recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pierre Montet (oikealla), Leuvein katollisessa yliopistossa vuonna 1966.
**Pierre Montet** (27. heinäkuuta 1885 – 19. kesäkuuta 1966) oli ranskalainen arkeologi ja egyptologi.

Pierre Montet syntyi Villefranche-sur-saônessa Ranskassa. Opiskelunsa jälkeen hän toimi professorina Strasbourgin yliopistossa vuosina 1919–1948 ja Pariisin yliopistossa vuosina 1921–1924. Ensimmäiset kaivauksensa Montet suoritti Bybloksessa (nyk. Jubayl Libanonissa). Kaivauksilta hän löysi yhden vanhimmista tunnetuista kirjoituksista. Tutkimustensa tulokset hän julkaisi kirjassaan *Byblos et l’ Egypte*.

Montet suoritti laajoja kaivauksia Taniksessa sijaitsevissa haudoissa, joista hän löysi useita 21. ja 22. dynastian aikaisia esineitä, kuten kultaisen hautanaamion ja hopeasta valmistetun sarkofagin. Hän onnistui myös osoittamaan esineissä ilmeneviä syyrialaisia vaikutteita.

Montet kuoli Pariisissa kesäkuussa 1966 80-vuotiaana.

Teoksia
-------

* *Byblos et l’ Egypte* (1928)
* *La Necropole Royale de Tanis* (1958)
* *Everyday Life in the Days of Ramesses the Great* (1958)
* *Eternal Egypt* (1964)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Suleimanin moskeija** (kreik. Σουλεϊμανιγιέ Τζαμί, *Souleïmanigié Tzamí*, turk. *Süleymaniye Camii*) on entinen moskeija Ródoksen kaupungissa Ródoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ródoksen vanhassakaupungissa.

Suleimanin moskeija.
Moskeija rakennettiin alun perin heti vuoden 1522 osmanivalloituksen jälkeen, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman moskeijan. Sen paikalla sijaitsi aiemmin pyhille apostoleille (*Ágioi Apóstoloi*) omistettu kirkko. Nykyinen moskeijarakennus on uudempi versio vuodelta 1808. Moskeija on nimetty sulttaani Suleiman Suuren kunniaksi. Moskeijan kunnostus valmistui vuonna 2005.

Moskeijassa on yksi suuri kupoli, kaksi keskikokoista kupolia ja seitsemän pientä kupolia. Moskeijan minareetin korkeus on 34 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Suleymaniye Mosque *Rhodes Greece*. Viitattu 6.9.2021.
2. 1 2  Suleymaniye Mosque *Religiana*. Viitattu 6.9.2021.
3. 1 2  The Turkish quarter of Rhodes *Via Gallica*. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suleimanin moskeija** Wikimedia Commonsissa
**Uskonnonpedagoginen instituutti** on yhdessä Seurakuntaopiston lapsityön instituutin kanssa osa Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston työelämän kehittämispalveluita. Uskonnonpedagogisen Instituutin tehtävänä tukea ja edistää koulujen uskonnonopetusta. Sen toimintaa ovat uskontoa opettavien luokan- ja aineenopettajien täydennyskoulutus sekä koulumaailmaan liittyvät asiantuntijapalvelut, materiaalituotanto, tilauskoulutukset ja hankkeet.

Uskonnonpedagoginen instituutti perustettiin 1980-luvun puolivälissä tukemaan uskontoa opettavia luokan- ja aineenopettajia. Silloin havaittiin tarve kehittää uskonnonopetuksen valmiuksia ja sisältöjä tarjoamalla opettajille täydennyskoulutusta ja tuottamalla tarvittavaa materiaalia. Toiminnan esikuvana oli saksalainen malli, jossa uskonnonpedagogiset instituutit harjoittavat opettajien perus- ja täydennyskoulutusta. Uskonnonpedagoginen instituutti on ollut tuomassa maahan ja kehittämässä uusia uskonnonopetuksen menetelmiä, joita ovat esimerkiksi Godly Play, Raamatturäppi ja Lattiakuvat.

Uskonnonpedagoginen instituutti tekee yhteistyötä yliopistojen teologisten ja kasvatustieteellisten tiedekuntien, Kirkkohallituksen sekä uskonnonpedagogiikan alalla toimivien asiantuntija- ja ammattijärjestöjen kanssa niin kotimaassa kuin kansainvälisestikin.

Aiheesta muualla
----------------

* Seurakuntaopiston kotisivut
* Uskonnonpedagogisen instituutin oppimateriaalipankki
* Godly Play -menetelmän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Raamatturäppi -menetelmän kotisivut
**Diakrioi** (m.kreik. Διάκριοι, myös *Diakria*, Διακρία/Διάκρια) oli antiikin aikainen kaupunki ja oletettavasti myös kaupunkivaltio (*polis*) Rhodoksen saarella Kreikassa. Sen sijaintipaikkaa ei tiedetä.

Myöskään Diakrioin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Se saattoi olla saaren jonkun suuremman poliksen alaisuudessa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Diakrioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se mainitaan liiton verotusluetteloissa neljästi vuosien 430/429 eaa. ja 415/414 eaa. välillä. Kaupungin arvellaan lakanneen olemasta poliksena viimeistään klassisen kauden alkupuoliskolla ennen vuotta 400 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Diakrios* (Διάκριος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "994 Diakrioi", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
**Timothy David "Tim" Minchin** (s. 7. lokakuuta 1975 Northampton, Iso-Britannia) on australialainen koomikko, näyttelijä ja muusikko.

Minchin on parhaiten tunnettu musiikkikomediastaan, jota hän on esittänyt kuudella CD:llä, kolmella DVD:llä ja lukuisissa live-esityksissä kansainvälisesti. Hän on myös esiintynyt televisio-ohjelmissa Australiassa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Minchin vietti lapsuutensa Perthissä, Australiassa. Hän opiskeli University of Western Australiassa ja WAAPA:ssa, ennen kuin muutti Melbourneen vuonna 2002. Hänen läpimurtoshow'nsa oli "Dark Side". Se sai hyvät arviot kriitikoilta ja palkittiin sekä Melbourne International Comedy Festivalissa että 2005 Edinburgh Festival Fringessä vuonna 2005. Tämä lisäsi Minchinin tunnettuutta huomattavasti.

Minchinillä on teatteritausta. Hän on esiintynyt lukuisissa teatteriproduktioissa ja muutamissa pienissä rooleissa Australian TV:ssä. Rhian Skirvingin ohjaama dokumenttielokuva Minchinistä, *Rock N Roll Nerd*, julkaistiin vuonna 2008  ja ABC1 lähetti ohjelmaa vuonna 2009. Vuonna 2013 Minchin näytteli *Californication*-sarjan kuudennella kaudella rocktähti Atticus Fetchin roolia.

Minchin on säveltänyt musiikin Olivier-palkittuun menestysmusikaaliin *Matilda the Musical*, joka perustuu Roald Dahlin kirjaan *Matilda*.

Yksityiselämä
-------------

Minchin syntyi Northamptonissa, Isossa-Britanniassa, australialaisille vanhemmille ja kasvoi Perthissä, Länsi-Australiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Middle Name *Angry (Feet) Forum*.  19 September 2008.  Arkistoitu 5 lokakuu 2011. Viitattu 13 December 2009.
2. 1 2  Birth Location *Twitter*.  17 March 2010. Viitattu 17 March 2010.
3. ↑  Tim Minchin Online Shop: DARK SIDE AUDIO CD *TimMinchin.com*.  Arkistoitu 5.5.2010.
4. ↑  Pomeranz, Margaret: Rock N Roll Nerd, *At the Movies* (ABC1).
5. ↑  Rock + Roll Nerd: The Tim Minchin Story, ABC1
6. ↑  Millar, Anna: Tim Minchin – Looney tunes *The List*.  31 July 2008. Viitattu 20 August 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tim Minchin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Sérgio Milliet da Costa e Silva** ( 20. syyskuuta 1898 São Paulo, Brasilia – 9. marraskuuta 1966 São Paulo, Brasilia) oli brasilialainen kirjailija, taidekriitikko, sosiologi, luennoitsija, kääntäjä ja taidemaalari.

Milliet opiskeli Sveitsissä ja julkaisi ensimmäisen teoksensa *Par le Sentir* vuonna 1917 ja *Le Départ Sur la Pluie* 1919. Hän palasi Brasiliaan loppuvuodesta 1920, ja hänestä tuli modernismin esitaistelija niin maalaustaiteessa kuin runoudessakin. Hän palasi Eurooppaan vuonna 1923 ja asettui Pariisiin, josta käsin hän kirjoitti brasilialaisiin lehtiin ja lähetti kääntämiään tekstejä julkaistavaksi niissä. Hän palasi lopullisesti Brasiliaan vuonna 1925 ja perusti siellä *Cultura*-nimisen lehden yhdessä Oswald Andraden (1890–1954) ja Afonso Schmidtin (1890–1964) kanssa. Vuonna 1927 hänestä tuli Diário Nacionalin, demokraattisen puolueen sãopaulolaisen sanomalehden, johtaja.

Vuosina 1937–1944 Milliet toimi opettajana São Paulon sosiologian ja politiikan oppilaitoksessa, jonka toiminnassa hän oli ollut mukana sen perustamisesta lähtien. Hän kirjoitti taiteesta kirjoja ja alkoi itsekin maalata. Hänestä tuli São Paulon kaupunginkirjaston johtaja. Kirjastoon perustettiin 1945 nykytaiteen osasto, josta kehittyi São Paulon nykytaiteen museo. Hän oli museon johtaja vuosina 1952–1957. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1959.

Lähteet
-------

* Elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Kytheran arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων, *Archaiologikó Mouseío Kythíron*) on arkeologinen museo Kytheran kylässä eli Chórassa Kytheran saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1981. Sen alku on yksityiskokoelmissa 1920- ja 1930-luvulla. Tarve varsinaiselle museolle konkretisoitui 1970-luvulla Palaiópolin kaivausten myötä. Se sijoitettiin vanhaan koulutaloon. Museorakennus kärsi suuria vahinkoja maanjäristyksessä vuonna 2006. Museo avautui uudelleen kunnostettuna ja uusittuna vuonna 2016. Museorakennuksen koko on noin 192 m².

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Kytheran lisäksi jonkin verran myös Antikytheralta. Ajallisesti esineet ulottuvat kivikaudelta sekä minolaiselta pronssikaudelta aina antiikin ajan roomalaiselle kaudelle. Merkittäviin esineisiin lukeutuvat muun muassa Palaiópolista löydetty minolainen keramiikka ja kiviesineet; Ágios Geórgioksen kukkulan minolaisesta pyhäköstä löydetyt pronssiesineet; arkaaiselta kaudelta peräisin oleva leijonaveistos; Antidragonéran saaren Poseidonin pyhäköstä löydetyt rahat; sekä roomalaisaikaisten veistosten osat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 16.1.2019. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων *Kythera.gr*. Viitattu 1.9.2020.
4. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων *Kithera.gr*. Viitattu 1.9.2020. [vanhentunut linkki]
Kithairónas  
ΚιθαιρώναςKithairónas-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Boiotia ja Länsi-Attika,Kreikka Kreikka |
| Vuoristo | 
PárnithaView and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 409 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 11′ 04″ P, 23° 14′ 57″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kithairónas** (kreik. Κιθαιρώνας), antiikin **Kithairon** (m.kreik. Κιθαιρών), on vuori Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 1 409 metriä.

Christopher Wordsworth, *Kithairon-vuori ja Plataiain haudat*, 1882.
Kithairónas sijaitsee lähellä Korintinlahden pohjoisrantaa ja erottaa Boiotian Attikasta ja Megariista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας) eli Elatiás (Ελατιάς).

Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä Kithairon-nimisestä kuninkaasta. Vuori yhdistettiin myös samannimiseen jumalaan, joka saattoi olla sama kuin Dionysoksen kasvatti-isä Nysos. Vuorelle sijoittui useita mytologian tapahtumia: Artemis muutti Aktaionin hirveksi vuorella, mainadit raatelivat siellä Pentheuksen, ja Oidipus hylättiin sinne lapsena. Plataiain kaupunki sijaitsi antiikin aikana vuoren pohjoisrinteellä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cithaeron *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Map: Kithaironas *Peakery*. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Kithaironas *Peakery*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Cithaeron *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.
5. ↑  Cithaeron *About.com*.  Arkistoitu 24.2.2017. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kithairónas** Wikimedia Commonsissa
**Marina Heinonen** (s. 1960 Helsinki) on suomalainen tutkija ja ravinnon turvallisuuden professori Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut elintarvike- ja ravitsemustieteiden osaston johtajana vuodesta 2018. Julkisuudessa hän on puhunut aktivisesti lisäaineiden turvallisuudesta, minkä johdosta Skepsis ry on myöntänyt hänelle Sokrates-palkinnon vuonna 2019.

Heinonen on valmistunut elintarviketieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1990 ja toiminut siitä lähtien elintarvikekemian yliopistonlehtorina. Vuosina 2002–2007 hän toimi funktionaalisten elintarvikkeiden professorina ja vuosina 2010-2011 elintarvikekemian professorina. Hän toimi Euroopan elintarviketurvallisuusviraston EFSA:n tieteellisenä asiantuntijana 2004–2018 terveysväittämien ja uuselintarvikkeiden työryhmissä.

Heinonen ottaa mielellään kantaa elintarvikkeiden turvallisuuteen, lisäaineisiin ja terveysväittämiin liittyviin asioihin niin omalla Twitter-tilillään kuin *Helsingin Sanomien* yleisönosastollakin.

Heinonen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marina Heinonen – kaikkiruokainen elintarvikekemisti *Kemia-lehti*.  5.4.2021.  Arkistoitu 10.4.2021. Viitattu 10.4.2021.
2. 1 2 3 4  Marina Heinonen *Helsingin yliopisto*. Viitattu 10.4.2021.
3. 1 2  Ruoan on nyt oltava aitoa, ja mustikat täytyy syödä mustikoina – "Onko mitään hölmömpää", tyrmää professori *Helsingin Sanomat*.  1.2.2018. Viitattu 10.4.2021.
4. ↑  Professori puolustaa lisäaineita: "Miksi ihmiset haluavat ruuasta sellaista kuin mummo teki?" *Helsingin Sanomat*.  3.11.2014. Viitattu 10.4.2021.
5. ↑  Marina Heinonen puhuu tieteen puolesta *Sydänliitto*.  25.6.2019. Viitattu 10.4.2021.
6. ↑  Skepsis – Sokrates-palkinto 2019 *Skepsis ry*. Viitattu 10.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Marina Heinonen Helsingin yliopiston sivuilla
* Marina Heinosen Twitter-tili

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
Pekka Koivistoinen vuonna 1982.
**Pekka Eino Koivistoinen** (25. kesäkuuta 1932 Suonenjoki – 18. elokuuta 2017 Suonenjoki) oli suomalainen elintarviketieteen professori. Hän laajensi ja kehitti suomalaista elintarviketieteen opetusta ja tutkimusta.

Koivistoisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eino Koivistoinen ja Kustaava Markkanen. Hänen puolisonsa vuodesta 1956 oli ekonomi Seija Sisko Laulajainen. Koivistoinen tuli ylioppilaaksi 1952 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1956, lisensiaatiksi 1960 ja tohtoriksi 1961. Hän toimi tutkijana MIT:ssä Yhdysvalloissa ja Helsingin yliopistossa, jonka elintarvikekemian ja -teknologian (vuodesta 1985 elintarvikekemian) ylimääräiseksi professoriksi hänet nimitettiin 1970 ja vakinaiseksi professoriksi 1977. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1995 hän toimi vielä yliopiston dosenttina 1995–1997. Koivistoinen loi suurelta osin Helsingin yliopistoon modernin elintarviketieteiden koulutusohjelman ja laajensi oppiaineensa opetusta muissakin ohjelmissa, samoin kuin kehitti ja kansainvälisti elintarviketieteen tutkimusta. Hänen omat aiemmat tutkimuksensa väitöskirjasta lähtien koskivat muun muassa pestisidijäämiä, myöhemmin hän paneutui ravintoaineisiin ja ruuan ravitsemuksellisuuteen kuten seleenin saantiin suomalaisten ruokavaliossa, samoin kuin fruktoosiin ja vitamiineihin. Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan varadekaanina Koivistoinen toimi 1985–1987 ja dekaanina 1987–1991, jolloin muun muassa tiedekunnan koko laitosrakenne uudistettiin. Hän vaikutti myös keskeisesti yliopiston biotieteiden sijoittumiseen Viikkiin. Eläkkeelle jäätyään Koivistoinen jatkoi vanhempiensa jo 1920-luvulla Suonenjoella aloittamaa mansikoiden viljelyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka Koivistoisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
2. 1 2  Hyvönen, Lea: "Koivistoinen, Pekka (1932–)", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 283–284. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 309. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.

Kirjallisuutta
--------------

* Savola, Päivikki 1996. "Professori Pekka Koivistoinen eläkkeelle lähtiessään: ’Tämä työ on opettanut pitkäjänteisyyttä.’" *Kehittyvä elintarvike* nro 1, s. 4–5.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Oktobristit** (virallisesti **Lokakuun 17:nnen liitto** (ven. Союз 17 oктября, *Sojuz 17 oktjabrja*) oli Venäjän keisarikunnassa toiminut konservatiivis-liberaalinen puolue. Se perustettiin keisari Nikolai II:n 30. lokakuuta (J: 17. lokakuuta) 1905 antaman lokakuun manifestin jälkeen, ja puolueen nimi viittasi juuri tähän tapahtumaan. Puolueen johtajana oli tehtailija Aleksandr Gutškov.

Puolue saavutti enemmistöaseman kolmannessa (1907–1912) ja neljännessä (1912–1914, 1915–1917) valtakunnanduumassa, kun vaalilakien muutoksella äänien painoa muutettiin konservatiiveja suosivaksi. Duuman puhemiehenä toimi pitkään oktobristien Mihail Rodzjanko. Oktobristit eivät kannattaneet parlamentarismia, vaan toimeenpanovallan vastuuta pelkästään keisarille.

Oktobristit siirtyivät ensimmäisen maailmansodan aikana kannattamaan parlamentille vastuullisen hallituksen muodostamista ja liittyivät niin sanottuun edistykselliseen blokkiin. Lopulta puolue yhdistyi Perustuslaillisdemokraattiseen puolueeseen eli niin sanottuun kadettipuolueeseen vuonna 1915. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen oktobristien ja kadettipuolueen johtajat olivat parin kuukauden ajan johtavassa asemassa Venäjän väliaikaisessa hallituksessa.
Kýnthos  
ΚύνθοςKýnthos-vuori ja Deloksen arkeologista aluetta.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaretKreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
112 m |
| Prominenssi | 
113 mView and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 23′ 42″ P, 25° 16′ 19″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kýnthos** (kreik. Κύνθος, lat. *Cynthus*) on vuori Deloksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein kohta ja sen korkeus on 112 metriä. Vuori sijaitsee saaren itäisissä keskiosissa Deloksen arkeologisen alueen kaakkoispuolella.

Kýnthos-vuoren huipun maisemia.
Vuoren huipulla sijaitsi pronssikaudella 2000-luvun eaa. lopulla asutus, joka on varhaisin saarelta tunnettu. Paikalta on löydetty jäänteitä tuon ajan asuinrakennuksista sekä erilaisia esineitä. Pieniä asuinrakennuksia on ollut toistakymmentä ja ne ovat sijainneet huipun ympärillä noin neljä metriä sitä alempana. Asutus hylättiin viimeistään 1000-luvulle eaa. tultaessa.

Asutuksen paikalle vuoren korkeimmalle kohdalle rakennettiin 600-luvulla eaa. Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö eli Kyntheion. Sen nykyisin paikalla olevat rauniot ovat pääosin peräisin 200-luvulta eaa. Vuoren länsirinteessä sijaitsevat Kynthoksen luola, johon liittyi Herakleen pyhäkkö, sekä Agathe Tykhen pyhäkkö. Alempana länsirinteessä sijaitsee laaja pyhäkköalue, jossa sijaitsi muun muassa Heran temppeli sekä suuri joukko erityisesti ulkomailta tuotujen kulttien pyhäköitä, kuten useita Serapeioneita egyptiläisille jumalille omistettuine temppeleineen sekä Syyrialaisten jumalten pyhäkkö.

Vuoren huippu oli ensimmäinen paikka Deloksella, missä suoritettiin arkeologisia kaivauksia niiden alkaessa vuonna 1873. Kaivauksia paikalla jatkettiin vuonna 1913, ja esihistoriallinen asutus löytyi vuonna 1916. Kaivaukset paikalla päättyivät vuonna 1921.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Mac Gillivray, J. A.: Mount Kynthos in Delos. The Early Cycladic Settlement.  *Bulletin de correspondance hellénique*, 1980, 104. vsk, nro 1, s. 3–45. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kýnthos** Wikimedia Commonsissa
**Puuvillansiemenöljy** on kasviöljy, jota käytetään pääasiassa ruokaöljynä, elintarvikkeiden tuotannossa ja voiteena. Puuvillansiemenöljy valmistetaan kylmäpuristamalla teksasinpuuvillasta (*Gossypium hirsutum*) tai intianpuuvillasta (*Gossypium herbaceum*). Ruokaöljynä se on tunnettu 1800-luvulta lähtien. Sitä on saatavana myös luomuna. Joskus puuvillansiemenöljy puhdistetaan ennen käyttöä. Se sisältää paljon E-vitamiinia, antioksidantteja, palmitiini-, oleiini-, linoli- ja arakidihappoa sekä omega-6-rasvahappoa. Puuvillansiemenöljy kosteuttaa ihoa ja myös suojaa ihoa. Sitä voidaan käyttää myös meikin poistoon ja hiusten hoitoon. Puuvillansiemenöljyä käytetään myös lääkkeissä. Sitä käytetään myös lamppuöljynä sekä ainesosana hyönteismyrkyissä, kynttilöissä ja pesuaineissa. Puuvillansiemenöljy antaa suojaa sydän- ja verisuonitauteja sekä syöpää vastaan. Puuvillansiemenöljy sisältää gossypolia ja tämän vuoksi sen runsas tai jatkuva käyttö saattaa aiheuttaa hedelmättömyyttä, ongelmia raskausaikana, maksavaurioita, hengenahdistusta tai ruokahaluttomuutta. Puuvillansiemenöljyn ulkoinen käyttö aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia oireita.

Puuvillansiemenöljyn CAS-numero on 8001-29-4.

Lähteet
-------

1. ↑  Puuvillansiemenöljy luomu puhdistettu Inun. Viitattu 23.8.2023.
2. ↑  Puuvillansiemenöljy: käyttö, hyödyt ja riskit *Askel Terveyteen*. Viitattu 23.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Cottonseed oil (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Cottonseed oil (englanniksi)
**Alherd Ivanavitš Bah’arevitš** (valkoven. Альгерд Іванавіч Бахарэвіч, ven. Ольгeрд Иванович Бахаревич, *Olgerd Ivanovitš Baharevitš*; s. 1975 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja sekä essee- ja novellikokelmia.

Bah’arevitšin teoksia on käännetty saksaksi, ranskaksi, puolaksi ja venäjäksi. Hänelle myönnettiin Erwin Piscator -palkinto vuonna 2021. Bah’arevitšin romaani *Dogs of Europe* palkittiin Valko-Venäjällä vuoden kirjana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alhierd Bacharevič *www.ndbooks.com*. Viitattu 25.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Scotland Street Press | Authors | Alhierd Bacharevič *www.scotlandstreetpress.com*. Viitattu 25.11.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pyhän Georgioksen kirkko** (kreik. Ναός Αγίου Γεωργίου, *Naós Agíou Georgíou*) on ortodoksinen kirkko Korfun kaupungin Vanhassa linnoituksessa Korfun saarella Kreikassa.

Pyhän Georgioksen kirkko sisältä.
Kirkko on rakennettu vuonna 1840. Se oli alun perin anglikaaninen kirkko ja tarkoitettu linnoituksessa palvelleille brittisotilaille saaren brittivallan (1814–1864) aikana. Kun Korfu liitettiin Kreikkaan vuonna 1865, kirkko muutettiin ortodoksiseksi kirkoksi.

Kirkko edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja jäljittelee monin tavoin kreikkalaista temppeliä. Sen julkisivussa on kuusi doorilaista pylvästä, jotka tukevat arkkitraavia ja päätykolmiota. Malliltaan kirkko on basilika ja se on alun perin ollut jaettu sisältä pylväillä kolmeen laivaan. Kummallakin pitkällä seinällä on kaksi riviä ikkunoita. Kirkkoon mahtuu noin 4 000 henkeä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Εκκλησια Αγίου Γεωργίου (Παλαιο Φρούριο) *Project Corfu*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Georgioksen kirkko** Wikimedia Commonsissa
Menoíkio  
ΜενοίκιοMenoíkio-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Dráma ja Sérres, Itä-Makedonia ja Traakia,Kreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 963 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
41° 09′ 08″ P, 23° 44′ 39″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Menoíkio** (kreik. Μενοίκιο, bulg. Змийница, *Zmijnitsa*, turk. *Boz Dag*) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 963 metriä.

Menoíkio-vuori.
Menoíkio-vuori sijaitsee Dráman ja Sérresin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Mavromáta (Μαυρομάτα). Toiseksi korkein huippu on Thamnotópi (Θαμνοτόπι, 1 952m).

Lähteet
-------

1. 1 2  Menoikio mountain *Eastern Macedonia & Thrace*. Viitattu 15.8.2016.
2. 1 2  Μενοίκιο Όρος *Visit Prosotsani*.  Arkistoitu 11.9.2016. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Menoíkio** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee eväsretkeä. Picnic on myös suomalainen kahvilaketju.*
Thomas Colen maalaus *The Picnic*
**Piknik** (kirjoitetaan joskus myös *piknikki*) eli **eväsretki** on huviretki, johon olennaisesti sisältyy eväiden syöminen ulkona. Suomenkielisen sanan takana ovat englannin *picnic*, ranskan *pique-nique* ja saksan *Picknick*. Ranskan sana on alkuperäsana.

Piknik-sanan käytöstä on merkintöjä 1500-luvulta alkaen Ranskasta ja 1700-luvulta Englannin puolelta. Ranskan vallankumouksen 1789 jälkeen rahvas pääsi kuninkaallisiin puistoihin, ja kansa rynnisti niihin viettämään uutta vapaa-aikaansa (työaikaa alettiin säädellä samoihin aikoihin).

Yhdysvalloissa itsenäisyyspäivä 4. heinäkuuta on suosittu piknik-päivä. Helsingissä ylioppilaat puolestaan juhlistavat vappuaamua piknikillä Ullanlinnanmäellä. Vastaava tapa on muun muassa Lappeenrannan teknillisen yliopiston teekkareilla, jotka kokoontuvat piknik-eväineen Lappeenrannan linnoituksen valleille, sekä Turussa, jossa eväsretki toteutetaan Vartiovuorella tähtitornin kupeessa.

*Aamiainen ruohikolla* (Le déjeuner sur l'herbe), Édouard Manet’n maalaus vuodelta 1862, on kenties taidehistorian kuuluisin piknik-kuvaus. Bellmanin epistolat ja Peter Weirin elokuva *Huviretki hirttopaikalle* (1975) kuvaavat myös aihetta.

Lähteet
-------

1. ↑  The 4th of July Picnic - An American Tradition (PDF)  1995. U.S. Department of Commerce - Agriculture and Financial Statistics Division. Viitattu 31.7.2012.
2. ↑  Vappu begins at wappu.fi[vanhentunut linkki] Aalto University (englanniksi)
3. ↑  Kevät kutsuu piknikille luontoon *Kaikki Juhlista*. Viitattu 31.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piknik** Wikimedia Commonsissa
**Karen Alexandria Kain** CC (s. 28. maaliskuuta 1951 Hamilton, Ontario) on kanadalainen entinen balettitanssija, josta sittemmin tuli baletinjohtaja.

Kain syntyi neljästä sisaruksesta vanhimpana. Hän oli 8-vuotias, kun hänen äitinsä lähetti hänet balettikouluun. Vuonna 1962 hän aloitti opiskelun Kanadan kansallisessa balettikoulussa, jota tuolloin johti Betty Oliphant. Kain opiskeli osittain stipendin turvin, sillä hänen vanhempansa eivät kyenneet täysin kustantamaan koulutusta. 18 vuotta täytettyään Kain sai sopimustarjouksen Kanadan kansallisbaletilta. Tarjouksen esitti baletin perustaja ja taiteellinen johtaja, Celia Franca. Kain hyväksyi tarjouksen ja debytoi tammikuussa 1971 Joutsenkuningattaren vaativassa roolissa *Joutsenlampi*-baletissa. Kain nousi ensitanssijan asemaan jo saman vuoden aikana.

Kain loi kansallisbaletissa 28-vuotisen uran. Hän saavutti suosiota Frank Augustynin tanssikumppanina. Hän teki pitkäaikaista yhteistyötä Rudolf Nurejevin kanssa.

Vuonna 2005 Kainista tuli Kanadan kansallisbaletin taiteellinen johtaja. Hän on saanut lukuisia tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan upseerin (1976) ja *Companionin* (1991) arvot, l'Ordre des Arts et des Lettres'n upseerin arvon (2000) sekä Kenraalikuvernöörin esittävien taiteiden palkinnon (2002). Vuodesta 1998 hänellä on ollut tähti Canada's Walk of Famella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Canadian Encyclopedia: Karen Kain
2. ↑  Canada's Walk of Fame: Karen Kain


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Erik Arne Söderblom** (s. 14. elokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen teatteri- ja oopperaohjaaja. Hän toimi Helsingin juhlaviikkojen toiminnanjohtajana 2009–2015 ja aloitti Espoon kaupunginteatterin johtajana elokuussa 2017.

Söderblom aloitti taiteellisen työskentelynsä muusikkona ja orkesterinjohtajana Helsingin kamarijousissa. Hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja oopperaohjausta Münchenissä. Teatteriohjaajaksi hän valmistui Teatterikorkeakoulusta. 

Vuosina 1988–1990 hän toimi ohjaajana Turun Kaupunginteatterissa ja vuodesta 1991 lähtien Q-teatterissa Helsingissä. 1995–2001 hän vaikutti Q-teatterin hallituksen puheenjohtajana sekä myös yhdessä tuottaja Jukka Hytin kanssa perustamansa Q-teatterin Baltic Circle -teatterifestivaalin taiteellisena johtajana. 

Hän on toiminut Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisen laitoksen näyttelijäntyön määräaikaisena professorina vuosina 2001–2010 sekä 2005–2009 myös koulun vararehtorina.

Erik Söderblomin veli on kapellimestari Jan Söderblom. Heidän isänsä oli kapellimestari Ulf Söderblom.

Lähteet
-------

1. ↑  Erik Söderblom Klassinen.fi (archive.org, arkistoitu versio)
2. ↑  Erik Söderblom astuu Helsingin juhlaviikkojen johtoon *Yle.fi*.  24.3.2009. Yleisradio. Viitattu 25.3.2009.
3. ↑  Rothberg, Isabella: Erik Söderblom tror på ett uppsving.  *Hufvudstadsbladet*, 1.6.2017, s. 20–21. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 715–716. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
5. ↑  Erik Söderblom Juhlaviikkojen johtoon  24.3.2009. Amfion.fi. Viitattu 5.10.2012.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Slow Food -logo ravintolan seinässä Santorinillä.
**Slow Food** (suom. *hidas ruoka*) on vuonna 1986 Italian Pratossa Carlo Petrinin kehittämä pikaruoan vastapainoksi muodostunut liike. Se oli ensimmäinen osa laajempaa hitausliikettä (*slow movement*). Liike on sittemmin laajentunut 150 maahan, ja sillä on 100 000 jäsentä. Liikkeen päämaja sijaitsee italialaisessa Bran kaupungissa.

Liike tukee lähiruokaa ja kiireetöntä ruoan valmistamista ja nauttimista. Tärkeää ovat puhtaat ja lisäaineettomat raaka-aineet sekä paikallisen ruokakulttuurin tukeminen.

Suomessa on 12 Slow Food -paikallisryhmää*milloin?*, niin sanottua conviviumia. Ne sijaitsevat Helsingissä, Turussa, Jyväskylässä, Hangossa, Tammisaaressa, Kristiinankaupungissa, Oulussa, Pirkanmaalla, Sipoossa, Uudessakaupungissa, Inkoossa ja Vaajasalmella.

Lähteet
-------

1. ↑  Slow Food International *slowfood.com*. Viitattu 22.1.2012.
2. ↑  Where We are *slowfood.com*. Viitattu 28.5.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Slow Food -liikkeen kansainvälinen kotisivu (englanniksi)
* Slow Food Ylen Elävässä arkistossa
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Adventismi |
|  |
| Tausta
* Kristinusko
* Protestantismi
* Anabaptismi
* Restorationismi
* Pietismi
* Millerismi
* Toinen suuri herätys
 |
| Oppi
* Annihilationismi
* Konditionalismi
* Historismi
* Väliaikainen tila
* Premillenialismi

 |
| Organisaatio
* Seitsemännen päivän adventismi
* Todellisen Jeesuksen Kirkko
* Adventismi Suomessa
	+ Finlands svenska adventkyrka
	+ Suomen Adventtikirkko
 |
| Henkilöt
* Miller
* Barbour
* Bates
* Bliss
* Galusha
* Hale
* Himes
* Litch
* Preston
* Preble
* Storrs
* Walsh
* Wendell
* Gould White
* Springer White
* Thomas

 |
| * n
* k
* m
 |

**Advent Christian Church** eli **Advent Christian General Conference** (ACGC) on Pohjois-Amerikassa toimiva adventtikirkko, joka kehittyi William Millerin opetuksista 1840-luvun lopulla. Kirkko on järjestäytynyt vuonna 1860. Vuonna 1965 Life and Advent Union sulautui kirkkoon. ACGC on evankelikaalisen kattojärjestön National Association of Evangelicalsin jäsen.

Kirkon opin painopiste on Kristuksen toisen tulemisen odottamisessa, viimeisessä tuomiossa ja paratiisissa maan päällä. Kirkko on järjesäytynyt kongregationalistisen seurakuntakäistyksen mukaan. Kirkon oppi eroaa seitsemännen päivän adventismista siinä, että se järjestää jumalanpalveluksia sunnuntaisin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Advent Christian Church *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 5.12.2023.
2. ↑  About *ACGC*. Viitattu 5.12.2023.
**Hallitsijanvakuutus** on monarkioissa uuden hallitsijan antama juhlallinen vakuutus, jolla hän sitoutuu joihinkin edeltäjiensä hyväksymiin periaatteisiin sitoutuen pitämään ne voimassa.*lähde?* Hallitsijanvakuutus rajoittaa uuden hallitsijan tahdonvaltaa ja luo perustuslaillisia rajoitteita hallitsijan vallankäytölle.

Suomessa
--------

Suomen suuriruhtinaskunnan hallitsijanvakuutukset perustuivat Aleksanteri I:n hallitsijanvakuutukseen, jolla hän suomalaisen tulkinnan mukaan sitoutui vain Suomen suuriruhtinaaksi Ruotsin kuninkaan seuraajana, jolloin hän ei ollut samanlainen itsevaltias Suomessa kuin Venäjällä. Venäjä siirtyi perustuslailliseen hallintotapaan muodollisesti vasta 1905.

Katso myös
----------

* Virkavala

Lähteet
-------

1. ↑  Eräs kuusikymmenwiisiwuotinen muisto *Aamulehti* no 69, sivu 2, 23.03.1890

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksante In antama hallitsijavakuutus Viitattu 27.10.2020.
* Porvoon kokous (säätyjen kokous) *Agricola – Suomen humanistiverkko*.  Arkistoitu 30.10.2020. Viitattu 27.10.2020.
* Keisari Aleksanterin hallitsijanvakuutus *histdoc.net*. Viitattu 27.10.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee vuorta. Mouríki on myös entinen kunta Kreikassa.*
Mouríki  
ΜουρίκιEmpórion kylä, taustalla Mouríki- ja Áskio-vuoret.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kozáni, Länsi-Makedonia,Kreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 703 m |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Mouríki** (kreik. Μουρίκι; myös *Muríki*) on Áskio-vuoren massiiviin kuuluva vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 703 metriä.

Mouríki sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Vuori on Áskiovuorten jatke, mutta geologisesti erillinen, sillä se on liuskekiveä Áskion ollessa kalkkikiveä. Vuoren korkeimmasta huipusta käytetään samaa nimeä kuin koko vuoresta. Muita korkeita huippuja ovat Pétra Márkou (Πέτρα Μάρκου, 1 655 m), Akónia (Ακόνια, 1 468 m), Kástro Zóta (Κάστρο Ζώτα, 1 413 m) ja Gkoúfa (Γκούφα, 1 285 m).

Eordaían kunnan Mouríkin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.

Lähteet
-------

1. ↑  Στους κόκκινους κρίνους του όρους "Μουρίκι" *Fouit.gr*.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 29.8.2016.
2. ↑  The Askio Mountain *Πρόγραμμα Πίνδος*.  Arkistoitu 10.9.2016. Viitattu 29.8.2016.
Móvri  
ΜόβρηMóvri-vuoren maisemia.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Dytikí Achaḯa, Akhaia, Länsi-Kreikka, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
719 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 02′ P, 21° 32′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Móvri** (kreik. Μόβρη, joskus myös Μώβρη) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa Kreikassa. Sen korkeimman huipun korkeus on 719 metriä.

Móvri-vuori sijaitsee Akhaian alueyksikössä Dytikí Achaḯan kunnan alueella. Vuoren nimi oli alun perin *Mavronéri* (Μαυρονέρι, "Musta vesi"). Se lyhentyi frankkivallan aikana muotoon *Mávra* (Μαύρα, ranskaksi *Mauvre*), johon nykyinen nimimuoto perustuu.

Dytikí Achaḯan kunnan osa Móvrin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Movri, Mountain, Patra *Greek Travel Pages*. Viitattu 3.9.2018.
2. ↑  Τα βουνά της Ελλάδας *Pezoporia.gr*. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Μόβρη: Πριν τη Φραγκοκρατία ονομαζόταν "Μαυρονέρι" – Καταλαμβάνει μεγάλη έκταση της ενδοχώρας του δήμου Δυτικής Αχαΐας *e-dytikiachaia.gr*.  Arkistoitu 17.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
Tanskan tavoitteena on olla maailman aktiivisin liikuntamaa.
**Tanskan urheilu- ja liikuntapolitiikan** tavoite on tehdä Tanskasta maailman aktiivisin maa liikunnan harrastamisessa. Tanskan urheilu- ja liikuntapolitiikan keskeisiä toimijoita ovat voittoa tavoittelemattomat järjestöt sekä kouluissa annettava fyysinen kasvatus. Kouluilla on velvollisuus varmistaa, että lapset saavat vähintään 45 minuuttia liikuntaa päivässä. 1970-luvun puolivälistä urheilupolitiikan painopiste on laajentunut muihin yhteiskunnallisiin tavoitteisiin, kuten terveydellisiin ja sosiaalisiin lähtökohtiin. Urheilu- ja liikuntapolitiikka on Tanskan kulttuuriministeriön alaista toimintaa, mutta se vaikuttaa myös muiden ministeröiden politiikka-alueisiin terveyttä ja yhteiskunnallisia näkökohtia koskettavissa aiheissa.

Kansalliset strategiat ja tavoitteet
------------------------------------

Tanskan urheilupolitiikan tavoitteet on määritelty *urheilupolitiikan tavoiteohjelmassa* (2016) ja *urheilua koskevassa poliittisessa sopimuksessa* (2014). Poliittinen sopimus on voimassa vuoteen 2026 saakka. Sopimusten keskeinen tavoite on tehdä Tanskasta maailman aktiivisin maa liikunnan harrastamisessa. Keskeinen tavoite on, että 75 prosenttia väestöstä osallistuu urheiluun ja liikuntaan ja että 50 prosenttia väestöstä on aktiivisia urheilujärjestöissä vuonna 2025. Osana tavoitetta korostetaan urheilujärjestöjen vastuuta osallistaa ryhmiä, jotka eivät muuten osallistuisi urheiluun. Sopimukset vahvistavat Tanskan urheilupolitiikkaa esimerkiksi huippu-urheilussa, dopingin torjunnassa ja koululiikunnassa.

Koululiikunta
-------------

Vuoden 2013 koulu-uudistuksen jälkeen julkisissa peruskouluissa ja lukioissa on edellytetty 45 minuutin päivättäistä urheilua ja liikuntaa. Poliittisen sopimuksen osana neljä merkittävintä urheilujärjestöä auttavat uudistuksen toteuttamisessa. Dansk Skoleidræt-järjestö sai vuosina 2015–2017 erityisrahoitusta uudistuksen toteuttamsieen. Sopimuksen osapuolet tukevat Tanskan urheiluliittoa ja ruohonjuuritason organisaatioita tavoitteen toteuttamisessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Denmark: Sport, youth fitness and physical activity *European Commission: Youthwiki*. Viitattu 6.9.2023.
2. ↑  ESSA Sport: National report Denmark *ESSA-Sport*. Viitattu 6.9.2023.
**Precision Strike Missile** (**PrSM**) on yhdysvaltalainen lyhyen kantaman ballistinen ohjus, jota kehitetään MGM-140 ATACMSin korvaajaksi. Se voidaan laukaista M142 HIMARS ja M270 MLRS -ajoneuvoista.

Kehitys
-------

Lockheed Martinin Precision Strike Missile voitti ATACMSit korvaavan kilpailutuksen, joka oli alkanut vuonna 2016. Uudistuksina PrSM tulee lentämään nopeammin ja kauemmaksi sekä olemaan kooltaan pienempi, jolloin niitä mahtuu kaksi yhteen MLRS:n ja HIMARSin käyttämään ohjuskasettiin. Aluksi ohjus voi osua maalla paikallaan pysyviin kohteisiin, mutta myöhemmin mahdollisesti myös liikkuviin maalla ja merellä.

8. joulukuuta 2023 Yhdysvaltain armeija kertoi saaneensa ensimmäiset ohjukset.

Lähteet
-------

1. ↑  Sydney J. Freedberg Jr: Army Will Field 100 Km Cannon, 500 Km Missiles: LRPF CFT *Breaking Defense*.  23.3.2018. Viitattu 3.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Jen Judson: US Army’s Precision Strike Missile gets green light for development, readies for big test *Defense News*.  11.10.2021. Viitattu 3.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Jen Judson: US Army receives first long-range Precision Strike Missiles *Defense News*.  8.12.2023. Viitattu 19.12.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Precision Strike Missile
Louis V Joseph de Bourbon-Condé
Bourbon-Condén suvun vaakuna vuodesta 1588.
**Louis Joseph de Bourbon-Condé**, *Condén 8. ruhtinas* (9. elokuuta 1736 Pariisi – 13. toukokuuta 1818 Chantilly) oli ranskalainen ylimys. Hän toimi tärkeässä tehtävässä palatsitalouden päällikkönä sekä Burgundin maaherrana ja oli yksi harvoista voitokkaista ranskalaisista kenraaleista seitsenvuotisessa sodassa. 

Condén ruhtinas ja hänen poikansa olivat ensimmäisiä, jotka pakenivat maasta Ranskan vallankumouksen vuoksi, välttääkseen vankilan ja oikeudenkäynnit he lähtivät heti Bastiljin valloituksen jälkeen. Tämä päätös osoittautui viisaaksi, sillä vallankumouksen hirmuhallinnon aikana kaikki Ranskassa asuvat Bourbon-suvun jäsenet pidätettiin ja osa teloitettiin.

Louis Joseph de Bourbon-Condé pakeni ensin Alankomaihin ja siirtyi sitten Torinoon. Pakolaisuutensa alkuvaiheessa hän osallistui monen muun emigrantin tavoin aseellisen vastarinnan järjestämiseen maan ulkopuolelta emigranttien armeijan avulla. Itävältä ja Preussi ryhtyivät kuitenkin pian rajoittamaan tätä toimintaa oman turvallisuutensa vuoksi. 

Vuodesta 1800 alkaen Louis Joseph de Bourbon-Condé asui Englannissa, Wansteadissa, jossa hänen taloutensa noudatti edelleen vanhan Ranskan mukaisia muotoja. Niiden rahoituksessa auttoi vuotuinen avustus, jonka maksoi Yrjö III. Siellä prinssi myös avioitui uudelleen. Uusi puoliso oli Marie-Catherine de Brignole-Sale, pakolainen hänkin. 

Kun Ludvig XVIII oli noussut Ranskan valtaistuimelle 1814, Condén ruhtinas palasi Pariisiin. Hän kuoli Chantillyssä 1818.

Aiheesta muualla
----------------

* Louis-Joseph, 8e prince de Condé Encyclopedia Britannican verkkoversio (englanniksi)
* Nuttall Encyclopedia samasta aiheesta (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Óthrys  
ΌθρυςDomokóksen tasanko, Óthrys-vuoristo taustalla.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Fthiotis ja Magnesia, Keski-Kreikka,Kreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 726 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
39° 01′ 01″ P, 22° 42′ 35″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Óthrys** (kreik. Όθρυς; myös *Óthris*) eli **Óthri** (Όθρη) on vuori Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 1 726 metriä.

Metsää Óthrys-vuorella.
Óthrys sijaitsee Fthiotiin alueyksikön koillisosassa ja Magnesian alueyksikön eteläosassa linnuntietä noin 27 kilometriä itäkoilliseen Lamíasta ja noin 44 kilometriä lounaaseen Vóloksesta.

Kreikkalaisessa mytologiassa Óthrys oli titaanien linnoitus, siinä missä olympolaiset jumalat pitivät tukikohtanaan noin 130 kilometriä pohjoisempana sijaitsevaa Ólymposvuorta. Óthrys lyötiin titanomakhian aikana ja tuhottiin täysin maan tasalle niin ettei sitä voitaisi ikinä korjata. Vuoreen yhdistettiin oreadi- tai najadi-nymfi nimeltä Othreis.

Lähteet
-------

1. ↑  Titanomachy *About.com*.  Arkistoitu 10.9.2016. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Mount Othrys *Complete Pilgrim*. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Othreis *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Óthrys** Wikimedia Commonsissa
**Kuorrute** eli **kuorrutus** on levityksen jälkeen hyytyvä seos, jolla päällystetään leivonnaisia, liharuokia, makeisia, vihanneksia ja muita vastaavia tuotteita.

Sokeria sisältäviä makeita kuorrutteita ovat sokerivesikuorrute, glasyyri ja pursotettava makea kuorrute, joka on tehty vaahdottamalla kananmunan valkuaisia ja tomusokeria. Makeat kuorrutteet soveltuvat kakkujen ja muiden leivonnaisten pinnoittamiseen. Paistetut donitsit voidaan päällystää mehukuorrutteella, joka on sekoitettu mehutiivisteestä ja tomusokerista. Donitsi joko kastetaan kuorrutteeseen tai kuorrute pursotetaan sen päälle.

Suklaakuorrute on makea seos, jonka ainesosina on sulatettu suklaa ja sokeriliemi. Kotikeittiössä suklaan voi sulattaa mikroaaltouunissa tai vesihauteessa. Tällaisella kuorrutteella päällystetään kakkuja, leivoksia ja makeisia sekä jäätelöpuikkoja ja -tuutteja. Suklaakuorrutteen voi tehdä myös sulatetun suklaan ja kuohukerman seoksesta. Aineiden suhde riippuu siitä, käytetäänkö tummaa suklaata, maitosuklaata vai valkosuklaata.

Marenki on sokerista ja kovaksi vatkatusta kananmunan valkuaisesta koostuva kuorrute, joka sopii jälkiruokiin, kakkuihin, piirakoihin ja torttuihin. Marenkia voi pursottaa ja se kovetetaan miedossa lämmössä uunissa tai siihen voi lisätä vatkatessa viinihappoa, jolloin uunikuivausta ei tarvita.

Makeaa kinuskia käytetään leivonnaisten ja makeisten kuorruttamiseen. Voikuorrutetta käytetään kakkujen päällysteenä. Sen valmistamiseen käytetään suolatonta voita, sokerilientä ja kananmunaa. Voikuorrute syntyy toisaalta voista, tomusokerista ja tilkasta vettä. Myös hedelmien paloja, marjoja, pähkinöitä ym. päällystetään (kandeerataan) upottamalla ne kuumaan sokeriliemeen.

Suolaisia kuorrutteita käytetään kalaruokien, kasvisruokien ja liharuokien päällystämiseen. Gratiini on uunissa tai grillissä gratinoitu eli kuorrutettu kala-, kasvis- tai liharuoka, jonka pinnan peitteenä on juustoraastetta, korppujauhoa, kastiketta ja mausteita. Kuorrutteena voi olla myös kastike, jonka hyytymisen aiheuttaa juusto tai kananmunan keltuainen.

Lähteet
-------

* Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Turtia 2009, s. 272.
2. ↑  *kuorrute.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
3. ↑  Turtia 2009, s. 543.
4. ↑  Uunissa paistettavat vaniljadonitsit ja mehukuorrute Pullahiiri.com. Viitattu 29.7.2023.
5. ↑  Turtia 2009, s. 554.
6. ↑  Suklaakuorrutus Kinuskikissa.fi. Viitattu 29.7.2023.
7. ↑  Turtia 2009, s. 332.
8. ↑  Turtia 2009, s. 250.
9. ↑  Turtia 2009, s. 638.
10. ↑  Tahmabostonkakku Annemelender.fi. Viitattu 29.7.2023.
11. ↑  Turtia 2009, s. 225.
12. ↑  Turtia 2009, s. 160–161.