recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tumma brahmakana.
**Brahma** on kanarotu, joka on kotoisin Aasiasta Brahmaputra-joen varsilta. 

Kukon paino on 3–5 kg ja kanan 3–4 kg, joten kana kuuluu isoihin kanarotuihin.

Brahman luonne on rauhallinen, tasapainoinen ja eloisa. Tätä piirrettä on arvostettu, sillä brahmat kykenevät jakamaan pihan muiden lintujen kanssa. Rodun edustajat ovat myös hiljaisia ja kesyyntyvät helposti jopa sylikanoiksi.

Brahmat munivat 130–160 munaa ensimmäisenä munintavuotena, mutta tämän jälkeen määrä alkaa laskea. Ensimmäisenä munintavuotena munia tulee siis kahden päivän välein. Munan paino on noin 60 g. Muninta alkaa noin 7–8 kuukauden iässä. Vaikka monet kanarodut ovat menettäneet hautomavietin, brahma on innokas hautoja ja poikasten hoitaja.

Brahmoilla on runsas höyhenpeite, minkä vuoksi rodulla on hyvä sään kestävyys. Tämän rodun edustajilla on myös pienet heltat, punavihreät tai punakeltaiset silmät ja pienet siivet suhteessa kokoon.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brahma** Wikimedia Commonsissa
Junkers Ju 288.
**Junkers Ju 288** on saksalainen Junkersin valmistama nopea pitkän kantaman pommituskone, joka teki ensilentonsa 29. lokakuuta 1940. Se ei saapunut varsinaisesti tuotantoon, sillä sitä valmistettiin vain 22 yksilöä. Ju 288:aa edelsivät Junkers Ju 88, ja siihen pohjautunut Ju 188. Koska Ju 288 oli jokseenkin epäonnistunut Messerschmitt Me 210:n tavoin, se ei onnistunut saavuttamaan laajamittaista palveluskäyttöä. Ju 288:n heikko kohta oli epäluotettava moottorien konstruktio. Moottoriratkaisu oli vastaava Heinkel He 177:n *Greif* kanssa. 21 000 kilogramman enimmäismassalla koneen pommikuormaksi tuli 3 000 kilogrammaa. Kantama oli juuri strategisuuteen riittävä 2 700 kilometriä. Konetyypin seuraaja oli Junkers Ju 388. 

Konetyypin Ju 288 V1-version prototyyppikone, jossa oli kaksois-BMW 801 -moottorit.

Tekniset tiedot (Ju 288B)
-------------------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 4
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&017.080000017,8 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&022.070000022,7 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.05000004,50 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&064.060000064,6 m²
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&020950.&&&&0020 950 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&021000.&&&&0021 000 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Daimler-Benz DB 606 24-syl. "parittain" tai "tuplattu" moottorijärjestelmä, tehty kahdesta DB 601 V12-moottorista; &&&&&&&&&&&01985.&&&&001 985 kW (&&&&&&&&&&&02663.&&&&002 663 hv 2 700 PS) per moottori

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0620.&&&&00620 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&02700.&&&&002 700 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&09300.&&&&009 300 m (käytännöllinen lakikorkeus)
* **Nousukyky:** &&&&&&&&&&&&0435.&&&&00435 m/min

**Aseistus**  

* 4 × 13 mm MG 131 konekivääriä
* 1 × 15 mm MG 151 tykki tai 20 mm MG 151/20 tykki
* 3 000 kg pommeja

Lähteet
-------

1. ↑   Viitattu 26.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* (saksaksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
* 
* 
* (ranskaksi)
* (venäjäksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Junkers Ju 288
**William Boyd Allison** (2. maaliskuuta 1829 Perry, Ohio – 4. elokuuta 1908 Dubuque, Iowa) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka teki pitkän uran Yhdysvaltain kongressissa. Allison oli Iowan edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1863–1871 ja senaatissa 1873–1908. Kongressiedustajana Allison muistetaan Bland-Allison Act (Yhdysvaltain palauttaminen kaksimetallikantaanan) ja Hepburn Act (rautatieliikenteen säännöstelyn lisääminen) -lakialoitteistaan. Senaattorina Allisonia on myöhemmin kuvailtu hyvin vaikutusvaltaiseksi. Allison oli myös kahdesti mukana presidenttikilvassa (1888 ja 1896), mutta ei koskaan selvinnyt puolueensa esivaaleja pidemmälle.

Yhdysvaltain sisällissodan alussa Allison toimi Iowassa hallintotehtävissä ja auttoi sotajoukkojen kokoamisessa. Allisonille annettiin everstiluutnantin arvo, vaikka hän ei ilmeisesti osallistunut kertaakaan varsinaisiin sotatoimiin.

Katso myös
----------

* Bland-Allison Act

Lähteet
-------

1. ↑  "Allison, William B." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Ólympos  
ΌλυμποςÓlympos-vuori talvella.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kypros |
| Vuoristo | 
Tróodos |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 952 m |
| Prominenssi | 
1 952 m |

Hallinto| Luokitus | 
Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (2. huhtikuuta 2002)View and modify data on Wikidata  |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
34° 56′ 12″ P, 32° 51′ 50″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ólympos** (kreik. Όλυμπος, myös *Chionístra*, Χιονίστρα) on Kyproksen korkein vuori. Se sijaitsee Tróodos-vuoristossa ja sen korkeus ja prominenssi ovat 1 952 metriä.

Ólympoksen rinteillä kasvaa havumetsää. Talvella vuorella on lunta ja se on suosittu talviurheilukeskus. Lähellä vuoren huippua sijaitsee Tróodoksen kylä. Vuoren huipulla sijaitsee Ison-Britannian Akrotírin tukikohtaa palveleva Britannian kuninkaallisten ilmavoimien tutka-asema.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mount Olympus *Dangerous roads - the world's most spectacular roads*. Viitattu 16.4.2018.
2. 1 2  Micuła, Grzegorz & Micuła, Magdalena: *Cyprus*, s. 92. Eyewitness Travel. London, New York, Melbourne, Munich and Delhi: DK. ISBN 987-1-40535-324-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ólympos** Wikimedia Commonsissa
**Kevät-Alvar** oli Seinäjoen kaupungin kulttuuripalveluiden järjestämä koko perheen tapahtuma. Kevät-Alvar järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014.

Tapahtuma järjestettiin aina yhtenä toukokuun lauantaina ja ohjelman kesto oli muutaman tunnin mittainen. Kevät-Alvar- tapahtuman tarkoituksena oli tuoda Alvar Aallon arkkitehtuuria esille ja tutummaksi paikallisille. Tapahtumapaikkanana toimi Alvar Aallon suunnittelemat tilat, joihin kuuluu Seinäjoen Aalto- keskukseen kuuluvat kaupungintalo, kaupunginteatteri, kaupunginkirjasto, seurakunnan tilat sekä Lakeuden Risti. Tapahtuman ohjelmien toteutus tapahtui enimmäkseen kirjaston tiloissa sekä sen ulkoalueilla.

Tapahtuman toisena agendana oli tuoda esille Seinäjoen kaupungin kulttuuripalveluiden ja muiden toimijoiden monipuolisia palveluita. Ohjelmaa tuottivat muun muassa Kansalaisopisto, MLL, Seinäjoen Liikuntapalvelut sekä Lastenkulttuurikeskus Louhimo. Tapahtumassa oli erilaisia toimintapisteitä esimerkiksi askartelua, valokuvasuunnistusta ja satutuokioita.

Kevät-Alvar tarjosi maksutonta, monipuolista ohjelmaa kaikenikäisille, kohderyhmänään erityisesti lapset ja lapsiperheet. Tapahtuman rakenne oli pääpiirteittäin aina sama mutta ohjelmiston teema vaihtui vuosittain. Tapahtumassa kävi pari sataa vierailijaa joka vuosi.

Kevät-Alvar järjestettiin toistaiseksi viimeisen kerran toukokuussa 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  toimitus: Seinäjoen Kevät-Alvar tulee taas – uutuutena muun muassa UV-kasvomaalausta *Seinäjoen Sanomat*. Viitattu 17.2.2020.
**Kevytyrittäjä** on ammatinharjoittaja, jolla ei ole omaa yritystä. Kevytyrittäjä hankkii itselleen asiakkaat ja toteuttaa saamansa tilaukset, mutta teettää yrityksen laskutuksen ja kirjanpidon alan palveluyrityksellä, laskutuspalvelulla.

Laskutuspalveluiden palvelumaksut vaihtelevat noin 2-8 prosentin välillä laskutettavasta summasta laskettuna.

Kevytyrittäjyys on uusi tapa työllistää itsensä ja keino hankkia lisäansioita.

Kevytyrittäjyyden sijoittuminen palkansaaja-yrittäjä -akselille riippuu tarkastelukulmasta. Palkansaajia kevytyrittäjät ovat verotuksen, vakuutuksen ja kirjanpitovelvollisuuden näkökulmasta, mutta yrittäjiä työttömyysturvan näkökulmasta. Esimerkiksi verotuksessa kevytyrittäjän asema on epäselvä.

Syyskuussa 2018 Uusi työ ry raportoi Suomessa olevan yli 100 000 kevytyrittäjää.

Kevytyrittäjien määrä on sittemmin kasvanut. Vuoden 2021 lopussa pelkästään Uusi työ ry:n jäsenyrityksillä oli 217 000 käyttäjää.

Asema
-----

### Työllisyys

Lainsäädännössä kevytyrittäjyys-termiä ei tunneta vaan muussa kuin virka- tai työsuhteessa työllistyviä kutsutaan joko itsensä työllistäjiksi tai muussa omassa työssä työllistyväksi. 

Kevytyrittäjä on työoikeudellisesta näkökulmasta yrittäjä, jos hän tekee ansiotyötä olematta työsopimuslain tarkoittamassa työsuhteessa.

Itsensä työllistäjä maksaa itse työttömyysvakuutus- ja sairausvakuutusmaksunsa ja eläkkeensä ja ottaa itselleen tapaturmavakuutuksen. Jos laskutusyrittäjällä ei ole y-tunnusta, hän ei voi tehdä muun muassa alv-vähennyksiä verotuksessa.

### Verotus

Verotuksessa kevytyrittäjää voidaan kohdella palkansaajana, vaikka hänet työ- ja sosiaalivakuutuksessa katsottaisiinkin yrittäjäksi. Tällöin laskutuspalvelu ja laskutusyrittäjä ovat sopineet muodollisesta työsuhteesta ja laskutuspalvelun yrittäjälle maksama suorituslaji on palkkaa. 

Jos työsuhteesta ei ole sovittu, on suorituslaji työkorvausta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Möttönen, Tuomas: *Yrittäjät Suomessa*, s. 192. Jyväskylä: Jyväskylän ammattikorkeakoulu, 2019. ISBN 978-951-830-533-3. Teoksen verkkoversio (pdf).
2. ↑  Laskutuspalvelut vertailussa: Katso sinulle sopivin! Fiksukuluttaja.fi. Viitattu 25.1.2023.
3. ↑  MTV3 Uutiset 11.9.2018 Viitattu 24.4.2019
4. 1 2  Kevytyrittäjyys – vaihtoehto yrittäjyydelle ja palkkatyölle Uusi työ ry. Viitattu 25.1.2023.
5. 1 2 3  7 kysymystä kevytyrittäjyydestä *Yrittäjät.fi*.  Arkistoitu 30.6.2020. Viitattu 27.7.2020.
6. 1 2  Yrittäjä tai itsensä työllistäjä JHL Viitattu 24.4.2019
7. ↑  Yrittäjät.fi - 7 kysymystä kevytyrittäjyydestä (arkistoitu versio)
8. ↑  Vero.fi
**Yodeokin keskitysleiri** eli **gwalliso-leiri no. 15** (kor. 요덕 제15호 관리소, *Yodeok je 15-ho gwalliso*, hanja 耀德第十五號管理所) on keskitysleiri Pohjois-Koreassa, yksi poliittisista gwalliso-vankileireistä. Ihmisoikeusjärjestö Amnestyn vuonna 2011 julkistamien tietojen ja satelliittikuvien mukaan keskitysleiri sijaitsee Yodeokin piirikunnassa Etelä-Hamgyeongin maakunnassa. Keskitysleirissä on Amnestyn mukaan kaksi aluetta: täydellisen hallinnan alue, jossa 1990-luvulla arvioitiin olevan 30 000 vankia, ja vallankumouksellisten alue, jossa on noin 16 500 vankia. Järjestö kertoi vallankumouksellisten alueelta vapautuneen noin 30 vankia, jotka ovat myös onnistuneet pakenemaan Pohjois-Koreasta. Yksi tunnetuista vangeista on Kang Chol-Hwan.

Yodeokin keskitysleiristä on tehty dokumentti *Yodok Stories* (2008). Pohjois-Korean hallitus kiistää leirin olemassaolon.

Rakenne
-------

Yodeokin keskitysleiriä ympäröi 3–4-metrinen piikkilanka-aita ja 2–3-metrinen muuri, joka on päällystetty sähkölangalla. Aitaa ja muuria vartioivat tuhat vartijaa, jotka on aseistettu automaattiasein ja käsikranaatein.*lähde?*

Vangit tekevät pakkotyötä kipsilouhoksella ja kultakaivoksessa. Leirillä sijaitsee myös tekstiilitehtaita, tislaamoita ja kuparityöpaja.

Ihmisoikeudet
-------------

Yodeokin keskitysleirin vangeilla ei ole juurikaan oikeuksia, ja heitä kohdellaan kuin orjia. Kaikki leiriltä pakoa yrittäneet teloitetaan 2–3 kuukautta kestävän kuulustelun jälkeen. Häiriötä aiheuttavat vangit suljetaan viikkojen ajaksi kuution muotoiseen kidutusselliin, jossa ei pysty seisomaan tai makaamaan. Vangit eivät saa ylimääräisiä vaatteita talvisin. Ruoka on leirillä vähäistä, minkä vuoksi vangit joutuvat syömään rottia pysyäkseen hengissä.

Katso myös
----------

* Ihmisoikeudet Pohjois-Koreassa

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2  Satelliittikuvat Pohjois-Koreasta paljastavat poliittisten vankileirien laajuuden *amnesty.fi*.  Arkistoitu 4.6.2011. Viitattu 24.6.2011.

  

Pohjois-Korean *gwalliso*-vankileirit
Gaecheonin vankileiri (no. 14) · Yodeokin keskitysleiri (no. 15) · Hwaseongin keskitysleiri (no. 16) · Bukchangin keskitysleiri (no. 18) · Hoeryeongin keskitysleiri (no. 22) · Cheongjinin keskitysleiri (no. 25)


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yodok concentration camp
**Vuoden 2017 Chiapasin maanjäristys** tapahtui syyskuun 7. päivä kello 23:49 paikallista aikaa Meksikon Tyynenmeren rannikolla. Järistyksen voimakkuus oli 8,1 momenttimagnitudia ja sen keskus sijaitsi 69,7 kilometrin syvyydessä Tehuantepecinlahden vesillä noin 80 kilometrin päässä rannikosta Meksikon Chiapasin osavaltion edustalla. Maanjäristys aiheutti suuria tuhoja erityisesti Oaxacan osavaltiossa. Järistyksessä on kuollut ainakin 91 ihmistä.

Alueen tektoninen tausta
------------------------

Meksikon eteläisen Tyynenmeren rannikon Tehuantepecinlahti sijaitsee kahden litosfäärilaatan rajalla. Alueella mereinen Kookossaaren laatta työntyy suuremman mantereisen Pohjois-Amerikan laatan alle, mikä aiheuttaa laattojen rajalle toistuvia maanjäristyksiä. Alityöntövyöhyke on osa suurempaa Tyynenmeren tulirengasta.

Maanjäristys
------------

Maanjäristys iski torstaina 7. syyskuuta hieman ennen puoltayötä kello 23:49:21 paikallista Meksikon keskistä aikaa. Sen järistyskeskus oli merellä Tehuantepecinlahdella 69,7 kilometrin syvyydessä 87 kilometriä lounaaseen Pijijiapanin kaupungista Chiapasin osavaltiossa. Meksikon kansallinen seismologian laitos (SSN) mittasi maanjäristyksen voimakkuudeksi 8,2 momenttimagnitudiasteikolla, kun taas maanjäristyksiä kaikkialla maailmassa tutkiva Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus (USGS) mittasi sen voimakkuudeksi 8,1.

Vaikutukset
-----------

Maanjäristys aiheutti huomattavaa aineellista vahinkoa ja ainakin 91 ihmisen kuoleman. Valtaosa kuolleista oli Oaxacan osavaltiossa, jossa maanjäristyksessä menehtyi ainakin 71 ihmistä. Suuri osa kuolleista kuului sapoteekkien alkuperäiskansaan. Chiapasissa kuoli ainakin 16 ihmistä ja Tabascon osavaltiossa neljä. Maanjäristys tuhosi tai vaurioitti vakavasti kymmeniä tuhansia taloja ja jätti satoja tuhansia ihmisiä kodittomiksi.

* maanjäristyksen ja sen jälkijäristysten keskukset kartallamaanjäristyksen ja sen jälkijäristysten keskukset kartalla
* maanjäristyksen tuhoja Oaxacassamaanjäristyksen tuhoja Oaxacassa
* Presidentti Enrique Peña Nieto (vasemmalla) ja Oaxacan kuvernööri Alejandro Murat Hinojosa (keskellä) vierailivat maanjäristysalueella 8. syyskuuta.Presidentti Enrique Peña Nieto (vasemmalla) ja Oaxacan kuvernööri Alejandro Murat Hinojosa (keskellä) vierailivat maanjäristysalueella 8. syyskuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  M 8.1 - 87km SW of Pijijiapan, Mexico United States Geological Survey. Viitattu 12.9.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Takkunen, Juho: Meksikon maanjäristysalueilla nukutaan taivasalla – Hautausmaa ruuhkautui ruumiista *Yle Uutiset*.  11.9.2017. Viitattu 12.9.2017.
3. ↑  Meksikon maanjäristys oli voimakkain 100 vuoteen – Sen aiheutti poikkeuksellinen ilmiö, joka yllätti tutkijat *Tekniikan maailma*.  12.9.2017. Viitattu 12.9.2017.
4. ↑  Ring of Fire National Geographic Society. Viitattu 12.9.2017. (englanniksi)
5. ↑  Reporte de Sismo: Sismo​ ​del​ ​día​ ​07​ ​de​ ​Septiembre​ ​de​ ​2017,​ ​Chiapas​ ​(M​ ​8.2) Servicio Sismológico Nacional.  Arkistoitu 8.9.2017. Viitattu 12.9.2017. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chiapasin maanjäristys 2017** Wikimedia Commonsissa
**Erich Gruenberg** OBE (12. lokakuuta 1924 Wien – 8. elokuuta 2020 Hampstead Garden Suburb, Lontoo) oli brittiläinen viulisti.

Gruenberg aloitti musiikillisen koulutuksensa Wienissä. Hän kuului viulisti Emil Hauserin 1930-luvun loppupuolella pelastamiin juutalaislapsiin, jotka hän vei jatkamaan musiikkiopintoja Jerusalemiin. Gruenberg valmistui Jerusalemin konservatoriosta vuonna 1941 ja aloitti orkesterityöskentelyn ennen vuoden 1946 muuttoaan Englantiin opiskelemaan Max Rostalin johdolla. Gruenberg voitti vuonna 1947 kansainvälisen Carl Flesch -viulukilpailun. Kaksi vuotta myöhemmin hän perusti trion pianisti Edmund Rubbran ja sellisti William Pleethin kanssa.

Vuonna 1955 Gruenberg sai nimityksen Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin konserttimestariksi. Vuosina 1962–1965 hän työskenteli konserttimestarina Lontoon sinfoniaorkesterissa ja vuosina 1972–1975 Royal Philharmonic Orchestrassa. Solistinurallaan hän piti Benjamin Brittenin viulukonserton Venäjän-ensiesityksen.  Gruenberg esiintyi solistina kaikkien keskeisten brittiorkesterien kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän teki yhteistyötä, olivat muiden muassa Colin Davis, Simon Rattle, André Previn, Gennadi Roždestvenski, Charles Mackerras, Michael Tilsen Thomas, Mark Elder, Stanisław Skrowaczewski, Kirill Kondrašin, Rudolf Kempe, István Kertész ja Pierre Monteux. Vuonna 1984 Gruenberg levytti David Wilden kanssa Ludwig van Beethovenin viulusonaatit. Hän tulkitsi myös modernia ohjelmistoa, kuten Olivier Messiaenin, Berthold Goldschmidtin ja Roberto Gerhardin teoksia. Gruenberg teki usein esiintymisiä pianistityttärensä Joannan kanssa.

Gruenberg esiintyi The Beatlesin kappaleissa, joihin kuuluivat "A Day in the Life" ja "She's Leaving Home".

Vuonna 1994 Gruenberg sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon palveluksistaan musiikin alalla. Hän pääsi Guildhall School of Music and Draman professoriksi vuonna 1982 ja Royal Academy of Musicin professoriksi 1989. Hän päätti jäädä eläkkeelle jälkimmäisestä oppilaitoksesta syksyllä 2019. Hän istui monien kansainvälisten kilpailujen tuomaristoissa, esimerkiksi vuonna 1998 Menuhin-kilpailun tuomariston ja taiteellisen paneelin puhemiehenä. Gruenberg myös piti kansainvälisiä mestarikursseja. Hän kuoli elokuussa 2020, jolloin leskeksi jäi vaimo Khorshed. Hänellä oli tyttäret Joanna ja Tina.

Lähteet
-------

1. ↑  Violinist Erich Gruenberg gestorben Klassik.com
2. 1 2 3 4 5 6 7  The violinist Erich Gruenberg has died The Strad
3. 1 2 3 4 5  Erich Gruenberg OBE International Henryk Wieniawski Competition
4. 1 2 3 4 5 6 7 8  Erich Gruenberg tribute Royal Academy of Music
5. 1 2  Erich Gruenberg AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Ondjumba** oli lyhyen aikaa (1872–76) Suomen Lähetysseuran lähetysasemana Ambomaalla Ondongan kuningaskunnassa nykyisessä Namibiassa.

Ondjumban lähetysaseman perusti vuonna 1872 Karl August Weikkolin. Hän oli jo matkustanut Länsi-Ambomaalle Ongadjeraan aikomuksenaan jatkaa sinne perustetun Rehobothin lähetysaseman rakentamista, mutta Weikkolin ja Tobias Reijonen olivat joutuneet ristiriitaan Ongadjeran kuninkaan Tsheyan kanssa. Suomalaisten oli pakko palata Ondongaan ja laajentaa työtä siellä. Näin Ondjumban lähetysasema sai alkunsa.

Ondjumba sijaitsi vain 4 km Olukondasta etelään eli liian lähellä, mutta kun kuningas Shikongo oli tämän paikan suomalaisille osoittanut, oli sinne siis rakennettava asema.

Weikkolin siirtyi kuitenkin jo vuonna 1876 Uukwambin heimon alueelle, jolloin Ondjumban asema jäi tyhjäksi. Lyhyessä ajassa varkaat veivät sieltä kaiken, minkä irti saivat. Vahingon ei kuitenkaan sanottu olleen kovin suuri.

Lähteet
-------

* Peltola, Matti: *Sata vuotta suomalaista lähetystyötä 1859–1959. II: Suomen Lähetysseuran Afrikan työn historia*. Helsinki: Suomen Lähetysseura, 1958.

### Viitteet

1. ↑  Peltola 1958, s. 46–47, 53, 57.
2. ↑  Peltola 1958, s. 57.
3. ↑  Peltola 1958, s. 65, 68.
Kempka kuljettamassa Hitleriä Puolassa syyskuussa 1939.
Erich Kempkan allekirjoitus
SS-Sturmbannführer **Erich Kempka** (16. syyskuuta 1910 – 24. tammikuuta 1975) toimi Adolf Hitlerin autonkuljettajana vuodesta 1934 lähtien. Hän oli Allgemeine-SS:n jäsen numero #2803. Hän oli polttamassa Hitlerin ja Eva Braunin ruumiita valtakunnankanslian pihalla keväällä 1945.

Kempka syntyi Oberhausenissa nuorimpana kymmenestä lapsesta. Hän työskenteli mekaanikkona autojen valmistajana toimineelle DKW:lle. Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen hän liittyi 1. huhtikuuta 1930. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli yksi SS-Begleit-Kommandon perustajista. Hän palveli Josef Terbovenin autonkuljettajana 29. helmikuuta 1932 saakka, kunnes hänestä tuli Hitlerin varakuljettaja.

Vuonna 1934 Kempka korvasi Julius Schreckin ja Emil Mauricen Hitlerin pääkuljettajana ja henkivartijana. Hän oli myös läsnä Ernst Röhmin pidätyksessä. Erich Kempka liittyi Lebensborn-seuraan 1. joulukuuta 1937. Hän myös sai Totenkopf-sormuksen Heinrich Himmlerilta. Hänen vaimonsa Gerda Daranowsky erosi ja nai kenraali Eckard Christianin, jonka kanssa oli sittemmin naimisissa aina vuoteen 1946. Nürnbergin oikeudenkäynnissä Kempka todisti nähneensä Martin Bormannin kuolleen puna-armeijan tulituksessa. Hän luonnehti myöhemmin Eva Braunia natsi-Saksan onnettomimmaksi naiseksi. Kempka vapautettiin 9. lokakuuta 1947.

Kempka esiintyi vuonna 1972 henkilöhahmona Mauri Sariolan kirjassa *Kolmannen valtakunnan kuningatar* (*Queen of the Third Reich*). Erich Kempka kuoli tammikuussa 1975 Freibergissä 64-vuotiaana.

Kempkan muistelmat ilmestyivät vuonna 1951 nimellä *Ich habe Adolf Hitler verbrannt* (ASIN B0000BK3ND, suomennettu nimellä *Minä poltin Adolf Hitlerin*). Ne julkaistiin uutena versiona vuonna 1975 nimellä *Die letzten Tage mit Adolf Hitler* (ISBN 3877250807).

Kirjallisuutta
--------------

* Kempka, Erich: *Olin Hitlerin autonkuljettaja: Fuhrerin palveluksessa 1932–1945*. (Ich habe Adolf Hitler verbrannt, 1951.) Suomentanut Anne Mäkelä. Jyväskylä Helsinki: Minerva, 2010. ISBN 978-952-492-401-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Erich Kempkan kuulustelupöytäkirja 20.6.1945 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Erich Kempkan kuulustelu Nürnbergin oikeudenkäynnissä 3.7.1946 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Chiara Kreuzer** (o.s. **Hölzl**, s. 18. heinäkuuta 1997) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Schwarzach -seuraa.

Kreuzer sijoittui 2014 Sotšin olympialaisissa 25:nneksi ja 2018 Pyeongchangissa 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen 9:s. Sekajoukkuemäestä hän voitti hopeaa Itävallan joukkueen kanssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 16:nneksi ja Lahdessa 2017 kymmenenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Kreuzer voitti hopeaa ensimmäistä kertaa kisatussa naisten joukkuemäessä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti joukkuemäen kultaa ja sijoittui suurmäessä kahdeksanneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Kreuzer saavutti hopeaa joukkuemäessä sekä sijoittui suurmäessä yhdeksänneksi ja normaalimäessä neljänneksitoista.

Kreuzer kilpaili ensimmäisen kerran Continental Cupissa Bischofsgrünissä 14. elokuuta 2010 ollen 47:s. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran 24. marraskuuta 2011 Lillehammerissa ollen 47:s. Ensimmäisen kerran hän sijoittui maailmancupissa kymmenen parhaan joukkoon ja samalla myös palkintokorokkeelle Sapporon jälkimmäisessä osakilpailussa tammikuussa 2015 oltuaan kolmas. Seuraavalla kaudella hän oli kertaalleen kolmas niin Nižni Tagilissa kuin Ljubnossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Tammikuussa 2018 hän oli Zaōssa toinen. Kauden 2017–2018 kokonaispisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi ja 2018–2019 kymmenenneksi. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Lillehammerissa kolmanneksi ja toiseksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti joulukuussa 2019 Klingenthalissa. Tammikuussa 2020 hän oli Zaōn kilpailuissa kolmas ja toinen. Râșnovissa hän voitti ensimmäisen kilpailun ja oli jälkimmäisessä kolmas. Helmikuussa hän voitti molemmat Oberstdorfin ja Hinzenbachin kilpailut. Maaliskuussa 2020 hän oli Lillehammerissa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2020–2021 hän oli maailmancupissa kymmenes ja kaudella 2021–2022 18:s. Tammikuussa 2023 hän sijoittui Zaõn ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Helmikuussa 2023 hän voitti Hinzenbachin jälkimmäisen kilpailun. Maaliskuussa hän saavutti Oslossa voiton ja kakkossijan. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.

Kreuzer on kilpaillut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa viisi kertaa 2012–2016. Hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa Râșnovissa vuonna 2016 ja pronssia Almatyssa 2015. Sekajoukkuekilpailussa hän sai hopeaa vuonna 2015.

Lähteet
-------

* Chiara Kreuzer Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Chiara Hölzl gibt Ja-Wort und heißt jetzt Kreuzer *salzburg24.at*.  10.5.2021. Viitattu 27.3.2022. (saksaksi)
**ち** hiraganalla tai **チ** katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /ʨi/, ja ne ovat kana-aakkostojen 17. sijalla ta- ja tsu-tavujen välissä.

Alkuperä
--------

Hiragana ち on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 知 ja katakana チ kanjista 千.

Tarkkeet
--------

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぢ ja ヂ, jotka lausutaan /ɟʑi/ tai /ʑi/. Modernissa japanissa nämä merkit ovat harvinaisia ja ne on suureksi osaksi korvattu merkeillä じ ja ジ. Niitä käytetään pääosin kirjoittamaan soinnilliseksi muuttunutta äännettä yhdyssanan keskellä (rendaku).

Latinisaatio
------------

Kanat latinisoidaan eri tavoin Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä ne latinisoidaan « chi » ja niiden soinnilliset vastineet « ji ». Kunrei-järjestelmässä vastaavat muodot ovat « ti » ja soinnillisena « zi ». Nihon-shikissä kanat latinisoidaan « ti » ja niiden soinnilliset vastineet « di ».

Kirjoitus
---------

Vetojen järjestys merkille ち.
Hiragana ち kirjoitetaan kahdella vedolla:

1. Vaakaveto vasemmalta oikealle.
2. Hieman diagonaali pystyveto, joka lävistää ensimmäisen vedon ja tekee sen jälkeen suuren, vasemmalle avoinna olevan kaaren.

Vetojen järjestys merkille チ.
Katakana チ kirjoitetaan kolmella vedolla:

1. Lyhyt, kevyesti laskeva diagonaalinen veto oikealta vasemmalle.
2. Vaakaveto vasemmalta oikealle edellisen alle.
3. Pystyveto, joka lähtee ensimmäisestä vedosta, lävistää toisen vedon ja kääntyy alhaalla loivasti vasemmalle.

Tietotekniikassa
----------------

* Unicode-merkinnät:
	+ ち: U+3061
	+ チ: U+30C1
	+ ぢ: U+3062
	+ ヂ: U+30C2

Lähteet
-------

* Japanese Hiragana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Japanese Katakana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Hiragana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Katakana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
**Société Neuchâteloise d’Automobiles** oli sveitsiläinen, vuosina 1903–1913 toiminut ajoneuvovalmistaja.

Historia
--------

Aiemmin Henriod Frères -yritystä johtanut Fritz Henriod perusti vuonna 1903 Boudryn pikkukaupunkiin autoja valmistavan yrityksen. Autojen merkkinä käytettiin yrityksen nimestä muodostettua akronyymia *SNA*. Yhtiön nimi taasen tulee Neuchâtel'n kantonista, jonka alueella Boudry sijaitsee. Vuonna 1906 SNA oli esillä Pariisin Mondial de l’Automobile -näyttelyssä useamman ajoneuvon voimin ja tuloksena oli lukuisia lisenssikyselyjä. Yrityksen toiminta lakkasi rahoitusvaikeuksiin vuonna 1913.

Ajoneuvot
---------

Ensimmäinen malli oli "flat twin" -moottorilla varustettu *6/8 HP*. Moottori oli sijoitettu auton keulalle ja voiman siirto neliportaiselta vaihteistolta vetävälle taka-akselille tapahtui kardaaniakselin välityksellä. Tämä malli, samoin kuin kaikki seuraajansa, oli ilmajäähdytteinen. Vuonna 1905 tarjontaa kasvatettiin *10/12 HP-* ja *18/20 HP* -malleilla. Uusista malleista *10/12 HP* oli varustettu kaksi- ja *18/20 HP* nelisylinterisellä moottorilla. Pienimmän mallin hinta oli 6000 silloista Sveitsin frangia, keskimmäisen 8000 ja suurimman 12 500 frangia. Vuonna 1907 esiteltiin nelisylinterinen *25/30 HP*. Mallin moottorin poraus oli 110 mm ja iskunpituus 130 mm, iskutilavuuden ollessa 4942 cm³. Moottorin hengityksessä imu oli sivuventtiili- ja pako kansiventtiili (OHV) -rakenteella toteutettu. ns. sekaventtiilimoottori. Mallipalettiin kuului myös ketjuvetoinen kuorma-auto.

Lähteet
-------

* Harald Linz, Halwart Schrader: *Die Internationale Automobil-Enzyklopädie.* United Soft Media Verlag GmbH, München 2008, ISBN 978-3-8032-9876-8
* Nick Georgano: *The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile, Volume 3 P–Z.* Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1
* Ernest Schmid: *Schweizer Autos. Die schweizerischen Automobilkonstruktionen von 1868 bis heute.* Auto-Jahr, Lausanne 1978, ISBN 2-88001-058-6

### Viitteet

1. ↑  Antiqbrocdelatour.com - La marque de voitures et de véhicules automobile SNA
2. ↑  GTÜ Oldtimerservice - (CH) SNA (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Autopasion18.com - S.N.A. (Société Neuchâteloise d'Automobiles)

SveitsiSveitsiläiset automerkit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset merkit | 
* Enzmann
* Horlacher
* Leblanc
* Rinspeed
* Sbarro
* Weinem

 |
| Entiset merkit | 
* Ajax
* Albar
* Ansermier
* Arbenz
* Asper
* Audax
* Bächtold
* Baud
* Beach Buggy
* Belcar
* Berna
* Blonell
* Brunau-Weidmann
* Caruna
* Carville
* Cegga
* CIEM
* Condor
* Croco
* Diavolino
* Dufaux
* Egg
* Egg & Egli
* Ernst
* Excelsior
* Fabino
* Felber
* Filipinetti
* Fischer
* Franke
* Gryff
* Helios
* Henriod
* Hercules
* HS
* HWM
* JM
* Kaufmann
* Künzli
* Lucerna
* Lucia
* Martini
* Maximag
* MBM
* Meyer
* Millot
* Minelli
* Monteverdi
* Moser
* Orca
* Orion
* Pic-Pic
* Popp
* Rapid (1899–1900)
* Rapid (1946–1947)
* Safir
* SAG
* Sam
* Saurer
* Seebacher
* SIG
* Sigma
* SLM
* SNA
* Speidel
* Stella
* Swiss Buggy
* Tribelhorn
* Turbo
* Turicum
* Twike
* Weber
* Wenko
* Yaxa
* ZL

 |
Hyrräkompassin ohjauskompassi m/s Orbiitissa
Hyrräkompassin keskusyksikkö
**Hyrräkompassi** on navigoinnin apuväline. Laitteen toiminta perustuu siihen, että tietyllä tavalla asennettu suurinopeuksinen hyrrä asettuu pohjois-eteläsuuntaisesti. 

Tärkein osa on keskusyksikkö, joka koostuu kahdesta hyrrästä, jotka on sijoitettu umpinaiseen, elektrolyysinesteessä kelluvaan palloon, joka voi kääntyillä vapaasti. Hyrrien tarvitsema sähkövirta toimitetaan langattomasti nesteen läpi. Hyrräpallon kääntyminen laivan kääntyessä kääntää keskusyksikön sisäkuorta, josta tiedot välittyvät sähköisesti näyttölaitteisiin. 

Näyttölaitteita voi aluksella olla useita, ja näistä alanäyttölaitteista voidaan käyttää nimitystä tytärkompassi. Komentosillan sivuilla on yleensä tytärkompassit, joita voidaan käyttää optisien suuntimien ottamiseen. Hyrräkompassi voidaan kytkeä muun muassa automaattiohjaukseen ja tutkaan antamaan suuntatietoa. 

Hyrräkompassissa on omat kiinteät virheensä, kuten esimerkiksi vauhtivirhe, jotka kuitenkin ovat pienempiä kuin magneettikompassin. Lisäksi hyrräkompassi on immuuni magneettisille häiriötekijöille.*lähde?*

Olemassa on myös niin sanottu lasergyroskooppi eli laserhyrrä, jonka toiminta perustuu kahteen kehää kiertävään lasersäteeseen. 

Ensimmäistä hyrräkompassia kokeili yhdysvaltalainen Elmer Sperry (1860–1930) eräässä laivassa vuonna 1911.*lähde?*

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen loppupuolella on satelliittinavigointiin perustuva GPS-kompassi alkanut hiljalleen syrjäyttää monimutkaista ja vaikeasti jos kalliistikin huollettavaa*lähde?* hyrräkompassia.

Katso myös
----------

* Gyroskooppi

Lähteet
-------

* Rosén - Ohrelius: Laivojen kirja, WSOY 1959
* Helsingin Navigaatioseura: Veneilijän tietokirja

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyrräkompassi** Wikimedia Commonsissa
**Ondine** on suomalainen vuonna 1985 perustettu taidemusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö. Se on julkaissut yli 600 CD-, SACD- ja DVD-levyä.

Levy-yhtiön alkuperäinen tarkoitus oli julkaista vuosittain yksi live-taltiointi Kuhmon kamarimusiikkifestivaaleilta. Kuitenkin jo merkin neljäs julkaisu, Einojuhani Rautavaaran *Thomas*-ooppera, sai laajaa kansainvälistä huomiota, ja yhtiö laajensi toimintaansa muuhunkin taidemusiikkiin. Yhtiön perustaja ja toimitusjohtaja on Reijo Kiilunen. Vuodesta 2009 Ondine on ollut osa Naxos-ryhmää. Ondine on julkaissut levytyksinä lähes koko Einojuhani Rautavaaran sävellystuotannon. Vuonna 1996 julkaistu taltiointi Rautavaaran 7. sinfoniasta *Angel of Light* oli kansainvälinen menestys, ja levyä on myyty jo yli 100 000 kpl.

Ondine on voittanut useita palkintoja mm. Cannesissa (MIDEM) sekä Gramophone-lehden, BBC Music Magazinen, ja International Classical Music Awards (ICMA):n, Echon ja Preis der deutschen Schallplattenkritikin palkintosarjoissa. ICMA (International Classical Music Awards) valitsi Ondinen vuoden levymerkiksi 2012. Levymerkille ovat levyttäneet muun muassa pianistit ja kapellimestarit Vladimir Ashkenazy, Hannu Lintu, Leif Segerstam, Ralf Gothóni, Paavali Jumppanen ja Olli Mustonen, laulajat Soile Isokoski, Karita Mattila, Camilla Nylund, Monica Groop, Jorma Hynninen ja Matti Salminen; viulisti Pekka Kuusisto sekä Radion sinfoniaorkesteri ja Kronos-kvartetti.

Lähteet
-------

1. 1 2  A Finnish success story... Ondine. Viitattu 17.10. 2012. (englanniksi)
2. ↑  Winners ICMA 2012
3. ↑  Artist Overview Ondine. Viitattu 17.3. 2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut (englanniksi)
**Marshallin oireyhtymä** on COL11A1-geenin mutaatiosta kromosomissa 1 johtuva oireyhtymä. Se aiheuttaa kasvojen ja luuston rakennepoikkeavuuksia, näön ja kuulon ongelmia sekä lapsen hidastunutta pituuskasvua.

Marshallin oireyhtymään liittyvät sille ominaiset kasvonpiirteet, joihin kuuluvat esimerkiksi vajaakehittyneet nenän luut ja otsaontelo, ylöspäin kääntyneet sieraimet sekä toisistaan etäiset ja korostuneet silmät. Monesti on todettu myös suulakihalkio ja joskus hampaiden poikkeavuuksia. Marshallin oireyhtymässä voi esiintyä sisäänpäin karsastusta, kaihia, synnynnäistä glaukoomaa, verkkokalvon irtaumaa ja likinäköisyyttä. Usein Marshallin oireyhtymään liittyvä kuulon heikkeneminen on alkuperältään sensorineuraalista ja johtaa lievästä kuulonalenemasta täyteen kuurouteen vaihteleviin ongelmiin. Hidas pituuskasvu puolestaan johtuu nikamien ja kasvulevyjen dysplasioista. Oireyhtymän yhteydessä on ilmennyt varhaista nivelrikkoa. Oireyhtymästä kärsivän ihmisen hikoilu voi olla poikkeuksellisen vähäistä.

Marshallin oireyhtymä periytyy vallitsevasti autosomissa tai johtuu satunnaisesta de novo -mutaatiosta. Esiintyvyyden on arvioitu olevan vähemmän kuin 1/1 000 000. Erotusdiagnostiikassa saatetaan huomioida Wagnerin tauti ja tyypin 2 Sticklerin oireyhtymä. Marshallin oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Vaikka parantavaa hoitoa ei ole, on elinajanodote arvioitu miltei normaaliksi, vaikkakin arvio perustuu suppeaan aineistoon. Marshallin oireyhtymän kuvasi ensimmäisenä Don Marshall vuonna 1958.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Marshallin oireyhtymä Tukiliitto 12.1.2022, viitattu 27.6.2023
William Billingsin muistolaatta Bostonissa.
**William Billings** (7. lokakuuta 1746 Boston – 26. syyskuuta 1800 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän vietti lähes koko elämänsä Bostonissa, Massachusettsissa. Pääasiassa kuorolle säveltänyttä Billingsiä äntä pidetään Yhdysvaltojen ensimmäisenä ammattisäveltäjänä ja tärkeimpänä 1700-luvun amerikkalaisista säveltäjistä. Hän perusti myös Yhdysvaltojen ensimmäisen kirkkokuoron. Billingsin uran noin 350 sävellyksistä merkittävimpiä ovat "Chester", "David’s Lamentation", "I Am the Rose of Sharon", "Lamentation over Boston" sekä "Modern Music". Hänet valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.

Billingsin toinen silmä oli syntymästä lähtien sokea. Hän opiskeli musiikkia nuoresta iästä lähtien ja onnistui 1760-luvun loppuun mennessä luomaan uran päätoimisena säveltäjänä. Hän ryhtyi vuonna 1769 laulunopettajaksi opettaen Bostonissa ja myöhemmin Stoughtonissa ja Providencessa. Hän toimi *Boston Magazine* -lehden päätoimittajana vuonna 1783. Huolimatta 1770- ja 1780-luvuilla nauttimastaan suosiosta Billings ajautui 1780-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin. Hän kuoli velkaisena Bostonissa syyskuussa 1800, 53 vuoden iässä. Hänet haudattiin nimettömään hautaan.

Julkaistut laulukokoelmat
-------------------------

Billings julkaisi urallaan kuusi laulukokoelmaa. Niistä ensimmäinen, vuoden 1770 *The New-England Psalm-Singer*, on mahdollisesti varhaisin yksittäisen yhdysvaltalaissäveltäjän tuotannosta julkaistu laulukokoelma.

* *The New-England Psalm-Singer* (1770)
* *The Singing Master’s Assistant* (1778)
* *Music in Miniatyre* (1779)
* *The Psalm-Singer’s Amusement* (1781)
* *Suffolk Harmony* (1786)
* *The Continental Harmony* (1794)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  William Billings *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 6.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  "Billings, William", *The Harvard Biographical Dictionary of Music*. Harvard University Press, 2003. ISBN 0-674-37299-9. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William Billings** Wikimedia Commonsissa

* Lisää luettavaa aiheesta **William Billings** on Wikiaineistossa (englanniksi)
* The Music of William Billings (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alquevan pato** sijaitsee Mouran kunnassa, Alentejossa, Portugalissa. Pato on rakennettu Guadiana-jokeen, joka on yksi suurimmista joista Iberian niemimaalla. 

Pato on tehty sähköntuotantoa varten. Padon vesivoimalaitoksessa on kaksi turbiina, joiden teho on yhteensä 240 MW. Voimalaitoksen keskimääräinen sähkönvuosituotanto on 269 GWh.

Padon muodostama tekojärvi on Länsi-Europan suurimpia tekojärviä. Tekojärven pinta-ala on 250 km² ja pinnankorkeus on 152 m. Tekojärven vettä käytetään myös lähialueen maatalouden keinokasteluun. Mistään Euroopan suurimmasta tekojärvestä tai voimalasta ei silti ole kyse, sillä esimerkiksi eurooppalaisen Venäjän Kuibyševin tekojärvi, Rybinskin tekojärvi ja Volgan vesivoimalaitos altaineen ovat kooltaan monikertaisia tähän portugalilaiseen patoaltaaseen verrattuna.

Rakentaminen
------------

Padon rakentamisprojekti alkoi vuonna 1985. Pato valmistui vuonna 2002, jolloin padon portit suljettiin.

Tekojärven alle jäänyt pieni Luzin kylä rakennettiin uudestaan parin kilometrin päähän vanhasta paikasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Alqueva Dam *cnpgb.inag.pt*.  Arkistoitu 14.9.2008. Viitattu 29.3.2009.
2. 1 2  BBC News, Portugal opens Europe's largest dam *news.bbc.co.uk*. Viitattu 29.3.2009.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alquevan pato**.
* Gestalqueva (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi) ja (englanniksi)
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Marshallin puolustus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Marshallin puolustus** on kuningatargambiitin muunnelma, jota kuvailevat siirrot

1.d4 d5
2.c4 Rf6
Muunnelma on nimetty 1900-luvun alussa sitä käyttäneen Frank James Marshallin mukaan. Hän tosin lopetti muunnelman käyttämisen hävittyään Aleksandr Alehinille vuonna 1925. Nykyään se on harvoin käytetty muunnelma. Mustan vastauksista se on vasta seitsemänneksi suosituin.

Valkea voi jatkaa peliä esimerkiksi vaihtamalla sotilaat pelaamalla 3.cxd5. Tällöin avaus saa ainutlaatuisia piirteitä. Jos valkea sen sijaan jättää sotilaan lyömättä ja pelaa 3.Rc3, avaus voi muuntua torjutuksi kuningatargambiitiksi siirrolla 3...e6, slaavilaiseksi puolustukseksi siirrolla 3...c6, hyväksytyksi kuningatargambiitiksi siirrolla 3...dxc4 tai Grünfeldin puolustukseksi siirrolla 3...g6.

ECO-koodistolla Marshallin puolustus sijoittuu koodille D06.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Lähteet
-------

* Watson, John (2007), Mastering the Chess Openings, vol 2, Gambit, ISBN 978-1-904600-69-5

### Viitteet

1. ↑  ECO
**Bassaminkaijamahonki** (*Khaya ivorensis*) on Afrikassa kasvava kaijamahonkien sukuun ja mahonkikasvien heimoon kuuluva puu. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen vaarantuneeksi.

Ominaisuuksia
-------------

Bassaminkaijamahonki on suuri ja nopeakasvuinen puu, joka kasvaa 40–50 metriä korkeaksi ja jopa 200 cm:n paksuiseksi. Puu on oksaton jopa 30 metrin korkeuteen saakka, ja sillä on 1,5 metrin korkuiset lankkujuuret. Kuori on tummanruskeaa, harmaata tai mustaa ja siinä on kuoriutuneita uurteita. Kuori irtoaa suomuina, joiden kohdalle jää punertavia läikkiä.

### Puuaines

Bassaminkaijamahongin puuaines muistuttaa aitoja mahonkeja, kuten karibianaitomahonkia ja amerikanaitomahonkia. Puuaines on keskikovaa, melko kevyttä ja tasarakenteista mutta vain heikosti vastasyistä. Sydän ja -pintapuu on helppo erottaa toisistaan. Pintapuu on ohut ja kermanvärinen. Sydänpuu on vaalean punaisenruskea, mutta tummuu ilman vaikutuksesta voimakkaasti. Putkilot ja ydinsäteet ovat selvästi nähtävissä. Sydänpuu on kestävää hyönteis- ja sienituhoja vastaan.

Levinneisyys
------------

Bassaminkaijamahonki kasvaa Länsi-Afrikan ainavihreissä sademetsissä Liberiassa, Norsunluurannikossa, Ghanassa, Togossa, Nigeriassa ja Kamerunissa yksinään tai ryhmissä.

Käsittely
---------

Bassaminkaijamahongin puuaines on helposti ja hyvin työstettävissä. Sitä on helppo halkaista, sahata ja höylätä. Myös sorvaus ja kiillotus onnistuvat. Liima-, naula- ja ruuviliitokset onnistuvat erinomaisesti ja ovat hyvin pitäviä.

Käyttö
------

Bassaminkaijamahonkia käytetään huonekaluihin, veneisiin, sorvaustuotteisiin, viilutuksiin ja sisustamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  African Regional Workshop (Conservation & Sustainable Management of Trees, Zimbabwe, July 1996): *Khaya ivorensis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-1*.  1998. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Khaya ivorensis *Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet*. Viitattu 19.4.2021.
3. 1 2 3 4 5  Khaya ivorensis *Useful Tropical Plants*. Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5  Bassaminkaijamahonki *puukeskus.fi*.  Arkistoitu 24.3.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3814977
* Wikispecies: Khaya ivorensis
* APDB: 56851
* CoL: 3R6XH
* EPPO: KHAIV
* GBIF: 3852012
* GRIN: 401279
* iNaturalist: 439305
* IPNI: 578856-1
* IUCN: 32234
* NCBI: 486173
* Open Tree of Life: 577991
* Plant List: kew-2334996
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:578856-1
* Tropicos: 20400537
* WFO: wfo-0000356998

 |

 |
**Marshall–Smithin oireyhtymä** on harvinainen kromosomin 19 NFIX-geenin mutaation aiheuttama oireyhtymä. Se aiheuttaa varsinkin kiihtynyttä pituuskasvua, luuston poikkeavuuksia ja hengitysteiden ongelmia.

Marshall–Smithin oireyhtymään liittyvien luuston poikkeavuuksien joukossa ovat olleet skolioosi, platyspondylia, otsan ulkonevuus ja varsinkin alaleuan pienuus. Muitakin tyypillisiä kasvonpiirteitä on havaittu liittyvän oireyhtymään; silmät ovat olleet ulospäin pullistuneet ja niiden valkuaisen kovakalvo sinertävä. Sieraimet ovat saattaneet olla eteenpäin kallistuneet. Luuston poikkeuksellisen varhainen kypsyminen ja pituuskasvun nopeus ovat usein ilmenneet jo sikiöaikana. Sormien ja varpaiden luut ovat saattaneet jäädä lyhyiksi ja muotoutua kartiomaisiksi. Lättäjalka on ollut yleinen piirre. Vastasyntyneillä on esiintynyt hypotoniaa. Lihasheikkous on ollut yleistä. Hengitysteiden rakenteessa ja toiminnassa esiintyvät poikkeavuudet johtavat Marshall–Smithin oireyhtymään liittyviin hengitysvaikeuksiin. Laryngomalasia voi aiheuttaa vinkuvan sisäänhengityksen, minkä lisäksi oireyhtymän yhteydessä saattaa esiintyä uniapneaa.

Marshall–Smithin oireyhtymään on yhdistetty erilaisia poikkeavuuksia aivojen rakenteessa. Näitä ovat olleet isoaivoatrofia, aivokuoren ylipoimuttuneisuus, aivokammioiden laajentumat ja aivokurkiaisen puutos. Aivomuutokset voivat aiheuttaa esimerkiksi kuuloon liittyviä ongelmia. Sydämessäkin voi olla rakennevikoja, ja harvinaisena tavataan napanuoratyrää. Muita Marshall–Smithin oireyhtymään liittyviä ongelmia ovat olleet hirsutismi ja kehitysvamma. Marshall–Smithin oireyhtymä on osoittautunut usein fataaliksi jo sitä sairastavan lapsen ensimmäisinä elinvuosina. Tyypillisinä kuolemansyinä ovat olleet toistuvat hengitystieinfektiot. Hengitystiekomplikaatioiden puuttuminen parantaa elinajanodotetta, mutta tällöin kehitysvammaisuus on ollut yleistä.

Marshall–Smithin oireyhtymän nimi tulee sen vuonna 1971 kuvanneilta pediatreilta Richard E. Marshallilta ja David W. Smithiltä. Oireyhtymä voi periytyä autosomissa vallitsevasti, mutta se näyttää yleensä johtuneen sporadisesta *de novo* -mutaatiosta. Erotusdiagnostisesti tärkeitä ovat olleet Weaverin oireyhtymä ja Sotosin oireyhtymä, jotka muistuttavat Marshall–Smithin oireyhtymää luustolöydöstensä osalta, mutta joihin ei kuulu Marshall–Smithin oireyhtymää leimaavia hengitysvaikeuksia tai sille ominaisia kasvonpiirteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johanna Rintahaka, Marshall-Smithin oireyhtymä Tukiliitto 26.10.2022, viitattu 27.6.2023
Bassekou Kouyaté esiintymässä vuonna 2008
**Bassekou Kouyaté** (s. 1966 Garana, Mali) on malilainen muusikko. Hänen instrumenttinsa on luutun kaltainen ngoni.

Kouyaté varttui maalaiskylässä Nigerjoen rannalla lähellä Ségoun kaupunkia. Häntä ympäröi jo lapsuudessaan musiikki, sillä hänen äitinsä oli alueellisesti tunnettu laulaja ja hänen isänsä sekä veljensä arvostettuja ngoninsoittajia. Kouyaté opiskeli ngoninsoittoa, kunnes muutti 19-vuotiaana Bamakoon. Siellä hän tapasi Toumani Diabatén, jonka kanssa hän aloitti musiikillisen yhteistyön. Kouyaté oli mukana levyttämässä useita menestyksekkäitä albumeita 1980-luvun loppupuolella. Hän meni naimisiin laulaja Amy Sackon kanssa. Pariskunta alkoi myös esiintyä yhdessä kiertueilla ja festivaaleilla. Kouyatén ja Toumani Diabatén ammatillinen suhde puolestaan huipentui vuonna 1999 albumin *Kulanjan* julkaisuun. Se oli Diabatén ja bluesikoni Taj Mahalin yhteistyöhanke.

Kouyaté pääsi tekemään yhteistyötä myös muiden tunnettujen artistien, kuten Ali Farka Tourén kanssa. Hän oli mukana tämän viimeisellä albumilla, *Savanella*. Tämän jälkeen Kouyaté perusti oman Ngoni Ba -yhtyeensä. Münchenissä toimiva Out Here Records julkaisi kokoonpanon *Segu Blue* -nimisen debyyttialbumin, joka sisältää musiikkia ngonikvartetille. Länsimaisista muusikoista ja yhtyeistä Kouyaté on tehnyt yhteistyötä muiden muassa U2:n ja Carlos Santanan kanssa. Vuosina 2004–2006 hän oli mukana tekemässä Leni Sternin albumia *Africa*, joka ilmestyi vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bassekou Kouyate AllMusic, viitattu 15.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |