recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Adelardo vuonna 2019.
**Adelardo Rodríguez Sánchez** (s. 26. syyskuuta 1939 Badajozissa) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.

Juniorivuosinaan Adelardo pelasi kaikkiaan neljässä kotimaakuntansa Badajozin joukkueessa. Legendan mittoihin oikealta ampuva keskikenttäpelaaja kasvoi kuitenkin Atlético Madridissa, johon hänet hankittiin 20-vuotiaana vuonna 1959 ja jossa hän myös lopetti ammattilaisuransa vuonna 1976. Kaikkiaan 17 Atlético-kauden aikana Adelardosta tuli palkinnoilla mitattuna seuran kaikkien aikojen menestynein pelaaja. Hän voitti Espanjan-mestaruuden kolme kertaa (1966, 1970 ja 1973), Espanjan cupin viisi kertaa (1960, 1961, 1965, 1972 ja 1976), Cup-voittajien cupin (1962) sekä Intercontinental Cupin (1974). Adelardo on myös pukenut punavalkoraitaisen edustusjoukkueen pelipaidan ylleen useammin kuin kukaan muu: yhteensä 580 kertaa, joista 401 kertaa Espanjan pääsarjapeleihin. Adelardo viimeisteli Atléticolle kaikkiaan 115 maalia, joista 73 hän teki kansallisessa pääsarjassa. Vuonna 1976 Meksikoa vastaan pelatun jäähyväisottelunsa jälkeen Adelardo siirtyi pelaamaan sisäjalkapalloa, jossa hän on voittanut myös Espanjan mestaruuden.

Adelaro edusti Espanjaa kaikkiaan 14 kertaa tehden kaksi maalia. Hän osallistui kahteen MM-lopputurnaukseen, Chilessä 1962 ja Englannissa 1966. Adelardo valittiin myös Espanjan omiin EM-kilpailuhin vuonna 1964, jolloin isäntämaa otti historiansa ensimmäisen arvoturnausvoiton. Adelardo ei kuitenkaan saanut kotikisoissaan lainkaan peliaikaa. 

Pelaajana Adelardossa yhdistyi oikea määrä voimaa ja taitoa, mutta parhaiten hänet tunnettiin väsymättömästä työnteosta pelikentällä. Tätä kuvastavat hänen saamansa lemipinimet *Engine* (veturi) ja *Paleto* (maamies). Suurten saavutustensa lisäksi Adelardosta on tullut myös seurauskollisuuden symboli. Adelardo ei koskaan jättänyt Atléticoa vaikka hänen tiedettiin olevan jatkuvasti rikkaan katalonialaisseuran Barcelonan tavoittelema.

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1962
1 Araquistáin |
2 Sadurní |
3 Carmelo |
4 Collar |
5 del Sol |
6 Di Stéfano |
7 Echeberría |
8 Garay |
9 Gento |
10 Gracia |
11 Rivilla |
12 Peiró |
13 Pachín |
14 Puskás |
15 Eulogio |
16 Reija |
17 Rodri |
18 Adelardo |
19 Santamaría |
20 Segarra |
21 Suárez |
22 Vergés |
Valmentaja Herrera

Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1964
KK Adelardo |
H Amancio |
P Calleja |
H Collar |
P Echeberría |
KK Fusté |
H Guillot |
MV Iribar |
H Lapetra |
H Marcelino |
P Olivella |
MV Pepín |
H Pereda |
P Reija |
P Rivilla |
KK Ruiz |
KK Del Sol |
H Suárez |
MV Vicente Train |
KK Zoco |
Valmentaja Villalonga

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Iribar |
2 Sanchís |
3 Eladio |
4 del Sol |
5 Zoco |
6 Glaría |
7 Ufarte |
8 Amancio |
9 Marcelino |
10 Suárez |
11 Gento |
12 Betancort |
13 Reina |
14 Rivilla |
15 Reija |
16 Olivella |
17 Gallego |
18 Pirri |
19 Fusté |
20 Peiró |
21 Adelardo |
22 Lapetra |
Valmentaja Villalonga
**Aqča** on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Džouzdžanin maakunnassa.

Maantiede
---------

Torikauppaa meloneilla Aqčassa.
Aqča sijaitsee Afganistanin Džouzdžanin maakunnassa keidasalueella Balkabjoen varrella.

Historia
--------

Aqča mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1600-luvulla, jolloin paikalla oli pieni linnoitettu kylä. Sittemmin paikkakunta oli oman ubekkien kaanikuntansa keskus. Aqčan kaanikunta oli alisteinen Buharan kaanille. Aqčasta tuli osa Afganistania 1800-luvulla emiiri Dust Muhammad Khanin valtakaudella. Sen asukasluku oli vuonna 1845 arviolta 7 000–8 000.

Sodat ja kapinointi aiheuttivat mittavia tuhoja alueella 1800-luvun jälkipuoliskolla. Heinäkuussa 1869 alueelle tehtiin erityisen tuhoisa ryöstöretki, jota seurasi nälänhätä. Vuonna 1886 Aqčaa kuvailtiin raunioituneeksi ja lähes kokonaan hylätyksi kaupungiksi. Kaupunki toipui kuitenkin seuraavan vuosisadan alussa, kun Venäjän ja Neuvostoliiton hallistemista osista keski-Aasiaan tuli uzbekki- ja turkmeenipakolaisia. Vuonna 1956 alettiin rakentaa uutta ruutukaavan mukaista kaupunginosaa, josta muodostui kaupungin palvelu- ja liikekeskusta.

Väestö
------

Kaupungin asukakat ovat pääasiassa tukrmeeneja ja uzbekkeja. Perinteisesti kaupungissa on käyty kauppaa viljalla, lampailla ja hevosilla. Aikanaan kaupunki ja etenkin sen basaari houkuttelivat myös matkailijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  D. Balland: ĀQČA *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 25.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Afghanistan: Situation in, or around, Aqcha (Jawzjan province) including predominant tribal/ethnic group and who is currently in control Canada: Immigration and Refugee Board of Canada. Viitattu 25.11.2020. (englanniksi)
Isaac Babel
**Isaak Emmanuilovitš Babel** (ven. Исаа́к Эммануи́лович Ба́бель; 13. heinäkuuta (J: 1. heinäkuuta)--> 1894 Odessa, Krim, Venäjä –1940 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen näytelmäkirjailija ja novellisti.

Babel syntyi juutalaiseen perheeseen Ukrainassa Odessassa aikana, jolloin juutalaiset pakenivat joukoittain Venäjältä. Hän selvisi vuoden 1905 vainoista kristittyjen naapurien avulla mutta menetti isoisänsä. Koulu-uran ajan hän joutui taistelemaan paikasta juutalaisvähemmistölle tarkoitetussa kiintiössä. Opiskellessaan Pietarissa hän tutustui Maksim Gorkiin.*lähde?*

Babelin nuoruudesta kului seitsemän vuotta Venäjän sisällissodassa. Hän työskenteli kielenkääntäjänä vastavakoilupalvelussa ja sotakirjeenvaihtajana. Odessaan palattuaan hän alkoi kirjoittaa novelleja juutalaiskaupunginosan elämästä. Stalinin kulttuuripolitiikan voimistuessa ja sosialistisen realismin noustessa määrääväksi tekijäksi kirjallisuuspiireissä Babel vetäytyi yksityisyyteen. Gorkin saatua surmansa epäilyttävissä oloissa 1936 Babel totesi: seuraavaksi he etsivät minua.*lähde?* Hänet pidätettiin 1939, tuomittiin vakoilusta, vietiin vankileirille ja teloitettiin.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Odessalaisia ja muita novelleja*, suom. Esa Adrian Helsinki: Tammi 1970. Sarja: Keltainen kirjasto 97
* *Punainen ratsuväki* (*Konarmija*). Suom. Juhani Konkka, Jyväskylä: Gummerus 1958 Sarja: Kirjallinen löytöretki
* *Maria: kahdeksankuvaelmainen näytelmä*, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto [1968?]

Novelleja
* Suomalaiset, suom. Timo Suni, julkaisussa *Parnasso* 55 (2005): 3
* Kolme naista. Antologiassa:  *Kirsikankivi* (Kirsikan kivi), toimittanut Ulla-Liisa Heino, Helsinki: Kansankulttuuri 1967

Julkaisussa: *Nuori Voima* 4/2005. Suom. Mikko Viljanen

* Kylpyhuoneen ikkuna
* Doudou
* Ensimmäinen kirjoituspalkkioni

Antologiassa: *Neuvostoproosaa. 1, Vallankumouksesta sosialistiseen realismiin*, WSOY 1969, toim. ja suom. Esa Adrian, Helsinki: WSOY 1969

* Kuningas
* Jeesuksen synti

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Babel, Isaak", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 65. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Venäjä
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Izunokuni** (jap. 伊豆の国市, *Izunokuni-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itä- ja Izun niemimaan pohjoisosassa Kanojoen varrella. Kaupunki on rakentunut Tagatan tasangolle, jota ympäröivät Hakonevuoriin kuuluvat huiput, kuten Katsuragivuori. Izunokunissa on 48 279 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 94,62 neliökilometriä.

Izunokunin kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Izu-Nagaokan, Nirayaman ja Ōhiton maaseutukaupungit. Matkailu on seudulla tärkeä elinkeino, ja siellä toimii esimerkiksi useita kuumia lähteitä (*onsen*). Ōhiton alueelle on sijoittunut myös teollisuutta. Kanojoen laakso on viljavaa maaseutualuetta, jossa tuotetaan riisiä, koristekukkia, vihanneksia ja hedelmiä, kuten *mikan*-mandariineja, kakeja ja mansikoita. Siellä harjoitetaan myös maito- ja lihakarjan pitoa. Kanojoki tunnetaan ajun kalastuksesta.

Izunokunin lukuisiin kulttuurinähtävyyksiin kuuluvat muun muassa monet Kamakura-kauden historialliset muistomerkit, kuten Hōjō Tokimasan rakennuttama Ganjōju-inin buddhalainen temppeli. Nirayamassa sijaitsevat Edo-kauden hyvin säilynyt hallintorakennus Nirayama daikansho, yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista, Nirayaman linnan rauniot ja *bakumatsun* aikaan 1800-luvun puolivälissä rakennettu Nirayaman lieskauuni, joka on lisätty Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta "Meiji-kauden Japanin teollisen vallankumouksen sijaintipaikat: rauta ja teräs, laivanrakennus ja kivihiili". Osa kaupungin alueesta kuuluu Fujin–Hakonen–Izun kansallispuistoon. Izunokunia palvelee Izuhakone-rautateiden Sunzu-linja.

Kuvia
-----

* Nirayama daikanshoNirayama daikansho
* Ganjōju-inGanjōju-in
* Katsuragivuoren köysirataKatsuragivuoren köysirata
* JōvuoriJōvuori
* Nirayaman lieskauuniNirayaman lieskauuni

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  伊豆の国市の概要 Izunokuni City. Viitattu 08.05.2020.
2. 1 2  人口と世帯 Izunokuni City. Viitattu 08.05.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 伊豆の国市 Kotobank. Viitattu 08.05.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 伊豆の国（市） Kotobank. Viitattu 08.05.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Izunokuni** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shizuokan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Haibaran piirikunta** (Kawanehon · Yoshida) · **Kamon piirikunta** (Higashi-Izu · Kawazu · Matsuzaki · Minami-Izu · Nishi-Izu) · **Shūchin piirikunta** (Mori) · **Suntōn piirikunta** (Nagaizumi · Oyama · Shimizu) · **Tagatan piirikunta** (Kannami) |

 |
**Fort La Reine** oli linnoitus läntisessä Kanadassa, linnoitus oli yksi useasta Pierre La Vérendryen rakennuttamasta linnoituksista joita hän käytti tukikohtinaan tutkiessaan ja edetessään läntisen Kanadan erämaa-alueilla. Linnoitus rakennettiin vuonna 1738 Assiniboinejoen rannalle, paikalle jossa sijäitsee nykyisessä Manitoban provinssissa, Portage la Prairien kaupungin paikalla. Linnoitus oli tutkimusmatkailun ohella tärkeä turkiskaupan keskus, jossa kauppiaat Manitoba-, Winnipegosis-, Winnipegjärviltä ja Saskatchewanjoelta kohtasivat.

Vérendrye suoritti useita tutkimusmatkoja ja niiden seurauksena rakensi useita tukikohtia, kuten Fort Dauphin, Fort Bourbon, Fort Paskoya ja Fort de la Corne.

Lähteet
-------

1. ↑  Heritage Buildings & Features *Fort la Reine Museum*. Viitattu 5.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fort la Reine Museon kotisivut (englanniksi)
* Manitoba Historical Society - la Verendrye (englanniksi)
* Manitoba Historical Society - Manitoban kronologinen historia (englanniksi)
**Gradara** on pieni linnoituskaupunki Pesaro e Urbinon maakunnassa Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa.

Historia
--------

Keskiajalla Gradaran linnaa ja kaupunkia hallitsi Malatestan suku. Malatestoilta Federico da Montefeltro valloitti linnan Sforzan suvulle. Tällöin linnaan muutti myös Lucrezia Borgia, joka oli naitettu Giovanni Sforzalle vuonna 1493. Lucrezia ei viihtynyt linnassa. Kirjeissään hän valitteli inhoavansa vetoisaa linnaa. Tämän jälkeenkin linnan omistus vaihtui useasti, kuuluen muiden muassa Della Roveren, Borgian ja Medicin suvuille.

Jumalainen näytelmä
-------------------

Gradaran linna tunnetaan myös Dante Alighierin Jumalaisesta näytelmästä. Rakastavaisten Paolon ja Francescan tarina sijoittuu kaupunkiin tositapahtumiin perustuen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 12.6.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 12.6.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3  Joonas Konstig: Vuoren ja meren Marche.  *Mondo*, 9/2012, s. 30-31.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gradara** Wikimedia Commonsissa

Pesaro e Urbinon maakunta
Acqualagna | Apecchio | Auditore | Barchi | Belforte all’Isauro | Borgo Pace | Cagli | Cantiano | Carpegna | Cartoceto | Fano | Fermignano | Fossombrone | Fratte Rosa | Frontino | Frontone | Gabicce Mare | Gradara | Isola del Piano | Lunano | Macerata Feltria | Mercatello sul Metauro | Mercatino Conca | Mombaroccio | Mondavio | Mondolfo | Monte Cerignone | Monte Grimano Terme | Monte Porzio | Montecalvo in Foglia | Monteciccardo | Montecopiolo | Montefelcino | Montelabbate | Montemaggiore al Metauro | Orciano di Pesaro | Peglio | Pergola | Pesaro | Petriano | Piagge | Piandimeleto | Pietrarubbia | Piobbico | Saltara | San Costanzo | San Giorgio di Pesaro | San Lorenzo in Campo | Sant’Angelo in Vado | Sant’Ippolito | Sassocorvaro | Sassofeltrio | Serra Sant’Abbondio | Serrungarina | Tavoleto | Tavullia | Urbania | Urbino | Vallefoglia
**Vallefoglia** on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Pesaro e Urbinon maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Colbordolo (6 211 asukasta) ja Sant'Angelo in Lizzola (8 815), yhdistyivät muodostaen Vallefoglian kunnan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vallefoglia Tuttitalia.it (italiaksi)
2. ↑  Nuovo comune di vallefoglia Kuntaliitokset 2014 (italiaksi)

Pesaro e Urbinon maakunta
Acqualagna | Apecchio | Auditore | Barchi | Belforte all’Isauro | Borgo Pace | Cagli | Cantiano | Carpegna | Cartoceto | Fano | Fermignano | Fossombrone | Fratte Rosa | Frontino | Frontone | Gabicce Mare | Gradara | Isola del Piano | Lunano | Macerata Feltria | Mercatello sul Metauro | Mercatino Conca | Mombaroccio | Mondavio | Mondolfo | Monte Cerignone | Monte Grimano Terme | Monte Porzio | Montecalvo in Foglia | Monteciccardo | Montecopiolo | Montefelcino | Montelabbate | Montemaggiore al Metauro | Orciano di Pesaro | Peglio | Pergola | Pesaro | Petriano | Piagge | Piandimeleto | Pietrarubbia | Piobbico | Saltara | San Costanzo | San Giorgio di Pesaro | San Lorenzo in Campo | Sant’Angelo in Vado | Sant’Ippolito | Sassocorvaro | Sassofeltrio | Serra Sant’Abbondio | Serrungarina | Tavoleto | Tavullia | Urbania | Urbino | Vallefoglia
**Ljiljana Petrović** (serb. Љиљана Петровић, 1939 – 4. helmikuuta 2020) oli serbialainen laulaja. Petrović syntyi Bosanski Brodin kaupungissa nykyisessä Bosnia ja Hertsegovinassa ja kasvoi Novi Sadissa. Petrović aloitti uransa esiintymällä paikallisissa laulukilpailuissa sekä ravintoloissa. Levy-yhtiö Jugotonin edustaja näki Petrovićin esiintymässä Mali Lošinjin festivaalilla 1960 ja tarjosi Petrovićille levytyssopimusta.

Petrović voitti 1961 jugoslavialaisen Jugovizija-laulukilpailun kappaleella *Neke davne zvezde* ja tuli näin valituksi Jugoslavian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Petrović sijoittui kahdeksanneksi. Petrović osallistui Jugovizijaan uudestaan vuonna 1963 kappaleella *Tabakera* ja sijoittui kolmanneksi.

Petrović jatkoi laulajan uraansa 1970-luvulle, jolloin hän vetäytyi julkisuudesta, mutta palasi julkisuuteen 1989 runoilijana ja kirjailijana.

Lähteet
-------

* Yugoslavia’s first Eurovision representative, Ljiljana Petrović, passes away at age 81 *escunited.com*. Viitattu 28.3.2022.

### Viitteet

1. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1961 *eurovisionworld.com*. Viitattu 28.3.2022.
2. ↑  Ljiljana Petrovic *eurovision.tv*. Viitattu 28.3.2022.
3. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1963 *eurovisionworld.com*. Viitattu 28.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Valvasone Arzene** on kunta Italiassa Friuli-Venezia Giulian alueella olevassa Pordenonen maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2015, kun kaksi kuntaa, Valvasone (2 195 asukasta) ja Arzene (1 807), yhdistyivät muodostaen Valvasone Arzenen kunnan.

Historia
--------

Chiesa del Santissimo Corpo di Cristo.
Valvasone on kasvanut linnan (*Castello di Valvasone*) ympärille. Linnan tunnettu historia ulottuu 1200-luvun puoleen väliin saakka, jolloin sitä rakennettiin Aquileian patriarkan Gregorio da Montelongon käskystä. Vuonna 1363 Itävallan herttua Rudolf IV poltti linnan ja sitä ympäröivän kylän sotiessaan silloisen Aquileian patriarkan kanssa. Nykyinen linna on pääosin vuodelta 1518. Linnan edessä olevalla Piazza Castellon aukiolla on 1600-luvulta peräisin oleva kaivo. Toinen tärkeä aukio Valvasonessa on Piazza Libertà, jonka vierellä sijaitsee kirkko Chiesa del Santissimo Corpo di Cristo. Kirkko on rakennettu vuosina 1449–1454.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuntaliitokset 2015
2. ↑  Provalvasone (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valvasone Arzene** Wikimedia Commonsissa

Pordenonen maakunta
Andreis | Arba | Aviano | Azzano Decimo | Barcis | Brugnera | Budoia | Caneva | Casarsa della Delizia | Castelnovo del Friuli | Cavasso Nuovo | Chions | Cimolais | Claut | Clauzetto | Cordenons | Cordovado | Erto e Casso | Fanna | Fiume Veneto | Fontanafredda | Frisanco | Maniago | Meduno | Montereale Valcellina | Morsano al Tagliamento | Pasiano di Pordenone | Pinzano al Tagliamento | Polcenigo | Porcia | Pordenone | Prata di Pordenone | Pravisdomini | Roveredo in Piano | Sacile | San Giorgio della Richinvelda | San Martino al Tagliamento | San Quirino | San Vito al Tagliamento | Sequals | Sesto al Reghena | Spilimbergo | Tramonti di Sopra | Tramonti di Sotto | Travesio | Vajont | Valvasone Arzene | Vito d’Asio | Vivaro | Zoppola
**Mawlynnong** on Intian Meghalayan osavaltiossa sijaitseva kylä, jossa oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan 414 asukasta 77 talossa. Kylä on kuuluisa puhtaudestaan, joka on toiminut sen turistivalttina. Kylä sai ensimmäisen kerran tunnustusta puhtaudestaan vuonna 2004, kun Discover Intia -lehti kirjoitti sen olevan mahdollisesti Intian puhtain kylä. Vuonna 2000 kylä sai yhteyden ulkomaailmaan, kun sinne rakennutettiin tie. Valtaosa kylän asukkaista on khaseja, jotka ovat uskonnoltaan kristittyjä. Mawlynnongissa on kolme kirkkoa, joista vanhin on yli 100 vuotta vanha Epifanian kirkko. Kylän khasiväestön maanomistusoikeutta suojelee laki vuodelta 1971, joka rajoittaa maan myyntiä heimoihin kuuluvilta ulkopuolisille. Lain vuoksi ulkopuoliset yrittäjät eivät pysty perustamaan hotelleja, minkä vuoksi kylän turismi nojaa paikallisten itse vuokraamiin huoneisiin. Intian pääministeri Narendra Modi mainitsi kylän kuukausittaisessa radio-ohjelmassaan vuonna 2015 esimerkkinä koko maalle. India Today -lehti palkitsi kylän vuonna 2017 osana Modin Swachh Bharat Abhiyan -puhtauskampanjaa.

Kuvia
-----

* Epifanian kirkkoEpifanian kirkko
* Perinteinen asuinrakennusPerinteinen asuinrakennus
* PuunjuurisiltaPuunjuurisilta
* KatukuvaaKatukuvaa

Lähteet
-------

1. 1 2  Mawlynnong Population - East Khasi Hills, Meghalaya *census2011.co.in*. Viitattu 20.11.2020.
2. ↑  Fezehai, Malin: A Village in India Where Clean Living Became a Tourist Attraction *New York Times*.  8.8.2018. Viitattu 20.11.2020.
3. ↑  Lyngdoh, Andrew W.: Mawlynnong mention in Modi's Mann ki Baat *Telegraph India*.  26.10.2015. Viitattu 20.11.2020.
4. ↑  Safaigiri Awards 2017: India Today Group honours 16 cleanliness warriors. See the list of winners here *India Today*.  2.10.2017. Viitattu 20.11.2020.
5. ↑  Mawlynnong bags India Today Safaigiri Award 2017 *The Shillong Times*.  3.10.2017. Viitattu 20.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mawlynnong** Wikimedia Commonsissa
**Karl Wendlinger** (s. 20. joulukuuta 1968 Kufstein, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.

Mercedes-Benz -tehtaan kilpailujohtajana 1980- ja 1990-luvulla toiminut Jochen Neerbasch auttoi kaksi nuorta lahjakasta kuljettajaa Formula ykkösiin vuoden 1991 lopulla. Toinen heistä oli Michael Schumacher ja toinen Karl Wendlinger.

Vuonna 1990 Wendlinger ajoi World Sportscar Championship -sarjassa Sauberin C11-autolla.

Vuosina 1991–1995 Wendlinger osallistui F1-sarjaan 41 GP:hen ja saavutti yhteensä 14 MM-pistettä. Hän ei yltänyt kertaakaan palkintokorokkeelle, mutta neljänneksi hän sijoittui kolme kertaa. Suomalaiset tulivat tuntemaan hänet Jyrki Järvilehdon tallitoverina Sauberilla. Kausi 1993 oli Wendlingerin paras: hän saavutti 12 MM-pistettä ja seitsemännen sijan MM-pisteissä.

Wendlinger loukkaantui vakavasti vuoden 1994 Monacon GP:n harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa. Maattuaan pitkään koomassa hän toipui vähitellen ja palasi Sauberin rattiin kaudella 1995. Hänen suorituskykynsä ei kuitenkaan enää ollut entisellään, ja neljän osakilpailun jälkeen talli vaihtoi hänet ranskalaiseen Jean-Christophe Boullioniin. Tämäkin osoittautui pettymykseksi, ja Wendlinger kutsuttiin takaisin kauden kahteen viimeiseen GP:hen. Niiden jälkeen Wendlinger vetäytyi Formula ykkösistä ja jatkoi kilpailemista urheiluauto- ja vakioautoluokissa.

Formula 1 -tulokset
-------------------

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Leyton House | USA  | BRA  | SMR  | MON  | CAN  | MEX  | FRA  | GBR  | GER  | HUN  | BEL  | ITA  | POR  | ESP  | JPNKesk. | AUS20 |  | 0 | 37. |
| 1992 | March | RSAKesk. | MEXKesk. | BRAKesk. | ESP8 | SMR12 | MONKesk. | CAN4 | FRAKesk. | GBRKesk. | GER16 | HUNKesk. | BEL11 | ITA10 | PORKesk. | JPN  | AUS  |  | 3 | 12. |
| 1993 | Sauber | RSAKesk. | BRAKesk. | EURKesk. | SMRKesk. | ESPKesk. | MON13 | CAN6 | FRAKesk. | GBRKesk. | GER9 | HUN6 | BELKesk. | ITA4 | POR5 | JPNKesk. | AUS15 |  | 7 | 12. |
| 1994 | Sauber | BRA6 | PACKesk. | SMR4 | MONDNS | ESP  | CAN  | FRA  | GBR  | GER  | HUN  | BEL  | ITA  | POR  | EUR  | JPN  | AUS  |  | 4 | 19. |
| 1995 | Sauber | BRAKesk. | ARGKesk. | SMRKesk. | ESP13 | MON  | CAN  | FRA  | GBR  | GER  | HUN  | BEL  | ITA  | POR  | EUR  | PAC  | JPN10 | AUSKesk. | 0 | 28. |

Lähteet
-------

1. ↑  Karl Wendlinger. DriverDB. Viitattu 14.7.2016.
2. ↑  The cars that shaped the history of Sauber *sauber-group.com*.  3.6.2020. Viitattu 17.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Funo: Karl Wendlinger. Viitattu 14.7.2016.
**Zarós** (kreik. Ζαρός, eli (Τεχνητή) Λίμνη Ζαρού, *(Technití) Límni Zaroú*, *Zaróksen tekojärvi*) eli **Votómos** (Βοτόμος) on pieni tekojärvi Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Faistóksen kunnassa Iraklionin alueyksikössä lähellä sille nimensä antanutta Zaróksen kaupunkia. Järven pinta-ala on noin 0,008 neliökilometriä.

Zaróksen tekojärveä talvella.
Zaróksen järvi sijaitsee Ída- eli Psiloreítis-vuoren etelärinteessä Messarán tasangon pohjoislaidalla noin 450 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna, ja noin 45 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Se oli alun perin kosteikko, joka sai vetensä Votómoksen lähteestä. Siitä tehtiin lähteen vedet keräävä tekojärvi vuonna 1987. Järven lähellä on jäänteitä roomalaisaikaisesta akveduktista, joka johti vettä Gortynin kaupunkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Λίμνη Ζαρού (Βοτόμος) *Cretan Beaches*. Viitattu 4.9.2023.
2. 1 2 3  Λίμνη Ζαρού: Μία μοναδική εξερεύνηση σε ένα υπέροχο τοπίο του Ψηλορείτη *Travel.gr*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zarós** Wikimedia Commonsissa
**Noirmoutier-en-l’Île** on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Kunta sijaitsee Noirmoutierin saarella Atlantin rannikolla. Kuntaan kuuluu kolme kylää: Noirmoutier, L’Herbaudiere ja Le Vieil.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva linna Château de Noirmoutier. Se on ollut vuodesta 1994 lähtien historiallinen muistomerkki. Linna on nykyään museo, jossa on näytteillä Noirmoutier-en-l’Île’n esineistöä esihistoriallisesta ajasta lähtien. Erityisen näyttävä on Jerseystä peräisin oleva posliinikokoelma. Nykyinen linna rakennettiin La Garnacen lordeille. Se rakennettiin 800-luvun puolivälissä viikinkien tuhoaman luostarin raunioille. Linnaa käytettiin myös vankilana Ranskan vallankumouksessa sekä molemmissa maailmansodissa.

Toinen kunnan nähtävyyksistä on Saint-Philibertin kirkko. Se on entinen benediktiiniläisluostari. Kirkon krypta on peräisin 1000-luvulta, ja siellä on luostarin perustajan munkki Pyhän Philibert Jumiegeslaisen hauta. Vuonna 1794 kirkkoa käytettiin vankilana. Siellä oli tuolloin 1500 vendéeläistä, jotka teloitettiin Vendéen kapinassa.

  

* Château de NoirmoutierChâteau de Noirmoutier
* Saint-Philibertin kirkkoSaint-Philibertin kirkko

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Noirmoutier-en-l’Île** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2018
**Jussi Tupamäki** (s. 30. marraskuuta 1977 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on toiminut muun muassa Viron jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja. Hän toimii tehtävässä kaudesta 2014–2015 alkaen. Aikuisten maajoukkueen lisäksi Tupamäki on valmentanut myös alle 20-vuotiaiden ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueita Virossa.

Kaudella 2022–2023 Tupamäki toimi myös Naisten liigassa Team Kuortaneen apuvalmentajana ja alkukaudella italialaisen Sterzing/Vipiteno-joukkueen päävalmentajana kansainvälisessä Alps Hockey League -sarjassa. Kaudella 2022–2023 hän työskenteli päävalmentajana sarjassa pelaavassa EC Bregenzerwald -seurassa. Kaudella 2020–2021 hän työskenteli JyP:n apuvalmentajana. Kaudella 2023–2024 Tupamäki on EC Bregenzerwaldin pelaajakehityksen johtaja ja urheilutoimenjohtaja.

Suomalaista jääkiekko-osaamista arvostetaan Virossa suuresti, ja Tupamäki on kouluttanut Virossa myös valmentajia. Tupamäki on tehnyt kehitystyötä virolaisen jääkiekkokulttuurin eteen, ja hän myös puhuu viron kieltä. Jo puolen vuoden Virossa olon jälkeen Tupamäki vastaili monien hämmästykseksi tiedotusvälineiden kysymyksiin sujuvalla virolla. Hän on todennut, että pitää viron kielitaitoa myös arvostuksen osoituksena, jolla hän näyttää ottavansa työnsä tosissaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jussi Tupamäki at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Katariina Suurpalo: Jussi Tupamäki – jääkiekkovalmentaja *Tuglas-Seura*. Viitattu 30.4.2023.
3. ↑  Jussi Tupamäki at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 6.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Vesa-Pekka Järvelä: Tehtävä Virossa – porilaissyntyinen Jussi Tupamäki on kehittänyt virolaista jääkiekkoa vuodesta 2015 alkaen *Satakunnan Kansa*.  25.4.2020. Viitattu 30.4.2023.
Oddan kaupunki sijaitsee Sørfjordenin pohjukassa.
**Sørfjorden** on Hardangervuonoon liittyvä sivuvuono Vestlandin läänissä, Norjassa.

Maantiede
---------

Vuono sijoittuu kahden kunnan, Oddan ja Ullensvangin, alueille. Vuonon pohjoispuoli haarautuu länteen päin Hardangervuonon pääreitille, mistä vesi on yhteydessä Norjanmereen. Toinen pohjoispään vuonohaara jatkuu Eidfjordenina kohti koillista ja itää. Vuonon länsipuolella sijaitsee suurehko lakijäätikkö Folgefonn. Vuonon varrella on useita yli 1 500 metriä korkeita vuorenhuippuja.

Vuonon varrella sijaitsee väestökeskittymiä, kuten Odda, Tyssedal, Lofthus ja Kinsarvik.

Liikenne
--------

Vuonon varrella sijaitsee autoteitä molemmin puolin rantoja. Itärantaa pitkin kulkee päätie Fv13, joka jatkuu Oddasta kohti etelää ja pohjoisessa lauttayhteyden ylitettyään kohti Vossia ja Eurooppatietä E16. Vuonon länsirannalla kulkee Fv550-tie, joka yhdistää useita pieniä länsirannan asutuksia jatkuen vuonon pohjoispäästä jonkin matkaa pitkin Hardangervuonon etelärantaa. Sørfjordenin länsipuolelta, hieman Oddaa pohjoisempaa, risteää Fv551-tie, joka on tunneliyhteydessä Folgefonn-jäätikön ali länteen, Gjerdeen ja edelleen pidemmälle Hardangervuonon etelärannikolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karttadata: Norkart: Virtuaalinen Norjan kartta Sesam.  Arkistoitu 4.5.2009. Viitattu 15.08.2011. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sørfjorden (Hardanger)** Wikimedia Commonsissa
**Breia** on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Breian naapurikunnat ovat Borgosesia, Cellio, Madonna del Sasso, Quarona ja Varallo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Breia Tuttitalia. Viitattu 18.2.2017. (italiaksi)

Vercellin maakunta
Alagna Valsesia | Albano Vercellese | Alice Castello | Arborio | Asigliano Vercellese | Balmuccia | Balocco | Bianzè | Boccioleto | Borgo Vercelli | Borgo d’Ale | Borgosesia | Breia | Buronzo | Campertogno | Carcoforo | Caresana | Caresanablot | Carisio | Casanova Elvo | Cellio | Cervatto | Cigliano | Civiasco | Collobiano | Costanzana | Cravagliana | Crescentino | Crova | Desana | Fobello | Fontanetto Po | Formigliana | Gattinara | Ghislarengo | Greggio | Guardabosone | Lamporo | Lenta | Lignana | Livorno Ferraris Lozzolo | Mollia | Moncrivello | Motta de’ Conti | Olcenengo | Oldenico | Palazzolo Vercellese | Pertengo | Pezzana | Pila | Piode | Postua | Prarolo | Quarona | Quinto Vercellese | Rassa | Rima San Giuseppe | Rimasco | Rimella | Riva Valdobbia | Rive | Roasio | Ronsecco | Rossa | Rovasenda | Sabbia | Salasco | Sali Vercellese | Saluggia | San Germano Vercellese | San Giacomo Vercellese | Santhià | Scopa | Scopello | Serravalle Sesia | Stroppiana | Tricerro | Trino | Tronzano Vercellese | Valduggia | Varallo | Vercelli | Villarboit | Villata | Vocca
**Raimo Paavola** (20. maaliskuuta 1933 Teisko – 20. tammikuuta 2006) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän teki debyyttinsä Jyväskylässä vuonna 1959 ja sai töitään esille muun muassa Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1963, 1967, 1968, 1978 ja 1979. Hänellä oli yksityisnäyttelyitä Keuruun museossa ja Jyväskylän taidemuseossa, ja hän edusti Suomea kansainvälisessä *Pohjoismaisia piirtäjiä* -näyttelyssä vuosina 1981–1982. Keuruun uimahallissa on seinämaalauksena Paavolan *Veden elämää* (1980).

Paavola sai Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyn palkinnon (1962), Tampereen TKK:n seinämaalauskilpailun tunnustuspalkinnon (1983) ja Keuruun kunnan kulttuuripalkinnon (1984).

Elämä
-----

Paavolaan vaikutti lähtemättömästi hänen sisarensa kanssa sotalapsena Ruotsissa viettämä aika. Isä Valtter Paavola kaatui jatkosodassa vuonna 1941 ja veli kuoli tapaturmaisesti vuonna 1943. Sodan jälkeen perhe muutti Keuruulle, jossa äiti Hilja meni uusiin naimisiin. Äiti suhtautui Raimo-poikansa taiteelliseen toimintaan kannustavasti.

Kuvanveistäjä Kaarlo Immosen opetuksen ohella Paavola kävi ABC-piirustuskoulua ja pääsi ensimmäisellä yrityksellä Suomen Taideakatemian opiskelijaksi. Opintovuosinaan (1957–1961) hän asui opiskelutoverinsa, ystävänsä Bo Söderlundin kanssa yhdessä Helsingissä. Innostavimmaksi opettajakseen Paavola nimesi Sam Vannin. Opintojensa jälkeen Paavola työskenteli ensin vapaana taiteilijana, sittemmin opettajana oppikoulussa (1965–1974) ja lukiossa (1974–1990).

Paavola kuoli keuhkokuumeeseen kärsittyään myös diabeteksesta.

Taide
-----

Paavolan tuotanto on luonteeltaan kokeilevaa, eikä hänellä ollut halua pysytellä tiukasti minkään tyylisuunnan edustajaksi. Hän luonnehti itseään pelkästään modernistiksi. Keskeisessä asemassa Paavolan töissä on kontrasti. Inspiraationsa lähteinä hän käytti erityisesti luontoa ja musiikkia. Jyväskylän Taideseuran näyttelyssä vuonna 1964 oli Helmer Selinin arvion mukaan vahvimpana työnä esillä Paavolan *Sankarin muotokuva*.

Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Paavola järjesti vuonna 1985 Keuruulla. Keuruun Taiteilijaseuran 40-vuotisjuhlanäyttelyssä oli vuonna 2006 esillä Paavolan töitä, mutta taiteilija kuoli ehtimättä nähdä valmista näyttelyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen Taiteilijaseura: Kuvataiteilijamatrikkeli: Raimo Paavola
2. 1 2 3 4 5  Ehtiihän sinne Pariisiin myöhemminkin – kuvataidetta Keski-Suomessa 1947–1973: Raimo Paavola (1933–2006) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kansainvälinen työväen ja amatööriurheilun urheiluliitto** (ransk. *Confédération Sportive Internationale Travailliste et Amateur*, lyh. **CSIT**) on vuonna 1946 Brysselissä, Belgiassa perustettu urheiluliittojen keskusliitto, jonka päämaja on Wienissä, Itävallassa. Se perustettiin jatkamaan toiseen maailmansotaan loppuneen Sosialistisen työläisurheiluinternationaalin toimintaa. 

Nykyään CSIT:llä on 38 jäsenjärjestöä 30 eri maassa. Niihin kuuluu yhteensä yli 20 000 urheiluseuraa, joissa on noin 15 miljoonaa henkilöjäsentä. Suomesta CSIT:n jäsenenä on Suomen Työväen Urheiluliitto.

Liitto on vuodesta 2008 lähtien järjestänyt *CSIT:n maailmankisoja*, jotka ovat keränneet tuhansia osanottajia.

Lähteet
-------

1. ↑  Member unions / Unions membres About us, Confédération Sportive Internationale Travailliste et Amateur
2. ↑  CSIT World Sports Games Confédération Sportive Internationale Travailliste et Amateur

Aiheesta muualla
----------------

* Confédération Sportive Internationale Travailliste et Amateur (englanniksi)
**Nicolás Ladislao Fedor Flores** eli **Miku** (s. 19. elokuuta 1985 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja edustaa espanjalaista Rayo Vallecanoa.

Tausta
------

Mikun isänpuoleinen suku on unkarilainen, minkä vuoksi hänellä on myös Unkarin kansalaisuus. Hänen isovanhempansa päätyivät toista maailmansotaa paetessaan Venezuelaan, josta hänen äitinsä on kotoisin. Kutsumanimi Miku, joka on hänen siskonsa keksimä, tulee Nicolásin unkarinkielisestä muodosta Miklós.

Venezuelassa Miku pelasi jalkapalloa koulunsa Santo Tomás de Villanuevan joukkueissa. Perheellä oli tapana lomailla sukulaisten luona Suecassa Valencian maakunnassa Espanjassa, mitä kautta Miku päätyi paikallisen suurseuran Valencian junioreihin 2000-luvun alussa.

Seurajoukkueura
---------------

Miku pelasi vuosina 2004–2009 Valencian B-joukkueessa sekä lainalla useissa muissa joukkueissa Espanjan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Menestystä hän saavutti Salamancassa, jossa hän teki kahden kauden aikana sarjassa yhteensä 33 maalia. Kaudella 2005–2006 hänen maalinsa karsinnoissa ratkaisi Salamancan nousun Segunda Divisióniin.

Kaudeksi 2009–2010 Miku nousi Valencian edustusjoukkueeseen. 27. elokuuta 2009 hän teki hattutempun Eurooppa-liigan karsintaottelussa Stabækia vastaan. Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän debytoi 4. lokakuuta 2009 ottelussa Racingia vastaan. Kokonaisuudessaan Mikun peliaika Valenciassa jäi kuitenkin vähäiseksi, ja tammikuussa 2010 hän ja seura päättivät purkaa sopimuksensa.

Tammikuussa 2010 Miku teki 4½-vuotisen sopimuksen Getafen kanssa. Hän debytoi uudessa joukkueessaan 20. tammikuuta 2010 Copa del Reyn puolivälieräottelussa Mallorcaa vastaan ja teki ottelun 2–1-voittomaalin.

Maajoukkueura
-------------

Miku on pelannut Venezuelan maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki kolme maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Nunca paro de correr"  21.10.2009. El País. Viitattu 25.11.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Zigic y Miku aportaron conjuntamente el mismo rendimiento goleador que Villa Soitu. Viitattu 25.11.2009. (englanniksi)
3. ↑  El delantero Miku vuelve al Salamanca  26.8.2008. Marca. Viitattu 25.11.2009. (englanniksi)
4. 1 2  El equipo Valencia CF. Viitattu 25.11.2009. (espanjaksi)
5. ↑  Fixtures & Results  27.8.2009. UEFA. Viitattu 25.11.2009. (englanniksi)
6. ↑  Comunicado Oficial  12.1.2010. Valencia CF. Viitattu 12.1.2010. (espanjaksi)
7. ↑  Miku, jugador del Getafe  14.11.2010. Getafe CF.  Arkistoitu 17.1.2010. Viitattu 21.1.2010. (espanjaksi)
8. ↑  El Getafe asalta el Ono Estadi  20.1.2010. Marca. Viitattu 21.1.2010. (espanjaksi)
9. ↑  Player National Football Teams. Viitattu 25.11.2009. (englanniksi)
10. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 25.11.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mikun sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
**Pune** (marathiksi पुणे, *Puṇe*, siirtomaa-aikainen englanninkielinen nimi **Poona**) on kaupunki Intiassa Maharashtran osavaltiossa. Deccanin ylängöllä sijaitsevassa kaupungissa on yli kolme miljoonaa asukasta. Kaupungilla on pitkä historia. Ensimmäiset merkit kaupungista ovat jo ennen 1000-lukua.

Maantiede ja ilmasto
--------------------

Pune sijaitsee Mula- ja Mutha-jokien yhtymäkohdassa.

Pune sijaitsee Deccan ylängön reunalla. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 560 m. Se on kukkulaista aluetta, korkeimmat kukkulat nousevat 800 metriin ja kaupungin ulkopuolella Sinhagadin linnoitus on 1 300 metrissä.

Kuumimmat kuukaudet ovat huhti- ja toukokuu, jolloin päivän ylin lämpötila on keskimäärin yli 37 astetta. Viileintä on joulu- ja tammikuussa, keskimääräinen alin lämpötila alle 12 astetta. Eniten sataa kesäkuusta syyskuuhun, yli 100 mm kuukaudessa.

Talous
------

Pune on tärkeä teollisuuskeskus. Yksi maailman suurimmista kaksipyöräisten valmistajista, Bajaj Auto, on kotoisin kaupungista. Intian suurimmalla moottorivalmistajalla on tehdas Punessa. Kaupunkia sanotaankin autoteollisuutensa ansiosta Intian Detroitiksi.

Liikenne
--------

Punen bussimetro on maan ensimmäinen bussimetrojärjestelmä.*lähde?*

Punen rautatieasemalta on säännöllisiä junavuoroja lähikaupunkeihin. Matka Mumbaihin kestää 3–4 tuntia. Kaupungista lähtee myös monia pitkän matkan linja-autoja, esimerkiksi Goaan pääsee yöbussilla 12 tunnissa. Punen kansainvälinen lentoasema sijaitsee 8 km kaupungista koilliseen.

* Chaturshringin temppeliChaturshringin temppeli
* Punen bussimetro on maan ensimmäinen bussimetrojärjestelmä. Kuvassa Volvo B7RLE -bussi.Punen bussimetro on maan ensimmäinen bussimetrojärjestelmä. Kuvassa Volvo B7RLE -bussi.
* Punen rautatieasemalta on säännöllisiä junavuoroja lähikaupunkeihin.Punen rautatieasemalta on säännöllisiä junavuoroja lähikaupunkeihin.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pune**.

Lähteet
-------

1. ↑  Cities having population 1 lakh and above, Census 2011 (PDF)  2012. Census India. Viitattu 17.7.2013.
2. ↑  Pune Population. World Gazetteer.
3. ↑
4. ↑  Pune Encyclopedia Britannica. Viitattu 17.7.2013.
5. ↑  About Pune *India Study Abroad*. Viitattu 17.7.2013.
6. ↑  Pune: Climatological Information World Meteorological Organization. Viitattu 17.7.2013.
7. ↑  Getting there and away Lonely Planet. Viitattu 17.7.2013.
Pol-e-Khomri, Afghanistan.
**Pol-e Khomri** (persiaksi:پل خمری) on kaupunki Pohjois-Afganistanissa. Se on Baghlanin maakunnan pääkaupunki ja vuonna 2002 kaupungissa oli 60 000 asukasta. Kaupungissa puhutaan lähinnä persiaa ja suurin etninen ryhmä ovat tadžikit.

Talous
------

Pol-e Khomrissa on kaksi patoa, Awalin ja Doyam -padot, jotka tuottavat sähköä, mutta sen lisäksi niitä käytetään varastoimaan kasteluvettä jonka avulla kastellaan tuhansia hehtaareja maata ja viljellään maata. Afganistanin ensimmäinen sementtitehdas rakennettiin Pol-e Khomriin vuonna 1959 Tšekkoslovakiasta saadulla avustuksella. Tehtaan omistaa Hamid Karzain veli Mahmud Karzai. Kalkkikivi kaivetaan mäeltä tehtaan takaa.

Karkarin kylässä kaupungin ulkopuolella on hiilikaivos, mutta sen tuotantotapa on vanhanaikainen.

Koko Baghlan maakunnassa viljellään paljon koska padoista saadaan vettä kasteluun. Riisi on yleisin viljelykasveista, sen lisäksi viljellään perunaa, maissia ja palkokasveja. Hedelmistä viljellään melonia, omenaa, päärynää, persikkaa, kirsikkaa ja aprikoosia.

Provincial reconstruction team
------------------------------

Unkari lähetti Provincial reconstruction team -joukkoja kaupunkiin maaliskuussa 2013. Kaupungista rakennetut sähköjohdot tuovat tämän ansiosta nykyisin sähköä Kabuliin.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Background profile of Baghlan *Pajhwok Election site*. Viitattu 12.02.2018.
2. ↑  Saunders, Amy & Jutson, Robert: Afghanistan’s only operational plant: Ghori I *Global Cement Magazine*.  17.6.2015. Viitattu 12.02.2018.
3. ↑  Afghan Investment Company (AIC) *Afghan Biographies*.  2.7.2015. Viitattu 12.02.2018.
4. ↑  Landay, Jonathan S.: Factory, coal mine show connections matter most in Afghan business *The Olympian*.  13.11.2010. Viitattu 12.02.2018.
Liikennettä Huopalahdentiellä.
**Huopalahdentie** on pohjois-eteläsuuntainen katu Helsingin Munkkiniemessä ja Haagassa. Se alkaa etelässä Paciuksenkadun, Munkkiniemen puistotien ja Ramsaynrannan risteyksestä, kulkee Munkkivuoren ja Niemenmäen osa-alueiden välistä ja päättyy pohjoisessa Etelä-Haagan suureen liikenneympyrään. Turunväylä alkaa Huopalahdentieltä. 

Huopalahdentie on vilkas liikenneväylä; Munkkiniemenaukion ja Turunväylän välisellä osuudella liikennemäärä on noin 33 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Huopalahdentien eteläpään rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun asuinkerrostaloista. Pohjoisempana on uudempaa ja hajanaisempaa rakennuskantaa.

Pikaraitiotie ja bulevardisointi
--------------------------------

Huopalahdentielle on suunniteltu suuria muutoksia 2020-luvulla Vihdintien pikaraitiotien rakentamisen yhteydessä. Huopalahdentien ja Vihdintien kokonaisuudesta suunnitellaan "bulevardikaupunkia", jossa pyritään luomaan viihtyisämpi urbaani ympäristö, ja tiivistämään aluetta uudisrakentamisella. Uuden kaavan toteuttamisen on arvioitu maksavan yli 93 miljoonaa euroa, josta raitiotien osuus on 14 miljoonaa. Kaavoitetulle alueelle on suunniteltu rakennettavan uutta kerrosalaa 76 200 m². Helsingin kaupunginhallitus käsittelee uutta asemakaavaa syksyllä 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Huopalahdentien katualue ympäristöineen (PDF) *Helsingin kaupunki*. Viitattu 5.9.2023.
2. ↑  Korhonen, Sandra: Uutta pikaratikkaa pohjustavat muutokset etenivät Helsingissä *Helsingin Sanomat*.  22.8.2023. Viitattu 5.9.2023.
3. ↑  Bulevardikaupunkia suunnitellaan Vihdintien ja Huopalahdentien varsille *Helsingin kaupunki*. Viitattu 5.9.2023.
4. ↑  Jompero-Lahokoski, Sanna: Haagaa ja Vihdintietä uusiksi 93 miljoonalla eurolla: pikaratikka, asuntoja ja lännen terveyskeskus *Helsingin Uutiset*.  14.8.2023. Viitattu 5.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Huopalahdentie** Wikimedia Commonsissa
**André** (armeniaksi Անդրե; s. 8. heinäkuuta 1979 Stepanakert, Vuoristo-Karabah, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on armenialainen poplaulaja. Hän on yksi Armenian suosituimmista laulajista ja voittanut parhaan armenialaisen mieslaulajan palkinnon vuosina 2004 ja 2005. 

André aloitti laulamisen jo kolmivuotiaana, ja kolme vuotta myöhemmin hän ryhtyi käymään pianotunneilla. Ensimmäisen laulunsa hän kirjoitti yhdeksänvuotiaana. Lopullisesti hän nousi suosituksi laulajaksi 15-vuotiaana voitettuaan kykykilpailun. Hän toimii laulusolistina Karabagh-nimisessä pop-jazz-yhtyeessä, joka on kierrellyt ympäri Armeniaa ja Vuoristo-Karabahia. Hän on myös menestyksekkäästi ottanut osaa erilaisiin laulukilpailuihin Aasiassa, Itä-Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2006 hän edusti Armen Martirossianin säveltämällä kappaleella "Without Your Love" Armeniaa maan osallistuessa ensimmäistä kertaa Eurovision laulukilpailuihin. Hän pääsi karsintojen kautta loppukilpailuun ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi.

Diskografia
-----------

* *Es em* (2003)
* *Miayn Ser* (2005)
* *1000x* (2006)
* *Yerjankutyan gaghtniq* (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  André eurovision.tv. Viitattu 4.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fan page
Milton Caniff vuonna 1982.
**Milton Arthur Caniff** (28. helmikuuta 1907 Hillsboro, Ohio – 3. huhtikuuta 1988 New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi seikkailusarjat *Terry and the Pirates* ja *Steve Canyon*. Ne tunnettiin taitavasta piirrostyöstään, jännittävyydestään ja huumoristaan.

Caniff valmistui vuonna 1930 Ohion osavaltionyliopistosta. Seuraavina vuosina hän piirsi New Yorkissa Associated Pressille useita sarjakuvia. Caniff kehitti *Terry and the Pirates* -sarjan vuonna 1934 ja piirsi sitä seuraavan kahdentoista vuoden ajan. Toisen maailmansodan aikana hän piirsi myös *Male Call* -nimistä sarjakuvaa Yhdysvaltain armeijan lehtiin. Sodan jälkeen hän joutui lopettamaan *Terryn* piirtämisen vaihdettuaan syndikaattia, jolle jäivät sarjan oikeudet. Niinpä Caniff esitteli 1947 uuden sankarin, lentäjä Steve Canyonin, jonka seikkailuja hän siitä alkaen piirsi. Caniff jatkoi tätä sarjaa kuolemaansa asti.

Caniff oli National Cartoonists Societyn perustajajäsen ja sai vuonna 1947 ensimmäisen seuran myöntämän Reuben-palkinnon. Hänelle myönnettiin toinenkin Reuben vuonna 1972. Seura jakaa nykyään hänen mukaansa nimettyä Milton Caniff -elämäntyöpalkintoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Milton Caniff (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 3.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Milton Caniff** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Szeged** [ˈsɛgɛd] on Unkarin kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Tisza- ja Marosjoen yhtymäkohdassa Csongrád-Csanádin läänissä lähellä maan etelärajaa. Kaupungissa on yliopisto ja kumi-, tekstiili- ja rautateollisuutta. Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä on Tiszan rantakatu ja -puistot, Votiivikirkko, Ferenc Móran museo, Sunshine Aquapolis -kylpyläkeskus, keskustan kävelykadut jugend-tyylisine kaupunkipalatseineen sekä alakaupungin vanha kirkko ja fransiskaaniluostari.

Vuonna 2022 kaupungissa oli 157 372 asukasta ja sen pinta-ala on 281,00 neliökilometriä.

Szeged on Turun ystävyyskaupunki vuodesta 1971.

Szeged mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1183. Ennen ensimmäisen maailmansodan loppua sen sijainti oli huomattavasti keskeisempi kuin nykyään, sillä Trianonin rauhassa 1920 sen eteläpuolellä olevasta talousalueesta suuri osa liitettiin Serbiaan ja Romaniaan. Szeged on tuhoutunut useita kertoja tulipalossa sekä tulvissa. Viimeisin ja pahin tulva 1879 tuhosi kaupungin käytännössä kokonaan. Nykyinen kaupungin vanha keskusta sekä katuverkosto on peräisin tulvan jälkeisestä jälleenrakennuksesta 1800-luvun lopulta ja vuosisadan vaihteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Detailed Gazetteer: Szeged Unkarin tilastokeskus. Viitattu 6.2.2023.
2. ↑  
Huitu, Marketta: Szeged - aurinkoinen Tiszan metropoli  21.10.2016. Suomi-Unkari Seura. Viitattu 6.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Szeged** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivu