytymistä Stalinin vainoista 1930-luvun lopulla.

Arvioiden mukaan elämäkerta on tasapuolinen ja lähdeaineisto laaja. Kirjan otsikko "suomensyöjästä" on sitaatti V. I. Leniniltä. 

Pietarilainen Gjoll-kustantamo julkaisi vuonna 2017 teoksen venäjäksi nimellä *"Finnojed" Otto Ville Kuusinen*. Käännöksen teki historioitsija Vadim Musajev, ja myös venäläinen sotahistorioitsija Leonid Amirhanov avusti projektissa. Suomessa herätti huomiota, että venäjännöksestä jouduttiin poliittisista syistä karsimaan kohtia, jotka käsittelevät Stalinin puhdistuksia ja Viron liittämistä Neuvostoliittoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Antero Uitto: Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen - Arvio (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti 30.9.2013. viitattu 30.9.2013
2. ↑  Antero Uitto: Suomensyöjä Otto Wille Kuusinen - Arvio, Savon Sanomat 28.9.2013[vanhentunut linkki] viitattu 30.9.2013
3. 1 2  Suomalainen tietokirja joutui tiukkaan sensuuriseulaan Venäjällä – "Viron valtaaminen 1940 yhä arka asia" Helsingin Uutiset 11.4.2017. Viitattu 24.6.2019.
4. ↑  Markku Jokipii: Puhe Stalinin vainoista ei miellyttänyt – Otto Wille Kuusisen elämäkerta ilmestyi Venäjällä osin sensuroituna Suomen Kuvalehti 13.9.2018. Viitattu 24.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomensyöjä-teoksen sisällysluettelo kustantajan sivulla[vanhentunut linkki]
**Shantae** on WayForward Technologiesin kehittämä tasohyppelypelisarja.

Sarjan päähahmo on Shantae, joka on puoli-jinni.

Pelit
-----

### Shantae

Sarjan ensimmäinen peli *Shantae* on WayForward Technologiesin kehittämä ja Capcomin julkaisema. 
Se julkaistiin aluksi Gameboy Colorille vuonna 2002 ja uudelleenjulkaistiin Nintendo 3DS:n eShoppiin 18. heinäkuuta 2013.

### Shantae: Risky’s Revenge

Sarjan toinen peli *Shantae: Risky’s Revenge* julkaistiin Nintendo DSi:lle vuonna 2010. Peli on sen jälkeen portattu iOS:lle, Windowsille, PlayStation 4:lle ja Wii U:lle.

### Shantae and the Pirate’s Curse

*Pääartikkeli: Shantae and the Pirate’s Curse*
Kolmas peli *Shantae and the Pirate’s Curse* julkaistiin Nintendo 3DS:lle Wii U:lle vuonna 2014 ja sen jälkeen useille muille alustoille.

### Shantae: Half-Genie Hero

Sarjan neljäs peli *Shantae: Half-Genie Hero* julkaistiin vuonna 2016 Wii U:lle, PlayStation 4:lle, PlayStation Vitalle, Windowsille ja Xbox Onelle.

### Shantae and the Seven Sirens

Viides peli sarjassa julkistettiin maaliskuussa 2019 julkaistavaksi vuonna 2019 Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Apple Arcadelle. Peli tunnettiin aluksi nimellä *Shantae 5*, mutta myöhemmin pelin virallisen nimen paljastatettiin olevan *Shantae and the Seven Sirens*.

Lähteet
-------

1. ↑  Shantae for Nintendo 3DS Nintendo.  Arkistoitu 4.4.2019. Viitattu 15.6.2019.
2. ↑  Shantae: Risky's Revenge - Debut Trailer  5.4.2010. IGN.
3. ↑  Moyse, Chris: Shantae returns in an all new adventure later this year *Destructoid*.  25.3.2019. Enthusiast Gaming. Viitattu 15.6.2019.
4. ↑  Wayforward Reveals Official Title and New Details for Shantae and the Seven Sirens *wayforward.com*.
**Virkkalan Säästöpankki** (ruots. *Virkby Sparbank*) oli säästöpankki Lohjalla, Uudellamaalla. Säästöpankki perustettiin vuonna 1905 nimellä Kyrkstadin Säästöpankki. Pankin nimi vaihtui vuonna 1936 Virkkalan Säästöpankiksi.

Virkkalan Säästöpankki sulautui Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin vuonna 1988.

Historia
--------

Pankki oli alkuperäiseltä nimeltään Kyrkstadin Säästöpankki ja se toimi Virkkalan kansakoulussa. Säästöpankki oli aluksi avoinna joka kuukauden toisena ja viimeisenä lauantaina kello 19-21. Kansakoulunopettaja Johannes Cortez Backman toimi pankin kamreerina noin 30 vuotta. Backmanin poika oli Kyrkstadin Säästöpankin ensimmäinen asiakas.

Vuonna 1936 säästöpankki vuokrasi kauppias Arthur Långströmiltä liikehuoneiston ja samalla aukioloajat muuttuivat niin, että pankki oli avoinna joka arkipäivä kello 15-17. Vuonna 1963 Virkkalan Säästöpankki avasi sivukonttorin Kirkniemeen. Pääkonttoria Virkkalassa laajennettiin vuonna 1966.

Vuonna 1988 Virkkalan Säästöpankki yhdistyi Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin yhdessä Lohjan, Karjalohjan ja Sammatin säästöpankkien kanssa. 2010-luvulla Länsi-Uudenmaan Säästöpankki sulki pienempiä sivukonttoreita, jolloin myös Virkkalan sivukonttori suljettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Koskinen, Esa: *Lohjalaisten historia III*, s. 528. Lohjan kotiseutututkimuksen ystävät ry. 2022. ISBN 978-951-918-872-0.
2. ↑  Kauppalehti: Virkkalan Säästöpankki Virkby Sparbank | Yritys- ja taloustiedot | Kauppalehti *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*.  24.8.2023. Viitattu 24.8.2023.
**Päivi Jaana Maarit Alafrantti** (s. 8. toukokuuta 1964 Tervola) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän voitti EM-kultaa vuonna 1990 ja valittiin samana vuonna vuoden urheilijaksi. Urallaan Alafrantti edusti vuoteen 1983 kasvattajaseuraansa Tervolan Terävää, sen jälkeen vuodet 1983–1986 Tyrnävän Tempausta ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita.

Splitissä käydyissä EM-kisoissa Alafrantti ei saanut karsinnassa lainkaan tulosta, kun ainut onnistunut heitto tuomittiin lappeelleen laskeutuneeksi. Suomi teki protestin, joka hyväksyttiin, ja näin Alafrantti pääsi finaaliin. Alafrantti oli ensimmäinen suomalainen naisten yleisurheilun Euroopan mestari (ja myös mitalisti) sitten Rooman vuoden 1974 kisojen. Keihäänheitossa edellinen suomalainen Euroopan mestari oli Hannu Siitonen vuonna 1974, ja seuraava puolestaan Antti Ruuskanen vuonna 2014.

Alafrantti on edustanut Suomea lukuisissa arvokisoissa. Hän oli kymmenes Soulin olympialaisissa ja karsiutui Barcelonan olympialaisissa. 1991 MM-kisoissa Tokiossa hän sijoittui kahdeksanneksi ja karsiutui 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa. 1994 EM-kisoissa Helsingissä hän niin ikään karsiutui. Alafrantti voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden vuonna 1989 ja 1993. SM-hopeaa hän sai 1988, 1990, 1991 ja 1992 sekä pronssia 1994.

Alafrantin paras tulos oli Splitin finaalissa 30. elokuuta 1990 heitetty 67,68. Häntä valmensivat Jorma Markus ja Tiina Lillak. 

Varsinkin ennen menestysvuosiaan keihäässä Alafrantti kilpaili myös muun muassa kuulassa, kiekossa ja moniotteluissa. Hänellä on Kalevan kisoista kaksi pronssia (1984 ja 1987) kuulantyönnöstä. Lisäksi Alafrantti saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa kuulantyönnöstä kultaa vuonna 1987 ja hopeaa vuonna 1988.

Yleisurheilun lisäksi Alafrantti harrasti painonnostoa. Hän voitti lajissa SM-kultaa ja oli MM-kisojen yhdeksäs vuonna 1987. Alafrantti oli myös voittamassa käsipallon SM-hopeaa HIFK:ssa 1987. Hän toimi vuoden 2004 paralympialaisten huoltotehtävissä. Hän on toiminut aktiiviuransa jälkeen fysioterapeuttina Espoossa ja Rovaniemellä.

Kausien parhaat heitot
----------------------

* 1977 38,58 Pello 14.8.
* 1978 42,68 Heinola 30.7.
* 1979 43,44 Raahe 1.7.
* 1980 43,56 Sotkamo 21.6.
* 1981 39,26 Kemi 20.7.
* 1982 51,24 Pello 17.6.
* 1983 45,74 Heinola 28.5.
* 1984 58,66 Pihtipudas 1.7.
* 1985 60,60 Heinola 18.5.
* 1986 57,04 Parkano 5.8.
* 1987 57,66 Helsinki 2.7.
* 1988 63,18 Lappeenranta 10.9.
* 1989 64,92 Tervola 11.7.
* **1990 67,68 Split 29.8.**
* 1991 66,14 Tokio 6.5.
* 1992 66,06 Tornio 14.6.
* 1993 64,98 Tukholma 28.8.
* 1994 62,14 Hamina 14.6.
* 1995 63,64 Tampere 18.6.

Lähteet
-------

* *Kilpakenttien sankarit*, Tammi 1992, s. 24–25

### Viitteet

1. ↑  Päivi Alafrantti Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2  Päivi Alafrantti Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

Aiheesta muualla
----------------

* Yle Elävä arkisto: EM-keihäskultaa Päivi Alafrantille 1990
* Alafrantti Sports Reference -tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Malmö Fotboll Förening** on vuonna 1910 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura. Se on yksi maansa suurimmista seuroista AIK:n, IFK Göteborgin ja Djurgårdenin ohella. Malmö FF on voittanut Ruotsin mestaruuden 23 kertaa ja Cupin 14 kertaa. Lisäksi se on ainoa ruotsalaisjoukkue, joka on pelannut Euroopan Cupin (nyk. Mestarien liiga) loppuottelussa. Tuo tapahtui kaudella 1978/79, jolloin Nottingham Forest oli kuitenkin vahvempi. 

Joukkueen suurin menestys on 1970-luvulta, jolloin se voitti viisi mestaruutta. Myös 1980-luvulla MFF oli vahva. Roy Hodgsonin valmentama joukkue voitti viisi kertaa Allsvenskanin peräkkäin. Mestaruus ratkaistiin kuitenkin tuohon aikaan pudotuspeleissä, joista MFF saavutti vain kaksi mestaruutta.

Malmö eteni Mestarien liigan kauden 2014–2015 lohkovaiheeseen ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan ja ensimmäisenä ruotsalaisseurana neljääntoista vuoteen. Se voitti viimeisen karsintakierroksen toisessa osaottelussa FC Red Bull Salzburgin 3–0 ja meni jatkoon yhteismaalein 4–2.

Saavutukset
-----------

* **Ruotsin mestaruus** (23):

1943/44, 1948/49, 1949/50, 1950/51, 1952/53, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1986, 1988, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023
* **Ruotsin cup** (15): 1944, 1946, 1947, 1951, 1953, 1967, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1977/78, 1979/80, 1983/84, 1985/86, 1988/89, 2021/22

Entisiä pelaajia
----------------

* Pertti Alaja
* Afonso Alves
* Patrik Andersson
* Martin Dahlin
* Zlatan Ibrahimović
* Jonatan Johansson
* Jari Litmanen
* Roger Ljung
* Jussi Nuorela
* Mika Nurmela
* Jörgen Pettersson
* Erkka Petäjä
* Markus Rosenberg
* Stefan Schwarz
* Jonas Thern

Entisiä valmentajia
-------------------

* Ruotsi Roland Andersson
* Tanska Jon Dahl Tomasson
* Ruotsi Tord Grip
* Norja Åge Hareide
* Englanti Roy Hodgson
* Tanska Allan Kuhn
* Ruotsi Roland Nilsson
* Ruotsi Rikard Norling
* Ruotsi Tom Prahl
* Saksa Uwe Rösler
* Ruotsi Sören Åkeby

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaispelaaja loisti – Ruotsin 14 vuoden piina päätökseen *yle.fi*.  27.8.2014. Yle Urheilu. Viitattu 8.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Malmö FF**.

  

Allsvenskan 2022
AIK | Degerfors | Djurgården | Elfsborg | Göteborg | Hammarby | Helsingborg | Häcken | Kalmar | Malmö | Mjällby | Norrköping | Sirius | Sundsvall | Varberg | Värnamo
**Inkoon kunnantalo** (ruotsiksi: *Ingå kommungård*) on Inkoossa, Uudellamaalla sijaitseva kunnantalo. Rakennuksessa sijaitsee kunnan kanslian ja kunnallisten päätöksentekoelinten kokoustilojen lisäksi myös Inkoon kirjasto.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Inkoon tiilinen kunnantalo on valmistunut arkkitehtitoimisto Ålander-Packalénin piirustusten mukaan vuonna 1978. Vuonna 2022 rakennuksessa tehtiin kuntotutkimus, jonka mukaan kunnantalo olisi remontoitava sisäilman parantamiseksi. Tutkimuksessa havaittiin muun muassa ikkunarakenteissa kosteusvauroita, vesikatteen huono kunto, sekä ilmanvaihdon riittämättömyys.

Inkoon kunnanhallitus käsitteli kunnantalon remontointia, sekä mahdollista kulttuurirakennuksen rakentamista kunnantaloon vuonna 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteystiedot Inkoon kunta. Viitattu 15.10.2023.
2. ↑  Uudenmaan päätöksen paikat Uudenmaan liitto.  Arkistoitu. Viitattu 15.10.2023.
3. ↑  Ingå kommungård borde renoveras – en mindre insats nu kan ge tio år till att fundera på resten *svenska.yle.fi*. Viitattu 15.10.2023. (ruotsiksi)
4. ↑  Ingå planerar kulturbyggnad vid kommungården – bygget slukar över fem miljoner euro *svenska.yle.fi*. Viitattu 15.10.2023. (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kaupankäynnin ilmiötä. Musta Pörssi oli myös kodinkoneiden myymäläketju.*
Saksalaiset poliisit tutkivat mustan pörssin tuotteita vuonna 1947.
**Musta pörssi** on luvatonta kaupankäyntiä, jota esiintyy usein erilaisten poikkeustilanteiden, kuten sodan tai laajojen lakkojen yhteydessä. Yleensä mustan pörssin kauppa käynnistyy, kun jonkin tuotteen saatavuutta säännöstellään esimerkiksi ostokorttien avulla tai siitä muuten on pulaa. Kauppatavarat ovat tyypillisesti esimerkiksi alkoholia, ylellisyystuotteita, lääkkeitä ja elintarvikkeita.

Yleensä tuotteita myydään markkinahinnalla eli sillä hinnalla, jolla kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret. Jos tuotteelle määrätään tätä alempi enimmäishinta, sitä yleensä myydään salaa markkinahintaan, mutta tällöin yleensä saatavuus heikkenee ja markkinahinta nousee, koska kannustin tuottaa tuotetta on heikentynyt.

Mustan pörssin eräitä muotoja ovat "tiskin alta myyminen" ja tietynlainen kytkykauppa. "Tiskin alta" myytäessä kauppiaat varaavat osan tuotteistaan ainoastaan tietyille asiakkaille tai asiakasryhmille, kun taas muille kerrotaan ettei kysyttyä tavaraa ole saatavilla. "Kytkykaupassa" puolestaan asiakkaan edellytetään ostavan varsinaisesti tarvitsemansa hyödykkeen ohella muuta tavaraa, joka ei eri syistä käy hyvin kaupaksi.

Mustan pörssin kehittymiseen vaikuttaa myös yleinen suhtautuminen siihen. Esimerkiksi Suomessa talvisodan aikana salakauppaa paheksuttiin eikä vakavaa tavarapulaa ehtinyt sodan kuluessa muodostua, joten musta pörssi ei kehittynyt. Jatkosodan aikana oli toisin: ratsiat ja rangaistukset eivät estäneet salakauppaa, koska tavarapula lisääntyi ja yleinen mielipide hyväksyi salakaupan.

Esimerkkejä
-----------

Diocletianus (Rooman keisarina 284-305 jaa.) yritti estää nopeaa hintojen nousua määräämällä yli tuhannen tuotteen enimmäishinnat kuolemantuomion uhalla. Moni tuottaja lakkasi myymästä ja kaupankäynti lähes loppui. Toiset myivät kalliimmalla salaa mustassa pörssissä.

Lähteet
-------

* Vuorenmaa, Anssi: Musta pörssi.  *Suomen historia osa 7: Itsenäisyyden alku, toisen maailmansodan aika*, 1987, s. 395.  Weilin + Göös. ISBN 951-352496-5.

### Viitteet

1. ↑  Vuorenmaa 1987, 395
2. ↑  Else Christensen ja Niels-Peter Granzow Busch: Verotus musersi Rooman (11/2021, sivut 34-39) *Historia-lehti*.  7.7.2021.

Katso myös
----------

* Hintasääntely

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musta pörssi**.
* Musta pörssi (Keski-Suomen museo: Sota ja pula) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannes Konno Helsingin suojelus­kunnan piiri­kapellimestarin univormussa vuonna 1937.
**Johannes (Hannes) Konstantin Konno** (1. tammikuuta 1892 Helsinki – 22. maaliskuuta 1942 Helsinki) oli virolaistaustainen suomalainen muusikko ja säveltäjä. Konno toimi alun perin sotilasmuusikkona. Hän perusti yhdessä veljensä Robertin kanssa Porvoossa toimineen Konnon Jazzorkesterin pohjalta vuonna 1927 Suomi Jazz Orkesterin, joka levytti vuonna 1928 menestykseksi nousseen foksin "Puuseppä".

Konno sävelsi useita kappaleita, joista tunnetuin on "Ruusuja hopeamaljassa". Sen levytti Eugen Malmstén jo vuonna 1937, mutta klassikoksi se nousi Erkki Junkkarisen vuoden 1975 version myötä. Muita Konnon kappaleita ovat muun muassa "Arpiset haavat", "Pihapihlaja" ja suojeluskuntamarssi "Jää hyvästi isänmaa", jonka säveleen Knut Kangas sanoitti tunnetun työväenlaulun "Taistojen tiellä".

Sävellysten lisäksi Konno teki myös joitakin sanoituksia.

Hannes Konno käytti myös salanimiä H. Osmo ja H. Raine.

Hannes Konno ampui Porvoossa 18. marraskuuta 1931 makkaratehtailija J. Tervolaa haavoittaen häntä vakavasti. Teon syynä oli mustasukkaisuus sillä Tervola oli seurustellut Konnon vaimon kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hannes Konno – unohdettu musiikintekijä Puhallinyhtye Serpentti. Viitattu 26.8.2013.
2. ↑  Hakutulos sanoittajalle Konno Hannes *Suomen äänitearkiston tietokanta*.  Arkistoitu 19.1.2019. Viitattu 8.6.2008.
3. ↑  Musiikin salanimiä ja nimimerkkejä Harri Hirvi & Viihdemusiikin Ystävien Seura ry.  Arkistoitu 10.2.2008. Viitattu 8.6.2008.
4. ↑  Mustasukkaisuusdraama Porvossa. Kapellimestari ampunut makkaratehtailijaa, Helsingin Sanomat, 19.11.1931, nro 314, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Hannes Konnon sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Nikolai Sologubov** (3. elokuuta 1924 Moskova, Neuvostoliitto – 30. joulukuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Sologubov aloitti pelaamisen vasta 25-vuotiaana. Hän pelasi 350 liigaottelua ja teki niissä 128 maalia. Sologubov oli yksi Neuvostoliiton parhaimmista pelaajista 1950- ja 1960-luvuilla.

Sologubov voitti kultaa Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 ja saavutti pronssia Squaw Valleyn olympialaisissa 1960. Sologubov pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1955–1961 ja 1963. Sologubov edusti jääkiekkoseuroja TsSKA Moskova ja SKA Kalinin.

Erikoisena tapahtumana voidaan pitää Sologubovin menoa Yhdysvaltain joukkueen pukuhuoneeseen jääkiekon loppuottelussa Squaw Walleyn olympialaisissa vuonna 1960. Kisat pidettiin ohuessa ilmanalassa ja amerikkalaispelaajat näyttivät väsyneiltä, joten kielitaidoton Sologubov osoitti yhdysvaltalaispelaajien tarvitsevan happea. Yhdysvaltalaispelaajat noudattivat neuvoa ja nousivat 3–4-tilanteesta 9–4-voittoon.

Parhaat saavutukset
-------------------

* jääkiekon olympiakulta 1956
* jääkiekon olympiapronssi 1960
* jääkiekon maailmanmestaruus 1956, 1963
* jääkiekon MM-hopea 1955, 1957, 1958, 1959
* jääkiekon MM-pronssi 1960, 1961

Erikoispalkintoja
-----------------

* IIHF jääkiekon maailmanmestaruuskisojen paras puolustaja 1956, 1957, 1960
* IIHF Hall of Fame 2004

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nikolay Sologubov *Olympedia*. Viitattu 16.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nikolai Sologubov Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)
**Tenojoen silta** (*Tenon silta*, *Tanan silta*, norj. *Tana bru*, pohjoissaameksi *Deanušaldi*) on riippusilta Norjassa Finnmarkin läänissä. Se ylittää Tenojoen Tenon kunnan Tenon kylässä (norj. *Tana bru*). Silta on 220 metriä pitkä ja sen pääjänteen pituus on 194 metriä. Sillan alkulkukorkeus on kahdeksan metriä ja sinä on kolme jännettä. Silta avattiin liikenteelle vuonna 1948 ja sen yli kulkevat nykyään Eurooppatie E6 ja E75. Ajoneuvojen suurin sallittu korkeus sillalla on 4 metriä. Tenon kunnan taajama *Tana bru* on saanut nimensä sillan mukaan.

Vanhaa riippusiltaa korvaamaan on suunnitteilla uusi silta. Rakennustyöt alkavat vuonna 2016 ja sillan on tarkoitus olla valmis 2019. Uusi silta otettiin käyttöön 2020 ja vanha Tenon silta on tarkoitus purkaa.

Aikaisemmat sillat
------------------

Ensimmäinen Tenon ylittävä silta rakennettiin vuonna 1939, silta oli puinen. Joen jäätymisen takia silta oli purettava aina syksyllä ja pystytettävä uudelleen seuraavana kesänä. Norjan miehitysaikana saksalaiset joukot aloittivat uuden sillan rakentamisen, silta oli melkein valmis kun se räjäytettiin vuonna 1944.

Lähteet
-------

1. ↑  Nye Tana bru blir landemerke i Finnmark  3.5.2016. Statens vegvesen.  Arkistoitu 16.9.2016. Viitattu 9.9.2016. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tenojoen silta** Wikimedia Commonsissa

* E6 Tenojoen siltahanke (Statens vegvesen)  (norjaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Tana bru (konstruksjon)
**Clovelly** on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Clovelly sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Randwickin kaupunginosassa. Arkikielessä Clovelly tunnetaan nimellä "Cloey".

Clovelly on suurimmaksi osaksi asuttu lähiö Clovelly Bayssa, ja Clovelly Beach on pieni uimaranta, joka sijaitsee kapean lahden perukassa. Lahti on suuressa suosiossa uimareiden keskuudessa. Lahdessa sijaitsee myös yksi maailman ensimmäisistä surf-hengenpelastus klubeista; Clovelly Surf Life Saving Club, joka perustettiin vuonna 1906. Clovellya ympäröi Bronten, Randwickin ja Coogeen lähiöt.

Historia
--------

Alun perin Clovelly tunnettiin nimellä Little Coogee, mutta nimi vaihdettiin Clovellyksi vuonna 1913.

William C. Greville osti 20 eekkeriä maata, joka sisälsi lahden koko edustan, 40 punnalla vuonna 1834. Clovellyn talot olivat aluksi vaatimattomia, ja ne rakennettiin yksinkertaisella tyylillä. Osa näistä taloista on selviytynyt tähän päivään Northumberlandissa, Campbellissa ja Boundary Streetsilla lähellä Waverleyn hautausmaata.

Kauppa-alue
-----------

Clovellyllä on pieni kauppa-alue, joka on Clovelly Roadille, rantahotelli, Returned Services Club ja keilahalli.

* Clovelly BeachClovelly Beach
* Clovelly Surf Life Saving ClubClovelly Surf Life Saving Club
* Clovelly HotelClovelly Hotel

Urheilu ja ajanviete
--------------------

Kesällä Clovelly Beach on kaiken ajanvietteen keskus ja sitä valvookin jokaisena arkipäivänä hengenpelastajat ja viikonloppuisin ja lomapäivinä Surf Clubin jäsenet.

Lähteet
-------

1. ↑  Clovelly Surf Life Saving Club > Home
2. ↑  *The Book of Sydney Suburbs*, Compiled by Frances Pollon, Angus & Robertson Publishers, 1990, Published in Australia ISBN 0-207-14495-8, page 64
3. ↑   Clovelly Surf Club

* Guide to Sydney Beaches
* "Sand in our Souls - the Beach in Australian History" Leone Huntsman, MUP, 2001

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Clovelly**.
* Sydneyn rannat
* Clovelly Beach (Arkistoitu – Internet Archive)
Infobox OK
|}
**Alba Berlin** on saksalainen koripallojoukkue, joka pääsi vuonna 1991 BG Charlottenburgin ja DTV Charlottenburgin seuraajaksi Bundesliigaan.

Historia
--------

Seuran pääsponsoriksi tuli 1991 Alba, jonka mukaan seura nimettiin. Samana vuonna seuran puheenjohtajaksi valittiin Dieter Hauert. Korać-Cupin voitto oli seuran ensimmäinen kansainvälinen voitto.

Vuosina 1997–2005 seura voitti Saksan mestaruuden seitsemän kertaa peräkkäin. Ensimmäisen kerran seura pääsi Euroliigaan kaudella 1996–1997. Kaudeksi 2008–2009 seura pääsi takaisin Euroliigaan neljän vuoden tauon jälkeen ja samalla uudelle kotiareenalle O2 Worldiin.

Saavutukset
-----------

* Bundesliiga: **(8)** 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2008
* Saksan cup: **(8)** 1997, 1999, 2002, 2003, 2006, 2009, 2013, 2014, 2016
* Korać-Cup: **(1)** 1995

Lähteet
-------

1. ↑  Die Geschichte von Alba Berlin, Alba Berlin, viitattu 25.7.2019 (Archive.org, nykyisillä sivuilla ei ole historiaa) (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (saksaksi)
* Seuran faniklubi (saksaksi)

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
Suomessa sosiaali- ja terveysjärjestöillä tarkoitetaan rekisteröityjä, pääasiassa aatteellisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka tukevat jäsentensä tai laajemman kohderyhmän terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia pääasiassa vapaaehtoistoiminnalla. Sosiaali- ja terveysjärjestöt voivat myös tuottaa palveluita sekä omistaa palveluita tuottavia yhteisöjä.

Sosiaali- ja terveysjärjestöt ovat esimerkiksi erilaisiin pitkäaikaissairauksiin keskittyvät potilasjärjestöt, päihde- ja mielenterveysjärjestöt, työllisyyttä edistävät järjestöt, vammaisjärjestöt, ikääntyneitä, nuoria ja lapsiperheitä tukevat järjestöt sekä useammalla toimialalla toimivia järjestöjä, kuten esimerkiksi Suomen Punainen Risti, setlementit ja diakoniasäätiöt.

Suomalaisten sosiaali- ja terveysalan järjestöjen valtakunnallisena kattojärjestönä toimii SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry.

Toiminta
--------

SOSTE arvioi eri aineistoihin perustuen Suomessa toimivan keväällä 2020 noin 10 600 sosiaali- ja terveysalan yhdistystä ja säätiötä. Sote-järjestöt voivat toimia valtakunnallisesti, alueellisesti tai paikallisesti. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnan piirissä arvioidaan vuonna 2020 olevan 1,3 miljoonaa ihmistä.

SOSTE julkaisee nykyisin joka toinen vuosi Järjestöbarometrin, joka kerää ajankohtaista tietoa sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnasta, toimintaedellytyksistä, toimintaympäristöstä ja niiden muutoksista.

Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintaa on muun muassa:

* Vertaistuki ja kokemusohjaajatoiminta
* Neuvonta- ja kurssitoiminta
* Virkistys-, kerho- ja lomatoiminta,
* Kohtaamispaikkatoiminta
* Kriisiapu
* Asumiseen ja arjessa selvitymiseen liittyvä tuki
* Yksilö- ja ryhmävalmennus
* Vapaaehtoisten koulutus

Sosiaali- ja terveysjärjestöjä
------------------------------

Sosiaali- ja terveysjärjestöjä ovat esimerkisi SOSTEn valtakunnalliset jäsenjärjestöt.

Viitteet
--------

1. 1 2 3  Sosiaali- ja terveysjärjestöt Suomessa *SOSTE*.  3.9.2020. Viitattu 12.11.2021.
2. ↑  Tietoa SOSTEsta *SOSTE*. Viitattu 12.11.2021.
3. ↑  Järjestöbarometri *SOSTE*. Viitattu 12.11.2021.
4. 1 2  SOSTEn jäsenet *SOSTE*. Viitattu 12.11.2021.
**Marty Walsh** (s. 10. huhtikuuta 1967) on yhdysvaltalainen juristi ja demokraattipuoluetta edustava poliitikko, joka oli Joe Bidenin hallinnon työministerinä 2021–2023.

Walsh oli Bostonin pormestari kahden kauden ajan, tultuaan valituksi 2013 ja 2017. Sitä ennen hän oli Suur-Bostonin alueen rakennustyöläisten liiton johdossa. Joe Biden nimitti Walshin 
työministeriksi virkakautensa alussa 2021. Ammattiyhdistystausta sopii Bidenin vaalilupaukseen parantaa järjestäytyneen työvoiman asemaa.

Walsh pyrki työministerinä uudistamaan työlakia ja -säädöksiä. Hän ehdotti muun muassa yrityksen työntekijän määritelmän laajentamista, jotta se kattaisi myös monet itsenäisiksi alihankkijoiksi määritellyt toimijat. Walsh ja koko Bidenin hallinto sai myös kritiikkiä rautatietyöläisiltä välitettyään alustavan työehtosopimuksen rahtirautateiden ja työntekijäjärjestöjen välillä. Sopimus oli varsin epäsuosittu työntekijöiden keskuudessa.

Walsh ilmoitti helmikuussa 2023 jättävänsä seuraavassa kuussa työministerin tehtävät saatuaan paikan NHL:n pelaajien ammattiliiton NHLPA:n johdosta. Hän aloitti tehtävänsä 20. maaliskuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Mayor Martin J. Walsh *Boston city*. Viitattu 28.1.2021.
2. ↑  Labor Nominee Marty Walsh Holds Modest Assets, Disclosures Show *Wall Street Journal*. Viitattu 28.1.2021.
3. ↑  Joe Biden lupasi hallituksensa "näyttävän USA:lta" – näin kävi: naisten osuus lähellä tavoitetta, valkoiset aliedustettuina *Iltalehti*.  23.1.2021. Viitattu 26.1.2021.
4. ↑  Who is Mayor of Boston Marty Walsh and is he married? *The Sun*.  7.1.2021. Viitattu 28.1.2021.
5. 1 2  Andrea Hsu: Labor Secretary Marty Walsh leaves Biden administration to lead NHL players' union  16.2.2023. NPR. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Walsh to meet media on Thursday in Toronto  27.3.2023. NHLPA. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Ingres** on tietokannan hallintajärjestelmä, joka sai alkunsa Berkeleyn yliopistossa.

Historia
--------

Michael Stonebraker aloitti apulaisprofessorina Berkeleyn yliopistossa vuonna 1971 ja Eugene Wongin ehdotuksesta tutustui tietokantoihin. He perehtyivät Edgard Coddin ehdotukseen nimeltä *A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks*, jonka tämä oli kirjoittanut IBM:llä. Stonebraker ja Wong kiinnostuivat ehdotuksesta ja aloittivat Ingresin kehittämisen ilman aiempaa kokemusta vastaavien ohjelmistojen kehittämisestä. Ingres kehitettiin Unixille, mutta ei tukenut tuolloin yritysmaailmassa yleistä COBOLia ja Stonebraker perusti yrityksen Relational Technology Ingresin kaupallistamiseen, josta myöhemmin tuli Ingres Corporation.

Myöhemmin Stonebraker ja Lawrence A. Rowe esittelivät PostgreSQL:n.

Lähteet
-------

1. ↑  Lindsay Clark: Postgres pioneer Michael Stonebraker promises to upend the database once more *theregister.com*.  26.12.2023. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
2. ↑  Michael Stonebraker & Lawrence A. Rowe: The design of Postgres (PDF) *dsf.berkeley.edu*. Viitattu 27.12.2023. (englanniksi)
**Konnektivismi** on George Siemensin ja Stephen Downesin vuodesta 2005 kehittelemä oppimisteoria, joka perustuu sosiaalikontruktivistiseen näkemykseen oppimisesta, joka tapahtuu verkkoympäristössä. Oppiminen on elinikäistä ja se tapahtuu osana sosiaalista verkostoa. Siemensin ja Downesin mukaan kaikki tieto on jakautunut verkostoihin ja kun tiedon solmukohdat kytkeytyvät toisiinsa, tapahtuu oppimista. Solmukohdat voi olla mitä tahansa internetin yhteen kytkemiä, esimerkiksi blogeja, Twitter, keskusteluja, foorumiviestejä, YouTube videoita tms.

Keskeisintä toimintaa on oppimisverkostojen (PLN, personal learning network) rakentaminen ja erilaisiin tiedon virtoihin kytkeytyminen. Nykypäivänä jotkut tieteenalat muuttuvat nopeasti ja kehittyminen vaatii enemmän kykyä pysyä ajan tasalla. Vielä 60- luvulla tiedon uusiutuminen kesti 12 – 15 vuotta, kun nykypäivänä vanha tieto voidaan korvata uudella jo 6- 18 kuukaudessa.

Näkemysten moninaisuus verkostossa luo hyvän perustan oppimiselle, keskeistä on kytkentöjen ylläpitäminen ja hoivaaminen. Tämä tukee elinikäistä oppimista. Kyky nähdä kytkentöjä ajatusten, käsitteiden ja tutkimusalojen välillä on ydintaito.

Oppimisen kannalta tärkeitä asioita on jakaa omia tuotoksia verkossa, näin ihmiset sekä oppivat että opettavat toisiaan verkossa. Myös verkossa voidaan "sulkeutua seinien sisään", mikäli juurtuneita ajattelutapoja ei kyseenalaisteta. Olennaista onkin ihmisten välinen vuorovaikutus.

Opettajan rooli on nykypäivänä enemmänkin ohjata opiskelijoita ottamaan asioista itse selvää omia verkostojaan hyödyntäen. Opettajan tehtäväksi jää ohjata opiskelijat oikeiden verkostojen ääreen, jotta opiskelijat oppivat löytämään hakemansa tiedon luotettavista lähteistä. Oman alan asiantuntijoita kannattaa seurata esim. Twitterissä, jossa asiantuntijat jakavat esimerkiksi viimeisintä tutkittua tietoa.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
*
**Rolf Jensen** (s. 21. helmikuuta 1942) on tanskalainen tulevaisuudentutkija ja *The Dream Companyn* perustaja.

Jensen opiskeli yhteiskuntatieteitä Århusin yliopistossa. Hän on työskennellyt Tanskan valtionhallinnossa puolustusministeriössä, ulkoasiainministeriössä ja kalastusministeriössä. Vuodesta 1984 lähtien hän työskenteli Kööpenhaminan tulevaisuudentutkimuksen instituutissa, jonka johtajana hän toimi vuosina 1988–2001. Jensen perusti oman yrityksen nimeltään *The Dream Company* H.C. Andersenin syntymäpäivänä 2. huhtikuuta 2001. Toimitusjohtajan (CEO) tittelin sijaan hän suosii *Chief imagination Officer* –titteliä.

Jensen tuli tunnetuksi kirjoitettuaan kirjan *The Dream Society. How the Coming Shift from Information to Imagination Will Transform Your Business* (1999), joka on käännetty kymmenelle kielelle. Hänen mukaansa tietoyhteiskunnan jälkeen tulee "elämysyhteiskunta". Suomeksi on käytetty myös termejä "tarinayhteiskunta" ja "unelmayhteiskunta". Jensenin mukaan kuluttajat eivät ensisijaisesti osta pelkkää tuotetta, vaan nykyisessa mielikuvayhteiskunnassa yhtä tärkeä on tarina, joka tuotteeseen liittyy. Esimerkkinä hän käyttää "vapaan kanan munia". Kuluttajat maksavat kalliimman hinnan kananmunista, jos he uskovat, että ne on tuotettu eettisesti kestävämmissä olosuhteissa kuin tehomaatalouden munat. 

Kuluttajat hakevat tavaroita ostaessaan entistä enemmän tyydytystä tunnetasolla. He etsivät elämyksiä ja elämyksellisyyttä. Jensen kehottaa markkinoijia ymmärtämään markkinat emotionaalisina ja kehittämään tuotemerkille oman tarinansa, usein tunteisiin ja arvoihin vetoavan tarinan.

Jensen on käynyt esittelemässä ajatuksiaan monissa maissa, muun muuassa Suomessa useita kertoja. Yritysmaailmassa hän on kysytty luennoitsija. 

Hän on Washingtonissa sijaitsevan Maailman tulevaisuudenseuran (*the World Future Society*) jäsen.

Aiheesta muualla
----------------

* Rolf Jensen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Dream Society (Arkistoitu – Internet Archive)
* Koko maailmako elämyspuistoksi?[vanhentunut linkki]
* Arvot ja tarinat busineksen menestystekijöinä
* Unelmien yhteiskunta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |