recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hohenzollernin linna
**Hohenzollernin linna** (saks. *Burg Hohenzollern*) on linna Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Hechingenin kaupungin lähellä, noin 50 kilometriä Stuttgartin kaupungista etelään. Sitä pidetään Hohenzollern-suvun kotipaikkana. Suku nousi valtaan keskiajalla ja hallitsi Preussia ja Brandenburgia ensimmäisen maailmansodan loppuun.

Linna rakennettiin alun perin 1000-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Se kuitenkin tuhottiin täysin kymmenen kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen vuonna 1423. Sen tilalle rakennettiin vuosina 1454-1461 suurempi ja jykevämpi linna, joka oli sotien aikana švaabilaisen Hohenzollernin suvun turvapaikka. 1700-luvun loppupuoliskolla linnan kuitenkin annettiin rapistua ja tuhoutua, kun sen ajateltiin menettäneen strategisen merkityksensä.

Kolmannen linnan, joka on edelleen pystyssä, rakennutti vuosina 1846-1867 Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV. Linna suunniteltiin englantilaisvaikutteiseen uusgoottilaiseen tyyliin. Vaikutteita otettiin myös Loiren alueen linnoista. Koska linna rakennettiin pääosin suvun muistomerkiksi, kukaan suvun jäsenistä ei siinä asunut, ennen kuin vuonna 1945 kruununprinssi Wilhelm otti sen kodikseen. Kruununprinssi ja hänen puolisonsa Cecilie on myös haudattu linnaan.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hohenzollernin linna**.
**Olesja Nikolajevna Zykina** (ven. Олеся Николаевна Зыкина, s. 7. lokakuuta 1980 Kaluga, Neuvostoliitto) on venäläinen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Zykina kilpaili Annecyn nuorten MM-kisoissa 1998, joissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 11,88 ja Riian nuorten EM-kisoissa 1999, joissa hän voitti 400 metriä ajalla 52,00. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti 400 metrillä MM-pronssia ajalla 51,71. Hän oli samoissa kisoissa mukana Venäjän 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti MM-kultaa. Myöhemmin samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa Zykina sijoittui 400 metrillä kuudenneksi ajalla 50,93 ja oli voittamassa viestissä MM-pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Münchenin EM-kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 50,45 ja voitti viestissä hopeaa. Kauden lopussa hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi.

Zykina oli mukana voittamassa MM-kultaa Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 4 x 400 metrin viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän oli kuudes Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 400 metrillä ja oli mukana voittamassa viestissä MM-hopeaa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa viides. Ateenan olympialaisissa 2004 Zykina oli mukana voittamassa pitkässä viestissä olympiahopeaa. Seuraavana vuonna hän juoksi Helsingin MM-kisoissa 400 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2007 hän voitti samalla matkalla sisäratojen EM-pronssia ja vuotta myöhemmin sisäratojen MM-kultaa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,84 (1998)
* 200 metrin juoksu: 22,55 (2005)
* 300 metrin juoksu: 36,70 (2001)
* 400 metrin juoksu: 50,15 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Olesja Zykina Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  European Junior Championships (Women) (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Afganistanin kuningas Nadir Šah
**Afganistanin sisällissota** alkoi, kun Afganistanin kuninkaan Amanullah Khanin tekemien uudistusten vastustajat aloittivat laajamittaisen kapinan marraskuussa 1928. Amanullah Khan joutui pakenemaan maasta kärsittyään tappion keväällä 1929, mutta hänen serkkunsa Muhammad Khan löi kapinalliset syksyllä 1929 ja nousi uudeksi hallitsijaksi nimellä Nadir Šah. Sisällissotaa seurasi pitkä rauhan ja vakauden aika aina 1970-luvulle asti.

Sodan taustat
-------------

Amanullah Khan nousi valtaan isänsä emiiri Habibullah Khanin kuoltua vuonna 1919. Hän aloitti kolmannen afgaanisodan Intian brittiläisiä vallanpitäjiä vastaan. Amanullah Khan saikin sotaan väsyneet britit luopumaan maan hallinnasta Rawalpindin sopimuksella 19. elokuuta 1919 hankkien näin maalleen itsenäisyyden. Amanullah julisti itsensä kuninkaaksi 1926, lopetti maansa eristäytyneisyyden ja teki matkan Eurooppaan ja Turkkiin vuonna 1927. Hän ihastui Kemal Atatürkin Turkissa toteuttamiin uudistuksiin ja otti itsekin käyttöön osan niistä. Huntukielto ja naisten koulutus herätti kuitenkin vastustusta heimojen keskuudessa, ja marraskuussa 1928 uudistusten vastustajat nousivat laajaan aseelliseen vastarintaan. Tammikuun 1929 puolivälissä Amanullah luopui vallasta heikon vanhemman veljensä Inayatullah Khan hyväksi.

Tadžikkilainen rosvopäällikkö Bacha-i-Saqao johti kuitenkin vahvan sotajoukon pääkaupunkiin ja valtasi sen. Hän pakotti Inayatullah Khanin luopumaan vallasta ja julisti itsensä emiiriksi nimellä Habibullah Ghazi. Keväällä 1929 Amanullah Khan kokosi Kandaharissa armeijan, jonka hän johti Kabulia kohti tavoitteenaan Habibullahin lyöminen ja valtaan paluu. Hänet kuitenkin lyötiin jo ennen Kabulia ja hän joutui pakenemaan maasta. Myös muut vallantavoittelijat olivat yhtä epäonnisia.

Sota loppuu
-----------

Kenraali Mohammed Khan, afgaaniupseeri ja Amanullah Khanin serkku, palasi Euroopasta ja organisoi uuden armeijan Habibullah Ghazia vastaan. Habibullah lyötiin ja Kabul vallattiin lokakuussa 1929. Habibullah jäi vangiksi ja hänet teloitettiin, ja Mohammed Khan nousi valtaan pataaniheimojen tuella nimellä Mohammed Nadir Šah. Brittien tuella hän aloitti uudistukset, palautti järjestyksen maahan ja lepytti Amanullahin uskolliset seuraajat. Vuonna 1932 hän perusti perustuslaillisen hallituksen. Hänet kuitenkin salamurhattiin 1933 ja seuraajaksi nousi hänen vasta 19-vuotias poikansa Mohammed Zahir Shah. Tämä hallitsi vuoteen 1973 asti, jona aikana maassa koettiin pitkä vakauden aika.

Lähteet
-------

* Kohn, George C.: *Dictionary of Wars*. Facts on File Publications, New York, 1986. ISBN 0 948894 091.
**Poloiset-sarja** on suomalaisen independent-elokuvayhtiö Neitsytfilmin vuosina 1999-2008 tuottama, muutaman minuutin mittaisten lyhytelokuvien sarja, joka kertoo lyhyesti ja vähäeleisesti nykyajan hölmöläisiä muistuttavan joukkion kohtaloista.

Poloiset-elokuvien kollektiivisessa pääosassa on kalsariasuinen ja vaitelias miesryhmä, jolle tapahtuu milloin mitäkin kummallista. Poloiset saattavat päätyä pulkkamäkeen laskemaan päin puuta, viidakkoon sotimaan, ihmisten pihamaille puutarhatontuiksi tai vaikkapa kiukkuisten humanoidien tai ilkeiden pop-tähtien murjomiksi. Tuotantoyhtiön kotisivuilla Poloiset-elokuvia luonnehditaan "säälimättömiksi analyyseiksi ihmisen metafyysisestä rimpuilusta alati muuttuvassa oudossa maailmassa". 

Poloiset-elokuville on ominaista intertekstuaalisten viittausten viljeleminen enemmän ja vähemmän tunnettuihin elokuviin, kirjallisuuteen, musiikkiin sekä muuhun populaarikulttuuriin. Poloiset -lyhytelokuvat on käsikirjoittanut ja ohjannut Sami Hantula, joka on toiminut mm. tv-satiiri Itse valtiaiden käsikirjoittajana vuosina 2002-2005.

Poloiset-sarjan lyhytelokuvista episodi *Poloiset ja paranormaali* on palkittu erikoispalkinnolla Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla 2001, Canal+ -palkinnolla Brestin kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla Ranskassa 2001 sekä parhaan kansainvälisen lyhytelokuvan palkinnolla Rooman Arcipelagon elokuvajuhlilla Italiassa 2002. Poloiset-sarja kokonaisuutena on puolestaan saanut kunniamaininnan mm. Stuttgartin elokuvajuhlilla Saksassa vuonna 2003. Suomalaisista tv-kanavista Subtv on esittänyt Poloiset-lyhytelokuvia ohjelmistossaan vuosina 2002-2003.

Poloiset ovat seikkailleet oman lyhytelokuvasarjansa lisäksi myös samojen tekijöiden itsenäisissä lyhytelokuvissa *Marietta*, *Valoisa päivä*, *Sähköinen ääni* sekä *Elektromagneettinen lyhytelokuva*, joista ensinmainitussa kertojana toimii Elina Salo.

Poloiset-sarjan lyhytelokuvat
-----------------------------

* *Joulu-Poloiset* (*The Poor Ones' Christmas*, 1999)
* *Poloiset ja paranormaali* (*The Poor Ones and the Paranormal Phenomena*, 2000)
* *Poloiset pulkkamäessä* (*The Poor Ones Go Down Hill*, 2000)
* *Poloiset ja pop-tähti* (*The Poor Ones and the Pop Star*, 2000)
* *Poloiset ja potretti* (*The Poor Ones on the Abbey Road*, 2000)
* *Poloiset ja pimeyden sydän* (*The Poor Ones in the Heart of Darkness*, 2000)
* *Poloiset ja pieni askel* (*The Poor Ones Take One Small Step*, 2001)
* *Poloiset ja pankkiryöstö* (2005)
* *Poloiset ja pankiton ryöstö* (2005)
* *Poloiset ja barbara* (2005)
* *Poloiset paratiisissa* (2005)
* *Poloiset ja pommi* (2005)
* *Poloiset ja meno-paluu* (2005)
* *Poloiset ja psykologi* (2005)
* *Poloiset ja posetiivi* (2007)
* *Poloiset pahasti myöhässä* (2007)

### Poloiset mukana myös lyhytelokuvissa

* *Marietta* (*Marietta - The Northern Odyssey*, 2000)
* *Valoisa päivä* (2002)
* *Elektromagneettinen lyhytelokuva* (*Electromagnetic Short Film*) (2006)
* *Sähköinen ääni* (2006)
* *Uuden aallon vauhdikas hauskis* (2009)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuotantoyhtiö Neitsytfilmin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Poloiset IMDb:ssa
Arnel Pineda Journeyn solistina 2009.
**Arnel Pineda** (s. 5. syyskuuta 1967, Manila) on filippiiniläinen laulaja. Pineda on yhdysvaltalaisen rockyhtye Journeyn solisti. Pineda on tullut Journeyn lisäksi tunnetuksi karaokelaulajana ja lukuisten eri yhtyeiden rock-kappaleiden cover-esittäjänä. Erityisesti Pineda on esittänyt Bryan Adamsin kappaleita. Journey-yhtyeeseen Pineda löydettiin Youtubeen päätyneiden keikkavideoiden myötä. Pineda esiintyi monilla videopätkillä laulaen muun muassa Journeyn kappaleita. Journeyn Neal Schon vakuuttui Pinedan kyvyistä ja koe-esiintymisen jälkeen Pineda valittiin Journeyn uudeksi laulajaksi vuonna 2007. Elämässään Pineda on ollut koditon ja käyttänyt huumeita noin parikymmentä vuotta. Pineda on ilmaissut kannattavansa Filippiinien huumesotaa.

Albumit Journeyn kanssa
-----------------------

* Revelation (2008)
* Eclipse (2011)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  YouTube: BBC-haastattelu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kahjokatti** (alkuperäiseltä nimeltä *Bonkers*) on Disneyn vuosina 1993–1994 valmistunut 65-osainen piirrossarja. 

Piirrossarjan päähenkilö on Bonkers D. Bobcat -niminen punailves. Sarjan alussa hän saa potkut sarjakuvastudiolta, ja tämän jälkeen hänestä tulee ensimmäinen piirretty poliisi. Hän saa vastaparikseen Lucky Piquel -nimisen ylipainoisen vastahakoisen ihmisetsivän. Pari kohtaa ihmisrikollisia sekä erilaisia piirrettyjä konnia, kun yrittävät pitää Hollywoodin turvallisena.

Suomen televisiossa piirrossarjan jaksoja esitettiin MTV3-kanavalla vuosina 1995-1996.

Lähteet
-------

1. ↑  Bonkers *Disney+*. Viitattu 14.7.2023.
2. ↑  Avola, Pertti: Kahjokatti (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  19.11.1995. Viitattu 14.7.2023.
3. ↑  Janhonen, Ulla: Tiltti otsaan - miksi ihmeessä? (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  4.2.1996. Viitattu 14.7.2023.
4. ↑  HS:n arkistohaku hakusanalla "Kahjokatti" (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*. Viitattu 14.7.2023.

Disney Channelilla esitettäviä ja esitettyjä sarjoja
A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit • Austin ja Ally • Brandy ja Herra Whiskers • Brian O’Brian • Coryn koukerot • Dave the Barbarian • Disney Channel Games • Dog with a Blog • Even Stevens • Finias ja Ferb • Fillmore • Gravity Falls • H2O • Hannah Montana • Hopon poppoo • Isojen tyttöjen leikit • Jake Long – amerikkalainen lohikäärme • Jessie • Jonas Brothers: Living the Dream • Kaksi kunkkua • Keisarin uusi koulu • Kickin’ It • Kim Possible • Klassiset piirretyt • Lab Rats • Lilo & Stitch • Liv ja Maddie • Lizzie McGuire • Mikin klubi • Mikki Hiiren kerhotalo • Nokkapokka • Olli avaruudessa • Onnea matkaan, Charlie! • Paljon melua Maggiesta • Poika tulevaisuudesta • The Proud Family • Se en ollut minä • Shake It Up • Sonny with a Chance • So Random! • Supersairaala • Disneyn Tarzanin legenda • Tavataan välkkärillä • That’s So Raven • Timmy ja haltijakummit • Vaihdokit • Viiden tähden merielämää • Viisikko jutun jäljillä • Violetta • Disneyn Välitunti • Waverly Placen velhot • Zackin ja Codyn viiden tähden elämää
**Poltallochinterrieri** (*Poltalloch Terrier*) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Poltallochinterrieriä kuvailtiin pienten, ruskeiden skotlantilaisten työterriereiden "kellahtavan valkoiseksi" versioksi, ja sen jalostus perustui ennen kaikkea cairnterrierin rotutyyppiin. Sillä oli pystyt korvat, lyhyet raajat, harjaksinen karvapeite ja epätavallisen suuret hampaat.

Alkuperä
--------

Rodun nimi tulee länsiskotlantilaisella Argyllin alueella sijaitsevasta Poltallochin paikkakunnasta. Sen kehittämisen aloitti Poltallochin eversti Malcolm viktoriaanisella aikakaudella. Se jalostettiin ketun ja saukon luolametsästämiseen, minkä lisäksi se oli hyvä rotan tappaja. Alun perin väritys ei ollut täysin valkoinen, vaan vaihteli sävyltään kermasta hiekkaan; eversti Malcolm kuitenkin jalosti sitä systemaattisesti vaaleammaksi, kunnes se oli puhtaanvalkoinen. Pian tämän jälkeen poltallochinterrieristä kehittyi kuitenkin kokonaan uusi rotu, valkoinen länsiylämaanterrieri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 184. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Summer Wars** (jap. サマーウォーズ, *Samā Wōzu*) on vuonna 2009 valmistunut japanilainen animoitu tieteiselokuva, jonka on ohjannut Mamoru Hosoda ja kirjoittanut Satoko Okudera Hosodan aiheen pohjalta.

Juoni
-----

Matemaattisesti lahjakas lukiolaispoika Kenji ja hänen nörttiystävänsä ovat uppoutuneet Oz-nimiseen virtuaalimaailmaan. Kesälomalla sievä Natsuki pyytää Kenjiltä apua ja ihastunut poika suostuukin, vaikka ei tarkkaan tiedäkään mihin. Tyttö vie Kenjin juhlimaan isoäitinsä 90-vuotispäiviä. Suureen naganolaiseen taloon on kokoontunut koko Natsukin suku.

Tapahtumat saavat dramaattisen käänteen, kun Kenji yrittää ratkaista saamansa mystisen numerokoodin arvoitusta. Hän tulee vahingossa ladanneeksi Ozin tuhoavan koodin nettiin; Ozin virtuaaliympäristön romahtaessa alkaa kuitenkin todellinenkin maailma natista liitoksissaan.

Aiheesta muualla
----------------

* GKIDS' page for North American theatrical release with dubbed trailer and print-quality images
* Summer Wars at Anime News Network's Encyclopedia
* Rotten Tomatoes
* Finnkinon sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
HPLC
**Korkean erotuskyvyn nestekromatografia**, josta yleisimmin käytetään lyhennettä **HPLC** (engl. *High Performance Liquid Chromatography*), on kromatografinen menetelmä, jota käytetään yhdisteiden erottamiseen, tunnistamiseen ja kvantitatiiviseen analysointiin. HPLC-analytiikasta on tullut yksi yleisimmistä kemiallisen analytiikan instrumentaalisista menetelmistä ja sillä on laajat käyttösovellukset lähes kaikilla kemian aloilla.

Toimintaperiaate
----------------

HPLC-laitteistossa liuottimeen liuotettu näyte pakotetaan kulkemaan ohuen putken eli kolonnin läpi, joka on pakattu tiiviisti hienojakoisella kiinteällä faasilla. Yhdisteiden erottuminen korkean erotuskyvyn nestekromatografiassa perustuu yhdisteiden vuorovaikutukseen kiinteän stationäärifaasin ja liikkuvan nestemäisen faasin välillä. Erottuneet yhdisteet havaitaan detektorilla, jonka avulla yhdisteitä voidaan esimerkiksi tunnistaa sekä määrittää niiden pitoisuuksia näytteessä.

Laitteisto
----------

HPLC-laitteisto
HPLC-laitteisto koostuu yksinkertaisimmillaan liuossäiliöstä, korkean paineen tuottavasta liuospumpusta, kolonnista ja detektorista. Modernin HPLC-laitteiston kokoonpano voi sisältää myös esimerkiksi liuosten kaasunpoistoyksikön, seospumpun, automaattisen näytteensyöttäjän, kolonniuunin ja datan käsittely-yksikön (tietokoneen).

**Kolonni** on osa, jossa yhdisteiden erottuminen tapahtuu. Kolonni on teräs- tai polymeeriputki, joka on tiiviisti pakattu hyvin hienojakoisella kiinteällä aineella, jota kutsutaan stationaarifaasiksi. Stationaarifaasin koostumus vaihtelee käyttösovelluksesta riippuen. Stationäärifaasin laatu määrää, onko kyseessä käänteisfaasi-, normaalifaasi-, ioninvaihto- vai ekskluusiokromatografia. Yleisin stationaarifaasin materiaali on silika tai kemiallisesti modifioitu silika. Kemiallisesti modifioidussa silikassa silikaan on kiinnitetty jokin kemiallinen ryhmä, kuten syano-, amino-, dioli, nitro-, fenyyli-, C18-, C8-, tai C2-ryhmä. Myös muita materiaaleja voidaan käyttää, kuten alumiinioksidia.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Korkean erotuskyvyn nestekromatografia**.
**Pumppu** HPLC -laitteistossa pystyy tuottamaan tyypillisesti yli 300 bar korkean paineen, jota tarvitaan liuottimen pumppaamiseen tiivisti pakatun stationaarifaasin läpi. Yleensä pumpuilla voidaan myös tuottaa hyvin tarkasti kahden tai useamman liuottimen seoksia siten, että liuosten tilavuussuhteita voidaan analysoinnin aikana portaattomasti muuttaa. Tätä kutsutaan gradienttiajoksi. Isokraattisessa ajossa liuoskoostumus pysyy samana koko ajon ajan.

**Detektori** on laite, jolla kolonnissa erottuneet yhdisteet voidaan havaita. Yleisimmin käytetyt detektorit perustuvat valon absorbanssin, taitekertoimen, johtokyvyn tai muun sähkökemiallisen ilmiön, fluoresenssin tai massaspektrin mittaamiseen. Detektori tuottaa yhdisteen havaitessaan jonkin mitattavissa olevan vasteen, jonka avulla yhdiste voidaan mahdollisesti tunnistaa tai sen määrä liuoksessa voidaan mitata.

Lähteet
-------

1. ↑  Niemi, Mikko & Virtanen, Ismo & Vuorio, Eero: *Solu- ja molekyylibiologia*, s. 47. Weilin+Göös, 1995. ISBN 951-35-5685-9.
**Mot** oli foinikialaisessa mytologiassa kuoleman, kuivuuden ja hedelmättömyyden jumala. Hän hallitsi manalaa ja kuivuuskausilla myös maaseutua.

Motista ja Baalista kerrotaan seuraavaa myyttiä:

Eräänä päivänä sateen, ukkosen ja hedelmällisyyden jumala Baal päätti alistaa Motin. Baal oli käynyt ylpeäksi kukistettuaan meren jumala Yamin. Baal käski Motin asua karulla kuivettuneella maalla, jossa mikään ei kasvanut ja kielsi tätä astumasta hedelmällisille maille. Mot päätti kuitenkin haastaa Baalin vierailemaan Manalaan ja syömään mutaa, kuolleiden ravintoa. Itsevarma Baal tarttui haasteeseen ja kuoli. Baalin vaimo ja sisar, surun murtama jumalatar Anat, laskeutui silloin manalaan hakemaan miehensä ruumista. Hän ei kuitenkaan kyennyt herättämään Baalia henkiin, jolloin hän anoi Motilta apua. Mot kieltäytyi, jolloin raivostunut Anat surmasi Motin sirpillä, ja Baal palasi eläväksi.

Tämä myytti kuvaa symbolisesti maanviljelyskulttuurin toistuvaa sykliä, Motin hallitsemaa ankaraa kuivuuskautta ja Baalin hallitsemaa kasvukauden hedelmällisyyttä.

Filon Aleksandrialaisen mukaan Mot oli syntynyt aikojen alussa, kun kaaoksen pimeät voimat sekoittuivat ilmaan. Yleensä Motin uskottiin kuitenkin olevan ylijumala Ēlin poika.

Lähteet
-------

* Arthur Cotterell & Rachel Storm: Ultimate encyclopedia of mythology. London. Anness Publishing, 2017. ISBN 9781780191881.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Cotterell & Storm 2017, s. 300
2. ↑  Cotterell & Storm 2017, s. 271
**Kiiskilahti** oli yksi Virolahden kylistä. Pariisin rauhansopimuksessa 1947 toisen maailmansodan jälkeen Kiiskilahti jäi suurimmaksi osaksi Neuvostoliiton puolelle osana luovutettua Karjalaa, joskin osa kylän maa- ja vesialueista jäi Suomen puolelle. Kiiskilahden lähin naapurikylä Suomen puolella rajaa on Hämeenkylä.

1500- ja 1600-lukujen vaihteessa lähes parinkymmenen vuoden ajan Kiiskilahdella toimi kruunun laivaveistämö (bankstad). Siellä rakennettiin laivastoa varten useita pienehköjä rannikkoaluksia, kuuttoja, lotjia ja pinasseja. Veistämössä työskenteli ajoittain useita kymmeniä miehiä.  Kansantarinoiden mukaan Kiiskilahdessa kerrottiin olleen kaupunki ja myöhemmin sitä kutsuttiin vielä pilkallisesti Rämsänkaupungiksi tai Rämpsänkaupungiksi. Ainoa vierasperäinen paikannimi Kiiskilahdessa oli Nääsinniitty.

Vanhoina aikoina Kiiskilahdessa oli neljä taloa: Olli, Vilppu, Kiiski ja Nakari. Nämä talot sijaitsivat kaikki lähekkäin. Kiiski-nimeä tavataan myös Viipurin pitäjässä, jossa on Kiiskilän kylä ja tarinoiden mukaan Nakarin suku on kotoisin Baltiasta. Vuonna 1641 eversti Leonhard von Vietinghoff sai läänityksekseen muun muassa Kiiskilahden kylän. Läänitys peruuntui isossa reduktiossa ja vuonna 1705 kiiskilahtelainen Martti Yrjönpoika Kiiski osti 650:lla kuparirahalla von Vietinghoff-suvun ratsutilan Koskelan kylästä.

Myöhemmin laajentunut kylä sijaitsi Koskelanjoen suun länsipuolella olevan Yllahden länsirannalla. Talvisodan kynnyksellä taloja oli 21 ja torppareita 5. Kansakoulu Kiiskilahteen perustettiin 1911. Perimätiedon mukaan Suursaaren Kiiskinkylän asutus on saanut sekä alkunsa että nimensä Kiiskilahdesta. Kiiskin suvun jäseniä on pesiytynyt vuonna 1642 Vehkalahden Tammioon, 1644 Lavansaareen, 1658 Suursaareen ja viimeistään 1669 Tytärsaareen. Todennäköisesti ainakin osa näistä Kiiskeistä oli kotoisin Kiiskilahdelta.

Lähteet
-------

1. ↑  Veikko Mattila: Virolahden pitäjän elinkeinoelämästä 1500- ja 1600-luvuilla. Ankkapurha II, Kymenlaakson Osakunnan kotiseutujulkaisu, Kotka 1949. s. 161
2. ↑  Kruunun veistämötoiminta Suomessa. Kirjoittaja: Hannu Konttinen (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Naapureita – Laitsalmi, Kiiskilahti, Mustamaa. Itäviitta No 8. s. 29-31. (perustuu Matti Nakarin haastatteluun)
4. ↑  Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta, Lappeenranta 1970 s. 63
5. ↑  R. Rosen: Vehkalahden pitäjän historia. Helsinki 1936, s. 59
6. ↑  Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta, Lappeenranta 1970 s. 51
7. ↑  Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta, Lappeenranta 1970 s. 57
8. ↑  Saara Peltola: Suursaari menneinä aikoina. Helsinki 1960, s. 37-38
9. ↑  Kymistä Kotkaan, osa I. Porvoo 1999, s. 157

Aiheesta muualla
----------------

* Kiiskilahti Asko Korpelan kotisivuilla
Punakuviotekniikalla koristeltu hydria Poseidoniasta, n. 360–350 eaa. Kuvituksessa satyyri ja nainen. Louvre, K 287.
**Hydria** (m.kreik. ὑδρία, *hydria*) on antiikin aikana käytetty keraaminen tai metallinen vesiastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Hydrian varhaismuodot on tunnettu viimeistään 700-luvulla eaa. Hydrioita käytettiin paitsi veden kantamiseen ja kaatamiseen, mistä ne ovat saaneet nimensä (< ὕδωρ, *hydōr*, ’vesi’), myös muun muassa äänestys- ja tuhkauurnina.

Hydria on muodoltaan pyöreävartaloinen vesiastia, jossa on kolme kädensijaa: kantamista varten kaksi poikittaista kädensijaa molemmin puolin vaasin vartaloa, ja kaatamisen helpottamiseksi yksi pysty kädensija näiden kahden keskellä. Hydrioita valmistettiin sekä savesta että pronssista. Eräs hydrian alatyyppi on kalpis.

* Hydrian muoto ulkoa ja sisältä.Hydrian muoto ulkoa ja sisältä.
* Etruskilainen hydria, n. 530–520 eaa.Etruskilainen hydria, n. 530–520 eaa.
* Attikalainen punakuviomaalattu hydria, Berliini-maalari, n. 490 eaa.Attikalainen punakuviomaalattu hydria, Berliini-maalari, n. 490 eaa.
* Kreikkalainen pronssihydria, n. 460–450 eaa.Kreikkalainen pronssihydria, n. 460–450 eaa.
* Roomalainen lasinen hydria, n. 351–400 jaa.Roomalainen lasinen hydria, n. 351–400 jaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ὑδρία, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*, s. 224. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3  Hydria Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 16.1.2020. Viitattu 20.1.2020.
4. ↑  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **hydriat** Wikimedia Commonsissa
**Väinjärv** (myös *Veinjärv*) on Virossa Harjumaalla Kuusalun kunnassa Koitjärven kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on Võhma raban ja Kõnnu suursoon välisellä harjualueella sijaitsevien Jussin järvien pohjoisin järvi. Järven pinta-ala on 6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen laskuoja on kaivettuna suunnattu yhtymään Valgejõgeen parin kilometrin päässä. Suurjärvestä laskee lyhyt oja.Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys 4,2 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00015 kuutiokilometriä eli 0,15 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 950 metriä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Luontoarvoja
------------

Jussin järvet ovat patikointialueen ydin kahden suoalueen ja niiden välisen harjualeen ympäristössä. Alueella on kuusi järveä, joista Väinjärvellä on yksityinen leirintäalue. Muut järvet ovat Mustjärv,
Linajärv, Suurjärv, Pikkjärv ja Kõverjärv. Järveraballa on satoja rimpiä.

* Väinjärvi sijaitsee suojelualueella. Kuvattu elokuussa 2013Väinjärvi sijaitsee suojelualueella. Kuvattu elokuussa 2013

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Keskkonnaregister: Väinjärv (Jussi) (vee2007700) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
3. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
4. ↑  Loodusega Koos: Jussi telkimisala(viroksi), viitattu 5.4.2017
**Sabinejoki** on Yhdysvaltain eteläosassa virtaava joki. Sen pituus on arviolta noin 820 kilometriä.

Sabinejoki alkaa Texasin koillisilta preerioilta ja muodostaa alempana osan Louisianan ja Texasin välisestä raja-alueesta laskien Meksikonlahteen, kuitenkin sitä ennen hieman läntisemmän Nechesjoen kanssa yhtyen Sabinejärveen, joka on meren estuaari ja yhteydessä siihen Sabine Pass -nimisen lyhyen väylän kautta. Joen alkuperäinen espanjankielinen nimi *Río de Sabinas* tulee Floridansuosypresseistä ja viittaa tämän puulajin laajaan kasvuun joen alajuoksulla. Sabinejoen alueella sademäärät ovat runsaita. Esimerkiksi vuonna 2005 riehuneen hirmumyrsky Katrinan aikana joen pinta nousi viidellä metrillä.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  Sabine River *tshaonline.org*. Viitattu 3.08.2013. (englanniksi)
2. ↑  Katrina-myrskyn uhreja auttaneet nyt itse pulassa *ts.fi*. Viitattu 3.08.2013.. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sabinejoki** Wikimedia Commonsissa
**Hot Club Liikuntakoulu** on suomalainen tanssikoulu, joka perustettiin vuonna 1988 Lahdessa. Yrityksen toimitusjohtaja ja toinen perustajista on Päivi Henttu. Aluksi yritys toimi Hot Club Dance Company:na, mutta nykyään Hot Club on jakaantunut kahteen eri osaan, joita ovat Hot Club Liikuntakoulu sekä Hot Club Dance Company.

Hot Club Liikuntakoulu
----------------------

Hot Club Liikuntakoulu on Suomen ensimmäinen showtanssikoulu. Liikuntakoulu perustettiin showtanssin edistämiseksi Suomessa. Hot Club Liikuntakoulussa on yli 500 oppilasta, joista nuorimmat ovat nelivuotiaita ja vanhimmat yli 60-vuotiaita. Suurin ikäryhmä on teini-ikäiset. Hot Club Liikuntakoulu tarjoaa monia eri tanssilajeja kaiken ikäisille liikunnan-harrastajille, kuten ryhmäliikuntatunteja, tilaustunteja, teemapäiviä ja kaikkea mahdollista siltä väliltä. Ryhmäliikuntatunneista esimerkkeinä Satutanssi, Street-jazz, MTV Dance, Klassinen baletti, Nykytanssi, Hip Hop ja monia muita.

Hot Club Dance Company
----------------------

Hot Club Dance Company aloitti toimintansa jo vuonna 1983, mutta silloin toiminta oli vielä epävirallista. Virallisen toimintansa se aloitti vuonna 1985. Siitä lähtien se on kasvattanut toimintaansa ja vuosien myötä siitä on kehittynyt showtanssin tuotantolaitos laulajineen, tanssijoineen, näyttelijöineen, käsikirjoituksineen, lavastuksineen, puvustuksineen ja koreografioineen.

Hot Club Dance Company on showtanssin ammattilaisryhmä, joka tekee esiintymisiä muun muassa yksityistilaisuuksiin, eri tv-kanaville ja viihdeartisteille ympäri Eurooppaa. Hot Club Dance Companyn tanssivat ovat myös kilpailleet menestyksekkäästi vuosien varrella niin Euroopan- kuin Maailmanmestaruuskilpailuissa.

Hot Clubille myönnettiin 5.11.2011 ensimmäistä kertaa jaettu Dance Award -palkinto, sillä se oli showtanssin ensimmäisiä esitaistelijoita Suomessa.

Lähteet
-------

* Dance Award-palkinnot
* Yrittäjälehti (1997)
* Yrittäjälehti (3/1997)
* Uusi Lahti (15/5/1996)
* Showtanssin tulo Suomeen (1987)
* Showtanssijan oppisopimus (1996)
* Oppisopimus silta tulevaisuuteen (1996)
* Iltalehti (28/5/1997)
* ESS (5/9/1997)

Aiheesta muualla
----------------

* Hot Clubin kotisivu
**Yvonne Bönisch** (s. 29. joulukuuta 1980 Ludwigsfelde, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen judoka, alle 57 kg:n painoluokan olympiavoittaja.

Bönisch sai hopeaa 57 kg:n sarjassa Mariborin EM-kilpailuissa 2002 hävittyään loppuottelussa Italian Cinzia Cavazzutille. Osakan MM-kilpailuissa 2003 hän hävisi saman painoluokan loppuottelussa pohjoiskorealaiselle Kye Sun Huille. Ateenan olympialaisissa 2004 Bönisch voitti kultaa 57-kiloisissa kukistettuaan Kyen loppuottelussa. Kairon MM-kilpailuissa 2005 hän sai samassa painoluokassa hopeaa – loppuotteluvastustaja oli jälleen Kye. 

Bönisch sijoittui Tampereen EM-kilpailuissa 2006 seitsemänneksi 57-kiloisissa. Belgradin EM-kilpailuissa 2007 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Espanjan Isabel Fernándezille. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa myöhemmin samana vuonna hän oli seitsemäs.

Bönisch on saavuttanut maailmancupin kilpailuissa viisi voittoa, kuusi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Saksan mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut aikuisten sarjassa kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.

Lähteet
-------

* Profiili JudoInside.com (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Aino Malmberg vuonna 1917.
**Aino Emma Wilhelmina Malmberg** os. **Perenius** (24. helmikuuta 1865 Hollola – 3. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja sosialistinen poliitikko.

Malmbergin vanhemmat olivat kirkkoherra Johannes Perenius ja Edla Olivia Björkstén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta opettajakandidaatiksi 1886. Malmberg toimi sitten englannin kielen opettajana eri kouluissa ja myöhemmin vuosina 1898–1908 Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa.

Malmberg joutui lähtemään Suomesta Englantiin vuonna 1910 osallistuttuaan Venäjän hallinnon vastaiseen toimintaan. Hän palasi Suomeen vasta maan itsenäistyttyä. Malmberg edusti Englannin Independent Labour Partya kansainvälisessä työväenkongressissa Kööpenhaminassa 1910. Hän piti esitelmiä Suomen oloista myös Amerikassa ja teki 1928–1929 vierailun Australiaan, jossa perehtyi sikäläisten suomalaisten siirtolaisten oloihin.

Malmberg oli naimisissa lehtori Emil Othniel Malmbergin kanssa vuosina 1887–1910, mutta liitto päättyi eroon. Heidän poikiaan olivat kenraaliluutnantti ja suojeluskuntien komentaja Lauri Malmberg, jääkärieversti Erik Malmberg ja kirjailija Olavi Malmberg.

Teokset
-------

Malmbergin kirjallinen tuotanto sisälsi mm. novelleja ja muistelmia sekä henkilö- ja matkakuvauksia:

* *Tien ohesta tempomia*. Otava 1901
* *Totta ja leikkiä*. Otava 1903
* *Yksinkö?* Otava 1903
* *Maailmaa kierrellessä*. Rosma, Helsinki 1922
* *Voimakasta väkeä*. Otava 1926
* *Voimatonta väkeä*. Otava 1927
* *Suomi Austraaliassa : matkahavaintoja*. Otava 1929
* *Johtajia*. Otava 1933

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)
* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 491.

Kirjallisuutta
--------------

* Marjo-Riitta Antikainen & Erkki Tuomioja: *Edelläkävijä: Aino Malmberg – aktivisti, feministi, sosialisti*. Tammi, Helsinki 2021. ISBN 978-952-043-149-5

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Aino Malmberg*** 

* Vapaasti ladattavia Aino Malmbergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Aino Malmbergin teoksia Dorian Klassikkokirjastossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kuutiointi** on ajattelun kokonaisuuksien jäsennystapa, jonka avulla jokin uusi, ongelmallinen tai jäsentymätön ilmiö tai asia asetetaan kontekstiinsa, kuvataan ja palastellaan. Kuutiointi sisältää alustavan toimintasuunnitelman, eli ensiaskeleet siitä, miten käsillä olevaa pulmaa ryhdytään ratkomaan.

Kuutioinnissa asiaa tai aihealuetta käsitellään usealta kantilta. Selkeitä, jo valmiiksi jäsentyneitä asioita ei tarvitse kuutioida. Kun ilmiö oli samankaltainen eilen, tänään ja näyttäisi pysyvän sellaisena myös huomenna, ei kuutioinnille ole tarvetta.

Kuutiointia tarvitaan erityisesti silloin, kun käsitellään muuttuvaa ilmiötä. Esimerkiksi inkluusio tarkoittaa liikunnan kontekstissa kaikille avointa ja vammaisten liikkujien kontekstissa mahdollisuuksien tasa-arvon toteutumista. Kuutioidessa inkluusiota on kuvattava erillisten mekanismien syntyä, vammaisuuden malleja, YK-sopimuksia, pedagogiikan ja sosiaalipolitiikan tulkintoja jne. Kuutioinnin lopputulemana voidaan esittää oma tulkinta siitä, miten "inkluusion ongelmaa" ratkotaan. Kuutiointi on siis aina jossain määrin subjektiivista toimintaa ja sen taustalla on arvolataus.

Kuutioinnilla voidaan tarkoittaa myös luovan kirjoittamisen menetelmää, jossa kirjoitetaan samasta aiheesta kuudesta eri näkökulmasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuutiointi luovassa kirjoittamisessa *salonopetus.fi*. Viitattu 19.6.2012. [vanhentunut linkki]
Hossein Dehlavi
**Hossein Dehlavi** (1927 – 15. lokakuuta 2019 Teheran) oli iranilainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi perinteisen iranilaismusiikin ja länsimaisen taidemusiikin yhdistelystä. Hänen tunnettujen näitä vaikutteita yhdistävien sävellystensä joukossa ovat *Sabokbal*, *Bijan* ja *Manijeh*.

Dehlavi aloitti musiikkikoulutuksensa 5-vuotiaana isänsä Moezzeddinin johdolla. Moezzeddin oli säveltäjä, tarvirtuoosi Ali-Akbar Shahnazin oppilas. 9-vuotiaana Dehlavi siirtyi Abolhasan Saban viuluoppilaaksi. Maineeseen hän nousi 26-vuotiaana orkesteriteoksellaan *Sabkobal* (1953). Hän suoritti sävellysopintoja myös Teheranin musiikkikonservatoriossa Hossein Nassehin ja konservatoriossa työskennelleiden länsimaisten muusikkojen johdolla. Saba ja Dehlavi perustivat yhdessä Saba-orkesterin, jonka kapellimestarina Dehlavi toimi. Saban kuoltua (1957) orkesteri aloitti viikoittaiset esiintymiset maan televisiossa.

Dehlavi pääsi vuonna 1962 Kansallisen musiikin akatemian johtoon ja toimi tässä tehtävässä, kunnes sai vuonna 1971 kaksivuotisen stipendin Itävallassa ja Saksassa suoritettavia länsimaisen taidemusiikin opintoja varten. Vuonna 1978 Dehlavilta tilattiin ooppera *Mani ja Mana*, joka oli tarkoitus esittää kansainvälisenä lasten päivänä. Teos jäi kuitenkin esittämättä seuraavana vuonna tehdyn vallankumouksen takia.

Dehlavi osallistui useisiin elokuvahankkeisiin, joiden joukossa oli Albert Lamorissen vuonna 1970 tekemä Iran-aiheinen dokumentti *Le Vent des amoureux*. Dehlavi sairasti Alzheimerin tautia vuosien ajan ennen kuolemaansa 92 vuoden iässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Dehlavi, Hossein 1927- WorldCat Identities
2. 1 2 3 4  "Sabokbal" composer Hossein Dehlavi passes away at 92 Tehran Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Yvonne Minton** CBE (s. 4. joulukuuta 1938 Sydney, Australia) on australialainen oopperalaulaja, jonka roolit ovat äänialoiltaan vaihdelleet kontra-altosta sopraanoon. Hän aloitti opintonsa Sydneyssä, jatkoi niitä Lontoossa ja voitti muun muassa Kathleen Ferrier -palkinnon parhaana kontra-alttona. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa Englannissa oli Maggie Dempsterin osuus Nicholas Mawin oopperassa *One Man Show*.

Minton pääsi esiintymään muun muassa Covent Gardeniin ja debytoi vuonna 1972 Metropolitan-oopperassa Octavianin roolissa Richard Straussin oopperassa *Ruusuritari*. Tämä oli hänen ainoa roolinsa Metropolitan-oopperassa. Minton teki myös yhteistyötä muun muassa Englannin kamariorkesterin ja Lontoon filharmonikkojen kanssa. R. Straussin tuotannon ohella Mintonin ohjelmistoon on kuulunut muun muassa Richard Wagnerin, Alban Bergin ja Pierre Boulez'n teoksia. Minton on ollut säännöllinen konserttiesiintyjä, jonka kanssa ovat esiintyneet sellaiset kapellimestarit kuin Georg Solti, Pierre Boulez, Daniel Barenboim, Leonard Bernstein, Claudio Abbado ja Colin Davis.

Mintonista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja 31. joulukuuta 1979.

Lähteet
-------

1. 1 2  It's an Honour
2. 1 2 3  Bach-Cantatas.com: Yvonne Minton (Soprano, Mezzo-soprano, Contralto
3. ↑  AllMusic.com: Yvonne Minton - Biography


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Aksjonovo-Zilovskoje** (ven. Аксёново-Зи́ловское) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Tšernyševskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Belyi Urjum -joen rannalla 83 kilometriä Tšernyševskistä koilliseen. Taajaman kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1908 perustetusta *Zilovon* rautatieasemasta. Asemataajaman nimenä oli aluksi *Aleksejevski*. Vuonna 1930 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Taajamassa on kaksi koulua, sairaala, kerhotalo ja kirjasto.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 8.1.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Aksjonovo-Zilovskoje Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Björn-Eric Bernhard Schoultz** (13. huhtikuuta 1928 Helsinki – 10. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen insinööri, kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Schoultzin vanhemmat olivat toimitusjohtaja, insinööri Eric Mikael Schoultz ja Vivan Valentina Buldigin, aiemmin Ives, ja puoliso vuodesta 1952 Joan Britt-Mari Olin. Schoultz tuli ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingforsista 1947 ja valmistui insinööriksi Helsingin ruotsinkielisestä teknillisestä oppilaitoksesta 1951. Hän oli isänsä perustaman sähköalan tukkuliike EMS:in palveluksessa vuodesta 1949, työskennellen yhtiön toimitusjohtajana 1956–1982 ja toimien myös yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Schoultzilla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vänrikki (1952). Kauppaneuvoksen arvonimen Schoultz sai 1982. Samana vuonna hänet nimettiin Suomen Sähkötukkuliikkeiden Liiton kunniajäseksi. Kun tuona vuonna Huber osti EMS-yhtiön, niin Schoultzin toimitusjohtajan tehtävät yrityksessä päättyivät.

Lähteet
-------

1. 1 2  Björn-Eric Schoultz *Biografiasampo*. Viitattu 17.8.2022.
Mireia Boya
**Mireia Boya e Busquet** (s. 1979 Sent Gaudenç) on Val d'Aranista kotoisin oleva katalonialainen poliitikko. Hän nousi Katalonian alueparlamenttiin varasijalta vuonna 2016 Ramon Usallin luovuttua paikastaan henkilökohtaisista syistä. Boya edusti parlamentissa vasemmistolaista Candidatura d’Unitat Popular (lyh. *CUP*) -puoluetta, joka tuki Katalonian hallituksen järjestämää kansanäänestystä Katalonian itsenäisyydestä hallituksen ulkopuolelta.

Kansanäänestyksen järjestämisen seurauksena Espanja nosti Katalonian hallituksen ja parlamentin puhemiehistön lisäksi CUP:inkin kansanedustajia Boyaa ja Anna Gabrielia vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomarin Pablo Llarenan yksilöidessä tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa, Boyan ja Gabrielin osalta kapinasyytteet lievennettiin syytteiksi "kansalaistottelemattomuudesta".

Lähteet
-------

1. ↑  naciodigital.cat
2. ↑  ara.cat
3. ↑  Anna Gabriel: "No aniré al Suprem. Em persegueixen per la meva activitat política i no tindria un judici just", ara.cat
4. ↑  Ylen uutiset
5. ↑  Per quins delictes processa el Suprem els 25 dirigents sobiranistes? Guia ràpida per saber la situació de cadascun dels 25 processats, ara.cat


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia

 |

 |
Bata-myymälä Prahassa.
**Bata** (Baťovy závody) on suuri kansainvälinen kenkäteollisuuden perheyritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lausannessa Sveitsissä. Batalla on vähittäismyyntiä 50:ssä maassa ja tuotantolaitoksia 26:ssa maassa. Se on valmistanut historiansa aikana 14 miljardia paria kenkiä.

Batan perusti Tomáš Baťa vuonna 1894 Zlínissä, silloisessa Itävalta-Unkarissa. Tuotannosta suuri osa meni armeijan tarpeisiin. Ensimmäisen maailmansodan syttyminen kasvatti tuotantoa jyrkästi muuttaen alun perin pienen tehtaan kenkien massatuottajaksi.

Batan nykyisiä brandeja
-----------------------

* Bata
* Bata Premium (käsintehtyjä laatukenkiä)
* Bata Industrials (turvakenkiä)
* Bubblegummers (lasten mallisto)
* Power (urheilukenkiä)
* Marie Claire (naisten mallisto)

Aiheesta muualla
----------------

* Suutari, josta tuli kenkäkuningas, Seura, 21.07.1937, nro 29, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bata Shoes**.
Sudomskajan ylänkö sijaitsee Pihkovan alueen kartan keskiosassa (keltainen alue).
**Sudoman ylänkö** tai myös**Sudomskajan ylänkö** (ven. Судомская возвышенность) eli on pieni ylänkö tai laaja mäki Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen keskiosassa.

Ylänkö on pyöreän muotoinen ja sen halkaisija on noin 35–40 kilometriä, jolloin sen pinta-alaksi arvioidaan 1 200 neliökilometriä. Sen korkein huippu on Sudoman vuorella (Судома), joka kohoaa 293,1 metriä mpy. Ylängön länsipuolelle laskeutuu Velikajan alava jokilaakso, joka viettää Peipsin alangon eteläosaan. Sen eteläpuolella kohoaa Bežanitsyn ylänkö, joiden välissä Sorotin joki kerää vetensä ja laskee ne lännessä Velikajaan. Pohjoispuolella kohoaa Lugan ylänkö. Ylänköjen väli on vedenjakaja-aluetta Velikajan ja Olhavanjoen vesistöalueeseen kuuluvan, ja Ilmajärveen laskevan, Šelonjoen valuma-alueille. Ylängöstä katsoen sen itäinen puoli kuuluu Ilmajärven valuma-alueelle.

Asutus
------

Ylänkö sijaitsee enimmäkseen Dedovitšin piirin alueella. Siitä kuuluu osa myös Porhovin piirin eteläosaan ja Novorževin piirin pohjoisosaan, ja pieni osa Ostrovin piiri itäkulmaan. Ylängön alarinteillä, missä vielä on viljelysmaita, sijaitsee muutama taajama. Pohjoisessa sijaitsee Jasno (Ясно), idässä Požerevitsy (Пожеревитсы), etelässä Vjoska (Вëска) ja kaakossa Šiki (Шики). Ylängön järvialueella on muutamia pikkukyliä.

Joet
----

Šelonin neljä sivujokea Tišinka (Тишинка), Sudoma (Судома) ja Uzan (Уза) sivujoki Dubenka (Дубенка) alkavat ylängöltä. Niihin yhtyvät ylängön koillispuolen ojat. Muut joet ovat Velikajan sivujokia. Ylängön etelä- ja lounaispuolen ojat yhtyvät suoraan Sorotin pääuomaan tai sen sivujokiin Milja (Милья), Sevka (Севка) ja sivujoen Udan (Уда) sivujokeen Tsvenka (Цвенка). Ylängön luoteispuolen ojat yhtyvät Tšerjohan pääuomaan tai sen sivujokiin Borovenka (Боровенка), Dybenka (Дубенка), Dybnja (Дубня) ja Listvenka (Лиственка).

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Судомская возвышенность, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä. Viitattu 23.11.2019
2. 1 2 3 4  Lähteenä on käytetty Pihkovan alueen karttaa "Pskov Oblast ru.png", joka näkyy artikkelin yläosassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Судомская возвышенность
Charles Tyson Yerkes
**Charles Tyson Yerkes** [ˈjɜːrkiːz] (1837–1905) oli yhdysvaltalainen liikemies ja rahoittaja, jolla oli keskeinen merkitys Lontoon ja Chicagon metroverkostojen syntymisessä.

Yerkes sai nuorena vankeustuomion kavalluksesta, mutta nousi sitten Yhdysvalloissa merkittäväksi rautateiden ja raitioteiden rakennuttajaksi. Chicagossa hänen sanottiin lahjoneen poliittisia päättäjiä miljoonan dollarin arvosta. Vuonna 1900 jo 63-vuotias ja 20 miljoonan dollarin omaisuuden luonut Yerkes saapui Lontooseen ja osti Hampsteadin rataa rakentaneen yhtiön ja pian muitakin valmiita tai rakenteilla olleita rataosuuksia. Hän yhdisti ne 1902 The Underground Electric Railway Co. -yhtiöksi, josta alkoi syntyä Lontoon sähköistetty metro Britannian parlamentin päätöksellä ja tuntuvine lisäpanostuksineen. Yerkes ehti kuolla ennen kuin sähköistetty metro saatiin käyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuosisatamme 1000 tärkeintä ihmistä X–Zwo. (52-osainen juttusarja 1969–1970, suomennettu *The Sunday Timesista*.) *Helsingin Sanomat*, 20.9.1970, s. 15. Näköislehden aukeama (tilaajille).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |