recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Systembolaget** (sanatarkasti suom. *Järjestelmäyhtiö*) on Ruotsin valtion omistama yritys, jolla on lakisääteinen monopoli yli 3,5 % alkoholia sisältävien juomien vähittäiskauppaan Ruotsissa ja joka on siten Suomen Alkoa vastaava yritys.

Historia
--------

Nimi "Systembolaget" tulee yhtiön mukaan siitä, kun jotkut kunnat alkoivat 1850-luvulla ottamaan baareja haltuunsa kontrolloidakseen väkijuomien myyntiä. Kun kunnat sitten yhtiöittivät (ruots. *bolagisera*) tätä toimintaa, niiden katsottiin ottavan se osaksi omaa systeemiään, mikä antoi nimensä nykyiselle yhtiölle.

Viinanmyynti on ollut Ruotsissa valtion hallinnassa vuodesta 1905. Nykymuotoinen Systembolaget perustettiin vuonna 1955.

Liiketoiminta
-------------

Vuonna 2022 yhtiöllä oli oman ilmoituksensa mukaan 5 968 työntekijää. Myymälöitä oli 450. Liikevaihtoa sillä oli 37,182 miljardia kruunua. Systembolagetin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Kesällä 2021 yrityksen uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Ann Carlsson, joka on aikaisemmin toiminut Apoteketin toimitusjohtajana.

Systembolagetit ovat auki pisimmillään maanantaista perjantaihin klo 10–20 ja lauantaisin 10–15. Sunnuntaisin ja pyhäpäivisin myymälät ovat kiinni. Yli 3,5-prosenttisten alkoholijuomien ostoikäraja on 20 vuotta (tätä miedompien 18 vuotta) ja niiden vähittäismyynti on Systembolagetin yksinoikeus.

Ruotsinsuomessa yrityksestä käytetään useimmiten nimitystä *Systeemi*, samoin kuin Suomen Alkoon viitataan *Suomen systeeminä*.

Vuonna 2022 julkaistun kyselytutkimuksen 73 prosenttia ruotsalaisista kannattaa Systembolagetin monopoliasemaa.

Katso myös
----------

* Vinmonopolet (Norja)

Lähteet
-------

1. ↑  Från bergsmän till Bratt *Systembolaget*.  2023. Viitattu 10.5.2023.
2. ↑  Systembolagets historia *Systembolaget.se*.  Arkistoitu 14.9.2015. Viitattu 30.7.2015. (ruotsiksi)
3. ↑  Systembolaget i siffror *Systembolaget*.  2022. Viitattu 10.5.2023. (ruotsiksi)
4. ↑  Systembolaget får ny vd från Apoteket *Dagens Nyheter*.  1.6.2021. Viitattu 10.5.2023. (ruotsiksi)
5. 1 2  Sverige *PopNAD*. Viitattu 10.5.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Systembolaget** Wikimedia Commonsissa
Dmitri Medvedev RSCC:n maa-asemalla Moskovassa.
**RSCC** (engl. *Russian Satellite Communications Company*, ven. ФГУП «Космическая связь» (ГПКС), *FGUP "Kosmitšeskaja svjaz*) on venäläinen satelliittitietoliikennettä välittävä yhtiö.

Tausta ja toiminta
------------------

Vuonna 1967 Molnija-1-tietoliikennesatelliitti alkoi lähettää TV- ja radio-ohjelmia satelliittivälitteisesti Neuvostoliittoon. Neuvostoliiton viestintäministeriö perusti helmikuussa 1968 "Tietoliikennenoodin numero 9", jonka tehtävä oli satelliittitietoliikenteen toteuttaminen. Tästä valtionyhtiöstä kehittyi 1990-luvulla RSCC-yhtiö. 

RSCC:llä on geostationaarisen kiertoradan tietoliikennesatelliittien konstelaatio. Satelliitit ovat "broadcast"- eli ohjelmia välittäviä satelliitteja. Yhtiöllä on myös maanpäällisiä radiolinkkejä ja kuituoptista tiedonsiirtoa ja se toimii myös puheluiden ja laajakaistan välittämisessä Venäjälle.

Satelliitit
-----------

Vuonna 1998 RSCC tilasi NPO PM:ltä Ekspress-A-tietoliikennesatelliitin. Ranskalainen Alcatel
rakensi sen radiohyötykuorman. Syyskuussa 2010 RSCC tilasi kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, Express-AM8, Express-AT1 ja Express-AT2, Thales Alenia Space -yhtiöltä siten, että venäläinen Rešetnjov-yhtiö rakentaa satelliittirungot ja Thales Alenia radiohyötykuorman. 

Vuonna 2011 yhtiö tilasi Rešetnjovilta kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, joihin Thales Alenia Space rakentaa tietoliikennelaitteet. 

Maaliskuussa 2012 RSCC tilasi kaksi tietoliikennesatelliittia Astriumilta. 

Vuonna 2015 laukaistaan RSCC:n ja Eutelsatin yhteisrahoitteinen tietoliikennesatelliitti asemaan 26 itäistä pituutta. *päivitettävä*

Lähteet
-------

1. ↑   SatMagazine, kesäkuu 2008, Published monthly by Satnews Publishers 800 Siesta Way, Sonoma, CA 95476 USA, Phone (707) 939-9306, E-mail: hartley@satnews.com, Website: www.satmagazine.com
2. ↑
3. ↑
4. ↑   RSCC Orders Two Satellites from Astrium, spacenews, 27.3.2012
5. ↑
Avoin puutarhakomposti
**Komposti** on biologisesti hajoavaa orgaanista jätettä, siis kasvi- ja eläinperäisiä aineita, joita eliöt hajottavat. Kompostin ja tunkion ero on siinä, että tunkiossa on vallalla anaerobiset bakteerit eli hapettomassa tilassa elävät mädättäjäbakteerit, kompostissa aerobinen hajotus on pääosassa ja makrohajottajien (muun muassa matojen) osuus on merkittävä. Kompostoinnin tuote, kompostimulta, on hyvä kasvualusta kasveille.

Kompostoituminen
----------------

Kompostoituminen tarkoittaa biojätteen hajoamista ravinteiksi. Kompostoitumista tapahtuu luonnossa normaalisti, esimerkiksi havumetsän maaperässä karike kompostoituu hitaasti. Ihminen taas voi koota jätteitä kasoiksi ja pyrkiä vauhdittamaan kompostoitumista. Kompostin hoidon tarkoituksena on pitää hajoaminen tehokkaana jotta kompostin lämpötila pysyy tarpeeksi korkeana, että haitalliset bakteerit ja rikkaruohojen siemenet tuhoutuvat. Suomen oloissa jätteen hajoaminen lämpimässä kompostissa jatkuu myöhempään syksyyn kuin hoitamattoman tunkion. Jotta komposti toimisi hyvin, siinä täytyy olla sopivassa suhteessa hiiltä, happea, typpeä ja vettä.

Kompostien käyttö
-----------------

Suljettava muovinen kompostori
Suomessa kompostoidaan nykyisin kotitalouksista kerättyä biojätettä erillisissä kompostointilaitoksissa. Suurin syy tähän on pyrkimys vähentää biojätteen määrää kaatopaikoilla. Muoviin pakatut ruuantähteet mätänevät ja tuottavat muun muassa kasvihuonekaasu metaania, kun taas kompostorissa samat jätteet tuottavat käyttökelpoista multaa. 

Talousjätteestä noin kolmasosa on biohajoavaa. *lähde?* Taajama-alueilla ruoantähteitä sisältävät avokompostit ja tunkiot ovat kiellettyjä muun muassa hajuhaittojen ja rottien leviämisen estämiseksi, sen sijaan luukulla suljettavan laatikon sisällä oleva kompostori tai pelkkien puutarhajätteiden avokompostointi on sallittu.

Kompostori
----------

Kompostori on säiliö, jonka sisällä kompostoidaan puutarha- ja talousjätettä. Sana otettiin Biolan Oy:n käyttöön tuotenimen osaksi,*lähde?* kun professori Toivo Rautavaara oli käynyt Itävallan puutarhamessuilla ja nähnyt siellä teollisesti valmistetun "kompostin tekijän". Yhteistyössä Biolanin kanssa kehitettiin Itävallan mallin innoittamana ensimmäinen suomalainen kompostoitumista nopeuttava laite, jonka nimeksi otettiin Kompostori. Konemuovi Oy valmisti muuntajan koppeja, jonka muotilla ensimmäiset Biolan Kompostorit syntyivät vuonna 1977.

Suomessa
--------

Suomessa kiinteistön tulee tehdä kompostointi-ilmoitus jätehuoltoviranomaiselle vuoden 2022 loppuun mennessä, jos kiinteistössä kompostoidaan keittiössä syntyvää biojätettä, eikä kiinteistö kuulu biojätteen keräyksen piiriin.

Katso myös
----------

* Bokashi

Lähteet
-------

* Thompson, K. 2008. Komposti. Julkaisija: Gummerus Kustannus Oy. 192 s. ISBN 9789512076406
* Tuominen, K. 2008. Kaikki kompostoinnista. (2. painos) Julkaisija: Minerva Kustannus Oy. 96 s. ISBN 9789524921589

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Komposti**.
* Kompostorin valinnasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan kuvauspaikan Montpellier’n sijainti

**Talo Ranskassa** on vuonna 2009 kuvattu ja Yle Teema -kanavalla kevään 2010 aikana esitetty tosi-TV-pohjainen ranskan kielen opetussarja ja siihen liittyvä samanniminen verkkokurssi. Ohjelmaa juonsi Ella Kanninen. Sarja on jatkoa aiemmille sarjoille *Talo Espanjassa* ja *Talo Italiassa*.

Kilpailun kulku
---------------

Kilpailuun valittiin hakijoiden joukosta seitsemän kilpailijaa, jotka matkustivat Montpellier’hen Etelä-Ranskaan, jossa he aloittivat ranskan opiskelun ranskankielisen opettajan johdolla. Kirjalliset kokeet ja käytännön kieliharjoitukset toimivat pudotustehtävinä, joiden kautta kussakin jaksossa yksi kilpailija pudotettiin kilpailusta, kunnes voittaja oli selvillä. Opiskelun lomassa kilpailijoille järjestettiin myös vapaa-ajan ohjelmaa. Katsojille näytettiin myös Montpellier’n ja sen ympäristön matkailukohteisiin liittyviä inserttejä.

Kilpailijat
-----------

* Virpi Hietanen (43), Inari, ravintolatoimenjohtaja. Putosi neljäntenä.
* Mika Hytti (39), Kotka, markkinointiassistentti. Putosi toisena.
* Mikko Salmilahti (35), Helsinki, myyntijohtaja. Voittaja.
* Jaana Siipola (51), Turku, fysioterapeutti. Putosi kolmantena.
* Eero Tolvanen (57), Jyväskylä, projektityöntekijä. Putosi viidentenä.
* Annamaija Vakkuri (67), Kellokoski, eläkeläinen. Putosi ensimmäisenä.
* Laura Åkerlund (22), Helsinki , pianonsoiton ja musiikkitieteen opiskelija. Toinen.

Verkkokurssi
------------

Yleisradion nettisivuilla julkaistiin mm. kilpailijoille tehdyt koekysymykset ja kilpailijoiden blogimerkintöjä sitä mukaa kuin ohjelma eteni. Näin jokaisella oli mahdollisuus seurata kilpailijoiden edistymistä ja opiskella ranskaa samaan tahtiin heidän kanssaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Talo Ranskassa. Web Archive 30.1.2010 (Ylen juttuarkisto).
**Latvijas Pasts** (suom. *Latvian posti*) on Latvian valtiollinen postiyhtiö, joka perustettiin vuonna 1992. Postitoiminnan historia Latviassa ulottuu kuitenkin aina 1200-luvulle saakka, jolloin Riika kuului Liivinmaan ritarikunnan ja Hansaliiton postialueeseen.

Latvijas Pasts perustettiin 2. tammikuuta 1992 pian Latvian neuvostomiehityksen päättymisen jälkeen. Samana vuonna Maailman postiliitto päätti Latvian jäsenyyden palauttamisesta järjestössä. Latvian liityttyä Euroopan unionin jäseneksi 1. toukokuuta 2004 tulivat voimaan myös postilain muutokset, jotka velvoittivat Latvijas Pastsin monopolin asteittaiseen purkamiseen vuoteen 2013 mennessä. Latvian postimarkkinat avautuivatkin kokonaan kilpailulle 1. tammikuuta 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Latvijas Pasts postal company posts EUR 85 mln in 2018 turnover *The Baltic Course*.  16.4.2019. Viitattu 24.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2  About us: History *pasts.lv*. Latvijas Pasts. Viitattu 24.11.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Latvijas Pasts (latviaksi, englanniksi)
**Osakeyhtiö Kokos** oli suomalainen Helsingissä 1910–1926 toiminut teknokemian yritys. Yritys valmisti aluksi pesu- ja hienosaippuaa, myöhemmin alettiin valmistaa glyseriiniä, palmuydinöljyä, margariinia palmuöljystä vuodesta 1912 tuotemerkillä *Tarmo* sekä ravintorasvaa tuotemerkillä *Sampo*. Yhtiön tuotemerkkejä olivat myös *Kokos*-pyykkisaippua, *Valko*-pesupulveri ja *Salama*-hankauspulveri.

Oy Kokoksen edeltäjä oli 1894 perustettu *Helsingfors Tvålfabrik*. Kokoksen yksikerroksinen, torniosaltaan nelikerroksinen tehdasrakennus valmistui Sörnäisiin Haapaniemenkatu 6:een vuonna 1912. Yhtiöllä oli tällöin 55 työntekijää. Yhtiön suurin omistaja oli vuoteen 1919 saakka insinööri Johannes Eichinger nuorempi (1865–1960) ja hän oli myös yhtiön toimitusjohtajana 1910-1919. Yhtiön uusiksi omistajiksi tulivat 1919 Valtameri Oy:n omistaneet Juho Kuosmanen ja K. E. Kontro sekä K. J. Grönroos kukin kolmasosan osuudella. Vuonna 1925 yhtiön ostivat W. E. Lindström ja Eric Uggla ja vuonna 1926 Oy Kokos siirtyi kokonaan Kone Oy:n omistukseen. Yhtiön tehdaskiinteistö toimi Kone Oy:n pääkonepajana vuoteen 1967 saakka. Tehdasta korotettiin yhdellä kerroksella 1928, sisäpihan ympärille valmistui lisärakennuksia 1935–1954 ja pihan kattava teräs- ja lasikate valmistui vuonna 1948. Kokos Oy fuusioitiin Kone Oy:hyn vuonna 1956.

Entisessä Kokos Oy:n tehdaskiinteistössä oli 1980-luvulla muun muassa Libyan suurlähetystö. Vuonna 1985 kiinteistön osti Rakennuskunta Haka joka aikoi purkaa sen. Vuonna 1990 rakennuksen valtasi Oranssi liike joka halusi tilat nuorten toimintatiloiksi. Tehdaskiinteistö suojeltiin lopulta ja siellä on toiminut vuodesta 2000 alkaen Teatterikorkeakoulu. 

Kokos Oy:n entinen tehdasrakennus Sörnäisissä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Osakeyhtiö Kokos, täydentäviä yhtiötietoja. Pörssitieto G. Kock
2. 1 2  Museovirasto - Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Osuusliikkeiden ja teollisuuden Sörnäinen
3. ↑  Helsinki-seura : Seura näkyy kaupunkikuvassa  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Stadissa.fi : Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu
**Erkki Juhani Minkkinen** (1947 tai 1948 – 24. elokuuta 2004) oli suomalainen taidekauppias, jonka ura ja elämä päättyivät Suomen suurimman taideväärennöstapauksen paljastumiseen.
Minkkinen järjesti vuonna 2004 Salvador Dalín satavuotisjuhlan yhteydessä Dalí-näyttelyn Katajanokan *Wanhassa Satamassa*, jossa oli myös teoksia kaupan. Usean ostajan epäiltyä teoksia väärennöksiksi poliisi teki tarkastuskäynnin näyttelyyn. Tarkemmat tutkimukset osoittivat, että jopa 80 prosenttia esillä ja myynnissä olleista teoksista oli väärennöksiä. Väärennöksiksi paljastui myös joukko Joan Mirón, Marc Chagallin, Pablo Picasson ja Andy Warholin teoksia. Poliisikuulusteluissa kävi ilmi, että väärennöskauppa oli jatkunut 20 vuotta.

Minkkinen ja Galerie Petite järjestivät Forssan kehräämössä vuonna 1989 Artexpo-näyttelyn, jossa oli runsaasti Dalín ja muiden arvotaiteilijoiden töiksi väitettyjä maalauksia.

Minkkinen vapautettiin kuuden viikon pidätyksen jälkeen 10. elokuuta 2004. Hänet löydettiin kuolleena kaksi viikkoa myöhemmin, 24. elokuuta.

Minkkisen henkilökohtainen taidekokoelma sisälsi useiden tunnettujen taiteilijoiden nimissä olleita teoksia. Ulosottoviranomaiset myivät kokoelman pilkkahinnalla pakkohuutokaupassa pian Minkkisen kuoleman jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dali-jutun epäilty löydettiin kuolleena Ilta-Sanomat 26.08.2004
2. ↑  Dalí-jupakan ei uskota vaikuttavan taidemyyntiin[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Dali centenary show full of fakes - BBC, 24 August, 2004
4. ↑  Finland police say hundreds of Dali works at exhibition were fakes
5. ↑  Dali show in Finland was full of fakes: police[vanhentunut linkki]
6. ↑  Jyrki Seppälä: *Taidekauppa - arvopaperimarkkinat, joita kukaan ei valvo (Arkistoitu – Internet Archive)* - Police Basket, 4/2004, sivu 15
7. ↑  Kuhankosken kilta
8. ↑  *Valtio vähät välittää taidenväärennöksistä (Arkistoitu – Internet Archive)* HS Sunnuntai 3.4.2005
**RKW Finland Oy** on suomalainen muoviteollisuusyritys. Se on saksalaisen RKW:n tytäryhtiö. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Ulasoorissa. RKW Finland on erikoistunut teollisuuden muovisiin joustopakkauksiin. Tuotevalikoimaan kuuluvat muovisäkit, erilaiset pakkauskalvot ja päällystetyt tuotteet, kuten aluskatteet.

Tilikaudella 2016 RKW Finlandin liikevaihto oli 46,7 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 1,3 miljoonaa euroa. Työntekijöitä tilikaudella 2015 oli 173. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Pekka Saariluoma ja hallituksen puheenjohtajana Matthias Kaufmann.

Vuonna 2015 RKW Finland oli Porin 11. suurin osakeyhtiömuotoinen työllistäjä.

Historia
--------

Monialaperheyritys Rosenlew aloitti Porissa paperisäkkien valmistuksen vuonna 1923. Myöhemmin yrityksestä muodostui yksi Euroopan suurimmista muovisäkkien valmistajista. Vuonna 1987 Rauma-Repola osti Rosenlewin.

Vuodenvaihteessa 2000–2001 saksalainen RKW osti Porin tehtaan UPM-Kymmeneltä, jolloin perustettiin uusi yhtiö Rosenlew RKW Finland Oy. Vuonna 2012 yrityksen nimeksi muutettiin konsernin yhtenäisen käytännön mukaisesti RKW Finland Oy.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7
2. 1 2 3 4 5 6 7
3. 1 2 3 4 5 6 7
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Hohner D6 -klavinetti
**Klavinetti** on kosketinsoitin, jonka suunnitteli saksalainen Ernst Zacharias 1960-luvun puolivälissä. Hän patentoi keksintönsä vuonna 1966. Periaatteessa klavinetti on sähköisesti vahvistettu klavikordi. Ääni tuotetaan pitkälti samalla lailla kuin sähkökitaralla. Klavinetin kirkas staccatomainen soundi on erityisen käytetty funk- ja rockmusiikissa. Tunnetuin klavinettien valmistaja lienee Hohner.

Tunnetuimmat Hohnerin Clavinet-mallit ovat I, II, L, C, D6 ja E7. Useimmat mallit ovat viisioktaavisia (60 kosketinta). Kutakin kosketinta kohden on yksi kieli, ääniala ulottuu F1:sta E6:een.

Hohner Clavinet D6:n soundi tuli suurelle yleisölle tutuksi Stevie Wonderin kappaleen "Superstition" myötä.

Klavinetin tekniikka
--------------------

Kuhunkin koskettimeen on kiinnitetty pieni kumivasara. Kosketinta painettaessa kumivasara koskettaa kieltä. Kun kosketin vapautetaan, kielen päässä oleva kangaspala laskeutuu kielen päälle lopettaen kielen värähtelemisen.

Useimmissa malleissa on kaksi äänikelaa kullekin kielelle, toiset kielten yläpuolella ja toiset alapuolella. Soittimessa olevan kytkimen avulla soittaja voi valita, kumpia mikrofoneja haluaa käyttää.

Clavinet I- ja II-malleja vaivanneet äänen kierto-ongelmat poistuivat D6-mallin myötä, joka julkaistiin vuonna 1971. D6-mallissa oli 15 eri filtteriasetusta, neljä mikrofonien asetusta ja demppaustoiminto kielille.

Tunnettuja klavinetin soittajia
-------------------------------

* Stevie Wonder
* Led Zeppelin
* Billy Preston
* Dr. Emmett
* Herbie Hancock

Muita Hohnerin tuotteita
------------------------

* Cembalet
* Pianet

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Klavinetti** Wikimedia Commonsissa
Elektrodien litistämiseen käytettävä kalanteri paristotehtaassa
Kalanterin toiminta
Vanha suomalainen kalanteri
**Kalanteri** on paperikonelinjan osa, jossa muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa. Se onnistuu nippikuormitusta, lämpötilaa ja kosteutta säätelemällä.

Kalanterityypit
---------------

* Konekalanteri
* Soft-kalanteri
* Multinippikalanteri (Superkalanteri)
* Gloss-kalanteri
* Metal Belt -kalanteri

Konekalanteri
-------------

Konekalanteri on kovanippinen kalanteri, jossa molemmat telat ovat teräksiset. Konekalanterissa vyöhykeohjattu tela on yleensä alapuolella ja termotela yläpuolella. Konekalanteria käytetään paksuuden (engl. *caliper control*) säätämiseen. Konekalanteria käytetään yleensä ennen päällystyskonetta tasaamaan paksuusprofiilia, jotta päällystemäärä pysyisi kohtuullisena. Konekalanteroinnissa paperirataa puristetaan siten että paksuimmat kohdat "litistyvät kasaan". Tässä kalanterointitapahtumassa radan "kuopat" eivät kalanteroidu.

Soft-kalanteri
--------------

Soft-kalanteri on pehmeänippinen kalanteri, jossa vyöhykeohjattu tela on niin sanottu pehmeäpintainen, jota se ei käsin kosketeltaessa kuitenkaan ole.*selvennä* Pehmeänippinen kalanteri on käytössä sanomalehtikoneissa, joissa paperi kalanteroidaan loppukäyttöä varten. Pehmeänippisellä kalanterilla kalanteroidessa tela myötäilee paremmin paperin pinnanmuotoa ja siten pinta kalanteroituu kauttaaltaan paremmin. Tässä sovelluksessa ei päätavoitteena ole saada tasapaksuista paperirataa, vaan poistaa karheutta. Konekalanteri tasoitteleekin vain suurimman karheuden.

Multinippikalanteri
-------------------

Multinippikalanteria käytetään ensisijaisesti päällystettyjen paperilajien kiillottamista varten, mutta myös SC-lajin paksuusprofiilin säätöön.

Multinippikalanterista käytetään yleisesti nimitystä *superkalanteri*. Nykyisillä koneentoimittajilla on kuitenkin omat tuotenimet kyseiselle laitteelle, joten superkalanteri -nimityksen käyttö on vähentynyt.

Superkalanteri on kone, jossa ei ole välitelojen kevennyksiä tai telapakkaa ei ole asetettu 45 asteen kulmaan. Ainoastaan välitelojen akseli- ja laakeripesien massat ovat kevennetyt. Toinen oleellinen ero nykyiseen multinippikalanteriin on kuormitus ylätelalta.

Nykyisten multinippikalantereiden välitelojen massat ovat kevennetyt. Silloin nippikuormat ovat tasaiset, jolloin alimmat nipit eivät purista paperirataa superkalanterin tavoin voimakkaammin.
Diacorin toimitilat Helsingin Alppikadulla.
**Diacor terveyspalvelut Oy** oli yksityinen suomalainen terveyspalvelujen tuottaja, joka toimi pääkaupunkiseudun ohella Turussa. Turusta Diacor osti Lääkäriasema Elonin vuonna 2015. Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla Diacorilla oli yhteensä 13 täyden palvelun lääkäriasemaa, minkä lisäksi Kirkkonummella toimi työterveysasema Lääkäriasemista kahdeksan sijaitsi Helsingissä, kolme Espoossa ja kaksi Vantaalla. Diacorilla oli myös sairaala, joka sijaitsi lääkäriaseman yhteydessä Helsingin Ruoholahdessa. Yrityksen pääkonttori oli Pitäjänmäen lääkäriaseman yhteydessä.

Diacorissa työskenteli noin 700 työsuhteista henkilöä, joiden lisäksi ammatinharjoittajana toimi noin 700 lääkäriä ja muuta asiantuntijaa. Diacor oli merkittävä työterveyspalveluiden tuottaja. Sen asiakasyrityksissä oli henkilökuntaa yhteensä noin 140 000. Eri asiantuntijoiden asiakaskäyntejä Diacorilla oli vuodessa noin 800 000.. 

Diacor terveyspalvelut Oy:n liikevaihto vuonna 2015 oli 78,8 M€.

Marraskuussa 2016 Diacor ja Terveystalo kertoivat yhdistyvänsä.

Historia ja omistus
-------------------

Ryhmä lääkäreitä perusti Lauttasaaren Tutkimuskeskus Oy -nimisen yrityksen vuonna 1969. Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö osti yrityksen osake-enemmistön vuonna 1980. Nimi muutettiin Diacor terveyspalvelut Oy:ksi vuonna 1988. Vuonna 1996 siihen liitettiin jo vuonna 1867 perustettu Diakonissalaitoksen sairaala, ja nykymuotoinen Diacor oli syntynyt. Diacor on vähemmistöomistaja Yhtyneet Medix Laboratoriot Oy:ssä ja Caritas Lääkärit Oy:ssä Oulussa. LähiTapiola osti Diacorista 12,5 % vähemmistöosuuden vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Diacor, kotisivu Diacor. Viitattu 12.7.2012.
2. ↑  Lääkäriasemat Diacor. Viitattu 12.7.2012.
3. 1 2  Diacor pähkinänkuoressa Diacor. Viitattu 12.7.2012.
4. ↑  Hyvää tekevä Diacor Diacor. Viitattu 12.7.2012.
5. ↑  Terveystalo ja Diacor yhdistyvät, Yle Uutiset 23.11.2016.
6. 1 2 3  Diacorin historia Diacor. Viitattu 12.7.2012.
7. ↑  Diacorin historia, pdf-liite, s. 12

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
**Vertaislainayhdistys ry** on suomalaisten vertaislainapalveluiden Fellow Finance Oyj:n, Fixura Oy:n ja Vertaislaina Oy:n perustama yhdistys. Vertaislainayhdistyksen tarkoituksena on kehittää alan käytäntöjä, lisätä tietoisuutta vertaislainaamisesta ja edistää vertaislainaamisen ympärillä käytävää yhteiskunnallista keskustelua. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimii Hannu Kananen.

Vertaislainaus on joukkorahoitusta, jossa verkkopalvelun välityksellä yksi tai useampi ihminen voi lainata rahaa lainaa hakevalle. Vertaislainausta ollaan sääntelemässä vuoden 2016 aikana ja vertaislainoille on tulossa sama sääntely kuin muullekin luotonannolle.

Lähteet
-------

1. ↑   *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 27.5.2016.
2. ↑  Uusi rahoitusmuoto kasvaa kohisten - sääntely kirii perässä *mtv.fi*.  Arkistoitu 7.8.2016. Viitattu 27.5.2016.
3. ↑  Pirjo.Laiho: Työryhmä ehdottaa uutta sääntelyä asuntolainoista ja vertaislainoista *www.oikeusministerio.fi*.  Arkistoitu 28.4.2016. Viitattu 27.5.2016. fi

Aiheesta muualla
----------------

* Vertaislainayhdistys Twitterissä
Şäken Aymanoville omistettu postimerkki.
**Şäken Kenjetayulı Aymanov** (kaz. Шәкен Кенжетайұлы Айманов, ven. Шаке́н Кенжета́евич Айма́нов, *Šaken Kenžetajevitš Aimanov*; 15. helmikuuta 1914 nykyisen Pavlodarin alueen Bayanawılin piiri – 24. joulukuuta 1970 Moskova) oli kazakstanilainen näyttelijä ja ohjaaja.

Aymanov opiskeli Kazakstanin valistusinstituutissa Semipalatinskissa ja työskenteli vuodesta 1933 lähtien Kazakstanin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Hänen ohjaamansa Muxtar Äwezovin näytelmä *Abay* (1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Hän näytteli myös elokuvissa kuten *Abay änderi* (ven. *Pesni Abaja*, 1946) ja *Jambıl* (*Džambul*, 1953). 

Vuodesta 1953 lähtien Aymanov työskenteli Kazakstanin elokuvastudion Qazaqfïlmin taiteellisena johtajana. Hänen Karl Gakkelin kanssa ohjaamastaan elokuvasta *Maxabbat turalı añız* (*Poema o ljubvi*, 1954) alkoi näytelmäelokuvien säännöllinen tuotanto tasavallassa. Aymanovin muita elokuvia ovat naiskuvaus *Dala qızı* (*Dotš stepei*, 1955), maaseutukuvaukset *Biz osında turamız* (*My zdes živjom*, 1957) ja *Bir awdanda* (*V odnom raione*, 1961), musiikkielokuva *Bizdiñ süyikti däriger* (*Naš milyi doktor*, 1958), *Atameken* (*Zemlja otsov*, 1967) ja vallankumoushistoriallinen *Kasakkapäällikön loppu* (*Atamannıñ aqırı*, ven. *Konets atamana*, 1971). Aymanov oli perustamassa Kazakstanin elokuvatyöntekijöiden liittoa vuonna 1958 ja työskenteli vuodesta 1963 lähtien sen pääsihteerinä.

Aymanov liittyi NKP:hen vuonna 1940. Vuonna 1964 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi ja vuonna 1968 Kazakstanin valtionpalkinto. Hänet on palkittu Leninin ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä. Qazaqfïlm-studio nimettiin Aymanovin mukaan vuonna 1984.

Lähteet
-------

* *Kazahstan: natsionalnaja entsiklopedija, tom 1*. Almaty: Glavnaja redaktsija "Qazaq encïklopedïyası", 2004. ISBN 9965-9389-9-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Kazahstan, s. 123.
2. 1 2 3 4  *Kino: entsiklopeditšeski slovar*, s. 14. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
3. ↑  Kazahstan, s. 123–124.

Aiheesta muualla
----------------

* Şäken Aymanov Qazaqfïlmin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**9Lives** on suurin yksityinen ensihoito- ja sairaankuljetuspalveluita tuottava yritys Suomessa.*lähde?* Yritys aloitti toimintansa vuonna 1989 nimellä Helsingin Ensihoito ja Sairaankuljetus Oy (tai HES Sairaankuljetus) ja yhdistyi vuonna 2012 Esperi Sairaankuljetus Oy:n kanssa. Yrityksellä on ollut 33 eri toimipistettä 14 eri sairaanhoitopiirin alueella. 9Lives-konsernilla on ollut yli sata ambulanssia. Konsernissa on työskennellyt noin tuhat henkilöä. Sairaankuljetustehtäviä on vuodessa ollut noin sata tuhatta.

Toimipisteet
------------

9Lives Ensihoito on jaettu viiteen alueyksikköön.

#### 9Lives Ensihoito Helsinki

Helsingin alueella yritys hoitaa osan Helsingin yliopistollisen keskusairaalan siirtokuljetuksista. Helsingin alueella yritys hoitaa myös sairaankuljetuksia.

#### 9Lives Ensihoito Uusimaa

Uudenmaan alueella yritys hoitaa Porvoon ja Hyvinkään alueen sairaaloiden siirtokuljetuksia.

#### 9Lives Ensihoito Pirkanmaa

Yritys tuottaa ensihoito- ja sairaankuljetuspalvelut osassa Pirkanmaata.

#### 9Lives Ensihoito Keski-Suomi

Yritys tuottaa Keski-Suomen sairaanhoitopiirin yhteistyökumppanina siirtokuljetuksia neljällä ambulanssilla. Lisäksi yritys hoitaa kiireettömiä ja kiireellisiä ensihoitotehtäviä. Yrityksen toimi- ja päivystystilat sijaitsevat Jyväskylässä.

#### 9Lives Ensihoito Etelä-Karjala

Yritys tuottaa ensihoitopalvelut Etelä-Karjalan alueella. Yrityksen toimipiste sijaitsee Luumäellä.

Lähteet
-------

1. ↑  HES Sairaankuljetus ja Esperi Care yhdistävät sairaankuljetuksensa  18.10.2012. Yle Uutiset. Viitattu 8.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* 9Lives Ensihoito kotisivut
**Şükrü Uzuner** (s. 2. helmikuuta 1969 Istanbul, Turkki) on uransa lopettanut turkkilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura
---

Uzuner aloitti ammattilaisuransa Kartalsporin joukkueessa Turkin jalkapallon toisella sarjaportaalla. Hän pelasi kahdessa cup-ottelussa, mutta ei tehnyt sarjadebyyttiään. Marraskuussa 1992 hänet lainattiin Darıca Gençlerbirliğiin kolmannelle sarjatasolle. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi samalla tasolla pelanneen Maltepesporin riveihin, joissa hän teki yhdeksän maalia 18 ottelussa.

Suomeen Uzuner tuli vuonna 1994 ja hänen ensimmäinen seuransa oli Kolmosessa pelannut Äänekosken Huima. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä 15 osumallaan. Kesken kauden 1995 Uzuner siirtyi Jyväskylän Jalkapalloklubiin, jonka hän auttoi nousemaan Ykköseen. Kahdella seuraavalla Ykkösen kaudella hän viimeisteli yhteensä 29 maalia, herättäen kiinnostusta Veikkausliigasta. Uzuner siirtyikin kaudeksi 1997 Finnairin Palloilijoihin, jossa teki debyyttikaudellaan 9 maalia, ollen joukkueensa paras ja Veikkausliigan neljänneksi paras maalintekijä. FinnPa kuitenkin putosi kauden päätteeksi Ykköseen ja Uzuner siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Hänen peliaikansa jäi kuitenkin vähäiseksi toisen uuden hankinnan, Shefki Kuqin vireen vuoksi ja hänet lainattiin loppukaudeksi Kotkan Työväen Palloilijoihin.

Kaudeksi 2000 Uzuner siirtyi Ykkösen Atlantis FC:n joukkueeseen. Hän oli 18 maalillaan Ykkösen kolmanneksi paras maalintekijä Atlantiksen noustessa Veikkausliigaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi vielä muutaman pääsarjaottelun, mutta usean loukkaantumisen johdosta hänen sopimuksensa seuran kanssa purettiin elokuun alussa. Loppukauden hän vietti FC Hämeenlinnassa Ykkösessä. Yhteensä Veikkausliigassa Uzuner pelasi 51 ottelua, joissa teki 15 maalia.

Uzuner palasi vuonna 2002 JJK:n riveihin ja viimeisteli 18 ottelussa 14 maalia. Seuraavat vuodet hän vietti Jyväskylän alueen Kakkosen joukkueissa. Hän pelasi vielä kolmannen kerran JJK:ssa vuosina 2005–2006 ennen kuin siirtyi pelaamaan viimeiset vuotensa FC Blackbirdiin, jossa pelasi neljän kauden aikana satunnaisia otteluita.

Lähteet
-------

1. ↑  ŞÜKRÜ UZUNER *TFF.org*. Viitattu 10.11.2013. (turkiksi)
2. ↑  Veikkausliigan viime hetken pelaajasiirrot *MTV.fi*.  31.8.1999.  Arkistoitu 10.11.2013. Viitattu 10.11.2013.
3. ↑  Sukru Uzuner *AtlantisFC.fi*.  28.1.2000. Viitattu 10.11.2013.
4. ↑  Sükrü Uzuner uusiin haasteisiin *AtlantisFC.fi*.  1.8.2002. Viitattu 10.11.2013.
5. ↑  Sükrü Uzuner *Veikkausliiga.com*. Veikkausliiga Hall of Fame. Viitattu 10.11.2013.
6. ↑  Sukru Uzuner harjoittelee FCJ joukkueessa *FCJ.fi*.  14.4.2007. Viitattu 10.11.2013.
Nicol Delago (2017)
**Nicol Delago** (s. 5. tammikuuta 1996) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sciatori Fiamme Giallea.

Nuorten MM-kilpailuissa Delago saavutti pronssia syöksylaskussa 2015 ja 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti syöksylaskussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Delago oli syöksylaskun kuudes ja alppiyhdistetyn kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi syöksylaskussa, jossa hänen siskonsa Nadia Delago saavutti pronssia, ja keskeytti alppiyhdistetyssä. Courchevelin ja Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Delago sijoittui syöksylaskussa 18:nneksi.

Delago kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sankt Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa ja Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa. Tämän jälkeen hänen parhaat maailmancupin osakilpailusijoituksensa olivat Lake Louisen syöksylaskun kahdeksas sija joulukuussa 2021 ja seitsemäs sija tasan vuotta myöhemmin, kunnes hän sijoittui kolmanneksi Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2024.

Nicol ja Nadia Delagon setä Oskar Delago ja täti Karla Delago kilpailivat myös alppihiihdon maailmancupissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nicol Delago Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Nadia Delago *Olympics.com*. IOC.  Arkistoitu 15.2.2022. Viitattu 15.2.2022. (englanniksi)
**Lohjan kirkkokuoro** on Uudellamaalla Lohjan seurakunnassa toimiva kirkkokuoro. Lohjan kirkkokuoro on yksi Suomen vanhimpia kirkkokuoroja; kuoro on perustettu noin vuonna 1890.

Historia
--------

Perimätiedon mukaan Lohjan kirkkokuoron toiminta sai alkunsa Lohjan pappilaan kerääntyneen hoosiannakuoron kokoontuessa laulamaan hengellisiä lauluja. Ensimmäiset kirjalliset lähteet kuorosta löytyvät 28.7.1889, jolloin mainitaan Lohjan Pyhän Laurin kirkossa pidetyssä konsertissa esiintyneen seurakunnan kuoro kirkkokonsertin yhteydessä.

Kirkkokuoron taloutta hoidettiin pääasiassa kuorolaisilta kerättyjen avustusten muodossa.

Lohjan kirkkokuoron nimi on vaihdellut vuosien saatossa, mutta voidaan katsoa, että kuoro on kuitenkin ollut nimestä huolimatta sama Lohjan kirkkokuoro. Esimerkiksi Lohjan Hengellinen Sekakuoro alkoi toimia Lohjan kirkkokuorona vuonna 1936.

### Sota-aika

Kuorotoiminta hiipui sotavuosina 1939-1945. Seurakunnan tilaisuuksia ei Lohjalla aina järjestetty lainkaan esimerkiksi ilmapommitusvaaran takia. Lohjan kirkkokuoro osallistui kaikkien sankarivainajien hautajaisiin kuitenkin.

Lohjan kirkkokuoron johtajat
----------------------------

* Viktor Alexander Sundblad 1890-1895
* Karl Fredrik Kylander 1895-1927
* Antero Lintuniemi 1927-1936
* Väinö Leppävuori 1936-1950
* Antero Lintuniemi 1950-1966
* Erkki Muukkonen 1966-1968
* Olavi Nieminen 1968-1981
* Reino Karppinen 1981-1988
* Erkki Muukkonen 1989-1996
* Kaija Soini 1996-2003
* Harri Kerko 2003-2005
* Timo Saario 2005-

Lohjan kirkkokuoro Ry:n puheenjohtajat
--------------------------------------

* Aaro Takalo-Eskola 1970-1975
* Saara Huotari 1975-1977
* Maia Koivisto 1977-1978
* Pauli Koskinen 1979-1980
* Seppo Vuolas/Matti Juurinen 1980-1981
* Mai-Liisa Metsälä 1981-1988
* Saara Huotari 1988-1993
* Mai-Liisa Metsälä 1993-1996
* Maia Koivisto 1996-2002
* Heikki Anttila 2002-

Merkittäviä esiintymisiä
------------------------

* Lohjan seurakunnan 600-vuotisjuhlat 10.8-12.8.1923
* Lohjan seurakunnan 650-vuotisjuhlat 26.-27.6.1953
* Lohjan Pyhän Laurin kirkon 500-vuotisjuhlat 9.8.1987
* Vihti 500 vuotta ja Vihdin kirkon 235-vuotisjuhlat 30.9.2007

Lähteet
-------

1. 1 2  Lohjan kirkkokuoro *Lohjan seurakunta*. Viitattu 8.12.2020.
2. 1 2 3 4 5  Juhana Saarinen: *Lohjan kirkkokuoro ja seurakunnan musiikkityön vaiheita 1872-2010*. Lohjan seurakunta, 2010.
**Vesa Pekka Kujala** (s. 17. elokuuta 1961) on suomalainen copywriter sekä mainostoimisto Dynamo&Sonin perustaja ja hallituksen puheenjohtaja.

Kujala työskenteli uransa alussa copywriterina Turkama & Kumppanit -mainostoimistossa 1983–1984, Varis Poteri Veistola Oy:ssä 1984–1987 ja Veistola Oy:ssä 1987–1989. Vuonna 1989 Kujala perusti Ilkka Kärkkäisen kanssa mainostoimiston, joka toimi aluksi nimellä Etelä-Helsingin Dynamo. Vuonna 1995 se yhdistyi Tarvonen & Taajaranta Oy:n kanssa Kaisaniemen Dynamo Oy:ksi. Vuosina 2003–2013 yritys toimi nimellä Dynamo Advertising Oy. Dynamo Advertisingin fuusioiduttua SON Helsinki Oy:n kanssa uusi yritys otti nimekseen dynamo&son. Dynamo Advertising ja dynamo&son ovat työllistäneet 1990-luvun lopulta lähtien keskimäärin noin 30 henkeä. 

Vuonna 1988 Kujala palkittiin Grafia ry:n järjestämässä Vuoden Huiput -kilpailussa Vuoden Junior -palkinnolla. Tämän jälkeen hän on voittanut Vuoden Huipuissa useita Kulta- ja Hopeahuippuja, ja vuoden 1984 jälkeen yhteensä yli 100 työtä, joissa hän on toiminut suunnittelijana, on esitelty Grafia ry:n Vuoden Huiput -kirjoissa. Kujala palkittiin Grafian Vuoden huiput 2012 -tapahtumassa ansioistaan Platinahuipulla. 

Mainonnan tuloksellisuutta mittaavissa Effie- ja AdProfit-kilpailussa Kujala on saavuttanut menestystä enemmän kuin kukaan muu mainonnan suunnittelija.*lähde?*  Kujala on ollut suunnittelijana viidessä AdProfitin ja kahdessa Grand Effien voittaneessa kampanjassa. Vuoteen 2016 mennessä Kujala on saanut ko. kilpailuissa yhteensä 34 palkintoa tai mainintaa 26 eri kampanjalla. Tunnetuin kampanjoista on "Kivimiehet", eli Helsingin päärautatieaseman Lyhdynkantajat-veistoksia hyödyntänyt mainonta, joka auttoi parantamaan merkittävästi VR:n yritysmielikuvaa.

Vuonna 2007 Kujala toimi Vuoden huiput -kilpailun ylituomarina ja vuonna 2008 Effie-kilpailun päätuomarina.  Kujalan tunnetuimpia töitä VR:n ohella ovat Vepsäläiselle, Kekkilälle, Viestintävirastolle ja Enirolle tehdyt kampanjat.

1980-luvun alkuvuosina Kujala toimi tamperelaisen Sensuuri-yhtyeen kosketinsoittajana. Vuonna 2010 Kujala julkaisi säveltämänsä ja sanoittamansa jazz-henkisen levyn "Good morning, stranger". Laulusolistina levyllä oli Caron Barnes.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Laurila, Petri (toim.): *Markkinointi, Mainonta, Media, Myynti - Nimet 2005*. Helsinki: Talentum, 2005. ISBN 952-14-0995-9.
2. ↑  Päättäjähaku: Vesa Pekka Kujala, Fonecta Finder
3. ↑  Kaisaniemen Dynamo Oy, Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä YTJ (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Yrityshaku: Dynamo Advertising Oy, Taloussanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Vuoden huiput, historia, Grafia ry. (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Hakutulos "Vesa Kujala", Effie
7. ↑  Kilpailun historia: Ylituomarit 2000– Grafia ry.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 6.11.2013.
8. ↑  Dynamon Vesa Kujalalle Platinahuippu  18.4.2013. Markkinointi & Mainonta. Viitattu 29.9.2013.
9. ↑  Sensuuri Biography, Finnmusic.net

Aiheesta muualla
----------------

* Vesa Kujala Dynamo Advertisingin sivustolla[vanhentunut linkki]
Ovumian logo.
**Ovumia** on Tampereella, Helsingissä ja Jyväskylässä toimiva hedelmöityshoitoklinikka, joka on tehnyt hedelmöityshoitoja vuodesta 1993. Klinikkaketjun laboratorioissa tehdään vuosittain noin 2000 hedelmöityshoitoa, ja yhtiön asiakkaille on syntynyt yli 12 000 vauvaa. Ovumia tekee yli 70 prosenttia Suomessa tehtävistä munasolulahjoitushoidoista. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Pekka Sillanaukee. 

Ovumialla on asiakkaita Suomen lisäksi Ruotsista, Norjasta, Saksasta, Sveitsistä, Itävallasta, Hollannista, Englannista, Irlannista, Kanadasta ja Yhdysvalloista.

Yhtiö toimi aluksi lapsettomuushoitojen palvelulaboratoriona vuosina 2007–2015 ja aloitti yksityisvastaanottotoiminnan laajamittaisesti vuonna 2013. Yhtiö on investoinut yli 2,5 miljoonaa euroa naisesta ja miehestä johtuvan lapsettomuuden hoito- ja laboratoriomenetelmien kehittämiseen yhteistyössä Tekesin kanssa vuosina 2013-2017.

Ovumia integroi Terveystalolta ostamansa Fertinova Tampere (entinen AVA Klinikka Tampere) -klinikan osaksi yhtiötä vuonna 2016. Lisäksi yhtiö osti Terveystalolta Fertinova brändin (entinen AVA Klinikka Suomi), sekä Fertinova Helsinki ja Fertinova Jyväskylä klinikat vuonna 2017.

Ovumia koordinoi Suomen munasolupankkia ja toimii lisääntymiskehitysbiologian ja sukusolupankkiteknologian osaamiskeskuksena. Yhtiön laboratorio Tampereella vastasi munasarjakudoksen pakastamisesta, sulattamisesta ja alkiotuotannosta, kun Suomessa vuonna 2016 syntyi ensimmäinen vauva pakastetun munasarjakudoksen takaisinsiirron ansiosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hedelmöityshoitoklinikka Ovumia - Lapsettomuushoidot Tampere *Ovumia*. Viitattu 16.8.2017.
2. ↑   *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 13.9.2017.
3. ↑  Nämä 100 yritystä saivat eniten Tekes-rahaa *Ilta-Sanomat*.  27.1.2014. Viitattu 16.8.2017.
4. ↑  Lehdistötiedote: Fertinova Tampere on nyt osa Ovumiaa *Ovumia*.  27.8.2016.  Arkistoitu 16.8.2017. Viitattu 16.8.2017.
5. ↑  Tamperelainen hedelmöityshoitoklinikka kasvaa yrityskaupalla ketjuksi – "Tarve sukusolujen ennakoivaan pakastamiseen kasvaa" - Aamulehti *Aamulehti*.  21.8.2017.  Arkistoitu 21.8.2017. Viitattu 21.8.2017.
6. ↑   *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 21.8.2017.
7. ↑  The Finnish Egg Bank - Ovumia *Ovumia*.  Arkistoitu 16.8.2017. Viitattu 16.8.2017.
8. ↑  Pakastettu munasarjakudos auttoi saamaan vauvan Suomessa –"Syövän jälkeen lapsi tuntui palkinnolta" *Helsingin Sanomat*.  14.3.2016. Viitattu 16.8.2017.
**Itsellinen** tarkoitti sääty-yhteiskunnan ajan Suomessa maaseudulla asunutta henkilöä, joka ei saanut elatustaan omasta maanviljelystään eikä ollut vakinaisesti kenenkään palveluksessa.

Pääansionsa itselliset saivat tekemällä muuta kuin maatöitä, esimerkiksi toimimalla käsityöläisinä. He asuivat vuokralla toisen omistamassa asunnossa ja maksoivat asumisestaan joko rahalla tai työnteolla. Itsellisillä saattoi olla myös omaa pientä viljelystä ja muutamia kotieläimiäkin.

Itselliset kuuluivat 1700-luvulla suomalaisessa maaseutuyhteisössä tilattomaan väestöön ja samalla yhteiskunnan alimpaan kerrokseen mäkitupalaisten ja palkollisten ohella. Tämänaikaisen länsisuomalaisen kylän rakenteessa itsellisten mökit sijaitsivat kylän laitamilla, kun taas vauraamman väen asutus muodosti kylän ytimen.

Itsellinen fiktiossa
--------------------

Kirjallisuudessa itsellisiä esiintyy jonkin verran; eräät tunnetuimmat ovat Artturi Järviluoman näytelmän *Pohjalaisia* itselliset Kaisa ja Salttu, jotka ovat tarinan tärkeitä sivuhenkilöitä.*lähde?*

Katso myös
----------

* Sääty-yhteiskunta Suomessa
* Loinen (yhteiskunta)
* Mäkitupalainen
* Palkollissääntö
* Palveluspakko

Lähteet
-------

1. ↑  *Facta – 10-osainen tietosanakirja*. Kolmas painos. Osa 4 (Ism–Kiv), hakusana 'itsellinen'. Helsinki: WSOY, 1973. ISBN 951-0-01480-X (koko teos).
2. ↑  Vesilahden mäkitupalaiset (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Blomstedt, Yrjö: "Väestö- ja yhteiskuntarakenne Ruotsin vallan lopulla", *Suomen historia, osa 4*, s. 334–335. Helsinki: Weilin+Göös, 1986. ISBN 951-35-2493-0.
4. ↑  Anttila, Veikko: "Kansanelämä 1700-luvulla", *Suomen historia, osa 4*, s. 405–406. Helsinki: Weilin+Göös, 1986. ISBN 951-35-2493-0.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen säädyt |
| --- |
|  |
| Aatelisto | 
* Rälssi
* Ruotsin aateli
* Suomen aateli
* Aateliskirje

 |
|  |
| Papisto | 
* Turun ja Suomen arkkipiispat

 |
|  |
| Porvaristo | 
* Valtaporvarit

 |
|  |
| Talonpojat | 
* Rusthollarit

 |
|  |
| Rahvas | 
* Itselliset
* Lampuodit
* Loiset
* Muonamiehet
* Mäkitupalaiset
* Torpparit

 |

 |
**Esilaulaja** on toisen tai toisten laulajien edellä laulava henkilö. Nimityksellä on useita lähekkäisiä merkityksiä.

Yhteislaulussa esilaulaja on esityksen vetäjä, joka johtaa laulamista toimimalla esimerkkinä. Hän aloittaa yhteislaulun antamalla sille sopivan sävelkorkeuden. Esilaulaja huolehtii myös laulun temposta. Tempon tulee olla tilanteeseen sopiva. Esilaulajan sävelkorva tulee olla hyvä, jotta laulun melodia säilyy laulamisen ajan. Esilaulajasta riippumatta laulamista voidaan tukea säestämisellä.

Vuorolaulussa esilaulaja on soolo-osan laulaja, jonka esittämän säkeen muut joukkolaulantaan osallistujat kertaavat joko sellaisenaan tai liittävät siihen saman tai uudistuvan kertosäkeen. Jo muinaisessa Kreikassa tunnettiin ryhmälaulanta, jossa kuoro toisti esilaulajan säkeet. Tavan tunsivat myös germaaniset, romaaniset ja slaavilaiset kansat. Juutalaisessa temppelilaulussa ja vanhassa kristillisessä kirkkolaulussa käytetään laulutapaa, jossa ryhmä vastailee solistille joko lyhyin tai pitemmin osuuksin. Tällaisen esitystavan nimitys kristillisessä kirkossa on responsorinen laulu. Seurakunnan tapahtumissa laulettavaa yhteislaulua kutsutaan kaikulauluksi, jos esilaulaja tai esilauluryhmä laulaa säkeen ja seurakunta toistaa sen. Näin pienten lasten ja harvoin kirkossa käyvien ihmisten on helpompi osallistua jumalanpalvelukseen.

Kalevalaisten muinaisrunojen vuorolaulannassa esilaulajaa eli edelläveisaajaa kutsuttiin päämieheksi ja toista laulajaa puoltajaksi eli säestäjäksi. Suomessa oli tapana käyttää yhtä jälkilaulajaa, kun taas Inkerissä ja Virossa tehtävässä toimi kuoro. Ryhmälaulannassa esilaulajana toimii joko yksi tai useampi henkilö, ja muut laulajat kertaavat kuorossa kunkin säkeen. Säkeen toistaminen aloitetaan usein jo viimeisen sanan tai viimeisten tavujen kohdalla ja esilaulaja aloittaa samalla tavoin kertauksen lopussa. Jäljessälaulajat voivat laulaa vain osan kerrattavasta säkeestä tai käyttää kertosäettä. Vanha laajalle levinnyt esittämistapa on miesten kaksinlaulanta. Sen ovat tunteneet monet Euroopan ja Siperian kansanryhmät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1961, osa 2, hakusana esilaulaja.
2. 1 2 3 4  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1961, osa 5, hakusana esilaulaja.
3. ↑  *Otavan suuri ensyklopedia,* Otava 1978, ISBN 951-1-05063-X, osa 9, sivu 3358, hakusana kuorolaulu.
4. ↑  evl.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Maalaisaateli** (engl. *Gentry*) tarkoittaa alempaa englantilaista aatelia. 1700-luvun alkupuolella maalaisaateli määriteltiin maanomistukseen perustuvan vaikutusvallan avulla. Maalaisaateli on ryhmänä epämääräinen, ja sen sisältö on muuttunut ajan myötä. 1700-luvulla siihen voitiin sisällyttää myös papisto, suoraan maataloutta palvelevan kuljetusalan ja teollisuuden omistajat, kuten satula- ja vaunusepät, sekä maataloustuotteita jalostaneen teollisuuden, kuten olutpanimojen, parkitsimoiden, villateollisuuden ja vastaavien omistajat. Maalaisaatelilla oli paljon valtaa 1700-luvulla Englannin ollessa vielä maatalousvaltainen valtio. Kun tarkoitetaan pelkästään maata omistavaa maa-aatelia, voidaan käyttää nimitystä "landed gentry". Englantilaisen maalaisaatelin arvonimiä ovat baronetti (*baronet*), ritari (*knight*), esquire ja gentleman. Maalaisaatelia ei lueta pääreihin eivätkä he päässeet parlamentin ylähuoneeseen. Myös lordien nuoremmat pojat kuuluvat gentryyn.*lähde?*

Vastaavia ylimystö- ja aateliryhmiä löytyy muistakin Euroopan maista, esimerkiksi Ruotsin rälssi ja Saksan junkkerit.

Maa-aatelilla on ollut paljon merkitystä Englannin maanomistuksessa. Heikkojen kuninkaiden aikana keskiajalla noin kahdensadan linnanherran maanhallinta kehittyi maanomistukseksi. Vanhin poika peri maan ja jatkoi feodaalisia velvoitteita. Feodaaliajan jälkeen maa-aateli asetti metsästysoikeuksien nojalla kulkurajoituksia mailleen ja kiisti jokamiehenoikeudet. Omistuksen keskittyminen jatkui 1800-luvulla, kun maatalouden koneellistuminen vähensi työvoiman tarvetta ja vuokraviljelijät tulivat tarpeettomiksi. 1900-luvulla maatalouden tehotuotanto teki pienviljelystäkin kannattamatonta ja maanomistus keskittyi yhä enemmän. Omistajasuvuista kehittyi ylhäinen maa-aateli (landowning gentry).

katso myös
----------

* Sääty-yhteiskunta Suomessa

Lähteet
-------

* Thompson, E. P.: *Herrojen valta ja rahvaan kulttuuri; valta, kulttuuri ja perinnäistavat 1700-1800-luvun Englannissa*. Suomentanut Tuomas M. S. Lehtonen. Gaudeamus, 1996. ISBN 951-662-668-8.

### Viitteet

1. ↑  *Taskutietojätti, Gummeruksen yksiosainen tietosanakirja*, s. 554 (s.v. "Gentry"). Jyväskylä: Gummerus, 1986 (3. painos).
2. 1 2 3  Thompson, s. 21–22.
3. 1 2 3 4 5 6  Maisala, Pertti: Englanti ja toisenlaisen kaavoitusjärjestelmän kehittyminen Yhdyskuntasuunnittelun seura.  Arkistoitu 14.2.2015. Viitattu 14.2.2015.
**Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri** on lieksalainen puhallinorkesteri. Orkesteriin kuuluu kolme kokoonpanoa: Alkeisorkesteri, Junioriorkesteri ja LNPO. Soittajia on yhteensä yli 80, iältään 8-18 vuotta. Lisäksi mukana on muutamia aikuissoittajia. Soittajat saavat opetusta Pielisen Karjalan musiikkiopistossa. Orkesteri on vakioesiintyjä Lieksan Vaskiviikolla.

Orkesteri perustettiin syksyllä 1958 kansakoulukerhona. Vuosien aikana soittajia on ollut yli 500, joista moni on löytänyt tiensä musiikkiammattiin.

Nuorisopuhallinorkesterin johtajana on toiminut sen perustaja musiikkineuvos Erkki Eskelinen sekä musiikkiopiston rehtorit Jouni Auramo ja Anu Pihl. Vuosina 2004-2015 orkesteria on johtanut Minna Kajander, kevätkauden 2016 Juha Tiensuu, ja syksystä 2016 lähtien Susanna Ertolahti-Mertanen. 

Lieksan kaupungin vuoden 2008 taidepalkinto myönnettiin Lieksan Nuorisopuhallinorkesterille.  Orkesteri on saavuttanut neljännen sijan Puhallinorkestereiden SM-kilpailuiden A-sarjassa Kuopiossa 2005 sekä kolmannen palkinnon kansainvälisessä Saxoniade 2005 -puhallinorkesterikilpailussa Saksassa. Orkesteri tekee joka toinen vuosi matkan ulkomaille, viimeksi Italiaan. 

Orkesterin 50-vuotiskonsertti pidettiin 16.11.2008.

Lähteet
-------

* Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Yle uutiset 20.11.2008[vanhentunut linkki]