recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anna Ulrica Arfvidsson** (19. huhtikuuta 1734 Tukholma – 31. elokuuta 1801, Tukholma) oli ruotsalainen ennustaja Kustaa III:n aikana. Hänet tunnettiin yleisesti nimellä *mamselli Arfvidsson*.

Elämäkerta
----------

### Tausta

Ulrica Arfvidsson oli kuninkaallisen palatsin talonmiehen Erik Lindbergin ja Anna Katarina Burginin (k. 1771) tytär. Arfvidssonin isän kuoleman jälkeen hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin vuonna 1740 kuninkaallisen palatsin kokin Arfvid Arfvidssonin (k.1767) kanssa, ja Arfvidsson otti tuolloin isäpuolensa nimen myös itselleen.

Ulrica Arfvidsson kasvoi hyvin toimeentulevassa perheessä kuninkaallisen hovin ympäristössä. Hän sai hyvän koulutuksen ja hänen isänsä oli jättänyt perinnöksi suuren kirjakokoelman. Arfvidssonin hyvästä yleissivistyksestä oli hänelle myöhemmin paljon hyötyä ennustajan uralla. 

### Työskentely ennustaja

Ei ole täysin selvää, milloin Arfvidsson aloitti ennustajan uransa, mutta hänen nimensä esiintyy useissa lähteissä 1780-luvulta lähtien. Arfvidssonin kerrotaan osanneen lukea kortteja ja ennustaa kädestä, mutta hänen pääasiallinen metodinsa oli ennustaminen kahvinpuruista. Kahvinpuruista lukeminen oli suosittua tukholmalaisten ennustajien keskuudessa ja heistä käytettiin myös nimitystä *kaffe-pytissor* (kahvinlukija). Arfvidssonilla sanottiin myös olevan kehittynyt verkosto vakoojia, mikä oli luultavasti osasyy sille, että hän oli ennustuksissaan usein oikeassa. 

Arfvidssonin suosiosta ja menestyksestä ennustajana kertoo muun muassa vuoden 1780 verolaskenta, jonka mukaan naista oli verotettu hänen vaurautensa vuoksi. On myös kerrottu, että esimerkiksi Carl August Ehrensvärd, Magdalena Rudenschöld vierailivat Arfvidssonin luona. Merkittävin vierailija oli kuitenkin kuningas Kustaa III.

Arfvidsson ennusti kuninkaalle kuolemaa. Erään ennustuksen mukaan kuninkaan tuli varoa tikaria kantavaa miestä ja pian tämän jälkeen kuninkaan kerrottiin tavanneen Adolph Ludvig Ribbingin, joka paljastui salaliittoon kuuluneeksi ja joka kantoi tikaria. Toisen kertomuksen mukaan kuninkaan oli varottava ensimmäistä tapaamaansa miestä, joka olisi pukeutunut punaiseen liiviin – ja pian sen jälkeen hän tapasi saman Ribbingin punaisessa liivissä. On kuitenkin kerrottu, että Ribbing puki punaisen liivin päälleen tarkoituksella pelotellakseen kuningasta sen jälkeen, kun hän oli kuullut ennustuksesta. 

Vuoden 1780 jälkeen Arfvidssonin työt ennustajana vähenivät ja hän muutti varakkaasta asuinympäristöään köyhemmälle alueelle. Hän kuoli lopulta rahattomana Tukholmassa vuonna 1801.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  skbl.se - Anna Ulrica Arfvidsson *skbl.se*. Viitattu 20.4.2023.
2. 1 2 3  Ulrica Arfvidsson - Svenskt Biografiskt Lexikon *sok.riksarkivet.se*. Viitattu 20.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 2004 valmistunutta rahtilaivaa. M/S Global Carrier oli vuosina 1980, 1981–1982 ja 1983–2004 nimeltään Stena Carrier.*

**M/S Stena Carrier** (IMO 9138800) on ruotsalainen ro-ro-rahtilaiva, jolla Stena Line -varustamo liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Saksan Travemünden välillä. Alus on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja kotisatama on Göteborg. Laivalla on hyttipaikat 12 matkustajalle ja sen lastikapasiteetti on 2 715 metriä.

Stena Carrierin sisaraluksia ovat M/S Stena Freighter ja M/S Ark Forwarder.

Käyttöhistoria
--------------

Aluksen tilasi Stena RoRo. Rakentajatelakka teki konkurssin ja rakennustyön suoritti loppuun Apuania -telakka La Speziassa Italiassa. Vuonna 2003 Enrico Bogazzi Shipmanagement osti aluksen ja myöhemmin samana vuonna omistaja vaihtui jälleen, kun Malamar Transportes Marittimos osti aluksen ja rekisteröi sen Irlannin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Cork. Omistaja vaihtui vielä kerran vuonna 2003, kun 16. maaliskuuta Stena RoRo osti aluksen ja rekisteröi sen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Göteborg. Maaliskuussa 2004 laiva luovutettiin Stena Line Scandinavian omistukseen *Stena Carrier II* -nimellä. 6. huhtikuuta Stena Carrier II aloitti liikennöinnin reitillä Travemünde–Göteborg. 31. heinäkuuta alus sai nykyisen *Stena Carrier* -nimensä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stena Carrier (IMO: 9138800) Vesseltracker.com. Viitattu 20.10.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  M/S ARONTE Fakta om Fartyg.  Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 20.10.2008. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Aronte *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 4.1.2008.
Canon MP-E65mm
**Makro-objektiivi** on kameraobjektiivi, joka kykenee projisoimaan pieniä kohteita kameran kennolle lähes luonnollisessa koossa, ja jota käytetään lähikuvauksessa.
Makro-objektiivin suurennosta ilmaistaan *suurennoskertoimella* siten, että 1.0 tarkoittaa kohteen projisoitumista kennolle
luonnollisen kokoisena, ja 0.5 tarkoittaa kohteen projisoitumista puolet luonnollisesta koosta (yhdessä ulottuvuudessa, ja pinta-alan suhteen neljäsosana.)
Suurennuskertoimen merkitys riippuu kennon koosta. Esim. 35 mm:n kamerakennolla varustettujen kameroiden makro-objektiivien suurennuskerroin 0.5
vastaa Micro Four Thirds -järjestelmän suurennuskerrointa 1.0, koska jälkimmäisissä kenno on diagonaaliltaan puolet ja pinta-alaltaan neljäsosa, ja kennon täyttämiseen edellisen osalta vaatii suurempaa suurennoskerrointa. Tämän vuoksi monet makrokuvausta harrastavat keskittyvät mahdollisimman pienikennoisiin kameroihin.

Tamron 180mm makro-objektiivi
Makro-objektiivien yhteydessä käytetään usein loittorenkaita (extension tube), jotka mahdollistavat objektiivin ja kohteen välisen välimatkan pienentämisen, ja siten suuremmat suurennoskertoimet. Pidempi loittorengas johtaa suurempaan suurennoskertoimeen. Loittorenkaat eivät sisällä optiikkaa. Paremmat loittorenkaat välittävät kameran ja objektiivin välisen sähköisen yhteyden, jota tarvitaan esim. automaattitarkennusta ja valotuksen määräävän aukon ohjaamista varten.

Lähilinssi
Objektiivit
**kalansilmäobjektiivi** | **laajakulmaobjektiivi** | **makro-objektiivi** | **normaaliobjektiivi | kauko-objektiivi**  

kiinteäpolttovälinen objektiivi | 
zoom-objektiivi   

automaattitarkenteinen objektiivi | käsitarkenteinen objektiivi  

polttoväli | valotusaukko   

polttovälin muuttaja | loittorengas  
 objektiivin kiinnitys
**Makroskooppinen kvanttitunnelointi** on kvanttimekaaninen prosessi, jossa useasta alkeishiukkasesta syntynyt makroskooppinen kvanttisysteemi tunneloituu tilasta toiseen. Esimerkkejä makroskooppisesta kvanttitunneloinnista on havaittu magneettisissa systeemeissä sekä suprajohtavissa liitoksissa.

Makroskooppinen kvanttitunnelointi suprajohtavissa liitoksissa
--------------------------------------------------------------

Suprajohteissa elektronisysteemin tilaa kuvataan makroskooppisella aaltofunktiolla {\displaystyle \Delta =|\Delta |e^{i\phi }}, jolla on itseisarvo {\displaystyle |\Delta |} ja vaihe \varphi. Suprajohtavia liitoksia voidaan kuvailla liitoksen eri puolilla olevien suprajohteiden vaihe-erolla {\displaystyle \phi =\varphi \_{1}-\varphi \_{2}}. Vaiheen käytöstä kuvaa niinkutsuttu kallistettu pesulautamalli (engl. "tilted washboard model"), jossa potentiaali on muotoa

{\displaystyle U(\phi )=E\_{J}\cos(\phi )-{\frac {\hbar }{2e}}I\_{b}\phi ,}

missä {\displaystyle E\_{J}=\hbar I\_{C}/(2e)} on Josephsonin ilmiön kriittisestä virrasta {\displaystyle I\_{C}} riippuva Josephson-energia, {\displaystyle I\_{b}} liitoksen läpi ajettava virta, \hbar  Diracin vakio ja e elektronin varaus.

Kun {\displaystyle I\_{b}<I\_{C}}, vaihe sijaitsee potentiaalin yhdessä minimikohdassa ja liitos on suprajohtavassa tilassa. Joko termisistä tai kvanttimekaanisista fluktuaatioista johtuen vaihe voi kuitenkin aktivoitua tai tunneloitua potentiaalivallin yli tai läpi, jolloin liitos muuttuu häviölliseksi. Edellistä prosessia kutsutaan termiseksi aktivaatioksi, jälkimmäistä makroskooppiseksi kvanttitunneloinniksi.

Aiheesta muualla
----------------

* *Nanomittakaavassa tunnelointi on yleistä*, Turun Sanomat 16.11. 2006[vanhentunut linkki].
* Takagi, Shin: Macroscopic Quantum Tunneling, Cambridge University Press, 1997, ISBN 0 521 80002 1 (englanniksi)
**John Weinzweig** (1913–2006) oli kanadalainen säveltäjä. Hän syntyi puolanjuutalaisille vanhemmille ja aloitti musiikin opintonsa 14-vuotiaana mandoliinin soitolla. Myöhemmin hän oppi soittamaan myös tuubaa, tenorisaksofonia ja bassoa. Hän opiskeli vuosina 1934–1937 Toronton yliopistossa Healy Willanin, Leo Smithin ja Ernest McMillanin johdolla. Opiskeluaikanaan Weinzweig perusti Toronton yliopiston sinfoniaorkesterin. Torontossa opiskeltuaan Weinzweig muutti Rochesteriin, New Yorkiin, jossa hän opiskeli Eastman School of Musicissa Howard Hansonin johdolla.

Weinzweig tutustui New Yorkissa sarjallisuuteen, ja sarjalliset tekniikat vaikuttivat hänen uraansa huomattavasti, vaikka hän kokeilikin myös muita suuntauksia. Weinzweigin teoksia ovat muiden muassa *Piano Suite no. 1* (1939), *Divertimento no. 1*, *String Quartet no. 1*, *Suite for Piano no. 2* ja *Divertimento no. 12* (1988). Vuonna 1951 Weinzweig oli mukana perustamassa Kanadan säveltäjäliittoa, ja hän toimi sen puheenjohtajana. Hän toimi myös opetustehtävissä Toronton yliopistossa.

Weinzweig sai lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. Hänet otettiin Kanadan ritarikuntaan vuonna 1974. Hänelle myönnettiin Canada Council Medal (1978), Molson-palkinto (1981), Roy Thomson Hall Award (1991), Toronto Arts Award for Music (1998) ja SOCANin palkinto elinaikaisista saavutuksista (2004).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  John Weinzweig: Biography


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**John "Johnny" Roland Werket** (8. lokakuuta 1924 Saint Paul, Minnesota – 4. kesäkuuta 2010 Sun City, Arizona) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija.

Werket osallistui kansainvälisiin pikaluistelun mestrauuskisoihin vuosina 1948-56. Hän saavutti kaksi kertaa yleisluistelijoiden MM-kisoissa mitalin - vuoden 1948 kisoissa Helsingissä hopeaa ja vuoden 1950 kisoissa Eskilstunassa pronssia. Werketin saavutus oli amerikkalaisittain paras yleisluistelijoiden MM-kisoissa aina vuoteen 1977, jolloin Eric Heiden ohitti suorituksillaan sen.

Hän osallistui kolmiin olympialaisin, joissa parhaaksi sijoitukseksi tuli vuoden 1948 St. Moritzin kisojen 1500 metrin kuudes sija.

Werketin uran parhaiksi ajat eri matkoilla olivat:

* 500 m – 42.0 (1956)
* 1500 m – 2:16.1 (1956)
* 5000 m – 8:44.6 (1950)
* 10000 m –18:10.2 (1950)

Werket valmistui Roosevelt High Schoolista Minneapolissa, jonka jälkeen hän osallistuiu toiseen maailmansotaan laskuvarjojoukoissa. Hän suoritti tutkinnon Augsburg Collegessa vuonna 1949. Sukujuuriltaan norjalainen Werket tapasi tulevan vaimonsa urheilumatkallaan Norjan Hamarissa. Urheilu-uransa jälkeen Werket toimi valmentajana. Hän valmensi vuoden 1972 talviolympialaisiin amerikkalaisia Eric Heideniä ja Diana Holumia. Siviiliurallaan hän oli johtotehtävissä energiateollisuuden palveluksessa, josta hän eläköityi 32-vuotisen työuran jälkeen vuonna 1983 ja muutti Arizonan Sun Cityyn.

Werket kuoli 4. kesäkuuta 2010 Arizonassa, 85-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  John Werket Speedingskatingstats-tietokannassa
2. ↑  John Werket Sports-reference-tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  JIm Adams: Johnny Werket, Olympic coach and skater *Star Tribune*.  3.7.2010. Viitattu 15.2.2015.
**Bachata** on Dominikaanisessa tasavallassa kehitetty seuratanssi, jota tanssitaan bachatamusiikin tahtiin. Bachata on romanttinen ja intohimoinen paritanssi, jota tanssitaan hyvin lähekkäin suljetussa tanssiasennossa. Bachatassa yhdistellään askeleihin erilaisia kuvioita ja vartalon liikeratoja. Mutkikkaita käännöksiä ei juurikaan käytetä. Perusaskel muodostuu kolmesta askeleesta ja täpistä. Lanteita keinutetaan paljon.

Bachataa pidettiin Dominikaanisessa tasavallassa alaluokkaisena tanssina sen syntyajoilta 1960-luvulta aina 1980-luvulle asti. Sen jälkeen tanssin suosio on noussut, ja se on noussut jo merenguen rinnalle. Bachata on levinnyt myös ulkomaille ja kehittynyt eri tyyleiksi, kuten dominikaaninen bachata, moderni bachata, bachata fusion ja bachata sensual. Niitä yhdistää sama rytmi ja perusteet, mutta ne vaihtelevat musiikin, askelkuvioiden ja vartalonkäytön suhteen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne-Marie Koponen: Bachata *Etelä-Karjalan kansalaisopisto, Peda.net*. Viitattu 19.4.2023.
2. 1 2  What is Bachata? Dancing Fever. Viitattu 19.4.2023.
**Makrygialós** (kreik. Μακρυγιαλός) on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa länteen Makrý Gialóksen eli Makrygialóksen kylästä, josta kohde on saanut nimensä. Paikan minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

Huvilan raunioita.
Huvila on ajoitettu myöhäisminolaiselle kaudelle LM IB noin ajalle 1480–1425 eaa. Se on toiminut alueen maanviljelyksen keskuksena. Rakennus tuhoutui tulipalossa. Huvila löydettiin vuonna 1971 ja paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1973–1977.

Huvila on säilynyt huonosti, koska se on vaurioitunut aikojen saatossa alueen maanviljelyksen seurauksena. Rakennus muistuttaa monin tavoin minolaisia palatseja. Siinä on keskuspiha, jonka koko on noin 6 x 12,5 metriä. Palatsien tavoin siihen on kuulunut myös erillinen länsipiha. Rakennuksessa oli useita huoneita, mukaan lukien varastotiloja ja pyhäkkötila. Esinelöytöihin lukeutuu paitsi keramiikkaa myös muun muassa figuriineja ja sinettikiviä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Makriyialos *Minoan Crete*. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2  Makrigialos Minoan Villa *Cretan Beaches*. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2  Makrigialos Minoan and Roman villa *Crete Today*. Viitattu 21.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Makrygialóksen minolainen huvila** Wikimedia Commonsissa
John Wickström
**John Wickström** (13. joulukuuta 1870 Koivulahti – 7. kesäkuuta 1959 Vaasa) oli suomalainen teollisuusmies, joka perusti Vaasaan vene- ja paikallismoottoreita valmistaneen Wickström-veljesten Moottoritehdas Oy:n.

Wickströmin vanhemmat olivat kupariseppämestari Johan Michelsson Wickström (1847–1916) ja Brita-Lisa West. Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä Chicagon *North Park Collegessa*. Wickström omisti Chicagossa kolme konepaja-alan yritystä, *Economy Engine Companyn*, *Chicago Motor Cycle Coach Companyn* ja *The Chicago Calorie Engine Companyn* vuosina 1898–1906. Hän rakensi vuonna 1898 ensimmäisen Chicagossa valmistetun automobiilin nimeltään *Caloric I*. Autosta tehtiin parannettu versio *Caloric II* vuonna 1901. Wickström valmisti Chicagossa kerrostaloissa käytettyjä vesipumppuja, kuumailmakoneita, venemoottoreita ja myös kymmenen automobiilia. Hänelle myönnettiin Yhdysvalloissa yhdeksän patenttia vuosien 1897–1907 välillä.

John Wickstöm palasi Suomeen vuonna 1906 ja perusti yhdessä veljensä Jakob Wickströmin kanssa Vaasan Vaskiluotoon *Wickström-veljesten moottoritehdas Oy:n*, jonka toimitusjohtajana hän oli vuosina 1906–1959. Wickström sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1936.

Wickströmin konepaja valmisti nelitahtisia vene- ja paikallismoottoreita, joiden polttoaineena oli bensiini tai petrooli. Moottorien tehot vaihtelivat 4–100 hevosvoiman välillä. Wickström valmisti myös dieselmoottoreita vuodesta 1936 alkaen. Wickströmin konepaja valmisti vuosina 1906–1980 kaikkiaan noin 30 000 moottoria. Moottoreita vietiin Ruotsiin, Norjaan, Islantiin, Kanadaan, Jugoslaviaan, Japaniin, Portugaliin, Brasiliaan, Turkkiin sekä sotakorvauksina myös Neuvostoliittoon.

* John Wickström perheensä kanssa ajelulla 1898 Caloric I -autollaan Chicagossa.John Wickström perheensä kanssa ajelulla 1898 Caloric I -autollaan Chicagossa.
* John ja Jakob Wickström esittelemässä Caloric II -autoaan 1901.John ja Jakob Wickström esittelemässä Caloric II -autoaan 1901.

Lähteet
-------

* Kuka kukin oli 1961 (Wikiaineisto)
* Pielisjärven Tekniikkaperinneyhdistyksen sivut: Lyhyesti muutamista (suomalaisista) moottorinvalmistajista (Arkistoitu – Internet Archive)
* Three generations of Wickström's designed automobiles

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalainen auto ensimmäisenä näytteillä maailmassa, Suomen Kuvalehti, 12.05.1934, nro 20, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Linus Thörnblad** (s. 6. maaliskuuta 1985 Lund) on ruotsalainen korkeushyppääjä.

Thörnblad voitti 2002 Ruotsin lukioiden mestaruuden, mutta karsiutui samana vuonna Kingstonin nuorten MM-kisoissa tuloksella 215. Vuonna 2003 hän voitti pronssia Tampereen nuorten EM-kisoissa tuloksella 223. Vuotta myöhemmin hän sijoittui Grosseton nuorten MM-kisoissa neljänneksi hypättyään 221, mutta karsiutui samana vuonna Ateenan olympialaisissa. Vuonna 2005 hän voitti Ruotsin sisäratojen mestaruuden ja karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Ruotsin sisäratojen mestaruuden ja pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 233. Samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja hyppäsi neljänneksi Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 234. Kauden lopuksi hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin.

Vuonna 2007 Thörnblad voitti hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 232. Lisäksi hän oli viidestoista Osakan MM-kisoissa ja kolmas IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008 ja Torinon EM-hallikisoissa 2009. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 223. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli neljäs hypättyään 229.

Thörnblad ilmoitti huhtikuussa 2012 lopettavansa uransa. Kesällä 2018 hän kuitenkin kilpaili Ruotsin-mestaruuskisoissa voittaen Ruotsin mestaruuden. Sisäradoilla hän voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 2005 ja 2009.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Korkeushyppy: 234 (2006, Göteborg), hallissa 238 (2007, Göteborg)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Linus Thörnblad Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  European Junior Championships (Men) (englanniksi)
3. ↑  High Jump Men Final *European Athletics*.  29.7.2010. Viitattu 30.7.2010. (englanniksi)
4. ↑  World and European indoor medallist Linus Thörnblad retires  8.4.2012. EAA. Viitattu 14.5.2012. (englanniksi)
5. ↑  Larsson, Jonathan: Linus Thörnblad vinner SM-guld i comebacken *www.expressen.se*.  25.8.2018. Viitattu 14.6.2019. (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Kurikanjärvi** on pieni ja pyöreähkö järvi Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 8,27 hehtaaria. Etäisyys Nummelasta on 21 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 42 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Kurikanjärven suurin länsi–itäsuuntainen ulottuvuus on noin 350 metriä. Saaria ei ole. Kurikanjärvi laskee luoteeseen johtavan laskuojan välityksellä Vihtijokeen. Järven koillispuolella sijaitsee peltoaukea, muissa ilmansuunnissa on metsäaluetta. Noin kaksi kilometriä Kurikanjärveltä koilliseen sijaitsee Lapoo. Vihdin ja Nurmijärven kuntaraja kulkee noin 50 metriä Kurikanjärven itärannalta itään.

Kurikanjärveä tutkittiin kesällä 2020. Se todettiin lievästi reheväksi, happamuudeltaan normaaliksi (pH 7,3) ja humuspitoiseksi.

Kurikanjärvi (23.092.1.005) kuuluu Vihtijoen alaosan alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Kurikanjärvi on neljänneksi laajin Vihtijoen alaosan alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Sitä seuraa Hauklampi ja Kulppi. Se on Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kurikanjärvi, vakavesi, Vihti
2. 1 2 3  Kurikanjärvi. Järviwiki. Viitattu 2.1.2022.
3. ↑  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 2.1.2022.
4. 1 2  Kurikanjärvi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 2.1.2022.
5. ↑  Vihtijoen alaosan alue (23.092). Järviwiki. Viitattu 2.1.2022.
6. ↑  Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 2.1.2022.
**Kaunovarpumittari** (*Chloroclysta siterata*) on sekä syksyllä että keväällä lentävä melko yleinen mittariperhonen. Se on yksi kolmesta Suomessa aikuisena talvehtivasta mittarilajista.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Etusiipien pohjaväri on sammaleenvihreä ja niissä erottuu pitkittäissuuntaisina alueina ruusunpunaista väriä. Poikkiviirut ovat mustat ja etenkin siiven keskiosassa on leveälti harmaata. Ulomman poikkiviirun kodalla siiven etu- ja takareunassa on laajat valkoiset laikut, joista takareunan puoleinen saattaa olla ruusunpunaisen sävyn sotkema. Takasiivet ovat tumman ruskeanharmaat. Siipiväli 25–30 mm.

Samannäköinen laji on vihervarpumittari (*Chloroclysta miata*), joka myös lentää samaan aikaan. Helpoimmin lajit erottaa takasiivistä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kaunovarpumittaria tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa. Idässä levinneisyys ulottuu Turkkiin, Kaukasukselle ja Venäjälle. Suomessa esiintyminen keskittyy etelään ja länsirannikolle. Pääosa havainnoista on Vaasa-Imatra-linjan eteläpuolelta. Perhoset kentävät elokuun lopulta lokakuun lopulle, jopa marraskuulle saakka ja talvehtimisen jälkeen lento jatkuu huhtikuun lopulta kesäkuulle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Valoisien lehtimetsien laji, joka viihtyy myös puistoissa. Sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta laji saattaa olla myös paikoitellen runsas. Perhoset lentävät pimeän turvin ja tulevat hyvin valolle, harvakseltaan syötille. Useimmista muista mittareista poiketen kaunovarpumittari talvehtii aikuisena.

Ravintokasvi
------------

Toukka käyttää ravinnokseen monia eri lehtipuita.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  Mikkola K, Jalas I. Peltonen O.: *Suomen perhoset. Mittarit 1*. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint, 1985. ISBN 951-99620-7-7.  s. 143
4. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Vlindernet (hollanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q200592
* BioLib: 52672
* BOLD: 90873
* CoL: 69VWN
* EoL: 280652
* EUNIS: 75
* Fauna Europaea: 444666
* Fauna Europaea (new): e597aa1e-04d8-426a-814a-6c5920e1284f
* GBIF: 1963446
* iNaturalist: 335485
* IRMNG: 11231482
* LepIndex: 218121
* LoB: 5795
* NBN: NBNSYS0000005840
* NCBI: 934828

 |

 |
**Aika lähteä – lauluja Kaarina Saloselta** on Kaarina Salonen Bandin vuonna 2011 julkaistu EP. Levyn julkaisi Konkurssi Records. Kappale *Askeleita pimeässä* versioitiin myös Irinan Askeleita-levylle nimellä *Syksy*. Eeva-lehden levyarvostelun mukaan Aika lähteä -levyn tekstit ja sävellykset ovat helposti samaistuttavia sovitusten nostaessa kappaleet pois tavallisuudesta. Arvostelija Anne Kantola piti levyllä erityisesti *Onnen kerjäläinen* -kappaleesta.

Kaarina Salonen Band
--------------------

**Kaarina Salonen Band** perustettiin yksinomaan sovittamaan ja soittamaan Kaarina Salosen tekemiä sävellyksiä ja sanoituksia. Äänitykset tehtiin kesällä 2011. Projektia veti yhtyeen rumpali, Kaarinan veljenpoika J Salonen. Muuten soittajiksi valikoitui Irinan kiertuebändistä sekä monista muista musiikkiproduktioista tuttuja henkilöitä. Äänittäjänä, miksaajana ja tuottajana toimi järvenpääläinen Aku Rannila, joka on ollut tekijänä useissa hittikappaleissa.  

Levyn kappaleiden säveltäjänä ja sanoittajana toiminut Kaarina Salonen menehtyi pitkän sairastamisen jälkeen juhannuksena 2012 rintasyöpään. 10 % levyn myyntituotoista lahjoitetaan Roosa nauha -kampanjaan.
Salonen oli Dallapé-orkesterin perustajajäsenen Martti Jäppilän lapsenlapsi.

Jäsenet
-------

* Lotta Rautiainen – laulu
* Jussi Saxlin – basso
* Antti Pitkäjärvi – koskettimet
* Janne Kasurinen – kitara
* Miika Colliander – kitara
* J Salonen – rummut

Kappaleet
---------

1. Aika lähteä 3:35
2. Ilona Roswita 3:49
3. Askeleita pimeässä 4:09
4. Yö ei kysy lupaa 3:52
5. Onnen kerjäläinen 4:10
6. Oh My Love 2:37

Musiikkivideot
--------------

* Oh My Love (2016)

Lähteet
-------

1. ↑  Anne Kantola: Lähdön lopullisuus. (levyarvostelu) *Eeva*, tammikuu 2014.
2. ↑  Biisinikkarit kannustavat Laivakankaan koululaisia musisoimaan *Kaleva.fi*. Viitattu 26.4.2017.
3. ↑  tanja.kuisma@media.fi: Jonas sävelsi Emmalle viisubiisin – eniten kuunnelluin Youtubessa *Uusimaa*. Viitattu 26.4.2017.
4. ↑  Katja Repo: Voimaa musiikista.  *Syöpä -lehti*, toukokuu 2012, s. 6-9. Artikkelin verkkoversio.  (suomeksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kaarina Salonen Band Konkurssi Recordsin nettisivuilla
* Yhtyeen Facebook -sivu
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Kuristusperiaate
**Kuristusperiaate** (myös **kuristuslause**) on analyysiin liittyvä lause funktion raja-arvon tai lukujonon raja-arvon määrittämiseksi: olkoot {\displaystyle b(x)}, {\displaystyle a(x)} ja {\displaystyle c(x)} määriteltyjä d:n lähellä siten, että 

{\displaystyle \lim \_{x\to d}b(x)=\lim \_{x\to d}c(x)=A} ja

{\displaystyle b(x)\leq a(x)\leq c(x)} pätee d:n lähellä. 

Tällöin {\displaystyle \lim \_{x\to d}a(x)=A}.

Todistus
--------

Todistetaan tapauksessa {\displaystyle x\to d\_{-}}, tapaus {\displaystyle x\to d\_{+}} todistetaan vastaavalla tavalla (jos funktiot ovat lauseen ehtojen mukaisesti määriteltyjä, kun {\displaystyle x>d}). 

Olkoon \epsilon >0. Oletuksista seuraa, että on olemassa {\displaystyle \delta \_{1}>0} siten, että {\displaystyle |b(x)-A|<\epsilon }, kun {\displaystyle d-\delta \_{1}<x<d}. Samaten on olemassa {\displaystyle \delta \_{2}>0} siten, että {\displaystyle |c(x)-A|<\epsilon }, kun {\displaystyle d-\delta \_{2}<x<d}. 

Valitaan {\displaystyle \delta :=\min\{\delta \_{1},\delta \_{2}\}}. Nyt {\displaystyle A-\epsilon <b(x)\leq a(x)\leq c(x)<A+\epsilon }, kun {\displaystyle d-\delta <x<d}, joten tällöin pätee {\displaystyle A-\epsilon <a(x)<A+\epsilon }. Tämä on yhtäpitävää epäyhtälön {\displaystyle |a(x)-A|<\epsilon } kanssa. 

Täten {\displaystyle \lim \_{x\to d\_{-}}a(x)=A}. {\displaystyle \square }

Esimerkkejä
-----------

{\displaystyle x^{2}\sin {({\tfrac {1}{x}})}} ei ole määritelty, kun x = 0. 

Sinifunktion ominaisuuksista tiedetään, että {\displaystyle -1\leq \sin {({\tfrac {1}{x}})}\leq 1}, kun x \neq 0, joten {\displaystyle -x^{2}\leq x^{2}\sin {({\tfrac {1}{x}})}\leq x^{2}}. Koska {\displaystyle \lim \_{x\to 0}-x^{2}=0} ja {\displaystyle \lim \_{x\to 0}x^{2}=0}, niin kuristusperiaatteen nojalla {\displaystyle \lim \_{x\to 0}x^{2}\sin {({\tfrac {1}{x}})}=0}.

Aiheesta muualla
----------------

* Raja-arvon kuristaminen
**QuizTaisto** on ruotsalaisen FEO Media AB:n 3. elokuuta 2012 julkaisema tietovisamobiilipeli. Peli on saatavilla Androidille, iOSille ja Windows Phonelle.

Peli
----

QuizTaisto on tietovisapeli, jossa kaksi pelaajaa pelaa vastakkain. Kilpailu koostuu kuudesta kierroksesta, jossa jokaisessa molemmilla on kolme nelivaihtoehtoista kysymystä. Kysymykset ovat molemmille pelaajille samat, ja niissä on aina yksi oikea vaihtoehto. Kysymyskategorioita on 19, ja ne ovat Viihde & media, TV-sarjat, 2000-luku, Elokuvissa, Talous & politiikka, Pelit & Datailu, Urheilu, Musiikki & hittibiisit, Makujen maailma, Kieli & kirjallisuus, Taide & kulttuuri, Tekniikan ihmeet, Tunne kehosi, Tieteen maailma, Historian havinaa, Maailman ympäri, Myytit & uskonnot, Luonnon helmassa ja Sarjakuvat & piirretyt. Pelin voittaa se pelaaja, joka on saanut kuuden kierroksen jälkeen enemmän pisteitä kuin vastapelaajansa.

Peliin voi kirjoittaa myös omia kysymyksiä. Kirjoitettuaan kymmenen kysymystä, pelaaja saa hahmolleen kruunun. Pelaaja voi muokata hahmoa myös ostamalla maksullisen Premium-version.

Pelin ruotsinkielinen alkuperäisversio *Quizkampen* ilmestyi elokuussa 2012. Suomen versio ilmestyi vuonna 2013. Peli on julkaistu 15 kielelle.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2 3 4 5  QuizTaisto-peli
3. ↑
Umm Habiba arabialaisin merkein.
**Umm Habiba Ramla bint Abi Sufyan** (arab. أم حبيبة رملة بنت أبي سفيان‎; c. 589 tai 594-665) islamin profeetta Muhammedin vaimo, joista osaa kutsuttiin Uskovaisten äideiksi. Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa.

Umm Habiban ensimmäinen mies oli Ubaydallah ibn Jahsh, jonka kanssa hän pakeni muslimien vainoa Mekasta Abessiniaan muuton toisessa aallossa. Mies kääntyi Abessiniassa kristinuskoon ja alkoi juoda viiniä kunnes kuoli. Umm Habiba palasi tyttärensä kanssa takaisin Mekkaan. Tämä meni myöhemmin naimisiin Davud ibn Urwanin kanssa. Profeetta lähetti Abessinian hallitsijalle kirjeen, jossa pyysi Umm Habibaa vaimokseen. Hallitsija, joka oli kääntynyt muslimiksi, antoi häälahjaksi 400 dinaaria.

Umm Habiban historiallisuus ei ole varmaa, sillä häntä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa eli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen.

Katso myös
----------

* Muhammed
* Muhammedin historiallisuus
* Muhammedin vaimot

Lähteet
-------

* Al-Tabari: *The History of al-Tabari. Volume XXXIX. Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors. Translated and annotated by Ella Landau-Tasseron*. State University of New York Press, 1998. Teoksen verkkoversio.
* Ibn Hisham: *Profeetta Muhammedin elämäkerta (suom, Jaakko Hämeen-Anttila)*. Basam Books, 1999. ISBN 952-9842-27-9.
* Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad. A translation of Ishaq’s sirat rasul Allah with introduction and notes by A. Guillaume*. Oxford University Press, 1955. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  al-Tabari, 1998, s.177–180
2. ↑  Ibn Hisham, 1999, s. 454; Ibn Ishaq, 1955, s. 792
3. 1 2  Ibn Hisham, 1999, s. 454
4. ↑  Ibn Ishaq, 1955, 792
Umboisaari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Rooke, Siassi |
| Sijainti | 
Moroben lääniPapua-Uusi-Guinea |
| Saariryhmä | 
Bismarckinsaaret |
| Sijaintipaikka | 
BismarckinsaaretView and modify data on Wikidata  |
| Vesialue | 
SalomonmeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
1 548 mView and modify data on Wikidata  |

Väestö| Asukasluku | 
noin 15 000 |
| Kieli | 
kovai, mbula, arop-lokep, tok-pisin |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Umboisaari**, joka tunnetaan myös nimillä **Rooke** ja **Siassi**, on Bismarckin saariryhmään kuuluva vulkaaninen saari. Se sijaitsee Papua-Uuden-Guinean ja Uuden-Britannian saaren välissä. Sen korkeus on 1 548 metriä. Umboi on holokonikompleksitulivuori, joka ei ole vielä purkautunut.

Umboin asukkailla ei ole paljon nykytekniikkaa käytössä ja heidän asutuksensa ovat melko alkukantaisia. Saarella on lentokenttä, joka ei ole kovassa käytössä. Toisen maailmansodan aikana yhdysvaltalaiset kutsuivat Umboita nimeltä Rooke.

Saarella uskotaan olevan lentoliskoja, joiden vuoksi se on tullut kuuluisaksi. Jotkut saaren asukkaista väittävät nähneensä liskoja, joita he kutsuvat nimellä *ropen*.
**Maaretta Jaukkuri** (s. 1944, Rovaniemi, Suomi) on kuraattori, kirjoittaja ja nykytaiteen professori. Jaukkuri on vaikuttanut laajalti suomalaisella ja kansainvälisellä taiteen kentällä. Hän on ollut esimerkiksi kuratoimassa Nykytaiteen museo Kiasman intendenttinä monia ARS-näyttelyitä. Vetäydyttyään Kiasmasta eläkkeellesiirtymisen ja suuntaerimielisyyksien takia 2007 hän toimi Oslossa, Norjassa *Kunstnernes Husin* taiteellisena johtajana vuoteen 2011 asti.

Vuonna 2004 Jaukkuri toimi Trondheimin yliopistossa professorina. Lisäksi hän on ollut Helsingissä Kuvataideakatemiassa Praksis-maisteriohjelman professorina. 

Maaretta Jaukkurin elämäntyön jatkamiseksi on Norjan Lofooteille perustettu Maaretta Jaukkuri Foundation.

Lähteet
-------

1. ↑  Kiasman entinen intendentti arvostelee museonjohtajan toimintaa *Yle Uutiset*. Viitattu 14.3.2018.
2. ↑  Maaretta Jaukkuri Foundation *mjfoundation.no*. Viitattu 14.3.2018. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aulus Gabinius** (kuoli 47 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli aluksi Pompeiuksen kannattaja, mutta siirtyi myöhemmin kannattamaan Julius Caesaria. Gabiniuksen isoisä oli luultavasti Aulus Gabinius, jonka isoisän kerrottiin olleen vapautettu orja.*selvennä* Gabinius oli naimisissa Palicanuksen tyttären Lollian kanssa.

Aulus Gabiniuksen toimiessa kansantribuunina vuonna 67 eaa. hän sääti lain*selvennä* joka antoi Pompeiukselle suuren vallan, kun tämä lähti sotimaan Välimerellä toimivia merirosvoja vastaan. Vuosina 66–63 eaa. Aulus toimi Pompeiuksen legaattina idässä. Vuonna 58 eaa. hän toimi konsulina. Vuosina 57-54 eaa. hän toimi Syyrian maaherrana. Hän uudelleenorganisoi Juudean hallinnon ja asetti Antipatroksen Juudean hallitsijaksi ja Hyrkanoksen ylipapiksi. Vuonna 55 eaa. hän otti vastaan suuren määrän rahaa Ptolemaios XII:lta, jonka hän auttoi takaisin Egyptin valtaistuimelle. Palattuaan Roomaan häntä vastaan nostettiin oikeusjuttuja ja hänet tuomittiin kiristyksestä maanpakoon. Julius Caesar kutsui Aulus Gabiniuksen takaisin Roomaan vuonna 49 eaa. Caesar nimitti Gabiniuksen legaatikseen Illyriaan, jossa tämä kuoli vuonna 47 eaa.

Lähteet
-------

* John Hazel: *Who's who in the Roman world*, s. 85. Routledge, 2002. ISBN 9780415291620. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Hazel s.115
Aulis O. Kairamo
**Aulis Oswald Kairamo** (29. huhtikuuta 1905 Helsinki – 13. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos. Hänen uransa suomalaisen teollisuuden johtotehtävissä ulottui 1930-luvun alkupuolelta 1960-luvun puoliväliin. Kairamo oli toimitusjohtaja Oulu Oy:ssä vuosina 1946–1953 ja Kemi Oy:ssä 1953–1966.

Kairamo valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1924 ja konerakennuksen diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930. 1930-luvulla Kairamo osallistui kolmen uuden sulfaattitehtaan suunnitteluun ja rakentamiseen. Hän työskenteli käyttöinsinöörinä Enso-Gutzeitin Kotkan sulfaattiselluloosatehtaalla (1931–1934), Kaukopään sulfaattitehtaalla (1934–1936) ja Oulu Oy:n sulfaattitehtaalla (1936). Vuosina 1936–1946 Kairamo oli Sunila Oy:n tekninen johtaja ja organisoi uuden tehtaan rakennustyöt. Tehtaan uutta teollisuusarkkitehtuuria edustaneen asuntoalueen suunnitteli Alvar Aalto. Sen rakennustyössä Kairamo ja Alvar Aalto toimivat läheisessä yhteistyössä.

Vuosina 1938–1952 ja uudelleen vuodesta 1967 Kairamo istui Kajaani Oy:n johtokunnassa. Vuosina 1944–1945 sekä uudelleen vuodesta 1974 hän oli Oulu Oy:n hallintoneuvoston jäsen.

Kairamon isä oli professori Alfred Oswald Kairamo, joka oli teollisuusmies ja senaattori. Myös Kairamon isoisä Alfred Kihlman oli teollisuusmies. Aulis Kairamon poikia olivat vuorineuvos Kari Kairamo ja arkkitehti Erkki Kairamo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Turunen, Olli: Vuorineuvos Aulis Kairamo (1905–1991). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 18.7.2015
2. ↑  Pöyry, Sirkka (päätoim.): *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit, Diplomingenjörer och arkitekter 1982*, s. 315. Helsinki: Suomen Teknillinen Seura ja Tekniska Föreningen i Finland, 1982. ISBN 951-9110-10-0.

Kirjallisuus
------------

* Virtanen, Sakari Virtanen: Lapin leivän isä 100 vuotta, Kemiyhtiön historia. 1993.
* Virtanen, Sakari: Nuottasaaresta Wall Streetille – Oulun metsäteollisuus kauppahuoneista Stora Ensoon. 2003.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Aulis Ruostepuro** (1. marraskuuta 1925 Kaarina – 24. toukokuuta 2012 Turku) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän oli keskeinen henkilö turkulaisen Samppalinnan kesäteatterin toiminnassa sen perustamisesta 1960 alkaen. Vuodesta 1968 hän toimi sen toimitusjohtajana. Hän sai teatterineuvoksen arvonimen vuonna 1995.

Aulis Ruostepuro syntyi Kaarinan Nummenpakalla, joka nykyisin kuuluu Turkuun. Hänen näyttämöuransa alkoi 1950-luvulla Turun Pienessä Teatterissa, minkä lisäksi hän teki tenorirooleja Turun Musiikkilautakunnan oopperatuotannoissa. Ruostepuro joutui keskeyttämään teatterikoulun sodan takia ja toimi aluksi liikealalla kunnes pääsi 1958 näyttelijäksi Jyväskylän työväenteatteriin. Sittemmin hän näytteli Lahden ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa ja toimi 1960-luvun lopulla Kemin kaupunginteatterin johtajana. Kemissä hän sai katsojamäärät nousuun, mutta häntä syytettiin kaupallisuudesta. Vuonna 1970 hän siirtyi kotikaupunkinsa Turun kaupunginteatteriin ensin ohjaajaksi ja sitten hallintojohtajaksi. Ruostepuro jäi eläkkeelle 1990. Samppalinnan kesäteatterin toiminnasta hän vetäytyi yli 40 vuoden jälkeen vuonna 2005.

Aulis Ruostepuro toimi teatterityönsä ohella myös soitinkauppiaana, ja tätä toimintaa on jatkanut hänen poikansa Tommi Ruostepuro. Vuonna 1975 Aulis Ruostepuro oli mukana perustamassa Turun teatterikerhon säätiötä. 2000-vuosikymmenen keskivaiheilla Ruostepuro oli mukana puuhaamassa Turun teatterielämän kaksiosaista historiateosta, *Teatteria Turussa 1940-luvulta 1970-luvulle* ja *Teatteria Turussa 1970-luvulta 2000-luvulle*. Hän oli Turun seudun Suomi–Israel-yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.

Aulis Ruostepuron tyttärentytär oli laulaja Miisa.

Lähteet
-------

1. ↑  Aulis Ruostepuro Elonetissä.
2. 1 2 3  Tukia, Anneli: Sielu käy yhä rippikoulua. (70-vuotissyntymäpäivähaastattelu) *Helsingin Sanomat*, 1.11.1995, s. 4. HS Aikakone (digitilaajille).
3. 1 2 3  Haapanen, Irmeli: 80 vuotta huomenna: Kesäteatterista elämän eliksiiriä *Turun Sanomat*.  31.10.2005. Viitattu 8.1.2020.
4. 1 2  Aulis Ruostepuro oli Turun teatterielämän voimahahmo *yle.fi*.  25.5.2012. Viitattu 8.1.2020.
5. ↑  Arvonimet.  *Helsingin Sanomat*, 25.3.1995, s. 4. HS Aikakone (digitilaajille).
6. ↑  Saari, Mauno: Kemin kulttuurikiista teatterin linjoista.  *Helsingin Sanomat*, 15.12.1969, s. 21. HS Aikakone (digitilaajille).
7. ↑  Holmberg, Långbacka ja Ruostepuro jatkavat. *Suomen Turku* 1/1975, s. 7. Viitattu 9.1.2020.
8. ↑  Width, Terhi: Kesäteatteritoiminnan ennätysmies *Helsingin Sanomat*.  24.7.2002. Viitattu 8.1.2020.
9. ↑  Teatteria kesät talvet *Helsingin Sanomat*.  24.7.2002. Viitattu 8.1.2020.
10. ↑  Raitio, Lasse: 50 vuotta huomenna: Bändikamat ovat nyt kova juttu *Turun Sanomat*.  8.12.2004. Viitattu 8.1.2020.
11. ↑  Toivonen, Hanna: Aulis Ruostepuron muotokuva säteilee iloa *Turun Sanomat*.  11.12.2005. Viitattu 8.1.2020.
12. ↑  Jäsentiedote 03 *Turun seudun Suomi-Israel-yhdistys*.  1.11.2012. Viitattu 8.1.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Malden** on kaupunki Middlesexin piirikunnassa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 59 450 asukasta vuonna 2010, mutta uudemman arvion mukaan vuodelta 2017 siellä asuu 61 246 ihmistä. 59% Maldenin asuintaloista on vuokrattu.

Väestö
------

Maldenissa asui 59 450 asukasta vuonna 2010. Näistä aasialaisia on lähes neljäsosa. Maldenin mediaani-ikä on 35,3 vuotta. Naisilla se on 36,3 ja miehillä 34,6. Keskimääräisessä maldenilaisessa perheessä on 3,31 ihmistä ja keskimäärin yhdessä talossa asuu 2,64 ihmistä. Kaupungin asukkaista lähes puolet puhuu vain englantia.

Maantiede
---------

Maldenin rajanaapurit ovat Melrose pohjoisessa, Stoneham luoteessa, Medford lännessä, Everett etelässä, Revere idässä ja Saugus koillisessa.

Maldenin pinta-ala on 13 neliökilometriä, josta 0,1 neliökilometriä on vettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Malden, MA Population - Census 2010 and 2000 Interactive Map, Demographics, Statistics, Quick Facts - CensusViewer *censusviewer.com*.  Arkistoitu 16.7.2020. Viitattu 13.7.2020.
2. ↑  Malden, Massachusetts (MA 02155) profile: population, maps, real estate, averages, homes, statistics, relocation, travel, jobs, hospitals, schools, crime, moving, houses, news, sex offenders *www.city-data.com*. Viitattu 13.7.2020.
3. ↑  Living in Malden *Niche*. Viitattu 13.7.2020. (englanniksi)
4. ↑  Malden, Massachusetts Population 2020 (Demographics, Maps, Graphs) *worldpopulationreview.com*. Viitattu 13.7.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Malden, Massachusetts

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Malden (Massachusetts)** Wikimedia Commonsissa
**Maari** on Porvoon kaupungissa Porvoon­joen alajuoksulla sijaitseva vesialue. Se on ollut 1800-luvun puolesta välistä alkaen vesikasvistotutkijoiden kiinnostuksen kohteena. Paikasta on löydetty yhteensä lähes 50 vesikasvilajia. Niistä monet ovat suuria harvinaisuuksia, kuten hentonäkinruoho (*Najas tenuissima*), joka on ehkä kuvattu uutena lajina Maarista löydetystä näytteestä.
Harvinaisia hävinneitä kasvilajeja ovat esimerkiksi tähtimukulaparta, mutayrtti, vesipaunikko, välkevita, hentovita, uposvesitähti ja kalvasärviä. Muita eri aikoina löydettyjä kasvilajeja ovat järvikorte, silonäkinparta, isolumme, ulpukka, tankeakarvalehti, lietetatar, kiehkuraärviä, katkeravesirikko, kolmihedevesirikko, pikkuvesitähti, vesikuusi, pystykeiholehti, sarjarimpi, haarapalpakko, rantapalpakko, ristilimaska, pikkulimaska, kupulimaska, isolimaska, kilpukka, vesirutto, tylppälehtivita, pikkuvita, purovita, merihaura, hapsiluikka, järvikaisla, järviruoko, leveäosmankäämi ja kapeaosmankäämi. Maari kuuluu Porvoonjoen suiston Natura 2000 -alueeseen.

Lähteet
-------

* Luonnontieteellinen keskusmuseo[vanhentunut linkki]
* Ymparisto
**Aulis Rosendahl** (23. huhtikuuta 1937 Vahviala – 26. joulukuuta 2004 Phuket, Thaimaa) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa sekä lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Rosendahl tunnettiin erityisesti komediallisista rooleistaan. 

Rosendahlin televisiorooleja oli muun muassa kunnanvaltuuston puheenjohtaja Isä Aurinkoinen Jussi Niilekselän ohjaamassa ja Seppo Vesiluoman kirjoittamassa TV-sarjassa *Hyvien ihmisten kylä* (1993). Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan olivat manageri Timo Koivusalon elokuvassa *Kulkuri ja joutsen* (1999) sekä isännöitsijän rooli Rauni Mollbergin epookki-elokuvassa *Ystävät, toverit* (1989). Rosendahl oli kiinnitettynä muun muassa Oulun kaupunginteatterissa sekä Tampereen teatterissa, jossa hän näytteli muun muassa yhtä pääosaa Mika Waltarin näytelmässä *Yövieras*.

Viimeiset vuotensa Tampereella asunut Rosendahl kuoli Intian valtameren tsunamissa Thaimaan Phuketissa 26. joulukuuta 2004. Oulun kaupunki piti hänelle muistokonsertin 11. huhtikuuta 2005.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* *Aidankaatajat* (1982)
* *Sininen imettäjä* (1985)
* *Elämän vonkamies* (1986)
* *Ystävät, toverit* (1990)
* *Kulkuri ja joutsen* (1999)

### Televisiosarjat ja -elokuvat

* *Laahus (1965)*
* *Piirakat* (1967)
* *Omat koirat purivat* (1974)
* *Uudesti luotava maa* (1974)
* *Isännät ja isäntien varjot* (1976)
* *Tie* (1981)
* *Jumala on kauneus* (1985)
* *Viimeinen koukkaus* (1990)
* Fasaanit *(1990)*
* *Köyhät pojat* (1991)
* *Hyvien ihmisten kylä* (1993)
* *Elämän suola* (1996)
* *Halleluja* (1998)
* *Korpisen veljekset* (2002)

Lähteet
-------

1. ↑  Näyttelijä Aulis Rosendahl menehtyi aaltoihin  29.12.2004. Kaleva. Viitattu 21.12.2014.
2. ↑  Aulis Rosendahlin muistokonsertti kaupunginteatterissa  12.4.2005. Kaleva. Viitattu 21.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Aulis Rosendahl Elonetissä.
* Aulis Rosendahl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Michael Anthony "Mike" Eruzione** (s. 25. lokakuuta 1954 Winthrop, Massachusetts) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Amerikanitalialainen Eruzione aloitti uransa Bostonin yliopiston joukkueessa. New-England Whalers varasi hänet WHA:han vuoden 1974 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 28. Eruzione pelasi urallaan kaksi kautta IHL-liigassa. Vuonna 1979 hänet nimettiin Yhdysvaltojen olympiajoukkueen kapteeniksi. Joukkue voitti sensaatiomaisesti olympiakullan vuoden 1980 talviolympialaisissa. Eruzione teki voittomaalin ratkaisevassa ottelussa Neuvostoliittoa vastaan. Hän lopetti jääkiekkouransa turnauksen jälkeen ja ryhtyi televisiokommentaattoriksi.

Myöhemmin Eruzione palasi Bostonin yliopistoon urheilun kehitysjohtajaksi. Hän on myös Calgaryn farmijoukkueen osaomistaja. Vuonna 2004 ensi-iltansa saanut elokuva *Miracle* kertoo Eruzionen ja olympiajoukkueen valmentaja Herb Brooksin suhteesta ja Eruzionen roolista joukkueen kapteenina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mike Eruzione *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Inductees – National Italian American Sports Hall of Fame *niashf.org*.  Arkistoitu 1.1.2022. Viitattu 1.1.2022. (englanniksi)

Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
**2.** vesitorni, Leikkipuisto Tuhkimo, **8.** Porolahden peruskoulu, Roihuvuoren Kirsikkapuisto, **10.** Japanilaistyylinen puutarha, **12.** Strömsinlahden venesatama, **13.** Tammisalon kanava. Koko eteläranta Roihuvuoressa käsittää Porolahdenpuiston. Roihuvuorentien, 4, 10 ja 3 länsipuolelle sijoittuu Roihuvuoren aluepuisto. 
**Roihuvuoren aluepuisto** on puistojen kokonaisuus Helsingin Roihuvuoressa. Pinta-alaltaan Roihuvuoren aluepuisto käsittää kaikkiaan 337 765 m2 maapinta-alan.

Viheraluesuunnitelmassa puisto jaetaan eteläiseen(R1) ja pohjoiseen(R2) osaan. 

* Aluepuiston eteläinen osa yht. 183 734 m2 sisältää:

Vesitornin niitty ja kenttä, 57 242 m2
Kirsikkapuiston
Aidatun koirapuiston sekä agilityradan
Roihuvuoren selännemetsän eteläosan, 95 643 m2
Roihuvuoren vesitornin
Väestösuojan
Leikkipuisto Tuhkimon, 11 712 m2
Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarhan, 9 238 m2
Vuorenpeikon puistokaistat, 10 599 m2
* Aluepuiston pohjoinen osa yht. 154 031 m2 sisältää:

Roihuvuoren selännemetsän pohjoisosan, 108 825 m2
Yleiskaavan rakennusvarauksen selännemetsässä, 36 028 m2
Lumikintien kentän, 9 178 m2

Lähteet
-------

* Herttoniemen ja Roihuvuoren viheraluesuunnitelma 2006-2015, Osa 3/4, sivut 6-24.