recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Furaani** on aromaattinen heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C4H4O. Siitä käytetään myös nimiä *furfuraani*, *divinyleenioksidi* ja *oksasyklopentadieeni*.

Furaani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan erittäin herkästi syttyvää kirkasta, väritöntä nestettä, jonka haju muistuttaa eetterin tuoksua. Furaanin moolimassa on 68,07 g/mol, sulamispiste –85,6 °C, kiehumispiste 31,3 °C, tiheys 0,936 g/cm3, leimahduspiste –35 °C (c.c.) ja CAS-numero 110-00-9. Furaani liukenee huonosti tai ei ollenkaan veteen.

Furaanin ollessa kosketuksessa ilman kanssa aine muodostaa räjähtäviä peroksideja. Aine reagoi kiivaasti myös hapettimien ja happojen kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran. Aine aiheuttaa myös palovaaran ollessaan kuumassa tai liekkien läheisyydessä matalan leimahduslämpötilansa vuoksi.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Höyry ärsyttää hengitysteitä ja voi aiheuttaa keuhkopöhön. IARC (International Agency for Research on Cancer) on luokitellut furaanin 1995 koe-eläimille syöpävaaralliseksi. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) epäilee furaania genotoksiseksi eli perimän kautta vaikuttavaksi syöpävaaralliseksi yhdisteeksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Furaania valmistetaan teollisesti joko dekarbonyloimalla furfuraalia tai dekarboksyloimalla furaanihappoa. Sitä käytetään pyrrolin, tiofeenin ja eräiden muiden yhdisteiden, kuten asetyylifuraanin valmistamiseen.

Johdokset
---------

Luonnonmarjojen, kuten ahomansikan ja mesimarjan sisältämät furaanijohdokset (2,5-dimetyyli-4-metoksi-3(2H)-furanoni = 'mesifuraani' ja 2,5-dimetyyli-4-hydroksi-3(2H)-furanoni ='fydroksimesifuraani') aiheuttavat marjoihin karvautta niitä kuumennettaessa, siksi ne eivät käy hillomarjoiksi. Lähisukuisissa vadelmassa ja puutarhamansikassa näitä furaanijohdoksia ei ole. Luultavasti yhdisteiden pilkkoutumistuotteet ovat karvaita.

Lähteet
-------

1. ↑  Furan *PubChem*. Viitattu 19.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 840. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  R. H. Kottke: *Furan Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.04.2013
4. ↑  H. E. Hoydonckx & W. M. Van Rhijn, W. Van Rhijn, D. E. De Vos & P. A. Jacobs: *Furfural and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 27.04.2013
5. ↑  Usko Siskoa, Helsingin Sanomat, 19.9.2010 sivu D 7

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Furaani**.
* Furaanin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Furan (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Furan (englanniksi)
* ChemBlink: Furan (englanniksi)
**Tietosuojaseloste** on asiakirja, jolla organisaatio informoi rekisteröityjä heidän henkilötietojensa keräämisestä ja käsittelystä sekä heidän oikeuksistaan.

Euroopan unionin (EU) yleisen tietosuoja-asetuksen mukaan organisaatioiden tulee informoida rekisteröityjä henkilötietojen käsittelystä. Tämän informaation sisältö riippuu muun muassa siitä, onko henkilötiedot saatu rekisteröidyltä itseltään vai muualta sekä siitä, mikä on henkilötietojen käsittelyperuste. Tiedon tulee olla helposti saatavilla ja ymmärrettävässä muodossa.

Aiemmin Suomessa voimassa olleesta henkilötietolaista poiketen EU:n yleinen tietosuoja-asetus ei edellytä määrämuotoisen tietosuojaselosteen tai rekisteriselosteen laatimista.

Henkilötietolain rekisteriseloste
---------------------------------

Vuonna 1999 Suomessa voimaan tulleen ja vuoden 2018 lopussa kumotun henkilötietolain (523/1999) 10 § edellytti henkilörekisterinpitäjältä edellytetty *rekisteriselostetta*, jossa kerrottiin muun muassa rekisterinpitäjän yhteystiedot, käsiteltävät henkilötiedot ja käsittelyn tarkoitus sekä tietojen luovuttamisen ja suojaamisen periaatteet. Rekisteriseloste laadittiin kaikista henkilörekistereistä. Siitä ilmeni, kuka on henkilötietojen käsittelystä vastaava rekisterinpitäjä. Samaan henkilörekisteriin luettiin kuuluviksi kaikki ne henkilötiedot, joita käytettiin samassa käyttötarkoituksessa. 

Velvollisuus laatia määrämuotoinen tietosuoja- tai rekisteriseloste poistui yleisen tietosuoja-asetuksen voimaantulon myötä vuonna 2018. Organisaatioiden tulee kuitenkin yhä informoida rekisteröityjä henkilötietojen käsittelystä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerro käsittelystä rekisteröidylle *tietosuoja.fi*. Tietosuojavaltuutetun toimisto. Viitattu 19.4.2024.
2. 1 2  Tietosuoja-asetus ei edellytä entisen kaltaista rekisteri- tai tietosuojaselostetta *tietosuoja.fi*. Tietosuojavaltuutetun toimisto. Viitattu 29.12.2021.
3. ↑  Henkilötietolaki 523/1999 *www.finlex.fi*. Viitattu 4.5.2016.
**Tiofosgeeni** eli **tiokarbonyylikloridi** (CSCl2) on myrkyllinen epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdiste on fosgeenin tioanalogia, ja sitä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Tiofosgeeni on huoneenlämpötilassa väriltään punakeltaista nestettä, ja sillä on voimakas epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee huonosti veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta rikkivedyksi, vetykloridiksi ja hiilidioksidiksi. Orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, se sen sijaan liukenee hyvin.

Tiofosgeeni on voimakkaasti elektrofiilinen, ja se reagoi alkoholien ja fenolien kanssa muodostaen tiokarbonaatteja ja primääristen amiinien kanssa isotiosyanaatteja. Sekundaaristen amiinien kanssa muodostuu tiokarbomyyliklorideja. Lisäksi yhdiste reagoi useiden nukleofiilien kanssa muodostaen heterosyklisiä yhdisteitä ja voi toimia dienofiilinä Diels–Alder-reaktioissa.

Tiofosgeeni on hyvin myrkyllinen, voimakkaasti silmiä ja ihoa ärsyttävä sekä syövyttävä yhdiste. Yhdiste aiheuttaa kyynelvuotoa eli on lakrymaattori. Tiofosgeeni voi hengitettynä, nieltynä tai ihon läpi imeytyneenä aiheuttaa jopa hengenvaarallisen myrkytyksen.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Tiofosgeenia voidaan valmistaa kuumentamalla tetrakloorimetaania rikin, vetysulfidin tai sulfidien kanssa. Käytetympi tapa on kuitenkin hiilidisulfidista saatavan trikloorimetaanisulfenyylikloridin pelkistys tinan, tina(II)kloridin tai raudan avulla happamissa olosuhteissa.

Tiofosgeenia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden, kuten lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien sekä polytiokarbonaattien, valmistukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Edward D. Weil, Stanley R. Sandler & Michael Gernon :*Sulfur Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 16.9.2014
2. ↑  Thiophosgene *PubChem*. Viitattu 19.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3  Christopher J. O'Donnell & Mary J. Cloniger: *Thiophosgene, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Teoksen verkkoversio Viitattu 16.9.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Thiophosgene PubChem (englanniksi)
* Thiophosgene ChemBlink (englanniksi)
**Garry O’Neill** (s. 1973) on australialainen karateka. Hän on maansa yksi menestyneimpiä Kyokushin-ottelijoita, tultuaan toiseksi muun muassa Japanin mestaruuskilpailuissa kahdesti, sekä neljänneksi World Openissa. Hän on voittanut myös Australian mestaruuden kahdesti.

Alkuvuodet
----------

O’Neill aloitti kyokushinin harjoittelun 14-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 16-vuotiaana Cameron Quinnin opissa Brisbanessa. 19-vuotiaana O’Neill suoritti 2. danin mustan vyön ja myöhemmin 21-vuotiaana hän muutti Japaniin harjoittelemaan Kyokushinia. O’Neill harjoitteli sittemmin kaksi vuotta Kamata Dojolla Hiroshige Shihanin opissa. Hän suoritti Japanissa 3. danin mustan vyön ja osallistui samantien World Openiin, jossa O’Neill sijoittui neljänneksi. Hän asui Japanissa aina vuoden 1997 loppuun saakka ja työskenteli viimeisenä vuotena ohjaajana Kyokushinin pääsalilla, Honbussa. O’Neill palasi sen jälkeen takaisin Australiaan ja Melbourneen, jossa hän opetti karatea kaksi vuotta.

Kilpaura
--------

O'Neill saavutti ensimmäisen kerran menestystä isoissa kansainvälisissä kilpailuissa World Openissa 1995. Tuolloin hän hävisi pronssiottelun Francisco Filholle ja sijoittui neljänneksi. Hän saavutti pronssia keskisarjassa Japanin painoluokallisissa kilpailuissa 1995. Seuraavat kaksi vuotta O'Neill otteli 
Japanin mestaruuskilpailuissa 1996 ja 1997. Molemmilla kerroilla avoimessa painoluokassa käydyssä turnauksessa hän eteni loppuotteluun, jossa O'Neill kohtasi kummallakin kerralla Hajime Kazumin, häviten molemmilla kerroilla mestaruuden. O'Neill otteli ensimmäisen kerran myös ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1997, joissa hän oli viides keskisarjassa.

O’Neill saavutti uransa toisen Australian mestaruuden 1998. Hän kävi myöhemmin marraskuussa yksittäisen ottelun Japanin mestaruuskilpailuissa kolminkertaista Euroopan kevytsarjan mestaria Piotr Sawickia vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin.

Kilpauran päättäminen
---------------------

O'Neillin päätettyä kilpauransa 2003 jälkeen hän ryhtyi työskentelemään CrossFit Brisbanessa. Sittemmin 2012 O'Neill palasi takaisin karaten pariin ja perusti oman seuransa Brisbaneen. Hän otteli paluunsa myötä yhden ottelun Uuden-Seelannin Openissa Jamie Eadesia vastaan. Kamppailu päättyi kahden lisäerän jälkeen tasapeliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Garry O'Neill's axe-kick *blitzmag.net* Viitattu 16.4.2017 (englanniksi)
2. ↑  World Open Tournaments Kyokushinkai *kyokushincanada.com* Viitattu 29.3.2017 (englanniksi)
3. ↑  Sensei Garry O’Neill: I owe everything I have to Kyokushin karate *blitzmag.net* Viitattu 29.3.2017 (englanniksi)
4. ↑  IKO - International Karate Organization - 1st World Weight Category Championship (1997) *technique-karate.com* Viitattu 26.8.2022 (ranskaksi)
5. ↑  Garry O'Neill (Arkistoitu – Internet Archive) *kyokushinaustralia.com* Viitattu 29.3.2017 (englanniksi)
6. ↑  Comeback for karate legend in NZ *blitzmag.net* Viitattu 16.4.2017 (englanniksi)
**Spinnaus** on retoriikan ja propagandan muoto, jossa pyritään manipuloimaan yleistä mielipidettä esittämällä ja tulkitsemalla uutisia ja tosiasioita valikoivasti ja tarkoitushakuisesti. Spinnausta voivat harjoittaa poliittiset toimijat ja media, etenkin valtiojohtoinen media hallintoa puolustellessaan. Myönteisessä spinnauksessa vastaanottaja pyritään vakuuttamaan asian puolesta, kielteisessä spinnauksessa sitä vastaan.

Eräs yleinen spinnauksen muoto on niin sanottu kirsikanpoiminta, jossa välitettävään viestiin valikoidaan vain sellaiset tosiasiat tai luvut, jotka tukevat vain toista näkökantaa. Spinnausta voi suorittaa myös niin sanotun kaksoispuheen avulla, jolloin käytetään kieltä, joka näyttää vihjaavan suoranaisen merkityksensä vastakohtaiseen merkitykseen. Viestijä voi myös paketoida tiedon tavalla, joka verhoaa tiedon todellisen merkityksen tai vaikutuksen – esimerkiksi huonon uutisen kanssa saatetaan julkaista aiheesta samanaikaisesti liuta myönteisiä uutisia siinä tarkoituksessa, että media tai yleisö saataisiin näkemään kyseisen asian hyvät puolet. Eräs spinnauksen taktiikka on julkaista kielteistä tietoa viikonloppuisin tai lomien aikaan, jolloin mediaa seurataan tavallista vähemmän.

Spinnausta toteuttavista henkilöistä käytetään joskus nimitystä *spin doctor*. Politiikan sanastossa se tarkoittaa henkilöä (esimerkiksi poliittista avustajaa), joka pyrkii vaikuttamaan siihen, miten jokin asia esitetään julkisuudessa tarkoituksella vaikuttaa asian herättämiin mielikuviin.

Lähteet
-------

1. ↑  *spinnata.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2024.
2. 1 2  Lansford, Tom (päätoim. Kurian, George Thomas): "Spin", *The Encyclopedia of Political Science*, s. 1587. CQ Press, 2011. ISBN 978-1-933116-44-0.
3. ↑  spin doctor *The Britannica Dictionary*.  2024.
4. ↑  Kristiina Tolkki: Perussuomalaiset haluaa uudistaa imagoaan: "En puhu naisaivoista, mutta ärhäkkyytemme maahanmuuttoasioissa on monille naisille punainen vaate" *Yle uutiset*.  22.12.2018. Viitattu 25.11.2021.
**Will Graham** on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö Thomas Harrisin kirjoittamassa romaanissa *Punainen lohikäärme.* Graham on päähenkilö myös kahdessa romaaniin perustassa elokuvassa, *Psykopaatin jäljillä* ja *Punainen lohikäärme* sekä televisiosarjassa *Hannibal*, joka hyödynsi lukuisia osia Hannibal -franchisesta.

  

*Punaisessa lohikäärmeessä* Grahamin kerrotaan olevan älyllisesti lahjakas ja arvostettu entinen FBI:n profiloija, jolla on kyky tuntea empatiaa psykopaatteja kohtaan oman mielensä kustannuksella.

Esiintymiset
------------

### **Kirja**

*Punainen lohikäärm*e kertoo Grahamin taustatarinaa. Hän kasvoi köyhissä olosuhteissa Louisianassa muuttaen myöhemmin New Orleansiin, jossa hänestä tuli murhaetsivä. Hän jätti New Orleansin opiskellakseen oikeuslääketiedettä George Washingtonin yliopistossa. Valmistuttuaan Graham pääsee töihin FBI:n rikoslaboratorioon. Ansaittuaan poikkeuksellista menestystä sekä rikoslaboratoriossa että kentällä Graham saa viran opettajana FBI:n akatemiasta. FBI:n uransa aikana Graham saa tittelin 'erikoistutkija' ollessaan kenttätyössä.

### Elokuvat

Graham on esiintynyt kahdessa elokuvassa: *Psykopaatin jäljillä*, jossa häntä esittää William Petersen ja *Punaisessa lohikäärmeessä*, jossa häntä esittää Edward Norton.

### Televisiosarja

*Pääartikkeli: Hannibal (televisiosarja)*

  

Hugh Dancy esitti Grahamia *Hannibalissa*, joka kertoo Grahamin suhteesta Hannibal Lecteriin (Mads Mikkelsen) ennen Lecterin vangitsemista. Grahamille muodostuu monimutkainen side Lecteriin työskennellessä tämän kanssa selvittäen muita sarjamurhia ennen Lecterin rikosten paljastamista. Sarjan ensi-ilta oli 4. huhtikuuta 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  J. J. Gould: Who Is Will Graham? *The Atlantic*.  3.4.2013. Viitattu 19.4.2024. (englanniksi)
Oscar Wergeland.
**Oscar Arnold Wergeland** (1844 Kristiania, Norja – 1910 Kristiania) oli norjalainen taidemaalari.

Wergeland opiskeli aluksi David Arnesenin johdolla Kristianiassa 1859, minkä jälkeen hän oli Johan Fredrik Eckersbergin taidekoulun oppilaana useaan otteeseen (1865–1869). Hän opiskeli *Den kongelige norske Tegneskolessa* (1865–1867), Kööpenhaminan taideakatemiassa (1869–1870) ja Münchenin taideakatemiassa (1874–1876).

Wergeland oli erikoistunut historiamaalaukseen, kuten *Kristian II ved liket av Dyveke* (1879) ja *Nordmennene går land på Island 872*. Teos *Sjukt barn* vuodelta 1906 on Norjan kansallisgalleriassa. Yhdessä Eilif Peterssenin kanssa hän oli harvoja norjalaisia maalareita, jotka tietoisesti keskittyivät historiallisiin aiheisiin.

Wergelandin tunnetuin maalaus on Eidsvollin kansalliskokousta kuvaava *Eidsvold 1814* vuodelta 1885. Se on esillä Norjan Stortingin istuntosalissa. Taulu on myös aiheena kansalliskokouksen 100-vuotisjuhlapostimerkkisarjassa vuodelta 1914.

Vuonna 1889 Wergeland sai yliopettajan paikan kuninkaallisessa taidekoulussa. Hän oli mukana useissa näyttelyissä kotimaassaan ja ulkomailla. Hänen kuolinvuonnaan 1910 *Christiania Kunstforening* piti hänelle muistonäyttelyn.

melanie martinez

Perhetausta
-----------

Wergelandin kulttuurisuku on peräisin Verklandin maatilalta Gulenista, Sognin ja Fjordanen läänistä. Ensimmäinen Wergeland-nimeä käyttänyt henkilö oli Nils Olson Verkland (1717–1792), joka omaksui Wergeland-muodon ollessaan sotilaspalveluksessa Kööpenhaminassa. Tämän sukulaispoika, valtiopäivämies Nicolai Wergeland, oli Oscarin isoisän veli. Nicolai Wergelandin lapset, runoilija Henrik Wergeland, kirjailija Camilla Collett ja kenraali Oscar Wergeland, olivat siten Oscarin isän serkkuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hermund Kleppa: Sogn og Fjordane på frimerke - 1914 Grunnlovs-jubileum *www.sffarkiv.no*.  2003. Viitattu 22.1.2008. (norjaksi)
2. 1 2  Oscar (Arnold) Wergeland *Kunstnere i Akershus*. Viitattu 22.1.2008. (norjaksi)
3. ↑  Diktaren Henrik Wergeland frå Gulen-slekt (NRK.no Fylkesleksikon)  22.11.2002. NRK. Viitattu 20.1.2008. (uusnorjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Kronobergin rauniot maalta kuvattuna.
Linnanrauniot sijaitsevat pienellä Helgasjönin saarella.
  
KronobergLinnan sijainti Kronobergin läänissä.
**Kronobergin linna** on nykyisin raunioina oleva linna Ruotsissa. Linna sijaitsee Helgasjönissa olevalla saarella noin viisi kilometriä Växjön keskustasta pohjoiseen Växjön kunnassa Smålandin maakunnassa.

Kronobergin linna kuului keskiajalla Växjön hiippakunnan piispoille. Piispa Lars Michelson alkoi rakennuttaa kivilinnaa lähellä Helgasjönin rantaa sijainneelle saarelle vuonna 1444. Tanskalaiset tuhosivat linnan sodassa vuonna 1469, mutta linna rakennettiin uudelleen rauhan tultua vuonna 1472.

Uskonpuhdistuksen myötä Kustaa Vaasa otti linnan Ruotsin valtion omistukseen. Nils Dacke valloitti linnan vuonna 1542 ja linna vallattiin takaisin Dacken kapinan loputtua vuotta myöhemmin. Sen jälkeen Kustaa Vaasa määräsi linnaa vahvistettavaksi etenkin vuonna 1547. Linnasta tuli ympäröivän Smålandin osan sotilaallinen tukikohta.

Vuonna 1569 Juhana III päätti, että Kronobergia vahvistettaisiin edelleen, mutta vahvistuksia ei koskaan tehty. Tämän seurauksena tanskalaiset valloittivat ja polttivat linnan vuonna 1570. Myöhemmin vuosina 1576–1580 Kronobergia vahvistettiin ja myös Kaarle IX määräsi linnoitusta vahvistettavaksi vuonna 1596. Breide Rantzaun johtamat tanskalaiset valloittivat linnan kuitenkin helposti tammikuun 1612 lopussa, jolloin linna poltettiin uudelleen.

Jälleenrakentaminen aloitettiin vuonna 1616 ja vielä Kaarle XI:n aikana linna oli jokseenkin hyvässä kunnossa. Sen jälkeen linna on romahtanut ja muodostaa vain nelikulmaisen raunion, jonka kulmassa on torni.

Linnanraunioilla voi vierailla kesäisin. Paikalla on myös satama restauroidulle höyrylaiva *Thorille*, joka tekee päiväristeilyjä Helgasjönin sulkujen läpi.

Katso myös
----------

* Teleborgin linna
* Bergkvaran linna

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kronobergin linna** Wikimedia Commonsissa

* Kulturparken Småland (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* Virtuell rundtur (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* Växjö Kronoberg castle ruins (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kronobergs slottsruin (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kronobergs slott
**Johan Fredrik Adolf Aminoff** (14. heinäkuuta 1888 Bromarv – 1. joulukuuta 1954 Bromarv) oli suomalainen kreivi, varatuomari ja Riilahden kartanon omistaja.

Perhe
-----

Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja äiti Anna Emilia Hagelstam. Aminoffin isoisä oli vapaaherra Fredrik Aminoff.

Aminoff avioitui Hulda Naëma (Ulli) von Bornin kanssa, joka oli vapaaherra Viktor Magnus von Bornin ja Hulda Augusta Berndtsonin tytär.

Ura
---

Aminoffin isä Johan Fredrik Aminoff menehtyi vuonna 1892. Aminoff peri kreivin arvon ja Riilahden kartanon samana vuonna.

Aminoff aloitti opinnot Helsingissä vuonna 1905. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1915.

Aminoff ylennettiin Turun hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1915 ja varatuomariksi vuonna 1917.

Hän osallistui Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Aminoff toimi Bromarvin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuodesta 1918. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi vuonna 1920. Aminoff toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin esikunnan jäsenenä vuodesta 1922. 

Aminoff oli Karlskronan kuninkaallisen laivastoseuran kirjeenvaihtajajäsen. Ruotsin kuninkaallisen laivaston Vidar-hävittäjä vieraili Riilahden meritaistelun muistomerkin vuonna 1925. Samaan aikaan Ruotsin kuningas Kustaa V suoritti valtiovierailun Helsinkiin.

Aminoff pystytti toisen Riilahden meritaistelun muistomerkin Riilahden kartanon maille vuonna 1928. Uusi muistomerkki pystytettiin ruotsalaisamiraali Nils Ehrensköldin ja hänen miehistön muistoksi, jotka taistelivat suuren Pohjan sodan aikana Venäjän laivastoa vastaan.

Aminoff toimi Bromarvin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1914 ja kuntakokouksen puheenjohtajana 1915-1920. Aminoff oli Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen.

Hänet valittiin Helsingin metsänhoitolautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1929. Hän oli suomenruotsalaisen maanviljelijäseuran liittohallituksen jäsen.

Aminoff toimi aateliskokouksen puheenjohtajana Helsingin Ritarihuoneella vuosina 1928 ja 1931.

Kunnianosoitukset
-----------------

 Suomi Vapaudenristin ritarikunta 1. luokan Vapaudenristi, 4. luokan Vapaudenristi 

 Ruotsi Pohjantähti-ritarikunta ritari 

Aminoff sai Vapaudenristin ritarikunnan mitalin, Vapauden ritarikunnan neljännen luokan Vapaudenristin, Suomen puolustusvoimien ansioristin ja ensimmäisen luokan Vapaudenristin. Aminoff sai Ruotsin kuninkaalta Pohjantähden ritarikunnan ritarimerkin.

Katso myös
----------

* Aminoff-suku

Lähteet
-------

1. ↑  Aminoff Johan Fredrik Adolf, Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto: Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit Kansallisarkisto. Viitattu 19.4.2024.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Aminoff nr 456 - Adelsvapen-Wiki *www.adelsvapen.com*. Viitattu 23.1.2024.
3. 1 2 3 4 5 6 7  31 (Aikalaiskirja / 1934) *runeberg.org*. Viitattu 23.1.2024.
4. 1 2 3  32 (Aikalaiskirja / 1934) *runeberg.org*. Viitattu 23.1.2024.
5. 1 2  Linnakko, Ilkka: *Riilahden taistelu 1714*. AtlasArt, 2014.
6. 1 2  Piste 6 – Berget Berättar – Kallio Kertoo *bromarv.fi*. Viitattu 23.1.2024.
Meritullinkatu 33 1900-luvun alussa.
**Kruununhaan linna** (myös **Gripenbergien talo**) oli Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Meritullinkatu 33 sijainnut rakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Bruno F. Granholm vuonna 1899 ja sen rakennutti valtioneuvos Claes Gripenberg. Vuonna 1900 valmistunut alkuperäinen kaksikerroksinen rakennus poikkesi tuolloin vallalla olleista kansallisromanttisista ja jugend-tyylisistä rakennuksista.

Vuodesta 1914 rakennuksessa asui Ranskan Suomen-lähettiläs. Hänen perikuntansa myi rakennuksen vuonna 1927 Kulmakoululle ja Ruusu-Ristille. Rakennusta päätettiin laajentaa sekä korottaa kahdella kerroksella. Suunnitelmat työhön tilattiin arkkitehtiveljekset Jussi ja Toivo Paatelalta. Korotuksen yhteydessä purettiin yläosa talon julkisivua dominoineesta pyöreästä tornista sekä valtaosa julkisivujen koristeaiheista.

Koulutoiminta päättyi vuonna 1981 ja rakennuksessa toimii nykyisin useita teatterijärjestöjä. Lease Deal Oyj osti Kiinteistö Oy Teatterikulman koko osakekannan vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  HS.fi kaupunki: Kruununhaan linna menetti torninsa Kulmakoulun korotuksessa (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Antti Manninen: Puretut talot, 100 tarinaa Helsingistä, Helsingin Sanomat, Karisto, Hämeenlinna, 2004
3. ↑  Lease Deal on ostanut Kruunuhaan linnan *leasedeal.fi*.  26.9.2019.  Arkistoitu 8.10.2021. Viitattu 8.10.2021.
**Messaad** (arab. مسعد‎, *Masʿad*) on kaupunki ja piirikunnan keskus Djelfan maakunnssa Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ja Saharan reunalla 70 kilometriä Djelfasta etelään. Messaadin kunnassa oli arviolta 131 300 asukasta vuonna 2017.

Messaadin kunnan pinta-ala on 147,76 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Moudjebaran, idässä ja kaakossa Selmanan ja lounaassa ja lännessä Deldoulin kuntiin.

Messaad on perusteilla olevan maakunnan hallinnollinen keskus. Maakunta käsittää kaksi piirikuntaa ja kahdeksan kuntaa. Sen pinta-ala on 15 530 neliökilometriä. Asukkaita on lähes 350 000.

Messaadista on maantieyhteydet Djelfaan, Laghouatiin, Bou Saadaan ja Touggourtiin. Kaupungissa on elintarvike-, rakennustarvike-, tekstiili-, nahka- ja kemian teollisuutta.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat roomalaisen Castellum Dimmidin rauniot ja seudun kalliopiirrokset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Monographie Wilaya de Djelfa *Aniref*. Viitattu 19.4.2024.
2. ↑  Le ministre de l’Intérieur installe le wali délégué de Messâad dans ses nouvelles fonctions *Le Soir d’Algérie*.  1.1.2024. Viitattu 19.4.2024.
Gazan kaistalla lähellä Israelin rajaa järjestettiin 30. maaliskuuta 2018 mielenosoituksia, joihin osallistui kymmeniätuhansia palestiinalaisia. Mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi, jolloin Israelin joukot surmasivat 19 palestiinalaista. Palestiinan terveysministeriön mukaan loukkaantuneita oli 1 416. Heistä hieman yli puolta oli ammuttu kovilla ammuksilla. Osa kuolleista kuului Hamasin sotilaalliseen siipeen Izz ad-Din al-Qassam -prikaatiin, jonka Euroopan unioni, Yhdysvallat, Australia, Uusi-Seelanti, Iso-Britannia ja Egypti luokittelevat terroristijärjestöksi.

Mielenosoitusten toinen vaihe alkoi 6. huhtikuuta. Silloin sai surmansa ainakin viisi palestiinalaista.

Yhdysvallat siirsi suurlähetystönsä Tel Avivista Jerusalemiin 14. toukokuuta 2018. Gazan ja Israelin rajalla järjestettiin suurmielenosoitus, jossa siirtoa protestoitiin. Mielenosoittajien ja Israelin armeijan välille puhkesi yhteenotto, jossa 52 palestiinalaista sai surmansa ja yli 500 haavoittui.

Tausta
------

Mielenosoitusten alkamispäivä 30. maaliskuuta on palestiinalaisten keskuudessa vuotuinen muistopäivä, jolloin muistetaan vuoden 1976 protesteissa kuolleita. Vuoden 2018 protestit on suunniteltu kuusiviikkoiseksi kampanjaksi, joka päättyy 15. toukokuuta "Katastrofin päivänä" eli Nakba-päivänä (arab. يوم النكبة‎, *Yawm an-Nakba*). Se on gregoriaanisen kalenterin mukaan Israelin valtion perustamispäivää seuraava päivä. Tänä vuonna tulee kuluneeksi 70 vuotta Israelin perustamisesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Huovinen, Arto: Kommentti: Israel teki joukkomurhan, maailmaa ei paljon kiinnosta *Kansan Uutiset*.  6.4.2018. Viitattu 7.4.2018.
2. ↑  Israel, Palestinians Debate Use Of Force Over Deadly Friday Demonstrations *Npr.org*.  31.3.2018. Viitattu 7.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Israeli troops wound dozens on Gaza border as Palestinians bury dead from earlier violence *Reuters*.  31.3.2018. Viitattu 7.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Gazan mielenosoituksissa kuoli ainakin viisi *Turun Sanomat*.  6.4.2018. Viitattu 7.4.2018.
5. ↑  USA:n lähetystö avataan tänään Jerusalemissa - Israelin armeija ampunut kuoliaaksi jo 41 palestiinalaista *iltalehti.fi*. Viitattu 14.5.2018.
6. ↑  Jo 52 palestiinalaista kuollut Israelin rajalla *Ilta-Sanomat*.  14.5.2018. Viitattu 14.5.2018.
7. ↑  Israelissa juhlittiin USA:n Jerusalemin-lähetystön avajaisia – Gazan rajalla kymmenien mielenosoittajien kerrotaan kuolleen Israelin tulituksessa *Yle Uutiset*. Viitattu 14.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gazan mielenosoitukset 2018** Wikimedia Commonsissa
**Kuorekoski** on Pohjois-Savon Rautalammin Rautalammin reitin Myhin sivureitillä sijaitseva koski. Sen vesi tulee ensin Mehtiöstä Mehtiönkosken kautta Keskiseen ja laskee siitä edelleen Kuorekosken kautta Pieni-Myhiin.

Yleistä
-------

Kuorekoski virtaa jyrkkärinteisessä laaksossa. Koski alkaa Keskisen pohjoiseen työntyvästä alle 400 metriä pitkästä ja kapeasta lahdesta ja se laskee Pieni-Myhin etelään työntyvään parikilometriseen lahteen, jonka pohjukkaa kutsutaan Paunonpohjaksi. Siihen tulee Paunonlampeen Keskisestä toinenkin lasku-uoma, joten Keskinen on bifurkaatiojärvi. Vuonna 1980 julkaistussa Koski-inventoinnissa ei mainita kosken mittatietoja. Keskisen vedenpinnan korkeus on 104,0 metriä mpy. ja Pieni-Myhin pinnankorkeus on 97,2 metriä mpy. Koskelle tulee silloin pudotukseksi 6,8 metriä. Koski-inventoinnissa mainitaan vuonna 1919 perustettu vesimylly tai vesisaha. Kumpikin on toiminut koskessa joskus, mutta koska ja kuinka kauan, ei ole tässä tietoa. Koskessa toimii nykyään Konnekosken vesivoimalaitos, jonka pato nostaa kosken alajuoksulla vedenpintaa niin korkealle, että siihen muodostuu yli 100 metriä pitkä patolampi. Koskiuoman rinnalle rakennettiin vuosina 2006–2007 kalatie. Kosken yläpäähän laskee luoteesta Soikkurista alkava metsäpuro. Myhin reitti yhtyy Rautalammin reittiin Hankavedessä. Joissakin yhteydessä Myhin reittiä on kutsuttu myös Mehtiön reitiksi ja aikaisemmin jopa Myhinjoeksi.

Historiaa
---------

Kuorekosken alapäässä sijaitsee säilyttämisen arvoinen vanha vesimylly kivipatoineen ja säilynyt mylly- ja uittoruuhi. Se on pysynyt kunnossa omistajan aktivisuuden ansiosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuorekoski, Rautalampi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 17.9.2023.
2. 1 2 3  *Koski-inventointi*, s. 80. raportti 188. Helsinki: Vesihallitus, 1980. ISBN 951-46-4852-8. Teoksen verkkoversio (PDF).
3. ↑  Pyykkönen, Ari & Mäkelä, Anne: Rautalammin reitin kalatalousalueen käyttö- ja hoitosuunnitelma 2022-2031 (PDF) (s. 9–10)  2021. Pohjois-Savon kalatalouskeskus ry.  Arkistoitu 24.1.2023. Viitattu 18.9.2023.
4. ↑  Syrjänen, Jukka & al.: *Rautalammin reitin yläosan taimenkannan hoito- ja kalastussuunnitelma*. sivut 4. Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus, 2018. RAPORTTEJA 17. ISBN 978-952-314-679-2. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 18.8.2023).
5. ↑  *Bidrag till Finlands naturkännedom, etnografi och statistik*, s. 30. Första häftet. Finska Vetenskapssocieteten, 1864. linkki sivulle 30 (HTML). (ruotsiksi)
6. ↑  Rautalammin reitti - Kansallisvesi (PDF) (sarja A, nro 108, ISBN 951-47-6365-3, sivu 189)  1992. Helsinki:  Vesi- ja ympäristöhallitus. Viitattu 18.9.2023.
**Nano** on Unix-käyttöjärjestelmissä toimiva tekstieditori, joka julkaistaan GPL-lisenssillä. Se on vapaa klooni Picosta, joka on Pine-sähköpostiohjelman editori. Nanon tarkoitus on matkia Picon käyttöliittymää ja helppokäyttöisyyttä.

Nano julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1999 nimellä *TIP* (*This Isn't Pico*), mutta nimi muutettiin 10. tammikuuta 2000 Nanoksi, sillä tip-niminen Unix-ohjelma oli jo olemassa. Ohjelman kehitti Chris Allegretta sen vuoksi, että Pico tai Pine eivät ole vapaita ohjelmistoja. Helmikuussa 2001 Nano otettiin osaksi GNU-projektia.
Viime aikoina Nanoon on lisätty myös ominaisuuksia, joita Picossa ei ole.

Nanon (ja myös Picon) käyttöliittymä perustuu näppäinyhdistelmiin, joita painamalla ohjelman toimintoja käytetään. Toisin kuin Pico, Nano käyttää meta-näppäintä (joka on yleensä sama kuin Alt-näppäin) eri toimintatilojen säätelyyn. Painamalla F1 näppäintä saa näkyviin Nanon aputoiminnon.

Lähteet
-------

1. ↑  Nano: Development Team *nano-editor.org*. Viitattu 3.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  [Info-nano] [ANNOUNCE] nano-7.2 is released, 18. tammikuuta 2023 (viitattu 18. tammikuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  The GNU nano editor FAQ *nano-editor.org*. Viitattu 2.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* nano-editor.org
**Kuorma** on Ruotsissa ja Suomessa käytössä ollut historiallinen heinien, halkojen, soran ym. määrän mittayksikkö, joka oli käytössä keskiajalta lähtien. Se tarkoitti sitä määrää, joka voitiin kerralla kuljettaa hevoskärryillä tai reellä. Käytännön elämässä mittayksikön suuruus vaihteli melkoisesti.

Heinämäärän mittana kesällä kuljetettu kuorma (*kesäkuorma*) oli noin 100 kg ja *talvikuorma* noin 200 kg. Talvikuorma oli suurempi, koska talvisin käytettävällä reellä pystyi kuljettamaan paljon suuremman määrän kuin kesäisin kärryillä. Heinät pystyi yleensä kuljettamaa kotiin usein kaukanakin sijainneilta niityiltä vasta talvella. Vaikka mittayksikön suuruus muuten vaihteli, niin verotuksessa sillä oli tietty suuruus. Yksi kesäkuorma (ruots. *sommarlass*) heiniä vastasi 25 leiviskää eli 213 kg ja yksi talvikuorma (*vinterlass*) oli suuruudeltaan 50 leiviskää eli 425 kg.

Kuorma on ollut käytössä myös pinta-alan mittayksikkönä. Silloin yksi kuorma tarkoitti heinäsatoa, joka saatiin neljältä tynnyrinalalta. Yksi tynnyrinala oli 4 936,57 neliömetriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nenonen, Kaisu-Maija & Teerijoki, Ilkka: *Historian suursanakirja*, s. 263. Porvoo-Helsinki-Juva: WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
2. 1 2 3 4  Mittayksiköt *Anders Chydeniuksen kootut teokset*.  21.7.2017. Helsinki:  Edita Publishing Oy.  Arkistoitu 23.1.2021. Viitattu 29.12.2020.
3. ↑  Vuorela, Toivo: *Suomalainen kansankulttuuri*, s. 207. 3. painos. Helsinki: WSOY, 1983. ISBN 951-0-07191-9.
Jussi "kotirosvo" Heikkilä on Nousiaisissa asuva metsuri, ketä on saanut mainetta ns. hulitoiminnasta ja kotirosvoudesta. Heikkilä syntyi 2.6.2007 Turun yliopistollisessa keskussairaalassa. Heikkilän huligaani toiminnasta ei ole paljoa tietoa. Mutta yleiseen tietoon kuuluu mm. epäilty räjähdysaine rikos, sekä tulen varomaton käsittely jonka takia Heikkilä joutui viettämään yönsä putkassa.

**Kotirosvous**
Heikkilää ollaan epäilty monista eri kotirosvouden tapauksista. Tunnetuimpia tapauksia on listattu alemmas.

- Kaverin maustekaappiin virtsaaminen humalassa.
- Kirjan sekä perunoiden varastaminen kaverin jääkaapista juhlissa.
- Velkojen välttely.
- Alkoholin varastaminen kavereilta.
- Makkaroiden varastaminen kavereilta
- Lavuaariin kuseminen.
- Seksuaalinen ahdistelu.
- Seinää päin juokseminen.
- Puun kanssa harrastettu seksuaalinen yhdyntä.
- "grab assin" leikkiminen kaverin kanssa ketä ei antanut suostumustaan leikkiin.
- Saunaklonkun pelaaminen perverssien taka-ajatusten kanssa.
- Monet yritykset syödä Pontus.
- Kaverin skootterin päälle kuseminen.
- Mullan varastaminen.

Tämä on vain pieni lista Heikkilän rikoksista. Lukijan tulee huomioida, että listaa päivitetään sitä mukaan mitä näitä kotirosvouden tapauksia tuodaan päivänvaloon.
*Tämä artikkeli käsittelee termodynaamisia systeemejä. Systeemiteorian järjestelmistä katso artikkeli Järjestelmä (systeemiteoria).*

**Systeemi** (kr. *sýstēma* 'yhdistäminen' < *synhistánai* 'yhdistää') eli **järjestelmä** on termodynaamisessa tarkastelussa kokonaisuus, joka erottuu ympäristöstään todellisilla rajoilla, kuten astian seinät tai imaginäärisillä rajoilla. Systeemi voi olla yksinkertainen tai kompleksinen, homogeeninen tai heterogeeninen. Järjestelmät eli systeemit voidaan erotella ympäristönsä kanssa tapahtuvan vuorovaikutuksen perusteella seuraavasti:

1. adiabaattinen systeemi ei vaihda lämpöenergiaa ympäristönsä kanssa (esim. neste tyhjiöeristetyssä astiassa, joka on vakiolämpöisessä vesihauteessa)
2. suljettu systeemi vaihtaa energiaa, mutta ei vaihda ainetta ympäristönsä kanssa (esim. toimiva tietokone)
3. avoin systeemi vaihtaa ainetta ja energiaa ympäristönsä kanssa (vesi astiassa, josta höyry voi poistua)
4. eristetty systeemi ei vuorovaikuta ympäristönsä kanssa (esim. maailmankaikkeus, koska sillä ei ole ympäristöä)
Fysiikassa todellisuuden käyttäytymistä joudutaan usein idealisoimaan, ja systeemiajattelu ei ole poikkeus. Siinä missä maapallo saatetaan idealisoida suljetuksi systeemiksi, on eristetyn systeemin löytäminen tai tekeminen erittäin vaikeata. Täydellisen eristetty systeemi onkin ainoastaan maailmankaikkeus itse, koska sillä ei määritelmällisesti ole mitään ympäristöä, jonka kanssa vuorovaikuttaa. Systeemeistä puhutaan varsinkin energiaperiaatteen ja termodynamiikan yhteydessä.
Särmäystä särmäyspuristimella
Särmäystä taivutuskoneella
**Särmäyksellä** tarkoitetaan metalliteollisuudessa
ohutlevyn taivuttamista siihen tarkoitetulla laitteella, jota nimitetään särmäyspuristimeksi. Särmäyksellä tarkoitetaan lyhyesti metallilevyn taivuttamista.

Särmäyspuristin koostuu erilaisista osista, joita ovat muun muassa akselit, ylä- ja alatyökalut. 
Särmäyspuristimessa on yleisesti kaksi Y-akselia kuvaamassa sylintereitä jotka liikkuttavat joko ylä- tai alaterää. 
X-akseli on poikkeuksetta ns. takavaste, johon taivutettava kappale nojataan oikean taivutuskohdan varmistamikseksi. 
Mallista ja merkistä riippuen akseleita on 2–10 kappaletta. Akseleita kuvataan poikkeuksetta kirjaimilla, esimerkiksi R1, R2, Z1 ja Z2 jne.

Metallilevy taivutetaan ylä- ja alaterän välissä hydrauliikan tai paineilman voimalla. 
Särmäyksessä metallilevy taivutetaan yleisesti kylmänä. Vain poikkeustapauksissa levyä lämmitetään taivuttamisen helpottamiseksi. Tällöin kyseessä voi olla esimerkiksi todella paksu materiaali, joita käytetään esimerkiksi telakoilla.

Särmäämällä voidaan valmistaa erilaisia tuotteita metallista, jotka joko särmäyksen jälkeen ovat saman tien valmiita tuotteita tai sitten ne jatkokäsitellään tavalla tai toisella, esimerkiksi maalataan tai hitsataan.

Särmäyksessä käytetään yleisesti tuotteen käyttötarpeen mukaan suunniteltua taivutussädettä (lyhenne=r eli lat. radius).
Särmäyspuristimia on erilaisia ja eri kokoisia käyttötarpeen mukaan. Tunnettuja merkkejä ovat muun muassa Amada, MVD , Trumpf, Aliko ja Finnpower.

Nykyisin laitteet ovat poikkeuksetta CNC-ohjattuja. Myös taivutusautomaatteja on jo olemassa, sekä erilaisia robottiversioita. 
Nämä voivat olla täysin automatisoituja tai puoliksi automatisoituja, jolloin laitteen käyttäjä hoitaa esimerkiksi tuotteen lastauksen lavalle. Täysin automatisoidussa versiossa esimerkiksi toinen robotti hoitaa särmäyksen jälkeen jatkotyövaiheet.

Katso myös
----------

* Taivutus (valmistustekniikka)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Särmäys**.
* Anu Leiviskä: Lujien terästen särmäys Oulun yliopisto, Konetekniikan osasto.  [vanhentunut linkki]
**Kuppari** on taiteilija Juho Rissasen vesivärityö vuodelta 1899. Kooltaan se on 53,5×42 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

*Kuppari* on maalattu Kuopion maalaiskuntaan kuuluneessa Koivusaaressa Antikkalan talossa. Rissanen maalasi siellä kolmeen otteeseen vuosina 1897-1900. Alun perin hän meni tuonne kylään, jonne ei ollut lainkaan maantietä, erään tuttavansa neuvomana. Rissanen oli Koivusaaressa ainakin neljässä talossa vuorotellen majoittuneena. *Kuppari*- maalauksen mallista tiedetään vain etunimi Loviisa, mutta tiedetään, että hän maalasi sen Antikkalan talossa. Kuppaus aihe oli Juho Rissaselle entuudestaan tuttu. Edellisenä vuonna, 1898, Rissanen oli tehnyt suuren vesivärimaalauksen Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen- kirjan pohjalta nimeltään *Rajamäen rykmentti*. Rajamäen rykmentissä oli Kaisa- muori, joka "massahteli, hikoili ja kuppaamalla teki terveyttä" Aleksis Kiven mukaan. Nyt Antikkalassakin Rissanen piti humoristisena tätä tilannetta, jossa talon vanhasta emännästä, jossa muutenkin oli liian vähän verta Rissasen mukaan, Kuppari-Loviisa imi sitä lisää pois. *Kuppari*-taulusta syntyikin lämminsävyinen maalaus hänen käsissään.

Rissasen taiteilija kollegoista Edelfelt piti maalausta rumana, kun taas Axel Gallen piti siitä paljon. Rissanen lahjoitti sitten aikoinaan teoksen ystävälleen Ester Hjeltille, jonka kotiväki piti sitä epäsopivan raakana nuorelle naiselle. Rissanen lahjoittikin maalauksen myöhemmin tohtori Ali Krogerukselle kiitoksena umpilisäkkeen poistosta.

Myös *Kuppari*- maalaus oli mukana Pariisin Syyssalongissa vuonna 1908. Muita täällä olleita Rissasen töitä olivat mm. Ruumiinpesijät, Seulojatar, Lattianpesijät, Rauta kaulassa, Pajassa, Lepäävä seppä, kaksi Paja- tutkielmaa, Sepän pää, kaksi henkilötutkielmaa Nilsiän alttaritaulumaalausta varten sekä tutkielma Lapsuuden muisto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Juho Rissanen ja suomalainen kansa">Marjo-Riitta Simpanen: *Juho Rissanen ja suomalainen kansa*. Kuopion taidemuseon julkaisuja 23. Kuopio: Kuopion taidemuseo, 1997. ISBN 951-842-195-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kuppari.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Elina Visuri** (o.s. Castrén, 24. tammikuuta 1932 Turku – 21. maaliskuuta 2024 Espoo) oli suomalainen väestötieteen tohtori ja kehitysyhteistyöneuvos. Hän työskenteli Suomen ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla eri tehtävissä vuodesta 1970, vastuualueinaan kehitysmaatutkimus, naisten asema ja väestöasiat.

Sotavuosina Elina Visurin isä, päämajan tiedustelu-upseerina tuolloin toiminut Reino Castrén lähetti kahdeksan lastaan sotalapsiksi Ruotsiin, jossa heistä vanhimpana Visuri joutui huolehtimaan nuoremmista sisaruksistaan. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1952 Helsingin Tyttönormaalilyseosta ja ryhtyi sitten opiskelemaan sosiaalipolitiikkaa Helsingin yliopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli ensin Väestöliitossa 1957–1964 ja sitten Valtion yhteiskuntatieteellisessä toimikunnassa 1964–1970 ennen siirtymistä ulkoasianministeriöön. Väestöliiton vuosiin osuivat vuoden jatko-opinnot Chicagossa 1959–1960 ASLA-Fulbright-stipendiaattina. Visuri väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1971 aiheenaan perhesuunnittelu.

Visuri toimi kehitysmaatutkimuksen toimikunnan sihteerinä 1972–1973, YK:n Maailman väestövuoden Suomen-komitean puheenjohtajana 1972–1974 sekä delegaattina YK:n väestökonferensseissa 1974 ja 1984. Hän oli puheenjohtajana ulkoministeriön tasa-arvotyöryhmässä ja edustajana YK:n tasa-arvokonferenssissa Kööpenhaminassa 1980. Hän toimi YK:n väestörahaston (UNFPA) maajohtajana Sri Lankassa ja Malediiveilla 1981–1983 sekä Keniassa 1990–1991, jonne hän jäi Suomen Nairobin-suurlähetystön kehitysyhteistyöneuvokseksi vuoteen 1994 asti.

Visuri promovoitiin 90 vuoden iässä Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan riemutohtoriksi toukokuussa 2022.

Elina Visuri oli vuodet 1953–1990 naimisissa suomalaisen televisiotoiminnan uranuurtajan Osmo Visurin kanssa. Vanhin heidän kolmesta pojastaan on media-alan yrittäjä Jaakko Visuri.

Teoksia
-------

* *Köyhyys ja lastensynnytys : tutkimus perhesuunnittelun päämääristä, keinoista ja tuloksesta huoltoapua saaneissa helsinkiläisperheissä*. Väestöpoliittinen tutkimuslaitos, 1968.
* *Suomalaisten perhekoko – sattuma vai suunnitelma*, yhdessä Marketta Ritamiehen kanssa, Väestöpoliittinen tutkimuslaitos, 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Visuri, Pauli; Visuri, Jaakko; Visuri, Niko: Elina Visuri 1932–2024 *Helsingin Sanomat*.  12.4.2024. Viitattu 17.4.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Charlotte Salomon, kuva ehkä vuodelta 1939.
Charlotte Salomon: *Kristalliyö*
**Charlotte Salomon** (16. huhtikuuta 1917 - 10. lokakuuta 1943) oli saksalainen, juutalaistaustainen taiteilija. Hänet muistetaan etupäässä omaelämäkerrallisesta maalaussarjastaan *Leben? oder Theater? Ein Singspiel.* Kyseessä on laajin holokaustissa murhatun taiteilijan teossarja.

Elämänvaiheita
--------------

### Varhaisvuodet

Charlotte Salomonin isä oli kirurgi Albert Salomon ja äiti Francisca Grunwald sairaanhoitaja. Perhe oli varakas ja äiti jäi kotiin avioliiton solmimisen jälkeen. Äidin perheessä oli mielenterveysongelmia ja Charlotte Salomon sai nimensä äidin itsemurhaan päätyneen sisaren mukaan.  

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen isä keskittyi tekemään uraa ja pääsi lopulta professoriksi. Äitiä vaivasi kasvava masennus. Kun Lotte oli yhdeksänvuotias, hänelle kerrottin, että äiti on kuollut influessaan, mutta todellisuudessa hän oli päätynyt itsemurhaan. Asian oikean laidan Lotte eli Charlotte sai tietää vasta kolmetoista vuotta myöhemmin. Itsemurha haluttiin salata, sillä sitä pidettiin koulutetun keskiluokan parissa erittäin häpeällisenä. 

Isä solmi uuden avioliiton vuonna 1930 oopperalaulaja Paula Salomon-Lindbergin kanssa. Lotten suhde äitipuoleensa oli hyvä ja Lotte sai häneltä paljon kulttuurivaikutteita. 

### Elämää kansallissosialistisessa Saksassa

Kansallissosialistit tulivat valtaan vuonna 1933 ja Albert Salomon menetti pian professorinvirkansa. Hän siirtyi työhön juutalaiseen sairaalaan. Paula Salomon-Lindberg menetti työnsä oopperalaulajana. Lotte lopetti koulunsa ja ryhtyi ominpäin opiskelemaan piirtämistä. 

Lotte pääsi vuonna 1936 opiskelemaan Berliinin taideakatemiaan. Opiskelupaikoista 1,5% oli varattu juutalaisille. Opetus oli tasoltaan erinomaista. Hän on todennäköisesti vieraillut valtion järjestämässä "Rappiotaiteen" näyttelyssä vuonna 1938. 

Lokakuun 9-10 päivän välisenä yönä Saksassa tapahtui Kristalliyöksi kutsuttu pogromi. Juutalaisia vangittiin, synagogia poltettiin ja juutalaisten omistamia liikehuoneistoja tuhottiin. Albert Salomon vangittiin ja vietiin Sachenhausenin keskitysleiriin.

Viitteet
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
**Kreeta Haapasalo soittaa kannelta talonpoikaistuvassa** on Robert Wilhelm Ekmanin (1808–1873) öljyvärein kankaalle vuonna 1868 maalaama teos (75 cm × 105 cm). Maalaus ostettiin Ateneumin kokoelmiin seuraavana vuonna 1869.

Maalaus
-------

Maalauksessa kannelta soittavan Kreeta Haapasalon ympärille on kokoontunut joukko ihmisiä, jotka kuuntelevat hartaana soittoa. Kuulijoina on muun muassa talon emäntä, nuoria naisia lapsineen, verkkoa paikkaava kalastaja ja seinään nojaava piippua poltteleva sotilas. Ympäristönä on talonpoikaistupa, jossa näkyy heidän arkielämän askareisiin liittyviä tamineitaan ja jonka seinällä on muun muassa Aleksanteri I:tä kuvaava painokuva. Esitys tapahtuu ikkunasta tulevassa päivänvalossa. Teoksessa kuvastuu ihanteellinen näkemys suomalaisesta kansasta ja sen sivistyksellisistä arvoista.

Taustaa
-------

Maalauksen soittaja Kreeta Haapasalo oli tunnettu kansanmuusikko, joka 1860-luvun katovuosina elätti perhettään kiertelevänä kanteleensoittajana ja runonlaulajana. Suureen suosioon hänet nosti tuonaikaisen sivistyneistön suuri kiinnostus Suomen kansan juuria kohtaan. Kreta Haapasalo nähtiin tuolloin muinaisen kalevalaisen perinteen ilmentymänä ja tulkkina, jonka kautta oli mahdollisuus saada kosketus aitoon suomalaisuuteen.

Myös maalauksen taiteilija R. W. Ekman oli noita alkuperäisestä suomalaisuudesta kiinnostuneita henkilöitä. Ekman oli saanut koulutuksensa Tukholman taideakatemiassa, ja hänen tuotantoaan leimasi yleisestikin sammumaton kiinnostus Suomen kansan historiallisiin vaiheisiin ja kansanelämään. Kansanelämää kuvaavat maalaukset saivat myönteisen vastaanoton. Hän palasi pysyvästi Suomeen Italian- ja Ranskan-matkojensa jälkeen vuonna 1845 ja hän toimi seuraavana vuonna perustetun Turun piirustuskoulun opettajana kuolemaansa saakka. Toteuttamatta häneltä jäi suuri haaveensa Kalevalan kuvitus.

Lähteet
-------

* Olavinen, Anja: Robert Wilhelm Ekman: Kreeta Haapasalo soittaa kannelta talonpoikaistuvassa, s. 17. *Ateneum-opas*. Toimittanut Timo Huusko. 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kreeta Haapasalo soittaa kannalta talonpoikaistuvassa. (Arkistoitu – Internet Archive) Teos Suomen Kansallisgallerian kokoelmissa.
* Kreeta Haapasalo soittaa kannelta (1957). (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen kansallisgallerian kokoelmissa.