recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Naisen kosto** (*Les Dames du Bois de Boulogne*) on ranskalainen Robert Bressonin ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se on moderni sovitus Denis Diderot'n romaanista *Jaakko fatalisti ja hänen isäntänsä*. Se kertoo miehestä, joka huijataan naimisiin entisen prostituoidun kanssa.

Tuotanto ja vastaanotto
-----------------------

Ensimmäisen elokuvansa, *Synnin enkeleiden* jälkeen Bresson aloitti käsikirjoittamaan uutta elokuvaa, joka pohjautui tarinaan Denis Diderot'n romaanissa. Elokuvan dialogeita oli Bressonin lisäksi kirjoittamassa Jean Cocteau. Bresson on myöhemmin kertonut, että Cocteaun tehtävä oli käytännössä vain yhdenmukaistaa tarinaa, ja että oli itse vastuussa myös suurimmasta osasta dialogia.

*Naisen koston* kuvaukset alkoivat toukokuussa 1944, Natsi-Saksan Ranskan miehityksen viimeisinä kuukausina. Kuvaukset Épinayn studiolla jouduttiin keskeyttämään useasti ilmahyökkäysten takia. Sen jälkeen kun Pariisi vapautettiin elokuussa, kuvauksia vaikeutti sähköpula. Kuvaukset saatiin kuitenkin valmiiksi lopulta helmikuussa 1945, ja elokuvan ensi-ilta oli syyskuussa. *Naisen kosto* ei ollut menestys, sillä sen katsojaluvut jäivät pieniksi eivätkä kriitikot pitäneet siitä.

Merkitys
--------

*Naisen kosto* oli poikkeuksellinen elokuva Bressonin tuotannossa, sillä siinä oli käytetty melko perinteistä elokuvakerrontaa. Siitä puuttuikin monet Bressonin elokuvien erityispiirteistä, kuten uskonnollinen symboliikka. Vaikka pääosissa esiintyneet María Casares ja Elina Labourdette saivatkin kehuja rooleistaan, niin kokemus elokuvasta vakuutti Bressonin luopumaan "tähdistä". Elokuvan pettymyksen jälkeen Bresson vältti jatkossa ammattinäyttelijöitä ja studiotuotantoa.

Ranskan uuden aallon ohjaajien François Truffaut'n ja Jean-Luc Godardin on sanottu saaneen vaikutteita *Naisen kostosta*.

Lähteet
-------

* Cunneen, Joseph E.: *Robert Bresson: A Spiritual Style in Film*. New York: Continuum International Publishing Group, 2003. ISBN 0-8264-1471-0. Google-kirjat (viitattu 27.3.2011). (englanniksi)
* Pönni, Antti: *Robert Bresson elokuvateoreetikkona*. Lisensiaatintutkielma. Turun yliopisto, 2005. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.3.2011). [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Pönni, s. 27–28.
2. ↑  Cunneen, s. 34
3. 1 2  Travers, James: Les Dames du Bois de Boulogne (1945) *FrenchFilms.org*. Viitattu 27.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  Cunneen, s. 41.
5. ↑  Robert Bresson: Alias Grace *BFI – Sight & Sound*.  10.2.2012.  Arkistoitu 7.6.2017. Viitattu 27.3.2011. (englanniksi)
**Naisen tie** (*Phir Bhi*) on Shivendra Sinhan ohjaama intialainen Bollywood-draamaelokuva vuodelta 1971. Se kertoo 38-vuotiaasta leskeksi jääneestä äidistä ja hänen 20-vuotiaasta tyttärestään, jotka yrittävät löytää paikkansa keskiluokkaisessa kaupunkiyhteisössä Mumbaissa. Äiti Manjari, biologian opettaja, tapaa työssään uuden miehen muttei uskalla ottaa ratkaisevaa askelta. Äiti ja tytär tukevat toisiaan elämänsä valinnoissa.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Partap Sharma  | … |  
  |
|  Urmila Bhatt  | … |  
  |
|  Meenal Mehta  | … |  
  |
|  Rajeshwar Nath  | … |  
  |
|  Bimbi  | … |  
  |
|  Deven Shrivastav  | … |  
  |

Vastaanotto
-----------

*Naisen tie* palkittiin vuoden parhaana hindinkielisenä elokuvana, ja samassa yhteydessä Partap Sharma palkittiin miespääosastaan. 

Elokuva on esitetty Suomen televisiossa maaliskuussa 1977.

Lähteet
-------

1. 1 2  Illan elokuvat: Rakkautta DDR:stä, naisasiaa Intiasta.  *Helsingin Sanomat*, 4.3.1977, s. 41.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Phir Bhi
*Tämä artikkeli kertoo vuoden 1955 elokuvasta. Coenin veljesten vuoden 2004 uudelleenfilmatisoinnista on artikkeli* Ladykillers*.*

**Naisentappajat** (*The Ladykillers*) on brittiläinen musta komediaelokuva vuodelta 1955. Sen ohjasi Ealing-studioille Alexander Mackendrick, ja pääosissa nähdään muiden muassa Alec Guinness ja koomikonuraansa aloitteleva Peter Sellers.

Juoni
-----

"Professori" Marcusin (Guinness) johtama eksentrinen rikollisjoukko vuokraa huoneita vanhalta naiselta, joka tunnetaan paikallisella poliisiasemalla jatkuvista perättömistä epäilyistään naapuriston tapahtumista. Miehet kanniskelevat soitinkoteloita, esiintyvät amatöörimuusikoina ja teeskentelevät harjoittelevansa jousikvartettoa soittamalla äänilevyä kovalla voimakkuudella, vaikka todellisuudessa suunnittelevat pankkiryöstöä. Murtokeikan jälkeen kaikki ei mene suunnitelmien mukaan ja ilmenee, että liikaa tietävästä vuokraemännästä olisi hyvä päästä eroon. Kukaan miehistä ei kuitenkaan halua leimautua vanhan tädin tappajaksi, joten he vetävät asiasta pitkää tikkua. Naisen nukahdettua miesten keskinäiset juonittelut alkavatkin koitua heidän itsensä kohtaloksi. Lopulta hengissä on enää vuokraemäntä itse, joka kiikuttaa saaliin poliisiasemalle. Poliisit eivät taaskaan usko naisen juttuja, vaan neuvovat häntä pitämään rahat itse.

Palkintoja ja ehdokkuuksia
--------------------------

Elokuva sai BAFTA-palkinnon parhaasta brittiläisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi brittiläiselokuvaksi, ja Katie Johnson palkittiin parhaasta naispääosasta. William Rose oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan.

*Naisentappajat* on sijalla 13 British Film Instituten sadan parhaan brittielokuvan luettelossa.

Muita sovituksia tarinasta
--------------------------

Vuonna 2004 Joel ja Ethan Coen ohjasivat elokuvasta Yhdysvaltain etelävaltioihin sijoittuvan uusintaversion *Ladykillers*, jonka pääosaa esitti Tom Hanks. Vuonna 1966 tšekkiläinen säveltäjä Ilja Hurník teki aiheesta oopperan *Dáma a lupiči*. BBC teki tarinasta radiokuunnelman 1996, ja näytelmänä tarinaa on esitetty ainakin Liverpoolissa ja Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Entertainment: Best 100 British films - full list, BBC News 23.9.1999. Viitattu 11.2.2014.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Ladykillers
Attikalainen mustakuviotekniikalla koristeltu lekane, n. 600–575 eaa. Louvre.
**Lekane** (m.kreik. λεκάνη, *lekanē*, myös λακάνη, *lakanē*) on antiikin aikana käytetty keraaminen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Lekane on suuri avarasuinen talousastia, jota käytettiin muun muassa ruoanlaitossa. Siinä on kaksi vaakasuuntaista nauhamaista kädensijaa. Kädensijojen muoto viittaa siihen, että lekanet on alun perin tehty muusta kuin keraamisesta materiaalista. Lekaneissa ei ollut kantta, ja ne olivat usein vailla maalauskoristelua. Lekanea muistuttaa paljon lekanis, joka on matalampi ja kannellinen astia. Aina näiden kahden tyypin välille ei kuitenkaan tehdä selvää eroa.

* Lekanen muoto ulkoa ja sisältä.Lekanen muoto ulkoa ja sisältä.
* Lekane, n. 550–540 eaa.Lekane, n. 550–540 eaa.
* Lekane, n. 550–540 eaa.Lekane, n. 550–540 eaa.
* Apulialainen lekane, n. 330 eaa.Apulialainen lekane, n. 330 eaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: λεκάνη, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: λακάνη, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
3. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Lekane", *Antiikin käsikirja*, s. 299. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
4. 1 2  Lekanis/lekane Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 17.2.2020. Viitattu 20.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **lekanet** Wikimedia Commonsissa
**Bury Tomorrow** on melodinen metalcore-yhtye Englannin Southamptonista. Yhtye on perustettu vuonna 2006, ja siihen kuuluvat laulaja Daniel Winter-Bates, rumpali Adam Jackson, laulaja-kitaristi Jason Cameron, basisti Davyd Winter-Bates ja kitaristi Kristan Dawson, joka korvasi vuonna 2013 yhtyeestä lähteneen Mehdi Vismaran. Bury Tomorrow on julkaissut viisi studioalbumia, ja heidän uusin albuminsa Black Flame julkaistiin vuonna 2018.

Historia
--------

### Portraits 2006-2010

Bury Tomorrow perustettiin vuonna 2006 Southamptonissa. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP:nsä *The Sleep of the Innocence* vuonna 2007. Heidän ensimmäinen albuminsa Portraits julkaistiin vuonna 2009.

### The Union of Crowns 2011-2013

Vuonna 2011 yhtyeen jäsenet alkoivat tuntea painostusta sen aikaisen levy-yhtiönsä Artery recordingsin suunnalta. Levy-yhtiö yritti muun muassa saada yhtyettä muuttamaan Yhdysvaltoihin sekä lisäämällä musiikkiinsa enemmän electronisen musiikin piirteitä. Yhtyeen kieltäytyessä muutosta se menetti yhteistyönsä Artery recordingsin kanssa. Tapahtuman jälkeen yhtye oli todella tiukalla rahallisesti ja he olivat lähellä lopettaa.

Kuitenkin parin onnistuneen festivaalikeikan jälkeen Leedsissä yhtyeen jäsenten itseluottamus alkoi taas palautua katsojilta saamastaan positiivisesta palautteesta. Näillä keikoilla yhtye myös tapasi heidän tulevan managerinsa.

### Runes 2014-2015

6.1.2014 Bury Tomorrow ilmoitti julkaisevansa seuraavan albuminsa nimeltä Runes 26.5.2014.

### Earthbound 2016

1.11.2015 yhtye julkaisi ensimmäisen kappaleen Earthboundin musiikkivideon kera neljänneltä studioalbumiltaan.

Musiikkityyli
-------------

Yhtyeen musiikkityyliä kuvaillaan pääsääntöisesti melodiseksi metalcoreksi, mutta sitä on kuvailtu myös post-hardcoreksi.

Jäsenet
-------

* Daniel Winter-Bates - murinalaulu (2006-)
* Jason Cameron - puhdas laulu, kitara (2006-)
* Davyd Winter-Bates - basso (2006-)
* Adam Jackson - rummut (2006-)
* Kristan Dawson - kitara (2013-)

### Entiset jäsenet

* Mehdi Vismara - kitara (2006-2013)

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: Bury Tomorrowin diskografia*
### Studioalbumit

* *Portraits* (2009)
* *The Union of Crowns* (2012)
* *Runes* (2014)
* *Earthbound* (2016)
* *Black Flame* (2018)
* *Cannibal* (2020)
* *The Seventh Sun* (2023)

Palkinnot
---------

* Kerrangin vuoden 2014 brittiläinen tulokas

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bury Tomorrow** Wikimedia Commonsissa

* Bury Tomorrow Discogsissa.  (englanniksi)
Bertalan Farkas (2009)
**Bertalan Farkas** (s. 2. elokuuta 1949 Gyulaháza, Unkari) on lentäjä ja kosmonautti. Hän oli ensimmäinen unkarilainen ja esperantisti avaruudessa.

Bertalan Farkas valmistui sotilaslentäjäksi Szolnokin koulusta vuonna 1969 ja sai jatkokoulutusta Neuvostoliitossa 1972. Hän toimi myös tutkijana Budapestin teknillisessä korkeakoulussa. Hän yleni prikaatikenraaliksi.

Sojuz 36 lennon tunnus.
1. maaliskuuta 1978 hänet valittiin kosmonautiksi Interkosmos-ohjelmaan. Vuonna 1980 hän lensi Saljut 6 -avaruusasemalla. Hän lensi Sojuz 36 -aluksella asemalle ja alas Sojuz 35 -aluksella.

Hän toimi maansa sotilasasiamiehenä Washingtonissa. Nykyisin hän on budapestiläisen 
Airlines Service and Trade Ltd.-yhtiön toimitusjohtaja. Hän on naimisissa Anikó Farkasin kanssa. Perheessä on kolme lasta: Aida, Ádám ja Bertalan.

Aiheesta muualla
----------------

* Bertalan Farkasin elämäkerta Spacefacts.de-sivulla
* Peter Stache: *Raumfahrer von A bis Z.* Berlin [Ost]: Militärverlag der Deutschen Demokratischen Republik 1988, ISBN 3-327-00527-3

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Porvoon palo** syttyi 11. kesäkuuta 1760. 

Paloa oli edeltänyt pitkä kuivuus, ja palopäivänä puhalsi voimakas pohjoistuuli. Tulipalon arvellaan olleen peräisin Vuorikadulta Anders Bergmanin talosta, jossa kaksi piikaa oli laittanut mallassaunaa. Myös Bergmanin vaimon Maria Holmin epäillään laittaneen keittiössään yöllä kalakeittoa, mutta tämä kiisti väitteet. 

Kello puoli neljältä aamulla herännyt nikkari Martin Witting ei nähnyt missään tulta, mutta kello viideltä tuli oli jo vallannut Bergmanien katon. Eräs piika huomasi tämän, ja hän ja hänen talonväkensä yrittivät sammuttaa sitä vedellä, mutta katto luhistui ja sammuttajien oli pakko pelastautua siitä nousseilta liekeiltä. Seuraavien muutaman tunnin ajan tulipalo tuhosi Wittingin mukaan 170 taloa. Palo alkoi hiipua kello kymmeneltä, kun talot alkoivat loppua.

Tuli tuhosi kaksi kolmasosaa Porvoon kaupungista. Liekeissä menehtyi ainakin piika Lena Mat­sin­ty­tär, ja por­va­ri Erik Skog­berg sai vakavia palovammoja joihin hän myöhemmin kuoli. Vuonna 1761 tehdyn arvion mukaan 209 porvoolaista menetti tulipalon takia yhteensä 505 200 ku­pa­ri­taa­le­ria.

Palon jälkeen Porvoossa suosittiin talojen rakentamisessa kivimateriaalia paloturvallisuussyistä.

Lähteet
-------

* Porvoon suurpalo syttyi tasan 258 vuotta sitten *Itäväylä*.  11.6.2018. Viitattu 20.7.2019. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  RKY ι Museovirasto *www.rky.fi*. Viitattu 20.7.2019.
**Cornel Wilde** (13. lokakuuta 1912 Prievidza, Unkarin kuningaskunta, Itävalta-Unkari – 16. lokakuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), syntymänimeltään **Kornel Lajos Weisz**, oli unkarilais-yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -tuottaja.

Wilde syntyi juutalaiseen perheeseen Prievidzan kaupungissa, joka kuuluu nykyään Slovakiaan. Perhe muutti vuonna 1920 New Yorkiin, missä he amerikkalaistuivat ja muuttivat nimensä: Wilden nimeksi tuli **Cornelius Louis Wilde**. Wilde oli lahjakas miekkailija ja kuului Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen, mutta hän jätti joukkueen juuri ennen Berliinin 1936 olympialaisia. Wilde halusi keskittyä näyttelemiseen, minkä vuoksi hän jätti käyttämättä lääkietieteelliseen kouluun saamansa stipendin. Wilden ensimmäinen tunnettu Broadway-näytös oli vuonna 1937.

Vuonna 1940 Hollywood huomasi Wilden ja hän teki muutaman pienemmän elokuvaroolin ennen tunnetuinta työtään, elokuvaa *Suuri unelma* (1945). Elokuvassa hän näyttelijä Frédéric Chopinia ja oli suorituksestaan ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi. 1950-luvulla Wilde alkoi myös ohjaamaan elokuvia, muun muassa vuoden 1955 elokuvan*Myrskyn pelkoa*. Hän teki samana vuonna tunnetun pääroolin elokuvassa *Häikäilemättömät*. Vuonna 1965 hän tuotti, ohjasi ja näytteli pääroolin elokuvassa *Alaston saalis*.

Wilde avioitui ensimmäisen kerran 21. syyskuuta 1937 Patricia Knightin (1920–2004) kanssa, joka myöhemmin näytteli itsekin elokuvissa. Pari sai yhden lapsen, tyttären Wendyn vuonna 1943. Pari erosi 30. elokuuta 1951. Wilde avioitui uudestaan 4. syyskuuta samana vuonna näyttelijä Jean Wallacen (1923–1990) kanssa. Pari sai yhden lapsen, pojan Cornel Wilde Juniorin vuonna 1967. Pari erosi vuonna 1981. Wilde kuoli leukemiaan vuonna 1989 ja hänet on haudattu Westwood Village Memorial Parkin hautuumaalle Los Angelesiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cornel Wilde Internet Movie Databasessa. (englanniksi). Viitattu 30.1.2016
2. ↑  Patricia Knight Internet Movie Databasessa. (englanniksi). Viitattu 30.1.2016
3. ↑  Jean Wallace Internet Movie Databasessa. (englanniksi). Viitattu 30.1.2016


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Dion** (m.kreik. Δῖον, *Dīon*, lat. *Dium*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi niemen itärannikolla.

Maantiede
---------

Dion sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupunki sijoitetaan Chilandárin luostarin ja Esfigménoksen luostarin välille.

Dionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla Dionista kaakkoon sijaitsi Olofyksoksen kaupunki.

Historia
--------

Dionin historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muut Akten kaupungit, olisivat perustaneet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen asukkaat olivat kaksikielisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dieus* (Διεύς).

Dionin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dion kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa kaupunki vastusti vuonna 423 eaa. Brasidaan johtamien spartalaisten hyökkäystä, ja sen alueita tuhottiin. Vuonna 421 eaa. dionlaiset valtasivat Thyssoksen. 300-luvulla eaa. Dion kuului toiseen Ateenan liittoon.

Kaupunki saattoi lyödä omaa rahaa, tosin kyseiset Dionin nimellä lyödyt rahat voivat olla myös Pierian Dionin lyömiä.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Dionista ei ole tehty selviä löytöjä. Thukydideen kuvauksen perusteella kaupunki on ollut ympäröity muurein.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "569 Dīon", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3  Smith, William: "Dium (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Dion *Pleiades*. Viitattu 1.6.2020.
4. ↑  Herodotos: *Historiateos* 7.32; Thukydides: *Peloponnesolaissota* 4.109; Strabon: *Geografia* VII.331.
5. 1 2  Lilios, Loukas K.: *Mount Athos. Pilgrimage to "The Garden of Virgin Mary"*, s. 176. 3. edition. "Lilios" Publications, 2019. ISBN 978-618-884252-1-7.
6. ↑  Flensted-Jensen, Pernille: "The Chalkidic Peninsula and Its Regions". Teoksessa Flensted-Jensen, P. (ed.): *Further Studies in the Ancient Greek Polis*, s. 120–131. Papers from the Copenhagen Polis Centre 5. Historia Einzelschriften 138. Stuttgart: Franz Steiner Verlag, 1999. ISBN 3-515-07607-7.
**Cornelius Fuscus** (k. 86 tai 87) oli roomalainen sotapäällikkö ja keisari Domitianuksen pretoriaaniprefekti. Hänen uransa alusta tiedetään hyvin vähän. Fuscus osallistui todennäköisesti Rooman sisällissotaan vuonna 69 (neljän keisarin vuosi) ja kannatti Galbaa, Othoa ja Vitelliusta, mutta siirtyi sitten Vespasianuksen puolelle, josta tuli lopulta keisari. Tämän jälkeen hänen elämästään ei tiedetä mitään, mutta Domitianuksen aikana hän toimi pretoriaaniprefektinä vuodesta 81 lähtien. Vuonna 85 hänet lähetettiin Daakiaan sotimaan kuningas Decebalusta vastaan, joka oli edellisinä vuosina hyökännyt Tonavan yli Moesiaan, ja surmannut provinssin maaherran, Gaius Oppius Sabinuksen. Kostaakseen daakialaisten hyökkäyksen, Domitianus johti vastahyökkäystä Daakiaan vuonna 85. Sotaretki sujuikin hyvin, mutta keisari joutui pian lähtemään takaisin Roomaan ja jätti Fuscuksen armeijan komentoon. Fuscus ja hänen komentamansa Legio V Alaudae kuitenkin väijytettiin Tapaessa vuonna 86 tai 87, jolloin hän sai surmansa.

Lähteet
-------

* Brian W. Jones: *The Emperor Domitian*. Routledge, 1992. ISBN 0415042291. (englanniksi)
* Bennett, Julian: *Trajan: Optimus Princeps*. Routledge, 1997. ISBN 0-415-165245. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Joidenkin histoirioitsijoiden mukaan Legio V Alaudae ei voinut olla Tapaessa tuhoutunut legioona, koska se todennäköisesti menetettiin jo Bataavien kapinan aikana vuosina 69/70. Ks. Jones s. 138–139
**Liisan lista** on Suomen Pörssisäätiön julkaisema lista suomalaisista pörssiyhtiöistä. Se on muodostettu vertailemalla suomalaisten pörssiyhtiöiden erilaisia tunnuslukuja, jotka liittyvät arvostukseen, kannattavuuteen ja kasvuun. Tunnusluvut tulevat Valuatumilta, joka toteuttaa ratkaisuja osakkeiden analyysiin. Tunnusluvut perustuvat analyytikoiden konsensusennusteisiin ja puolueettomien freelance-analyytikoiden ennusteisiin. Listoilla esitellään yli sadan suomalaisen pörssiyhtiön arvostuslukuja, kasvu- ja kannattavuusnäkymiä. Paremmuusjärjestys syntyy yhtiöiden tunnusluvuista, joita on painotettu eri tavoin. Liisan lista antaa hyvää 
aineistoa sijoituspäätösten tekoon, mutta se ei anna suoria vastauksia siitä, mihin kulloinkin kannattaa sijoittaa. Liisan lista korvasi suositun Sepon listan sen jälkeen, kun Seppo Saario lopetti listan toimittamisen.

Nimen muita merkityksiä
-----------------------

Kansanedustaja Liisa Jaakonsaari laati 1990-luvun puolivälissä SDP:n käyttöön Liisan listana tunnetun paperin eli listan kymmenestä sosiaalietuudesta, joita SDP halusi leikata vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen.[vanhentunut linkki]

Lähteet
-------

* Pörssisäätiö (Arkistoitu – Internet Archive)
* Plaza.fi (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Eduskunnan pöytäkirja
2. ↑  Jussi Lähde: *Politiikka-suomi sanakirja*, s. 60. Paasilinna, 2009. ISBN 978-952-5856-02-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Pörssisäätiön Liisan lista verkossa
**Cornelia Ullrich** (o.s. **Feuerbach**, s. 26. huhtikuuta 1963) on saksalainen yleisurheilija, joka aktiiviurallaan edusti Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän on 4 × 400 metrin viestin maailmanmestari sekä 400 metrin aitajuoksun EM- ja MM-mitalist.

Ullrich kuului Itä-Saksan joukkueeseen, joka voitti 4 × 400 metrin viestin alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Potsdamissa 1981. Hän saavutti Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 54,13. Hän oli samassa lajissa kolmas myös Rooman MM-kilpailuissa 1987 ajalla 54,31. Hän juoksi samoissa kilpailuissa alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä, jonka loppukilpailussa DDR voitti toisella kokoonpanolla kultaa.

Ullrich juoksi 100 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 12,86 Leipzigissa heinäkuussa 1983 ja 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 53,58 Potsdamissa elokuussa 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cornelia Ullrich Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Cornelia Ullrich Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo yhtyeestä. Liisanpuisto on myös puisto Tampereella.*

**Liisanpuisto** oli kolmihenkinen rap-yhtye Helsingistä. Yhtyeen muodostivat Teesi, Ville Kalliosta ja Kolea. Liisanpuisto levytti Monsp Recordsille. Yhtye oli aktiivinen vuosina 2000–2004.

Ville Kalliosta on nykyään soolouralla. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa *100 x 200 mg* julkaistiin Monsp Recordsin kautta huhtikuussa 2007. Hänen toinen sooloalbuminsa *Sano* julkaistiin toukokuussa 2012 myös Monspin kautta.

Vuonna 2015 ryhmältä pyydettiin kappale graffiti-aiheiselle kokoelmalevylle. Teemana suunnitellulla levyllä olivat graffitin lisäksi klassikkoluupit – eli tunnetut samplet, joita kyseinen Koti6:n biitti sisältää. Levyä ei kuitenkaan koskaan julkaistu ja nyt "Itse teossa" -biisi saatellaan kuitenkin kansan kuuluville.Sama tuotantoryhmä on kehissä myös uuden sinkun toisella biisillä. "Siistii räppii" on yksi Liisanpuiston tunnetuimmista kappaleista, ja vanhemmat alan diggarit*selvennä* looppaavat*selvennä* sitä edelleen*milloin?* jatkuvasti. Biisistä tehtiin versio Monspin tulevalle remix-levylle. 15 vuoden takaisia vokaaliraitoja ei kuitenkaan enää löydetty, joten LP-joukko koottiin nauhoittamaan osuutensa uudelleen. Toimituksen aikana myös osa sanoituksista, samoin kuin kertosäkeen laulumelodia menivät uusiksi. Alkuperäisellä kappaleella laulanut folkmuusikko Samuli Karjalainenkin saatiin mukaan remixille.

Keväällä 2018 Liisanpuisto julkaisi Monsp Recordsin kautta Itse teossa / Siistii räppii (Koti6) -tuplasinglen.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Liisanpuisto* (2001)
* *Pihojen laki* (EP, 2003)
* *Olipa kerran* (2003)

### Singlet

* "Kipinää / Mun kaupunki" (2001)
* "Pimeä Nousee / Historia / Pahat Jutut / Liisanpuisto Kirjottaa" (12") (2001)
* "Tähtikuvio" (2001)
* "Toinen Helsinki" (2003)
* "Itse teossa / Siistii räppii (Koti6 remix) (2018)

Lähteet
-------

1. ↑   "Liisanpuisto - Siistii räppii (Koti6 remix) AUDIO". MonspRecords (käsikirjoitus). 2018-04-16.

Aiheesta muualla
----------------

* Meteli
Cornelis Tromp Peter Lelyn maalaamana noin vuonna 1675.
**Cornelis Maartenszoon Tromp** (3. syyskuuta 1629 Rotterdam – 29. toukokuuta 1691 Amsterdam) oli alankomaalainen laivastoupseeri. Hän oli amiraaliluutnantti Maarten Trompin toiseksi vanhin poika. Cornelis Tromp toimi Alankomaiden laivaston amiraaliluutnanttina ja hetken aikaa Tanskan laivaston amiraalina. Hän osallistui Pohjan sotaan, Skoonen sotaan sekä kolmeen Englannin–Hollannin sotaan. Hän taisteli myös pohjoisafrikkalaisia merirosvoja vastaan Välimerellä.

Poliittisesti Tromp oli "oranialainen" eli Johan de Wittin tasavaltalaista hallintoa vastustanut Orania-Nassaun ruhtinashuoneen kannattaja. Hän kuului ryhmään, joka vuonna 1672 suunnitteli de Wittin veljesten murhan, josta myöhemmin on käytetty anakronistista termiä "lynkkaus". Vuonna 1675 Englannin kuningas Kaarle II aateloi Trompin baronetiksi.

Tromp nimitettiin amiraaliksi Tanskan laivastoon vuonna 1676. Hän voitti ruotsalaiset Öölannin taistelussa, joka on ainoa Trompin voittama meritaistelu laivaston komentajan ominaisuudessa. Vuonna 1673 hän kunnostautui Michiel de Ruyterin alaisuudessa Texelin meritaistelussa, jossa hollantilaiset voittivat määrällisesti ylivoimaisen Englannin ja Ranskan muodostaman liittouman.

Tromp joi paljon alkoholia ja piti itseään suuressa arvossa. Hän teetti itsestään muotokuvamaalauksia tiettävästi enemmän kuin kukaan muu 1600-luvulla elänyt henkilö.

Lähteet
-------

1. ↑  *The New Encyclopædia Britannica*, s. 940. Volume 11, Micropædia, 15th Edition. Encyclopædia Britannica, Inc. 2002. ISBN 0-85229-787-4.
2. ↑  Boekbespreking: Moordenaars van Jan de Witt *Publiekrecht & politiek*.  12.11.2016.  Arkistoitu 15.8.2018. Viitattu 15.8.2018. (hollanniksi)
3. ↑  Gedenkmonument Johan de Witt *Monumentenzorg Den Haag*. Viitattu 15.8.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Admiral Cornelius Tromp, 1st Bt (1629 - 1691) *National Trust Collections*. Viitattu 15.8.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cornelis Tromp**.
* Britannica.com:in artikkeli Cornelis Trompista

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Vanhuksia initiaatioriitissä.
**Diolat** (myös *djolat, jolat*) ovat atlanttista diolan kieltä puhuva kansa Senegalissa, Gambiassa ja Guinea-Bissaussa. He asuvat Atlantin valtameren rannikolla Gambia- ja Cacheujokien välisellä alueella. Heitä lienee noin puoli miljoonaa henkeä.

Diolat ovat Gambia- ja Casamancejokien välisen alueen kanta-asukkaita. Malin ja myöhemmin Kaabun mandinkat alistivat heidät keskiajalla. 1600- ja 1700-luvuilla diolat kärsivät Amerikkaan suuntautuneesta orjakaupasta. 1800-luvulla fulbet kävivät uskonsotiaan heidän keskuudessaan.

Diolat viljelevät riisiä, hirssiä, durraa ja maapähkinää, kasvattavat hedelmiä ja pitävät karjaa ja sikoja. Osa toimii kauppiaina tai kalastajina. Monet hakeutuvat ansiotöihin Gambian maapähkinäviljelmille.

Senegambian muista kansoista poiketen dioloilla ei ole kastilaitosta, vaan he elävät tasa-arvoisissa kyläyhteisöissä. Ainoastaan Oussouyen alueella on kehittynyt kuninkaan johtama monarkia. Suuri osa kansasta harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on kristittyjä ja osa muslimeja. Casamancen alueen diolat ovat käyneet Senegalin hallitusta vastaan sissisotaa.

Diolat muodostavat neljä prosenttia Senegalin väestöstä. Gambiassa oli vuonna 2003 141 360 diolaa (11,4 % maan väestöstä). Guinea-Bissaussa, jossa kansaa kutsutaan nimellä *felupe*, heitä oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 24 892 henkeä (1,7 %).

Lähteet
-------

* Gritzner, Janet H.: *Senegal (Modern World Nations)*. Philadelphia: Chelsea House Publishers, 2005. ISBN 0-7910-8023-4.

### Viitteet

1. 1 2  *Narody mira: istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 156. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1988.
2. 1 2 3  Shoup, John A.: *Ethnic Groups of Africa and the Middle East: an Encyclopedia*, s. 82–84. Santa Barbara, Denver, Oxford: ABC-Clio, 2011. ISBN 978–1–59884–362–0.
3. 1 2  Gritzner, s. 52–54.
4. ↑  Gritzner, s. 111.
5. ↑  Hughes, Arnold & Perfect, David: *Historical Dictionary of the Gambia: Fourth Edition*, s. 164. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5825-1.
6. ↑  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau: Fourth Edition*, s. 51–53. Landam, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.
7. ↑  Características Sócio Cultural RGPH2009 *stat-guinebissau.com*.  Arkistoitu 5.11.2017. Viitattu 16.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Diolat** Wikimedia Commonsissa
**Liisa Marjatta Äärynen** (s. 1946 Jurva) on suomalainen kuvanveistäjä ja *Ilmajoki-lehden* pitkäaikainen vetäjä. Hän toimi *Ilmajoki-lehden* päätoimittaja vuosina 1974–2015  ja on toiminut lehteä julkaisevan Ilmajoki-lehti Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2016.

Äärynen on opiskellut kuvanveistoa Terho Sakin ja Kari Ovaskan johdolla sekä kuvataidetta yleisemmin muun muassa Oiva Polarin yksityisoppilaana. Hän on osallistunut näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1970 alkaen. Vuonna 2004 hän voitti valtakunnallisen reliefikilpailun.

Liisa Äärynen tekee figuratiivisia pronssiveistoksia ja näköismuotokuvia, kuten reliefejä Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangokuninkaista ja -kuningattarista. Hänen töissään hahmot ovat usein mittasuhteiltaan venytettyjä ja hoikkia ja veistosten tilanteet humoristisia ja liioiteltuja.

Äärynen on toiminut jokakesäisen, kuvataidetta kaikkialta Suomesta esittelevän Art Ilmajoki -näyttelyn johdossa sen perustamisesta 1979 lähtien. Hän toimi Seinäjoen Taiteilijaseuran sihteerinä 2004–2011 ja on sen johtokunnan jäsen. Hän oli perustamassa Ilmajoen kulttuuriyhdistys Kytöä ja on sen hallituksen jäsen. Äärynen on opettanut kuvanveistoa Ilmajoki-opistossa ja Etelä-Pohjanmaan Opistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mäki-Tuuri ja Äärynen vierailevat Vaasan taidehallissa  20.03.2013. Pohjalainen. Viitattu 9.9.2013.
2. ↑  Päätoimittaja Liisa Äärynen (archive.org) *Ilmajoki-lehti*.  14.12.2002.  Arkistoitu 14.12.2002. Viitattu 20.6.2020.
3. ↑  Ilmajoki-lehti::Henkilökunta *web.archive.org*.  22.1.2015.  Arkistoitu 22.1.2015. Viitattu 20.6.2020.
4. ↑  Päättäjätiedot, vastuuhenkilöt, Ilmajoki-lehti, Finder.fi, viitattu 14.6.2020
5. ↑  Puhe taidenäyttelyn avajaisissa *Miapetra Kumpula-Natri*.  9.3.2013. Viitattu 20.6.2020.
6. ↑  Museonjohtaja Leena Passi, ks. Matka muodon melodiaan Liisa Äärynen. Viitattu 9.9.2013. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Portfolio Liisa Äärynen. Viitattu 14.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* *Me, Seinäjoen Taiteilijaseuran 40-vuotisjuhlajulkaisu*, Seinäjoki 2000. ISBN 978-952-91-2489-3
* Liisa Äärysen verkkosivusto
**Chandrás** (kreik. Χανδράς; transl. myös *Handrás*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 226 (vuonna 2011).

Chandráksen kylää.
Chandráksen kylä sijaitsee Kreetan itäpään sisäosissa noin 27 kilometriä etelään Siteían kaupungista. Se on rakennettu noin 600 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisissa lähteissä vuonna 1583. Läheltä on tehty joitakin löytöjä jo minolaiselta kaudelta. Näihin lukeutuu Xykéfalosta löydetty vuorenhuippupyhäkkö.

Chandrás muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χανδρά, *Topikí Koinótita Chandrá*), johon kuuluvat varsinaisen Chandráksen kylän lisäksi kylät Ágios Panteleímonas ja Kateliónas. Koko yhdyskunnan väkiluku on 226. Aiemmin kylä kuului Léfkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Siteían kunnan Léfkin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Chandras *Crete Home*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Handras village *InterKriti*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chandrás** Wikimedia Commonsissa
**Chanel Terrero** (s. 28. heinäkuuta 1991 Havanna, Kuuba), tunnettu myös pelkällä nimellä **Chanel**, on espanjalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hänen juurensa ovat Kuubassa. Terrero on näytellyt useissa teatterimusikaaleissa sekä television sketsisarjoissa ja draamatuotannoissa.

Terrero voitti Espanjan euroviisukarsinnan *Benidorm Festin* ja täten hän edusti Espanjaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "SloMo". Hän on tunnustanut katsoneensa kilpailua ja haaveeilleensa siihen osallistumisesta pienestä pitäen. "SloMo" on Terreron ensimmäinen kappale, jonka hän julkaisi levyttävänä artistina. Terrero kilpaili Eurovision laulukilpailun finaalissa 14. toukokuuta ja sijoittui finaalin kolmanneksi. Sijoitus oli Espanjan paras sitten vuoden 1995.

Ura
---

Chanel Terrero muutti kolmevuotiaana Kuubasta Olesa de Montserratin pikkukaupunkiin Barcelonan lähistölle. Terreron kiinnostus esittäviin taiteisiin vei hänet jo yhdeksänvuotiaana tanssitaiteisiin erikoistuneeseen opinahjoon. 16-vuotiaana hän valitsi urapolukseen musiikkiteatterin. Terrerolla on yli vuosikymmenen kokemus musiikkiteatterissa esiintymisestä.

Terrero on näytellyt keskeisiä rooleja teatterimusikaaleissa, kuten *Mamma mia* (2009), *El Gran Libro Mágico* (2017) ja *Flashdance* (2019). Hän on näytellyt myös musiikkiteatterissa Leijonakuninkaan espanjalaisessa tuotannossa.

Ensimmäisen televisioroolinsa Terrero teki vuonna 2011 romanttisessa seikkailusarjassa *Águila Roja*. Vuosina 2015–2016 hän näytteli Deisyn roolia sketsisarjassa *Gym Tony*. Sittemmin Terrero on näytellyt muun muassa draamasarjoissa *Perdóname, Señor* (2017), *El Continental* (2018) ja *Paratiisi* (2020).

Terrero on myös tanssinut lavalla Shakiran kanssa vuoden 2010 MTV Europe Music Awards -gaalassa.

Terreron elokuvarooleja on muun muassa Yamilén osa 1990-luvun Kuubaan sijoittuvassa draamassa *El Rey de la Habana* (2015).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Álvarez, Inés: Chanel Terrero: "La escena del agua de *Flashdance' es muy divertida de hacer"* *El Periodico*.  16.3.2019. Prensa Iberica. Viitattu 14.2.2020.
2. ↑  Chanel wins 'Benidorm Fest' and will represent Spain at Eurovision 🇪🇸 *eurovision.tv*.  30.1.2022. EBU. Viitattu 30.1.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Chanel *eurovision.tv*.  Arkistoitu 8.3.2022. Viitattu 19.3.2022.
4. ↑  Turin 2022 *eurovision.tv*. Viitattu 19.5.2022.
5. ↑  Spain *eurovision.tv*. Viitattu 19.5.2022.
6. 1 2  Entrevista a Chanel Terrero *Flashdanceelmusical.com*.  27.2.2019.  Arkistoitu 15.2.2020. Viitattu 15.2.2020.
7. 1 2  Chanel Terrero *Imdb.com*. IMDb.com, Inc.. Viitattu 14.2.2020.
8. ↑  Chanel Terrero: Actriz y cantante *Analopezactores.com*. Viitattu 14.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Cordopolis: Chanel Terrero y Octavi Pujades traen al Gran Teatro la experiencia emocionante de ‘El Guardaespaldas’

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Chanel No. 5 -pullo.
**Chanel No. 5** on Chanel-tuotemerkin tunnetuimpia hajuvesiä. Sen kehitti venäläis-ranskalainen kemisti ja parfymisti Ernest Beaux vuonna 1921. 

Chanel No 5:n tuoksu on klassinen, ja se on edelleen yksi maailman myydyimmistä hajuvesistä. Tuote sai nimensä, kun ranskalainen Coco Chanel arvioi erilaisia hajuvesiehdotuksia ja hänen suosikkinsa oli näyte pullossa numero viisi – No. 5. Suuren suosionsa kyseinen tuoksu on saavuttanut muun muassa sillä, että Marilyn Monroe kertoi tarvitsevansa "yöpuvukseen" vain pari tippaa Chanel No. 5:sta. Parfyymin mainoskampanjoissa ovat esiintyneet muun muassa näyttelijät Catherine Deneuve ja Nicole Kidman.

Chanel No. 5:n ensituoksu koostuu aldehydeistä, bergamottista, sitruunasta ja nerolista, sydäntuoksu jasmiinista, ruususta, kielosta ja orris-juuresta, ja pohjatuoksu vetivertista, santelipuusta, vaniljasta ja meripihkasta.*lähde?*

Chanel No. 5 -tuoksuja on nykyään useampi eri versio. *Eau de Parfum* on 80-luvulla modernisoitu versio, *Parfum* taas noudattaa alkuperäistä reseptiä*. Eau de Toilette* muistuttaa myös alkuperäistä, mutta sen tuoksupitoisuus on pienempi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaari Utrio, Una Nuotio, Taina Heikkilä: *Rusoposkia, huulten purppuraa*, s. 81. Tekniikan museo, 1995. ISBN 951-95233-6-7.
2. ↑  Ernest Beaux, Perfumer -- From 'Bouquet of Napoleon' to 'Chanel No.5' to 'Mademoiselle Chanel No.1' (???) *www.perfumeprojects.com*. Viitattu 20.1.2016.
3. ↑  Turin, Luca & Sanchez, Tania: *The Perfumes The A-Z Guide*. Penguin Group, 2008.
Zeebrugge (ransk. *Zeebruges*) Belgian kartalla
Roomalaiskatolinen Pyhän Donatiuksen katedraali Zeebruggessa
**Zeebrugge** on belgialainen satamapaikkakunta, joka on hallinnollisesti osa Bruggen kaupunkia. Siellä on vilkas kansainvälinen satama ja rannikkokaupungin tyypilliset tunnusmerkit: rantakadut, paljon merilintuja, sataman täydeltä purjeveneitä ja merellisiä kiertomatkoja turisteille. Luoteis-Belgiassa Pohjanmeren rannalla oleva kaupunki sijaitsee Länsi-Flanderin maakunnassa. Zeebruggessa oli 3 930 asukasta vuonna 2005.

Bruggen Pohjanmereen yhdistävä kanava oli 1500-luvulta alkaen madaltunut ja muuttunut lopulta kaupankäynnin kannalta käyttökelvottomaksi. Vuoden 1900 tienoilla Zeebrugge rakennettiin Bruggen uudeksi ulkosatamaksi. Satama antoi vähitellen uutta voimaa Bruggen näivettyneelle talouselämälle. Bruggen kaupunkia ja Zeebruggea yhdistää kymmenen kilometrin mittainen, vuonna 1907 avattu kanava.

Keskeinen sijainti vilkkaasti liikennöidyn Pohjanmeren rannalla, lyhyt matka Isoon-Britanniaan ja suurten teollisuuskaupunkien läheisyys ovat tehneet Zeebruggen satamasta yhden Euroopan vilkkaimmista kauttakulkupaikoista. Bruggeen johtava moottoritie yhdistää kaupungin Euroopan tieverkkoon. Sinne pääsee myös junalla tai 68 kilometrin mittaisella Kusttramilla, joka on maailman pisin raitiotielinja.

Zeebruggen kautta kulkee muun muassa autoja, polttoaineita, maataloustuotteita, suomalaista paperia ja muuta rahtia. Satamasta lähtee päivittäin monta autolauttavuoroa Isoon-Britanniaan. Siellä on Belgian tärkein kalasatama. Siellä harjoitettu kalan tukkukauppa on Euroopan suurimpia.

Historiaa
---------

Zeebruggessa oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan sukellusvenetukikohta, jonne Ison-Britannian laivasto teki yllätyshyökkäyksen 23. huhtikuuta 1918. Amiraali Roger Keyes suunnitteli ja johti hyökkäyksen, joka vaiensi saksalaisten tykistöpatterit ja upotti heidän laivansa satamaan. Hyökkäys sulki pääsyn satamaan maailmansodan seitsemän viimeisen kuukauden ajaksi.

Autolautta *Herald of Free Enterprise* kaatui sataman edustalla 1987 lähdettyään satamasta keula- ja peräportti auki.

Lähteet
-------

* Hannula J. O.: *Maailmansodan historia II*, Helsinki: Otava 1939.

### Viitteet

1. ↑  Hannula 1939: 427–432.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zeebrugge** Wikimedia Commonsissa

* Sataman kotisivu
**Helga Eva-Kristina Segercrantz** (s. 8. joulukuuta 1950 Helsinki) on suomalainen kuvittaja, kuvataiteilija ja taidegraafikko.

Segercrantz on opiskellut Taideteollisen korkeakoulun graafisella osastolla 1970-luvulla ja työskennellyt graafikkona muun muassa WSOY:llä. Vuosina 1987–1990 hän kuvitti *Suuren suomalaisen satukirjaston* neljä osaa. Hän on kuvittanut myös muita tunnettuja satuja, kuten Grimmin veljesten ja Topeliuksen satuja ja ruotsinsuomalaisia kansansatuja. *Pessi ja Illusia* -teoksen vuoden 2001 painoksessa valokuvat korvattiin hänen piirroksillaan. Hän on julkaissut itse lastenkirjat *Nipa orava nikkaroi* (1991) ja *Nipa orava leipoo* (1992).

Segercrantz on kuvittanut runsaasti eri kirjailijoiden laatimia ja toimittamia teoksia, mukaan lukien Elina Karjalainen, Tiina Kaila, Marvi Jalo ja Sanna Jaatinen. Hän suunnitteli vuoden 2014 joulupostimerkit *Aattoilta* ja *Jouluaamu*. Segercrantz on myös toteuttanut nukkeja teatteriesityksiin, kuten Teatteri Hevosenkengän näytelmään *Tatu ja Patu supersankareina* vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. ↑  *Finlands ridderskaps och adels kalender 2007*, s. 423. Helsingfors 2006.
2. 1 2  Loivamaa, Ismo (toim.): *Kotimaisia lastenkirjan kuvittajia*, s. 208–211. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 2002. ISBN 951-692-516-2.
3. ↑  Segercrantz, Kristina *Kirjasampo.fi*. Viitattu 21.3.2016.
4. ↑  Joulupostimerkit julkaistaan Helsingin kirjamessuilla 23.10.  15.10.2014. Posti.  Arkistoitu 4.4.2016. Viitattu 21.3.2016.
5. ↑  Tuominen-Halomo, Anneli: Hullunhauskat veljekset näyttämöllä – Tatu ja Patu aloittavat teatteri Hevosenkengän juhlavuoden *Länsiväylä*.  14.1.2015.  Arkistoitu 6.4.2016. Viitattu 21.3.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Erivapaus** eli **dispanssi** tarkoittaa poikkeuksen myöntämistä yleisestä oikeussäännöstä yksittäisessä tapauksessa. Erivapaus on keino lieventää lain säännöksiä muuttamatta itse lakia.

Erivapaus Suomessa
------------------

### Hallitusmuoto 1919

Vuoden 1919 hallitusmuodon 29 §:n mukaan tasavallan presidentillä oli oikeus suoda vapautus lain säännöksistä niissä tapauksissa, joissa oikeus sellaisen erivapauden myöntämiseen oli erikseen laissa sallittu. Erivapauden saaminen tuli kyseeseen vain niissä tapauksissa, jossa se nimenomaisen lain säännöksen mukaan oli luvallinen. 

Vakiintuneen käytännön mukaisesti asetuksen säännöksistä voitiin myöntää erivapaus ilman eri säännöstä, ellei erivapauden myöntämistä ollut nimenomaisella säännöksellä tai tavanomaisesti kielletty.

### Erivapaus virkaan

Erivapaus on yksittäistapauksessa myönnettävä poikkeus kelpoisuussäännöksistä. Varsinaisesta erivapaudesta on kyse silloin, kun poiketaan asetuksen tai sitä ylemmänasteisen säädöksen normista. Valtion virkamieslain mukaan valtioneuvosto voi erityisistä syistä myöntää erivapauden asetuksella säädetyistä kelpoisuusehdoista, paitsi tuomarin virkaan pääsemistä varten.

Katso myös
----------

* Erioikeus eli privilegio, joka tarkoittaa henkilölle tai ryhmälle myönnettyä erityistä oikeutta tai etuutta, jota muilla ei ole.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakkila, Esko (toim.): "Erivapaus", *Lakiasiain käsikirja*, s. 162. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.
2. ↑  Valtioneuvoston oikeuskanslerin ratkaisu (Diaarinumero OKV/670/1/2010 ym.) *Finlex*.  15.06.2010. Viitattu 27.3.2014.

### Lakiviitteet

1. ↑  Hallitusmuoto (1919), 29 §:n 2. mom:  
"Presidentillä on myös oikeus suoda vapautusta lain säännöksistä niissä tapauksissa, joissa oikeus sellaisen erivapauden antamiseen on laissa myönnetty."
2. ↑  Valtion virkamieslain 8 §:n 2. mom:  
"Jollei valtion virkaan vaadittavista tutkinnoista ja muista vastaavista erityisistä kelpoisuusvaatimuksista ole laissa säädetty, niistä voidaan säätää valtioneuvoston asetuksella, jos se on asianomaiseen virkaan kuuluvien tehtävien hoitamiseksi perusteltua. Valtioneuvosto voi erityisistä syistä antaa erivapauden asetuksella säädetyistä kelpoisuusvaatimuksista, ei kuitenkaan tuomarin virkaan pääsemistä varten."

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Kulla: Oikeustiede:erivapaus virkaan Tieteen termipankki. Viitattu 27.3.2014.
**Tafacirga** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegaljoen rannalla noin 115 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 9 100 ja keskuskylässä 800 asukasta (vuonna 2009).

Tafacirgan kunta rajoittuu idässä Kayesin piirin Sonyn ja etelässä Féguin kuntiin, lännessä Senegaliin ja pohjoisessa Mauritaniaan. Senegaljoen lisäksi kunnan rajalla virtaa sen sivujoki Falémé. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Niistä suurin on 3 500 asukkaan Goundiamou. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.2.2018.
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Tafacirga 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 18.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Lady in the Water** on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännitys- ja fantasiaelokuva, jonka on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut M. Night Shyamalan, tuottajina myös Sam Mercer ja Jose L. Rodriguez. Musiikin elokuvaan sävelsi James Newton Howard. Tarina perustuu Shyamalanin omille lapsilleen kertomaan iltasatuun.

Juoni
-----

Kerrostalokompleksin talonmiehen Cleveland Heepin pelastaa nuori nainen, joka ilmestyy hänen huoltamastaan uima-altaasta. Käy ilmi, että kyseessä on myyttinen vesiolento, *narfi*, nimeltään Story, joka on tullut ihmisten maailmaan täyttämään ennalta määrättyä tehtäväänsä. Joillakin kerrostalokompleksin asukkailla on osansa narfin tehtävässä. Cleveland ryhtyy auttamaan Storya löytämään oikeat henkilöt, jotta hän voisi palata kotiinsa. Tehtävää kuitenkin vaikeuttavat koiramaiset *skruntit*, jotka pyrkivät tappamaan kaikki omasta maailmastaan poistuneet narfit.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Paul Giamatti  | … |  Cleveland Heep
  |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Story
  |
|  Bob Balaban  | … |  Harry Farber
  |
|  Jeffrey Wright  | … |  Mr. Dury
  |
|  Sarita Choudhury  | … |  Anna Ran
  |
|  Cindy Cheung  | … |  Young-Soon Choi
  |
|  Freddy Rodriguez  | … |  Reggie
  |

Vastaanotto
-----------

Elokuva sai melko penseän vastaanoton elokuvakriitikoilta. Elokuvan kuvaaman satumaailman uskottavuus ja elokuvan vakavastiotettavuus on kyseenalaistettu, ja Shyamalanin itselleen käsikirjoittamaa roolia on kritisoitu liioitellun mahtipontiseksi. Ohjaamilleen elokuville tyypillisen lyhyen cameoroolin sijasta Shyamalanin esittämä hahmo on Lady in the Waterissa yksi tärkeimmistä. Eräs elokuvan hahmoista on elokuvakriitikko, joka on esitetty ylimielisenä ja epämiellyttävänä, mitä voidaan pitää vihamielisyytenä elokuvakriitikoita kohtaan. Elokuvasta esitettiin kuitenkin myös positiivisia arvioita. 

Lady in the Water tuotti pääsylipputuloja noin 72,9 miljoonaa dollaria. Elokuvan tuottamiseen käytettiin arviolta 70 miljoonaa dollaria ja markkinoimiseen toiset 70 miljoonaa, joten elokuva ei ollut taloudellinen menestys.

Lähteet
-------

1. ↑  Lady in the Water *Box Office Mojo*. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Director's Tell-all Assault on Disney Shocks Hollywood *Buzzle.com*.  24.6.2006.  Arkistoitu 10.6.2011. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lady in the Waterin virallinen sivu. (englanniksi)
* Story Myspacessa (englanniksi)
* Lady in the Waterin trailerit. (englanniksi)