recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bradley Scott Jones** (s.26. kesäkuuta 1965 Sterling Heights, Michigan) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi kuusi kautta NHL:ssa Winnipeg Jetsin, Los Angeles Kingsin ja Philadelphia Flyersin riveissä.

Ennen NHL-uraansa Jones pelasi neljä kautta NCAA-yliopistosarjassa Michiganin yliopiston riveissä. Kauden 1986–1987 päätteeksi Jones valittiin myös NCAA:n keskeisen liigan, CCHA:n First All-Stars -joukkueeseen. Ensimmäiset NHL-ottelunsa Jones ehti pelaamaan viimeisen yliopistokautensa päätteeksi keväällä 1987. Seuraavalla kaudella Jones pelasi 19 ottelua Winnipegissä ja 50 ottelua Yhdysvaltain maajoukkueen paidassa erilaisissa turnauksissa ja harjoitusotteluissa. Jones ei seuraavillakaan kausilla kyennyt vakiinnuttamaan paikkaansa Winnipegin NHL-miehistössä, vaan kaudet kuluivat suurelta osin farmiliiga AHL:ssa. Joulukuussa 1989 Jets kauppasi Jonesin Los Angeles Kingsin organisaatioon vaihdossa Phil Sykesiin. Kaudella 1990–1991 Jones pelasi Kingsin paidassa 53 ottelua, joissa syntyi yhdeksän maalia ja 20 tehopistettä. Seuraavaksi kaudeksi Jones teki vapaana pelaajana sopimuksen Philadelphiaan. Flyersin paidassa tilille kertyi 48 ottelua NHL:ssa joissa Jones teki seitsemän maalia ja 17 tehopistettä.

Seuraavaksi kaudeksi Jones tuli pelaamaan SM-liigaan ja Ilvekseen. Ilveksessä Jones pelasi 26 ottelua, joissa teki 10 maalia ja antoi 7 maaliin johtanutta syöttöä, ennen kuin palasi loppukaudeksi takaisin Pohjois-Amerikkaan, New Haven Senatorsiin. Kaudella 1993–1994 Jones pelasi Sveitsin B-liigassa HC Ajoiessa 19 ottelua. Tämän jälkeen Jones palasi jälleen Pohjois-Amerikkaan pelaamaan AHL-liigaa Springfield Falconsin riveissä. Kauden 1995–1996 Jones pelasi New York Rangersin AHL-farmiseurassa Binghamptonissa ja teki seuraavaksi kaudeksi sopimuksen DEL-liigan Frankfurt Lionsin kanssa. Saksassa. Saksan kauden jälkeen Jones pelasi vielä yhden kauden UHL-liigan B.C. Icemen-joukkueessa ja päätti uransa kauden päättyessä.

Vuoden 2005 MM-turnauksessa Jones pelasi Yhdysvaltain joukkueessa viisi ottelua ja antoi niissä kaksi maalisyöttöä.

Lähteet
-------

* Brad Jones (jääkiekkoilija) *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Brad Jones (jääkiekkoilija) The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Iskusuhteen toimintaperiaate
**Iskusuhde** kuvaa mäntämoottoreissa männän iskunpituutta suhteessa männänhalkaisijaan.

Esimerkiksi jos männänhalkaisija on 100 mm ja iskunpituus 120 mm, iskusuhteeksi saadaan 1,2:1 on siis 1,2.

Iskusuhteesta puhuttaessa moottori voi olla ns. *pitkäiskuinen*, tai *lyhytiskuinen*. Pitkäiskuisia moottoreita pidetään kankeina, mutta samalla sitkeinä ja vääntävinä, eli isoin vääntömomentti saavutetaan alhailla kierroksilla. Lyhytiskuiset moottorit puolestaan mielletään kierrosherkiksi, ja ne ovat vähemmän alttiita mekaaniselle kulumiselle, sillä pitkäiskuisessa moottorissa männän nopeudet ovat suuret.

On kuitenkin syytä muistaa, että moottorin luonteeseen sekä käyttäytymiseen vaikuttaa moni muukin asia sen suunnittelussa, rakenteessa sekä ominaisuuksissa, ja näin ollen ei kannata antaa liikaa painoarvoa iskusuhteelle. On olemassa sekä hyvin vääntäviä ja sitkeitä lyhytiskuisia moottoreita, että pitkäiskuisia "ei-niin-hyvin vääntäviä". Nyrkkisääntönä voidaan pitää että yli 1,10 iskusuhteiset moottorit ovat pitkäiskuisia, sen alle puolestaan lyhytiskuisia.
Farstan kaupunginosa-alueen sijainti Tukholman kartalla.
**Farsta** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa (*Söderort*). Farstassa on noin 48 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 15,40 neliökilometriä. Pohjoisessa Farsta rajoittuu Enskede-Årsta-Vantörin ja Skarpnäckin kaupunginosa-alueisiin, etelässä taas Huddingen kuntaan. Farstan kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Fagersjö, Farsta, Farstanäset, Farsta Strand, Gubbängen, Hökarängen, Larsboda, Sköndal, Svedmyra ja Tallkrogen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Farsta Tukholman kaupunki. Viitattu 4. marraskuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Farsta (kaupunginosa-alue)** Wikimedia Commonsissa

Tukholman kaupunginosa-alueet

|  |
| --- |
| Bromma • Enskede-Årsta-Vantör • Farsta • Hägersten-Liljeholmen • Hässelby-Vällingby • Kungsholmen • Norrmalm • Rinkeby-Kista • Skarpnäck • Skärholmen • Spånga-Tensta • Södermalm • Älvsjö • Östermalm |
| Lakkautetut kaupunginosa-alueet: Enskede-Årsta • Hägersten • Katarina-Sofia • Kista • Liljeholmen • Maria-Gamla stan • Rinkeby • Vantör |
| Katso myös: Luettelo Tukholman kaupunginosista |
**Brad Donald Palmer** (s. 14. syyskuuta 1961 Duncan, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura
---

Palmer pelasi juniorina kauden 1977–1978 British Columbia Junior Hockey Leaguen (BCJHL) Kelowna Packersissa ja vuodesta 1978 vuoteen 1981 Western Hockey Leaguen (WHL) Victoria Cougarsissa. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään numerolla 16 varaustilaisuuden 1980 ensimmäisellä kierroksella.

Palmer aloitti ammattilaisuransa kaudella 1980–1981, josta pelasi kuitenkin suuren osan myös juniorisarja WHL:ssä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa joulukuussa 1980 ja pelasi NHL:n runkosarjakaudella yhteensä 23:ssa ottelussa. Keväällä 1981 hän oli osa Minnesota North Starsin Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä joukkuetta. Palmer teki tuona pudotuspelikeväänä 13 tehopistettä, kahdeksan maalia ja viisi syöttöpistettä, 19:ssä ottelussa, neljänneksi eniten maaleja joukkueensa pelaajista yhdessä Steve Christoffin ja Bobby Smithin kanssa sekä yhdeksänneksi eniten pisteitä.

Palmer pelasi kauden 1981–1982 kokonaan NHL:ssä ja oli North Starsin kuudenneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies tehtyään 72:ssa runkosarjaottelussa 45 tehopistettä, 22 maalia ja 23 syöttöpistettä. Kauden päätyttyä hän siirtyi kesäkuussa 1982 Boston Bruinsiin osana Bruinsin ja North Starsin yhteisymmärrystä siitä, ettei Bruins varaisi Brian Bellowsia ykkösvarauksenaan NHL:n varaustilaisuudessa 1982. Hänen lisäkseen Bruins sai hyökkääjä Dave Donnellyn pelaajaoikeudet. Palmer pelasi Bruinsissa vain kauden 1982–1983, jolla hänen tehonsa laskivat selvästi edellisestä. Hän teki 17 tehopistettä, kuusi maalia ja 11 syöttöpistettä, 73:ssa runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua, joissa teki yhden maalin. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa vielä seuraavan kauden, jonka hän pelasi kuitenkin NHL:n sijaan kokonaan farmisarja AHL:n Hershey Bearsissa.

Palmer pelasi kolmeen kauteen jääneellä NHL-urallaan kaikkiaan 168 runkosarjaottelua, joissa teki 70 tehopistettä, 32 maalia ja 38 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 29 ottelua, joissa teki 14 tehopistettä, yhdeksän maalia ja viisi syöttöpistettä. Vuodesta 1984 alkaen hän pelasi Euroopassa, kaudella 1984–1985 EHC Churissa Sveitsissä, kaudet 1985–1987 Rauman Lukossa Suomessa, kaudet 1988–1990 EHC Lustenaussa Itävallassa ja kaudella 1991–1992 BSC Preussenissa sekä EC Bad Nauheimissa Saksassa.

Palmer lopetti pelaajauransa Saksassa pelaamansa kauden jälkeen. Hän on toiminut pelaajauransa päättymisen jälkeen muun muassa jääkiekon juniorivalmentajana ja ollut Westcom Hockey Schoolin omistaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Brad Palmer Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
2. 1 2 3  Brad Palmer *Hockey Draft Central*. Viitattu 14.6.2011. (englanniksi)
3. ↑  1980-81 Minnesota North Stars [NHL] *hockeydb.com*. Viitattu 14.6.2011. (englanniksi)
4. ↑  1981-82 Minnesota North Stars [NHL] *hockeydb.com*. Viitattu 14.6.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Brad Palmer The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Avoimet kylät** (kirjoitusmuoto Avoimet Kylät) on Suomen Kylät ry:n yhdessä paikallisten kyläyhdistysten ja muiden toimijoiden kanssa vuosittain järjestämä valtakunnallinen kesätapahtuma manner-Suomessa kesäkuun toisina lauantaina.  Tapahtumaan osallistuu 6. kesäkuuta 2019 jo noin 1 500 paikallista tapahtumanjärjestäjää. Joidenkin kuntien tai kaupunkien kylissä voi olla useampia kuin yksi tapahtuma.

Kokoonpano
----------

| Vaakuna | Maakunta | Osallistuvia kaupunkeja ja kuntia |
| --- | --- | --- |
|  | Etelä-Karjala |  |
|  | Etelä-Pohjanmaa |  |
|  | Etelä-Savo |  |
|  | Kainuu |  |
|  | Kanta-Häme |  |
|  | Keski-Pohjanmaa |  |
|  | Keski-Suomi | Jyväskylä |
|  | Kymenlaakso |  |
|  | Lappi |  |
|  | Pirkanmaa |  |
|  | Pohjanmaa |  |
|  | Pohjois-Karjala |  |
|  | Pohjois-Pohjanmaa |  |
|  | Pohjois-Savo |  |
|  | Päijät-Häme | Asikkala, Heinola, Hollola, Lahti, Orimattila, Padasjoki, Sysmä |
|  | Satakunta |  |
|  | Uusimaa |  |
|  | Varsinais-Suomi |  |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**God Bless Australia** (*Jumala Siunatkoon Australiaa*) oli ehdotettu Australian kansallislaulu. Sen on kirjoittanut australialainen lauluntekijä Jack O'Hagan. Se lauletaan Waltzing Matildan, tunnetun australialaisen kansanlaulun, säveleen käytössä vielä tänäkin päivänä.

Sanoitukset
-----------

| Englanninkielinen alkuperäinen | Suomenkielinen käännös |
| --- | --- |
| Here in this God-given land of ours, Australia
This proud possession, our own piece of Earth
That was built by our fathers, who pioneered our heritage,
Here in Australia, the land of our birth.

***Chorus:***
*God bless Australia, our land Australia,*
*Home of the ANZAC, the strong and the free*
*It's our homeland, our own land,*
*To cherish for eternity,*
*God bless Australia, the land of the free!*

Here in Australia, we treasure love and liberty,
Our way of life, all for one, one for all
We're a peace loving race, but should danger ever threaten us,
Let the world know we will answer the call.

***Chorus*** |  |

Sponsorointi
------------

Kappaletta soitti elokuvamainonnassa australialainen bensiiniyhtiö Ampol.

Ehdotettu hymni
---------------

Kun Australia äänesti kansallislaulun puolesta vuonna 1974, "God Bless Australia" ei ollut vaihtoehto. Neljä vaihtoehtoa olivat "Advance Australia Fair" (nykyinen hymni), "God Save the Queen" (entinen kansallislaulu, nykyinen kuninkaallinen hymni ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu), "Waltzing Matilda" (suosittu kansanlaulu) ja "The Song of Australia" (isänmaallinen laulu, ei enää käytössä).

Viitteet
--------

1. ↑
**Marvin Kurk Lee** (s. 3. kesäkuuta 1967 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Lee pelasi yliopistovuosiensa jälkeen yhden kauden NBA:ssa ja tämän jälkeen Yhdysvaltain piensarjoissa sekä Pohjois-Euroopan sarjoissa. Hän menestyi etenkin Suomessa ja voitti Torpan Pojissa kolme Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen cup-mestaruutta. Vuonna 1997 Lee nimettiin SM-sarjan vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi.

Pelaajaura
----------

Lee pelasi yliopistokoripalloa Western Kentucky Universityssä vuodet 1985–1987 ja Towson Universityssä vuodet 1988–1990. Leetä ei varattu NBA:han vuoden 1990 varaustilaisuudessa, mutta hän teki pelaajasopimuksen New Jersey Netsin kanssa ja pelasi joukkueessa kauden 1990–1991 1,4 pisteen ottelukeskiarvolla.

NBA-kautensa jälkeen Lee pelasi Yhdysvaltain piensarjoissa ja Euroopassa Suomessa, Virossa ja Islannissa. Suomessa hän edusti pääsarjassa Torpan Poikia 1995–1999 ja Pussihukkia 2001–2002. Lee sijoittui Suomessa usein heittotarkkuus-, korisyöttö- ja pallonriistotilastojen kärkisijoille, ja hänet nimettiin vuonna 1997 historian ensimmäiseksi SM-sarjan vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi. Lee pelasi ToPossa sen menestysvuosina voittaen Suomen mestaruuden vuosina 1996, 1997 ja 1998 sekä Suomen cup-mestaruuden vuosina 1996 ja 1997. Hän pelasi ToPossa myös kolme kautta EuroCupia/Saporta Cupia. Lee päätti pelaajauransa vuonna 2002.

Saavutuksia
-----------

### Henkilökohtaiset saavutukset

* Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus 1997
* Miesten SM-Koriksen runkosarjan tarkin kolmen pisteen heittäjä kaudella 2001–2002

### Joukkuesaavutukset

* Suomen mestaruus 1996, 1997 ja 1998
* Suomen cup-mestaruus 1996 ja 1997

Katso myös
----------

* Luettelo Korisliigassa pelanneista NBA-pelaajista
* Luettelo Korisliigan tripla-tuplista

Lähteet
-------

* Kurk Lee Suomen Koripalloliitto
* Kurk Lee Stats Basketball-Reference.com (englanniksi)
* Kurk Lee College Stats College Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  College Basketball at Sports-Reference.com
2. ↑  Basketball-Reference.com
3. ↑  Suomen Koripalloliitto
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Avoimen tiedon keskus** (Open Science Centre) on vuoden 2017 alussa toimintansa aloittanut Jyväskylän yliopiston erillislaitos, jossa työskentelee noin 80 henkeä.

Historia
--------

Avoimen tiedon keskus on muodostettu Jyväskylän yliopiston kirjastosta ja Jyväskylän yliopiston tiedemuseosta (kulttuurihistoriallinen- ja luonnontieteellinen osasto). Lisäksi se sai vastuulleen yliopistossa ilmestyvien lehtien kustantamisen.

Toiminta
--------

Toiminnallisesti Avoimen tiedon keskus on jaettu kolmeen vastuualueeseen, joita ovat kirjasto, tiedemuseo ja avoin julkaiseminen. Perinteisten kirjasto- ja museotoimintojen lisäksi keskuksen tehtävänä on edistää tiedon avoimuutta.

Johtajat
--------

* Ari Muhonen 2017–2021
* Pekka Olsbo 2021–

Julkaisut
---------

Jyväskylän yliopiston yksiköiden oma julkaisutoiminta on aktiivista ja avointa, ja sitä ohjaavat JYU:n julkaisuperiaatteet. Yksiköt julkaisevat omia julkaisusarjojaan sekä itsenäisiä raportteja ja katsauksia tutkimustoimintaansa ja hankkeisiinsa liittyen. Lisäksi Avoimen tiedon keskus julkaisee kaikille yliopiston yhteisiä, avoimia verkkojulkaisusarjoja: 

* *JYU Dissertations.* Väitöskirjasarja
* *JYU Reports*. Raporttisarja yliopiston yksiköissä toteutettujen hankkeiden väli- ja loppuraporteille
* *JYU Studies*. Vertaisarvioituja monografioita ja kokoomateoksia.

Lähteet
-------

Muhonen, Ari: Mikä on Avoimen tiedon keskus?.  *Tietue*, 2016, nro 4/16.  Jyväskylän yliopiston kirjasto. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Avoimen tiedon keskus
* Kirjasto
* Tiedemuseo
* Avoin julkaiseminen
**Kurkelanjärvi** (ven. Куркеланъярви) on järvi Suomen ja Venäjän rajalla Parikkalassa Suomessa ja Miinalan maalaiskunnassa Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Sijainti ja historia
--------------------

Järven luoteispää ulottuu Suomen puolelle, muu osa järvestä on Venäjän puolella. Järven Suomen puoleinen osa sijaitsee entisen Saaren kunnan aleella. Järven Venäjän puoleinen osa kuuluu Suomen Neuvostoliitolle toisen maailmansodan jälkeen luovuttamaan alueeseen. Ennen toista maailmansotaa järvi jakautui Saaren ja Uukuniemen kuntien kesken.

Vesistösuhteet
--------------

Tiedot järven vesistösuhteista vaihtelevat eri lähteissä. 

Suomen valuma-aluejaon 1993 painetun julkaisun ja Suomen valuma-aluejaon vuodelta 1936 sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluu Laatokkaan laskevan Iijoen eli Ihalanjoen valuma-alueeseen. 

Vuoden 1993 valuma-aluejaon vuonna 2018 käytössä olleen, Suomen ympäristöhallinnon Järviwikissä esitetyn digitaalisen version sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluisi Hiitolanjoen vesistöön.

Valmisteilla olevan, korkeusmalliin perustuvan Suomen uuden valuma-aluejakoehdotuksen sisältämän tiedon mukaan järvi ei kuulu Hiitolanjoen vesistöön, vaan sen ympäristö jää Hiitolanjoen vesistön ja Vuoksen vesistön valuma-alueiden väliin ja kuuluu tämän perusteella yhdenmukaisesti vuoden 1936 valuma-aluejaon ja 1993 valuma-aluejaon painettuna julkaistun version sisältämän tiedon kanssa Laatokkaan laskevan Ihalanjoen eli Iijoen vesistöön. Tämä vastaa myös Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa kuvattua järven laskusuuntaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kurkelanjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.1.2022.
2. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 4124 11 Niukkala.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1975.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 8.1.2022)
3. ↑  Harju, Erkki-Sakari (toim.): *Maanmittaushallituksen toimittama Suomen kartta 1920. Suomen karttakirja 1920. Näköispainos*. Helsinki: Karttakeskus, 2009 (1920). ISBN 978-951-595-293-8.
4. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
5. ↑  Olin, T. V.: *Suomen vesistöjen alueet ja järvet*, s. 13. Hydrografisen toimiston tiedonantoja 7. Helsinki: Hydrografinen toimisto, 1936.
6. ↑  Hiitolanjoki (03) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 20.2.2018.
7. ↑  VALUE Valuma-aluejakoehdotus - Anna palautetta Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.2.2018.
8. ↑  Kurkelanjärvi *Karjalan kartat*. Maanmittauslaitos. Viitattu 11.3.2018.
**Pirjo Irene von Hertzen** (s. 6. joulukuuta 1948 Joensuu) on suomalainen ekonomi, joka toimi 1970–1980-luvulla rakennusvientiyhtiö Finn-Stroin tiedotuspäällikkönä ja 1990–2000-luvulla mainostoimisto Incogniton perustajana, toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana. Nykyisin hän on liikkeenjohdon konsulttitoimisto Advisors von Hertzen Oy:n toimitusjohtaja ja toimii yrityksessä konsulttina yhdessä miehensä Markku von Hertzenin ja lankonsa Heikki S. von Hertzenin kanssa.

Von Hertzen valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1971 ja toimi vuodesta 1972 vuoteen 1986 erityisesti Neuvostoliittoon suuntautuneen rakennusvientiyhtiö Finn-Stroin tiedotuspäällikkönä. Vuosina 1986–1988 hän toimi paperinviejien myyntiyhdistys Finnpapin tiedotuspäällikkönä ja 1988–1990 mainostoimisto Finnad Batesin toimitusjohtajana.

Vuonna 1990 Pirjo von Hertzen perusti mainostoimisto Incognito Oy:n yhdessä Pekka Päivisen ja Keijo Vuorisen kanssa. Myöhemmin yhtiöön tulivat osakkaiksi myös Timo Muhonen ja Esa Ojala. Vuonna 2009 yritys myytiin Zeeland-konsernille.

Teoksia
-------

* Hertzen, Pirjo von: *Brändi yritysmarkkinoinnissa*. Talentum 2006. ISBN 952-14-1031-0.
* Hertzen, Pirjo von – Melgin, Elina – Åberg, Leif: *Vuosisata suhdetoimintaa – Yhteisöviestinnän historia Suomessa*. Otava 2012. ISBN 978-951-1-26547-4.
* Hertzen, Pirjo von – Hertzen Markku von: *Mentäiskö oopperaan!* Tammi 2012. ISBN 978-951-31-6530-7.
* Hertzen, Pirjo von: *Ragni Rissanen: Elämä lautasella*. Siltala 2014. ISBN 978-952-234-221-8.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laurila, Petri (toim.): *Markkinointi, Mainonta, Media, Myynti – Nimet 2005*. Helsinki: Talentum, 2005. ISBN 952-14-0995-9.
2. ↑  Yhtiö. (Arkistoitu – Internet Archive) Advisors von Hertzen Oy. Viitattu 23.11.2014.
3. ↑  Typpö, Annamari: Zeeland osti Incogniton. *Taloussanomat* 9.1.2008. Viitattu 23.11.2014.
**Avogadron laki** on Amedeo Avogadron vuonna 1811 kehittämä kaasulaki, jonka mukaan samassa lämpötilassa ja paineessa kaikki kaasut sisältävät yhtä suurissa tilavuuksissa yhtä monta molekyyliä tai hiukkasta eli saman ainemäärän.

Boylen lain mukaan ideaalikaasun tilavuus vakiolämpötilassa on kääntäen verrannollinen sen paineeseen. Gay-Lussacin lain mukaan taas kaasun tilavuus vakiopaineessa on suoraan verrannollinen sen absoluuttiseen lämpötilaan. Näiden kahden lain sekä Avogadron lain avulla voidaan johtaa ideaalikaasun tilanyhtälö:

{\displaystyle n={\frac {pV}{RT}}}.
Kaavassa *R* on moolinen kaasuvakio, jonka suuruus on noin 8,31446 Pa m3(mol K)-1, ja se on kaikille kaasuille sama.
NTP-olosuhteissa yksi mooli kaasua vie tilaa noin 22,4 litraa/mooli.
Hiukkasten lukumäärää yhdessä moolissa sanotaan Avogadron vakioksi.

Katso myös
----------

* Charlesin laki

Lähteet
-------

1. ↑  CODATA Value: molar gas constant *physics.nist.gov*. Viitattu 7.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avogadron laki**.
* Opetus TV: Avogadron laki
**Kurkela** (tilastollisen taajaman nimenä **Kuusjoen kirkonkylä**) on kylä ja taajama Salossa. Kurkela on entisen Kuusjoen kunnan keskusta. Taajamassa asuu 503 henkilöä (vuonna 2016).

Kurkela sijaitsee Kuusjoen eteläoassa Kuusjoen eteläpuolella. Kurkelan naapurikylät ovat Impola lännessä, Pappilankylä pohjoisessa ja Hämäläinen idässä. Kurkelassa sijaitsee Kuusjoen kirkko ja Kuusjoen koulu. Palveluita ovat muun muassa terveysasema ja lähikauppa.

Kurkela on asutettu 1300-luvulla. Vuonna 1540 kylässä oli kuusi taloa, jotka muodostivat tiiviin kokonaisuuden. Isojako rikkoi kylärakenteen, kun talot siirrettiin omille mailleen. Vuonna 1823 kylään rakennettiin saarnahuone, joka muutettiin kirkoksi 1800-luvun jälkipuoliskolla. Kuusjoesta tuli kunta 1886 Kurkelasta kehittyi sen keskusta. Selkeä taajama kylästä kehittyi kuitenkin vasta 1900-luvun loppupuolella tiiviimmän rakentamisen myötä.

Lähteet
-------

1. ↑  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2016 *Tilastokeskuksen PX-Web tietokannat*. Viitattu 18.5.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 18.5.2020.
3. ↑  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Kuusjoen kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 22. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.
**Pjongjangin eläintarha***lähde?*, virallisesti **Korean keskuseläintarha***lähde?* (hangul: 조선중앙동물원; hanja: 朝鮮中央動物園; uudistettu latinisaatio: *Joseon jung-ang dongmulwon*), on eläintarha Pohjois-Korean pääkaupungissa, Pjongjangissa. Eläintarha on avattu vuonna 1959, väitetysti suoraan Kim Il-sungin käskystä. Virallisten tietojen mukaan eläintarhassa oli aluksi vain 50 mäyrää. Myöhemmin eläintarhalle on lahjoitettu eläimiä, kuten esimerkiksi Ho Tši Minhin lahjoittama elefantti ja Suharton lahjoittama oranki.

Pinta-alaltaan eläintarha on 100 hehtaaria ja sieltä löytyy noin 800 eläinlajia. Yksittäisiä eläimiä on noin 10 000. Vuonna 2016 eläintarhassa toteutettiin mittava ja kokonaisvaltainen remontti.

Elävien eläinten lisäksi eläintarhan yhteydessä toimii myös evoluutiosta kertova museo, jossa on esillä dinosauruksia esittäviä patsaita. Eläintarhan vetonaula on väitetysti sen koiratarha. Eläintarhassa käy vuosittain joitain tuhansia kävijöitä.

Vuonna 2016, remontin jälkeen, eläintarha nousi kansainväliseen maineeseen, kun paljastui, että yksi sen simpansseista, Azalea, oli alkanut tupakoimaan. Eläintarhan työntekijöiden mukaan Azalea polttaa askin savukkeita päivässä ja osaa käyttää itse sytytintä.

Lähteet
-------

1. 1 2  North Korea's national zoo: Donkeys, dinosaurs and dogs *BBC News*.  24.8.2016. Viitattu 8.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Smoking chimp at North Korean zoo 'does not inhale' *Irish Examiner*.  19.10.2016. Viitattu 29.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Lions, tigers and poodles? Dogs a big draw at Pyongyang zoo  23.8.2016. CBS News. Viitattu 8.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Pyongyang Zoo - DPRK Guide  2022. Young Pioneer Tours. Viitattu 8.1.2022. (englanniksi)
5. ↑  Chimpanzee seen smoking at North Korea's reopened zoo *the Guardian*.  19.10.2016. Viitattu 8.1.2022. (englanniksi)
Käytöstä poistuneiden ja täytettyjen penkkojen sisältä kerätään kaatopaikkakaasua talteen putkistojen avulla. Kaasu poltetaan biokaasupumppaamon soihdussa.
**Isosuon jäteasema** (ennen **Isosuon kaatopaikka**) on Naantalin, Raision ja Maskun kuntien raja-alueella sijaitseva entinen kaatopaikka ja nykyinen jäteasema. Vuonna 1984 perustetun alueen kokonaispinta-ala on 60 hehtaaria ja sen omistaa Turun Seudun Jätehuolto. Isosuolla vastaanotetaan lajiteltua hyötyjätettä, energiajätettä, tavanomaisia kaatopaikkajätteitä, sähkö- ja elektroniikkalaiteromuja, kyllästettyä puuta ja kotitalouksien ongelmajätteitä.

Elokuussa 2002 otettiin Isosuolla käyttöön Suomen modernein kaatopaikkakaasua käsittelevä biokaasupumppaamo. Se kerää metaanin jätekasojen sisältä ja polttaa sen soihtupolttimessa. Kaasua ei hyödynnetä, mutta se riittäisi noin 400 omakotitalon ympärivuotiseen lämmitykseen. Hankkeen investointi oli noin 400 000 euroa. Vuonna 2003 kaasua kerättiin yhteensä noin 1,3 milj m³ ja vuonna 2004 se keräsi arviolta 65 % jäteasemalta muodostuvasta metaanista.

Maantiede
---------

Isosuon jäteasema sijaitsee noin neljä kilometriä Raision keskustasta luoteeseen. Isosuon länsipuolella on Fortum Oy:n tuhkankaatopaikka (Härkäsuon kaatopaikka), eteläpuolella Naantalin kaupungin puhtaiden ylijäämämassojen läjitysalue (maankaatopaikka) ja koillispuolella Maskun kunnan teollisuusalue. Lähimmät asutut kiinteistöt sijaitsevat 800 metrin päässä jäteasemalta. Isosuota ympäröivät alueet ovat pääasiassa maa- ja metsätalouskäytössä. Jäteaseman ympäristössä on suuria korkeuseroja, ja se sijaitsee kallioalueen painanteessa, eikä näy laajalle alueelle. Isosuon kaatopaikan ja Fortumin Härkäsuon läjitysalueen luontaiset valumavedet ohjataan Orjanojaan josta ne edelleen kulkeutuvat Vaarjokeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ympäristölupapäätös LOS-2002-Y-1711-121 (pdf)  28.02.2006. Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 15.9.2009.
2. ↑  Isosuon jäteasema Turun Seudun Jätehuolto.  Arkistoitu 23.9.2009. Viitattu 15.9.2009.
3. ↑  Vuosikertomus 2008 (pdf) Turun Seudun Jätehuolto. Viitattu 15.9.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Biokaasulaitos vähentää Raision kaatopaikan hajuhaittoja (julkaistu Helsingin Sanomissa osastolla Kotimaa) *hs.fi, HS arkisto (maksullinen)*.  14.8.2002. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 4.2.2015.
5. 1 2  Isosuon jäteasema-alueen asemakaava ja asemakaavojen muutos  19.3.2007. Naantalin kaupunki. Viitattu 17.9.2009.
6. ↑  Tuhkan ja muiden sivutuotteiden läjitysaluiden kuvaus (s. 63 ja 64) *Naantalin voimalaitos – Ympäristövaikutusten arviointiselostus*.  4/2011. Fortum Power and Heat Oy. Viitattu 11.1.2012.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Isosuon jäteasema**.
Halikon aarre
**Halikon aarre** on historiallinen hopea-aarre, joka löytyi vuonna 1887 Joensuun kartanon mailta Rikalan kylästä Halikosta. Aarre on ajoitettu 1100-luvulle. Halikon aarre on Suomen arvokkain aarrekätkö ja myös Pohjoismaiden huomattavimpia. Korujen nykyinen säilytyspaikka on Kansallismuseo.  Kalevalakoru on tehnyt korujen pohjalta omia mallejaan.

Löytyminen
----------

Aarteen löysi halikkolainen torppari Karl Ollikkala syksyllä 1887 maatöiden yhteydessä Majalan keskiaikaisen krouvin lähettyviltä. Hopeaesineet olivat saviastiassa noin 60 cm:n syvyydessä. Ollikkalalle maksettiin esineistä 200 markan korvaus. Löytöpaikka sijaitsee nykyisessä Salon kaupungissa seututie 110:n ja Nokian tehtaiden välissä, Nakolinnan luontopolun varrella. Alueella on myös rautakautinen kalmisto ja Rikalan linnavuori.

Aarten sisältö
--------------

Saviastian sisällä oli kullattu hopeinen krusifiksi ketjuineen, 2 hopeista papinristiä ja 36:n filigraanikoristeisen helmen kaulaketju. Aarre painoi noin 1,8 kg. Kullattu risti on ilmeisesti keskieurooppalaista alkuperää. Siinä ovat kuvattuna ristiinnaulittu Jeesus sekä ristin juurella Neitsyt Maria ja apostoli Johannes. Ristin taakse on kaiverrettu latinankielinen teksti *In cruce morte sva sibi vindicat omnia Christus (Ristillä Kristus kuolemallaan lunasti kaiken itselleen)*. Hopearistit on valmistettu Skandinaviassa. Ne ovat onttoja, joten niitä on todennäköisesti käytetty pyhäinjäännösten säilyttämiseen. Filigraanihelmien kuviointi viittaa itään, Itämeren eteläosien slaavilaisille alueille tai Bysanttiin.

Alkuperäinen omistaja
---------------------

Esineiden alkuperäinen omistaja ja kätkijä ovat tuntemattomia. Koruiksi ne ovat raskaita ja epätavallisia, siksi niiden on päätelty kuuluneen piispan liturgisiin asuihin. Iän perusteella omistajan on arveltu olleen joko Piispa Henrik tai Rodolfus-piispa. Korujen omistaja on ehkä kätkenyt ne vaaran uhatessa tai aarre on tullut Suomeen ryöstöretken seurauksena. Mahdollista on myös, että ne olisi ryöstetty Suomeen tulleelta kirkonmieheltä ja unohdettu kätköönsä.

Lähteet
-------

* Eero Ojanen:*Suomen muinaisjäännöksiä*, Otava 1995. ISBN 951-1-12039-5

### Viitteet

1. ↑  Salon kaupunki: Muinaishistoriaa ja Halikon aarre (Arkistoitu versio)
2. ↑  Kansallismuseon perusnäyttely (Arkistoitu versio)
3. ↑  Kalevala Koru Oy
4. ↑  Salon kaupunki: Nakolinnan luontopolku (Arkistoitu versio)
5. ↑  Salon evl. seurakunta: Rikalan aarre *salonseurakunta.fi*.  Arkistoitu 11.4.2021. Viitattu 21.9.2022.
Pjatrus Brouka.
**Pjatrus Brouka** (valkoven. Пятрусь Броўка, viralliselta nimeltään *Pjotr Ustsinavitš Brouka*, Пётр Усцінавіч Броўка, ven. Пётр Усти́нович Бро́вка; 25. kesäkuuta 1905 nykyisen Vitsebskin alueen Ušatšyn piirin Putsilkavitšyn kylä – 24. maaliskuuta 1980 Minsk) oli valkovenäläinen neuvostokirjailija.

Brouka syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen virkailijana ja vuodesta 1922 lähtien toimittajana. Vuosina 1928–1931 Brouka opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli rintama- ja partisaanilehdissä.

Broukan ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1930. Ajankohtaisen kansalaislyriikan lisäksi hän kirjoitti oopperalibrettoja, kertomuksia ja kuvauksia sekä tuotantoromaanin *Kali zlivajutstsa reki* ("Kun joet yhtyvät", 1957). Brouka sai runoistaan Stalin-palkinnon vuosina 1947 ja 1951, Lenin-palkinnon vuonna 1962 ja Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1970. Hänet nimitettiin Valko-Venäjän kansanrunoilijaksi vuonna 1962 ja Valko-Venäjän tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1966.

Brouka hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1934. Hän toimi kirjallisuuslehti *Polymjan* päätoimittajana sekä Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1948–1967. Vuosina 1967–1980 Brouka työskenteli Valko-Venäjän neuvostotietosanakirjan päätoimittajana. Hänen johtamansa työyhteisö sai tietosanakirjasta Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1976.

Brouka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1947–1955 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1956–1980. Hänelle myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi vuonna 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brouka Pjatrus *Belaruskija pismenniki (1917–1990). Davednik*. Viitattu 9.4.2021.
2. 1 2 3 4  Imja v belorusskoi nauke: Brovka Pjotr Ustinovitš *TsNB NAN Belorusi*. Viitattu 9.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Delfoin gymnasion** (kreik. Αρχαίο γυμνάσιο Δελφών, *Archaío gymnásio Delfón*) oli Delfoin antiikin aikainen gymnasion. Sen arkeologinen alue sijaitsee Apollonin temppelin ja pyhäkköalueen kaakkoispuolella lähellä Kastalian lähdettä ja Athene Pronaian pyhäkköaluetta eli Marmariáa.

Delfoin gymnasionin arkeologinen alue.
Gymnasion rakennettiin klassisen kauden lopulla ja hellenistisen ajan alussa noin vuonna 400–300 eaa. Se toimi urheilijoiden harjoittelupaikkana ennen Python kisoja, jotka järjestettiin Delfoin stadionilla. Gymnasionia käytettiin myös opiskeluun; siellä muun muassa kuunneltiin filosofien ja puhujien luentoja ja runoutta. Suuri osa gymnisionista rakennettiin uudelleen roomalaisella ajalla.

Gymnasion sijaitsee kahdella tasanteella, koska se on rakennettu jyrkkään rinteeseen. Ylemmällä tasanteella oli alun perin doorilaista tyyliä edustanut kalkkikivestä tehty pylväshalli, jonka koko oli noin 184 x 7 metriä. Roomalaisella ajalla se rakennettiin uudestaan marmorista ja muutettiin joonialaista tyyliä edustavaksi. Pylväshallia käytettiin ilmeisesti urheiluun huonolla säällä. Tasanteella oli myös pylväshallin suuntainen juoksurata, jonka pituus oli noin 173 metriä.

Alemmalla tasanteella oli palaistra, jonka pylväshallein ympäröidyn pihan koko oli 14,5 x 14,5 metriä. Palaistran pylväshalleissa oli huoneita, joita käytettiin muun muassa pukeutumiseen. Niissä oli myös Hermeen tai Herakleen pyhäkkö. Tasanteella on myös pyöreä uima-allas, jonka halkaisija on noin 10,6 metriä ja syvyys 1,9 metriä. Roomalaiset lisäsivät noin vuonna 120 alemmalle tasanteelle roomalaisen kylpylän eli lämpimän kylpypaikan aiemman kylmän lisäksi. Alueen vesi tuli Kastalian lähteeltä.

Bysanttilaisella ajalla paikalle rakennettiin luostari. Siitä jäljellä ollut kirkko purettiin vuonna 1898 arkeologisten kaivausten tieltä. Nykyisin alue on yksi parhaista tunnetuista antiikin aikaisista gymnasionkokonaisuuksista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Delphi, Gymnasium *Perseus*. Viitattu 24.11.2015.
2. 1 2 3 4 5  Αρχαίο γυμνάσιο Δελφών Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 24.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Delfoin gymnasion** Wikimedia Commonsissa
**Sa Dingding** (kiin. 萨顶顶, *Sà Dǐngdǐng*, s. 27. joulukuuta 1983) on kiinalainen laulaja ja lauluntekijä. Dingdingilla on Han-kiinalaiset ja mongolialaiset sukujuuret, ja hän laulaa kiinaksi, sanskritiksi, tiibetiksi ja kuvitteellisella kielellä. Hän myös soittaa kappaleissaan perinteisiä soittimia kuten guzhengia ja morin huuria.

Dingding syntyi nimellä Zhou Peng (kiin. 周鹏) Sisä-Mongoliassa, Kiinassa. Hänen isänsä oli Han-kiinalainen ja äiti mongolialainen. Sisä-Mongoliassa Dingding asui isoäitinsä luona ja tutustui etnisten vähemmistöjen musiikkiin. Hän kiinnostui myös buddhalaisuudesta ja alkoi opiskella itsenäisesti sanskritia ja tiibetiä. Myöhemmin hän muutti Pekingiin opiskelemaan musiikkia.

18-vuotiaana Dingding julkaisi syntymänimellään ensimmäisen albuminsa *Dong Ba La*. Vuonna 2006 kappale "Holy Incense" esiintyi Sherwood Hun elokuvassa *Prince of the Himalayas*.

Vuonna 2007 Dingding julkaisi albumin *Alive*, jota Universal levitti useissa maissa. Hongkongissa albumin ohella julkaistiin DVD, joka sisälsi musiikkivideoita, remixin kappaleesta "Alive" (万物生), tuotantomateriaalia ja kiinankielisen version kappaleesta "Mama Tian Na" (妈妈天那).

Vuonna 2008 Dingding voitti BBC Radio 3:n Aasian-Tyynenmeren alueen musiikkipalkinnon, ja pääsi esiintymään Royal Albert Hallissa eurooppalaiselle yleisölle. Samana vuonna hän myös julkaisi singlen *Qin Shang*. Vuoden 2008 Sichuanin maanjäristyksen jälkeen Dingding sävelsi Deep Forestin Eric Mouquetin kanssa kappaleen "Won't Be Long" kerätäksen varoja hätäapuun.

Dingdingin uusin albumi *Harmony* (天地合) julkaistiin tammikuussa 2010.

Diskografia
-----------

Albumit
* *Dong Ba La*  (咚巴啦, 2001)
* *Alive*  (万物生, 2007)
* *Harmony*  (天地合, 2010)
* *The Coming Ones*  (恍如来者, 2012)
* *Wonderland*  (幻境, 2014)

Singlet
* *Qin Shang*  (琴伤, 2008)
* *Tiandi Ji/Ha Ha Li Li*  (天地记, 2009)

Lähteet
-------

1. 1 2  Philby, Charlotte: My Secret Life  10.05.2008. The Independent. Viitattu 07.06.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Sa Dingdingin virallinen blogi (kiinaksi)
* Sa Dingdingin viralliset englanninkieliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Maryna Antsybor 2022 olympialaisissa.
**Maryna Mykolajivna Antsybor** (ukr. Марина Миколаївна Анцибор; s. 10. lokakuuta 1987) on ukrainalainen maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Antsybor kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa joulukuussa 2007. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2007 oltuaan Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Liberecin 7,6 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2008.

Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Antsybor sijoittui 35:nneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parhaimmillaan 30:s 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Antsybor oli 37:s 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui parhaimmillaan 40:nneksi 30 kilometrin vapaan kilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli parhaimmillaan 47:s 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 34:nneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 35:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 48:nneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Список украинских надежд Ванкувера *isport.ua*. Viitattu 21.3.2023. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  Maryna Antsybor Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
KompoZer-HTML-editori.Kuvankaappaus Notepad++ -editorista
**HTML-editori** on ohjelma, jolla luodaan verkkosivuja. Editorilla joko kirjoitetaan HTML-koodia tai sitä käytetään tavallisen tekstieditorin tapaan ja lisätään tarvittavat muotoilut, jotka editori muuntaa HTML-koodiksi.

Vaikka verkkosivulle voi kirjoittaa HTML-kieltä millä tahansa tekstieditorilla, erikoistuneet HTML-editorit tarjoavat työskentelyä helpottavia työkaluja ja lisäominaisuuksia. HTML-editori voi tarjota WYSIWYG-tilan, jossa verkkosivua muokataan sellaisena kuin se näkyy selaimella.
HTML-editoreilla voi myös luoda verkkosisältöjä hyödyntäen läheisesti HTML-koodiin liittyviä teknologioita, kuten CSS, XML ja JavaScript tai ECMAScript.

HTML-editorit tuottavat staattisia HTML-sivuja, jotka tyypillisesti siirretään verkkopalvelimelle FTP:n ja WebDAV:n avulla.

Tämänkaltainen verkkosivujen julkaisu pitkälti on vanhentunut ja väistynyt WWW-sisällönhallintaohjelmiston kuten WordPress tieltä. Sisällönhallintaohjelmisto mahdollistaa sisällön lisäämisen verkkosivulle pelkästään uuden sisällön kirjoittamalla ja postaamalla sen.
Sisällönhallintaohjelmisto muotoilee tekstin ja voi näyttää siitä eri versioita tietokoneen selaimelle ja mobiililaitteelle.
Verkkosivun WYSIWYG-muotoilu, Web design jää pelkästään siihen, että verkkosivulle suunnitellaan layout, johon sisältö lisätään.

HTML-editoreita ovat mm. Adobe Dreamweaver, HTML-Kit, Nvu ja KompoZer.

Katso myös
----------

* WWW-sisällönhallinta

Aiheesta muualla
----------------

* Starting with HTML + CSS - W3C tutorial
Nava vuonna 2013.
**Gregory Nava** (s. 10. huhtikuuta 1949 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -⁠käsikirjoittaja ja -⁠tuottaja. Hän on tunnettu Yhdysvaltojen espanjan­kielisen väestönosan kuvaajana ja käsikirjoitus­yhteistyöstään vaimonsa Anna Thomasin kanssa. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajiksi elokuvasta *Pako pohjoiseen* (1983). Muita Gregory Navan ohjauksia ovat *Siirtolaiset* (1994) ja *Unohdetut* (2006).

Gregory Nava syntyi meksikolais-baskilaiseen perheeseen San Diegossa 1949. Hän pääsi opiskelemaan elokuvaa Kalifornian yliopistoon ja valmistui sieltä 1976. Jo opiskeluaikana tehty lyhytelokuva Federico García Lorcan elämästä herätti kiinnostusta, ja Navan ensimmäinen pitkä elokuva *The Confessions of Amans* (1977) voitti esikoiselokuvapalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli vuoden 1983 *Pako pohjoiseen*, joka kertoo guatemalalaisen nuoren miehen ja naisen matkasta Meksikon halki siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Los Angelesiin. Se valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen National Film Registryyn. 

Vuoden 1997 elämäkertaelokuvan *Selena* nimiosan esittäjä Jennifer Lopez sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Lopez on pääosassa myös Navan elokuvassa *Unohdetut* (2006).

Elokuvia
--------

* The Confessions of Amans (1977)
* Pako pohjoiseen (*El Norte*, 1983)
* Kohtalon aika (*A Time of Destiny*, 1988)
* Siirtolaiset (*My Family*, 1994)
* Selena (1997)
* Vain narrit rakastuvat (*Why Do Fools Fall in Love*, 1998)
* Unohdetut (*Bordertown*, 2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Nava, Gregory (1949—) (Arkistoitu – Internet Archive), *St. James Encyclopedia of Popular Culture*, The Gale Group 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gregory Nava
**Aleksandr Ivanovitš Odojevski** (ven. Алекса́ндр Ива́нович Одо́евский; 8. joulukuuta (J: 26. marraskuuta) 1802 Pietari – 27. elokuuta (J: 15. elokuuta) 1839 Psezuape, nykyinen Lazarevskoje Sotšin lähellä) oli venäläinen runoilija ja dekabristi.

Elämä
-----

Aleksandr Odojevski syntyi vanhaan ruhtinassukuun. Hän oli kirjailija Vladimir Odojevskin serkku. Koulutuksensa hän sai kotonaan. Vuodesta 1815 lähtien Odojevski palveli keisarin kabinetissa ja vuodesta 1821 henkivartiokaartin ratsurykmentissä.

Vuonna 1824 Odojevski tutustui Kondrati Rylejeviin ja Aleksandr Bestuževiin. Seuraavana vuonna hän liittyi vallankumoukselliseen Pohjoisen seuraan. Hän osallistui Senaatintorin dekabristikapinaan ja joutui sen jälkeen vangiksi Pietari-Paavalin linnoitukseen. Vuonna 1826 Odojevski tuomittiin pakkotyöhön Siperiaan. Aluksi hän oli vankina Tšitassa ja vuodesta 1830 Petrovskissa. Vuonna 1833 hänet siirrettiin karkotukseen Irkutskin lääniin ja vuonna 1836 Išimiin. Vuodesta 1837 lähtien Odojevski palveli sotamiehenä Kaukasiassa, jossa hän kuoli malariaan.

Teokset
-------

Runoilijana Odojevski vastusti sentimentalismia ja melankoliaa. Hän tuhosi itse suurimman osan ennen vuotta 1825 kirjoittamistaan teoksista. Säilyneisiin runoihin kuuluu *Bal* ("Tanssiaiset", 1825), joka piirtää groteskin kuvan Pietarin seurapiirielämästä. Myöhemmät teokset ovat uskollisia aikaisemmille ihanteille. *Strun veštših plamennyje zvuki* ("Enteilevien jousten liekehtivät äänet", 1827) on vastaus Aleksandr Puškinin runoon *V Sibir* ("Siperiaan"). Leninin julkaiseman *Iskran* tunnuslause "Kipinästä syttyy liekki" perustuu runoilijan säkeeseen. Kaukasiassa Odojevski tutustui Mihail Lermontoviin, joka on kirjoittanut hänen kuolemalleen omistetun runon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 18*, s. 314. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1974. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 446. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
3. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 21.1.2012. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Muspelheimin valtias, Surtur
**Surtur** on kuvitteellinen tulidemoni, Muspelheimin valtias Marvelin sarjakuvissa.

Hänen pyrkimyksensä on tuhota koko maailmankaikkeuden elollinen elämä tulella, jotta hän olisi ainoa olemassa oleva olento. Tämä pakkomielle on ylittänyt jo maailmankausia sitten kaikki mahdolliset rajat.

Hän räjäyttää kokonaisen galaksin luodakseen tulen, jossa voi takoa huotrattoman valtamiekan, Iltahämärän; hän aikoo sytyttää miekan maagisella tulella, ja sen avulla polttaa koko kaikkeuden. Valitettavasti tämä tuli on kuitenkin Asgardissa tarkasti vartioituna.

Asgardin supersankarit, kärjessä Thor ja muukalaisrodun edustaja Beta-Bill, estävät Surturin yrityksen varastaa maaginen tuli. Itse Odin asettuu kaksintaisteluun Surturia vastaan jättimäisen soturin hahmossa ja vangitsee tämän valtakuntaansa.

Keräilijä-niminen muukalaisolento on nähnyt ennakkonäyn Surturin aikeista ja kerää siksi eri elämänmuotoja talteen luodakseen uuden kaikkeuden tuhon jälkeen – joskin tästä työstä on tullut hänelle enemmän ajanviete kuin vakava työ. Hän yrittää kaapata Marrinan koska tämä on yksi hänen eniten keräämästään monipuolisimmasta lajista, plodexeista, mutta Alfa-lentue johon Marrina kuuluu estää aikeet.

Lähteet
-------

* MARVEL-lehti, pitkä sarja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Thor |
| --- |
|  |
| 
* Stan Lee
* Larry Lieber
* Jack Kirby

 |
|  |
| Sivuhahmot | 
* Angela
* Balder
* Beta-Bill
* Eitri
* Jane Foster
* Frigga
* Heimdall
* Kelda
* Odin
* Sif
* Soturikolmikko
	+ Fandral
	+ Hogun
	+ Volstagg
* Tyr
* Valkyyria

 |
|  |
| Viholliset | 
* Ego, Elävä Planeetta
* Fafnir
* Fenris-susi
* Gorr, Jumalten teurastaja
* Harmaa Kalma
* Hela
* Imijä
* Juoksuhiekka
* Kobra
* Kurse
* Laufey
* Loki
* Lorelei
* Lumoajatar
* Malekith Kirottu
* Midgardin Käärme
* Mister Hyde
* Radioaktiivinen Mies
* Ragnarök
* Romutusryhmä
	+ Maansiirtäjä
	+ Paaluttaja
	+ Pallosalama
	+ Romuttaja
* Surtur
* Teloittaja
* Tuhoaja
* Ulik
* Ymir

 |
|  |
| Elokuvat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Animaatiot | *Tales of Asgard* (2011) |
|  |
| Marvel Cinematic Universe | 
* *Thor* (2011)
* *The Dark World* (2013)
* *Ragnarök* (2017)
* *Love and Thunder* (2022)

 |

 |
|  |
| Videopelit | *Thor: God of Thunder • Thor: Son of Asgard* |
|  |
| Näyttelijät | Chris Wiggins (ääni) • David Boat (ääni) • Rick D. Wasserman (ääni) • Chris Hemsworth • Travis Willingham (ääni) |
|  |
| Liittyvät artikkelit | Aikavarianssivirasto • Asgard • Mjolnir |

 |
Karpinski vuonna 1897.
**Aleksandr Petrovitš Karpinski** (1847–1936) oli venäläinen geologi, joka tutki Uralin geologiaa, maansa vuorisuola- ja rautamalmiesiintymiä ja kivihiilikauden muinaisjäännöksiä. Vuosina 1877–1896 hän oli Pietarin vuoriopiston professori. Vuosina 1885–1903 hän johti maansa geologista tutkimusta, ja vuosina 1917–1936 hän toimi tiedeakatemian esimiehenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, osa 4 vuodelta 1962, palsta 514


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Sursingarin soittaja
**Sursingar** on Pohjois-Intian musiikin meditatiivisessa dhrupad-tyylissä käytetty soitin. Sillä on otenauhaton metallinen otelauta, kuten sarodilla, ja suuri, tasainen kalebassista tehty runko surbaharin puisella yläosalla.

Sursingar kehitettiin 1800-luvulla vanhemman dhrupad rababin pohjalta. Se poistui muodista 1900-luvun puoleenväliin mennessä. Sursingar on todennäköisesti alkuperäinen nimi, peräisin hindin ja urdun kielistä. Jotkut kirjoittajat, kuten Rabindranath Tagore ovat käyttäneet sanskritiksi käännettyä muotoa *sura srngara* tai osittain sanskritiksi käännettyä versiota *sursrngar*. Nimi on tullut kansanomaisesti äännetyistä sanskritin sanoista *svara srngara*, jotka tarkoittavat "nuottien koristetta". Inayat Khan viittasi soittimeen nimellä *sursanghar* teoksessaan *Minqar musiqar* (1912). Samanlainen, mutta pienempi soitin on New Yorkin Metropolitan-museossa nimellä *sursanga*.

Sursingarin keksijäksi on nimetty muusikko Pyar Khan.

Soitin on sarodia suurempi ja sillä on sitä syvempi ääni. Se edelsi sarodin kehittymistä. Sursingarin kielet ovat teräksestä ja pronssista valmistettuja. Neljän varsinaisen soittokielen lisäksi soittimessa on neljä rytmikieltä (*chikari*). Kaikukoppia on kaksi. Parannukset aiempiin soittimiin vaikuttivat sursingarin resonoivuuteen ja näkyivät sen suosiossa.

Sursingaria tuetaan vasemmalla olkapäällä samoin kuin veenaa, ja sitä voidaan soittaa plektralla, mutta joskus myös jousella. Tunnettuihin soittajiin ovat kuuluneet Allauddin Khan ja Radhika Mohan Maitra.

Lähteet
-------

1. 1 2  India Instruments: Sursringar / Sursingar Naba Kumar Kanji
2. 1 2  Allyn Miner: Sitar and Sarod in the 18th and 19th Centuries (2004), s. 69
3. 1 2  Indian Music School: Sursingar