recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pilarisaatio** (holl. *verzuiling*) tarkoittaa yhteiskunnan poliittis-uskonnollista jakautumista "vertikaalisiin" ryhmiin eli pilareihin (holl. *zuilen*). Tunnetuimmat esimerkit tästä ovat Alankomaat ja Belgia.

Kullakin pilarilla voi olla omat yhteiskunnalliset instituutionsa ja järjestönsä. Näitä voivat olla esimerkiksi sanomalehdet, radio- ja televisioasemat, poliittiset puolueet, ammattiliitot, pankit, kaupat, koulut, sairaalat, yliopistot, urheiluseurat ynnä muut. Tämän seurauksena yhden pilarin jäsenellä voi olla hyvin vähän, jos ollenkaan, henkilökohtaisia yhteyksiä toisiin pilareihin kuuluviin henkilöihin.

Pilarisaatio Alankomaissa
-------------------------

Alankomaissa pilareita oli kolme: katoliset, protestantit, ja sosiaalidemokraatit. Näillä kaikilla oli omat puolueensa, radioasemansa, ammattiliittonsa ynnä muut. Jotkut katsovat näiden ryhmien ulkopuolelle jääneiden, etenkin keski- ja yläluokkaisten vapaamielisten protestanttien, muodostaneen oman liberaalien pilarin. Katolinen pilari oli ehkä kiintein näistä kolmesta, mutta protestanttiset konservatiivit ja sosiaalidemokraatit eivät jääneet paljoa jälkeen. Pilarisaatio oli vallitseva 1880-luvulta aina toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan. Tämän jälkeen pilarien rajat ovat vähitellen kadonneet, mutta ne ovat jättäneet jälkensä Alankomaiden yhteiskuntaan. Yksi nykypäivään jatkuva jäänne on Alankomaiden jalkapallosarjan Hoofdklassen jakautuminen lauantaisin ja sunnuntaisin pelaaviin joukkueisiin: lauantaisin pelaavat vanhat protestanttiset seurat, joiden jäsenet eivät saaneet pelata sunnuntaisin, kun taas sunnuntaisin pelaavat katoliset ja työläistaustaiset joukkueet.

Pilarisaatio Belgiassa
----------------------

Belgiassa pilareita oli myös kolme: katoliset, sosialistit, ja liberaalit. 1900-luvun jälkipuoliskon kielikiistojen seurauksena nämä puolestaan jakaantuvat alapilareihin kielen mukaan, niin että flaameilla, valloneilla ja saksankielisillä on kullakin omat puolueensa, lehdistönsä, nuorisojärjestönsä, yliopistonsa ynnä muut.

Osittain kielikiistojen takia pilarisaatio jatkui Belgiassa selvästi pidempään kuin Alankomaissa, ja alkoi murtua vasta kylmän sodan loppuvuosina.

Katso myös
----------

* Balkanisointi
* Test Act
**Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto** on neljälle yritykselle vuosittain myönnettävä julkinen tunnustus esimerkillisestä yrittäjyydestä. Palkittavat yritykset valitsee lautakunta, johon kuuluvat Suomen Yrittäjien, Suomalaisen Työn Liiton, Yksityisyrittäjäin Säätiön sekä Fennian edustajat. Palkintoa on jaettu vuodesta 1968 lähtien.

Palkinnolla halutaan korostaa oma-aloitteisten ja taloudellisten riskien ottamiseen uskaltautuvien yrittäjien merkitystä koko talouselämälle, ja nostaa yksityisen yrittäjyyden arvostusta yhteiskunnassamme. Palkintokriteereitä ovat tuotteiden tai palvelusten jatkuva kehitystyö ja uusiutuminen, kansainvälisessä kilpailussa menestyminen sekä yritystoiminnan jatkuvuus onnistuneiden sukupolvenvaihdosten kautta. Valinnoissa kiinnitetään erityistä huomiota yrityksen tuottavuuteen, tuotekehitykseen ja toimintaidean omaperäisyyteen.

Palkitut
--------

...

* 2021 Heikkinen Yhtiöt, Tana
* 2022 Eurajoen Romu, Norrhydro, Vilpe
* 2023 Ouneva, Pramia Plastic

Lähteet
-------

1. 1 2  Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto on historiallinen kunnianosoitus Fennia.fi 2020, viitattu 11.2.2024 (sisältää voittajat 2014-2020)

Aiheesta muualla
----------------

* Palkitut yritykset (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee ruotsalaista yritysjohtajaa. Samannimisestä ranskalaisesta näyttelijästä, katso: Caroline Berg.*

**Caroline Beatrice Palaemona Mörner Berg** (o.s. *Mörner*, 14. helmikuuta 1968) on ruotsalainen yritysjohtaja. Hän edustaa Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johnson -konsernin omistajien viidettä sukupolvea. Hän toimii konsernin tukholmalaisen tytäryhtiö Axel Johansson AB:n hallituksen puheenjohtajana ja on usean muun konsernin tytäryhtiön hallituksessa. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta Tukholman pörssissä noteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista.

Hänen äitinsä on Ruotsin rikkain nainen, miljardööri, ja Axel Johnson -konsernin suurimman omistuksen isänsä kuoltua vuonna 1982 perinyt Antonia Ax:son Johnson (s. 1943). Ax:son Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka, jolloin konsernin hallituksen puheenjohtajuus siirtyi Bergille. Hänen isänsä on yritysjohtaja, kreivi Nils Mörner.

Hän opiskeli vuosina 1987–1991 Middlebury Collegessa Yhdysvalloissa (BA, viestintä ja psykologia). Hän on toiminut Axel Johanson -konsernin yrityksissä vuodesta 2005. Tätä ennen hän työskenteli muun muassa televisio- ja elokuvatuotannoissa Strix Televisionille ja ZTV:lle 1992–1993, oli dokumenttikuvaajana Sveriges Televisionille 1994–2000 ja oli elokuvatuottajana Middlebury Collegessa 2001–2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dustin Group Ab (DUST:Stockholm). Executive Profile: Caroline Morner Berg bloomberg.com. Viitattu 11.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  Caroline Berg ny styrelseledamot i Axel Johnson AB  18.11.2013. Axel Johansson AB, axeljohnson.se.  Arkistoitu 20.8.2016. Viitattu 11.4.2018. (ruotsiksi)
3. 1 2  274. Antonia Johnson (The World's Billionaires)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 11.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  258 Antonia Axson Johnson $6.40B (Bloomberg Billionaires Index)  8.4.2018 (päiväkohtainen varallisuus ja sijoitus). bloomberg.com. Viitattu 11.4.2018. (englanniksi)
5. 1 2  Vem är det : Svensk biografisk handbok (s. 563: Johnson, Antonia M. Ax:son) *sähköisessä muodossa via Project Runeberg, runeberg.org*.  1993. Viitattu 11.4.2018. (ruotsiksi)
6. ↑  Styrelse & ledning Axel Johansson AB, axeljohnson.se. Viitattu 19.11.2022. (ruotsiksi)
7. 1 2  Styrelse Axfood, axfood.se. Viitattu 19.11.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* LinkedIn-sivustolla

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Caroline Berg  –  Mm. henkilön koko nimi, syntymäpvm ja filmi/elokuvaura svwikistä. Näille kaivataan lähdettä.
Cholulan sijainti Meksikossa
Pyramidin entisöity alaosa, portaat
Pyramidi ja sen päälle rakennettu katolinen kirkko.
**Cholula** (nahuatliksi *Cholōllān*) oli muinaisessa Meksikossa sijainnut intiaanien rakentama kaupunki, jota asteekit pitivät pyhänä paikkana. Paikka on nykyisen Pueblan kaupungin lähellä. Siellä on suuri porraspyramidi ja lukuisia muita temppeleitä. Cholulassa oli ehkä 100 000 asukasta ja 365 temppeliä. Cholulan keskus on Zócalo.

Historia
--------

Cholulan alueella on asuttu jo tuhansia vuosia. Kiinteä kylä syntyi ehkä joskus vuoden 2000 eaa. tienoilla niin kuin monet muutkin Mesoamerikan kylät. Kaupunki alkoi kehittyä viimeistään 200 eaa.

Cholula kasvoi suureksi 600–700 jaa. Noin 750 jaa. kaupungin valtasi Olmeca-Xicalanca-heimo, ja kaupunki kasvoi nopeasti mutta jäi Caxcatlan varjoon. Vuonna 1292 kaupungin valtasivat tolteekit ja chichimeekit, ja vuonna 1359 läheinen kuningaskunta Huexotzingo valtasi sen. Asteekkiaikoina Cholula oli maan toiseksi suurin kaupunki ja pyhä keskus. 

Cholula vältti ainakin osittain klassisen kauden lopulla tapahtuneen ryöstämisen ja polttamisen, joka kohtasi monia alueen kaupunkeja. Kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat vuonna 1519 Cholulaan Hernán Cortésin johtamina, he surmasivat 3 000 intiaania, ryöstivät kaupungin temppelit ja polttivat sen.

Pyramidi
--------

Cholula tunnetaan nykyisellä Zona Arquelogicalla sijaitsevasta pyramidistaan. Se on rakennettu useita kertoja, ja se on hautautunut tulivuorenpurkauksessa. Pyramidi on noin 66 metriä korkea, sen pohjan ala on noin 450 × 450 metriä, ja sen tilavuus on noin 4,45 miljoonaa kuutiometriä. Se oli suurin esikolumbiaaninen pyramidi ja *Guinnessin ennätysten kirjan* mukaan suurin rakennettu historiallinen monumentti. Nykyisin pyramidi on pääosin maa-ainesten peitossa. Pyramidin sisällä on useita kilometrejä käytäviä, joiden avulla on selvitetty pyramidin rakennetta. Osa tunneleista on avoimena yleisölle. Pyramidin päällä on Santuario de Nuestra Señora de Los Remedios -kirkko.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cholulan suuri pyramidi** Wikimedia Commonsissa
**Peter Fredrik Berner**, ent. **Nordberg** (s. 29. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Berner syntyi osastopäällikkö Leo Nordbergin ja Kitty Bertha Malene Bernerin perheeseen. Hän avioitui 1968 Susan Margareta Lundin kanssa. Berner tuli ylioppilaaksi Brandö svenska samskolasta 1964 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1968. Hän oli Berner-osakeyhtiön teknokemian osaston tuotepäällikkö 1968, auto-osaston apulaisosastopäällikkö 1969–1976, elintarvikeosaston johtaja 1977–1985, varatoimitusjohtaja 1985–1988, hallituksen varapuheenjohtaja 1988–2002 ja sitten hallituksen puheenjohtaja. Berner oli myös Bröderna Berner HAB:n toimitusjohtaja 1999–2006 ja hallituksen jäsen. Hänellä on lisäksi ollut liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jensen-Eriksen, Niklas: Kauppaneuvos Peter Berner (1945–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 16.2.2024.
2. ↑  Kaksi uutta vuorineuvosta.  *Länsi-Savo*, 6.12.2008, nro 334, s. 25. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.2.2024.  (ei-vapaa)
**Richard Wright** (s. 5. marraskuuta 1977 Ipswich) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti urallaan pisimpään Ipswich Townia ja Evertonia ja päätti pelaajauransa vuonna 2016 Manchester Cityn varamaalivahtina. Oikeajalkainen Wright pelasi Englannin jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua.

Seurajoukkueura
---------------

Wright on Ipswich Townin kasvatti. Hän edusti seuraa vuodet 1995-2001 pelaten yhteensä 240 ottelua Valioliigassa ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2001 Wright siirtyi Arsenaliin. Hän pelasi seurassa kauden aikana 12 peliä ja voitti urallaan ensimmäistä kertaa Valioliigan. Seuraavat viisi kautta kuluivat Evertonissa, jossa tilille tuli 60 peliä. Kauden 2007–2008 Wright aloitti West Ham Unitedissa mutta siirtyi maaliskuussa 2008 lainasopimuksella ilman ensimmäistäkään liigapeliä West Hamin paidassa Mestaruussarjan Southamptoniin, jossa hän pelasi loppukauden.

Kesällä 2008 Wright palasi takaisin kasvattajaseuraansa Ipswich Towniin, joka pelasi Mestaruussarjassa. Kahden Ipswich-kauden aikana Wright pelasi 58 ottelua. Kauden 2010–2011 hän vietti Sheffield Unitedissa, jossa hän pelasi kaksi mestaruussarjaottelua. Hän palasi jälleen kaudeksi 2011–2012 Ipswichiin. Hän pelasi tuon kauden aikana vain yhden ottelun Mestaruussarjassa. Kesällä 2012 hän siirtyi Preston North Endiin mutta palasi takaisin ilman pelejä kärsittyään koti-ikävästä. Saman vuoden elokuussa Wright siirtyi hallitsevaan valioliigamestariin Manchester Cityyn, joka voitti liigan kaudella 2013–2014 mutta jossa viettämiensä neljän kauden aikana Wright ei pelannut yhtään ottelua.

Pelaajauransa jälkeen Wright on toiminut useiden vuosien ajan Manchester Cityn maalivahtivalmentajana.

Maajoukkueura
-------------

Wright on pelannut Englannin maajoukkueessa kaksi ottelua. Debyytti tapahtui harjoitusottelussa Maltaa vastaan vuonna 2000. Samana vuonna hän oli Englannin varamaalivahtina EM-kilpailuissa. Toinen ja viimeisin maaottelu tuli harjoitusottelussa Alankomaita vastaan vuonna 2001.

Lähteet
-------

* Richard Wright (jalkapalloilija) Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

### Viitteet

1. ↑  What's former Ipswich Town goalkeeper Richard Wright up to these days? *The 72*.  2.11.2022. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)

  

Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Seaman |
2 G. Neville |
3 P. Neville |
4 Campbell |
5 Adams |
6 Keown |
7 Beckham |
8 Scholes |
9 Shearer |
10 Owen |
11 McManaman |
12 Southgate |
13 Martyn |
14 Ince |
15 Barry |
16 Gerrard |
17 Wise |
18 Barmby |
19 Heskey |
20 Phillips |
21 Fowler |
22 Wright |
Valmentaja Keegan

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Rullakebab tai kebabrulla on ruoka, joka sisältää kebablihaa sekä erilaisia kasviksia ja kastikkeita. Tyypillisiä kasviksia ovat tomaatti, jäävuorisalaatti, kurkku, punasipuli ja suolakurkku, kastikkeita muunmuassa jogurttikastike ja tomaattikastike. Monet ravintolat Suomessa lisäävät rullaan myös aurajuustoa ja annoksen vierestä tai päältä saatat löytää jalapenon.

Kokonaisuus kääritään rullaksi, useimmiten käytetään pitaleipää, tortillaa tai pizzapohjaa. Ravintolasta riippuen se saatetaan tarjoilla ranskalaisten perunoiden kera. Käytetty kebab on yleensä naudan tai lampaan lihaa, mutta se voi olla myös kanaa tai viime vuosina suosioon noussutta vöneriä, vehnäproteiinista valmistettua vegaanista kebabia.

Rullakebab on suosittu pikaruoka Suomessa sekä muualla Euroopassa. Kebab itsessään ei ole pelkkä pikaruoka, mutta rullakebab on pääasiassa pikaruoka. Rullakebab on tarjolla pääasiassa kebab-pizzeria ravintoloissa "kebuloissa", mutta saatat löytää rullakebabia myös esimerkiksi ruokakaupoista sekä grillikioskeilta. Annoksen hinta on yleensä noin 9-15€. Kebabrullan voi myös valmistaa itse kotona.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* [ ]

[[Luokka:]]
[[Luokka:]]
Siviilikäyttöön mustaksi maalattu m/17 Sohlberg.
**m/17 Sohlberg** oli teräskypärä, jota valmistettiin Suomessa Venäjän armeijalle ensimmäisen maailmansodan tarpeisiin. Jostain syystä kypärä tunnetaan malli Sohlbergina, vaikka selkeästi suurimman osan niistä valmisti Holmbergin läkki-, vaski- ja levytehdas. 

Ranskasta jo hankittujen m/15-kypärien pohjalta venäläiset kehittivät oman m/17-mallin. Neljästä osasta kasaan niitatusta esikuvastaan poiketen venäläinen kypärä oli prässätty yhdestä osasta ja kypärän laella olleen ilmanvaihtoaukon ranskalaisessa mallissa peittänyt "harja" oli korvattu teräskupilla. Mallissa m/17 oli kankainen sisus ja nahkainen yksiosainen leukahihna. Väriltään m/17 oli vihreä. 

Venäjän armeija tilasi kypärät Suomesta kahdelta yritykseltä. G.W. Sohlberg sai 100 000 ja V.W. Holmberg 500 000 kypärän tilauksen. Suurin osa kypäristä ehdittiin toimittaa ennen vapaussotaa.

Käyttö Suomessa
---------------

Helsingin punakaarti takavarikoi vapaussodan aikana Sohlbergin varastosta jäljellä olleet viitisensataa m/17-kypärää, jotka sitten päätyivät aikanaan Suomen armeijalle. Mahdollisesti kypäriä valmistettiin Suomessa vielä vapaussodan jälkeenkin, sillä niitä on ollut maassa melko runsaasti käytössä.

Venäläiset m/17-kypärät poistettiin puolustusvoimien käytöstä jo vuonna 1920 ja ne siirrettiin väestönsuojelun ja palokuntien käyttöön. Tässä yhteydessä suuri osa kypäristä maalattiin mustiksi.

Lähteet
-------

* Roudasmaa, Stig: Teräskypärä Suomen puolustusvoimissa. Sotamuseon julkaisuja. ISBN 951-25-0854-0
**Strepsa** (m.kreik. Στρέψα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Thérmin kunnan Vasilikán kaupunkia.

Maantiede
---------

Strepsan kaupunki sijaitsi Anthemuksen alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosissa. Antiikin aikana alue ei ollut osa Khalkidikea, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Strepsasta itäkaakkoon sijaitsi Anthemuksen kaupunki, ja luoteeseen Therme ja myöhemmin Thessalonike.

Kaupungin tarkka paikka on epäselvä. Joskus se on sijoitettu suoraan nykyisen Vasilikán paikalle. Lähiseudulta tehtyjen hautalöytöjen perusteella kaupunki olisi voinut sijaitsi myös lännempänä lähellä nykyisiä Sourotía tai Agía Paraskevía. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä *Strepsaia* (Στρεψαία). Sen kokoa ei tunneta.

Historia
--------

Strepsan historiasta tiedetään vain vähän. Se on ollut olemassa poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona klassisella kaudella ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Strepsa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. Se saattoi osallistua vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan.

Muutoin Strepsa mainitaan antiikin historiassa lähinnä, kun Kallias marssi joukkoineen Pydnasta Poteidaiaan vuonna 432 eaa. ja kun Makedonian kruunua tavoitellut Pausanias valtasi sen sekä Anthemuksen ja Thermen vuonna 368 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Strepsaios* (Στρεψαῖος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "615. Strepsa", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1. (englanniksi)
2. ↑  Strepsa *Pleiades*. Viitattu 13.11.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Strepsa (Thessaloniki) 9 Basilika? - Στρέψα *ToposText*. Viitattu 13.11.2023. (englanniksi)
4. 1 2 3  "50 D4 Strepsa", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699. (englanniksi)
5. ↑  Flensted-Jensen, Pernille: "The Chalkidic Peninsula and Its Regions". Teoksessa Flensted-Jensen, P. (ed.): *Further Studies in the Ancient Greek Polis*, s. 120–131. Papers from the Copenhagen Polis Centre 5. Historia Einzelschriften 138. Stuttgart: Franz Steiner Verlag, 1999. ISBN 3-515-07607-7. (englanniksi)
| "Maksamme velkaa"Artistit Auttavat Aasiaa–2005 |
| --- |
| Singlen "Maksamme velkaa" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 26. tammikuuta 2005 |
|  Formaatti | CD-single |
|  Tyylilaji | suomirock |
|  Kesto | 04.05 |
|  Levy-yhtiö | Poko Rekords |

**Maksamme velkaa** on Artistit Auttavat Aasiaa–2005 -nimisen suomalaismuusikoista koostuneen ryhmän vuonna 2005 julkaisema single.

Singlen tuotto luovutettiin Suomen Punaiselle Ristille Aasian tsunamiuhrien auttamiseksi, mukaan lukien kappaleen säveltäneen ja sanoittaneen Juice Leskisen tekijänoikeuskorvaukset. Levyn myyntihinta oli kolme euroa. Single nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi heti julkaisunsa jälkeen viikolla 5/2005.

*Maksamme velkaa* -kappaleen levytti alun perin Apua! Orkesteri vuonna 1985. Tuolloin singlen myynnistä kertyneet varat annettiin Etiopian nälänhädän uhrien hyväksi. Vuonna 1985 mukana olleista artisteista Martti Syrjä ja Juha Torvinen ovat ainoat, jotka esiintyvät myös vuoden 2005 versiolla.

Singellä esiintyvät artistit
----------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Kalle Ahola
* Ilkka Alanko
* Pauli Hanhiniemi
* Heinie
* Maritta
* Jonsu
* Anssi Kela
* Timo Kotipelto
* Anton Laurila
* Juha Lehti
 | * Ville Leinonen
* Hanna Pakarinen
* Timo Rautiainen
* Jussi Selo
* Martti Syrjä
* Maija Vilkkumaa
* Toni Wirtanen
* Juha Torvinen
* Sami Ruusukallio
* Aku Syrjä
 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Maksamme velkaa -single julkaistaan kuun lopulla  10.11.2011. Mesta-net.  Arkistoitu 1.2.2014. Viitattu 30.1.2014.
2. ↑  Artistit Auttavat Aasiaa-2005: Maksamme velkaa (Arkistoitu – Internet Archive) Musiikkituottajat. Viitattu 31.1.2014.
Oreste Baratieri
**Oreste Baratieri** (13. marraskuuta 1841 Condino, Tiroli – 7. elokuuta 1901 Sterzing, Tiroli) oli italialainen kenraali, joka komensi italialaisia joukkoja tappiollisessa sodassa Etiopiaa vastaan vuosina 1895–1896.

Baratieri liittyi nuoruudessaan Giuseppe Garibaldin vapaaehtoisjoukkoihin, jotka valtasivat vuonna 1860 Sisilian ja Etelä-Italian ja siten edistivät Italian yhdistymistä. Hän kuului Italian edustajainhuoneeseen vuosina 1876–1895 ja komensi vuosina 1887–1891 everstinä rykmenttiä Italian valtaamassa Eritreassa. Vuonna 1891 Baratieri nimitettiin kaikkien Afrikkaan sijoitettujen italialaisten joukkojen komentajaksi ja vuonna 1893 Eritrean kuvernööriksi. Hän pyrki houkuttelemaan Eritreaan yksityisiä sijoituksia sekä uudisasukkaita Euroopasta. Baratieri halusi myös laajentaa italialaisten siirtomaavaltaa Itä-Afrikassa. Vuonna 1894 hän valtasi Kassalan kaupungin.

Italian ja Etiopian välisessä sodassa Baratieri voitti prinssi Ras Mengeshan komentamat etiopialaiset tammikuussa 1895 Coatitin ja Serrafén taisteluissa. Kun keisari Menelik II hyökkäsi koko pääarmeijansa voimin italialaisia vastaan, Baratieri kärsi murskatappion Adowan taistelussa 1. maaliskuuta 1896. Hänet vedettiin sen jälkeen pois komentajantehtävistä ja haastettiin sotaoikeuteen, mutta oikeus vapautti hänet. Adowan tappion seurauksena Italia joutui tunnustamaan Etiopian suvereeniuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Oreste Baratieri (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 23.2.2014.
2. 1 2  *Nordisk familjebok* (1904), s. 895 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 23.2.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Khoi
**Khoit** tai **khoikhoit** eli **hottentotit** ovat pääosin Etelä-Afrikassa, Botswanassa ja Namibiassa elävä kansa, joka sanien kanssa muodostaa khoisan-ryhmän. Khoisanit ovat eteläisen Afrikan alkuperäisihmisiä, ja eläneet tiettävästi aiemmin huomattavasti laajemmalla alueella, mutta tulleet myöhemmin bantuheimojen syrjäyttämiksi. Nykyisin khoita elää Etelä-Afrikassa noin 2 400, Namibiassa noin 3 400 ja Botswanassa 1 900. Heistä noin 150 Etelä-Afrikassa, Namibiassa noin 1 700 ja Botswanassa noin 100 elää vielä perinteisen kulttuurin ja tapojensa mukaista elämää.

Kansaan aiemmin viitannut hollantilaisperäinen nimitys *hottentotti* merkitsi ’hikottelijaa’ tai ’änkyttäjää’, mutta nykyisin asiateksteissä käytetään kansan omakielisiä nimityksiä. Useiden lähteiden mukaan sanaa *hottentotti* pidetään nykyisin vanhentuneena ja halventavana. "Hikottelija" viittaa khoiden omaan naksausäänteitä sisältävään kieleen. Nimitys khoi tulee heimon omasta kielestä ja merkitsee ’oikeita ihmisiä’.

Khoiden uskonnossa Kuulla on erityinen merkitys. Sekä uusi- että täysikuu ovat tärkeitä saderiittien toimittamisaikoja. Kuuta on pidetty taivaaseen, maahan ja erityisesti sateeseen liittyvän jumaluuden fyysisenä manifestaationa.

Khoit ovat hyvin lyhyitä, keskipituudeltaan noin 1,5 metriä. Iho on väriltään kellertävänruskea, ruumiinrakenne hoikka, hiukset ovat mustat. Naisille tyypillinen piirre on niin sanotut rasvapakarat eli steatopygia.

Hottentotit tulivat yleiseen tietoisuuteen 1960-luvun alussa *Hottentottilaulu*-nimisen lastenlaulun ansiosta, jonka Maikki Länsiö ja Esa Saario levyttivät vuonna 1961. Laulu on alun perin norjalainen, ja sen suomenkieliset sanat ovat Jukka Virtasen käsialaa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Khoikhoi *South African History Online*. Viitattu 29.11.2017.
2. ↑  *hottentotti.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
3. 1 2  Khoekhoe *Encyclopædia Britannica Online*. Viitattu 29.11.2017.
4. ↑  Boyce, David: Reconstructing the Past – the Khoikhoi Religion and Nature David Boyce. Viitattu 7.5. 2007. (englanniksi)
5. ↑  Kustannusosakeyhtiö Otava: *Otavan Iso Fokus, 2. osa*. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1975. ISBN 951-1-00272-4.
6. ↑  Yle - Elävä arkisto: Tapani Pertun iltalauluna Hottentottilaulu *yle.fi*. Viitattu 29.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khoit** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**James John McAtee** (s. 18. lokakuuta 2002 Salford) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia lainasopimuksella Manchester Citystä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

McAtee pelasi Manchester Unitedin junioreissa vuoteen 2014 asti, kunnes hän liittyi Manchester Cityn junioriakatemiaan. McAtee debytoi Manchester Cityn edustusjoukkueessa 21. marraskuuta 2021 Englannin Valioliigan ottelussa Evertonia vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Cole Palmerin tilalle ottelun 87. minuutilla. Ensimmäistä kertaa Mestarien liigassa McAtee pelasi 9. maaliskuuta 2022 neljännesvälieräottelussa Sportingia vastaan.

Elokuussa 2022 McAtee siirtyi mestaruussarjaseura Sheffield Unitediin kauden 2022–2023 kattaneella lainasopimuksella. Sheffield United sijoittui kaudella 2022–2023 Mestaruussarjassa toiseksi ja nousi Valioliigaan. McAtee pelasi kauden aikana seurassa yhteensä 43 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Sheffield Unitedin vuoden nuorena pelaajana.

McAtee aloitti kauden 2023–2024 Manchester Cityssä, mutta palasi syyskuussa 2023 Sheffield Unitediin vuoden mittaisella lainasopimuksella. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa hän teki 9. joulukuuta 2023 Brentfordia vastaan.

Maajoukkueura
-------------

McAtee on pelannut Englannin alle 18-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Muuta
-----

McAteen isoveli John McAtee on myös ammattilaisjalkapalloilija. Veljesten isoeno Alan Ball voitti Englannin joukkueessa maailmanmestaruuden vuoden 1966 MM-kilpailuissa ja toimi pelaajauransa jälkeen muun muassa Portsmouthin, Southamptonin ja Manchester Cityn päävalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  James McAtee Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Wynn, Amos: Man City debutant James McAtee started career at Man Utd and Red Devils want him back *The Daily Star*.  21.11.2021. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Man City’s James McAtee joins Sheffield United on loan *The Athletic*.  4.8.2022. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Return of the Mc *sufc.co.uk*.  1.9.2023. Sheffield United Football Club. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
5. ↑  Somers, Kelly & Woodcock, Ian: John & James McAtee on FA Cup runs, sibling rivalry and Mother's Day *BBC Sport*.  17.3.2023. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)
6. ↑  Alan Ball *worldfootball.net*. Viitattu 17.2.2024. (englanniksi)

Sheffield United – Englannin Valioliiga
1 A. Davies |
2 Baldock |
3 Lowe |
4 Fleck |
5 Trusty |
6 Basham |
7 Brewster |
8 Hamer |
9 McBurnie |
10 Archer |
11 Traoré |
12 Egan |
14 Thomas |
15 Ahmedhodžić |
16 Norwood |
17 Coulibaly |
18 Foderingham |
19 Robinson |
20 Bogle |
21 Souza |
22 T. Davies |
23 Osborn |
25 Slimane |
27 Larouci |
28 McAtee |
32 Osula |
33 Norrington-Davies |
35 Brooks |
36 Jebbison |
37 Amissah |
38 Seriki |
39 Hackford |
40 Buyabu |
Manageri Heckingbottom
**Suomen Terveystuotekauppiaiden Liitto** on Suomen luontaistuote- ja terveyskauppojen yhteistoimintajärjestö, johon kuuluu noin 200 luontaistuotealan erikoiskauppaa.

Järjestö on perustettu vuonna 1967. Sen tavoitteena on parantaa luontaistuotealan erikoiskaupan toimintaedellytyksiä ja kannustaa kuluttajia terveellisiin elämäntapoihin.

Suomen Terveystuotekauppiaiden Liitto on Suomen Yrittäjien, Tuote- ja palvelukaupan yhdistys Etu ry:n  ja Kaupan Liiton jäsen.

### Liiton syntyhistoria

Suomen Terveysravintokauppiaitten Liitto ry perustettiin 1960-luvun lopulla, jolloin terveyskauppoja on vasta kourallinen ja tukkuyrityksiä muutama. Haluttiin yhteinen liitto yhdyssiteeksi yrittäjien välille ja kehittämään ravintouudistusasiaa Suomessa. Terveyskaupat kokivat, että Suomi on vielä monessa suhteessa takapajulla esim. Ruotsiin ja Saksaan verrattuna. Järjestö on sen jälkeen vaihtanut nimeään kahdesti.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Terveyskaupat *Liiton kotisivu*. Viitattu 15.7.2022.
2. ↑  Terveystuotekauppiaiden Liitto *Homeopaatit*. Viitattu 15.7.2022.
**Rikissa Puolalainen** (s. 1116 – k. aikaisintaan 1156) oli puolalainen prinsessa, josta tuli Ruotsin kuningatar. Hänen vanhempansa olivat Puolan herttua Bolesław III ja tämän puoliso Salome. Hän oli naimisissa kolme kertaa: Ruotsin Maunu Niilonpoika Vahvan, Minskin ruhtinaan Volodarin ja Ruotsin Sverker vanhemman kanssa.

Rikissan lapsia olivat Maunu Niilonpojan kanssa Knuut Maununpoika, josta tuli Tanskan kuningas 1146–1157, ja Volodarin kanssa Sofia, tulevan Tanskan kuninkaan Valdemar I:n puoliso.

Lähteet
-------

1. ↑  Mäkelä-Alitalo, Anneli: / Rikissa Puolalainen *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  23.6.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.4.2018.
2. ↑  Hans Gillingstam: Rikissa *Svenskt biografiskt lexikon*. Riksarkivet. Viitattu 6.4.2018. (ruotsiksi)
3. ↑  *Nordisk familjebok*. , 1916. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.4.2018).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Kuunari Uljas** oli suomalainen kuunari ja viimeinen Raumalla rakennettu purjelaiva. Kuunari rakennettiin 1891 Raumalla Pinokarin telakalla ja sen suunnitteli ja piirsi raumalainen laivanrakennusmestari Emmanuel Urnberg (1837−1917). Kuunarin rakennutti kauppias John Nurminen (1851−1914). Kuunarin pituus oli 40,7 metriä ja vetoisuus 348 nettorekisteritonnia.

Kuunari törmäsi joulukuussa 1910 yhteen Lucia nimisen höyrylaivan kanssa. Vuonna 1916 kuunariin asennettiin kaksisylinterinen moottori. Vuonna 1925 kuunari Uljas ajautui myrskyssä Ykspihlajan lähellä rantaan ja sai vuodon. Kuunari korjattiin Uudenkaupungin telakalla.

Kuunari upposi joulukuussa 1949 Raumalla mutta se saatiin nostettua pinnalle seuraavan keväänä. Juhlaliputettu kuunari Uljas poltettiin ja upotettiin Rauman edustalla Valkeakarilla 4. kesäkuuta 1950. Paikalla tapausta selostamassa oli myös Yleisradion radioselostaja Pekka Tiilikainen. Saksalainen taidemaalari Adolf Bock ikuisti tapahtuman kaikkiaan kolmeen maalaukseen valokuvien ja Holger Harrivirran Suomi-Filmille tapahtumasta ohjaaman dokumenttielokuvan pohjalta. Kuunarin hylky on noin 40 metrin syvyydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Kuunari Uljas (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Viimeinen kuunari upotetaan tänään Rauman edustalla, Laatokka, 04.06.1950, nro 125, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Kuunarilaiva Uljaksen upotuksesta on kulunut jo 70 vuotta, Raumalainen 29.7.2020
* Purjelaiva Uljaksen upotuksesta kertova lyhytelokuva Youtubessa
* Skuunarlaev Uljas, Paroalhon apteekin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Axel Valdemar (Waldemar) Lindberg** (9. marraskuuta 1860 Loppi – 8. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja porvarissäädyn sihteeri seitsemillä eri valtiopäivillä.

Henkilöhistoria
---------------

Lindbergin vanhemmat olivat tehtailija Johan August Lindberg ja Amanda Amalia Sohlman ja puoliso vuodesta 1889 Aina Maria Georgine Tammelander. Teatterihistorioitsija Ester-Margaret von Frenckell oli heidän tyttärensä. Lindberg tuli ylioppilaaksi 1879 ja suoritti oikeustutkinnon 1884, varatuomarin arvon hän sai 1886. Hän oli senaatissa ylimääräinen kopisti vuodesta 1885, Helsingin raastuvanoikeudessa rikosasiain notaari 1887–1896, Helsingin maistraatin oikeusneuvosmies 1896–1913, raastuvanoikeuden siviilinotaari 1913–1914 ja merenkulkuhallituksen merenkulkuneuvos 1917–1926. Lindberg hoiti myös useaan otteeseen Helsingin kunnallispormestarin virkaa ja toimi Helsingin kaupunginvaltuuston sihteerinä. Porvarissäädyn sihteerinä Lindberg toimi valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Julkaisuja
----------

* *Formulär för överexekutorer*, 1911

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lindberg Axel Waldemar Viitattu 20.3.2021.
2. 1 2  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 197–198. Helsinki: Otava, 1921.
3. ↑  Kuka kukin on 1954, ss. 135–136 Viitattu 20.3.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Bernart de Ventadorn 13. vuosisadalta peräisin olevassa trubaduurimusiikkia käsittelevässä käsikirjoituksessa.
**Bernart de Ventadorn** eli **Bernard de Ventadour** (s. 1100-luku Corrèze, Ranska) oli ranskalainen trubaduuri ja runoilija. Hän vaikutti 1100-luvun jälkipuoliskolla. Hänen runojaan leimaa tunteen vienous ja sanonnan sujuvuus. Hän ylisti Ventadourin kreivin puolisoa ja Rikhard Leijonamielen äitiä, Englannin Eleonora Akvitanialaista. Hän eli lopuksi Toulousen kreivin Raimund V:n hovissa ja kuoli luostarissa.

Elämä
-----

De Ventadornin syntymävuodesta ei ole tarkkaa tietoa. Hänen isänsä oli mahdollisesti leipuri. De Ventadorn opiskeli musiikkia ja runoutta luultavasti Eblen kreivin opissa. Myöhemmin De Ventadorn oli muun muassa Eleonoora Akvitanialaisen palveluksessa. Viimeisinä vuosinaan hän vetäytyi luostariin Dordogneen, jossa hän kuoli todennäköisesti 1100-luvun viimeisellä vuosikymmenellä.*lähde?*

Teokset
-------

De Ventadornilta säilyi poikkeuksellisen paljon teoksia, kuten 45 runoa, joista 18:sta on jäljellä myös musiikki. Tunnetuimpiin melodioihin kuuluu muun muassa "Quan vei la lauzeta mover".*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Bernard de Ventadour, Tietosanakirja osa 1, palsta 995, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bernart de Ventadorn** Wikimedia Commonsissa

* Lisää luettavaa aiheesta **Bernard de Ventadour** on Wikiaineistossa (ranskaksi)
* Sitaatteja aiheesta **Bernart de Ventadorn** Wikisitaateissa (englanniksi)
* Bernart de Ventadorn: Complete Works (oksitaaniksi, säilyneet sävelmät mukana)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**The Legend of Zelda: Mystical Seed of Courage** on julkaisematta jäänyt *The Legend of Zelda* -sarjan videopeli, joka peruutettiin pelin viimeistelyvaiheessa vuonna 2000. Capcomin kehittämän pelin oli tarkoitus päättää *Oracle of Agesista* ja *Oracle of Seasonsista* alkanut *Triforce Trilogy*.

Heinäkuussa 1999 Nintendo ilmoitti uusien Game Boy Color -pelien olevan kehitteillä. Pelien juoni keskittyi Triforcen kolmen ominaisuuden, Rohkeuden, Voiman ja Viisauden, ja niiden lähteenä olevien jumalattarien Dinin, Nayrun ja Faroren ympärille. Pelit liittyivät toisiinsa salasanamekanismin avulla, jossa yhdessä pelissä saatu, etenemistä kuvaava salasana saatettiin syöttää toiseen peliin. Toisesta pelistä tuotu salasana avasi uusia ominaisuuksia peleissä.

Pelisarjan julkaisemisesta kaksiosaisena ilmoitettiin heinäkuussa 2000. Päätöksen syyksi epäiltiin kolmen pelin välisen salasanajärjestelmän ohjelmointivaikeuksia. 

*Mystical Seed of Courage* sisälsi oraakkelina esiintyvän Faroren. Pelin ongelmat sijoittuivat ajassa liikkumisen ympärille, pelaaja joutui liikkumaan nykyisyyden ja menneisyyden välille. *Mystical Seed of Wisdom* (josta tuli *Oracle of Ages*) sisälsi alun perin väriin liittyviä ongelmia. Teemat vaihdettiin Mystical Seed of Couragen peruuttamisen jälkeen.

Lähteet
-------

* Legend of Zelda: Mystical Seed of Power, IGN

*The Legend of Zelda* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsarjan pelit: | 
* The Legend of Zelda
* The Adventure of Link
* A Link to the Past
* Link’s Awakening
* Ocarina of Time
* Majora’s Mask
* Oracle of Ages
* Oracle of Seasons
* Four Swords
* The Wind Waker
* Four Swords Adventures
* The Minish Cap
* Twilight Princess
* Phantom Hourglass
* Spirit Tracks
* Skyward Sword
* A Link Between Worlds
* Tri Force Heroes
* Breath of the Wild
* Tears of the Kingdom

 |
| Spinoff-pelit: | 
* Zelda LCD -pelit
* Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland
* Link's Crossbow Training
* Ripening Tingle’s Balloon Trip of Love
* Hyrule Warriors

 |
| Uudelleenjulkaisut: | 
* BS Zelda
* BS Zelda: Kodai no Sekiban
* A Link to the Past/Four Swords
* Ocarina of Time Master Quest
* Ocarina of Time 3D
* The Wind Waker HD
* Majora's Mask 3D
* Twilight Princess HD

 |
| CD-i-pelit: | 
* Link: The Faces of Evil
* Zelda: The Wand of Gamelon
* Zelda’s Adventure

 |
| Kokoelmat: | 
* Collector’s Edition

 |
| Julkaisemattomat: | 
* The Triforce Trilogy
* Mystical Seed of Courage

 |
| Universumi: | 
* Hahmot
	+ Link
	+ Prinsessa Zelda
	+ Ganon
	+ Midna
	+ Tingle
* Hyrule

 |
Eino Rauste
**Eino Johannes Rauste**, vuoteen 1929 **Rossander** (10. lokakuuta 1898 Nurmes – 18. toukokuuta 1988 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri, virkamies ja kansanedustaja.

Rausten vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Adolf Rossander ja Linda Gustava Petrelius ja puoliso vuodesta 1928 Iris Durchman. Heidän pojastaan Kaarlo Johannes Kustaa Raustesta (s. 1932) tuli lääkäri. Rauste pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui diplomi-insinööriksi ja maanviljelysinsinööriksi 1925. Hän oli apulaismaanviljelysinsinööri Sortavalassa 1925–1928, Suomen salaojitusyhdistyksen apulaisinsinööri Helsingissä 1928–1934, maataloushallituksen toimistoinsinööri 1934–1941, Tampereen maanviljelysinsinööripiirin apulaisinsinööri 1941–1942, Karjalan maanviljelysinsinööripiirin piiri-insinööri Joensuussa 1942–1955, Helsingin maanviljelysinsinööripiirin piiri-insinööri 1955–1957 ja maataloushallituksen insinööriosaston päällikkö ja yli-insinööri 1957–1965.

Rauste oli Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä 21.07.1951–28.03.1954 valittu Suomen Kansanpuolueen kansanedustaja. Kunnallispolitiikassa Rauste toimi Joensuun kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 1954
2. 1 2 3 4 5  Eino Rauste Eduskunta. Viitattu 4.11.2017.
3. ↑  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 522. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1951–1954 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(10) | 
* Hiekkala (1951†)
* Järnefelt
* Kaitila
* Kannisto (1951–1952)
* Karvikko
* Kyttä
* Leikola (1951–1954)
* Leinonen (1952–1954)
* Miettunen
* Pasanen
* Rauste
* Tenhiälä

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Maksuväline** tarkoittaa välinettä, jota käytetään vaihdannan helpottamiseksi. Maksuvälineitä ovat muun muassa käteisraha, maksukortit ja sekit. Laajemmin käsitettynä maksuvälineisiin kuuluvat myös esimerkiksi tiliraha ja käyttämätön tililuotto.

Suomen rikoslaissa maksuvälineellä tarkoitetaan pankki-, maksu- tai luottokorttia, sekkiä tai muuta välinettä taikka tallennetta, jolla voidaan suorittaa maksuja, tilinostoja tai tilisiirtoja. Näiden lisäksi maksuvälineeksi katsotaan myös väline, jonka käyttäminen on välttämätön edellytys mainittujen suoritusten tekemiseksi. Maksuvälineeksi voidaan ymmärtää myös esimerkiksi verkkopankin käyttäjätunnukset tai matkapuhelin.

Hyvältä maksuvälineeltä vaaditaan, että se on helposti kuljetettavissa ja myös jaettavissa, jotta sitä voidaan käyttää pienissä maksuissa. Sen pitää olla tasalaatuista, aitoudeltaan helposti tarkistettavissa ja arvoltaan vakaata.

Laillinen maksuväline
---------------------

Lailliseen maksuvälineeseen (engl. *legal tender*) liittyy tiettyjä ominaisuuksia kuten se, että lailliseksi maksuvälineeksi julistaminen tapahtuu maksuvälineitä sääntelevässä rahalainsäädännössä. Muilla kuin laillisilla maksuvälineillä maksaminen ei ole laitonta.

Euroopan unionin euroalueella eurosetelit ja -kolikot ovat laillisia maksuvälineitä. Muut valuutat eivät ole laillisia maksuvälineitä. Mikään EU-maa ei ole säätänyt lailliseksi muuta maksuvälinettä kuin käteistä.

Suomen laissa ei ole laillisen maksuvälineen määritelmää.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Taloustiedon taloussanasto*. Taloustieto r.y. 1987. ISBN 951-628-145-1.
2. ↑  Rikoslaki Finlex.  Arkistoitu 10.3.2021.
3. ↑  Maksuvälineet *www.finanssivalvonta.fi*. Finanssivalvonta.  Arkistoitu 2.10.2017. Viitattu 2.10.2017.
4. ↑  Raha on maksuväline.  *Suomen Pankin rahamuseo/Vitriinitekstit*, s. 13.
5. 1 2 3  Hedman, Anne & Nieminen, Maritta: Laillisen maksuvälineen juridiikasta  2017. Suomen Pankki.
**Jack David Laugher** [lɔː] (s. 30. tammikuuta 1995 Harrogate, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. 168 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Laugher edustaa seuratasolla City of Leeds Diving Clubia.

Laugher oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa sijalle 27. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kazanissa Laugher saavutti pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa ja parikilpailussa. Näin ollen Laugherista tuli historian ensimmäinen brittiläinen uimahyppääjä, joka voittaa enemmän kuin yhden mitalin yksistä MM-kilpailuista. Vuoden 2016 EM-kilpailuista Laugher saavutti kultaa parikilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa Laugher voitti kolmen metrin ponnahduslaudalla parikilpailussa kultaa Chris Mearsin kanssa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa. 

Laugher saavutti EM-kilpailuissa 2018 kultaa molemmista henkilökohtaisista ponnahduslautakilpailuista sekä hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailusta. MM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmen metrin laudalla toinen parikilpailussa ja kolmas henkilökohtaisessa kilpailussa.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Laugher sai kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa pronssia. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa metrin ponnahduslautakilpailusta ja kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailusta sekä pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailusta. 

Laugher edusti Englantia vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa saavuttaen kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin. Vuoden 2018 kansainyhteisön kisoissa hän voitti kolme kultaa: kaksi henkilökohtaisesta kilpailusta ja yhden parikilpailusta yhdessä Chris Mearsin kanssa. Kansainyhteisön kisoista 2022 hän saavutti kaksi kultaa.

Vuonna 2017 Laugherille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi *Member of the Order of the British Empire*, MBE. Arvonimi myönnettiin samaan aikaan Laugherin kilpailupari Chris Mearsille.

Lähteet
-------

1. ↑  Jack Laugher, MBE Team England. Viitattu 21.11.2020. (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. 1 2  [ Jack
LAUGHER] *fina.org*. Viitattu 23.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Tokyo Olympics: Jack Laugher says 3m diving bronze worth '100 times more' than Rio gold  3.8.2021. BBC Sport. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  Olympic diver Jack Laugher on New Year Honours list *BBC News*.  30.12.2016. Viitattu 21.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laugherin kotisivut (englanniksi)
* Laugher FINA:n kotisivuilla (englanniksi)
**Thomas Peter Krag** (28. heinäkuuta 1868 Kragerø, Telemark, Norja – 13. maaliskuuta 1913, Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija.

Kragin isä oli Stortingetin jäsen Peter Rasmus Krag. Yhdessä veljensä Vilhelmin sekä Olaf Bennechen ja Gabriel Scottin kanssa hän muodosti ryhmän, josta käytettiin nimitystä "sørlandilainen runoilijakoulukunta". Suvussa on useita muitakin merkittävään asemaan nousseita jäseniä. Hänen poikansa on kirjallisuushistorioitsija Erik Krag.

Kragin ollessa kaksivuotias, perhe muutti Kristiansandiin, jossa hän vietti lapsuutensa ja joka vaikutti merkittävästi hänen kirjailijantyöhönsä. Nykyisin hän on kirjailijana unohdettu, eikä hän omana aikanaankaan saanut aina arvostusta, vaikkakin hänellä on uskollinen lukijankunta. Kirjoja on käännetty useille kielille, ainakin ruotsiksi, saksaksi, hollanniksi ja suomeksi.

Kragin ensimmäiset romaanit olivat realistisia kotiseuturomaaneja, joissa oli luonnonlyyristä sävyä. Myöhemmissä läpimurtoromaaneissa luonnonlyyrisyys nousi hallitsevaksi. Krag oli kirjailijana uusromantikko. Hänen aiheensa ovat yhteydessä luontoon, mereen ja metsään. Hän oli mystikko, ja kirjoissa hän kuvaa arvoituksellisia tapahtumia ja ihmismielen irrationaaleja voimia.

Krag suoritti examen artium*selvennä* -tutkinnon 1890 Kristianiassa ja seuraavana vuonna ilmestyi hänen esikoisteoksensa *Jon Græff*. Hän asui Kööpenhaminassa, eli öisin ja liikkui taiteilijapiireissä. Hän julkaisi vähintään kirjan vuodessa. Hän oli uskonnollinen mystikko ja sai vaikutteita Kierkegaardilta. Viimeissä kirjassa, romaanissa *Frank Hjelm. Historien om en Hjemløs* (1912), ilmenee Kragin ongelma löytää oikeutusta elää. Hän eli kaupunkilaiselämää mutta tunsi olevansa siellä vieras. Kirjailijana hän hakeutui luontoon ja menneisyyteen, mutta todellisessa elämässä hän ei palannut sinne*selvennä*.

Kragin veli oli runoilija Wilhelm Krag (1871–1933).

Suomennetut teokset
-------------------

* *Vanhasta kylästä ynnä muita kertomuksia*, suomentanut Aku Tela. Tampere: Tampereen kirjapaino, 1895.
* *Gunvor Kjeld: papin tytär* (*Gunvor Kjeld. Præstens Datter*, 1904), suomentanut Joel Lehtonen. Helsinki: Yrjö Weilin, 1911.
* *Aada Wilde: norjalaisen naisen kohtalo* (*Ada Wilde*, 1896), suomentanut Jalmari Hahl. Helsinki: Yrjö Weilin & Kumpp. 1912.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Øystein Rottem: Thomas Krag, Norsk biografisk leksikon 13.2.2009, viitattu 6.2.2018
2. ↑  Morten Moi: Thomas Krag, Store norske leksikon 5.1.2012, viitattu 6.2.2018
3. ↑  2. Wilhelm Andreas Wexels Krag. K. Tietosanakirja osa 4, palsta 1467, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia Thomas P. Kragin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
* Thomas P. Kragin teoksia digitoituna Norjan kansalliskirjastossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kaarlo Juhana Yrjö-Koskinen** (26. maaliskuuta 1930 Helsinki – 16. huhtikuuta 2007 Helsinki) oli vapaaherra ja suomalainen diplomaatti, joka toimi elinkeinoelämän järjestöissä, mutta teki varsinaisen elämäntyönsä Suomen ulkomaanedustuksessa ja toimi Suomen suurlähettiläänä useissa maissa.

Yrjö-Koskinen valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1955. Hänen ensimmäinen toimensa Suomen ulkoasiainministeriön palveluksessa oli kunniakonsulin sihteerin tehtävä Rouenissa, Ranskassa. Nämä tehtävät olivat usein palkattomia ja keskittyivät kauppasuhteisiin ja merimiesten ongelmissa avustamiseen. Palveltuaan virkamiehenä useissa Suomen lähetystöissä Yrjö-Koskinen osallistui Suomen OECD-edustuston perustamiseen vuonna 1968. Hän oli Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (ECE) kauppa- ja teknologiaosaston päällikkönä 1970–1974 ja Suomen ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaispäällikkönä 1974–1976. Yrjö-Koskinen oli Suomen suurlähettiläänä Budapestissa 1977–1979, Wienissä ja Pyhän istuimen luona 1983–1988 sekä Oslossa 1988–1993. Välillä hän oli Suomen ulkomaankauppaliiton toimitusjohtajana 1979–1983.

Lähteet
-------

* Pertti Torstila: Valtiosihteeri Pertti Torstilan muistokirjoitus suurlähettiläs Kaarlo Yrjö-Koskisesta Suomen Oslon-suurlähetystö 16.5.2007. Viitattu 15.6.2017.
* *Kuka kukin on 1978*, s. 1132–1133