recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Strontiumfluoridi** (SrF2) on strontium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää erikoisoptiikan sovellutuksissa.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa strontiumfluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenne on samankaltainen kalsiumfluoridin kanssa. Aine ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee happoihin.

Strontiumfluoridia valmistetaan neutraloimalla strontiumkarbonaattia vetyfluoridilla tai saostamalla strontiumkloridin liuoksesta fluorin avulla.

SrCO3 + 2 HF → SrF2 + H2O + CO2
SrCl2 + F2 → SrF2 + 2
Strontiumfluoridia käytetään erikoislinssien pinnoitteissa, dosimetreissä ja strontiumin isotooppia 90Sr sisältävää yhdistettä käytetään radioisotooppisessa termosähkögeneraattorissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–92. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.6.2021). (englanniksi)
2. 1 2  Stephen G. Hibbins: *Strontium and Strontium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2013.
3. 1 2 3  Richard C. Ropp: *Encyclopedia of the Alkaline Earth Compounds*, s. 57–58. Newnes, 2012. ISBN 9780444595539. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.6.2020). (englanniksi)
Stroopwafeleita
**Stroopwafel** ("siirappivohveli") on Hollannista peräisin oleva kaksikerroksinen vohveli, jonka kerroksien välissä on siirapin tapaista makeaa täytettä. Yleensä täyte on karamellimaista, mutta kaupoissa myydään myös erilaisia makuvaihtoehtoja. Suurempia tuoreita stroopwafeleita voi ostaa kaduilla tai toreilla olevista kojuista.

Historia
--------

Stroopwafel on peräisin Goudan kaupungista Alankomaista. Erään tarinan mukaan stroopwafelit keksi ensimmäistä kertaa leipuri nimeltä Gerard Kamphuiden. Tämän tarinan mukaan vohvelien alkuperä juontaisi juurensa vuosien 1810 ja 1840 väliin. 1800-luvulla Goudassa oli noin 100 siirappivohveleita valmistavaa leipomoa. Gouda oli myös ainoa kaupunki, jossa siirappisia stroopwafeleita valmistettiin ennen vuotta 1870.

1900-luvulla alkoi vohveleiden teollinen valmistus, ja vuonna 1960 yksistään Goudassa oli 17 vohveleita valmistavaa tehdasta. Neljä tehtaista on yhä toiminnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Stroopwafels *kaasnco*. Viitattu 2.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stroopwafel** Wikimedia Commonsissa
**Strontiumkloridi** on hygroskooppinen strontiumin ja kloorin ioniyhdiste. Suolan liekkiväri on punainen. Strontiumkloridia voidaan valmistaa strontiumhydroksidin tai strontiumkarbonaatin ja suolahapon välisellä reaktiolla:

Sr(OH)2 + 2 HCl → SrCl2 + 2 H2O
Strontiumkloridin kiteytyessä muodostuu strontiumkloridin heksahydraattia SrCl2·6H2O. Kidevesi alkaa poistua yli 61 °C lämpötilassa, ja kaikki kidevesi poistuu 320 °C lämpötilassa. SrCl2:n kiderakenne on samankaltainen kuin rutiililla. Kaasufaasissa SrCl2 on epälineaarinen. Cl-Sr-Cl-kulma on noin 130°, kun VSEPR-teorian ennustama molekyylin geometria on lineaarinen.

Käyttö
------

SrCl2:a käytetään ilotulitteissa punaisen värin lähteenä ja pienissä määrin lasinvalmistuksessa sekä metallurgiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  J. Paul MacMillan, Jai Won Park, Rolf Gerstenberg, Heinz Wagner, Karl Köhler, Peter Wallbrecht "Strontium and Strontium Compounds" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2005, Wiley-VCH: Weinheim. DOI 10.1002/14356007.a25 321
Helgön buddha
**Helgön buddha** (ruots. *Helgö-buddhan*) on pieni Buddha-patsas, joka löydettiin viikinkiaikaisen kauppapaikan kaivauksilta Helgön saarelta Ekeröstä. Buddha löydettiin kaivauksissa, jotka pidettiin vuosina 1954–1956. Samasta paikasta löytyivät mm. irlantilainen piispansauva ja pronssikauha itäisen Välimeren alueelta. Nykyään löydöt ovat esillä historiallisessa museossa Tukholmassa.

Alkuperä ja ulkonäkö
--------------------

Patsaan on arveltu olevan pohjoisintialaista alkuperää 700-luvulta. Ruotsiin sen on arvioitu päätyneen vuoden 800 jälkeen. Se on mahdollisesti peräisin Swatin laaksosta, mutta tarkasta sijainnista ei ole varmuutta.

Patsas on tehty pronssista. Se esittää jalat ristissä lootuksen kukan päällä istuvaa Buddhaa. Sen vasen käsi kurkottaa hieman eteenpäin. Kasvot ovat yksityiskohtaiset ja silmät, kulmakarvat ja suu olivat maalattuja. Otsassa on kolmatta silmää symboloiva urna-piste. Patsaan takapuolella on reikiä. Löytöhetkellä Buddhan kaulan ja vasemman käden ympärillä oli nahkanauhan jäänteitä, minkä perusteella on arveltu, että patsasta ehkä säilytettiin tai kuljetettin jossain roikkumassa.

Patsaan korkeus on 8,4 cm ja jalustan leveys 6,4 cm.

Lähteet
-------

1. ↑  Föremål 108115. SHM 25514 (F2200) *kulturarvsdata.se*. Viitattu 12.7.2021.  (ruotsiksi)
2. 1 2  Wilhelm Holmqvist, Birgit Arrhenius, Per Lundström: *Excavations at Helgö I: Report for 1954-1956*. Upsala: Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien, 1961.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Buddha-figur *historiska.se*. Viitattu 12.7.2021.  (ruotsiksi)
4. ↑  Bo Gyllensvärd, Wilhelm Holmqvist: *Excavations at Helgö: Exotic and sacral finds from Helgö. XVI*, s. 11. Almqvist & Wiksell International, 2004. ISBN 9789174023398.  (englanniksi)
Malli *Pseudomonas aeruginosa*-bakteerin alaniinirasemaasin rakenteesta
**Alaniinirasemaasi** on isomeraaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi alaniinin L- ja D-enantiomeerien isomeroimista toisikseen. Entsyymiä esiintyy useissa bakteereissa, mutta ei aitotumaisissa eliöissä. Alaniinirasemaasi on tärkeä entsyymi bakteereille, koska se muodostaa soluseinän peptidoglykaanikerroksen biosynteesiin tarvittavaa D-alaniinia. Alaniinirasemaasin EC-numero on EC 5.1.1.1.

Rakenne ja ominaisuudet
-----------------------

Rakenteeltaan alaniinirasemaasi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Yhden alayksikön molekyylimassa on noin 43 kDa. Useilla bakteereilla on alaniinirasemaasista kaksi isoentsyymiä, jotka muodostavat D-alaniinia L-alaniinista ja toisaalta muuttavat ylimääräisen D-alaniinin takaisin L-alaniiniksi. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen pyridoksaalifosfaatin. Entsyymin inhibiittoreita ovat esimerkiksi sykloseriini ja alaniinin halogenoidut johdannaiset.

Alaniinirasemaasin katalysoiman reaktion kannalta keskeisiä aktiivisen keskuksen aminohappoja ovat lysiini- ja tyrosiiniaminohapot. Lysiini on sitoutunut pyridoksaalifosfaattiin muodostaen sen kanssa imiinin eli niin kutsutun Schiffin emäksen. Alaniini sitoutuu entsyymiin ja muodostaa pyridoksaalifosfaatin kanssa uuden imiinin. Seuraavaan vaiheeseen on esitetty kaksi vaihtoehtoista mekanismia. Niistä ensimmäisessä tyrosiiniaminohappo ottaa vastaan protonin alaniinin karboksyyliryhmään nähden α-asemasta, jolloin muodostuu kinonoidivälivaihe. Entsyymin lysiiniaminohappo luovuttaa tälle kinonoidivälivaiheella protonin ja muodostuu alaniinin raseeminen seos. Toisessa vaihtoehdossa tyrosiini poistaa protonin ja muodostuu kinonoidin sijaan karbanioni, jolle lysiini luovuttaa protonin.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 5.1.1.1 - alanine racemase Brenda. Viitattu 3.5.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 47. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.5.2019). (englanniksi)
3. 1 2 3  David A. Bender: *Amino Acid Metabolism*, s. 139. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 9781118358191. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.5.2019). (englanniksi)
4. ↑  Jeffrey P. Shaw, Gregory A. Petsko & Dagmar Ringe: Determination of the Structure of Alanine Racemase from Bacillus stearothermophilus at 1.9-Å Resolution.  *Biochemistry*, 1997, 36. vsk, nro 6, s. 1329-1342. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 3.5.2019.  (englanniksi)
5. 1 2  Akira Watanabe, Tohru Yoshimura, Bunzo Mikami, Hideyuki Hayashi, Hiroyuki Kagamiyama & Nobuyoshi Esaki: Reaction Mechanism of Alanine Racemase from Bacillus stearothermophilus.  *The Journal of Biological Chemistry*, 2002, 277. vsk, nro 24, s. 19166 –19172. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 3.5.2019.  (englanniksi)
Logaritmisen integraalin kuvaaja.
**Logaritminen integraali** on matemaattinen funktio, joka on erityisen käyttökelpoinen analyyttisessä lukuteoriassa. Sille on määritetly, että {\displaystyle (x\neq 1)}:

{\displaystyle {\rm {li}}(x)=\int \_{0}^{x}{\frac {1}{\ln(y)}}\,dy.}
missä {\displaystyle \operatorname {ln} } on luonnollinen logaritmi. 

Logaritmisella integraalilla on tärkeä osa lukuteoriassa, kuten alkulukulauseessa:

{\displaystyle \pi (x)\sim {\rm {li}}(x),}
missä {\displaystyle \pi (x)} osoittaa lukua *x* pienempien tai yhtäsuurten alkulukujen lukumäärää.

Logaritmisella integraalilla on yksi nollakohta kohdassa

{\displaystyle \mu =1{,}45136{\text{ }}92348{\text{ }}83381{\text{ }}05028{\text{ }}39684{\text{ }}85892{\text{ }}02744{\text{ }}94930{\text{ }}32283{\text{ }}64801{\text{ }}...} ).
Kyseessä oleva luku on Ramanujan–Soldner vakio.

Kirjallisuutta
--------------

* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.
**Pekka Akseli Kurenmaa** (10. huhtikuuta 1933 Terijoki – 17. lokakuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen eversti.

Kurenmaan vanhemmat olivat kenraali Arvi Kurenmaa ja Oili Törnroos ja puoliso vuodesta 1962 Mirja Irmeli Virkkunen. Kurenmaa tuli ylioppilaaksi 1954, suoritti Kadettikoulun 1958 ja Sotakorkeakoulun 1967. Hän toimi Pohjan prikaatin opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1958–1960, Kadettikoulun opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä 1960–1965, Helsingin sotilaspiirin esikunnan toimistoupseerina 1967–1968, Sotakorkeakoulun opettajana 1968–1976 ja apulaisjohtajana 1979–1983, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1976–1978, Hämeen jääkäripataljoonan komentajana 1978–1979, Lounais-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1983–1989 ja Sotatieteen laitoksen johtajana 1989–1993. Kurenmaa ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1974 ja everstiksi 1979.

Kurenmaa hoiti myös useita luottamustehtäviä, julkaisi artikkeleita ja toimitti muun muassa seuraavat teokset:

* *Suomen puolustusvoimat ennen ja nyt*, 1993
* *Sotakorkeakoulusta Maanpuolustuskorkeakouluksi: seitsemän vuosikymmentä 1924–1994*, 1994
* *Tie ja sen raivaaja: kaatuneitten huollon kehittyminen sotiemme 1939–1944 aikana*, 2002 (Jaakko Sillanpään kanssa)

Lähteet
-------

1. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on. Who's who in Finland. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1994*, s. 439. Kurenmaa, Pekka. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
2. 1 2  Erkki Silvo: Muistot: Pekka Kurenmaa *HS.fi*. Viitattu 15.10.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Loftleiðirin Douglas DC-8-63CF.
**Loftleiðir** eli **Icelandic Airlines Loftleiðir** oli yksityinen islantilainen lentoyhtiö, joka toimi vuosina 1944–1973. Vuonna 1973 se yhdistettiin Flugfélag Íslandsin kanssa, ja niistä muodostui Icelandair.

Historia
--------

Loftleiðirin perustivat 10. maaliskuuta 1944 kolme nuorta islantilaista lentäjää sen jälkeen kun he olivat palanneet koulutuksesta Kanadasta. Ensimmäisinä toimintavuosina yhtiö hoiti vain kotimaanliikennettä Reykjavíkin lentoasemalta.

Kansainvälinen lentoliikenne alkoi Islannin itsenäisyyspäivänä 17. kesäkuuta 1947 reitillä Reykjavíkista Kööpenhaminaan Douglas DC-4/C-54 Skymaster-koneella.

1950-luvulla lentoliikenteessä oli tiukka sääntely, ja yhtiö sai lentää matkustajia ja rahtia vain maasta ja maahan, johon se oli rekisteröity. Loftleiðir myi liput eurooppalaisiin kaupunkeihin kahdessa osassa, niin että matka päättyi Islantiin, josta se jatkui edelleen määränpäähän.

1960- ja 1970-luvulla Loftleiðir aloitti halpalennot, joiden lähtöpaikka oli Luxemburg, ja lento kulki Pohjoismaiden ja Islannin kautta Pohjois-Amerikkaan. Lennot olivat suosittuja, mutta yhtiö joutui erimielisyyksiin IATAn kanssa.

Kahden islantilaisyhtiön kilpailu oli ankaraa, ja seurauksena oli taloudellisia vaikeuksia. Siksi yhtiöt yhdistettiin 1973, ja syntyi Icelandair. Nimi Flugfélag Íslands tuli jälleen käyttöön 1997 kun Icelandair ja Flugfélag Nordurlands yhdistyivät, ja se oli käytössä yhtiön kotimaantoiminnassa. Vuodesta 2003 alkaen Loftleiðir Icelandic on hoitanut muiden yhtiöiden tilauslentoja, ja se kuuluu Icelandair-ryhmään.

Laivasto
--------

**Icelandic Airlinesin laivasto 1970**[1]| Lentokone | Yhteensä | Tilaukset | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Canadair CL-44D | 1 | 0 |  |
| Canadair CL-44J | 4 | 0 |  |
| Douglas DC-8 | 0 | 2 |  |
| Yhteensä | 5 | 2 |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Flight International 26 March 1970

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loftleiðir** Wikimedia Commonsissa

* Loftleiðir
**Gloucesterin herttua** (engl. *Duke of Gloucester*) on Gloucesterin kaupungin mukaan nimetty periytyvä päärinarvo, jonka on annettu Englannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisen perheen jäsenille, yleensä hallitsevan monarkin pojalle. Arvonimi on perustettu kaikkiaan viidesti ja sillä on ennen nykyistä herttuaa ollut viisi kantajaa. 1700-luvulla oli käytössä myös arvonimi *Gloucesterin ja Edinburghin herttua*.

 HKK Prinssi Richard, nykyinen Gloucesterin herttua.
Yhdistyneen kuningaskunnan toinen ja nykyinen Gloucesterin herttua on Yrjö V:n pojanpoika ja kuningatar Elisabet II:n serkku prinssi Richard (s. 1944). 

Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1969 ja oli ajatellut tehdä uran arkkitehtuurin parissa. Hänen vanhempi veljensä kuoli lento-onnettomuudessa vain 30-vuotiaana vuonna 1972, jolloin Richardista tuli arvonimen perijä isänsä jälkeen. Hänen kuninkalliset tehtävänsä lisääntyivät siinä määrin, että hän jätti työnsä lontoolaisessa suunnittelutoimistossa. Prinssi Richardilla on myös *Ulsterin jaarlin* ja *Cullodenin paronin* arvonimet.

Hänellä on avioliitosta tanskalaisen Birgitte van Deurs Henrikssenin (s. 1946) kanssa lapset Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974), lady Davina Windsor (s. 1977) ja lady Rose Gilman (s. 1980). Alexanderilla on poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007), joka perinee aikanaan omalta isältään Gloucesterin herttuan arvonimen.

Arvonimen haltijat Englannin kuningaskunnassa
---------------------------------------------

### Ensimmäinen luonti (1385)

* Thomas, Gloucesterin herttua (1355–1397). Hän oli Edvard III:n kolmastoista poika ja kuoli ilman perillistä.

### Toinen luonti (1414)

* Humphrey, Gloucesterin herttua (1390–1447). Hän oli Henrik VI:n neljäs poika ja kuoli ilman perillistä.

### Kolmas luonti (1461)

* Rikhard, Gloucesterin herttua (1452–1485). Hänestä tuli myöhemmin kuningas Rikhard III ja arvonimi sulautui kruunuun.

### Neljäs luonti (1659)

* Henry Stuart, Gloucesterin herttua (1640–1660), Kaarle I:n kolmas poika. Hän kuoli ilman perillistä.

Arvonimen haltijat Yhdistyneessä kuningaskunnassa
-------------------------------------------------

### Viides luonti (1928)

* prinssi Henry, (1900–1974), Yrjö V:n kolmas poika
* prinssi Richard (s. 1944), prinssi Henryn poika.

Prinssi Henrikin jälkeen arvonimen perimysvuorossa on hänen ainoa poikansa Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974). Hänellä puolestaan on yksi poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Dukes of the Peerage of the United Kingdom: The Duke of Gloucester ukdukes.co.uk-sivusto.  Arkistoitu 19.3.2008. Viitattu 20.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  The Duke of Gloucester The Royal Household. Viitattu 20.7.2015. (englanniksi)
Cantillonin teoksen ranskankielisen painoksen kansilehti.
Englanninkielinen versio An Essay on Economic Theory
**Richard Cantillon** (1680-luvulla – 1734) oli irlantilainen taloustieteilijä, joka teki valtaosan elämäntyöstään Ranskassa. Häntä pidetään poliittisen taloustieteen perustajana. Hän tutki yrittäjän riskejä, rahateoriaa, tilastotiedettä, väestönkasvun teoriaa sekä taloudellisia syy-seuraussuhteita, mutta hänen tutkimuksensa saivat huomiota vasta hänen kuolemansa jälkeen.

Cantillon muutti Ranskaan 1708, toimi pankkiirina ja otti Ranskan kansalaisuuden. Hän oli tyytymätön sen ajan merkantilistiseen talousteoriaan ja korosti, että varallisuus ei ole sama kuin raha tai jalometallit. Sen sijaan hän katsoi, että varallisuuden lähteenä on maa. Hänen katsotaan siten perustaneen fysiokratismina tunnetun taloustieteen suuntauksen. Cantillon korosti, että ihmiset saavat työn avulla maasta varallisuutta, joka antaa heille ravintoa, elämän mukavuutta ja nautintoja.

Cantillonin taloustieteellisiin aatteisiin vaikutti suuresti brittiläinen lääkäri William Petty, joka Cantillonin tavoin pyrki yhdistämään taloustieteeseen tilastotieteen näkökulman. Cantillonin pääteos *Essai Sur La Nature Du Commerce En Général* valmistui arviolta vuosien 1730 ja 1734 välillä, mutta ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1755. Senkin jälkeen sen arvoa vähäteltiin, koska se ei vastannut tieteenalan hallitsevaan asemaan nousseen itävaltalaisen taloustieteen näkemyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Brewer 1992, sivu 2; Brewer esittää kaksi vaihtoehtoa Cantillonin syntymäajalle, mutta luottaa enemmän Antoine Murphyn arvioon: "Murphy thinks that Cantillon was probably born in the 1680s, at Ballyronan in County Kerry, Ireland; Walsh says that he was born in 1697 (which is hard to square with the fact that he was in a position of responsibility in 1711)".
2. 1 2 3  Jonathan M. Finegold Catalan: Richard Cantillon: Founder of Political Economy  syyskuu 2010. Mises Institute. Viitattu 27.10.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Richard Chelimo** (21. huhtikuuta 1973 Merakwet, Kenia – 15. elokuuta 2001) oli kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.

Kalenjin-heimoon kuulunut Chelimo kasvoi urheilullisessa perheessä. Hänen veljensä Ismael Kirui on kaksinkertainen maailmanmestari 5 000 metrin juoksussa ja hänen serkkunsa Moses Kiptanui voitti 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden kolme kertaa.

Chelimo saavutti ensimmäisen kerran menestystä kansainvälisessä kilpailussa sijoittuessaan toiseksi vuoden 1990 maastojuoksun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 10 000 metrin juoksussa. Hän voitti toiseksi tulleen 15-vuotiaan veljensä Ismael Kiruin juoksussa kahdellatoista sekunnilla. Chelimo valittiin Kenian joukkueeseen 1991 Tokion MM-kilpailuihin, jossa hänen tehtävänsä oli toimia jäniksenä Moses Tanuille. Chelimo onnistui tehtävässään ja kenialaiset jättivät pahimman kilpailijansa, Marokon Khalid Skah’n kolmanneksi. Viimeisellä kierroksella Tanui ohitti Chelimon ja juoksi maailmanmestaruuteen.

Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa Chelimo ja Skah kamppailivat juoksun voitosta. Kolme kierrosta ennen maalia parivaljakko ohitti kierroksella Marokon Hammou Boytayebin. Boytayeb jäi juoksemaan kaksikon kanssa ja esti kahdesti Chelimoa ohittamasta häntä. Espanjalaisyleisö raivostui tempusta ja kenttätuomari, ruotsalainen Carl-Gustav Tollemar, yritti poistaa Boytayebin kilpailusta siinä kuitenkaan onnistumatta. 150 metriä ennen maalia Skah aloitti loppukirinsä ja voitti kilpailun. Kilpailun jälkeen Skah julistettiin hylätyksi, mutta Marokon joukkue jätti hylkäyksestä protestin. Protesti hyväksyttiin, sillä sääntöä ei määritelty sääntökirjassa riittävän tarkasti. Palkintojenjaossa yleisö antoi raikuvat aplodit Chelimolle, kun taas Skah’n saadessa mitalin stadionilla buuattiin.

Vuonna 1993 Chelimo rikkoi nuorten ja yleisen sarjan maailmanennätyksen 10 000 metrillä ajallaan 27.07,91. Aika oli yleisen sarjan maailmanennätys vain viisi päivää, kunnes Yobes Ondieki rikkoi sen. Nuorten maailmanennätyksenä aika säilyi yli 11 vuotta. Samana vuonna pidetyissä Stuttgartin MM-kilpailuissa Chelimo saavutti pronssia 10 000 metrillä.

Chelimo lopetti urheilu-uransa vuonna 1996, koska ei onnistunut nousemaan kestävyysjuoksun huipulle. Hän palasi vanhaan työhönsä Kenian armeijassa alkaen lihoa ja juopotella, mutta hänen ystävänsä saivat hänet aloittamaan harjoittelun uudelleen. Chelimo kuitenkin kuoli vuonna 2001 aivokasvaimeen vain 29-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Richard Chelimo (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Heiricus (Eric) Auxerrelainen** (lat. *Heiricus Autissiodorensis* tai *Altissiodorensis*) (841–876) oli ranskalainen benediktiinimunkki sekä skolastinen filosofi ja teologi.

Heiricus toimi Pyhän Germanus Auxerrelaisen luostarin oblaattina nuorelta iältä. Hän opiskeli Lupus Servatuksen ja Haimo Auxerrelaisen kanssa. Hänen omiin oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Remigius Auxerrelainen ja Hucbaldus.

Heiricus oli osallisena keskiajan universaalikiistassa ennen kaikkea glossillaan Aristoteleen kategorioita käsittelevään teokseen *Categoriae decem*. Siinä hän kannatti kantaa, jonka mukaan ainoastaan partikulaarit eli yksilöoliot ovat olemassa. Näkemyksen mukaan esimerkiksi valkoinen ja musta eivät ole olemassa sellaisenaan, vaan aina jos joku puhuu niistä, hänen on viitattava esimerkiksi valkoiseen ihmiseen tai mustaan hevoseen. Koska inhimillinen ymmärrys ei voi käsittää kaikkia yksilöitä, se kokoaa tällaiset viittaukset yhteen (*coarctatio* < lat. *coarctare*, "koota yhteen") yhden sanan alle (universaaliksi). Näin yksilöistä muodostetaan ajatus lajeista, edelleen suvuista ja lopulta substanssista. Kanta voitaisiin muuten tulkita nominalismiksi, mutta toisissa kohdissa Heiricus kannatti maltillista realismia.

Muita Heiricuksen teoksia olivat Pyhän Germanuksen runomuotoinen elämäkerta *Miracula sancti Germani* sekä saarnakokoelma *Collectaeum*.

Lähteet
-------

1. ↑  Scholasticism *Encyclopaedia Britannia, 11th edition, 1911*. Viitattu 25. syyskuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Bautz, Friedrich Wilhelm: Heiricus von Auxerre *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon*.  (saksaksi)
* The School of Auxerre (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali vyöhyke 2.12.1922–18.1.1970
**Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue**, myös **puolueeton vyöhyke** tai **neutraali vyöhyke**, oli Saudi-Arabian ja Kuwaitin välissä vuosina 1922–1970 sijainnut, 5 770 km²:n laajuinen mihinkään valtioon kuulumaton alue. 

Vyöhyke muodostettiin 2. joulukuuta 1922 solmitulla Uqairin sopimuksella, jonka alle­kirjoittivat silloisen Nejdin sulttaani Abdullah bin Abdur-Rahman al Saud ja Kuwaitin hallitsija Ahmad al-Jabir al-Sabah. Koska Kuwait tuolloin ei kuitenkaan ollut itsenäinen valtio vaan kuului Brittiläiseen imperiumiin, allekirjoitti sopimuksen myös Britannian edustaja J. C. More. Sopimuksen mukaan tähän alueeseen nähden oli Nejdin sulttaani­kunnalla ja Kuwaitilla yhtäläiset oikeudet, kunnes Ison-Britannian hallituksen välityksellä tehtäisiin uusi aluetta koskeva Nejdin ja Kuwaitin välinen sopimus.

Alueen valtaamiseen ja hyväksi­käyttöön oli kummallakin osapuolella kuitenkin vain vähän kiinnostusta, ennen kuin vuonna 1938 Kuwaitin Burganista löydettiin öljyä. Sitä ennen Nejd oli yhdistynyt Hijazin kanssa Saudi-Arabiaksi. Kun vaikutti toden­näköiseltä, että öljyä löydettäisiin puolueettomalta vyöhykkeeltäkin, molempien maiden hallitukset myönsivät vuosina 1948–1949 yksityisille yhtiöille toimi­lupia. Myöhemmin molemmat maat käyttivät hyväkseen alueen öljy­esiintymiä tekemänsä yhteis­työ­sopimuksen mukaisesti.

Alueen jakamisesta alettiin neuvotella, kun Kuwaitin ja Saudi-Arabian hallitsijat lokakuussa 1960 tapasivat ja päättivät, että puolueeton vyöhyke olisi jaettava. Molempien maiden hallitukset allekirjoittivat 7. heinäkuuta 1965 asiaa koskeneen sopimuksen. Maiden välisestä rajasta sovittiin 17. joulukuuta 1967, mutta sopimus ei virallisesti tullut voimaan, ennen kuin se allekirjoitettiin Kuwaitissa 18. joulukuuta 1969. Sopimus ratifioitiin 18. tammikuuta 1970, ja se julkaistiin *Kuwaiti Official Gazette* -julkaisussa 25. tammikuuta 1970.

Alueen öljyvaroja käytettiin vielä tämän jälkeen yhteisesti.

Vyöhykkeellä ei koskaan ollut ISO 3166 -tunnusta, koska se oli jaettu ennen kuin tämä standardi vuonna 1974 laadittiin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Saudi–Kuwaiti neutral zone

Katso myös
----------

* Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue

Lähteet
-------

* International Boundary Stydy no. 103: Kuwait–Saudi-Arabia Boundary The Geographer Office of the Geographer Bureau of Intelligence and Research.  Arkistoitu 7.6.2019. Viitattu 2.12.2014.

### Viitteet

1. 1 2 3  *Otavan suuri ensyklopedia, 12. osa, hakemisto M–Ö*, s. 8968, hakusana Neutraali alue. Otava, 1983. ISBN 951-1-07198-X.
2. 1 2  Agreement concerning the boundary between Nejd and Kuwait YK. Viitattu 2.12.2014.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Siemennestekeräset** ovat varpuslintukoiraan siemennestevarasto. Parilliset siemennestekeräset sijaitsevat kloaakkipullistuman sisällä kloaakin eli yhteissuolen molemmin puolin.

Varpuslinnun kivekset sijoittuvat ruumiinonteloon, ja niistä johtaa siemenjohtimet siemennestekeräsiin, jotka ovat muodoltaan sykkyräiset. Keräsistä siemenneste purkautuu kloaakkiin ja parittelussa naaraan kloaakin kautta sen emättimeen. Kivekset tuottavat siittiöitä vain lintukoiraan ollessa lisääntymisvireessä. Hyvin monet höyhenpuvultaan samannäköiset ja mitoiltaan samankokoiset varpuslintukoiraat ja -naaraat voidaan lisääntymiskaudella erottaa toisistaan kloaakkipullistumasta. Joillakin lajeilla, kuten rautiaisella, kloaakkipullistuma on poikkeuksellisen huomattava. Tutkimuksissa on todettu, että lajeilla, joiden naaraat harrastavat aktiivisesti toisen kuin parinsa kanssa paritteluja, kuten rautiaisella, tai ovat moniavioisia, koiraiden siementuotanto on runsaampaa, ja ne parittelevat useammin kuin lajit, jotka ovat pariuskollisempia, kuten punatulkut.

Lähteet
-------

* Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä. ISBN 978-952-220-092-1
**USS San Juan** (runkonumero SSN-751) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin 30. marraskuuta 1982 General Dynamicsin Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 9. elokuuta 1985. Se laskettiin vesille 6. joulukuuta 1986 kumminaan rouva Sherrill Hernandez ja liitettiin laivastoon 6. elokuuta 1988 ensimmäisenä päällikkönään Charles Young.

Alus oli ensimmäinen luokan aluksista, johon tehtiin runsaasti parannuksia ja siten sitä pidetäänkin yleisesti uuden 668I-luokan ensimmäisenä aluksena. *San Juan* ja sen jälkeen valmistuneet alukset ovat hiljaisempia ja niihin on asennettu kehittyneempi AN/BSY-1 taistelunjohto- ja kaikumittainjärjestelmä sekä Tomahawk-risteilyohjusten laukaisuun omat laukaisusiilot. Näkyvin ulkoinen ero alaluokkien välillä on syvyysperäsimien siirto veneen tornista keulaan. Samoin aluksen järjestelmien sijoituksia muutettiin siten, että se voi läpäistä jääkannen ilman erityisjärjestelyjä.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Portsmouthin laivastotukikohtaan New Hampshireen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  US Carriers - USS San Juan

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS San Juan (SSN-751)** Wikimedia Commonsissa
Mickey Rooney, Judy Garland ja Louis B. Mayer
**Louis Burt Mayer** (oik. **Eliezer (Lazar) Meir** 4. heinäkuuta 1885 Minsk, Venäjä – 29. lokakuuta 1957 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen, juutalaiseen perheeseen Venäjällä syntynyt, elokuvatuottaja. Mayer oli 1930- ja 1940-luvuilla yksi Hollywoodin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Hän johti lähes 30 vuotta Metro-Goldwyn-Mayer-studiota. MGM syntyi, kun Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat Metro Pictures- ja Louis B. Mayer Pictures -yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa. Mayer perusti 1927 Yhdysvaltain elokuva-akatemian, joka jakaa vuotuiset Oscar-palkinnot. Uransa huippuvuosinaan Mayer ansaitsi yli miljoona dollaria vuodessa ja oli siten Yhdysvaltojen parhaiten palkattu henkilö. Mayer oli myös aktiivisesti mukana republikaanisen puolueen toiminnassa ja oli 1930-luvulla kaksi vuotta Kalifornian republikaanisen puolueen puheenjohtajana.

Mayer syntyi Minskissä, josta perhe muutti ensin New Yorkiin ja sieltä Kanadaan. Kanadassa hänen isällään oli hyvin menestyvä jäte- ja romumetalliyritys. Mayer menestyi itse samalla alalla Bostonissa ennen kuin osti elokuvateatterin Massachusettsistä 1904. Mayerista tuli pian Uuden-Englannin suurin elokuvateattereiden omistaja. 1914 Mayer ryhtyi levittämään elokuvia ja perusti pian sen jälkeen kaksi elokuvien tuotantoyhtiötä: Metro Pictures ja Louis B. Mayer Pictures. Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa ja uuden yhtiön nimeksi tuli Metro-Goldwyn-Mayer. Mayerista tuli myös samalla yhtiön johtaja, jossa virassa hän toimi vuoteen 1951 asti, jolloin hänet erotettiin.

MGM:n johtajana Mayer tuli tunnetuksi kyvystään tuottaa menestyselokuvia ja löytää parhaat ihmiset tekemään niitä. Hänen ensimmäinen tuotantopäällikkönsä oli Irving Thalberg. Mayer pyrki myös ylläpitämään elokuvissa tiukkoja konservatiivisia moraaliarvoja, minkä takia monet MGM:n elokuvat hänen aikanaan olivatkin perhe-elokuvia.

Dore Schary, tuolloin MGM:n tuotantopäällikkö, syrjäytti Mayerin 1951. Viimeiset vuotensa Mayer työskenteli Cinerama-yhtiölle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Brennan, Sandra: Louis B. Mayer *www.allmovie.com*. Viitattu 26.10.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alexander Tawaststjerna** (25. heinäkuuta 1863 Kuopio – 30. syyskuuta 1930 Tallinna) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Alexander Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Eugenia Charlotta Blom. Kenraalit Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat hänen veljiään.

Alexander Tawaststjerna valmistui Voronežin sotilaskymnaasista, mistä hänet siirrettiin junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin 1880. Sieltä vuonna 1882 valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen Putivlin jalkaväkirykmenttiin. Vuonna 1887 hänet siirrettiin luutnantiksi ylennettynä 1. Kaukasian, H.K.K. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš vanhemman sapööripataljoonaan. Vuonna 1892 Tawaststjerna siirrettiin Viaporin linnoituskomppaniaan. Hän suoritti opinnot Sotaoikeusakatemiassa Pietarissa ja hänet ylennettiin alikapteeniksi 1895, seuraavana vuonna hänet määrättiin apulaiseksi Varsovan sotilaspiirin aluetuomioistuimeen. Kapteeniksi Tawaststjerna ylennettiin 1897.

Vuonna 1898 Tawaststjerna siirrettiin yleisesikuntaupseeriksi erityistehtäviä varten Pietarin sotilaspiirin alueintendentuuriosastoon, asetettuna Venäjän tie- ja vesikulkulaitoksen insinöörijoukkoihin, ja saman vuoden heinäkuussa hänet nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomioistuimen varajäseneksi. Vuonna 1900 Tawaststjerna määrättiin toimistopäälliköksi valtakunnan ylisotatuomioistuimeen, vuonna 1901 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Hänet määrättiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorin apulaiseksi tammikuussa 1902, ylennettiin everstiksi joulukuussa 1904 ja nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattoriksi kesäkuussa 1906. Vuonna 1912 hänet määrättiin Kiovan sotilaspiirin sotatuomariksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomariksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917 Tawaststjerna Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorina, eron sotapalveluksesta hän sai 1917.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alexander Tawaststjerna *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 1.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**USS Scranton** (runkonumero SSN-756) on Yhdysvaltain laivaston palveluksessa oleva Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1984 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 29. elokuuta 1986. Se laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1989 kumminaan rouva Sarah McDade ja otettiin palvelukseen 29. tammikuuta 1991 Norfolkin laivastotukikohdassa ensimmäisenä päällikkönään John G. Meyer. *Scranton* on järjestyksessä toinen Yhdysvaltain laivaston alus, joka on nimetty pennsylvanialaisen Scrantonin kaupungin mukaan.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan.

Alus lähti 21. tammikuuta 2011 partiomatkalle. Se osallistui 12. helmikuuta *Saphirin* kanssa Ranskan merivoimien kanssa järjestettyyn yhteisharjoitukseen Atlantilla. Alus saapui 16. helmikuuta Portsmouthiin yhdeksän vuorokauden laivastovierailulle. Se saapui 6. maaliskuuta Augustanlahdelle, jossa se vastaanotti täydennyksiä.

Alus laukoi 19. maaliskuuta Tomahawk-ohjuksia Libyaan operaatio Odyssey Dawnissa. Se saapui 25. maaliskuuta Sudanlahteen. Alus lähti 10. heinäkuuta Toulonista Ranskasta suunnitellun laivastovierailun päätyttyä. Alus saapui 17. elokuuta Norfolkiin oltuaan merellä seitsemän kuukautta. Se oli matkannut yli 42 000 merimailia ja vieraillut lukuisissa satamissa, yllä olevien lisäksi Rotassa Espanjassa ja Lissabonissa Portugalissa.

Paul A. Whitescarver luovutti 20. tammikuuta 2012 Norfolkissa aluksen päällikkyyden Seth Burtonille.

Lähteet
-------

1. ↑  DANFS (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  USS Scranton (SSN 756) *csp.navy.mil*.
3. 1 2 3  US Carriers - USS Scranton

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Scranton (SSN-756)** Wikimedia Commonsissa
**Defender of the Crown** on Cinemawaren kehittämä ja Kellyn Beckin suunnittelema strategiapeli, jossa tehtävänä on valloittaa Britannia. Peli oli ensimmäinen Cinemawaren kehittämä videopeli. Se julkaistiin ensin Commodore Amigalle vuonna 1986. Vuonna 1987 se käännettiin MS-DOS:lle, Nintendo Entertainment Systemille, Atari ST:lle, ZX Spectrumille, Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle, Macintoshille ja viimein vuonna 1988 Apple IIGS:lle. Peli käännettiin myöhemmin myös Philips CD-i:lle ja vuonna 2002 Game Boy Advancelle.

Defender of the Crown on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmästä Amiga-pelistä.

Pelaaminen
----------

Pelissä yhdistyy yksiruutuinen Britanniaa kuvaava karttanäkymä, jossa on hyvin kevyttä resurssistrategiaa ja joukkojen liikuttelua sekä hiirellä ohjattavat alipelit, joissa ammutaan katapultilla linnan muuria hajalle, tunkeudutaan linnaan miekkamiehillä tai yritetään suistaa turnajaisten vastustaja ratsultaan peitsellä.

Peliin panostettiin graafisesti paljon ja se oli ilmestyessään kotitietokoneiden näyttävimpänä pidetty peli. Tuotantoprosessi vei kuitenkin Cinemawaren taloudellisiin vaikeuksiin ja peli julkaistiin Amigalle keskeneräisenä. Amiga-versiosta puuttui muutama muissa versiossa nähtävä osio ja sen läpipeluu onnistui monilta pelaajilta noin tunnissa. Käännösversioiden näyttävyydestä jouduttiin tinkimään paljon, koska vuonna 1986 Amigalla oli tekninen etumatka grafiikassa, mutta peli osoittautui tästä huolimatta suosituksi käännösversioinakin, joissa itse peliin oli ehditty laittaa vähän enemmän sisältöä.

Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Vuonna 1989 Cinemaware julkaisi samanhenkisen pelin *Lords of the Rising Sun*, joka sijoittui Japaniin. Samana vuonna Rainbow Arts julkaisi Defender of the Crownin kloonina pidetyn pelin, *Joan of Arc*, joka sijoittui Ranskaan. Toisin kuin Defender of the Crownissa, tuossa pelissä lensi veri.

Vastaanotto
-----------

Peli sai CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 82/100.

Lähteet
-------

1. ↑  Top 10 Most Influential Amiga Games Wired. Viitattu 11.10.2017.
2. ↑  Defender of the Crown review  heinäkuu 1991. Amiga Magazine Rack. Viitattu 31.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* *Defender of the Crown* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Defender Of The Crown* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Defender Of The Crown (CDTV)* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
**Alexander Banor Tettey** (s. 4. huhtikuuta 1986 Accra, Ghana) on ghanalaissyntyinen norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2019–2020 Englannin Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä, johon hän siirtyi kesällä 2012.

Ghanan pääkaupungissa Accrassa syntynyt ja kasvanut Tettey muutti 13-vuotiaana Bodøn kaupunkiin Norjaan. Hänellä ei ole enää synnyinmaansa kansalaisuutta, sillä Norja ei salli kaksoiskansalaisuutta.

Ammattilaisura
--------------

Tettey teki läpimurtonsa kansainväliselle tasolle Rosenborgin joukkueessa, josta siirtyi kesällä 2009 Ranskan pääsarjan Ligue 1:n Rennesiin. 

Ranskassa Tettey pelasi kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi elokuussa 2012 tuolloin Englannin Valioliigassa pelanneeseen Norwich Cityyn.

### Maajoukkueura

Norjan A-maajoukkueessa Tettey debytoi elokuussa 2007 Argentiinaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 2015 Kroatiaa vastaan. Saman vuoden lokakuussa hän teki maalin Maltaa ja Italiaa vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Norge Menn Senior A - Toppscorer, gule og røde kort Norges Fotballforbund. Viitattu 12.12.2019. (norjaksi)
2. 1 2 3  Alexander Tettey Transfermarkt-sivustolla (englanniksi) Viitattu 12.12.2019.
**Saksan viinitie** (saks. *Deutsche Weinstraße*) on 85 kilometriä pitkä Pfalzin viinialueita halkova matkailutie. Se alkaa Ranskan rajalla sijaitsevasta Schweigen-Rechtenbachin kunnasta pohjoiseen Bockenheimiin.

Historia
--------

Saksalainen viiniportti
Viinitien alussa Schweigen-Rechtenbachissa olevan saksalaisen viiniportin (*Deutsches Weintor*) rakennuttivat kansallissosialistit vuonna 1935. Portin tarkoitus oli kansallissosialistien omien intressien lisäksi lisätä alueen matkailua.

Pfalzin viininviljelyalue
-------------------------

Paikallisia viinitarhoja
Pfalzin viinialue on 23 000 hehtaarin suuruinen ja se on Saksan toiseksi suurin viinialue. Viininviljelijöitä alueella on noin 4000, joista suurin osa työskentelee perheyrityksissä. Eniten alueella viljellään Riesling-viinirypäleitä, jonka viljelyala on lähes 6 000 hehtaaria. Huhti-marraskuussa viininvalmistajat avaavat tiloillensa Pop up -ravintoloita, joissa he tarjoavat oman tilansa viiniä sekä pieniä, yksinkertaisia välipaloja. Nämä tunnistaa kyltistä jossa lukee Straußwirtschaft.

Alueen festivaaleja
-------------------

Joka syksy Neustadtissa pidetään suuri viinifestivaali, Deutsches Weinlesefest. Juhlissa valitaan myös viinikuningatar edustamaan saksalaista viiniä niin Saksassa kuin ulkomailla. Festivaaleilla käy jopa 100 000 vierailijaa.

Bad Dürkheimissa pidetään vuosittain suuret makkaramarkkinat, Dürkheimer Wurstmarkt. Se houkuttelee jopa 685 000 kävijää, ja sitä pidetään maailman suurimpana viinifestivaalina. Juhlan juuret juontavat 1100-luvulle, jolloin Dürkheimilaiset halusivat tarjota pyhiinvaeltajille ruokaa ja juomaa. Tästä kehittyi keskiaikaiset markkinat, ja josta lopulta tuli kansanfestivaali. Juhlan nimi viittaa pfalzilaisten toiseen intohimoon eli makkaraan.

Vaellus ja pyöräily
-------------------

Saksan viinitien suuntaisesti kulkee Pfälzer Weinsteig -vaellusreitti. Se kulkee metsien ja viinitarhojen läpi, ja sen varrella on useita linnoja, näköalapaikkoja ja kyliä. Retkeilyreitti on 172 kilometriä pitkä, eli se on paljon pidempi kuin viinitie. Reitti on jaettu yhteentoista päiväetappiin.

Radweg Deutsche Weinstraße -pyöräilyreitti on 97 km pitkä. Se on jaettu neljään etappiin.

  

* Deutsches Weinlesefest ja viinikuningatarDeutsches Weinlesefest ja viinikuningatar
* Dürkheimer Wurstmarkt vuonna 2019Dürkheimer Wurstmarkt vuonna 2019
* Mantelipuut kukkivat Pfalzin viinialueellaMantelipuut kukkivat Pfalzin viinialueella
* LogoLogo

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Along the German Wine Route Deutsche Welle. Viitattu 7.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Radweg Deutsche Weinstraße Deutsche Weinstraße.  Arkistoitu 24.6.2020. Viitattu 7.1.2020. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saksan viinitie** Wikimedia Commonsissa

* Deutsche Weinstraße (Arkistoitu – Internet Archive)
**IV talviolympialaisissa** Garmisch-Partenkirchenissa vuonna 1936 **alppihiihto** oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kaksi kilpailutapahtumaa: miesten ja naisten alppiyhdistetty.

Mitalistit
----------

### Miesten alppiyhdistetty


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Saksa | Franz Pfnür | 99,25 |
| 2 | Saksa | Gustav Lantschner | 96,26 |
| 3 | Ranska | Émile Allais | 94,69 |

Syöksynrinteen pituus oli 3 800 metriä, kokonaispudotusta 959 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä.
  

  

### Naisten alppiyhdistetty


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Saksa | Christl Cranz | 97,06 |
| 2 | Saksa | Käthe Grasegger | 95,26 |
| 3 | Norja | Laila Schou Nilsen | 93,48 |

Syöksynrinteen pituus oli 3 300 metriä, kokonaispudotusta 820 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä.
  

  

1936 talviolympialaisten kilpailulajit
Alppihiihto |
Jääkiekko |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Taitoluistelu |
Yhdistetty  

Näytöslajit: *Jääkolkka* |
*Sotilaspartiohiihto*

Alppihiihto olympialaisissa
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 |
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Miantonomoh-luokan monitoria. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Tonawanda** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu kaksitykkitorninen Miantonomoh-luokan monitori.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Miantonomoh-luokka*
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1864 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1865 päällikkönään William Ronckendorff.

Palvelus
--------

Aluksen valmistuttua liian myöhään osallistuakseen Yhdysvaltain sisällissotaan *Tonawanda* poistettiin palveluksesta 22. joulukuuta Washingtonin laivastontelakalla. Alus palautettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1866 laivastoakatemian koululaivana, jossa tehtävässä se nimettiin *USS Amphitriteksi* 15. kesäkuuta 1869. Aluksen palvelus Annapoliksessa päättyi 1872, jonka jälkeen se siirrettiin Delawarejoelle. Harlan and Hollingsworth romutti aluksen vuosina 1873-1874 Wilmingtonissa Delawaressa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  history.naval.mil

*Miantonomoh*-luokan monitorit

|  |
| --- |
| *USS Miantonomoh* - *USS Agamenticus* - *USS Monadnock* - *USS Tonawanda* |
| Edeltäjä: *USS Onondaga* – Seuraaja: *USS Dictator* |
*Tämä artikkeli kertoo yhdysvaltalaisesta sotalaivasta. Saint-Lô on kunta ja kaupunki Ranskassa*

**USS St. Lo** (runkonumerot ACV-63, CVE-63) oli Yhdysvaltain laivaston Casablanca-luokan saattuetukialus. Alun perin alus oli pieni 12 000 tonnin rahtilaiva, joka muunnettiin lentotukialukseksi lisäämällä lentokansi ja kevyt ilmatorjunta-aseistus. Ilmatorjuntatykkien lisäksi aluksessa oli yksi 127 mm tykki. Aluksella lentokoneita oli kolmisenkymmentä, valtaosin Grumman TBF Avenger -torpedopommittajia.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Casablanca-luokka*
Alus tilattiin Vancouverista Washingtonista Kaiser Shilbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1943 nimellä *USS Chapin Bay*. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta nimellä *USS Midway* kumminaan Santa Anan laivaston lentotukikohdan komentajan Howard N. Coulterin puoliso Cauchois Coulter ja liitettiin laivastoon 23. lokakuuta Astorian laivastotukikohdassa Oregonissa ensimmäisenä päällikkönään Francis Joseph McKenna. Aluksen nimi piti vapauttaa valmisteilla olevalle lentotukialukselle CVB-41 ja aluksen nimeksi vaihdettiin 10. lokakuuta 1944 *USS St. Loksi*.

Palvelus
--------

*St. Lo* syttyi palamaan kamikazen osuttua.
*St. Lo* osallistui Yhdysvaltain 7. laivastossa Leytenlahden taisteluun lokakuussa 1944. Samarin saaren taistelussa 25. lokakuuta aluksen lentokanteen osui japanilainen kamikaze-kone. Alus syttyi palamaan ja paloi räjähdellen alle tunnin, kunnes se upposi. Kyseessä oli japanilaisten ensimmäinen kamikaze-hyökkäys.

Lähteet
-------

* Arni, Erkki: *Taistelu Tyynen meren herruudesta*. WSOY, 1964.
* Vat, Dan van der: *The Pacific Campaign*. Simon&Schuster, 1991. ISBN 0-671-79217-2. (englanniksi)
* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Chesneau, Roger s. 238-241
2. ↑
3. ↑  Chesneau, Roger s. 241