recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lastheneia Mantineialainen** (m.kreik. Λασθένεια, 300-luvun eaa. alku) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli yksi kahdesta Platonin nimeltä tunnetusta naispuolisesta oppilaasta Akatemiassa, Aksiothea Fleiuslaisen ohella.

Lastheneia oli kotoisin Mantineiasta, Arkadiasta Peloponnesoksen niemimaalta. Diogenes Laertios kertoo hänen opiskelleen Akatemiassa mieheksi pukeutuneena. Platonin kuoltua hän jatkoi opiskelua tämän seuraajan Speusippoksen oppilaana. Hänen kerrotaan olleen Speusippoksen rakastajatar. Iamblikhos kuitenkin kertoo Lastheneian olleen Pythagoraan oppilas.

Oksyrhynkhoksesta löydetty papyruskatkelma mainitsee naisen, joka opiskeli Platonin, Speusippoksen ja Menedemoksen oppilaana, ja joka oli "nuorena ihastuttava ja täynnä teeskentelemätöntä suloutta". Naisen nimi ei ole säilynyt, mutta kyseessä on todennäköisesti Lastheneia tai Aksiothea.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 723. Osa II. Boston: Little, Brown and Company, 1867. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Diogenes Laertios (DL): *Merkittävien filosofien elämät ja opit* III.46.
3. ↑  DL IV.2.
4. ↑  Athenaios: VII.279, XII.546.
5. ↑  Iamblikhos: *Vit. Pyth.* 36.
6. ↑  P.Oxy 3656 *Oxyrhynchus Online*. The Imaging Papyri Project, University of Oxford.  (englanniksi) (muinaiskreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lindemann, Kate (toim.): Lasthenia of Mantinea *Women Philosophers* (englanniksi)
**Danaos** (m.kreik. Δαναός) oli kreikkalaisessa mytologiassa Egyptin kuningas, Beloksen poika ja Aigyptoksen veli. Danaoksen myytti liittyy mykeneläisen Argoksen kaupungin perustamislegendaan. Homeroksen *Iliaassa* "Danaoksen heimo" ja argoslaiset edustavat usein Kreikan joukkoja troijalaisia vastaan.

Danaoksella oli viisikymmentä tytärtä, joita kutsuttiin danaideiksi, usean eri puolison kanssa. Aigyptos halusi heidät puolisoiksi viidellekymmenelle pojalleen, jolloin Danaos pakeni purjehtimalla Argokseen tyttäriensä kanssa. Täällä hänet otti vastaan kaupungin kuningas Pelasgos. Danaos, joka oli Pelasgoksen kanssa samaa sukua Ion kautta, vaati itselleen kaupungin kuninkuutta sukujuuriensa perusteella, ja näin tapahtuikin Apollonin ennusmerkin jälkeen.

Aigyptoksen saapui Argokseen Danaoksen perässä, ja Danaos joutui lupaamaan tyttärensä vaimoiksi veljensä pojille. Hän kuitenkin käski tyttäriensä surmata miehensä hääyönä. Ainoastaan Hypermnestra (tai Amymone) säästi miehensä Lynkeuksen. Danaos suuttui tästä, mutta Afrodite puuttui tilanteeseen ja pelasti tyttären. Myöhemmin Lynkeus surmasi Danaoksen kostona veljiensä kuolemasta. Tämän jälkeen Lynkeus ja Hypermnestra perustivat Argoksen kuningasdynastian.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.19.3 (engl. käännös)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Danaos** Wikimedia Commonsissa

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Pelasgos** | **Argoksen kuningas**1400-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Lynkeus** |
**Dana al-Fardan** on qatarilainen säveltäjä ja laulaja-lauluntekijä. Hän on säveltänyt Qatar Airwaysille musiikin, joka kuullaan yhtiön jokaisella lennolla. Hän on säveltänyt myös Hamadin kansainvälisen lentoaseman virallisen teemamusiikin (*The Beginning*), joka on julkaistu hänen albumillaan *Sandstorm* (2017). Al-Fardanin kappaleisiin kuuluu lisäksi *One Nation – Al Yaqeen*, joka on laajaa huomiota saanut vastaus Qatarin diplomaattiseen sulkuun.

Al-Fardan opiskeli kansainvälisiä suhteita Sharjahin amerikkalaisessa yliopistossa, Arabiemiraateissa, ja suoritti tutkinnon myös gemmologiassa. Hän työskenteli sukunsa jalokivi- ja kiinteistöyhtiöissä ennen siirtymistä musiikin pariin. Hän oli tehnyt musiikkia niin kauan kuin muisti, mutta päätti vasta lasta odottaessaan pyrkiä tekemään siitä itselleen uran. Hän aloitti uransa popissa ja oli Qatarin ensimmäinen englanninkielinen naisartisti julkaistessaan debyyttialbumin *Paint*. Sittemmin hän etääntyi popista. Hänen myöhempään tuotantoonsa kuuluu musikaali- ja elokuvamusiikkia. Khalil Gibranin työhön pohjautuvassa musikaalissa *Broken Wings* hän teki yhteistyötä Nadim Naamanin kanssa. Hänen sävellyksensä eivät ole kompleksisia, mutta niissä on tavoiteltu lähi-itäläistä väriä esimerkiksi soitin- ja harmonisin valinnoin. Al-Fardania on pidetty Qatarin ainoana naispuolisena nykysäveltäjänä. Hänen teostensa esittäjiin ovat kuuluneet Qatarin filharmonikot ja London Metropolitan Orchestra.

Al-Fardan on osallistunut vapaaehtoisena Qatarin punaisen puolikuun, YK:n ja UNRWA:n humanitaariseen kampanjaan gazalaisten hyväksi. Hän perusti Qatarin ensimmäisen levy-yhtiön, DNA Recordsin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Identity in the Details: An Interview with Dana Al Fardan Interlude
2. 1 2  Dana Al-Fardan: Revitalizing Qatar’s music scene Arab News
3. ↑  Dana Al Fardan composes new masterpiece
4. 1 2  Dana Al Fardan supports humanitarian campaign for Gaza Zawya
5. 1 2  Herbert meets: Dana Al Fardan (Arkistoitu – Internet Archive) Herbert Meets

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Pietarintehdas** (ven. Петро́вский заво́д, *Petrovski zavod*) oli nykyisessä Petroskoissa vuosina 1703–1731 toiminut venäläinen rautatehdas.

Pietari I:n Lohijoen suuhun perustamaa tehdasta ryhdyttiin rakentamaan elokuussa 1703 ja jo seuraavan vuoden alussa se valmisti ensimmäisen tykkinsä. Tehtaan lähistölle syntyi Petrovskaja slobodan asutus, josta sittemmin sai alkunsa Petroskoin kaupunki. Vuonna 1705 Pietarintehtaalle lähetettiin ammattitaitoisia työläisiä Tulasta ja muista kaupungeista. Laitoksen toiminta saavutti huippunsa saksalais- tai hollantilaissyntyisen Georg Wilhelm de Henninin tultua Aunuksen vuoritehtaiden johtajaksi vuonna 1713.

Pietarintehdas valmisti paikallisesta suo- ja järvimalmista tykkejä, ammuksia, tuli- ja teräaseita, ankkureita, työkaluja, nauloja ja taide-esineitä. Sen tuottamilla aseilla oli huomattava merkitys Suuressa Pohjan sodassa. Sodan jälkeen tehtaan toiminta lamaantui. Hennin lähetettiin vuonna 1722 Verhoturjen ja Tobolskin tehtaille ja asesepät siirrettiin vuonna 1724 Siestarjoelle. Pietarintehdas lakkautettiin vuonna 1731. Vuonna 1773 sen paikalle perustettiin uusi Aleksanterintehdas.

Lähteet
-------

* *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*. Petrozavodsk: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.

### Viitteet

1. ↑  Karelija, s. 368.
2. 1 2  Karelija, s. 366.
3. ↑  Karelija, s. 314.
4. ↑  Karelija, s. 322.
**Klarinettikonsertto** on Aaron Coplandin vuosina 1947–1948 säveltämä kaksiosainen konsertto klarinetille, jousiorkesterille, harpulle ja pianolle. Ensimmäinen osa on Coplandin sävellysten joukossa erityisen lyyrinen ja melodinen; toinen osa on jazztyylinen. Teoksen tilasi Benny Goodman, jolle teos on myös omistettu. Klarinettikonserton kantaesittivät Goodman ja Fritz Reinerin johtama NBC:n sinfoniaorkesteri New Yorkissa 6. marraskuuta 1950.

Copland antoi klarinettikonserttonsa luonnosversion Goodmanille vuonna 1948. Goodman ehdotti teokseen muokkauksia, kuten joidenkin kohtien yksinkertaistamista ja joidenkin kohtien siirtämistä matalammalle tessituraan. Alkuperäinen versio konsertosta on Kongressin kirjastossa Washington DC:ssa; Charles Neidich teki konsertosta levytyksen alkuperäisen luonnosversion pohjalta. Boosey & Hawkes julkaisi Benny Goodmanin hyväksymän lopullisen version klarinettikonsertosta vuonna 1950. Lopullisen version käsikirjoitus on Juilliard Schoolin käsikirjoituskokoelmassa. Goodman teki klarinettikonsertosta levytyksen Coplandin itsensä johtamana; tässä historiallisessa levytyksessä Goodmania säestää Columbian sinfoniaorkesteri. Teoksesta on myös säilynyt 1960-luvulla tehty livevideonauhoitus, jossa Goodman tulkitsee teoksen Coplandin johtamien Los Angelesin filharmonikkojen kanssa.

Goodmanin ja Neidichin lisäksi teoksen levyttäneisiin klarinetisteihin ovat kuuluneet Stanley Drucker, Gary Gray, Martin Fröst, Sharon Kam, Richard Stoltzman ja Eddie Daniels. Coplandin klarinettikonserton kesto esitettynä on noin 18 minuuttia.

Osat
----

1. Slowly and expressively – Cadenza
2. Rather fast

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Clarinet Concerto Aaron Copland
2. 1 2  A LISTENER'S GUIDE TO THE COPLAND CLARINET CONCERTO Dansr
Kartta Goan aluejaosta.
**Pohjois-Goa** on Goan piirikunta Intiassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 736 km², ja sitä rajaavat Arabianmeri, Etelä-Goan piirikunta sekä Maharashtran osavaltio. Piirikunnan asukasluku on 757 407 (2001). Pohjois-Goan hallinnollinen keskus on Panaji.

Maantiede
---------

Pohjois-Goa sijaitsee Intian länsirannikolla, niin sanotulla Konkanin alueella. Piirikunnan rannikko on matalaa jokilaaksojen leimaamaa rannikkotasankoa. Sisämaata kohti tultaessa maasto muuttuu ylängöksi ja piirikunnan itäosa kuuluu Länsi-Ghattien vuoristoalueeseen. Goan korkein kohta on Länsi-Ghattien 1066,8 metriä korkea Vaguerim.

Lukuisat joet kuljettavat paljon maa-ainesta Länsi-Ghateilta rannikkoalueelle. Alueen suurimmat joet ovat Tiracoljoki, Mandovi ja Sal. Jokien lisäksi järvillä on suuri merkitys maanviljelykselle. Piirikunnan suurimmat järvet ovat Mayem, Chimbel, Carambolim ja Calapur.

### Pohjois-Goan rannat

Suosittuja rantoja ovat varsinkin Anjuna, Morjim, Arambol ja Baga beach. Useimmilla rannoilla on useita ravintoloita, jotka ravintolassa asioimista vastaan tarjoavat aurinkotuoleja. Kaikilla rannoilla saa englannin kielistä palvelua, mutta toisinaan palvelua saa myös vaikkapa suomeksi tai venäjäksi.

Hallinnollinen jako
-------------------

Pohjois-Goan piirikunta jakautuu kolmeen kaupunkiin ja kuuteen kunnallistason yksikköön, joista käytetään nimeä taluka. Bicholim ja Ponda ovat sekä kaupunkeja että talukoja. Talukat ovat:

* Bardez
* Bicholim myös kaupunki
* Mapusa kaupunki
* Panaji kaupunki
* Pernem
* Ponda myös kaupunki
* Sattari
* Tiswadi

Lähteet
-------

1. ↑  Districts of India Statoids. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)
2. 1 2  District Profile Pohjois-Goan piirikunta.  Arkistoitu 19.12.2011. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)
3. ↑  Administration Pohjois-Goan piirikunta.  Arkistoitu 19.12.2011. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjois-Goa** Wikimedia Commonsissa

Goa

|  |  |
| --- | --- |
| Pohjois-Goa | 
* Bardez
* Bicholim
* Mapusa
* Panaji
* Pernem
* Ponda
* Sattari
* Tiswadi

 |
| Etelä-Goa | 
* Canacona
* Margao
* Mormugao
* Quepem
* Salcete
* Sanguem

 |
Historiallinen Epeiros
  Nykyinen Kreikan Epeiros
  Kreikkalaisten asuttama "Pohjois-Epeiros"
**Pohjois-Epeiros** (kreik. Βόρειος Ήπειρος, *Vóreios Ípeiros*, alb. *Epiri i Veriut*) on nimi, jota käytetään niistä historiallisen Epeiroksen osista, jotka kuuluvat nykyään Albanialle. Pohjois-Epeiroksessa asuu merkittävä kreikkalaisvähemmistö.

Nimeä Pohjois-Epeiros käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1886 kuvaamaan Janinan (nyk. Ioánnina) vilayetin pohjoisosaa. Kreikkalaiset alkoivat käyttää nimeä vuonna 1913 kun Albania itsenäistyi. Kreikkalaisten pitivät aluetta maantieteellisesti, historiallisesti, kulttuurillisesti ja etnisesti osana Kreikan Epeirosta. Keväällä 1914 kreikkalaiset perustivat Pohjois-Epeiroksen autonomisen tasavallan. Alue oli Kreikan hallussa vuodesta 1914 vuoteen 1916. Maaliskuussa 1916 kreikka yritti valloittaa alueen uudestaan tuloksetta. Italia, jonka hallussa oli suuri osa Albaniaa, hääti kreikkalaisjoukot alueelta vuonna 1917. Kreikka sai alueen vuoden 1919 Pariisin rauhankonferenssissa. Alue palasi Albanian haltuun Kreikan–Turkin sodan jälkeen. Italian–Kreikan sodan aikana Kreikka miehitti Pohjois-Epeirosta kuuden kuukauden ajan Kreikan taisteluun asti.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Northern Epirus
**Moko Karttunen**, oik. **Veikko Matias Karttunen**, (s. 22. marraskuuta, 1960) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.

Elämä
-----

Karttunen vietti lapsuutensa Turussa ja nuoruutensa Raisiossa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri, joksi valmistui Turun yliopistosta vuonna 1994. Lisäksi Karttunen sai sosiaalityöntekijän pätevyyden vuonna 1997.

Ura
---

Karttunen aloitteli musiikkiuraansa 1970-luvulla, soittaen muun muassa Rockin SM-kilpailujen proge-sarjassa toiseksi tulleessa Ismolaakso-groupissa sekä toimien Sigin alkuperäisenä basistina.

1980-luvulla Karttunen vieraili esimerkiksi Tommi Läntisen Fabrics-yhtyeessä sekä vaikutti yhtyeessä Pepe Le Moko. 1980 ja -90 lukujen taiteessa hän toimi Puolalan puistokonserttien juontajana, juonsi omaa ohjelmaa Auran Aalloilla ja toimi DBTL-järjestäjänä.

Ensimmäisen soololevynsä Karttunen julkaisi vuonna 1990. Vuodesta 1992 lähtien hän on vaikuttanut perustajajäsenenä yhtyeessä Vilperin Perikunta. 1990-luvulla Karttunen teki myös sävellyksiä Anna Hanskille. Karttusen ura jatkuu edelleen 2000-luvulla, ja hän vaikuttaa erinäisissä yhtyeissä.

Yhtyeitä
--------

* Extaasi
* HTB
* Ismolaakso-group
* Sig
* Buck Jones & Rhythm Riders
* Fabrics
* Pepe Le Moko
* Four Roses
* Moko ja Vaakku -duo
* Vilperin Perikunta
* VTA-trio
* Jacomo
* Moko-Soundbistro

Aiheesta muualla
----------------

*
1. T-Central tunnelbana-asema  
2. Sisäänkäynti Drottninggatanilta  
3. Sisäänkäynti Vasagatanilta  
4. Ajoramppi autoille  
5. Konehuone  
6. Väestönsuoja  
 7. Hissi
**Klaran väestönsuoja** on suuri kallioon louhittu väestönsuoja Tukholmassa Ruotsissa. Lattiapinta-alaltaan se on 6 650 m2 eli noin jalkapallokentän kokoinen. Suoja on tarkoitettu sekä siviiliväestön että Ruotsin hallituksen käyttöön. Se rakennettiin kylmän sodan aikana vuosina 1954–1960 Tukholman liikekeskustan eli Cityn rakennustöiden yhteydessä.

Suoja sijaitsee Tukholman keskustassa Sergelin torin ja Klaran kirkon alapuolella kallioperässä. Normaalioloissa se on 296-paikkainen maanalainen pysäköintihalli. Kriisitilanteessa se toimii 8 000 hengen väestönsuojana. Konehuoneessa on viisi dieselaggregaattia, joiden ansiosta suoja on sähkön suhteen omavarainen, jos virransyöttö yleisestä sähköverkosta katkeaa. Siinä on kaksi kerrosta ja useita sisäänkäyntejä. Laajin niistä on autoille tarkoitettu ajoramppi. Jalankulkusisäänkäyntien portaikot ovat 10 metriä leveitä ja johtavat suojaan Vasagatanilta ja Drottninggatanilta.

Aiheesta muualla
----------------

* Atomgaraget under klarakyrkan (ruotsiksi)
* Klara skyddsrum (ruotsiksi)
**Maruša Štangar** (s. 31. tammikuuta 1998) on slovenialainen judon EM-mitalisti. Hän on kilpaillut 48 kg:n sarjassa vuodesta 2013 lähtien.

Štangar saavutti pronssia alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 44 kg:n painoluokassa 2013. Seuraavana vuonna hän oli kolmas alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 48 kg:n sarjassa. nuorten olympialaisissa 2014 hän sai pronssia sekä 52-kiloisissa että joukkuekilpailussa. Vuonna 2015 hän saavutti 48 kg:n painoluokassa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja alle 21-vuotiaiden MM-hopeaa. Vuonna 2017 hän sai samassa sarjassa pronssia alle 21-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Štangar sijoittui 48-kiloisissa seitsemänneksi Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Tarragonan Välimeren kilpailuissa hän saavutti pronssia. Hän oli samana vuonna seitsemäs Bakun MM-kilpailuissa. Hän saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 pronssia 48 kg:n painoluokassa. Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hän oli samassa sarjassa viides.

Štangar on saavuttanut IJF World Tour -kilpailuissa yhden voiton, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on yksi voitto ja yksi kakkossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa viisi Slovenian-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marusa Stangar judoka *judoinside.com*. Viitattu 1.5.2021. (englanniksi)
**Käherämittari** (*Lycia hirtaria*) on yleinen, keväällä lentävä mittariperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Yleisilmeeltään vaaleanharmaa perhonen, jonka pohjaväriltään hyvin vaaleissa siivissä on selviä poikkijuovia ja tasainen tumma pistekuviointi. Mittariksi laji on keskikokoinen ja siipiväli vaihtelee 30–50 mm. Koirailla on sulkamaiset tuntosarvet.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajia tavataan koko Suomessa, tuntureita lukuun ottamatta, ja se lentää huhtikuun puolivälistä toukokuun lopulle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Käherämittari on varsin yleinen perhonen ja se viihtyy puistoissa ja puutarhoissa. Lajin naaraita voi etsiä päiväsaikaan esimerkiksi koivujen rungoilta, valolle ne eivät tule juuri koskaan. Koiraita sen sijaan saa helposti valon avulla yöaikaan. Lennosta tavatut perhoset ovat kaikki koiraita, sillä naaras ei siivistään huolimatta lähde lentoon, vaan pysyttelee maastossa koteloitumispaikkansa lähistöllä ja houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. On arveltu, että naaraiden lentokyky saattaa olla häviämässä. Käherämittari talvehtii kotelona.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää monilla lehtipuilla

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Käherämittari – *Lycia hirtaria* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q46091
* Wikispecies: Lycia hirtaria
* BioLib: 52005
* BOLD: 151057
* CoL: 3WK2R
* EoL: 411330
* EPPO: BISTHI
* Fauna Europaea: 445623
* Fauna Europaea (new): 14a29ed9-edb5-4137-9c6a-2f93f1e02c23
* GBIF: 5147710
* iNaturalist: 354118
* IRMNG: 10880508
* LepIndex: 238765
* LoB: 5177
* NBN: NBNSYS0000006018
* NCBI: 326963

 |

 |
Maria al-Qibtiyyan talon kerrotaan sijainneen Medinassa suunnilleen näillä tienoilla
**Maria al-Qibtiyya** (Arab. مارية القبطية‎) tai **Maria bint Shamʿūn** (k. 637) oli profeetta Muhammedin orja ja jalkavaimo. Maria oli Egyptin kristillisen kuvernöörin Muqawqisin kristitty koptiorja (tästä nimi al-Qibtiyya), jonka kuvernööri lähetti tämän sisaren Sirinin kanssa lahjaksi profeetta Muhammedille vuonna 628. Tarina on peräisin Pseudo-Waqidilta ristiretkien ajalta.

Sirinin profeetta lahjoitti edelleen. Al-Tabari ilmoittaa, että Maria synnytti profeetalle pojan nimeltään Ibrahim. Tämä kuitenkin kuoli lapsena. Ibrahim oli ainoa lapsi, jonka oli profeetalle synnyttänyt joku muu kuin Khadija. Profeetta oli uutisesta niin iloinen, että lahjoitti viestintuojalle Abu Rafille orjan.

Al-Tabari kertoo, että Maria ja Sirin kääntyivät Medinassa islamiin. Maria kuoli 16. Muharram-kuuta 637, ja hänen hautansa on al-Baqissa, joka on hautausmaa Medinassa.

Arviointia
----------

Historiakriittinen tutkimus on asettanut kyseenalaiseksi Muhammedia ja hänen seuralaisiaan koskevien tietojen historiallisuuden. Näitä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen niin myöhään, että niitä ei voi pitää luotettavana historiallisena tietona vaan tarinaperinteenä, jonka totuusarvo jää avoimeksi. Pseudo-Waqidi on tarinalähteenä kaunokirjallisuutta eikä historiankirjoitusta.

Katso myös
----------

* Egyptin muslimivalloitus
* Muhammedin historiallisuus
* Muhammedin vaimot

Lähteet
-------

* Al-Tabari: *The History of al-Tabari. Volume XXXIX. Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors. Translated and annotated by Ella Landau-Tasseron*. State University of New York Press, 1998. Teoksen verkkoversio.
* Ohlig, Karl-Heinz & Puin, Gerd-R. (toim.): *The Hidden Origins of Islam*. Amherst, New York: Prometheus Books, 2010. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  al-Tabari: *The History of al-Tabari, vol. IX, The Last Years of the Prophet*, s. 141. University of New York Press, 1990. (englanniksi)
2. ↑  al-Tabari, vol. XXXIX, s. 193
3. ↑  Shoshan, Boaz: *The Arabic Historical Tradition and the Early Islamic Conquests.. (englanniksi)*, s. 163. Routledge, 2016. ISBN 978-0-8153-5794-0. (englanniksi)
4. ↑  Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad. A translation of ishaq’s sirat rasul Allah with introduction and notes by A. Guillaume*, s. 499. Oxford University Press, 1998. (englanniksi)
5. ↑  Ibn Ishaq, s. 711
6. ↑  Al-Tabari, vol XXXIX, s. 161
7. ↑  Al-Tabari, vol XXXIX, s. 194
8. ↑  al-Tabari: *The History of al-Tabari. Volume XXXIX. Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors.*, s. 195. State University of New York Press, 1998.
9. ↑  Ohlig, 2010, s. 8
10. ↑  Shoshan, 2016, s. 165
Arne Jacobsenin suunnittelema uimavartijan torni Bellevue Beachilla.
**Klampenborg** on Kööpenhaminan pohjoinen esikaupunki Gentoften kunnassa Tanskassa. Se sijaitsee Juutinrauman rannalla Taarbækin ja Skovshovedin välissä. Muiden Juutinrauman rantakaupunkien tavoin se on vaurasta omakotialuetta.

Nähtävyyksiä
------------

Klampenborgin rautatieasema.
Sisäänkäynti Jægersborg Dyrehaveniin, joka valittiin osaksi Tanskan kulttuurikaanonia.
Klampenborg tunnetaan monista arkkitehti Arne Jacobsenin suunnittelemista kohteista. Näitä ovat Bellevue Beach, Bellavista-asuinalue ja Bellevue-teatteri, jotka kaikki ovat varhaisen tanskalaisen modernismin edustajia vuosilta 1932–1936. Jacobsenin suunnittelemassa ravintolarakennuksessa avattiin ison remontin jälkeen 2009 Jacobsen-niminen ravintola, joka on saanut hyviä arvioita.

Bellevue Beachin ansiosta Klampenborg on ollut myös suosittu kesäinen lomakohde, mutta kööpenhaminalaiset kävijät ovat vähentyneet Amagerin saaren rantapuiston ja Kööpenhaminan satamakylpylän valmistuttua.

Klampenborgista on pääsy suureen Dyrehaven-puistoon, josta on tullut yksi Kööpenhaminan alueen suosituimmista luontokohteista peuroineen ja vanhoine tammineen. Sen vieressä on Dyrehavsbakken eli "Bakken", maailman vanhin yhä toiminnassa oleva huvipuisto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jones, Finn-Olaf. "On the Edge of Copenhagen, a Place to Unwind", New York Times, 2007-07-29. Luettu 2010-01-16.

Aiheesta muualla
----------------

* Herttainen kesäpäivä Klampenborgissa, Kuva, 17.08.1938, nro 17, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Klampenborg
**Pariisi 1900-luvulla** (*Paris au XXe siècle*) on Jules Vernen nuoruudenaikainen  tieteisromaani. Teos on kirjoitettu vuonna 1860, mutta julkaistu vasta vuonna 1994 noin sata vuotta kirjailijan kuoleman jälkeen. Kirjoittaja on sijoittanut tarinan vuoteen 1960. Teosta ei pessimistisen loppuratkaisunsa takia julkaistu Vernen eläessä, vaikka synkkyyden ei olisi pitänyt järkyttää lukijoita, koska teos oli tarkoitettu aikuisyleisölle.

Verne on pyrkinyt tarkasti hahmottelemaan tulevaisuuden Pariisia. Hän on sijoittanut tekstiin tuntemansa keksinnöt, kuten elohopealampun, polttomoottorin ja paineilmalla toimivan rautatien. Niiden pohjalta hän on muodostanut kuvitelman tulevaisuuden Pariisin liikenteestä: Paineilmalla liikkuvan kaupunkijunan rata olisi hiukan katutason yläpuolella, ja se tarjoaisi sateensuojaa jalankulkijoille. Illalla kadut valaistaisiin elohopealampuilla. Vaunut eli autot taas kulkisivat ilman hevosia, koska niissä olisi Étienne Lenoirin keksintöön pohjautuva kaasumoottori. Matkailu olisi laajentunut niin paljon, että Pariisissa olisi 20 000 vuodepaikan hotelli. Kanavan avulla Pariisista olisi tullut satamakaupunki, jonne liikennöisi neljännespeninkulman pituinen laiva. Siinä olisi 30 mastoa ja 15 savupiippua. Satamien tavarankäsittely olisi automatisoitu.

Yhteiskunta olisi sadassa vuodessa muuttunut suuresti, vaikka Ranska edelleen olisikin keisarikunta. Koulutus olisi yhteiskunnan keskeinen ala, ja sitä johtaisi yritys nimeltään *Koulutuspankkiyhtiö*. Koulutuksen keskeinen ala olisi tieteellis-tekninen osaaminen, kun taas humanistinen sivistys olisi suorastaan kielletty. Rakentaminen ja opettaminen olisivat sulautuneet samaksi toimialaksi.

Verne hahmottelee kirjassa myös tietokonetta muistuttavan laskukoneen. Pankissa työskentelevät operaattorit joutuvat raatamaan syöttäessään siihen pankin rahaliikenteen tietoja.

Teoksen pessimistiseen loppuratkaisuun yhdistyy humanistisen sivistyksen alennustila ja ilmastonmuutos, sillä Eurooppa joutuu kylmyyden kouriin. Teoksen päähenkilö nääntyy lopulta nälkään ja kylmään, mutta viimeiset rahansa hän silti käyttää ostamalla rakastetulleen kukkakimpun.

Lähteet
-------

1. ↑  Michaël Lacroix, Paris au XXe siècle *ou la révolte de la sensibilité*. Teoksessa *Bulletin de la Société Jules Verne*, 2007, sivut 41-56.
2. ↑  Pariisi 1900-luvulla, s. 16–18.
3. ↑  Pariisi 1900-luvulla, s. 8, 41–43 ja 120–121.
4. ↑  Pariisi 1900-luvulla, s. 13 ja 27.
5. ↑  Pariisi 1900-luvulla, s. 61.
**Keraia** (m.kreik. Κεραία, lat. *Ceraea*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijoitetaan lähelle nykyistä Plataniáksen kunnan Mesklán kylää.

Maantiede
---------

Keraia sijaitsi Kreetan läntisissä keskiosissa, oletettavasti nykyisen Mesklán kylän tienoilla. Kaupunki oli rakennettu kahdelle tai kolmelle kukkulalle, jotka tunnetaan nykyisin nimillä Teichídia, Poulé ja Zagré (Zagropapoúra). Keraian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia
--------

Keraian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Se oli polis varmuudella hellenistisellä kaudella, mutta sen luettelointi jo klassisen kauden polikseksi perustuu lähinnä siihen, että sen tiedetään lyöneen omaa hopearahaa noin vuosina 330–280/270 eaa.

Hellenistisellä kaudella Keraia oli mukana Kreetan liitossa, joka teki liiton Eumenes II:n kanssa. Kaupungin paikka säilyi asuttuna ainakin roomalaiselle kaudelle saakka. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Keraïtas* (Κεραΐτας), *Keraiitēs* (Κεραιίτης) ja *Keretēs* (Κερέτης).

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Keraian kaupungin paikalta Teichídian ja Poulén kukkuloilta on löydetty linnoitusmuurien ja muiden linnoitteiden jäänteitä. Zagrén kukkulalta on löydetty puolestaan roomalaisaikaisten talojen jäänteitä. Kaupungin paikasta etelään on löydetty kahden vartioaseman jäänteet, toinen nykyisessä Ellinikóssa ja toinen Vyssalóporoksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "966 Keraia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Keraia? *Pleiades*. Viitattu 4.11.2019.
3. ↑  Keraia? (Crete) 3 Meskla - Κεραίαι *ToposText*. Viitattu 4.11.2019.
4. 1 2  Faure, Paul: Cavernes et sites aux deux extrémités de la Crète.  *Bulletin de Correspondance Hellénique*, 1962, 86. vsk, nro 1, s. 36–56. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Hansen, Mogens Herman: Index of characteristics that indicate polis status of 541 communities not explicitly called polis in Archaic and/or Classical sources Copenhagen Polis Centre.  Arkistoitu 24.7.2011. Viitattu 4.11.2019.
**Koen Verweij** (s. 26. elokuuta 1990 Koedijk) on alankomaalainen pikaluistelun olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Verweij saavutti Sotšin olympialaisissa 2014 kultaa joukkuetakaa-ajossa. 1 500 metrillä hän sai hopeaa hävittyään Zbigniew Bródkalle vain 0,003 sekuntia. 1 000 metrillä hän sijoittui kuudenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia yhteislähdössä ja joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui 1 000 metrillä yhdeksänneksi ja 1 500 metrillä 11:nneksi.

Verweij on voittanut yleisluistelun MM-kilpailuissa maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2014 sekä sijoittunut kolmanneksi Moskovassa 2012, neljänneksi Calgaryssa 2011 ja yhdeksänneksi Hamarissa 2013. Hän on voittanut joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2012, Sotšissa 2013 ja Heerenveenissä 2015 sekä saanut pronssia Inzellissä 2011. 1 500 metrillä hän sai MM-pronssia 2015.

Yleisluistelun EM-kilpailuissa Verweij on saavuttanut hopeaa Hamarissa 2014 ja Tšeljabinskissa 2015, pronssia Collalbossa 2011 ja sijoittunut neljänneksi Budapestissa 2012. Matkakohtaisissa EM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 1 500 metrillä Kolomnassa 2018.

Verweij voitti nuorten maailmanmestaruuden yleisluistelussa ja 5 000 metrillä 2009 ja 2010 sekä joukkuetakaa-ajossa 2008 ja 2009. Nuorten MM-hopeaa hän sai yleisluistelussa 2008 ja 1 500 metrillä 2010 sekä MM-pronssia 1 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa 2010.

Verweij sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kaudella 2013–2014 toiseksi ja voitti 1 500 metrin lajicupin. Maailmancupin osakilpailuissa hän on saavuttanut 1 500 metrillä kaksi voittoa, neljä kakkossijaa ja neljä kolmossijaa sekä 1 000 metrillä yhden kakkossijan. Hän on ollut yhdeksän kertaa voittamassa maailmancupin joukkuetakaa-ajoa.

Verweij kuului Alankomaiden joukkueeseen, joka teki joukkuetakaa-ajon maailmanennätyksen 3.37,17 Calgaryssa 9. marraskuuta 2013 ja 3.35,60 Salt Lake Cityssä 16. marraskuuta 2013. Hän on tehnyt 1 500 metrillä kolme kertaa Alankomaiden ennätyksen: 1.42,28 Salt Lake Cityssä 15. marraskuuta 2013, 1.41,95 Calgaryssa 3. joulukuuta 2017 ja 1.41,63 Salt Lake Cityssä 9. joulukuuta 2017. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden yleisluistelussa 2014 sekä 1 500 metrillä 2014 ja 2018.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 35,64 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| **1 000 m**  | 1.06,94 | Salt Lake City | 10. joulukuuta 2017 |
| **1 500 m** | 1.41,63 | Salt Lake City | 9. joulukuuta 2017 |
| **3 000 m** | 3.42,86 | Inzell | 25. helmikuuta 2017 |
| **5 000 m** | 6.09,51 | Calgary | 10. marraskuuta 2013 |
| **10 000 m** | 13.08,97 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Koen Verweij *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 2.4.2018. (hollanniksi)
2. ↑  Pikaluistelun voitto Puolaan kolmen tuhannesosasekunnin erolla - katso video *Yle.fi*.  15.2.2014.  Arkistoitu 4.3.2014. Viitattu 4.3.2014.
3. ↑  Essent ISU World Cup Heerenveen ISU. Viitattu 3.4.2014. (englanniksi)
**Juha Siltanen** (s. 2. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija, esseisti, suomentaja ja teatteriohjaaja.

Siltanen on kirjoittanut televisio- ja teatterinäytelmiä sekä kuunnelmia. Hän on saanut näytelmistään kotimaisia ja kansainvälisiä palkintoja, muun muassa Pro Finlandia -mitalin vuonna 2007.

Siltanen on työskennellyt usein myös musiikkiteatterin parissa. Hän on suomentanut näytelmiä englannista, ruotsista ja saksasta, esimerkiksi Harold Pinteriä, William Shakespearea, Edward Albeeta ja Eugene O'Neillia. Hänen omia töitään on käännetty ruotsiksi, englanniksi ja ranskaksi.

Siltanen on esiintynyt yhdessä ystävänsä M. A. Nummisen kanssa Radio Suomen radioshow Yömyöhässä. Siltanen myös ohjasi Nummisen kirjoittaman saksankielisen kuunnelman "Einstein, Weinstein, Wittgenstein" suomeksi Turun kaupunginteatteriin. Siltanen on itse kääntänyt ja sovittanut tekstin.

Televisiossa hän on esiintynyt 1990-luvun alussa Levyraadissa ja 2000-luvun alussa Aivomyrsky-keskusteluohjelmassa yhdessä Kaarina Hazardin ja Leea Klemolan kanssa.

Valtion kirjallisuustoimikunta myönsi Siltaselle kolmivuotisen taiteilija-apurahan elokuussa 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Juha Siltanen Näytelmät.fissä
2. ↑  Pro Finlandia -mitali Katri Helenalle ja kymmenelle muulle taiteilijalle[vanhentunut linkki] YLE 2007
3. ↑  Juha Siltanen löysi itsestään näytelmäkirjailijan jo lapsena – "Seuraavaksi tekisi taas mieli tehdä jotain hommia musiikin parissa" *Kaleva*. Viitattu 18.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Juha Siltanen Näytelmät.fi:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kerasiá** (kreik. Κερασιά), myös *Arvanitokerasiá* (Αρβανιτοκερασιά) ja *Dóthe Kerasiá* (Δώθε Κερασιά), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 130 (vuonna 2011).

Kerasiá eli Arvanitokerasiá ("Arvaniittien Kerasiá") sijaitsee Skirítidan metsän laidalla noin 23 kilometriä etelään Trípolin kaupungista. Se on rakennettu noin 946 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Vain 1,5 kilometriä kylästä länteen sijaitsee Vlachokerasián ("Valakkien Kerasiá") kylä. Kerasiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κερασιάς, *Topikí Koinótita Kerasiás*).

Aiemmin kylä kuului Skirítidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Skirítidan kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Kerassia *Exploring Greece*. Viitattu 1.9.2021.
**Henry Margenau** (1901 Bielefeld, Saksa – 8. helmikuuta 1997) oli saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko ja tieteenfilosofi. Hän kuului Yalen yliopiston henkilökuntaan 41 vuoden ajan.

Margenau opiskeli Yhdysvalloissa ja väitteli tohtoriksi Yalen yliopistosta vuonna 1929. Toisen maailmansodan aikana hän asui Yhdysvalloissa. Hänen mikroaaltojen teoriaa koskevat teoriansa auttoivat radiotekniikan kehittymistä. Hänen spekrianalyysiin liittyviä tutkimuksiaan sovellettiin vetypommikokeissa.

Margenau kirjoitti laajasti tieteestä. Hänen työnsä käsittelivät: etiikkaa ja tiedettä, fyysisen luonnon todellisuutta, kvanttimekaniikkaa ja modernin ajattelun yhdistäviä periaatteita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Holcomb Noble: Dr. Henry Margenau, 96, Yale Physicist and Spectroscopy Expert *NY Times*.  1997. Viitattu 5.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Henry Margenau Oral Histories AIP (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Henry Margenau
**Pyhä Marinus** (italiaksi San Marino) (k. 366) oli katolilainen munkki, jota pidetään San Marinon perustajana ja maan suojeluspyhimyksenä.

Elämäkerta
----------

Marinuksen syntymäaikaa ei tiedetä, mutta hänen uskotaan olleen kotoisin Dalmatian alueelta. Toisten lähteiden mukaan hän oli Urbinosta, Italiasta.

Perimätiedon mukaan hän saapui vuonna 257 Riminiin, josta hän joutui pakenemaan jonkin ajan kuluttua. Syynä olivat keisari Diocletianuksen kristittyjen vainot. Marinus pakeni Monte Titano -vuorelle, joka kuului Felicita-nimisen ylhäistöläisnaisen maihin. Kun Marinus legendan mukaan paransi Felicitan pojan, hän sai palkkioksi tämän vuoren. Myöhemmin Marinus rakensi paikalle kirkon ja perusti San Marinon kaupungin, kun lähialueen kristitty väestö kasvoi ja haki turvaa Marinuksen johtamasta yhteisöstä Monte Titanolla..

Marinus on ainoa valtion perustanut pyhimys. Hänen viimeisten sanojen kerrotaan olleen "jätän teidät vapaiksi molemmista miehistä". Näiden miesten uskotaan olleen Rooman keisari ja paavi.. Sanat löytyvät nykyään San Marinon ritarikunnan rististä.

Muistaminen
-----------

Pyhän Marinuksen muistopäivä on 3. syyskuuta, jolloin juhlitaan myös San Marinon valtion perustamista (italiaksi *Festa della Fondazione della Repubblica*).

Yhdessä Pyhän Leon kanssa Marinus on myös San Marino-Montefeltro -hiippakunnan suojeluspyhimys. Hiippakunta käsittää koko San Marinonen sekä ympäröiviä seurakuntia Italiassa. Marinus on myös poikamiesten ja diakonien suojeluspyhimys.

Galleria
--------

* Pyhän Marinuksen basilika San Marinossa.Pyhän Marinuksen basilika San Marinossa.
* Pyhä Marinus astuu taivaaseen sanmarinolaisten ympäröimänä. Freskomaalaus Palazzo Pubblicossa.Pyhä Marinus astuu taivaaseen sanmarinolaisten ympäröimänä. Freskomaalaus Palazzo Pubblicossa.
* Piirros Pyhästä Marinuksesta rakentamassa kirkkoa.Piirros Pyhästä Marinuksesta rakentamassa kirkkoa.
* Stefano Bologninin maalaus Pyhästä Marinuksesta (1740)Stefano Bologninin maalaus Pyhästä Marinuksesta (1740)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  St. Marinus *Catholic Exchange*.  4.9.2020. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  St Marinus *www.britishmuseum.org*.  2021. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
3. 1 2  San Marino: The Oldest Republic in the World  13.3.2020. Biographics. Viitattu 19.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  San Marino *santiebeati.it*.  2001. Viitattu 19.2.2021. (italiaksi)
5. ↑  3 settembre: Festa della Fondazione della Repubblica *San Marino Rtv*.  3.9.2020. Viitattu 19.2.2021. (italiaksi)
6. ↑  Santi e Beati *diocesi-sanmarino-montefeltro.it*.  2021. Viitattu 19.2.2021. (italiaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Almir Kajumov** (30. joulukuuta 1964 Moskova – 7. elokuuta 2013 Smolensk) oli venäläinen jalkapalloerotuomari ja entinen jalkapalloilija.

Hän pelasi muun muassa Moskovan Spartakissa, jossa voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1987. Kaudella 1992 hän edusti Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa.

Pelaajauransa jälkeen Kajumov toimi erotuomarina. Almir Kajumov kuoli Smolenskin kaupungissa 48-vuotiaana elokuussa 2013.

Otteluiden manipulointiepäilyt
------------------------------

Toimiessaan erotuomarina Vuonna 2009 Kajumovin epäiltiin manipuloineen ZSKA Moskovan ja FK Moskovan välisen ottelun tulosta tšetšeenimafian haluamalla tavalla. Kajumov jätti ottelussa muun muassa tuomitsematta selvän rangaistuspotkun ZSKA:lle. ZSKA:n tappio aiheutti myös espanjalaisvalmentaja Juande Ramosin erottamisen joukkueen päävalmentajan paikalta. Muutamaa viikkoa ottelun jälkeen Kajumov yritti hypätä seitsenkerroksisen moskovalaisen asuinrakennuksen katolta. Poliisi onnistui kuitenkin suostuttelemaan hänet alas ja Kajumov toimitettiin psykiatriseen hoitoon.

Saavutukset
-----------

* Neuvostoliiton mestaruus: 1987
* Neuvostoliiton cupmestaruus: 1982

Lähteet
-------

1. ↑  Veikkausliigan tilastohistoria Viitattu 7.8.2013.
2. ↑  Футбольный арбитр Альмир Каюмов скончался на 49-м году жизни  7.8.2013. RIA Novosti. Viitattu 7.8.2013.
3. ↑  Russian referee attempts suicide  13.11.2009. The Independent. Viitattu 7.8.2013.
Kerakin piirtokirjoitus.
**Kerakin piirtokirjoitus** on Jordanian al-Karakista eli Kerakista löytynyt piirtokirjoitus. Sen teksti on tehty moabin kielellä ja se on yleensä ajoitetu 800-luvulle eaa. Usein se on liitetty Moabin kuningas Mesaan. Mahdollisesti se on ollut alun perin osa steelaa tai reliefiä. Nykyisin piirtokirjoitusta säilytetään Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.

Piirtokirjoitus
---------------

Kerak (Al-Karak) eli Kir-Moab oli yksi muinaisen Moabin tärkeimmistä kaupungeista, mahdollisesti jopa sen pääkaupunki. Kerakista löytyi 1930-luvulla basalttikiveen kirjoitettu kolmirivinen piirtokirjoitus. Kivi on alun perin ilmeisesti ollut osa steelaa tai reliefiä eli kohokuvaa. Tekstin alla on säilynyt kaarevia koristeluita ehkä jäänteenä pääosin tuhoutuneesta kuvasta. Usein steeloissa tai reliefeissä on ollut piirtokirjoitus, jossa ylistetään vallassa ollutta kuningasta. Säilyneen alueen perusteella voidaan päätellä, että teksti oli alun perin vain kolmirivinen. Koska kuitenkin jokaisen rivin alku ja loppu on tuhoutunut, tekstin alkuperäistä kokonaispituutta on vaikea arvioida. Piirtokirjoitus on kirjoitettu moabin kielellä. Se on nykyisin Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.

Piirtokirjoitus ajoitetaan yleisesti 800-luvulle eaa. Useimpien tutkijoiden mukaan kyseessä on Moabin kuninkaan Mesan teettämä piirtokirjoitus, minkä puolesta puhuu yhtäläisyydet Mesan steelan kanssa erityisesti kuninkaan esittelyn yhteydessä. Vaikka itse Mesan nimi ei ole säilynyt, siinä mainitaan Kemosjat, Mesan isä, joka tunnetaan Mesan steelasta. Vaihtoehtoisesti teksti on voinut olla pidempi, jolloin Kemosjat voisi olla piirtokirjoituksen kirjoituttaneen kuninkaan isoisä. Joissakin piirtokirjoituksissa mainitaan useita esi-isiä.

Kyseessä saattaa olla osa Kemos-jumalan steelaa tai reliefiä, jossa kuvattiin kultillista kohtausta kuninkaan ja jumalan välillä. Usein steeloissa oli myös tekstiä, jossa kerrottiin steelan pystyttäneen kuninkaan tärkeimpiä saavutuksia.

Teksti
------

Minä olen Mesa, Ke]mosjatin [poika,] Moabin kuningas,
Di[bonilainen …]
…] … Kemoksen [… sen] polttamiseksi uhrina, sillä rak[astaa …
…] … katso, minä tein […
"Minä olen Mesa, Ke]mosjatin [poika]" voidaan rekonstruoida Mesan steelan perusteella. Kohta "polttamiseksi uhrina" on hyvin huonosti säilynyt, mutta sanan juuri liittyy polttamiseen tai puhdistamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pakkala, Juha (toim.): *Tekstejä rautakauden Levantista*, s. 116-117. julkaistu lisenssillä Creative Commons (CC BY 4.0). Suomen Eksegeettinen Seura, 2014. ISBN 978-951-9217-62-8. Helsingin yliopiston kirjasto (pdf).
**Almirante Lynch** oli Chilen laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu torpedotykkivene.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Laird Brothersilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 1889. Alus laskettiin vesille 1890 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.

Palvelus
--------

Chilen sisällissodassa vuonna 1891 alus kuului presidentti José Manuel Balmacedaa kannattaneisiin aluksiin. Alus upotti sisaraluksensa *Almirante Condellin* tukemana 22. huhtikuuta 1891 kapinoivan panssarifregatin *Blanco Enceladan*.

Huhtikuun alussa osa kapinoivista aluksista, johon upotettu *Blanco Enceladakin* kuului, purjehti etelään häirintäoperaatiossa tunkeutuen Calderaan. Tykkiveneet tunkeutuivat yön pimeydessä ankkuripaikalle laukaisten torpedonsa. Fregatti upposi torpedoiden osuttua muutamassa minuutissa, jolloin 300 miehistönjäsentä sai surmansa. Hyökkäys oli ensimmäinen sotalaivan tekemä onnistunut torpedohyökkäys.

Alus nimettiin 1913 *Tomakseksi* kun nimi vapautettiin uudelle hävittäjälle.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906-1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Stern, Robert C.: *Destroyer Battles Epics of Naval Close Combat*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-007-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  armada.cl
2. ↑  Stern 2008 s. 22
**Keramés** (kreik. Κεραμές) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 129 (vuonna 2011).

Keramésin kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa noin 42 kilometriä etelään Réthymnosta ja noin kaksi kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta ja Libyanmeren rannasta. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Spyridonille (*Ágios Spyrídonas*). Keramés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κεραμέ, *Topikí Koinótita Keramé*), johon kuuluvat varsinaisen Keramésin kylän lisäksi kylät Agalianós ja Agía Foteiní. Koko yhdyskunnan väkiluku on 153.

Aiemmin kylä kuului Lámpin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Lámpin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Κεραμές *TerraBook*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keramés** Wikimedia Commonsissa
Italia Alboinin kuoleman aikoihin. Ravennan eksarkaatin eli Bysantin alueet oranssilla.
**Ravennan eksarkaatti** oli Bysantin vallan keskus Italiassa 500-luvun lopulta vuoteen 751, jolloin langobardit surmasivat viimeisen eksarkin.

Tausta
------

Ravennasta tuli Länsi-Rooman pääkaupunki keisari Honoriuksen aikana vuonna 404 hyvän satamansa ja puolustettavan sijaintinsa ansiosta. Kaupunki säilyi Rooman pääkaupunkina keisarikunnan luhistumiseen vuonna 476 saakka, jonka jälkeen siitä tuli Odovakarin ja sitten ostrogoottien kuninkaan Teoderik Suuren pääkaupunki. Lopulta gootteja vastaan vuosina 535–552 sotinut Bysantin kenraali Belisarius valloitti kaupungin ja siitä tuli vuonna 539 Bysantin provinssikeskus. Langobardien aloitettua maahantunkeutumisensa vuonna 568, Ravennasta tehtiin keisarillinen eksarkaatti Maurikioksen aikana, kun Bysantti huomasi joutuvansa taas pitkälliseen sotaan Italiasta.

Eksarkaatti
-----------

Eksarkaatti oli järjestetty herttuakuntiin (esimerkiksi Rooman herttuakunta, Veneton herttuakunta, Calabrian herttuakunta, Spoleto), joiden keskuspaikat olivat enimmäkseen rannikkokaupunkeja langobardien hallitessa niemimaan keskiosia. Herttuakuntien sotilaallinen ja poliittinen johtaja oli eksarkki itse, Bysantin keisarin edustaja Ravennassa.

Ravennan eksarkaatti ei kattanut kaikkia Bysantin Italian alueita, vaan bysanttilainen Sisilia oli erillinen provinssinsa, kun taas Korsika ja Sardinia kuuluivat Afrikan eksarkaattiin. Rooman todellinen hallitsija oli paavi, jonka suhteet Bysanttiin olivat ongelmalliset. Vähitellen kaikki eksarkaatin alueet siirtyivät paaville tai langobardeille, jotka valloittivat itse Ravennan noin 750.
**Vjatkanhevonen** on vaarantunut hevosrotu, joka on peräisin entiseltä Vjatkan, nykyisin Kirovin alueelta Venäjältä. Vjatkanhevosia on lähinnä Kirovin ja Udmurtian alueilla.

Ominaisuudet
------------

Vjatkanhevonen on monipuolinen, sisukas ja kestävä rotu. Sitä käytetään ratsastukseen, ajoon ja kevyeen työhön. Rotu on luonteeltaan aulis ja rehellinen sekä helppo käsitellä.

Vjatkanhevosella on pieni pää ja paksu, vahva kaula. Lavat ovat voimakkaat, runko syvä ja lautaset lihaksikkaat. Jouhet ovat tuuheat ja talviturkki paksu. Väri on yleisimmin hallakko tai rautiaan- tai ruunikonpäistärikkö, joskus ruunikko. Keskikorkeus on 140 cm ja keskipaino 400 kg. Vuonna 1917 rotu oli jo sukupuuton partaalla, ja Venäjän vallankumouksen jälkeen tehtiin joitain yrityksiä sen pelastamiseksi. Vuonna 2003 vjatkanhevosia oli noin 560, ja vuonna 2007 se mainittiin FAO:n vaarantuneiden eläinrotujen luettelossa.

Historia
--------

Vjatkahevosen kehittymiseen ovat vaikuttaneet Kirovin, Udmurtian ja läntisen Permin alueiden maasto ja ilmasto. Rodun ulkomuotoon ovat ehkä vaikuttaneet Novgorodin siirtolaisten 1300-luvulla Pohjois-Venäjälle tuomat eestinhevoset ja klepperit sekä myöhemmin Uralin kaivoksille tuodut eestinhevoset. Vjatkanhevonen oli tunnettu työhevosominaisuuksistaan, kestävyydestään, nopeudestaan ja taloudellisuudestaan. 1800-luvun alkupuolella sitä käytettiin usein vetämään troikkaa, ja joitakin yksilöitä vietiin Vjatkasta muun muassa Puolaan. Myös konikponien uskotaan vaikuttaneen vjatkanhevoseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Breed data sheet: Vyatskaya/Russian Federation Domestic Animal Diversity Information System, Food and Agriculture Organization of the United Nations. Viitattu 1.2.2012.
2. 1 2 3  Pickeral, Tamsin: *The Encyclopedia of Horses & Ponies*, s. 237. Dempsey Parr, 1999. ISBN 1-84084-506-6. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Hendricks, Bonnie L. & Dent, Anthony A.: *International Encyclopedia of Horse Breeds*. Revised ed. Norman. University of Oklahoma Press, 2007. ISBN 9780806138848.
4. ↑  Endangered List 2007 (PDF) Food and Agriculture Organization of the United Nations. Viitattu 1.2.2012. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Summerhays, R.S.: *The Observer's Book of Horses and Ponies*. Frederick Warne & Co, 1948.