recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**AtheOS** oli ilmainen Unix-tyylinen käyttöjärjestelmä x86-pohjaisille tietokoneille.  AtheOS:ia kutsuttiin aluksi nimellä AltOS, joka oli tarkoitettu olemaan AmigaOS-klooni, mutta myöhemmin suunnitelmat hylättiin. AtheOS:in kehitys on lopetettu, mutta siitä on syntynyt uusia projekteja, kuten esimerkiksi siihen perustuva Syllable.

Historia
--------

Käyttöjärjestelmää kehittänyt Kurt Skauen sai insipiraatiota ja ideoita muun muassa BeOS:stä ja AmigaOS:stä. Käyttöjärjestelmän kehitys alkoi vuonna 1996 ja päättyi vuonna 2002, jolloin projektista forkattiin Syllable.

AtheOS esiteltiin Usenetissä maaliskuussa 2000. Vaikka se on lisensoitu avoimen lähdekoodin ohjelmistoksi, Skauen ei hyväksy koodilahjoituksia kuten monet muut. Hän lopetti sen kehittämisen ja nyt projektia pidetään kuolleena. Vapaan lähdekoodin lisenssi GNU GPL on kuitenkin mahdollistanut AtheOS:iin perustuvan Syllablen kehittämisen aloittamisen.

Skauen käänsi KHTML:n AtheOSille mahdollistaakseen ABrowsen tekemisen.

AtheOS:n kotisivut pyörivät AtheOSille käännetyn Apache HTTP Serverin päällä.

Ominaisuudet
------------

* 64-bittinen journaloiva tiedostojärjestelmä: AtheOS File System
* tuki symmetriselle moniprosessoroinnille.
* tuki suurimmalta osin POSIX-standardille.
* irrottava moniajo
* C++-suuntautunut ohjelmointirajapinta

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2  Syllable – The Little OS with a Big Future *osnews.com*.  2.8.2004. Viitattu 9.3.2020. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
Baalbekin Jupiterin temppelin rauniot.
**Baalbekin Jupiterin temppeli Rooman Heliopoliksessa** oli valtava temppeli, joka oli omistettu ylijumala Zeukselle. Se sijaitsi Heliopoliksen alueella (nykyään Baalbek Libanonissa). Se oli  "Suuren Tuomioistuimen" tai "Pyhäkön" päärakennus. Roomalainen pakanallinen temppelikompleksi on edelleen osittain pystyssä.

Historia
--------

Jupiterin temppeli Heliopoliksessa (monimutkainen alue, jota kutsutaan myös *Heliopolitan Zeuksen pyhäköksi*) oletettavasti korvasi aikaisemman foinikialaisten temppelin, joka käytti samaa perustaa. Valtava louhos oli yksi syy Rooman päätökseen luoda valtava "Suuri Tuomioistuin" isoon pakanalliseen temppelikompleksiin tällä vuorella, joka sijaitsee lähes 1100 metrin korkeudessa Rooman Valtakunnan itärajalla. Kesti kolme vuosisataa rakentaa tämä valtava Roomalainen pakanuuden temppeli. Jupiterin temppeli sijaitsee roomalaisen Heliopolisen Suuren tuomioistuimen länsipäässä. 

Tämä temppeli oli omistettu roomalaiselle  Zeukselle. Sen rakennuttamisen aloitti Julius Caesar ja hänen jälkeensä sitä jatkoi Augustus. Se oli suurin temppeli, joka oli omistettu Jupiterille koko Rooman keisarikunnassa. Sen pylväät olivat 30 metriä korkeita ja niiden läpimitta oli lähes 2,5 metriä: ja ne olivat klassisen maailman suurimpia.

Bysantin valtakunnassa paikka tunnettiin myös nimellä "Triliitti" perustuksissa olevien kolmen massiivisen kiven mukaan.

Yleiskuva muinaisesta Baalbekistä. 
Myös Juliusten-Claudiusten hallitsijasuku jatkoi vuorollaan pyhäkön varustelua. Noin vuonna 50 Nero rakennutti tornialttarin temppeliä vastapäätä. 100-luvun alussa Trajanus teetti temppelin piha-alueelle portiikin vaaleanpunainaisesta graniitista (joka oli peräisin Aswanista Egyptistä).

Katso myös
----------

* Hajar al hubla

Galleria
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

* Cook, Arthur Bernard (1914). *Zeus: A Study in Ancient Religion* **Vol. I: *Zeus God of the Bright Sky***. Cambridge: Cambridge University Press. .
* Coulton, J.J. (1974). *Journal of Hellenic Studies* **Vol. 94**. .
* Jessup, Samuel (1881). *Picturesque Palestine, Sinai, and Egypt, *Div. II**. New York: D. Appleton & Co. illustrated by Henry Fenn & J.D. Woodward. .

### Viitteet

1. ↑  Video todellinen Temppeli Jupiter ja Pyhäkkö
Äiti Meera vuonna 2020
**Äiti Meera** (s. 26. joulukuuta 1960) on Saksassa asuva intialaissyntyinen nainen, jonka seuraajat pitävät häntä avatarina. 

Hänen syntymänimensä on Kamala Reddy. Äiti Meera vastaanottaa tuhansia vieraita kaikista uskonnoista darshanille, jota hän johtaa täydellisessä hiljaisuudessa. Hänen darshaninsa koostuu rituaalista, jossa hän koskettaa henkilön päätä ja katsoo sitten hänen silmiinsä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Äiti Meera** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Mutter Meera 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mother Meera
**Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito** ry (Taitoliitto) ja alueelliset taitoyhdistykset muodostavat valtakunnallisen kaksikielisen palvelu- ja asiantuntijajärjestön Taitojärjestön. Vuonna 1913 perustettu Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry hoitaa järjestön yhteisiä asioita, toimialan kehittämistä ja viestintää sekä kotimaisia ja kansainvälisiä yhteyksiä. Liiton julkaisema Taito-lehti on ilmestynyt yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1907.

Koko maassa toimivan järjestön verkostoon kuuluu 17 käsi- ja taideteollisuusyhdistystä ja niiden noin 100 kiinteää toimipaikkaa. Järjestö on merkittävä työllistäjä. Sen palveluksessa on noin 200 vakinaista toimihenkilöä, ja lisäksi työssä on mukana projektihenkilöstöä, kurssiopettajia, työllistämisvaroin palkattuja ja harjoittelijoita.

Vuosilukuja
-----------

* 1904 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuusliike (Kotiteollisuus Oy / Kuopion seudun kty)
* 1906 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuusyhdistys (Varkauden seudun kty)
* 1907 TAITO-lehti Käsiteollisuus-nimisenä
* 1913 Käsi- ja taideteollisuusliitto
* 1944 ensimmäinen käsityökeskus (vanhin toiminnassa oleva: Joensuun käsityökeskus, Pohjois-Karjalan kty)
* 1965 Käsi- ja taideteollisuuden edistämissäätiö
* 1986 ensimmäinen käsi- ja taideteollisuuskeskus (Verkaranta, Pirkanmaan kty)
* 1989 ensimmäiset lasten käsityökoulut (Etelä-Pohjanmaan kty ja Nylands hantverk rf)
* 1997 yrittäjille suunnattu verkkopalvelu Taitoverkko

Vuoden käsityötekniikka
-----------------------

Taitoliitto on vuodesta 2017 valinnut vuosittain käsityötekniikan jota se on nostanut esille.

* 2017 makramee
* 2018 kirjonta
* 2019 kudonta
* 2020 vuoleminen
* 2021 Parsittu ja paikattu
* 2022 värjäys luonnonväreillä

Lähteet
-------

1. ↑  Vuoden käsityötekniikka *Taitojärjestö*. Viitattu 26.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Käsi- ja taideteollisuusliiton kotisivut

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)
	+ 2

 |

 |
**Papa Babacar "Baba" Diawara** (s. 5. tammikuuta 1988 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Diawara aloitti ammattilaisuransa senegalilaisesta ASC Jeanne d'Arcista, joka pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2007 Diawara siirtyi Eurooppaan, ollessaan 19-vuotias, kun hän teki sopimuksen portugalilaisen Marítimon kanssa. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 2007–2008 ottelussa Estrela da Amadoraa vastaan.

Kesänä aikana hän nousi pysyvästi edustusjoukkueen kokoonpanoon. Kauden 2008–2009 aikana hän teki 10 maalia pelaamassaan 25 ottelussa.

17. tammikuuta 2012 Diawara siirtyi espanjalaiseen Sevillaan ja teki 4½-vuotisen sopimuksen joukkueen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  El Sevilla ficha a Babá Marca. Viitattu 24.1.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Baba Diawaran esittely ja tilastot Footballzz-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Vincenzo Grifo** (s. 7. huhtikuuta 1993 Pforzheim, Saksa) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia.

Grifo siirtyi Hoffenheimiin kesällä 2012 ja pelasi joukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa lokakuussa 2012. Kevään 2014 hän pelasi lainasopimuksella 2. Bundesliigan Dynamo Dresdenissä ja kauden 2014–2015 lainalla niin ikään 2. Bundesliigassa pelanneessa FSV Frankfurtissa. Kaudet 2015–2017 hän edusti Freiburgia ja niistä ensimmäisen kauden 2. Bundesliigassa ja toisen pääsarjassa. Kauden 2017–2018 hän pelasi Bundesliigaa Borussia Mönchengladbachissa. Kesällä 2018 hän palasi Hoffenheimiin mutta pelasi jälkipuoliskon kaudesta 2018–2019 Freiburgissa. Syyskuun 2019 alussa hän siirtyi pysyvästi Freiburgiin.

Grifo on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut 1. Bundesliigassa 174 ottelua ja tehnyt niissä 35 maalia. Toisella sarjatasolla hän on pelannut 77 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Mestarien liigassa muutaman minuutin yhdessä ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Eurooppa-liigan alkulohkossa kuusi ottelua ja teki niissä kaksi maalia, syyskuussa kotiottelussa Qarabağia ja lokakuussa kotiottelussa Nantesia vastaan.

Grifo pelasi Italian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua ja teki niissä yhden maalin. Italian A-maajoukkueessa hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut kahdeksan maaottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän teki kaksi maalia marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Viroa vastaan ja samoin marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vincenzo Grifo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Grifo, Vincenzo *National Football teams*. Viitattu 22.1.2023. (englanniksi)

SC Freiburg – Saksan Bundesliiga
1 Uphoff |
3 Lienhart |
5 Gulde |
7 Schmid |
8 Eggestein |
9 Höler |
11 Kyereh |
14 Keitel |
17 Kübler |
18 Petersen |
21 Atubolu |
22 Sallai |
23 Wagner |
24 Ezekwem |
25 Sildillia |
26 Flekken |
27 Höfler |
28 Ginter |
29 Jeong |
30 Günter |
32 Grifo |
33 Weißhaupt |
34 Röhl |
35 Schmidt |
38 Gregoritsch |
42 Dōan |
Valmentaja Streich



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Farah** on joki Afganistanin lounaisosassa. Joki kulkee 712 kilometrin matkan Ghurin vuorilta Hamunjärvelle länteen. Nimensä joki on saanut Farahin kaupungin mukaan joen varrella.

Nimi
----

Farahjoen nykyinen nimi on johdettu Farahin kaupungin nimestä. Kaupunki sijaitsee joen varrella. Farahin nimi juontuu puolestaan historiallisista nimistä *Fradatha* tai Pliniuksen käyttämästä nimestä *Ophradeus*. Joen nimi persiaksi on *Farahrud* ja arabiaksi *Nahr Farah*.

Maantiede
---------

Farah alkaa Ghurin vuorilta noin 3 300 metrin korkeudelta, josta se virtaa 712 kilometrin matkan länteen laskien lopulta Hamun-järvelle Sistanissa 475 metrin korkeudella. Farahiin laskee kaksi suurempaa sivujokea, jotka ovat Ghur ja Malmand. Yhtymäkohdalta Farahin kaupunkiin saakka maisemat muuttuvat leveiksi laaksoiksi ja Farahin kaupungin jälkeen lopulta tasangoksi (*dašt*). Yläjuoksullaan aina Ghurjoen yhtymäkohtaan saakka joki kulkee kapeiden laaksojen ja jyrkkäseinäisten rotkojen kautta. Joen valuma-alueen pinta-ala on 28 015 km².

Joen virtauksen voimakkuus vaihtelee voimakkaasti vuodenaikojen ja vuoden mukaan. Joen virtaus on keskimäärin korkeimmillaan maaliskuun ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin virtauksen voimakkuus on noin 100 m²/s. Huomattavimmat vaikutustekijät ovat helmi-maaliskuussa sulava lumi ja maalis-huhtikuussa sateet. Hitaimmillaan virtaus on syyskuun ja lokakuun aikana. Ajoittain joen varrella tapahtuu tuhoisia tulvia. Toisaalta joki ei virtaa ajoittain lainkaan.

Joen virtauksen epäsäännöllisyys on hankaloittanut veden käyttöä maatalouden tarpeisiin. Joen patoamista asian ratkaisemiseksi on kaavailtu, mutta Afganistanin sisäisten levottomuuksien takia hankkeeseen ei olla ryhdytty.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Daniel Balland: FARĀHRŪD *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
**Eike Onnen** (s. 3. elokuuta 1982 Hannover) on saksalainen korkeushyppääjä. Onnenin ennätys on vuonna 2007 Garbsenissa hypätty 234. 194 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Onnen edustaa LG Hannoveria ja hänen valmentajanaan toimii hänen äitinsä, entinen pituushyppääjä Astrid Fredebold-Onnen.

Ura
---

Onnen on osallistunut MM-kilpailuihin neljästi, vuosina 2007, 2011, 2015 ja 2017. Osakassa 2007 hän sijoittui seitsemänneksi, Lontoossa 2017 kymmenenneksi ja Pekingissä 2015 kahdenneksitoista.. EM-kilpailuihin Onnen on osallistunut kolmesti. Hän saavutti pronssia Amsterdamissa 2016 tuloksella 229 sekä oli kahdeksas Berliinissä 2018 ja kymmenes Helsingissä vuonna 2012. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eike Onnen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Eike Onnen GER *tilastopaja.net*. Viitattu 14.4.2018. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**YouVersion** (tunnetaan myös nimellä **Raamattusovellus** ja **Bible.com**) on vuonna 2008 lanseerattu maksuton Raamattu-sovellus, jota voi käyttää mobiilisti, tabletissa tai tietokoneessa. Sovellusta käytetään maailmanlaajuisesti. Vuonna 2021 sovellus oli ladattu lähes 400 miljoonaan laitteeseen ja suurin osa käyttäjistä asui Yhdysvalloissa. Käyttäjien määrä on kasvanut voimakkaasti myös muualla maailmassa.

YouVersionia julkaisee Life.Church-seurakunta, joka on kertonut tavoittelevansa sovelluksen kautta uusia ihmisiä ja tuovansa raamatun sanoman arkipäiväisten kokemusten yhteyteen. Sovellus oli vuonna 2021 julkaistu yli 1700 kielelle ja sisältää yli 2500 raamatunkäännöstä. Sovellus on yksi App Storen ladatuimmista ja yksi sovelluskaupan ensimmäisistä raamattusovelluksista.

Lähteet
-------

1. ↑  Viisi suosituinta Raamatun jaetta – YouVersion-sovelluksen mukaan *Seurakuntalainen.fi*.  2.12.2016. Viitattu 7.9.2021.
2. ↑  Lataa Raamattusovellus *Bible.com*.  31.5.2021. Viitattu 7.9.2021.
3. ↑  Tietoa YouVersionista *Bible.com*. Viitattu 7.9.2021.
4. ↑  Angry Birds sai ankaran kilpailijan Raamatusta *Kauppalehti*.  4.8.2013. Viitattu 7.9.2021.
**Jos nukun kiltisti sohvalla...** on suomalaislaulaja Pete Seppälän debyyttialbumi, joka julkaistiin Suomen Sony BMG:n kautta 25. lokakuuta 2006.

Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Neljä seinää" ja "Petterin jukeboksi". Sävellyksiä levylle ovat tehneet mm. Petri Munck, Kristian Maukonen ja Sengi Lukangu. Sanoituksista suuri osa on Peten omia (kappaleet 1, 3, 6, 12) tai Peten ja muiden sanoittajien yhteistyötä (2, 4, 5). Tekstit ovatkin levyllä tärkeässä roolissa, eli laulut kertovat hyvin erilaisia, sekä herkkiä että humoristisia tarinoita. "Sitruunaperhonen", joka sai ensiesityksensä syksyn 2006 Elämä Lapselle -konsertissa, kertoo leukemiaan kuolleesta pikkutytöstä, "Petterin jukeboksi" taas kaveriporukan perjantai-illanvietosta. Levyn nimikappale luettelee kliseitä, joita ihmiset lausuvat toisilleen baareissa ("Tulisitko jatkoille jos nukun kiltisti sohvalla?"), mutta kertoo samalla tarinaa rakastumisesta, kun se viimeisin seuraksi lähtenyt tyttö jääkin vierelle pidemmäksi aikaa.

"Vuodenajat vaihtuu" -balladissa on pelkkä pianosäestys, jonka Lenni-Kalle Taipale soitti kansitekstien mukaan ensimmäisellä otolla nauhalle. Muut kappaleet ovat rentoa pop-rockia, ja Seppälä yhtyeineen esittää niitä keikoilla selvästi raskaampina rock-versioina.

Kappaleet
---------

1. Petterin jukeboksi – 3.07
2. Neljä seinää – 4.02
3. Jos nukun kiltisti sohvalla... – 3.18
4. Sitruunaperhonen – 3.54
5. Kolme toivetta – 3.55
6. Vaahtokarkkilauseita – 4.22
7. Iholle – 3.16
8. Aamukuuteen – 3.39
9. Ikävöin – 3.37
10. Neljään valokuvaan – 3.33
11. Maanantai – 3.15
12. Vuodenajat vaihtuu – 4.55

Lähteet
-------

1. ↑  Manageri: Pete Seppälä *manageri.net*.  Arkistoitu 21.10.2007. Viitattu 1.2.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Albumin arvostelu findance.comissa
* Näytepätkät kappaleista (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aappo Jurvelin** (23. helmikuuta 1870 Utajärvi – 14. tammikuuta 1962 Utajärvi) oli suomalainen Utajärven Ahmaskylällä asunut kansanparantaja ja maanviljelijä. Jurvelin tunnettiin luunmurtumien ja jäsenvikojen korjaajana sekä kotieläinten parantajana.

Oravan talossa Utajärven kirkonkylässä syntynyt Jurvelin muutti jo 6-vuotiaana setänsä kanssa tämän ostamaan Siiran taloon. Jurvelinin setä myi myöhemmin Siiran talon ja osti Säräisniemeltä Nuutilan talon. Aappo Jurvelin palveli täällä renkinä kuuden vuoden ajan. Palkasta säästämilään rahoilla hän osti sitten Kiviharjun talon Utajärven Ahmasjärven rannalta. Jurvelin raivasi tilalleen lähes 20 hehtaaria uutta peltoa kuokalla ja lapiolla. Hän jäi leskeksi ja joutui hoitamaan yksin sekä emännän työt että myös perheen kaksi lasta.

Jurvelin oli oppinut parantajan taidot isältään Pekka Pekanpoika Jurvelinilta, joka taas oli saanut ne omalta isältään Utajärven lukkarina toimineelta Pekka Jurvelinilta ollessaan tämän apulaisena. Lukkarin toimeen kuului aikoinaan myös välskärin tehtävät. Aappo Jurvelin harjoitti parantajantointaan talonpidon ohella ja hänen luonaan kävi potilaita ympäri Suomea. Jurvelin kävi myös itse potilaidensa luona. Hän hoiti enimmäkseen käsi- ja jalkavammoja, mutta asetteli myös selkä- ja niskanikamia paikoilleen. Jurvelin hoiti myös eläimiä ja korjasi erityisesti hevosten sijoiltaan menneitä jalkoja. Jurvelin hankki myös kevätmarkkinoilta talven aikana savotoilla huonoon kuntoon ajettuja hevosia, hoiti ne kesän aikana terveiksi ja myi hevoset sitten syysmarkkinoilla.

Lähteet
-------

* Kirjastovirma: Henkilögalleria - Aappo Jurvelin (Arkistoitu – Internet Archive)
|  |
| --- |
| Klorokvaloni |
| Klorokvaloni |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 3-(2,6-dikloorifenyyli)-2-etyylikinatsolin-4-oni |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 25509-07-3 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem | 63338 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C16H12N2Cl2O |
| Moolimassa | 319,185 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Klorokvaloni** on metakvalonin johdos joka kehitettiin 1980-luvulla, ja sitä myytiin pääasiassa Ranskassa ja joissakin muissa Euroopan maissa. Sillä on sedatiivinen ja yskänärsytystä hillitsevä vaikutus, ja sitä myytiin joko sellaisenaan, tai yhdistettynä muihin lääkeaineisiin ja myytiin näin yskänlääkkeenä.

Klorokvaloni on heikompi sedatiivi kuin metakvaloni, mutta se vedettiin Ranskassa markkinoilta vuonna 1994, koska sen pelättiin aiheuttavan riippuvuutta ja yliannostuksia.

Vaikka klorokvalonilla on sama kemiallinen kaava kuin SL-164:llä, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeerejä.

Lähteet
-------

1. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**TGK** (ven. ТГК, Территориальная генерирующая компания, *Territorialnaja generirujuštšaja kompanija*) on lyhenne, joka tarkoittaa RAO UES:sta yhtiöitettyjä ja yksityistettyjä, Venäjän federaatiossa sijaitsevia sähkövesivoima-, hiilivoima-, maakaasuvoima- sekä yhdistelmävoimalaitoksia, jotka tuottavat myös lämpöä. Venäjän sähköenergiauudistus aiheutti prosessin, jossa RAO UES:n omistamat voimalaitokset jaettiin neljäksitoista alueelliseksi tuotantoyhtiöksi. Näihin liitettiin alueellisia sähköntuotantoyhtiöitä ja jotka aluekoossaan myytiin huutokaupoin RAO UES:n omistajuudesta muille yhtiöille, myös ulkomaalaisille, kuten ranskalaisille, saksalaisille ja suomalaisille.*lähde?*

Huutokauppojen perusteella yhtiöt siirtyvät erilaisten omistajayhteisöjen omistukseen, eikä niitä ei voida enää pitää RAO UES-yhtymän tytär- tai osakkuusyhtiöinä. Kuitenkin valtiollinen energiapolitiikka vaikuttaa markkinaehtoistamisenkin jälkeen joissain yrityksissä siten, että huomattavana omistajana voi toimia esimerkiksi Gazprom tai sitä lähellä oleva taho.

Fortum ja TGK-10
----------------

Fortum yritti hankkia Kolskenergoa ja Lenenergoa ostamalla enemmistöosuuden Luoteis-Venäjällä toimivasta TGK-1:stä, jolla on merkittävästi myös vesivoimaa. Koska tätä ei pidetty yksityisissä lausunnoissa suotavana, hankki Fortum enemmistöosakkuuden TGK-10:stä Länsi-Siperiasta Etelä-Uralilta.*lähde?*

Fortumin enemmistöomistamalla TGK-10:llä ei ole vesivoimaa, joten se on Gazpromin toimittaman maakaasun varassa tai puolella laitoksistaan kivihiilen varassa, mikäli maakaasua ei käytetä. Kivihiilen käyttökustannuksiin vaikuttavat myös päästöoikeudet.

Venäjän neljätoista alueellista energiantuotantoyhtiöitä (TGK)

|  |
| --- |
| TGK-1 - TGK-2 - TGK-3 - TGK-4 - TGK-5 - TGK-6 - TGK-7 - TGK-8 - TGK-9 - TGK-10 - TGK-11 - TGK-12 - TGK-13 - TGK-14 |
**Aardonyx** (nimen merkitys: "maakynsi") oli prosauropodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurus. Se eli varhaisjurakaudella 200–190 miljoonaa vuotta sitten. *Aardonyxin* fossiileja on löydetty Etelä-Afrikasta. *Aardonyx* on kävellyt pääasiassa kahdella jalalla, mutta se on pystynyt kävelemään myös kaikilla neljällä jalalla.

Fossiilit
---------

*Aardonyxista* on löydetty osittaisia jäänteitä, joihin kuuluu selkänikama, kylkiluita, hartiavyön osia, etu- ja takaraajoja, lonkkaluun osia ja osittainen kallo. Näiden jäänteiden on varmistettu tulleen kahdelta nuorelta yksilöltä. Näillä yksilöillä ei ole ollut kuollessaan ikää kymmentä vuotta enempää, ja ne ovat ehkä olleet osa suurempaa ryhmää. Niiden tarkka kuolinsyy on selvittämätön. Syynä on saattanut olla hukkuminen tulvassa.

Koko
----

*Aardonyxin* pituus oli kuusi metriä. Löydetyt yksilöt ovat olleet epäkypsiä, joten aikuiset ovat saattaneet olla paljon suurempia, todennäköisesti yli kymmenen metriä pitkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aardonyx *The Dino Directory*. Natural History Museum. Viitattu 2.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Aardonyx *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 22.6.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131298
* EoL: 47459155
* Fossilworks: 157362
* IRMNG: 1469872

 |

 |
**Uskontoelämän alkeismuodot** on Émile Durkheimin kirjoittama kirja australialaisesta toteemijärjestelmästä. Kirja jakautuu kolmeen osaan, joista jokainen sisältää useampia lukuja. Ensimmäinen paneutuu uskonnon määritelmään. Durkheimin mielestä uskonto perustuu pyhän ja profaanin väliseen eroon. Tämä jako on ominaista kaikille tunnetuille uskonnoille. Uskonnon määritelmän lisäksi Durkheim kritisoi animismin ja luonnonpalvonnan käsityksiä siitä, minkälaiset olennot ovat olleet ensimmäisiä palvottuna.

Toteemi
-------

Toteemilla on kolme luonnetta. Se on samalla sekä yhteisön nimi, tunnusmerkki että pyhän esineen prototyyppi. Toteemin kolme muotoa ovat yksilötoteemi, yhteisötoteemi sekä sukupuolen mukainen toteemi. Yksilötoteemi on jokaisen henkilökohtainen suojelija, sekä hänen etunimensä. Klaanin toteemi eroaa yksilötoteemista siten, että yhteisö uskoo olevansa klaanitoteeminsa sukulaisia. Yksilöllä ei ole polveutumissuhdetta toteemiinsa, se on suojelija ja liittolainen. Sukupuolen mukaisessa totemismissa kaikki naiset ja miehet jakautuvat ryhmiin riippumatta siitä, mihin heimoon kuuluvat. Kumpikin sukupuolen mukaisesti muodostuneista ryhmistä uskoo olevansa mystisten sitein yhdistämä määrättyyn eläimeen.

Sielu ja henget
---------------

Australialaiset heimokansat uskovat, että jokainen ihmisruumis varjelee sisäistä olentoa, sielua. Toisinaan naiset muodostavat tästä poikkeuksen, sillä eräät heimot eivät usko heillä olevan sielua. Durkheimin mukaan yksilön sielu on kuitenkin vain annos ryhmän kollektiivista sielua. Henget ovat olennaisesti hyväntekijöitä, suojelushenkiä. Olemassa on kuitenkin myös pahojen henkien luokka, jotka mielletään usein eläimen kaltaisiksi. Henkien uskotaan esi-isien sielujen tavoin elävän puissa, kivissä, lähteissä ja maanalaisissa luolissa.

Negatiivinen kultti
-------------------

Negatiivinen kultti tarkoittaa pyhiä asioita koskevia rajoituksia, tabuja. Tällaisia ovat esimerkiksi kosketuskiellot sekä kiellot syödä pyhiä eläimiä tai kasveja.

Positiivinen kultti
-------------------

Positiivisen kultin tarkoitus on turvata toteemilajin lisääntyminen. Siihen liittyy muun muassa uhriateriat, johon osallistuvat uskovat luovansa sukulaisuuden siteen syötävään eläimeen. Uhriateriat ovat rituaalisia aterioita, joilla on pyhä luonne.

Lähteet
-------

* Durkheim, Émile: *Uskontoelämän alkeismuodot: Australialainen toteemijärjestelmä. (Les formes élémentaires de la vie religieuse: Le système totémique en Australie, 1912.) Suomentanut Seppo Randell*. Tammi, 1980 (alkuteos 1912). ISBN 951-30-5061-0.
**Sulkavan vankila** on 48-paikkainen avovankila Sulkavan kunnassa Etelä-Savossa. Se on perustettu vuonna 1987. Vankila kuuluu Rikosseuraamuslaitoksen Itä- ja Pohjois-Suomen rikosseuraamusalueeseen ja siellä on vain miesvankeja.

Vankila on avovankila, jossa vangit asuvat omissa soluhuoneissaan ja valmistavat itse omat ruokansa. Vankien on mahdollista työskennellä vuosittain vaihtuvissa kohteissa, kuten esimerkiksi Olavinlinnan restaurointitöissä.

Vankila toimii vanhan, vuonna 1941 välirauhan aikana rakennetun Tuonilahden aliupseerikylän alueella. Jatkosodan jälkeen paikalle perustettiin Invalidisäätiön ammattioppilaitos, jolloin alueelle myös rakennettiin runsaasti. Vuonna 1987 alueesta tehtiin vankila ja 1990-luvulla se peruskorjattiin laajasti. Alue on suojeltu asemakaavalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Sulkavan vankila *Rikosseuraamuslaitos*. Viitattu 28.4.2023.
2. ↑  Sulkavan vankilalla vietettiin 30-vuotisjuhlia *Sulkava-lehti*.  7.9.2017. Viitattu 28.4.2023.
3. 1 2  *Tulo-ohje Sulkavan vankilaan*. Rikosseuraamuslaitos, 1.10.2020. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Sulkavan avovankila, Tuonilahden aliupseerikylä *Etelä-Savon kulttuuriperintötietokanta*. Viitattu 28.4.2023.
**TEMPO** eli **(2,2,6,6-tetrametyyli-piperidin-1-yyli)oksyyli** (C9H18NO) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdiste on rakenteeltaan radikaali, mutta on radikaaliksi poikkeuksellisen stabiili. TEMPOa voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä hapettimena.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa TEMPO on väriltään oranssinpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee orgaanisiin luottimiin. TEMPO on voimakas hapetin. Lisäksi se on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa.

TEMPOa valmistetaan hapettamalla 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiiniä. Yleensä hapetus tehdään käyttäen joko natriumhypokloriittia tai ilman avulla. Käytettäessä hapettimena ilmaa tarvitaan lisäksi metallikationi katalyytiksi, ja tyypillisimpiä tähän käytettyjä metalleja ovat Cu+- Ru2+ ja Mn2+/Co2+-kationit. Muodostuva TEMPO hapettuu edelleen varsinaiseksi hapettimeksi, joka on oksoammoniumkationi.

TEMPO hapettaa primääriset alkoholit aldehydeiksi ja sekundääriset alkoholit ketoneiksi. Ainesuhteista riippuen aldehydit voidaan hapettaa myös karboksyylihapoiksi. Lisäksi TEMPO hapettaa diolit laktoneiksi tai hydroksialdehydeiksi ja sulfidit sulfoksideiksi. Teollisuudessa TEMPOa käytetään hapettamaan muun muassa retinoli retinaaliksi ja lääketeollisuuden tarvitsemien lähtöaineiden synteeseissä steroidijohdannaisten valmistamiseen. TEMPOa voidaan käyttää myös radikaalipolymeroinneissa. TEMPO reagoi pidentyvän radikaaliketjun pään kanssa muodostaen additiotuotteen. Tämä estää pään radikaalia reagoimasta edelleen. Additiotuote voidaan hajottaa kuumentamalla, jolloin TEMPO irtoaa ja muodostuu polymeeriradikaali, joka voi jatkaa edelleen reaktiota. Näin voidaan säädellä esimerkiksi halutun polymeerin molekyylimassaa. TEMPOa on käytetty tähän tarkoitukseen muun muassa polystyreenin valmistuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  TEMPO – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 26.6.2017.
2. 1 2 3 4  Fernando Montanari. Silvio Quici, Huda Henry-Riyad, Thomas T. Tidwell, Armido Studer, Thomas Vogler, Yu Rao, Chao Zhang & Yu Zong: *2,2,6,6-Tetramethylpiperidin-1-oxyl, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2016. Teoksen verkkoversio Viitattu 26.6.2017
3. 1 2  Rosaria Ciriminna & Mario Pagliaro: Industrial Oxidations with Organocatalyst TEMPO and Its Derivatives.  *Organic Process Research & Development*, 2010, 14. vsk, nro 1, s. 6–8. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.6.2017.  (englanniksi)
4. ↑  Bruno Pignataro: *Ideas in Chemistry and Molecular Sciences*, s. 6–8. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-3-527-63056-1. Teoksen verkkoversio (viitattu 26.6.2017). (englanniksi)
5. ↑  Hans-Georg Elias & Rolf Mülhaupt: *Plastics, General Survey, 2. Production of Polymers and Plastics, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 26.6.2017
6. ↑  Eric V. Anslyn, Dennis A. Dougherty: *Modern physical organic chemistry*, s. 787. University Science Books, 2006. ISBN 978-1-891389-31-3. (englanniksi)
**Kloostri jõgi**  (myös **Padise jõgi** ) on joki Sauen kunnassa ja Lääne-Harjun kunnassa Harjumaalla Viron pohjoisosissa, joka laskee Paldiskin lahteen Suomenlahdella.

Joen kulku
----------

Joki saa alkunsa Nissin kunnan eteläosassa Lepasten kylässä, joka sijaitsee Ellamaan lähellä Turbassa. Se virtaa koko ajan kohti pohjoista, vaikka aivan alajuoksulla se kääntyy luoteeseen päin. Yläjuoksulla se on perattu suoraksi ojaksi, joka alkaa meanderoida vasta Kobrun kulmakunassa ennen Kaseperea. Ensimmäinen suuri kanava, joka siihen yhtyy, on oikealta siihen yhtyvä Pulu peakraavi. Siimikan jälkeen joki siirtyy Padisen puolelle. Kobrun metsäosuudella joen menderit muodostavat sokkeloisia osuuksia, jossa joella on vaihtoehtoisia reittejä virrattavanaan. Eräs osuus on kokonaan ohitettu suoralla kanavalla. Kaseperen kylässä joki putoaa aiempaa nopeammin alemmaksi ja siellä siihen yhtyy Seljamäe oja oikealta ja Vesisoo peakraav vasemmalta puolelta. Näiden jälkeen joki virtaa Padisen läpi ja alajuoksulla joelle on kaivettu rinnakkaisia uomia, kuten esimerkiksi Piskjõgi, eräs nimetön rinnakkaiskanava, eräitä ohituskanavia ja Karilepa oja. Joki laskee Paldiskin lahden eteläosaan Laheotsaan.

Luontoarvoja
------------

Joki on lohen, purotaimenen, taimenen ja harjuksen luontaisen lisääntymisalue.

Historiaa
---------

Padisen luostarin vallihautaan on keskiajalla otettu vettä Kloostri jõesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Keskkonnaregister: Kloostri jõgi (VEE1100800) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 12.8.2017. (viroksi)
2. 1 2  Järvekülg, Aare: Kloostri jõgi (eestigiid.ee)(viroksi), viitattu 12.8.2017
*Tämä artikkeli kertoo kappalaisesta. Keskimatkojen juoksijasta kertoo artikkeli Adolf Manninen (juoksija).*
**Adolf Manninen** (18. elokuuta 1868 Jyväskylän maalaiskunta – 20. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen kappalainen, jonka punaiset surmasivat Suomen sisällissodan aikana.

Mannisen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Manninen ja Edla Maria Salmela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Jyväskylän lyseosta. Manninen suoritti vuonna 1895 Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.

Manninen oli Vehkalahdella kappalaisena vuodesta 1908 alkaen.

Sisällissodan aikaan Vehkalahden kirkkoherra Gustaf Adolf Taube järjesti kirkossa puhetilaisuuksia yhdessä kappalainen Adolf Mannisen ja Haminan kirkkoherran Uuno Renvallin kanssa. Punaiset pidättivät papit maaliskuun alussa joksikin aikaa mutta he pääsivät sitten vapaaksi. Papit pidätettiin uudelleen huhtikuussa ja heidät vietiin Kouvolaan yhdessä muiden pidätettyjen haminalaisten kanssa. Taube, Manninen ja Renvall ammuttiin Kouvolan veripellolla yöllä 19. – 20. huhtikuuta 1918.

Adolf Manninen oli naimisissa vuodesta 1894 Henrika Mankosen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  MANNINEN Adolf. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Suomen sotasurmat 1914-1922 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Mirja Turunen : Veripellot - Sisällissodan surmatyöt Pohjois-Kymenlaaksossa 1918. Atena Kustannus 2005, s. 126


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
TI-86
**TI-86** on Texas Instrumentsin ohjelmoitava, graafinen laskin, joka esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Laskin sisältää Zilog Z80 -mikroprosessorin, ja on osittain alaspäin yhteensopiva vanhemman, TI-85-mallin kanssa.

TI-86:n erot edeltäjäänsä, TI-85:een, ovat hyvin vähäiset. TI-86:ssa muistia on enemmän ja muotoilu on pyöreämpää. Laskin hallitsee mm. funktion arvojen taulukoinnin, vektorit, matriisit, kompleksiluvut sekä numeerisen integroinnin ja derivoinnin, mutta ei symbolista derivointia ja integrointia eikä muitakaan symbolisia toimintoja, kuten lausekkeen sieventelyä.

Ikänsäkin ansiosta laskimelle on saatavilla valtavasti sovelluksia kuten pelejä, matemaattisia ja tieteellisiä apuohjelmia ja muun muassa sarjaportin avulla tuotettavia ääniä. 

Suomessa TI-86 on ollut suosittu lukiotasolla käytettävä laskin, ja se on sallittu ylioppilaskokeissa (vain tiettyine ohjelmistoineen). TI-86-laskimen valmistus on lopetettu ja korvaava malli on USB-portin ja Flash-muistia sisältävä TI-84 Plus.

Tekniset tiedot
---------------

* **CPU:** Zilog Z80 6 MHz (julkaistu 1976 ja käytetty monissa kotitietokoneissa)
* **RAM-muisti:** 128 kt, josta 96 kt käytettävissä
* **ROM:** 256 kt (ei päivitettävissä)
* **Näyttö:** 128×64 korkeakontrastinen yksivärinen LCD
* **Yhteydet:** Sarjaportti kahden TI-86 laskimen väliseen tietojen vaihtoon tai laskimen liittämiseen tietokoneeseen
* **Ohjelmointikielet:** TI-BASIC, Z80 Assembly (ASM)
* **Virtalähde**: 4\*AAA ja CR1620

Aiheesta muualla
----------------

* Texas Instrumentsin viralliset TI-86 sivut (suomi)
* Valtavasti sovelluksia TI-86:lle (ticalc.org)
* Ohjeet TI-86 (ja TI-83+) purkuun (Arkistoitu – Internet Archive)
* Virtual TI -emulaattori TI-laskimille (tarvitsee laskimen ROM:in)
Söderkullan kirkko
**Söderkulla** on taajama Etelä-Sipoossa Uudellamaalla. Söderkulla on Etelä-Sipoon asutuskeskus uuden Porvoontien ja Porvoonväylän varrella. Söderkullasta noin 10 kilometriä pohjoiseen sijaitsee Sipoon kuntakeskus Nikkilä. Helsingin keskustaan Söderkullasta on matkaa noin 30 kilometriä ja Porvoon keskustaan noin 24 kilometriä.

Söderkulla on yksi Sipoon keskeisistä kasvukeskuksista Nikkilän ohella. Asukkaita Söderkullassa oli vuoden 2017 lopussa 3 782. Kaavoituksessa kunnan rakentamista on painotettu tulevaisuudessakin näille alueille. Söderkullan keskustan tuntumaan on hyväksytty muun muassa 3 000 neliömetrin liikekeskuksen rakentaminen.

Palvelut
--------

Söderkullassa on kattavat peruspalvelut. Muutaman sadan metrin päässä toisistaan sijaitsevat hammashoitola, Alko, apteekki, vanhusten palvelukeskus Linda, R-kioski, kirjasto, kolme päivittäistavarakauppaa, päiväkoti sekä Etelä-Sipoon ala-aste. Ala-asteen yhteydessä on myös ruotsinkielinen Söderkulla skolan.

Kolmen kilometrin päässä Söderkullasta sijaitsee Pilvijärven suosittu uimaranta. Vuonna 2003 valmistui Söderkullaan Ingman Areena -salibandyhalli.

Söderkullassa sijaitsee Söderkullan kartano, joka on perustettu vuonna 1557. Kartanon omistaa Sipoon kunta, ja sen päärakennus on aiemmin ollut vuokrattu tilausravintolayrittäjälle. Kunta kaavaili keväällä 2011 kartanon myyntiä, mitä paheksuttiin. Myyntiaikeet peruttiin, ja kartanosta tulee kulttuuripalvelujen keskus, johon suunnitellaan nyt piharakennuksissa toimivia kunnan toimintoja.

Vuonna 2018 Söderkullaan valmistui Söderkullan kirkko ja seurakuntakeskus.

Joukkoliikenne
--------------

Bussit Söderkullaan: Helsingin Itäkeskuksesta kulkee HSL:n liityntälinjat: 

**841 Itäkeskus-Söderkulla-Nikkilä**

**842 Itäkeskus-Söderkulla-Eriksnäs**

**843 Itäkeskus-Söderkulla-Kalkkiranta**

**844 Itäkeskus-Söderkulla-Taasjärvi**

Bussit Helsingin Kampista: Kaukoliikenneterminaalista

**U848 Kamppi-Pasila-Viikki-Söderkulla-Porvoo**

Bussit Vantaan Tikkurilasta:

**U999 Tikkurila-Söderkulla-Porvoo**

  

  

U848 ja U999:ssa käy Hsl liput Söderkullaan asti

Lähteet
-------

1. ↑  Osa-alueiden väkiluku Sipoossa 31.12.2017 (PDF) *sipoo.fi*.  Arkistoitu 26.6.2018. Viitattu 26.6.2018.
2. ↑  Esa Juntunen, Sipoo pistää kartanon rahoiksi, Helsingin Sanomat 25.2.2011 sivu A 11
3. ↑  Söderkullan kartanosta kulttuurikeskus (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 30.8.2011
4. ↑  Sipoossa on kirkko vihkimistä vaille valmis Sipoon Sanomat. Viitattu 11.3.2019.
**Robert Juvonen** (s. 13. elokuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hän on saavuttanut SM-pronssia vuonna 2011 ja miesten I-divisioona B:n mestaruuden vuonna 2014.

Pelaajaura
----------

Keravan Kori-80:n kasvatti Juvonen pelasi muutamia nuorten maaotteluita ja menestyi A-poikien SM-sarjassa. Hän voitti Järvenpään Koripalloseurassa A-poikien Suomen mestaruuden vuonna 2008 ja SM-pronssia vuonna 2010. Vuosina 2008–2010 Juvonen edusti JKS:n/Team Uusimaan miesten edustusjoukkuetta miesten I-divisioonassa.

Syyskuussa 2010 Juvonen siirtyi Korisliigassa pelanneeseen KTP-Basketiin. Helmikuussa Juvonen heitti ottelussa LrNMKY:tä vastaan viime hetken korin, joka ratkaisi KTP:lle sen pääsarjahistorian tuhannennen voiton. Juvosen rooli KTP:ssä jäi kauden aikana pieneksi, mutta kotkalaiset voittivat kauden päätteeksi SM-pronssia.

Toukokuussa 2011 Juvonen teki sopimuksen I-divisioonajoukkue FoKoPon kanssa muttei pelannut kauden aikana. Kaudella 2012–2013 Juvonen pelasi I-divisioonaa Keravalla ja vuodet 2013–2015 BC Jyväskylässä, joka nousi ensimmäisellä Juvosen kaudella M1DA:han.

Kaudella 2015–2016 Juvonen piti tauon kilpakoripallosta. Seuraavat kaksi kautta hän edusti jyväskyläläistä M1DA-joukkue JBA:ta jossa kehittyi elämänsä vireeseen. Jälkimmäisellä kaudellaan, joka jäi selkävaivojen vuoksi vain yhdeksän ottelun mittaiseksi, Juvonen pelasi 22,0 pisteen, 5,4 levypallon, 4,4 korisyötön ja 2,8 pallonriiston keskiarvoilla. Kauden jälkeen Juvonen totesi JBA:n valmennuksen kanssa tarvitsevansa kehittyäkseen kovatasoisempia otteluita.

Kesäkuussa 2018 Juvonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen Korisliigassa pelaavaan Kobriin.

Lähteet
-------

* Robert Juvonen Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. 1 2  Robert Juvonen – Suomen Koripalloliitto
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑  Pasi Ahola: Kobrat - Korisliiga - Robert Juvonen Kobriin *www.kobrat.fi*. Viitattu 7.6.2018.
Basegin luonnonpuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Permin aluepiirin itäosassa Gornozavodskin ja Gremjatšinskin piireissä.Venäjä |
| Pinta-ala | 
379,6 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
ven.  Госуда́рственный приро́дный запове́дник «Ба́сеги» |
| Tyyppi | 
Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueetView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1982 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Basegin luonnonpuisto** (ven.  Госуда́рственный приро́дный запове́дник «Ба́сеги», *Gosudarstvennyi prirodnyi zapovednik "Basegi"*) on valtakunnallinen luonnonsuojelualue Venäjällä Permin aluepiirissä.

Vuonna 1982 perustettu luonnonpuisto sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa Gornozavodskin ja Gremjatšinskin piireissä. Se käsittää Uralvuoristoon kuuluvan Basegin harjanteen, jonka korkein kohta on Sredni Baseg (994 metriä). Seudulla virtaavat Tšusovajan sivujoet Usva ja Vilva. Puiston pinta-ala on 379,6 neliökilometriä.

Basegin luonnonpuisto kuuluu taigan keskivyöhykkeeseen. Kasvillisuus jakautuu kolmeen korkeusvyöhykkeeseen. Alueella sijaitsee yksi harvoista Keski-Uralin koskemattomista pihta- ja kuusimetsistä. Luonnonpuistossa esiintyviä nisäkäslajeja on 50, lintulajeja 184 ja kalalajeja 17. Uhanalaisia lajeja ovat mm. huuhkaja, isokuovi, kalasääski, maakotka, mustahaikara, muuttohaukka, harjus, kivisimppu ja siperianjokilohi. Puiston matkailukäyttö on hyvin vähäistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Upravlenije Rosprirodnadzora po Permskomu kraju: Osobo ohranjajemyje prirodnyje territorii Permskogo kraja *prirodnadzor.perm.ru*. Viitattu 13.6.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Osobo ohranjajemyje prirodnyje territorii Rossijskoi Federatsii: Gosudarstvennyi prirodnyi zapovednik "Basegi" *basegi.zapoved.ru*. Viitattu 13.6.2010. (venäjäksi)
Kaksi andamaanilaismiestä kuvassa vuodelta 1875.
**Andamaanilaiset** ovat Andamaanien saariston alkuperäisasukkaita. He asuttivat saaret ilmeisesti 60 000–50 000 vuotta sitten Afrikasta lähteneessä muuttoaallossa.

Andamaanilaiset ovat pienikokoisia ja mustaihoisia. Perinteiseltä elinkeinoltaan he ovat metsästäjä-keräilijöitä. Joitain andamaanilaisten heimoja ovat suurandamaanilaiset, jarawat ja sentinelit.

Kulkutaudit ovat verottaneet andamaanilaisia rankasti 1500-luvulta lähtien, kun he alkoivat joutua kontakteihin laivoilla tulleiden eurooppalaisten kanssa. Nykyisin andamaanilaisten perinteinen kulttuuri on katoamassa, ja moni andamaanilainen on ryhtynyt kerjäläiseksi. Vuonna 2004 Intian hallitus otti käyttöön jarawoiden suojelupolitiikan, ja kontakteja andamaanilaisten ja ulkopuolisten välillä on rajoitettu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juha Kulmanen: Andamaanien saariston alkuasukkaiden elämästä  27.10.2017. Yleisradio. Viitattu 9.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andamaanilaiset** Wikimedia Commonsissa
Robert Junnelius 1890-luvulla
**Robert Alexander Junnelius** (12. joulukuuta 1843 Oulu – 24. joulukuuta 1900 Pori) oli suomalainen apteekkari ja valtiopäivämies.

Junneliuksen vanhemmat olivat kauppias Erik Junnelius ja Kristina Damlin. Junnelius kävi Oulussa yläalkeiskoulun ja tuli apteekkioppilaaksi Turkuun 1862, farmaseutiksi hän valmistui 1867 ja proviisoriksi 1872. Palveltuaan apteekeissa Mikkelissä ja Turussa Junnelius osti Porista apteekin 1876, jota hän piti vuoteen 1890. Hän oli Porissa myös Vaasan Osake-Pankin haarakonttorin johtaja 1891. Kunnallisneuvoksen arvon Junnelius sai 1892. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1890, toimien myös valtuuston puheenjohtajana. Junnelius oli porvarissäädyssä Porin edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1891. Hänet valittiin tehtävään myös valtiopäiville 1894, mutta hän kieltäytyi siitä terveyteensä vedoten.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 153. Helsinki: Otava, 1921.
2. ↑  Kuolleita.  *Louhi*, 31.12.1900, nro 153, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.03.2021.
**Muhammad ibn Ismail al-Darazi** (k. 1019 tai 1020) oli ismailiittisaarnaaja ja mies jonka mukaan druusilaisuus myöhemmin nimettiin.

Al-Darazi oli syntynyt Buharan kaupungissa nykyisessä Uzbekistanisa ja hän oli todennäköisesti ainakin osittain turkkilainen. Hänen uskotaan matkustaneen Egyptiin ismailiittisaarnajana vuosien 1017 ja 1018 välillä. Egyptissä hän pääsi Fatimidien dynastiaan kuuluneen kalifi Al-Hakim bi-Amr Allahin suosioon ja kehitti Hamza ibn-'Ali ibn-Ahmadin ohella uskonnollisen liikkeen, joka keskittyi Al-Hakimin pyhyyteen. Al-Darazin mukaan Aadamista lähtöisin oleva pyhä henki oli ajan saatossa kulkeutunut imaamista toiseen päätyen Al-Hakimiin. Al-Darazi julistaessa uutta uskonoppia Kairon päämoskeijassa häntä kuunnellut väkijoukko aloitti mellakan, jossa al-Darazi sai surmansa.

Druusilaisuus on nimetty Al-Darazin mukaan, koska hänen uskonnolliset opetuksensa olivat tärkeässä asemassa, mutta druusilaisuuden järjestäytymistä uskonnoksi johti varsinaisesti Hamza ibn-'Ali.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Britannica Encyclopedia of World Religions*, s. 278. Encyclopædia Britannica, 2006. ISBN 978-1-59339-491-2. (englanniksi)
**Tilavuuspaino** on suure, joka ilmoittaa tutkittavan aineen painon suhteen sen tilavuuteen. Tilavuuspainon SI-järjestelmän mukainen yksikkö on N/m3.

Tilavuuspainoa käytetään lähinnä konetekniikassa, virtausmekaniikassa ja geotekniikassa. Sitä voi kuitenkin soveltaa mihin tahansa. Esimerkiksi veden tilavuuspaino Maan pinnalla 5°C:ssa on 9807 N/m3.

Koska massan ja painon käsitteet sekoittuvat usein arkikielessä, kutsutaan myös tiheyttä toisinaan nimellä tilavuuspaino. Tiheyden yksikkö on kg/m3. Tilavuuspaino saadaan tiheydestä kertomalla se putoamiskiihtyvyydellä.

Yhtälöitä
---------

Tilavuuspaino ilmaistaan yhtälöllä 

{\displaystyle \gamma ={\frac {mg}{V}}={\frac {G}{V}},}
missä

* \gamma on tilavuuspaino,
* V on kappaleen tilavuus (yksikkö kuutiometri) ja
* G=mg on kappaleeseen vaikuttava voima (yksikkö newton) eli kappaleen massa kertaa kappaleeseen vaikuttava kiihtyvyys, tässä putoamiskiihtyvyys.

Määritelmän mukaan tilavuuspaino voidaan laskea myös kappaleen tiheyden avulla

{\displaystyle \gamma =\rho \cdot g},
missä \rho  on kappaleen tiheys.

Fluidien tilavuuspainoja
------------------------

Taulukossa on esitetty eri fluidien tilavuuspainoja lämpötilassa {\displaystyle \scriptstyle T\approx 20^{\circ }C}.

|  |  |
| --- | --- |
| **Fluidi** | **Tilavuuspaino \scriptstyle \gamma**  ({\displaystyle \scriptstyle {\frac {N}{m^{3}}}}) |
| Ilma (1 atm) | 11,8 |
| Etanoli | 7 733 |
| SAE 30 -öljy | 8 720 |
| Vesi | 9 790 |
| Merivesi | 10 050 |
| Glyseroli | 12 360 |
| Hiilitetrakloridi | 15 570 |
| Elohopea | 133 100 |

Lähteet
-------

1. ↑  tilavuuspaino | TEPA-hakutulos erikoisalojen sanastoista ja sanakirjoista *termipankki.fi*. Viitattu 11.3.2022.
2. ↑  Merle C. Potter & Craig W. Somerton: *Schaum's outline of thermodynamics for engineers, 2. edition*, s. 7. McGraw-Hill Professional, 2006. ISBN 9780071463065. Google Book (*limited preview*). (englanniksi)
3. ↑  Frank M. White: *Fluid Mechanics, 5. edition*, s. 69. McGraw-Hill, 2003. ISBN 0-07-240217-2. (englanniksi)
**Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1974** olivat kaiken kaikkiaan 23. maailmanmestaruuskilpailut ja toiset, jotka järjesti vuonna 1973 FIBA:n kilpailijaksi perustettu *Federación Mundial de Béisbol Amateur (FEMBA)*. Turnaus pelattiin 13.- 23. marraskuuta 1974 Yhdysvalloissa. Kyseessä oli ensimmäinen amatöörien maailmanmestaruusturnaus, jossa kaikki tuomarit olivat ammattilaisia. Turnaus jäi FEMBA:n järjestämistä viimeiseksi, sen liityttyä FIBA:n kanssa uuteen kattojärjestään loppuvuodesta 1975.

Yhdysvallat ja Nicaragua päätyivät tasatilanteeseen sarjan kärjessä, ja niiden keskinäinenkin ottelu jouduttiin lopettamaan tasatilanteeseen pimeyden takia. Turnauksen päätteeksi nämä joukkueet kohtasivat paras kolmesta -systeemillä pelatussa loppuottelusarjassa. Nicaragua voitti ensimmäisen ottelun 3-1, mutta Yhdysvallat vei kaksi seuraavaa ja mestaruuden juoksuin 4-3 ja 9-2.

Turnauksen sarjataulukko
------------------------

| joukkue | Ot. | V | H | AVG | Yhdysvallat | Nicaragua | Kolumbia | Dominikaaninen tasavalta | Kanada | Puerto Rico | Italia | Taiwan | Etelä-Afrikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Yhdysvallat | 11 | 9 | 1 | .900 |  | 4-39-2 | 7-1 | 10-0 | 12-1 | 9-0 | 8-0 | 3-2 | 11-1 |
| 2.  Nicaragua | 11 | 8 | 2 | .800 | 6-63-1 |  | 6-1 | 7-3 | 5-4 | 5-0 | 6-0 | 5-1 | 11-2 |
| 3.  Kolumbia | 8 | 5 | 3 | .625 | - | - |  | - | 14-5 | 6-1 | 7-1 | 5-2 | 10-0 |
| 4.  Dominikaaninen tasavalta | 8 | 3 | 5 | .375 | - | - | 5-0 |  | 12-11 | - | - | - | 11-1 |
| 4.  Kanada | 8 | 3 | 5 | .375 | - | - | - | - |  | - | 6-2 | 7-6 | 5-3 |
| 4.  Puerto Rico | 8 | 3 | 5 | .375 | - | - | - | 7-2 | 6-5 |  | - | - | 14-1 |
| 4.  Italia | 8 | 3 | 5 | .375 | - | - | - | 3-2 | - | 8-3 |  | 6-3 | - |
| 4.  Taiwan | 8 | 3 | 5 | .375 | - | - | - | 4-2 | - | 6-0 | - |  | 10-0 |
| 9.  Etelä-Afrikka | 8 | 1 | 7 | .125 | - | - | - | - | - | - | 4-3 | - |  |

Lähteet
-------

* projectcobb

Baseballin maailmanmestaruuskilpailut

|  |  |
| --- | --- |
| Amateur World Series | 1938 | 
1939 | 
1940 | 
1941 | 
1942 | 
1943 | 
1944 | 
1945 | 
1947 | 
1948 | 
1951 | 
1952 | 
1953 | 
1961 | 
1965 | 
1969 | 
1970 | 
1971 | 
1972 | 
1973 | 
1974 | 
1976 | 
1978 | 
1980 | 
1982 | 
1984 | 
1986 |
| Global World Series | 1955 | 
1956 |
1957 |
| World Cup | 1950 | 
1988 | 
1990 | 
1994 | 
1998 | 
2001 | 
2003 | 
2005 | 
2007 | 
2009 | 
2011 |
| Baseballin maailmanmestaruuskilpailut | 1973 |
1974 |