recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Regalianuksen vaimon, Sulpicia Dryantillan lyöttämä *Antoninianus*-kolikko vuodelta 260.
**P.** **C**(**ornelius**?). **Regalianus** (k. noin 261) oli roomalainen sotilas ja keisari Gallienuksen usurpaattori. Eutropiuksen mukaan hänen nimensä oli **Trebellianus** ja Aurelius Victorin mukaan taas **Regillianus**. *Historia Augusta* kertoo, että hän oli syntyjään daakialainen ja polveutui kuningas Decebaluksesta, mutta tämä on luultavasti fiktiota. Regalianus saattoi olla kotoisin senaattorisuvusta ja liittyi sitten armeijaan. Hän palveli ainakin Valerianuksen aikana 250-luvulla, jolloin hänet ylennettiin. Hänen vaimonsa oli eräs Sulpicia Dryantilla.

Persialaiset löivät suuren roomalaisarmeijan Carrhaen lähistöllä vuonna 260 ja vangitsivat keisari Valerianuksen. Kaappauksen jälkeisessä sekasorrossa ilmestyi lukuisia kapinoita eri puolella valtakuntaa. Pannoniassa maaherra Ingenuus julistautui keisariksi, mutta hän kukistettiin pian. Tämän jälkeen Gallienus joutui lähtemään Pohjois-Italiaan taistelemaan alemanneja vastaan. Germaanien ryöstöretket Tonavan yli Pannoniaan ja Moesiaan kuitenkin jatkuivat ja armeija tarvitsi pätevän johtajan, joka pystyisi pysäyttämään hyökkäykset. Pian Tonavan alueen legioonat kapinoivat uudestaan ja huusivat Regalianuksen keisariksi. Hän nimitti vaimonsa *Augustaksi* ja alkoi lyöttää kolikoita hänen ja vaimonsa nimellä Carnuntumissa.

*Historia Augustan* mukaan Regalianusta eivät surmanneet Gallienuksen joukot vaan omat sotilaat ja roksolaanit. Hän saattoi myös kuolla sarmaattien hyökkäyksessä vuonna 261.

Lähteet
-------

* A. H. M. Jones et al.: *The Prosopography of the Later Roman Empire. Vol. 1, A. D. 260-395*. Cambridge University Press, 1971. ISBN 0521072336. (englanniksi)
* Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto: *Rooman keisarit*. Karisto, 2005. ISBN 951-23-4546-3.

### Viitteet

1. ↑  Rooman keisarit s. 493
2. ↑  Koko nimi ei ole tiedossa.
3. ↑  The Prosopography of the Later Roman Empire s. 762
4. 1 2 3  William Leadbetter: Regalianus (260 A.D.)  24.9.1998. De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 3.3.2009. (englanniksi)
5. ↑  Watson s. 28
6. ↑  Watson s. 34
7. ↑  Watson s. 35


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Vatikaani

 |

 |
| "Regardless"Raye & Rudimental |
| --- |
| Singlen "Regardless" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Euphoric Sad Songs* |
|  Julkaistu | 20. marraskuuta 2020 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Punctual, Rudimental |
|  Tyylilaji | Dance |
|  Kesto | 03.17 |
|  Levy-yhtiö | Polydor Records |
| Rayen muut singlet |
| "Love of Your Life"2020 | "Regardless"2020 | "Bed"2021 |
| Rudimentalin muut julkaisut |
| "Be the One"2020 | "Regardless"2020 | "Be Somebody"2021 |

**Regardless** on brittiläislaulajan Rayen ja drum and bass-yhtye Rudimentalin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records Rayen Euphoric Sad Songs-debyyttistudioalbumin viidentenä singlenä 20. marraskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Raye, Nadia Ali sekä Markus Moser ja sen tuotannosta vastasivat Punctual ja Rudimental. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 8. tammikuuta 2021. Videolla nähdään Raye parin seuralaisen kanssa äärettömässä altaassa vetämässä koreografiaa kappaleen tahdissa.

"Regardless" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Isossa-Britanniassa. Heikosta yleismenestyksestä huolimatta kappale on pitkällä tähtäimellä myynyt kultaa Puolassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  We worked with the brilliant @raye on a track called 'Regardless' for her new album that's out today *twitter.com*.
2. ↑  Euphoric Sad Songs by RAYE *open.spotify.com*.
3. ↑  RAYE drops surprise mini-album Euphoric Sad Songs *thelineofbestfit.com*.
4. ↑  RAYE, Rudimental - Regardless (Official Video) *youtube.com*.
5. ↑  RAYE, Rudimental - Regardless Video *contactmusic.com*.
6. ↑  Official Singles Chart Top 100 *officialcharts.com*.
7. ↑  Wyróżnienia – Złote płyty CD - Archiwum - Przyznane w 2021 roku *bestsellery.zpav.pl*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Regardless (Raye and Rudimental song)
**Ivittuut** (vanha kirjoitusasu: *Ivigtût*) on hylätty kaivoskaupunki Sermersooqin kunnassa Lounais-Grönlannissa. Kaupungissa on mitattu Grönlannin korkein lämpötila, 30,1 celsiusastetta. Matalin Ivittuutissa mitattu lämpötila on ollut -28,9 celciusastetta. Kaupungin nimi on grönlantia ja tarkoittaa *ruohikkoista paikkaa*. Ivittuutista Kangilinnguitiin johtaa 5 kilometriä pitkä tie, joka on Grönlannin ainoa kaksi asutuskeskusta yhdistävä tie.

Historia
--------

Kartta keskiaikaisesta viikinkien "Keskimmäisestä siirtokunnasta". Siirtokunnasta ei ole mitään kirjallista todistusaineistoa, niinpä sen nimen ovat konstruoineet nykyajan arkeologit. Punaiset pisteet ilmaisevat tunnettujen viikinkitilojen raunioiden paikkoja.
Ivittuut sijaitsee viikinkiaikaisen *keskimmäisen siirtokunnan* paikalla, jota tosin toisinaan pidetään läntisen siirtokunnan osana. Siirtokunta oli pienin kolmesta, ja siinä oli noin 20 maatilaa. Keskimmäisestä siirtokunnasta tiedetään vähemmän kuin muista, sillä kirjallista materiaalia ei ole säilynyt. Tämän vuoksi myös maatilojen nimet ovat täysin hämärän peitossa. Se oli todennäköisesti viimeisimpänä perustettu ja ensimmäisenä hylätty.

Vuonna 1806 alueelta löydettiin kryoliittia, ja kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1865. Malmivarannot oli kulutettu loppuun vuoteen 1987 mennessä, ja kaupunki menetti taloudellisen perustansa. Se hylättiin pian kaivostoiminnan loppumisen jälkeen.

Katso myös
----------

* Grönlannin historia
* Läntinen siirtokunta
* Itäinen siirtokunta

Lähteet
-------

1. ↑  Extreme temperature records worldwide (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Sermersooqin kunta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
3. ↑  Arsukfjorden (tanskaksi)
**"Pátria"** ("Isänmaa") on Timor Lesten demokraattisen tasavallan eli Itä-Timorin kansallislaulu. Laulu esitettiin ensi kerran 28. marraskuuta 1975, jolloin Itä-Timor julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi Portugalista. Pian tämän jälkeen, 7. joulukuuta 1975, Indonesia miehitti maan. Laulun on säveltänyt Afonso Redentor Araújo ja sen on sanoittanut runoilija Francisco Borja da Costa, joka sai surmansa Indonesian miehittäessä maan. 

Indonesian joukkojen vetäydyttyä ja maan saavutettua itsenäisyyden YK:n valvonnassa, Pátriasta tuli maan virallinen kansallislaulu 20. toukokuuta 2002. Laulu lauletaan portugaliksi, koska siitä ei ole virallista versiota tetumiksi, joka on maan toinen virallinen kieli.

Portugalinkieliset sanat
------------------------

Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.
Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação
Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.
Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação.
Vencemos o colonialismo, gritamos:
abaixo o imperialismo.
Terra livre, povo livre,
não, não, não à exploração.
Avante unidos firmes e decididos.
Na luta contra o imperialismo
o inimigo dos povos, até à vitória final.
Pelo caminho da revolução.

Käännös
-------

Isänmaa, isänmaa, Itä-Timor, kansakuntamme.
Kunnia kansalle ja vapautuksemme sankareille.
Isänmaa, isänmaa, Itä-Timor, kansakuntamme.
Kunnia kansalle ja vapautuksemm sankareille.
Me voitamme kolonialismin, me huudamme:
Alas imperialismi!
Vapaa maa, vapaa kansa,
ei, ei, ei riistolle.
Eteenpäin, yhtenäisinä, lujina ja päättäväisinä.
taistelussa imperialismia vastaan,
kansan vihollisia vastaan, lopulliseen voittoon asti,
kohti vallankumousta.

Lähteet
-------

1. ↑  EAST TIMOR (TIMOR-LESTE): National Anthem of East Timor (Timor-Leste) Patria, Patria *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 30.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Timor-Leste National Anthems.info. Viitattu 30.11.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Timor-Leste *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 30.11.2019. (englanniksi)
**Darko Pančev** (s. 7. syyskuuta 1965 Skopje, Jugoslavia) on jugoslavialainen ja pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Pančev aloitti uransa 11-vuotiaana Vardar Skopjen juniorijoukkueissa. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi vuosina 1982–1988 yhteensä 151 sarjaottelua ja teki 84 maalia. Kaudella 1986–1987 hän kuului Vardarin kantaviin voimiin joukkueen juhliessa ensimmäistä Jugoslavian mestaruuttaan. Peräti kymmenen muun joukkueen saama pisterangaistus kuitenkin kumottiin kauden jo päätyttyä ja virallisissa tuloksissa seura jäi lopulta vasta viidenneksi.

Vuonna 1988 Pančev siirtyi Belgradin Punaiseen tähteen. Hänen huippukautensa oli 1990–1991, jolloin joukkue voitti Euroopan cupin. Rangaistuspotkukilpailuun venyneessä loppuottelussa Marseillea vastaan Pančev laukoi pilkulta voiton ratkaisseen osuman. Kyseisellä kaudella hän oli Euroopan paras maalintekijä 32 ottelussa tekemällään 34 maalilla. Myöhemmin samana vuonna hän johdatti maalillaan Punaisen tähden voittoon chileläistä Colo-Coloa vastaan Euroopan ja Etelä-Amerikan mestareiden välisessä ottelussa. Kolmen kauden aikana belgradilaisjoukkueessa pelaamissaan 91 ottelussa Pančev teki 84 osumaa. Euroopan cupin voiton ohella hän pääsi joukkueessa juhlimaan kolmesti Jugoslavian mestaruutta ja kerran kansallisen cupin voittoa.

Vuonna 1992 Pančev jätti Punaisen tähden ja siirtyi milanolaiseen Interiin. Interissä hän pelasi kahden ja puolen vuoden ajan sekä lyhyemmin lainasopimuksella VfB Leipzigissa ja edusti vielä Fortuna Düsseldorfia sekä sveitsiläistä FC Sionia ennen lopettamistaan vuonna 1997.

Jugoslavian maajoukkueessa Pančev pelasi vuosina 1984–1991 27 ottelua joissa teki 17 maalia. Hän oli mukana vuoden 1990 Italian MM-kisoissa, joissa joukkue selviytyi puolivälieriin. Makedonian tasavallan itsenäistyttyä 1991 hän siirtyi edustamaan uutta kotimaansa maajoukkuetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  UEFA: Pride in Pančev
2. 1 2  Reprezentativci Jugoslavije: Darko Pančev Serbian jalkapalloliitto.  Arkistoitu 29.8.2007. Viitattu 14.5.2021. (serbokroaatiksi)

  

Jugoslavian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Ivković |
2 Stanojković |
3 Spasić |
4 Vulić |
5 Hadžibegić |
6 Jozić |
7 Brnović |
8 Sušić |
9 Pančev |
10 Stojković |
11 Vujović |
12 Omerović |
13 Katanec |
14 Bokšić |
15 Prosinečki |
16 Šabanadžović |
17 Jarni |
18 Baljić |
19 Savićević |
20 Šuker |
21 Panadić |
22 Leković |
Valmentaja Osim
Ivete Sangalo.
**Ivete Sangalo** (s. 27. toukokuuta 1972 Juazeiro, Bahia, Brasilia) on brasilialainen axé- ja MPB-laulaja, sanoittaja ja näyttelijä. Hän on Brasilian suosituin laulaja, ja hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuusi Banda Evan kanssa julkaistua ja seitsemän sooloalbumia. Tunnetuin brasilialainen laulajatar on tehnyt show’n (Ivete Sangalo no Madison Suare Garden) New Yorkin Madison Square Gardenilla vuonna 2009 ja lähti sen jälkeen samannimiselle kiertueelle Brasiliaan ja esiintyi muutamassa konsertissa Euroopankin puolella.

Elämänvaiheet
-------------

Sangalo syntyi Bahian Juazeirossa ja vietti lapsuutensa siellä. Hän aloitti uransa koulutapahtumissa mutta siirtyi myöhemmin laulamaan baareissa. Prêmio Caimmy -palkinnon saatuaan hän alkoi saada huomiota ja allekirjoitti sopimuksen Sony Musicin kanssa.

Vuonna 1993 Sony päätti uudistaa axé-yhtye Banda Evan, ja hänet valittiin päälaulajaksi. Hän saavutti pian suuren suosion. Hänen yhtyeen kanssa tekemänsä livealbumi *Banda Eva Ao Vivo* oli heidän parhaiten myynyt levynsä. sitä myytiin yli miljoona kappaletta.

Vuonna 1997 Ivete aloitti soolouransa. Vuonna 1999 hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä, joka samalla myi platinaa. Myös toinen levy *Festa* (2001) myi platinaa. Vuoden 2002 albumi *Se Eu Não te Amasse Tanto Assim* ei myynyt yhtä hyvin kuin aiemmat levyt, mutta menestyi silti. Vuonna 2003 ilmestynyt *Clube Carnavalesco Inocentes Em Progresso* on hänen vähiten myynyt levynsä, mutta se sai kuitenkin kultalevyn.

Vuonna 2004 ilmestyi hänen menestynein albuminsa. *MTV ao vivo* -albumi on livealbumi ja sisältää hänen suurimpia hittejään, joista monia ei ollut julkaistu aiemmin levyllä sekä joitakin Banda Evan hittejä. Vuonna 2005 ilmestynyttä albumia *As Supernovas* myytiin pian ilmestymisensä jälkeen kolminkertaisesti platinalevyn verran.

Diskografia
-----------

 **Banda Eva (1993-1998)** 

* 1993 Banda Eva
* 1994 Pra Abalar
* 1995 Hora H
* 1996 Beleza Rara
* 1997 Banda Eva Ao Vivo
* 1998 Banda Eva, Você e Eu

**Sooloura (1999-)**

* 1999 Ivete Sangalo
* 2000 Beat Beleza
* 2001 Festa
* 2003 Clube Carnavalesco Inocentes em Progresso
* 2004 MTV ao Vivo
* 2005 As Supernovas

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ivete Sangalo**.
* Ivete Sangalo - Virallinen kotisivu.
* Ivete Sangalo - sanoituksia (Arkistoitu – Internet Archive) .
* Kuuntele Iveten lauluja (Arkistoitu – Internet Archive).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Darko Todorović** (s. 5. toukokuuta 1997 Bijeljina) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla kroatialaisseura Hajduk Splitia lainalla itävaltalaisesta Red Bull Salzburgista.

Todorović siirtyi kotimaansa Sloboda Tuzlasta itävaltalaisseura Red Bull Salzburgiin heinäkuussa 2018. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Itävallan Bundesliigassa 12 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän edusti lainasopimuksella Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Holstein Kieliä ja kaudella 2020–2021 hän on lainalla Kroatian pääsarjan Hajduk Splitissä.

Todorović on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan eri nuorisomaajoukkueissa yhteensä yli 20 maaottelua. Bosnia ja Hertsegovinan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran tammikuussa 2018 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Vuoden 2020 loppuun mennessä hän on pelannut 13 A-maaottelua, joista neljä on kuulunut EM-karsintoihin ja neljä Kansojen liigaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Darko Todorović Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Jokioisten museorautatien kauhakuormain, jossa on myös kaivinkone
**Kauhakuormain** eli **kauhakuormaaja** on irrallisen aineen käsittelyyn tarkoitettu työkone.

Yksinkertaisimmat kauhakuormaajat ovat tavallisia traktoreita, joihin on asennettu erillisen kaksiosaisen, hydraulisesti säädettävän puomirakenteen avulla tarvittavan kokoinen kauharakenne, jota voidaan nostaa tai laskea; useimmissa kauhoissa on lisäksi erillinen hydraulinen säätölaite kallistuksen säätöä varten.

Konetta käytetään niin, että kauha lasketaan halutulle korkeudelle ja traktoria ajetaan eteenpäin, kunnes kauha on täyttynyt kyseessä olevalla aineella, kuten vaikkapa lumella; sitten kauha nostetaan irti maasta ja yhdistelmä ajetaan siihen kohtaan johon kauhaan kerääntynyt aine on vietävä; nyt kauha voidaan tyhjentää kallistamalla. 

Kauhakuormaajia on olemassa monilukuinen tyyppivalikoima; useimmat niistä on rakennettu tähän nimenomaiseen tarkoitukseen, esimerkiksi ns. bobcat, jossa on kaksi kiinteää akselia joiden kaikki neljä pyörää vetävät; tällaista konetta ohjaillaan jarrujen avulla. Kone on erittäin ketterä ja pieniin tiloihin mahtuva. 

Samoin on olemassa kääntyvärunkoisia kauhakuormaajia (pyöräkuormaajat), joiden runko on nivelöity noin puolivälistä; konetta ohjataan säätämällä rungon kääntymiskulmaa hydraulisesti.

Koneita käytetään runsaasti erilaatuisen irtonaisen tavaran, esimerkiksi rikasteen, lastaamiseen laivoihin ja rautatievaunuihin.

Katso myös
----------

* Kaivinkone

Lähteet
-------

* Dolder, Willi, Dolder-Pippke, Ursula, Barner, Andreas R. Pleiffer, Frank & Bongartz, Stefan: *1000 rakennus- ja maansiirtokonetta*. 1000 Bagger und andere Baumaschinen. Suomentanut Kari Uotinen. Helsinki: Alfamer, 2009. ISBN 978-952-472-108-0.
* Käyhkö Arttu: *Amerikkalainen Legenda Caterpillar.* Painotalo Casper Oy, Kurikka 2014
* Käyhkö Arttu: *Caterpillar - höyrykoneesta hybridiin.* Kustantaja Laaksonen, 2014. ISBN 978-952-5805-63-5
* Käyhkö Arttu: *Volvo maanrakennuskoneet.* Kustantaja Laaksonen, 2014. ISBN 978-952-5805-66-6
* Käyhkö Arttu: *Maanrakennuskoneita Suomessa.* Alfamer / Tarusto Oy, 2015. ISBN 978-952-472-234-6

### Viitteet

1. ↑  Dolder ym. 2009, 31
2. ↑  Dolder ym. 2009, 35

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kauhakuormain** Wikimedia Commonsissa
**Buharan alue** (uzb. *Buxoro viloyati*) on hallinnollinen alue Uzbekistanin eteläosassa Keski-Aasiassa Turkmenistanin rajalla. Alueella on noin 1 600 700 asukasta (2009), ja sen pinta-ala on 41 937 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Buhara. Buharan alue rajoittuu pohjoisessa ja idässä Navoiyn alueeseen, kaakossa Qashqadaryon alueeseen, lounaassa ja lännessä Turkmenistaniin sekä luoteessa Xorazmin alueeseen ja Karakalpakian tasavaltaan. 

Alueen merkittävin joki on Zeravšan. Buharan alueella tuotetaan öljyä, puuvillaa, hedelmiä ja silkkiä.

Historia
--------

Buharan aluetta hallitsivat arabit 700-luvulla ja Persia 800- ja 900-luvuilla. Mongolit valloittivat alueen 1200-luvun alussa ja vuodesta 1555 lähtien alue kuului Buharan kaanikuntaan. Venäjä valloitti kaanikunnan 1866 ja teki siitä vasallivaltion. Kaanikunta liitettiin Neuvostoliittoon 1920 ja siitä muodostettiin Buharan kansantasavalta, joka kuitenkin jo 1924 lakkautettiin. Tällöin nykyinen Buharan alue liitettiin Uzbekistanin neuvostotasavaltaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces Citypopulation

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buharan alue**.
* Buxoron alueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

UzbekistanUzbekistanin hallinnolliset alueet

* Andijon
* Buxoro
* Fargʻona
* Jizzax
* Karakalpakia (tasavalta)
* Namangan
* Navoiy
* Qashqadaryo
* Samarkand
* Sirdaryo
* Surxondaryo
* Taškent (pääkaupunki)
* Taškent (alue)
* Xorazm
**Buick LaCrosse** on suurikokoinen  sedan, jonka General Motorsin Buick -divisioona toi markkinoille vuonna 2004 vuoden 2005 mallivuodelle korvaten Buick Regalin ja Buick Century Pohjois-Amerikassa. Ensimmäinen sukupolven valmistus lopetettiin 2009, jolloin toinen sukupolvi esiteltiin. Se sai faceliftin vuonna 2013.

Kolmannen sukupolven LaCrosse esiteltiin Los Angelesissa järjestettävässä LA Auto Show -autonäyttelyssä vuonna 2015. Auto oli kokonaan uudelleensuunniteltu ja sen kilpailijoihin kuului esimerkiksi Lexus ES.

LaCrossen valmistus Pohjois-Amerikan markkinoille lopetettiin helmikuussa 2019. Auton myynti jatkuu Kiinassa.

Sukupolvet
----------

* LaCrosse takaaLaCrosse takaa
* Ensimmäinen sukupolviEnsimmäinen sukupolvi
* Toinen sukupolviToinen sukupolvi
* Kolmas sukupolviKolmas sukupolvi

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  2019 Buick LaCrosse *US News*. Viitattu 18.3.2019.
2. ↑  Buick LaCrosse History *The NewsWheel*. Viitattu 18.3.2019.
3. ↑  Buick LaCrosse History *GM Authority*. Viitattu 18.3.2019.
Mantsinen 60 -nosturi Barcelonan satamassa.
**Mantsinen Group Ltd Oy** on hydraulisia nostureita valmistava suomalainen perheyritys Liperin Ylämyllyllä. Yritys valmistaa tuotteitaan satamien sekä metsä- ja terästeollisuuden tarpeisiin. Toisena päätoimialanaan se myy logistiikkapalveluja, etenkin puutavaran käsittelypalvelua sellu- ja paperitehtaille. Vuonna 2017 Mantsinen Groupin liikevaihto oli lähes 70 miljoonaa euroa, ja henkilöstöä oli yli 500. Yrityksen tuotteita myydään yli 50 maahan. Yhtiön lippulaivatuote on maailman suurin hydraulinen nosturi, Mantsinen 300. Nostureissa merkittävimmät kilpailijat ovat saksalaiset Sennebogen ja Liebherr.

Mantsinen-yhtiöiden historia ulottuu vuoteen 1963, jolloin veljekset Veli ja Juhani Mantsinen alkoivat huolehtia polttopuun ja tukkien kuljetuksista metsäteollisuudelle aluksi yhdellä traktorilla. Vuodesta 1974 heidän yrityksensä on huolehtinut Enocellin Uimaharjun tehtaan puukentän operaatioista puun vastaanotosta kuorimoon syöttöön asti. Hydraulisten materiaalinkäsittelykoneiden valmistuksen Mantsinen aloitti 1990-luvun lopulla.

Mantsisen merkittävä 2010-luvun sopimus Suomessa on Metsä Groupin Äänekosken uuden biotuotetehtaan puunkäsittelyjärjestelmä ja sen operointi, joka työllistää noin 30 ihmistä.

Liperin lisäksi Mantsisella on vuodesta 2018 ollut Rauman satamassa laitteiden kokoonpanoyksikkö, jonka ansiosta isoja laitteita voidaan kuljettaa Suomesta tilaajille meriteitse kokonaisina.

Mantsinen Groupille myönnettiin vuonna 2006 Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Heiskanen, Mirva: "Intohimo tekemiseen tuli hiipien, yhtäkkiä huomasin olevani umpirakastunut", sanoo isänsä perustamaa yritystä kasvattava Mia Mantsinen *Talouselämä*.  22.5.2018. Viitattu 12.9.2018.
2. ↑  Maailman suurimman materiaalinkäsittelykoneen tuotantoa ohjaa Delfoi Planner Delfoi. Viitattu 12.9.2018.
3. ↑  Mantsinen: Avoimuus on avain luottamukseen *Tarinoita työpaikoilta*. Työelämä 2020-hanke.  Arkistoitu 12.9.2018. Viitattu 12.9.2018.
4. ↑  Kolehmainen, Taija: Tehasta Pukkaa: Varpu Heikkinen syöttää puuta biotuotetehtaalle vilkkaaseen tahtiin *Äänekosken Kaupunkisanomat Äks*.  1.05.2017.
5. ↑  Tervola, Janne: Mantsinen laajentaa halki Suomen: Liperistä Raumalle – uuden tehtaan ensimmäinen toimitus Uruguayhin *Tekniikka & Talous*.  24.8.2018. Viitattu 12.9.2018.
6. ↑  Mantsinen Groupille Presidentin tunnustus *Kotiseutu-uutiset, Liperin ja Rääkkylän paikallislehti*.  16.2.2006. Viitattu 12.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen esittely Suomen Yrittäjien sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fedot Tumusov
**Fedot Semjonovitš Tumusov** (Федот Семёнович Тумусов; s. 30. kesäkuuta 1955 Edjugjaissa, Üöhee Bülüün rajonissa Jakuuttien ASNT:ssa) on sahalainen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Sahan parlamentissa, Il Tumenissa, vuodesta 2002 lähtien.

Tumusov on opiskellut Novosibirskin Rakennusinstituutissa. Vuosina 1989–1992 hän jatko-opiskeli NKP:n (myöhemmin Venäjän valtionhallinnon akatemian) keskuskomitean alaisessa yhteiskuntatieteellisessä akatemiassa. Tumusov on taloustieteiden tohtori ja kansainvälisen investointi- ja rakennustalous akatemian jäsen.

Tumusov aloitti työskentelyn talousinsinöörinä Etelä-Sahassa sijaitsevassa Nerjungrin kaupungissa sijaitsevassa Promstoin trustissa vuonna 1979. Vuonna 1984 hän siirtyi JakutAgroProsStoin järjestön liikkuvan mekaniikan osaston johtajaksi. Vuosina 1987–1989 hän työskenteli opettajana Jakutian puolueen alueellisen komitean rakennusosastolla. Vuosina 1991–1993 hän toimi Sahan tasavallan korkeimman neuvoston kauppasuhteita ja kaupankäyntiä suunnittelevan komitean puheenjohtajana. Vuosina 1993–2003 hän toimi SAPI-rahaston (talous ja teollisuusryhmä) johtajana.

Tumusov oli ehdolla Sahan presidentiksi tammikuussa 2002 pidetyissä vaaleissa. Hän tuli toiseksi 34,6 prosentin äänisaaliilla, Vjatšeslav Štyrovin tullessa valituksi 59,2 prosentin äänisaaliilla.

Arvonimet ja palkinnot
----------------------

* Sahan tasavallan kansantalouden ansioitunut työntekijä
* Ansioitunut Üöhee Bülüün ja Viljuin uluuhoiden asukas
* Venäjän federaation rakentaja

Lähteet
-------

1. ↑  Tumusovin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Yakutiatoday.com – People – Tumusov Fedot
3. ↑  Rulers 2002-01


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Vita Palamar** (ukr. Віта Паламар, s. 12. lokakuuta 1977) on ukrainalainen korkeushyppääjä.

Palamar sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa Sydneyssä 1996 kuudenneksi tuloksella 185 cm. Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa 2000 hän oli viides ylitettyään 192. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 196. Vuonna 2001 hän oli viides sekä Lissabonin sisäratojen että Edmontonin ulkoratojen MM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti kultaa Pekingin universiadeissa ja sijoittui viidenneksi GP-finaalissa.

Palamar sijoittui viidenneksi Pariisin MM-kilpailuissa 2003 tuloksella 195 cm. Myöhemmin samana syksynä hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa Monacossa toinen sivuttuaan ennätystään 201 cm. Hän oli hypännyt saman tuloksen aiemmin Zürichissä 15. elokuuta 2003. Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 197. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samana vuonna kahdeksas.

Palamar sijoittui vuonna 2005 toiseksi Euroopan cupissa ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Helsingin MM-kilpailuissa hän oli viides tuloksella 193 cm. Vuonna 2007 hän sijoittui seitsemänneksi Osakan MM-kilpailuissa ja kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia halliennätyksellään 201. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui alun perin viidenneksi tuloksella 199. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta.

Palamarin Pekingin olympialaisissa 2008 antama dopingnäyte osoittautui vuonna 2016 tehdyissä uusintatesteissä positiiviseksi. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 6.9.2016–5.9.2018 ja kaikki hänen tuloksensa aikaväliltä 23.8.2008–22.8.2010 hylättiin takautuvasti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vita Palamar Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 25.8.2009
2. ↑  IOC sanctions 16 athletes for failing anti-doping tests at Beijing 2008 *International Olympic Committee*.  17.11.2016. Viitattu 31.5.2017.
3. ↑  IAAF Newsletter 183. 31.5.2017. IAAF


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Buguholm

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°8′38.00″N, 24°45′25.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,017 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Buguholm** on saari Espoon Matinkylässä Ison Vasikkasaaren ja Matinkylän manneralueen välissä. Sen länsi–itäsuuntainen pituus on noin neljänneskilometri. Buguholmin ja Matinkylän manneralueen välissä on Nokkalaströmmen. Buguholmin ja Ison Vasikkasaaren välissä puolestaan on Temppelinsalmi, joka on saanut nimensä Ison Vasikkasaaren luoteisosaan rakennetusta kreikkalaistyylisestä temppelistä. Buguholmin koillispuolella on Pitkäsaari. Buguholmin luoteispuolisia kallioluotoja kutsutaan nimellä Buguholmskobben.

Buguholmin nimen historia alkaa viimeistään 1800-luvulta. Uudellamaalla yleisnimi buga on viitannut muun muassa määrätyntyyppiseen heinänkantotelineeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Buguholm Espoon opaskartalla
2. ↑  Buguholm (html) *Espoo.fi*. Espoo:  © Espoon kaupunki.  Arkistoitu 24.8.2019. Viitattu 19.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Buguholm, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset, and Daylength
Federico Savelli
**Federico Savelli**, oikeammin **Federico, Savellin herttua ja Albanon ruhtinas** (n. 1595 – n. 1660) oli italialainen kenraali ja diplomaatti, joka palveli keisaria ja paavia. 

Savelli liittyi vuonna 1629 everstinä Albrecht von Wallensteinin armeijaan. Hän toimi Mecklenburgin komentajana vuosina 1630–31, mutta menetti asemansa kun Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf valloitti alueen helmikuussa 1631. Mecklenburgin huonosti järjestetyn puolustuksen takia Johann Tilly arvosteli Savellia voimakkaasti. Savelli nimitettiin keisarin joukkojen komentajaksi Reinillä, kun Matthias Gallas siirrettiin 1637 sieltä Pohjois-Saksaan Johan Banéria vastaan. Savelli hävisi Rheinfeldenin ja Wittenweierin taistelut ja vain hänen taustansa pelasti hänet sotaoikeudelta. Keisari siirsi Savellin diplomaattisiin tehtäviin, joissa hänen aiheutti vähemmän vahinkoa. Savelli jatkoi uraansa sotilaana, kun paavi Urbanus VIII nimitti hänet armeijansa komentajaksi. Paavi hävisi vuosina 1642–44 käydyn *Castron sodan*.

Savelli oli täysin epäpätevä upseerina. Hän nousi keisarillisen armeijan komentajaksi ainoastaan taustansa ansiosta (korkeaa italialaista aatelia). Häneltä puuttui pätevyyden lisäksi myös rohkeutta. Oletetaan, että kun Savellin alaiset valittivat Wieniin tämän epäpätevyydestä, heille annettiin ohjeeksi uutisoida vain komentajaansa liittyvät hyvät asiat.

Lähteet
-------

* Guthrie, William P.: The Later Thirty Years War: From the Battle of Wittstock to the Treaty (verkkokirja, osa sivuista saatavissa) (s. 82) *books.google.fi*. Google-teoshaku. Viitattu 26. kesäkuuta 2008. (englanniksi)
**Brunkom träsk** on matala järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 52 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on kuusitoista kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Brunkom träskin pituus lounaasta koilliseen on 1,6 kilometriä. Järvessä sijaitsee kaksi alle aarin laajuista luotoa. Brunkom träskin länsiosa on melko tasaleveä, itäosa on kapea. Syvin kohta sijaitsee altaan keskivaiheilla. Järven länsirannalla on pientaloja, koillisessa on viljelysaukea. Itärannalla sijaitsee pieni luonnonsuojelualue, järven pohjoispuolella on muinaishautoja. Brunkom träskiin virtaa laskuojia läheisiltä soilta. Pohjanpitäjänlahden perukka sijaitsee alle kaksi kilometriä järveltä länteen.

Brunkom träskin pohjoispuolella sijaitsee Degersjön, itäpuolella sijaitsee Skogängsgölen (48,2 metriä mpy), josta kulkee laskuoja Brunkom träskiin. Brunkom träskin ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 1 229 000 kuutiometriä.

Brunkom träsk (82.002.1.003) kuuluu Fiskarsinjoen vesistöön (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Fiskarsinjoen vesistöön kuuluu 76 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista laajimmat ovat Määrjärvi, Degersjön, Seljänalanen ja Simijärvi. Niitä seuraavat noin puolen neliökilometrin laajuiset Brunkom träsk ja Bastsjö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Brunkom träsk, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.7.2021.
3. ↑  Brunkom träsk Järviwikissä. Viitattu 9.7.2014.
4. 1 2 3  Brunkom träsk *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 12.7.2021.
5. ↑  Fiskars ån valuma-alue (82.002). Järviwiki. Viitattu 12.7.2021.
**HMS Chanticleer** (viirinumero U05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka palveli toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Black Swan -luokka (sluuppi)*
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1941 osana vuoden 1940 täydennysohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1942 kumminaan Lady Denny ja valmistui 9. maaliskuuta 1943, jolloin sille oli asennettu Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin sekä tulenjohtotutka.

Palvelus
--------

Alus siirrettiin tilaajan vastaanottotesteihin. Alus siirtyi huhtikuussa koeajojen ja varustamisen päätyttyä koulutettavaksi Tobermoryyn. Se liittyi toukokuussa Greenockiin sijoitettuun 7. saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi hinattavana olleen Maltalle siirrettävän kelluvantelakan Obanista Gibraltarille.

Alus suojasi 28. kesäkuuta saattuetta KMF18, josta se erkani 7. heinäkuuta aloittaen matkansa Bônen niemimaalle. Alus liittyi 9. heinäkuuta saattueeseen KMF19 suojaten sen matkan Sisilian sillanpäähän. Alus erkani saattueesta seuraavana päivänä sillanpäähän saavuttuaan liittyen itäiseen tukiosastoon.

Alus palasi elokuussa operaatiosta vapauduttuaan Atlantin saattueiden suojaksi. Se suojasi 1. syyskuuta saattuetta MKF22 Gibraltarilta kotimaahan ryhmänsä mukana. Alus määrättiin huollettavaksi telakalle Clydeen, mistä palattuaan se palasi saattajaryhmäänsä.

Alus lähti 2. marraskuuta Freetownista ryhmänsä mukana suojaten saattuetta SL139 Liverpooliin. Alus oli jäi saattueeseen 16. marraskuuta Gibraltarilta saapuneen saattueen MKS130 liityttyä osastoon. *Chanticleeriin* osui 18. marraskuuta Azoreihin kuuluvasta San Miguelin saaresta itälounaaseen Saksan laivaston sukellusveneen *U-515:n* laukaisema akustisesti maaliinhakeutuva T5 GNAT -torpedo (39°47′N, 20°12′W). Osuma tuhosi aluksen perän 28 miehistönjäsenen saadessa surmansa. Se jouduttiin hinaamaan uppoamisen estämiseksi Ponta Delgadoon Azoreille, missä alukselta poistettiin 22. marraskuuta sotamateriaali ja se poistettiin palveluksesta.

Pelastusalus *Salveda* hinasi joulukuussa aluksen hylyn Hortaan Azoreilla, jossa sitä käytettiin tukikohta-aluksena nimettynä *Hesperidekseksi*. Alus nimettiin 31. joulukuuta uudelleen *HMS Lusitania II:ksi*, vaikka se jatkoi palvelustaan tukikohta-aluksena Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka. Alus poistettiin palveluksesta ja hylky myytiin 1946 romutettavaksi Lissabonissa.

Lähteet
-------

* Hague, Arnold: *Sloops 1926-1946*. Kendal, Englanti: World Ship Society, 1993. ISBN 0-905617-67-3. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Naval-history.net - HMS Chanticleer
**Bruno Wilhelm Böök** (13. toukokuuta 1852 Padasjoki – 10. joulukuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä ja suomenkielisen näyttämötaiteen varhaisia ensirakastajia. Hän kunnostautui eritoten perustyypiltään koomisten hahmojen tulkitsijana.

Elämä ja ura
------------

Bruno Böökin isä oli Padasjoen kruununnimismies ja Alhon kartanon omistaja Thure Wilhelm Böök (1815–1871). Hänen äitinsä oli Uudessakaarlepyyssä syntynyt opettaja Carolina Forssell (1825–1898). Böök syntyi seitsenlapsisen sisarussarjan esikoiseksi; vuosina 1853–1864 hän sai neljä veljeä ja kaksi siskoa. Eräs heistä oli kirjailija Albert Theodor Böök (1858–1943).

Böök opiskeli Helsingin Normaalikoulussa ja liittyi vastaperustettuun Suomalaiseen Teatteriin vuonna 1873. Miellyttävän näköiseksi ja vartaloltaan miehekkääksi luonnehdittu Böök aloitti uransa koomisissa tehtävissä ja eteni vähitellen kohti ensirakastajan rooleja, joihin hänen äänensä ei tosin ollut aina riittävän heleäsointinen. Hän näytteli useissa klassikkokappaleissa ja suomalaisissa uutuuksissa, kuten Minna Canthin maalaisdraamassa *Roinilan talossa*. Erityisen hyvin aikalaisyleisön mieleen jäi Böökin tulkinta Bothwellista näytelmässä *Maria Stuart*. Böök näytteli myös Wienissä ja teki vaikutuksen sikäläiseen yleisöön runollisella taiteellaan. Yhdessä Ida Aalbergin kanssa Böök muodosti suositun näyttelijäparin, monet uskoivat heidän olevan pariskunnan myös yksityiselämässään.

Lähteet
-------

* Heikkilä, Ritva: Ida Aalberg - Näyttelijä jumalan armosta, WSOY 1998, ISBN 951-0-22587-8

### Viitteet

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------
**Carl Oskar Edvard Andelin** (18. elokuuta 1840 Tohmajärvi – 20. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Andelinin vanhemmat olivat lääninrovasti, valtiopäivämies Erik Johan Andelin ja Henriette Sofia Blom ja puoliso vuodesta 1867 Aline Augusta Munsterhjelm, everstiluutnantti Anders Lorenz Munsterhjelmin tytär. Andelin tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1853, ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin henkivartioväen 3. Suomen Tarkk’ampuja­patal­joonaan 1860. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1862, luutnantiksi 1867 ja alikapteeniksi 1874. Vuodesta 1865 Andelin toimi pataljoonan kassanhoitajana, Turkin sotaan osallistuttuaan hän yleni kapteeniksi ja sai eron pataljoonan kassanhoitajan tehtävästä 1879, siirtyäkseen ensin saman pataljoonan komppanianpäälliköksi ja sitten adjutantiksi Suomen asevelvollisen sotaväen päällikköhallitukseen vuodesta 1880 vuoteen 1883, jolloin hänet ylennettiin everstiksi.

Vuodesta 1885 Andelin oli henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan talouspäällikkö ja sitten 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonan komentaja kesäkuusta 1885. Hän erosi sotapalveluksesta kenraalimajurina 1890, mutta toimi muun muassa Suomen sotaväen leski- ja orpokassan taloudenhoitajana 1893–1895, Hakunilan maatilan omistajana Helsingin maalaiskunnassa vuodesta 1883, Suomen teollisuudenharjoittajain keskinäisen paloapuyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1902 ja Venäjän Punaisen Ristin Suomen osaston taloudenhoitajana aina kuolemaansa saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carl Oskar Evert Andelin *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 27.12.2019)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Centaur** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Centaur-luokka (risteilijä)*
Osmaanien valtakunta oli tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 24. tammikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 6. tammikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen elokuussa.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä. Alus upotti tammikuussa 1917 Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen *SMS S30:n* Schouwenin matalikon lähistöllä. Alus osui miinaan 18. kesäkuuta 1918. Aluksen vauriot korjattiin telakalla Hullissa, minkä jälkeen se lähetettiin Itämerelle joulukuussa 1918.

Maaliskuussa 1919 alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä alus palveli lokakuuhun 1923. Välimerellä alus palasi huolloista Maltalta kesäkuussa 1920 ja Gibraltarilta maaliskuussa 1922. Alus siirrettiin Devonportin reserviin lokakuussa 1923.

Vuosina 1924-1925 alus oli modernisoitavana, mistä se palasi 8. huhtikuuta 1925 palvelukseen Portsmouthissa Atlantin laivaston hävittäjien kommodorin lippulaivaksi. Alus oli huollossa palaten palvelukseen helmikuussa 1928 ja uudelleen syyskuussa 1930. Alus palautettiin Portsmouthin reserviin maaliskuussa 1932.

Alus sijoitettiin 1933 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi helmikuussa 1934 Kingille Trooniin, jonne se saapui 6. maaliskuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Conway's s. 60

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-aluksesta. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Cattistock** (viirinumero M31) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Hunt-luokka (miinantorjunta-alus)*
Alus tilattiin 29. tammikuuta 1979 Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 22. tammikuuta 1981 ja valmistui 5. maaliskuuta 1982 luokkansa kolmantena aluksena.

Palvelus
--------

Alus oli elokuun puolivälissä sisaralustensa *HMS Atherstonen* ja *HMS Hurworthin* kanssa Persianlahden sodassa ensin itäisellä Välimerellä ja myöhemmin Persianlahdella. Osaston tukena oli emälaivaksi muutettu Hecla-luokan tutkimusalus *HMS Herald*.

Marraskuun lopulla 2002 alus törmäsi aallonmurtajaan lähtiessään kotisatamastaan Portsmouthista. Aluksen kylkeen tuli reilun puolen metrin reikä. Miehistöstä ei kuitenkaan loukkaantunut ketään.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Cattistock (M31)

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Gilchrist, Peter: *Desert Storm Special: Sea Power - The Coalition and Iraqi Navies*. Lontoo, Englanti: Osprey Publishing Ltd, 1991. ISBN 1-855532-178-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gilchrist, Peter s. 27

*Hunt*-luokan miinantorjunta-alukset

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Atherstone* - *HMS Berkeley* - *HMS Bicester* - *HMS Brecon* - *HMS Brocklesby* - *HMS Cattistock* - *HMS Chiddingfold* - *HMS Cottesmore* - *HMS Dulverton* - *HMS Hurworth* - *HMS Ledbury* - *HMS Middleton* - *HMS Quorn* |
| Kreikan laivasto | *Europa* - *Kallisto* |
| Liettuan merivoimat | *Skalvis* - *Selis* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: ei edeltäjää – Seuraaja: *Sandown*-luokka |
**Sansibarin kansantasavalta** (swahiliksi *Jamhuri ya watu wa Zanzibar*) oli Sansibarin saaristossa sijainnut, vuonna 1964 perustettu lyhytikäinen valtio. Se lakkautettiin alle vuoden olemassaolon jälkeen, kun se yhdistettiin Tanganjikan kanssa Tanganjikan ja Sansibarin yhdistyneeksi tasavallaksi, joka nimettiin myöhemmin Tansaniaksi.

Historia
--------

Kansantasavalta sai alkunsa Sansibarin vallankumouksesta alkuvuonna 1964, kun kommunistisissit alkoivat kapinoida maata hallinnutta monarkiaa vastaan. Valtio oli itsenäistynyt Isosta-Britanniasta vain kahta kuukautta aiemmin.

Noin kuukausi vallankumouksen jälkeen maa oli palaamassa taas entiselleen. Esimerkiksi poliisivoimat palasivat virkaansa, ryöstettyjä kauppoja alettiin avata uudelleen ja sissien vankeja alettiin tuomita oikeudessa. Yksi vastarintaliikken jäsenistä, John Okello, perusti omat puolisotilaalliset joukkonsa, jotka päivystivät kaduilla ja varastelivat arabialaisten omaisuutta.

Huhtikuussa maan presidentti Abeid Karume julisti, että Sansibar yhdistyisi Tanganjikan kanssa uudeksi Tansanian valtioksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Petterson, Donald: *Revolution in Zanzibar: An American’s Cold War Tale*. Boulder, Colorado: Westview, 2002. 49395604. ISBN 0-8133-4268-6, 978-0-8133-4268-9, 0-8133-3949-9, 978-0-8133-3949-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 11.12.2022). (englanniksi)
2. ↑  Zanzibar Quiet, With New Regime Firmly Seated *The New York Times*.  4.2.1964. Viitattu 11.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Speller, Ian: An African Cuba? Britain and the Zanzibar Revolution, 1964.  *Journal of Imperial and Commonwealth History*, 2007, 35. vsk, nro 2, s. 1–35. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
4. ↑  TANGANYIKA GETS NEW RULE TODAY; Nyerere and Zanzibar Head to Govern Joint State *The New York Times*.  27.4.1964. Viitattu 11.12.2022. (englanniksi)
Nicki Thiim (oikealla) vuonna 2015 Stefan Wackerbauerin kanssa.**Nicki Thiim** (s. 17. huhtikuuta 1989 Sønderborg) on tanskalainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on DTM-mestari Kurt Thiim.

Ura
---

Thiim aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2006 Thiim voitti Tanskan Formula Ford -mestaruuden. Vuonna 2007 Thiim siirtyi koppiautoihin kilpailemaan Saksan SEAT Leon Supercopa -sarjaan voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2008 hän jatkoi sarjassa voittaen mestaruuden. Vuonna 2009 Thiim kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon ollen SP3T -luokan voittaja. 

Vuonna 2011 Thiim palasi Saksan Porsche Carrera Cupiin sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Porsche Supercup -sarjassa. Vuonna 2012 Thiim ajoi täyden kauden sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän sijoittui myös kolmanneksi Saksan Porsche Carrera Cupissa. Samana vuonna hän osallistui Dubain 24 tunnin ajoon ja ajoi muutamia kilpailuja ADAC GT Masters -sarjassa. Vuonna 2013 Thiim jatkoi Porsche Supercup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän siirtyi kesken kauden kilpailemaan FIA World Endurance Championship -sarjaan korvaten Le Mansin 24 tunnin ajossa menehtyneen Allan Simonsenin. Vuonna 2014 Thiim kilpaili täyden kauden FIA WEC -sarjassa.

Porsche Supercup -tulokset
--------------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Attempto Racing | TUR  | ESP  | MON  | GERKesk. | GBR  | GER  | HUN  |  |  |  |  | 0 | NC |
| SANITEC Aquiles MRS Team |  |  |  |  |  |  |  | BEL14 | ITA11 | ABU  | ABU  |
| 2012 | Hermes Attempto Racing | BHR7 | BHR6 | MONKesk. | EUR4 | GBR8 | GER5 | HUN4 | HUN2 | **BEL**1 | ITA3 |  | **123** | **3.** |
| 2013 | Attempto Racing | ESP2 | MON8 | **GBR**1 | GER2 | HUN8 | BEL8 | **ITA**1 | ABU1 | ***ABU***1 |  |  | **140** | **1.** |
| 2014 | Lechner Racing Team | ESP  | MON  | AUT  | GBR20 | **GER**1 | HUN2 | BEL2 | ITA6 | **USA**1 | USA11 |  | 91 | 8. |

Lähteet
-------

1. ↑  Nicki Thiim *driverdb.com*. Viitattu 29.12.2022. (englanniksi)