recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee poliitikkoa ja diplomaattia. Shirley Abbott oli myös brittiläinen jalkapalloilija.*
Shirley Abbott (oik.) ja Ronald Reagan
**Shirley Levoy Abbott** (23. heinäkuuta 1924 Fairview, Oklahoma – 23. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko ja suurlähettiläs.

Abbott palveli toisen maailmansodan aikana Saipanilla. Vuonna 1945 hän meni naimisiin Arline Beahlerin kanssa. Avioliitosta syntyi poika Alan. Poliittisen ja diplomaattisen uransa ulkopuolella Abbott oli optikko ja karjatilallinen. Ennen asepalvelustaan toisessa maailmansodassa hän oli opiskellut Texasin yliopistossa, El Pasossa. Sodan jälkeen Abbott sai kandidaatin ja tohtorin arvot optometriasta Pacific Universitysta (Oregon). Hänen optiikkapisteestään tuli yksi El Pason suurimmista. Hän johti myös paikallisia pankkeja sekä paikallisten karja- ja maatilojen toimintaa El Pason seudulla.

Abbott valittiin Texasin edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1977. Siellä hän istui joulukuusta 1977 tammikuuhun 1979. Vuonna 1983 presidentti Ronald Reagan nimitti hänet Yhdysvaltain suurlähettilääksi Lesothoon. Abbott oli myös Espanjan kunniavarakonsuli. Myöhempinä vuosinaan hän jakoi aikansa vaimonsa Arlinen kanssa El Pason ja Kalifornian välillä. Abbott jäi leskeksi ennen kuin itse kuoli sydänongelmiin 88-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Shirley Abbott Legacy
2. 1 2 3 4  Former U.S. Ambassador Shirley L. Abbott of El Paso dies at 88 El Paso Times
3. ↑  S.L. Abbott Texas Legislative Reference Library
**Meksikolainen luterilainen kirkko** (*Iglesia Luterana Mexicana* ) on luterilainen kirkko, joka toimii Meksikossa Keski-Amerikassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 1 500.

Historia
--------

Luterilaisuuden historia Meksikossa juontaa juurensa maahan muuttaneista saksalaisista, jotka perustivat luterilaisen seurakunnan vuonna 1857. Heidän toimintansa keskittyi pääasiassa saksalaisten hengelliseen hoitamiseen ja vain vähän jos lainkaan paikallisten parissa tehtävään lähetystyöhön. Sadan vuoden maassaolon jälkeen yhteisö rakennutti Mexico Cityyn Pyhän Hengen kirkon vuonna 1957. Samoihin aikoihin yhdysvaltalainen Missouri-synodi alkoi työskennellä Meksikossa. Työtä johtivat Yhdysvalloissa teologisen koulutuksensa saaneet pastorit René González Ballinas ja David Orea Luna. Heidän tehtävänsä oli aloittaa luterilainen lähetystyö Missourin meksikolais-luterilaisena konferenssina (*Mexican Lutheran Conference of Missouri*). Työ alkoi Mexico Cityssä, Nuevo Leónin Monterreyssä ja Coahuilan Torreónissa. Heidän lähetystyönsä oli tehokasta ja alkoi pian vetää puoleensa muitakin luterilaisia ryhmiä. Sitä alettiin kutsua nimellä Meksikolainen luterilainen kirkko, jota johtivat David Orea Luna ja David Chichía González.

Vuonna 1962 Meksikolaiseen luterilaiseen kirkkoon kuului 15 seurakuntaa ja Augsburg Center -niminen teologinen seminaari. Pian tämä seminaari alkoi vetää puoleensa ja koota yhteen muita luterilaisia ryhmiä jotka korostivat ajan teologisia suuntauksia jotka tunnettiin nimellä "uusi teologia". Tämä suuntaus kyseenalaisti osan mielestä Raamatun auktoriteetin Jumalan sanana ja toi vääränlaista unionismia ja ekumeenista henkeä. Pian kirkossa tapahtuikin jakaantumisia, jotka katkaisivat keskinäisen yhteyden. Jopa johtavat pastorit David Orea Luna ja David Chichía González jättivät kirkon. He ottivat yhteyttä yhdysvaltalaiseen Wisconsinin evankelis-luterilaisen synodiin (WELS) ja perustivat uuden kirkon, joka nykyään toimii nimellä Tunnustuksellinen evankelisluterilainen kirkko Meksikossa.

Nykytilanne
-----------

Kirkolla on noin 1 500 jäsentä. Kirkko on vuodesta 1957 kuulunut Luterilaiseen maailmanliittoon..

Lähteet
-------

1. 1 2  Confessional Evangelical Lutheran Church—Mexico Confessional Evangelical Lutheran Conference. Viitattu 28.6.2018.
2. ↑  Mexico The Lutheran World Federation.  Arkistoitu 3.12.2020. Viitattu 28.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vehkasaari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Mössenholm |
| Sijainti | 
60°8′50.00″N, 24°49′20.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,12 km² |

Mapmuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Vehkasaari** on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Miessaarenselän merialueella kolmisen kilometriä Haukilahden venesatamasta kaakkoon ja saman verran Otsolahden venesatamasta etelään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Vehkasaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on pari kilometriä.

Vehkasaaren pinta-ala on noin 12 hehtaaria. Saari lohkottiin 1930-luvulla huvilatonteiksi. Se on tiheään rakennettu: siellä on noin 80 kiinteistöä ja yli sata rakennusta.

Vehkasaaren korkeimmat kohdat ovat noin 20 metriä merenpinnan yläpuolella. Rinteillä kasvaa saaristolle tyypillisesti havupuita. Saaren länsiosa eli Pikku-Vehka (Lilla Mössenholm) on maankohoamisen myötä kasvanut lähes kiinni Vehkasaareen.

Vehkasaaren luoteispuolella sijaitsee muun muassa Varsasaari, Tvijälp ja Småholm, kaakkoispuolella puolestaan Käärmesaari. Koillisia naapurisaaria ovat Korkeasaari ja Niittysaaret.

Lähteet
-------

1. ↑  Vehkasaari Espoon opaskartalla
2. ↑  Mia Ylikangas & Seija Lonka: Emätilatarkastelu saariston osayleiskaavatyötä varten 16.11.2009 (pdf) (Vehkasaari) *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tutkimuksia ja selvityksiä B94:2009*.  16.11.2009. Espoo:  © Espoon kaupunki.  Arkistoitu 2.5.2018. Viitattu 25.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Vehkasaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
**DR-17** on yksi Normandian maihinnousua varten rakennetuista hinaajista, joita ostettiin Suomeen miinanraivausoperaatiota varten.

Poitsila uusitussa asussaan Suomenlinnan rannassa kesäkuussa 2012
Aluksen alkuperäinen nimi oli ST-481 ja sen rakensi John E. Matton & Sons Cohoesissa, New Yorkissa 1944.

Puolustusvoimien vuokraamana alus oli 30. syyskuuta 1946 – 23. marraskuuta 1948 miinanraivaustehtävissä. Alus vaurioitui pahoin magneettimiinan räjähtäessä sen raivaimessa Hangon edustalla elokuussa 1948, minkä jälkeen se palautettiin kansanhuoltoministeriölle.

Alus myytiin Korttila & Kumppaneille Kotkaan maaliskuussa 1949 ja se toimi vuoteen 1971 asti satamahinaajana nimellä *Poitsila*, jolloin se myytiin Suomen Höyrylaiva osakeyhtiölle. Myöhemmin aluksen runkoa vahvistettiin. Räjähdyksessä vaurioitunut koneisto pysyi kuitenkin ongelmana, sitä ei koskaan onnistuttu täysin korjaamaan ennen yksityisomistusta. 

Aluksella oli vuoteen 2005 mennessä kolmetoista omistajaa. Vuodesta 1998 alus on ollut Suomenlinnassa satamaansa pitävä yksityinen huvialus.

Lähteet
-------

* *Leijonalippu merellä*, s. 119. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* Kämäräinen, Juha: *Pienet hinaajat Suomessa : M/S Alpo Normandiasta Ouluun ja takaisin*. Toppilan Pukseeri ry, 2005. ISBN 952-91-8695-9.

### Viitteet

1. ↑  Kämäräinen 2005, s. 20, 65, 69–70
2. ↑  Kämäräinen, Juha s. 79–80
3. ↑  Kämäräinen, Juha s. 80
**Mekonnen Gebremedhin Woldegiorg** (s. 11. lokakuuta 1988 Addis Abeba) on etiopialainen keskimatkojen juoksija. Gebremedhin kilpailee pääosin 1 500 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on toukokuussa 2012 Hengelossa juostu 3.31,45.

Ura
---

Gebremedhin saavutti pronssia vuoden 2012 sisäratojen MM-kilpailuista Istanbulista 1 500 metriltä. Hän on osallistunut myös yksiin kesäolympialaisiin, vuonna 2012 Lontoossa, jossa hän oli 1 500 metrin finaalissa kuudes. MM-kilpailuihin Gebremedhin on osallistunut viidesti, parhaana tuloksenaan seitsemäs sija vuosilta 2011 ja 2013. Afrikan kisoissa hän voitti kultaa 1 500 metrllä 2015. Afrikan-mestaruuskilpailuista Gebremedhin on saavuttanut pronssia vuodelta 2010. Hän on voittanut myös yhden Timanttiliigan osakilpailun.

800 metriä Gebremedhin on juossut parhaimmillaan aikaan 1.46,63 vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  MEKONNEN GEBREMEDHIN *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Mekonnen Gebremedhin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Athletics - Mekonnen GEBREMEDHIN *the-sports.org*. Viitattu 7.10.2015. (englanniksi)
5. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Nykyinen moottoritieverkko  Rakenteilla oleva moottoritieverkko  Suunnitteilla oleva moottoritieverkko
**Slovenian moottoritieverkon** muodostavat moottoritiet (Avtocesta) ja moottoriliikennetiet (Hitra cesta). Joulukuussa 2012 maassa oli yli 500 kilometriä moottoritietä ja vajaa sata kilometriä moottoriliikennetietä. Moottoritieverkko on rakennettu vaiheittain 1990- ja 2000-luvuilla eikä kerralla ole avattu yleensä pitkiä osuuksia. Se on kuitenkin suurimmilta osin valmis; moottoriteitä on rakentamatta enää 60 kilometriä ja moottoriliikennetietä noin 300 kilometriä, josta yli puolet (yli 150 km) on Itävallasta A9-tieltä Slovenian kautta Kroatiaan A1-tielle ulottuvaa pitkää uutta moottoriliikennetieyhteyttä.

Suunniteltu moottoritieverkko
-----------------------------

**Moottoritiet (Avtocesta)**

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Avtocesta 1 (Slovenia) Eurooppatie 57Eurooppatie 61Eurooppatie 70 | Šentilj Itävalta | Dekani, IC Srmin | 244,2 km | 244,2 km |
| Avtocesta 2 (Slovenia) Eurooppatie 61Eurooppatie 70 | Karavanke Itävalta | Obrežje Kroatia | 189,9 km | 189,9 km |
| Avtocesta 3 (Slovenia) Eurooppatie 70 | Divača, IC Gabrk | Fernetiči Italia | 12,2 km | 12,2 km |
| Avtocesta 4 (Slovenia) Eurooppatie 59 | Maribor, IC Slivnica | Gruškovje Kroatia | 33,7 km | 33,7 km |
| Avtocesta 5 (Slovenia) Eurooppatie 653 | Maribor, IC Dragučova | Pince Slovenia | 85,8 km | 85,8 km |
| **Yhteensä** |  |  | 565,8 km | 565,8 km |

**Moottoriliikennetiet (Hitra cesta)**

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hitra cesta 2 (Slovenia) | Maribor, IC Pesnica | Maribor, IC Slivnica | 9,9 km | 9,9 km | 0,0 km |
| Hitra cesta 3 (Slovenia) | Ljubljana, IC Zadobrova | Ljubljana, IC Koseze | 10,2 km | 10,2 km | 0,0 km |
| Hitra cesta 4 (Slovenia) | Razdrto, IC Nanos | Vrtojba Italia | 42,5 km | 42,5 km | 0,0 km |
| Hitra cesta 5 (Slovenia) Eurooppatie 751 | Škofije Italia | Dragonja Kroatia | 23,5 km | 8,9 km | 14,6 km |
| Hitra cesta 6 (Slovenia) | Koper, IC Škocjan | Lucija, IC Portorož | 13,6 km | 5,2 km | 8,4 km |
| Hitra cesta 7 (Slovenia) | Lendava, IC Dolga vas | Dolga vas Unkari | 2,8 km | 2,8 km | 0,0 km |
| **Yhteensä** |  |  | 102,5 km | 79,5 km | 23,0 km |

Lähteet
-------

* 

* 

Euroopan moottoritiet maittain
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Espanja | Georgia | Irlanti | Italia | Itävalta | Kosovo | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Monaco | Montenegro | Norja | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
**DOORS-oireyhtymä** eli **DOOR-oireyhtymä** on geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa sensorineuraalisen kuulovamman, kynsien epämuodostumia tai puuttumisen, luuston kasvuhäiriöitä, kehitysvammaisuutta ja epileptisiä kohtauksia.

DOORS-oireyhtymään liittyvä epilepsia on usein vaikea ja saattaa pahentua ajan myötä. Yleensä epileptiset kohtaukset alkavat lapsen ensimmäisen elinvuoden aikana. Kehitysvamman aste vaihtelee lievästä syvään. Käytöshäiriöitä saattaa esiintyä oireyhtymän yhteydessä. Joskus DOORS-oireyhtymään voi liittyä myös erilaisia silmien ongelmia, jotka voivat johtaa jopa sokeuteen. Todettuihin silmäongelmiin ovat kuuluneet verkkokalvon irtoaminen, silmävärve, karsastus ja kaihi. DOORS-oireyhtymään on todettu liittyvän kohonneiden 2-oksoglutaarihappo- ja alfa-hydroksiglutaraattipitoisuuksien. DOORS-oireyhtymästä kärsivillä kynnet voivat puuttua tai olla tavallista pienemmät. Usein sormien ja varpaiden ulommaiset luut ovat jääneet poikkeuksellisen lyhyiksi. Neljäsosalla potilaista on ollut muita sormia muistuttavat pitkät peukalot. DOORS-oireyhtymään liittyy monenlaisia poikkeavia kasvonpiirteitä, kuten mikrokefaliaa, plagiokefaliaa, korvien matala sijainti ja hypertelorismi. DOORS-oireyhtymään liittyy älyllisen kehitysvamman ohella motorisia kehitysviiveitä, jotka voivat johtua hypotonisuudesta. Noin 20 %:lla DOORS-oireyhtymästä kärsivistä on esiintynyt synnynnäisiä sydämen epämuodostumia. Myös munuaisissa ja virtsateissä saattaa olla epämuodostumia.

DOORS-oireyhtymää aiheuttaa TBC1D24-geenin mutaatio kromosomissa 16. Kaikilla potilailla tätä muutosta ei ole todettu, joten oireyhtymän taustalla on ilmeisesti myös tuntemattomiksi jääneitä mutaatioita. Periytyminen on autosomaalinen ja peittyvä. DOORS-oireyhtymän yleisyyttä ei tunneta. Esiintyvyydeksi on kuitenkin arvioitu alle yksi miljoonasta. Esiintyvyyden katsotaan olevan yhtäläinen sukupuolesta riippumatta. DOORS-oireyhtymän erotusdiagnostiikassa saatetaan huomioida esimerkiksi Erosen oireyhtymä, Coffin–Sirisin oireyhtymä, Zimmermann–Labandin oireyhtymä, Temple–Baraitserin oireyhtymä ja DDOD-oireyhtymä. DOORS-oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Sen pitkäaikaisennuste ei ole tiedossa. Vaikeat epilepsiakohtaukset saattavat kuitenkin johtaa varhaiseen kuolemaan. Oireyhtymän kuvasi ensimmäisen kerran M. Feinmesser vuonna 1961 ja sitten R. J. Cantwell vuonna 1975.

Lähteet
-------

1. ↑  DOORS-oireyhtymä Harvinaiset-verkosto, viitattu 8.7.2023
2. 1 2 3 4  DOORS syndrome Orphanet, viitattu 8.7.2023
3. 1 2 3 4 5 6  Johanna Rintahaka, DOORS-oireyhtymä Tukiliitto 8.12.2021, viitattu 8.7.2023
**Säädösohjailu** on valtion keino ohjata yhteiskunnallista kehitystä lainsäädännön avulla. Näin pyritään siihen, että viranomaiset, yhteisöt ja yksilöt toimisivat suotavana pidetyllä tavalla. Perusajatuksena on, että epäkohdat voidaan poistaa lakeja ja muita säädöksiä säätämällä tai muuttamalla. Käytännössä on kuitenkin ongelmia, joiden ratkaisemiseen on tarkoituksenmukaista käyttää muitakin keinoja. Tällaisia ovat esimerkiksi ympäristöongelmat, sukupuolten välinen tasa-arvo ja huumeongelmat. Säädösohjailu on tärkein ja laajin *oikeudellisen sääntelyn* osa-alue. Oikeudellisella sääntelyllä tarkoitetaan laajasti ymmärrettynä julkisyhteisöjen toimintaa, jolla pyritään ohjaamaan kansalaisten käyttäytymistä. Suppeammin ymmärrettynä se tarkoittaa vain yleisten sääntöjen luomista ja voimaan saattamista.

Demokraattisen oikeusvaltion ongelmat ovat yleensä moniulotteisia, jolloin lainsäädännön ohella tarvitaan muitakin keinoja. Valtio voi vaikuttaa lainsäädännöllä välittömästi lähinnä vain omaan organisaatioonsa ja sen toimintaan. Välillisiä vaikutuskeinoja ovat pyrkimykset ohjata muiden päätöksentekijöiden, kuten kuntien ja yhteisöjen, toimintaa. Tällöin ratkaisuvalta on muiden käsissä, eikä valtion säädösohjailu johda aina toivottuun tulokseen.

Valtion vaikutuskeinoja rajoittavat kansainväliset sopimukset, kotimainen ja kansainvälinen talouskehitys, teollisuuden kansainvälinen kilpailukyky, ideologiset syyt, julkisen vallan organisaation rajalliset voimavarat, asiantuntemus ja käytettävissä oleva aika. Ohjailun vastustajat vetoavat usein vapaaseen kilpailuun ja yksityiseen yritystoimintaan.

Eräs mahdollisuus jakaa yhteiskunnallisen ohjailun keinot on seuraava

* Perusperiaatteiden ja tavoitteiden sääntelyssä voidaan liittää oikeusnormi perustuslakiin tai säätää laki, joka sisältää tavoitesäännöksiä.
* Viranomaisohjaus ja viranomaisvalvonta voi olla esimerkiksi selvitysten tekoa tai hyvin konkreettista toimintaa, kuten poliisin ja tullin valvontatoimet.
* Käskyt ja kiellot edellyttävät konkreettista toimintaa tai pidättäytymistä tietystä toiminnasta.
* Tiedonvälitys on tärkeä osa viranomaisohjausta. Siinä annetaan neuvoja, tiedotetaan ja järjestetään koulutusta.
* Taloudelliset etuudet ja rasitukset tekevät tietynlaisen toiminnan taloudellisesti kannattavammaksi kuin toisenlaisen toiminnan. Tähän ryhmään kuuluvat esimerkiksi valtionavut, verot ja maksut.
* Muita keinoja ovat esimerkiksi rakentaminen ja kaavoitus, jotka vaikuttavat kansalaisten ja yhteisöjen kotipaikan ja työpaikan valintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa V palstat 882–888.
2. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa V palsta 683.
Joen luusuan ruovikkoa elokuussa 2013.
**Vahejõgi** on Virossa Võrumaalla Võrun kaupungissa sijaitseva lyhyt Võhandu jõen sivujoki.

Joen kulku
----------

Joki alkaa Tamula järvestä ja virtaa 1,4 kilometriä luoteeseen, missä se yhtyy Võhandu jõgeen 0,5 kilometriä Vagula järvestä alajuoksulle päin. Joen rannat ja lähiympäristö ovat alavaa ja herkästi tulvivaa niittymaata, jota reunustavat metsämaat. Joen kaakkoispuolelle jää Roosisaare, joka on järvien ja jokien saartama niemimäinen alue. Tamula järvestä alkaa toinenkin joki Vanajõgi, joka yhtyy myös Võhandu jõgeen vähän alempana. Tämän vuoksi Tamula järv on bifurkaatiojärvi. Vahejõgi on ollut hyvin matala ja se on paikoitellen kasvanut lähes umpeen. Matalan veden aikana joessa saattoi olla vain 30 senttimetriä vettä. Vuonna 2011 se ruopattiin; toimenpiteen tarkoituksena oli syventää ja oikaista joenuoma siten, että sen virtaamat kasvaisivat. Joen valuma-alueen pinta-alasta ei ole tietoa, mutta Tamula järven valuma-alue on 14 neliökilometriä .

Historiaa
---------

Võhandu jõgi laski aiemmin suoraan Vagula järvestä Tamula järveen, josta se jatkoi nykyisenä Vanajõen uomana eteenpäin. Kun Võhandu jõelle rakennettiin vuosina 1933–1934 oikaisu-uomaksi 1,4 kilometriä pitkä Liitva kanal , jäivät Vanajõgi ja Vahejõgi sivu-uomiksi. Kanava alkaa Vahejõen yhtymäkohdasta ja loppuu Vanajõen yhtymäkohtaan.

Tulvat
------

Liitva kanal rakennettiin helpottamaan veden kulkua etenkin kevättulvien aikana. Võhandu jõen ja sen sivu-uomien ympäristö on täällä melko alavaa aluetta. Jo puolen metrin vedennousu aiheuttaa Vahejõen ympäristössä tulvia. Vedenmittausasema sijaitsee Roosisaaren sillan juurella, josta mitataan samalla myös Tamula järven vedenpinnan korkeuksia. Vuotuiset korkeusvaihtelut ovat metrin luokkaa ja toisinaan tulvien aikana vesi voi nousta 1,5 metriä. Silloin ovat vaarassa Võrun kaupungin reuna-alueet.

Kevättulvien aikana vesi nousee Võhandu jõessa nopeammin kuin Tamula järvessä. Silloin Vahejõen virtaussuunta kääntyy takaisin kohti järveä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keskkonnaregister: Tamula järv (vee2126200) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 16.8.2020. (viroksi)
2. ↑  Keskkonnaregister: Tamula järv (VEE2126200) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 15.8.2020. (viroksi)
3. 1 2 3 4  Keskkonnaregister: Vahejõgi (VEE1003015) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 15.8.2020. (viroksi)
4. ↑  Eile algasid Võhandu vana jõesängi süvendustööd.  *Wõrumaa Teataja*, 21.6.2011. Võru: Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.8.2020.  (viroksi)
5. 1 2  Pedusaar, Tiia: Kümme aastat Tamula järve
veetaseme mõõtmisi.  *Eesti Loodus*, 9. 2017, 68. vsk, nro 9, s. 60–61. Tarto:  MTÜ Loodusajakiri. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 15.8.2020.  (viroksi)
6. ↑  Tamula järv, Eesti Entsykloeedia, viitattu 15.8.2020
7. ↑  Sulaveed panid jõe tagurpidi voolama *Delfi*.  4.4. 2009. Viitattu 15.8.2020. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Esperk, Tanel: Võru maakonnas asuvate Tamula ja Vagula järvedevehelise kanali korrastamise veeerikasutusloa taotluse keskkonnamõju hindamine, 2009
**SlowHill** on suomalainen instrumentaalista downtempo/ loungea esittävä projektiyhtye, jonka jäseniä ovat Slow (eli Vellu Maurola) ja palkittu saksofonisti Tapani Rinne. Vuonna 2002 perustettu yhtye yhdistää downtempon biittejä easy listening- ja jazz-tunnelmiin.

Historia
--------

SlowHill on julkaissut neljä albumia kaikki eri levymerkeillä.

Esikoisalbumi Finndisc oli Suomen ensimmäinen legendaarisen Blue Note Recordsin julkaisema electronica -albumi. Albumin ydinajatuksena oli kaivaa esiin ja samplata jazzklassikoita EMI Finlandin arkistoista.

Albumilla samplataan tunnettuja jazzartisteja kuten Heikki Sarmanto, Teuvo Suojärvi, Mike Koskinen, Carita Holmström ja Pekka Pohjola. Pohjolan samplea, joka kuuluu SlowHillin kappaleessa Valo käytti myös DJ Shadow omassa kappaleessaan Midnight in a Perfect World.

Finndisc julkaistiin myöhemmin Blue Noten kautta myös Iso-Britanniassa, Japanissa, Saksassa, Sveitsissä, Italiassa ja Alankomaissa.

Yhtyeen toisen albumin Fennikan julkaisi Plastinka Records vuonna 2005 ja sillä on mukana Pablo Nerudan runoon sävelletty kappale  ja sample Rajattoman kappaleesta Butterfly.

Kolmannen albumin, nimeltään Muzak julkaisi kesäkuussa 2010 Universal Music Finland. Albumilla vierailevat muiden muassa viulisti Pekka Kuusisto soittamassa sähkökitaraa, perkussionisti Teho Majamäki ja vokalisti Siiri Nordin. Muzakilla kuullaan myös SlowHillin ensimmäinen cover Rauno Lehtisen jazzklassikosta Toiset meistä.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Finndisc* (2002)
* *Fennika* (2005)
* *Muzak* (2010)
* Lento (2017)

### Singlet

* "Super Blue/Just a Phrase" (2002)
* "Kaima" (2016)
* "Aces" (2016)
* "Due Day" (2017)

### Remixit

* Paleface - "Slowhill Riisto Remake" (Vuonna 2011 Palaneen käryä remix-albumilla julkaistu remix kappaleesta "Riisto Räppääjä")

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* SlowHillin viralliset sivut
* SlowHill Myspacessa (englanniksi)
* SlowHill Last.fm:ssä (englanniksi)
Könkköjoki laskee pohjoisesta Karikkoselkään.
Könkköjoen alajuoksu vähän veden aikana.
**Könkköjoki** sijaitsee Petäjäveden kunnassa. Se on suosittu kalastuspaikka. Kintausjärvien vedet laskevat Huhtiajärven kautta Könkköjokeen ja edelleen Karikkoselkään. Könkköjoki on vuolas, sillä pudotusta on 1,5 kilometrin matkalla 16 m. Joessa on viisi koskea: Könkön-, Pitkä-, Karikko-, Mylly- ja Sahakoski, joista kaksi alimmaista muodostavat yhtenäisen koskijakson. Kosket ovat kuohuvia varsinkin kevätaikaan.

Joki on muodostunut voimakkaasti mutkittelevaksi. Rannat ovat metsäiset, mutta rantapoluilla on helppo liikkua molemmin puolin uomaa. Vedenlaatu on hyvä. Metsistä ja soilta tuleva humus värjää veden lievästi ruskeaksi. Uomassa virtaa vettä keskimäärin 1,4 m³/s. Keväällä tai syystulvien aikaan vettä voi kulkea 4-7 m³/s, mutta toisaalta kuivina kesinä virtaama putoaa tasolle 0,2-0,4 m³/s.

Joen taimenkanta on luonnonvaraista. Lisäksi jokeen istutettiin Taivalkosken Ohtaojan kantaa olevia kaksivuotiaita taimenia vuonna 1961 ja myöhemmin 1960-luvulla emotaimenia. Muutaman kerran istutettiin pieniä määriä myös Rautalammin reitin kantaa olevia kaksivuotiaita taimenia. Nykyinen kanta lienee siten sekoitus keskisuomalaista ja Iijoen vesistön kantaa.

Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia-Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Könkköjoki-sivusto Konneveden kalatutkimus ry.  Arkistoitu 4.6.2013. Viitattu 11.3.2013.
**Vahinkokäynnistyksen esto** tai usein käytetty nimitys **Lockout / Tagout** on Yhdysvaltain työsuojelun hallintoviranomaisen The Occupational Safety and Health Administrationin (OSHA) luoma ohjelma (The Control of Hazardous Energy Source Standard), joka toimii kansainvälisenä standardina onnettomuusriskien hallinnalle, missä lockout tarkoittaa energian syötöstä erottamista erilaisilla lukitsemistavoilla tai lisälukitsemislaitteilla ja tagout henkilökohtaista lukkovarmistusta, merkintätunnistusta tai -varoitusta. Lockout / Tagout -standardi velvoittaa vaarallisten laitteiden asianmukaisen sammuttamisen, merkitsemisen ja eristämisen ulkopuolisilta henkilöiltä. Suomeksi asian voi sanoa käyttämällä esimerkiksi termiä **varmistuslukitus- ja -merkintämenettely**.

Standardin tarkoitus
--------------------

Lockout / Tagout -standardi on suunniteltu estämään koneiden tai laitteistojen odottamattomia käynnistyksiä tai energian hallitsematonta vapautumista huolto- ja korjaustöiden aikana, työntekijän onnettomuusriskin ollessa ilmeinen. Lockout-standardin edellytys täyttyy, jos työnsuorittajan on poistettava tai ohitettava turvalaite tai muu varmistuslaite huolto- ja korjaustyön aikana, jos koneen tai laitteiston käyttö aiheuttaa vaaravyöhykkeen tai riskialueen tai jos työnsuorittajan on sijoitettava mikä tahansa ruumiinjäsen koneiston tai laitteiston sisään tai vaikutusalueelle, jossa työ tosiasiallisesti suoritetaan.

Päivittäiset normaalit työkaluvaihdot, säädöt ja muut pienemmät huoltotoimenpiteet tuotannossa eivät kuulu Lockout/Tagout-standardin piiriin edellyttäen, että ne ovat rutiininomaisia, toistuvia, koneeseen tai laitteeseen olennaisesti liittyviä toimenpiteitä ja että ne suoritetaan valitsemalla käyttöön menetelmät, jotka tuottavat tehokkaan suojan työnsuorittajalle.

Esiintyvyys laissa
------------------

Lockout / Tagout -standardi on ollut Yhdysvaltain teollisuutta velvoittava laki 3.1.1990 lähtien. Euroopassa muun muassa EU-direktiivi 89/655 antaa säädöksiä ja määräyksiä koskien kaikkien energialähteiden poissulkemista koneiden ja laitteiden huollon tai korjauksen ajaksi, esimerkiksi § 2.14 sanoo: Jokaisen työlaitteen tulee olla varustettu helposti tunnistettavalla poiskytkennällä energialähteestä ja jälleenkytkennän tulee tapahtua työnsuorittajan kannalta riskittömästi, ja § 2.15 sanoo: Työlaitteet (työkoneet) on varustettava työnsuorittajan kannalta tarpeellisilla varoituskilvillä ja muilla riittävillä varoitusmenetelmillä.

EU:n konedirektiivissä 98/37 EY edellytetään varmistuslukitus- ja tunnistusohjelmien ja sovelluksien toimeenpanemista koneissa ja laitteissa seisokkien ja alasajon aikana. Myös Suomessa asiasta on laki, ja suomalaisessa standardissa SFS-EN-1037 käsitellään yksityiskohtaisemmin odottamattoman käynnistyksen estämistä.

Lähteet
-------

* S. Sareskoski Oy - Lockout / Tagout
Säynätsalon työväentalo Juurikkasaari, sisäkuva
Säynätsalon työväentalo Juurikkasaari tanssilava
Säynätsalon työväentalo Juurikkasaari juhlalaatta
**Säynätsalon työväentalo** on Säynätsalon Juurikkasaaressa Jyväskylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. Talon omistavat Säynätsalon työväenyhdistys ry ja Jyväskylän työväenyhdistys ry. 

Tontilla on päärakennus, tanssipaviljonki, rantasauna ja grillikota. Kokonaisuus on vuokrattu juhlapalveluyrittäjälle, mutta omistajilla on oikeus tilojen käyttöön. Alueella on vuokralla myös paikallinen pursiseura.

Nykyään talossa toimii Juhlatalo Juurikkasaari monipuolisine palveluineen.

Historia
--------

Säynätsalon Työväenyhdistys on perustettu 1909 Rannan torpassa Kinkomaan puolella ja se on ollut alun perin nimeltään Kinkomaan ja Säynätsalon työväenyhdistys. Jo aiemmin toimi lukurengas, jonka varat siirrettiin perustetulle työväenyhdistykselle. Vuonna 1910 yhdistys vuokrasi Kinkomaan tilan ja Sääksvuoren tilan omistaman Juurikkasaaren 50 vuodeksi ja jo syksyllä on tehty kauppakirja. Haukkamaalta Kartanon sahalta ostettiin rakennustarvikkeita. Rakennustarvikkeet tuotiin soutamalla, koska siltaa ei vielä ollut. Taloa rakennettiin talkoilla ja jo vuonna 1915 se oli harjassa. Vuonna 1917 myönnettiin Muuramen osuuskaupalle lupa rakentaa tontille kaupparakennus.

Työväentalo oli sisällissodan aikana suojeluskunnan takavarikossa 1918-1919.

Silta rakennettiin saareen vuonna 1923. Vuonna 1925 työväentaloa laajennettiin pohjoiseen ja länteen. Kaupparakennus purettiin ennen sotia. Vuonna 1935 uusittiin salin sisustus ja yläkertaan rakennettiin Pirtti. Pohjoispään huoneista tehtiin vahtimestarin asunto. Vuonna 1952 rakennettiin toinen siipirakennus ja etupuolella ollut parveke purettiin. Taloon hankittiin sähköpuhallin vuonna 1977. Vuonna 1960 saareen rakennettiin talkoilla siltapenger. Saaressa ei ole muita kuin työväenyhdistyksen omistamia rakennuksia.

Rakennus
--------

Taloa rakennettiin talkoilla useassa eri vaiheessa vuodesta 1915 lähtien. Laajennuksia tehtiin vuosina 1925 ja 1935. Katteena ollut päre vaihdettiin huopaan ja vaneriin vuonna 1952. Sisäseinät peitettiin vanerilla. Sisäkattoon laitettiin bituliittia vuonna 1952 ja lautaa vuonna 1976. Talon kuistit uusittiin vuonna 1978. Talossa on juhlasali, jonka näyttämö on rakennettu vuonna 1925, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Lisärakennuksissa on tanssilava, sauna ja käymälät sekä puusuoja.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, teatteriesityksiä ja juhlia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. julkaisematon, 1979. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
3. 1 2  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
Köpenickin kaupungintalo Dahme-joen rannalla.
**Köpenick** on Saksan pääkaupungin Berliinin kaupunginosa (*Ortsteil*) kaupungin kaakkoisosassa. Se oli alun perin ollut itsenäinen kaupunki, mutta Berliinin kasvaessa se liitettiin siihen vuonna 1920. Köpenickin asukasluku on 67 148 (31.12.2020), sen pinta-ala on 34,92 km² ja väestöntiheys 1 923 asukasta/km².

Maantiede
---------

Köpenick sijaitsee Berliinin kaupungin kaakkoisosassa. Alueella sijaitsee lukuisia metsiä ja järviä, esimerkiksi Berliinin suurin järvi Müggelsee. Siellä sijaitsevat myös Berliinin korkeimmat luonnolliset kohdat, 115 metrin korkeuteen yltävät Müggelbergen kukkulat. Köpenickin historiallinen keskusta sijaitsee Dahme- ja Spree-jokien risteyksessä. Dahme-joen kanaaliverkoston kautta Köpenickistä on yhteys myös Oder-joelle ja edelleen Itämerelle.

Köpenick koostuu seuraavista kaupunginosista: vanhakaupunki (Altstadt), Kietzer Vorstadt, Dammvorstadt, Pohjois-Köpenick (Köpenick-Nord), Amtsfeld, Kämmereiheide, Salvador-Allende-Viertel, Köllnische Vorstadt, Spindlersfeld, Wendenschloß sekä Kietzer Feld.

Historia
--------

Ensimmäinen kirjallinen merkintä Köpenickistä on vuodelta 1210. Kaupungin nimi kirjoitettiin ensin muodossa *Copanic* ja myöhemmin *Cöpenick* - nykyistä kirjoitusasua "Köpenick" on käytetty vasta vuodesta 1931 alkaen. 1200-luvulla se toimi herttua Jacza von Köpenickin asuinpaikkana ja kaupungin uskotaan olleen vendien asuttama. Myöhemmin se siirtyi Pommerin hallintaan. Köpenick sai kaupunkioikeudet jo vuonna 1232, ja näin ollen se on vanhempi kuin esimerkiksi Berliinin kaupunki ja toiset varhaiset alueella sijainneet kaupungit, Spandau ja Cölln.

Vuosina 1677–1681 Brandenburgin silloinen kruununprinssi ja tuleva Preussin kuningas Fredrik I rakennutti vanhan metsästysmajansa paikalle Köpenickin linnan Dahme-joen rannalle. Linna on edelleen olemassa ja nykyään siellä sijaitsee Berliinin taideteollisuusmuseo Kunstgewerbemuseumin sivutoimipiste, jossa esitellään renessanssin, barokin ja rokokooajan koriste-esineitä ja huonekaluja.

Toisen maailmansodan jälkeen Köpenick jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle ja siten vuosina 1949–1990 Itä-Saksaan. Vuonna 2001 Köpenick ja Teltow muodostivat uuden Teltow-Köpenickin hallintoalueen.

Liikenneyhteydet
----------------

Köpenickissä sijaitsevat Berliinin S-Bahnin asemat Köpenick, Wuhlheide, Hirschgarten sekä Spindlersfeld. Lisäksi siellä liikennöivät raitiovaunut.
**Luhta Sportswear Company** (vuoteen 2016 **L-Fashion Group Oy**, 1990-luvulle asti **Luhta Oy**) on suomalainen vaatetusalan konserni. Sen perusti Lahdessa vuonna 1907 Vihtori Luhtanen. Luhta on Suomen suurin muotialan yritys.

Historia
--------

Luhdan pääkonttori Lahden Renkomäellä
Kotiteollisuustoimintana alkanut yritys yhtiöitettiin vuonna 1937 nimelle V. Luhtanen Oy, myöhemmin Luhta Oy. Nimi vaihtui 1990-luvulla L-Fashion Groupiksi sen jälkeen, kun oli ostettu kasvuhakuisuuden nimissä Rukka, Torstai, Big-L, J.A.P. ja Beavers, joista muodostettiin erillisiä liiketoimintayksikköjä. Niiden myötä syntyi uudenlainen yhtymäorganisaatio, jota nimi muutettiin vastaamaan. Vuonna 2016 otettiin käyttöön nimi Luhta Sportswear Company.

Liiketoiminta
-------------

Luhta Sportswear Companyn Ril's tuotemerkin myymälä Helsingin Pohjoisesplanadilla. Ril's on muodostettu lyhenteenä suomalaisen vaate- ja taidemuotoilija Ritva-Liisa Pohjalaisen nimestä.
Yrityksen vanhimman merkin, Luhdan, lisäksi konserni omistaa tuotemerkit Ril’s, Rukka, Icepeak, James, Torstai, O.i.s, Sinisalo, Skila, Story, Big-L, Beavers ja Your FACE. Luhdan emoyritys Polap-team osti toukokuussa 2019 lisäksi luksusmerkki Balmuirin.

Luhdan tärkeimmät vientimaat ovat Saksa, Venäjä, Ruotsi, Alankomaat ja Ranska. Lisäksi yhtymään kuuluu trading-toimintaan erikoistunut L-Fashion House sekä vähittäiskauppaketju Aleksi 13. Aiemmin siihen kuului myös Vaatehuone.

Palkinnot
---------

Vuonna 2012 L-Fashion Groupille myönnettiin Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto. Yrityksen edeltäjä V. Luhtanen Oy sai vuonna 1970 saman palkinnon, tuolloin nimellä Tasavallan presidentin vientipalkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  L-Fashion Group: Aputoiminimet *Fonecta Finder*. Viitattu 29.4.2010.
2. 1 2 3  Yritys: L-Fashion Group Oy *is.fi*. Taloussanomat. Viitattu 4.5.2019.
3. 1 2  Luhta tekee paluun - vaatekonserni vaihtaa nimensä, Markkinointi & Mainonta 31.3.2016.
4. 1 2 3  Historia *luhta.fi*. L-Fashion Group Oy. Viitattu 29.4.2010.
5. 1 2  Yritysesittelyt: L-Fashion Group, Finpro. Viitattu 25.5.2014.
6. ↑  Lahden tekstiili- ja jalkineteollisuus ennen toista maailmansotaa (Arkistoitu – Internet Archive), Lahden museot. Viitattu 9.2.2017.
7. ↑  Bhose, Cilla: James retrovaihteelle *Markkinointi & Mainonta*.  17.10.2003. Viitattu 30.4.2010.
8. ↑  Rukka Rukka. Viitattu 29.4.2010. (englanniksi)
9. 1 2  L-Fashion Group Oy *luhta.fi*. L-Fashion Group Oy. Viitattu 29.4.2010.
10. ↑  Kamppila, Pirjo: Luhta osti luksusmerkki Balmuirin *Etelä-Suomen Sanomat*.  3.5.2019.
11. ↑  Päivi Annala: Vastuullisuusongelmiin ajautunut luksusmerkki Balmuir myyty Luhdalle *Yle.fi, uutiset*.  3.5.2019. Viitattu 4.5.2019.
12. ↑  Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon ja vientipalkinnon saajat Finpro. Viitattu 5.4.2014.

Kirjallisuutta
--------------

* Henttinen, Annastiina: *Moderni suomalainen. Luhdan ensimmäiset sata vuotta*. Luhta, 2007. ISBN 978-952-92-2248-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Luhta
**Hannulan silta** on Tornionjoen ylittävä maantiesilta Torniossa. Sillasta on käytetty myös nimeä Tornion silta. Silta rakennettiin vuosina 1935–1939. Rakentajana oli Kone ja Silta Oy. Se oli aikanaan Suomen suurin maantiesiltahanke.

Sillan suunnittelivat sillanrakennuksen professori Herman Ossian Hannelius ja insinööri Emil Holmberg. Rakennustyöt aloitettiin 4. helmikuuta 1935. Silta vihittiin käyttöön 9. heinäkuuta 1939. Silta sai nimensä siltahanketta ajaneen maaherra Uuno Hannulan mukaan. Sillan avajaisissa maaherra Hannula piti puheen ja hänen vaimonsa Elli Hannula avasi sillan.

Silta on yksi harvoista Lapin sodassa säästyneistä silloista. Jalkakäytäviä rakennettaessa 16. huhtikuuta 1962 kolmasosa sillan kansirakenteista paloi räjähdysmäisessä tulipalossa. Sammutustöiden aikana paloauto putosi Tornionjoen jäälle ja sen kuljettaja kuoli, kun kaupungin puoleinen teräsristikko romahti. Myös useita palomiehiä ja rakennustyöntekijöitä loukkaantui, yhteensä 24 joutui sairaalaan. Joki oli vielä jäässä, ja jää kesti. Liikenne ohjattiin jäätielle, jolla oli kuitenkin railoja ja runsaasti vettä. Myös puhelin- ja sähkölinjat katkesivat.

Hannulan sillan Suensaaren puoleinen pää tuhoutui huhtikuussa 1962 tulipalossa, joka syttyi sillan kannen korjauksen yhteydessä. Suomen armeijan pioneerit rakensivat kesäksi 1962 väliaikaisen ponttoonisillan mantereen ja Suensaaren välille. Taustalla oikealla Hannulan sillan Suensaaren puoleinen romahtanut pää, jonka viereen rakennettiin kevyttä liikennettä varten erillinen puinen silta .
Kasvavan liikenteen tarpeeseen rakennettiin rinnakkainen Tornionjoen silta 1979.

Lähteet
-------

Aitta, Seppo: *Siltojemme historia (History of Finnish bridges)*. Helsinki: Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL, 2004. ISBN 951-758-446-6. 

* 

### Viitteet

1. 1 2  Aitta, 2004, s. 195
2. ↑  Aitta, 2004, s. 260–261
3. ↑  Aitta, 2004, s. 260
4. 1 2  Aitta, s. 260
5. ↑  HS 50 vuotta sitten. Helsingin Sanomat 17.4.2012 s. C 6

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hannulan silta** Wikimedia Commonsissa
Hanriot H.232 vuonna 1940.
**Hanriot H.232.2** on ranskalainen 2-moottorinen koulukone. Insinööri Montlaur johti René Hanriotin perustamilla Hanriotin tehtailla koneen suunnittelua vuonna 1936. Prototyyppi lensi ensi kerran 22. heinäkuuta 1937. Koneen valmistaja oli kansallistettu S.N.C.A.C.-tehdas.

Tekniikkaa
----------

Kone on keskitaso, siinä on kokometallirakenne kangasverhoilulla. Koneessa oli kaksi Renault'n valmistamaa 220 hevosvoiman rivimoottoria. Koneeseen tuli sisäänvedettävä laskuteline vasta prototyyppikokeiden jälkeen. 

**Spesifikaatio**

* Kärkiväli 12,76 m
* Pituus 8,55 m
* Korkeus 3,44 m
* Siipipinta-ala 21,2 m
* Tyhjäpaino 1655 kg
* Lentopaino 2187 kg

**Suoritusarvot**

* Huippunopeus 335 km/h
* Lakikorkeus 7500 km
* Kantama 1000 km

Käyttö Suomessa
---------------

Kolmannen valtakunnan käsiin jäi 22 Hanriot H.232-konetta, joista Suomi tilasi 19. heinäkuuta 1940 kolme kappaletta. Yksi koneista tuhoutui siirtolennon alussa Saksassa. Toinen Suomeen tulleista koneista vaurioitu 1942 kun sillä oli lennetty 146 tuntia. Sitä tuotu enää käyttöön. Toinen oli käytössä 15 helmikuuta 1945 asti ja sillä lennettiin 290 tuntia. Molemmat koneet poistettiin ilmavoimien rekisteristä 2. tammikuuta 1950.

Lähteet
-------

* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, Syöksypommittajat - Suomen ilmavoimien historia 13, Tietoteos, Forssa, 1989. ISBN 951-9035-42-7. Kirja kuvaa Fokker C.X, Fokker C.VE ja C.VD, Westland Lysander, Koolhoven F.K.52 ja Fieseler Storch koneiden käytön Suomen ilmavoimissa, ts. myös yhteyskoneita.
Venicen kanavia
**Venice** on kaupunginosa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se tunnetaan rannastaan ja *Ocean Front Walk* -kävelykadusta, jonka varrella on paljon esiintyjiä, ennustajia ja kaupustelijoita. Venice oli myös Los Angelesin ensimmäisten runoilijoiden ja taiteilijoiden kotipaikka ja sen postinumero on 90291. Veniceä ympäröi lounaspuolella Tyynimeri, kaakkoisessa Marina Del Rey, idässä Culver City, koillisessa Los Angelesin naapurikunta Mar Vista ja pohjoisessa Santa Monican kaupunki.

Venice Beach
------------

Panoraamakuva Venice Beachista Tyyneltämereltä katsottuna.
**Venice Beach** kattaa koko Venicen rannan, rannan suuntaisesti kulkevan kävelykadun ("Ocean Front Walk" tai vain "Boardwalk"), Muscle Beach'in, käsipallokentät, tenniskentät, *Skate Dancing Plazan*, lukuisat lentopallokentät, pyöräilykadun sekä bisnes- ja asuinalueet joiden osoitteessa on Ocean Front Walk. Koripallokentät Venicessä ovat kuuluisia katukoriksen suosion ja lukuisten NBA-pelaajien ollessa kotoisin kaupungista.

Rannan eteläosassa Washington Boulevardin loppuosassa on *Venice Fishing Pier*: 400 metrin mittainen betonirakennus, joka avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1964, mutta suljettiin vuonna 1983 *El Niño* -myrskyn aiheuttamien vahinkojen takia, jonka jälkeen laituri avattiin 1990-luvun puolessa välissä. 21. joulukuuta 2005 laituri kärsi jälleen suuria vahinkoja, kun pohjoistuulet toivat laiturille tavattoman suuria aaltoja, jonka seurauksena wc:t sisältävä osa laiturista sortui mereen. Laituri pysyi suljettuna 25. toukokuuta 2006 saakka, jolloin se avattiin uudelleen rakennustarkastajien tarkastettua sen kestävyyden.

Venice Breakwater on arvostettu paikallinen surffipaikka, joka sijaitsee Venice-laiturista ja hengenpelastajien päämajasta pohjoisessa päin ja Santa Monica -laiturilta etelässä päin. 

Venicestä on myös kotoisin crossover-yhtye Suicidal Tendencies, joka sai soittokiellon Los Angelesissa vuoteen 1991 asti, kun yhtyettä epäiltiin jengeihin sekaantumisesta.*lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venice (Los Angeles)** Wikimedia Commonsissa
Vahid Hashemian
**Vahid Hashemian** (pers. ‏وحيد هاشميان‎, s. 21. heinäkuuta 1976 Teheran) on iranilainen jalkapalloilija, joka pelasi kärkipelaajana. Saksassa pelatessaan hän sai lempinimen *Hubschrauber*, ’helikopteri’.

Hashemian aloitti ammattilaisuransa Pas Tehranin joukkueessa, josta siirtyi kaudeksi 1999–2000 Saksaan ja Hamburger SV:hen. Hän pelasi vain 12 ottelussa ennen siirtymistään VfL Bochumiin, jossa hän teki varsinaisen läpimurtonsa. Hashemian teki kolmella kaudella kaikkiaan 34 maalia 87 ottelussa. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi 2 miljoonan euron siirtosummalla Bayern Müncheniin, josta hän yhden kauden jälkeen siirtyi Hannover 96:een. Kaudella 2005–2006 hän pelasi 29 ottelua, joissa teki neljä maalia.

Iranin maajoukkueessa Vahid Hashemian on ollut joukkueen avainpelaajia: hän on 26 maaottelussa tehnyt 11 maalia (tilanne 11. kesäkuuta 2006). Hän kuului Iranin joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa ja pelasi Iranin kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuusela, Martti, ym.: *Jalkapallon MM-kisat Saksa 2006*, s. 43. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2006. ISBN 952-99551-1-1.
2. ↑  Kuusela, Martti, ym.: *Jalkapallon MM-kisat Saksa 2006*, s. 40–41, 43. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2006. ISBN 952-99551-1-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Hashemianin kotisivut

Iranin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mirzapour |
2 Mahdavikia |
3 Bakhtiarizadeh |
4 Golmohammadi |
5 Rezaei |
6 Nekounam |
7 Zandi |
8 Karimi |
9 Hashemian |
10 Daei |
11 Khatibi |
12 Roudbarian |
13 Kaebi |
14 Teymourian |
15 Borhani |
16 Enayati |
17 Kazemian |
18 Zare |
19 Sadeqi |
20 Nosrati |
21 Madanchi |
22 Talebloo |
23 Shojaei |
Valmentaja Ivanković
Edgard de Trentinian Hanoin valloittajana.
**Louis Edgard de Trentinian** (25. elokuuta 1851 Brest – 24. toukokuuta 1942 Pariisi) oli ranskalainen sotilas, joka toimi Ranskan Sudanin kuvernöörinä.

Edgard de Trentinian syntyi vanhaan porvarissukuun. Hän opiskeli Saint-Cyrin sotilasakatemiassa ja palveli merijalkaväessä. Trentinian osallistui Hanoin valloitukseen vuonna 1873, palveli Saigonissa, Tonkinissa ja Annamissa ja sai vuonna 1895 ylennyksen everstiksi.

Trentinian työskenteli Ranskan Sudanin varakuvernöörinä vuosina 1895–1899. Hänen aikanaan saatettiin loppuun alueen valloitus, kehitettiin maataloutta ja perustettiin kouluja. Saatuaan ylennyksen kenraaliksi Trentinian komensi ranskalaisia joukkoja Madagaskarilla vuosina 1904–1907. Ensimmäisessä maailmansodassa hän osallistui muun muassa Ethen taisteluun vuonna 1914. Trentinian oli Ranskan siirtomaa-akatemian jäsen sen perustamisestä lähtien vuonna 1923.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Trentinian Edgar de *Comité des travaux historiques et scientifiques*. Viitattu 19.6.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Karnal** on kaupunki Intian Haryanan osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 286 827.

Maantiede
---------

Diwalin aikana valaistu rakennus.
Karnal sijaitsee Intian Haryanan osavaltiossa Jamunajoen länsirannalla historiallisen Punjabin alueella.

Historia
--------

Karnalin kaupungilla on pitkä historia. Sen nimen sanotaan juontuvan eppos *Mahabharatan* soturihahmo Karnata, jota on kansanperinteessä pidetty kaupungin perustajana. Kaupungilla ei kuitenkaan ollut varhaisen historiansa aikana suurempaa merkitystä.

Karnalin merkitys kasvoi, kun Delhin sulttaani Firuz Šah Tughluq rakennutti kastelukanavan Jamanalta. Kanava kehitti alueen maatalutta, minkä lisäksi paikkakunta kasvoi tiellä Delhiin. Sama tie teki kuitenkin kaupungista hyökkäysreitin kohti Delhiä. Suurmoguleja vastaan kapinoineet sikhit ryöstivät kaupungin vuonna 1708. Vuonna 1739 sen kautta kulki puolestaan Nadir Šah, joka voitti suurmogulien armeijan kuuluisaksi tullessa Karnalin taistelussa. Suurmogulien valtakunta alkoi hajota Nadir Šahin sotaretken jälkeen. Sen omistuksesta kamppailivat myöhemmin sikhit ja marathat. Britit saivat sen haltuunsa voitettuaan marathat Delhin taistelussa vuonna 1803.

Brittivallan alla Karnalista tuli oman piirikuntansa hallinnollinen keskus. Kaupunki oli vuoteen 1841 saakka tärkein brittien sotilastukikohta heidän hallitsemiensa alueiden luoteisosissa. Intian sepoy-kapinan puhjetessa vuonna 1857 brittien onnistui pitää kaupunki hallinnassaan paikallisten hallitsijoiden avulla. Britit laajensivat myös Firuz Šahin rakennuttamaa kanavaa tehostaen alueen maataloutta.

Väestö
------

Karnalin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 286 827. Suurempi esikaupunkialue mukaan luettuna sen asukasluku oli 302 140. Väestöstä 274 498 eli 90,85 % oli hinduja. Suurempia vähemmistöjä olivat sikhit (21 033, 6,96 %) ja muslimit (3 938, 1,3 %). Paikalliset puhuvat länsihindiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karnal Encyclopaedia Britannica. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by C. Dumont ja M. Paterson: *Encyclopaedia of Islam, Volume IV (Iran-Kha)*, s. 665–666. BRILL, 1998. ISBN 9789004057456. (englanniksi)
3. ↑  Karnal City Population 2011 - 2022 *Census 2011*. Census Organization of India. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Padasjoen Papinsaaresta. Päijänteellä ja toisaalla on muitakin Papinsaaria.*
Papinsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
PadasjokiPäijät-HämeSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
92,5 m  |
| Pinta-ala | 
9,6 ha  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Papinsaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

Maantietoa
----------

Saari on 460 metriä pitkä, 330 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria. Se sijaitsee Virmailanselän länsiosassa Virmailansaaren edustalla ja Kelventeen pohjoispuolella. Sen naapurisaaria ovat Huhtsaari ja Kelvenne, ja saaren länsipuolella sijaitsee Virmailan Höysniemi ainoastaan 300 metrin päässä. Saari on matala ja se keskellä sijaitsee pieni kallioalue, jonka huippu yltää noin 93 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa noin 14 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saari on autio.

Luontoarvoja
------------

Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä Huhtsaaren, Höysniemen ja Kelvennen kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). Saarella ei ole retkeilijöille osoitettu rantautumispaikkaa, mutta sellaisia on Höysniemessä ja Kelventeen Kelvenneniemellä.

Katso myös
----------

* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Papinsaari, Padasjoki (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
2. ↑  Papinsaari, Padasjoki (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
3. 1 2  Papinsaari, Padasjoki (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
4. ↑  Päijänteen alue (FI0335003), 7.3.2014, viitattu 25.9.2019
5. Paikkatieto: Papinsaari, paikkatietoalusta.fi, viitattu 25.9.2019

Päijänteen kansallispuisto

* Päijänne
* Haapasaari
* Kelvenne
* Pulkkilanharju
* Päijätsalo