recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hakim Nazirovich Nazarov** (15. lokakuuta 1915 Taškent – 15. toukokuuta 2008) eli **Hakim Nazir** oli uzbekistanilainen neuvostokirjailija.

Nazarov syntyi työläisperheeseen. Hän valmistui Taškentin opettajakorkeakoulusta vuonna 1941 ja suoritti Gorkin kirjallisuusinstituutin korkeakoulututkinnon vuonna 1956. Nazarov työskenteli lehtien, radion ja kirjakustantamon toimittajana sekä kirjallisuuskonsulttina. Hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1947 ja toimi Uzbekistanin kirjailijaliiton vastaavana sihteerinä vuosina 1953–1954.

Kirjailijan ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi vuonna 1948. Hän kirjoitti lapsille suunnattuja kertomuksia, romaaneja, runoja ja kuvauksia sekä käänsi venäläistä kirjallisuutta. Hakim Nazir sai Uzbekistanin SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1981 ja tasavallan kansankirjailijan arvonimen vuonna 1984.

Suomennettu teos
----------------

* *Puuvillapensas: kertomuksia*. Venäjän kielestä suom. Vappu Lindberg. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nazir *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 29.3.2021.
2. 1 2 3  *Úzbekiston milli entsiklopedijasi, 11*, s. 286. Toškent: Úzbekiston milli entsiklopedijasi, 2005. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki

 |

 |
**Kaarlo Gunnar Johannes Joutsensaari** (23. heinäkuuta 1927 Viipuri – 16. elokuuta 1991 Paimio) oli suomalainen lakimies ja Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja.

Gunnar Joutsensaari valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1953 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1960. Hän toimi ylimääräisenä esittelijänä maatalousministeriön asutusasiainosastolla vuosina 1954–1956 ja esittelijänä valtiovarainministeriössä vuosina 1956–1957 sekä toimistopäällikkönä Turun kaupungin verovirastossa vuosina 1957–1960. Vuosina 1961–1972 hän työskenteli viskaalina Turun hovioikeudessa, vuosina 1972–1975 vt. kihlakunnantuomarina Jämsän tuomiokunnassa, vuosina 1975–1984 kihlakunnantuomarina Halikon tuomiokunnassa, vuosina 1984–1987 hovioikeudenneuvoksena Turun hovioikeudessa sekä vuodesta 1987 kihlakunnantuomarina Piikkiön tuomiokunnassa. Joutsensaari oli Paimion kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1964 ja valtuuston puheenjohtaja vuosina 1964–1968 sekä Paimion kunnanhallituksen jäsen vuosina 1969–1976. Lisäksi hän toimi Karjalan Liiton lakimiehenä vuodesta 1987. Sotilasarvoltaan Joutsensaari oli reservin kapteeni.

Gunnar Joutsensaari nousi SMP:n kansanedustajaksi varasijalta Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä marraskuun alussa 1989, jolloin Pekka Vennamo erosi eduskunnasta siirtyessään Posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi, ja työskenteli eduskunnassa vaalikauden loppuun saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2   *Suomen lakimiehet 1988* (vastaava toimittaja Jaana Tolonen), s. 306. Helsinki: Lakimiesliiton Kustannus, 1988.
2. ↑   *Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1992*, s. 105. Helsinki: Otava, 1991.
3. ↑  *Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1991*, s. 161. Helsinki: Otava, 1990.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Gunnar Joutsensaari *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(9) | 
* Aittoniemi
* Joutsensaari (1989-1991)
* Jurva
* Kettunen (1989–1991)
* Kortesalmi (1987–1989)
* Leppänen
* Mäkelä
* Mäkipää
* Riihijärvi
* Vennamo (1987–1989)
* Vistbacka

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Hakkalan koulu** on peruskoulun 7.–9. luokat käsittävä yläkoulu Hämeenlinnan Lammin pitäjän kirkonkylän taajamassa. Koulu toimii samassa rakennuksessa Lammin lukion kanssa. Hakkalan koulussa annetaan pienryhmäopetusta ja joustavaa perusopetusta. Vuonna 2020 koulussa on noin 220 peruskoulun oppilasta. He tulevat Lammin lisäksi etupäässä Tuuloksesta.

Opettajia on nelisenkymmentä (yhdessä Lammin lukion kanssa). Rehtorina toimii Esa Kähkönen.

Hakkalan koulussa aloitettiin syksyllä 2006 opetusministeriön joustavan perusopetuksen (JOPO) hanke, jonka tarkoitus on edistää perusopetuksen oppilaiden valmiuksia työelämään. Hanke toteutetaan Lammilla nimellä Duuniluokka. Vastaavia luokkia on Suomessa ollut noin kymmenen vuoden ajan.

Uusi koulurakennus otettiin käyttöön tammikuussa 2007. Uudessa koulurakennuksessa on sekä lukion että yläkoulun tiloja. Lisäksi opetusta on viereisessä Pasaapelin koulurakennuksessa sekä Lammin kirjastolla. 

Hakkalan koulun vieressä sijaitsee liikuntakeskus, jossa on myös koulun käytössä oleva liikuntasali, uimahalli sekä kuntosali.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yläkoulut luokat 7-9 Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 15.7.2018.
2. 1 2 3 4  Hakkalan kouluArkistoitu kopio Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi.  Arkistoitu 15.7.2018. Viitattu 15.7.2018.
3. 1 2  Hämeenlinnan karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja Kunnallisia palveluja-kohdasta valinta *Koulut ja nuorisotilat - Perusopetus 1-6 ja Perusopetus 7-9*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 15.7.2018.
Sisääntulotie Kangabaan vuonna 2006.
**Route nationale 26** eli RN26 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Kangaban piirikeskuksen kautta Guinean rajalle. Tien pituus on 140 kilometriä.

RN26 yhdistää Nigerjoen vasemman rannan maatalousalueen sekä hiekka- ja sorakaivokset Malin pääkaupunkiin. Liikenteen ja luonnonvoimien kuluttama tie oli aikaisemmin hyvin huonokuntoinen. Matka Kangabasta Bamakoon kesti kolme tuntia ja sadekaudella liikennöinti oli lähes mahdotonta.

Kiinalainen Covec-yhtiö aloitti Bamakon ja Kanbagan välisen 86 kilometrin tieosuuden asfaltoinnin vuonna 2008. Valtion budjetista rahoitettu lähes 17 miljardia CFA-frangia maksanut työ valmistui vuonna 2011. Kymmenen metriä leveällä tiellä on seitsemän metrin levyinen päällyste, josta 50 kilometriä on vahvistettua asfalttibetonia. Mandinguevuorilta valuvaa vettä varten on rakennettu 92 poistoaukkoa.

Kangaban ja Guinean rajan välinen 51 kilometrin osuus oli aikaisemmin sadeaikana kulkukelvoton maastoreitti. Sen uudistaminen ja asfaltointi alkoi vuonna 2017 ja valmistui elokuussa 2019. Valtion rahoittama ja malilaisen EGK-yhtiön suorittama työ maksoi yli 20 miljardia CFA-frangia.

Lähteet
-------

1. ↑  Mali: Carte Routière *Reliefweb*.  2014. Viitattu 30.10.2019.
2. 1 2  Route Bamako-Kangaba: De la belle ouvrage *Maliweb*.  28.12.2011. Viitattu 30.10.2019.
3. ↑  Route Kangaba-Dioulafoundo-frontière guinéenne: Les travaux sont terminés *L’Essor*.  28.10.2019.  Arkistoitu 30.10.2019. Viitattu 30.10.2019.
4. ↑  Pour un coût total d'un peu plus de 20 milliards de FCFA La route Kangaba-Dioulafoundo-frontière Guinée désormais ouverte au trafic *L’Indépendant*.  29.10.2019. Viitattu 30.10.2019.
**Kantai Collection** (jap. 艦隊これくしょん, lyh. **KanColle**) on Kadokawa Gamesin kehittämä japanilainen selainpohjainen keräilykorttipeli. Pelissä on tarkoitus kasata laivasto moe-hahmoisista toisen maailmansodan sotalaivoista, edetä kartalla, huoltaa aluksia ja ottaa yhteen muiden pelaajien kanssa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2013.

Anime
-----

Siihen perustuva anime on alkanut 8. tammikuuta 2015 alkaen maaliskuun 26. päivään (arvioitu päivämäärä) asti. Sarjan pituus on noin 12 jaksoa. Sarjan avaustunnuskappale on *"Miiro (海色)"* esittäjältä *AKINO from bless4* ja loppumusiikki *"Fubuki (吹雪)"*, esittäjänä *Shiena Nishizawa (西沢幸奏).*

Lähteet
-------

1. ↑  Japan's Latest Popular Online Game Has Anthropomorphic Battleships
2. ↑  Kantai Collection Moe Card Battle Game Gets Anime, New Manga
3. ↑  「艦これ」大ヒットの秘密をDMM松栄社長に直撃インタビュー1

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kantai Collection**.
* Discourses of war and history in the Japanese game Kantai Collection and its fan community
**Fie Thorsted Hækkerup** (s. 25. heinäkuuta 1994 Hillerød) on tanskalainen poliitikko sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2022 Tanskan parlamentin eli kansankäräjien jäsenenä.

Hækkerup valittiin kansankäräjille marraskuun 2022 vaaleissa Pohjois-Sjællandin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 5 789 ääntä. Hänen isänsä, useissa ministerintehtävissä toiminut Nick Hækkerup toimi kansankäräjäedustajana samasta vaalipiiristä vuosina 2007–2022. Samaan sukuun kuuluu muitakin merkittäviä poliitikkoja, muun muassa ministereinä olleet Fien isosetä Hans Hækkerup, isoisoisä Per Hækkerup ja isoisosetä Hans Erling Hækkerup.

Fie Hækkerup on opiskellut tanskan kieltä ja viestintää Kööpenhaminan yliopistossa. Hän suoritti kandidaattitutkinnon (cand. mag.) vuonna 2020. Ennen valintaansa kansankäräjille hän työskenteli vuodesta 2020 viestintäyritys Rud Pedersenin konsulttina. Vuosina 2018–2020 hän toimi puolueensa opiskelijajärjestön Frit Forumin puheenjohtajana.

Fie Hækkerup avioitui syyskuussa 2022 Mikkel Juulin kanssa. Hänen puolisonsa otti avioitumisen myötä käyttöön yhdistelmäsukunimen Juul Hækkerup.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fie Hækkerup (S) *ft.dk*. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
2. ↑  Fie Thorsted Hækkerup *tv2kosmopol.dk*. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
3. ↑  Andersen, Signe Julie: Fie viderefører Hækkerup-arven og stormer ind i Folketinget *tv2kosmopol.dk*.  2.11.2022. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
4. ↑  Nick Hækkerup (S) *ft.dk*. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
5. ↑  Vangstrup, Calle: Hækkerup-klanen holder pause, men næste generation er klar *Kristeligt Dagblad*.  2.5.2022. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
6. ↑  Poulsen, Kasper Valentin: Fie Hækkerup overtager sin fars valgkreds *Altinget*.  8.6.2022. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)
7. ↑  Spidskandidat viet i Hillerød *Sjællandske Nyheder*.  9.9.2022. Viitattu 30.4.2023. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* / Fie Hækkerup Facebookissa
**Astrid Helena Joutseno** (vuoteen 1906 **Jönsson**, 1. heinäkuuta 1899 Turku – 29. heinäkuuta 1962 Turku) oli suomalainen pianisti.

Elämä
-----

Astrid Joutseno syntyi vakuutusvirkailija Johan Enfrid Jönssonin ja Emma Josefina Lundénin perheeseen. Joutsenon musikaaliseen sukuun kuului myös Astrid Joutsenon veli Ernst Joutseno, jonka vanhin tytär Lea Joutseno tuli kuuluisaksi 1940-luvun elokuvakomediennena. Astrid Joutseno suoritti tyttökoulun jälkeen piano-opintoja. Hän teki myös opintomatkoja kotimaansa ulkopuolelle: Berliiniin vuosina 1922–1923 ja Pariisiin 1927–1932. Joutseno toimi säestäjänä Suomessa ja teki useita kiertueita muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Hän perusti oman pianokoulun Turkuun 1934.

Joutsenolla on oma nimikkorahasto, Astrid Joutsenon rahasto. Se perustuu Astrid Joutsenon säätiön lahjoitukseen vuodelta 1969. Säätiö perustettiin viulutaiteilija Kerttu Wanteen testamenttilahjoituksen varoin vuonna 1964 ja lakkautettiin 1969, jolloin omaisuus siirrettiin Varsinais-Suomen Kulttuurirahastolle.

Joutseno oli Wanteen säestäjä ja elämänkumppani. He elivät vuosikymmeniä taiteilijatalossa joka vielä on kukkulalla Tiilentekijänkadun ja Mestarikadun kulmassa Turussa*lähde?*.

Lähteet
-------

* Kuka kukin on 1960, Kustannusosakeyhtiö Otava, 1960
* Rytkönen, Sisko: Ihanat naiset kankaalla, Sisko Rytkönen ja Kustannus Oy Majakka, 2008, ISBN 9789519260884

### Viitteet

1. ↑  Astrid Joutseno kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 31.7.1962, HS Aikakone. Viitattu 7.3.2018.
2. ↑  Kuka kukin on 1960, sivu 295
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Astrid Joutsenon rahasto *apurahat.skr.fi*.
5. ↑  Välimäki, Susanna: Wanne, Kerttu (1905 - 1963) *Kansallisbiografia*.  30.3.2021. Viitattu 13.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Amfion

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Italialaista mortadella-makkaraa
**Mortadella** on italialainen sylinterin muotoinen kypsennetty leikkelemakkara. Sen vaaleanpunainen massa on koostumukseltaan kiinteää ja hyvin hienojakoista. Se on valkoisten silavapalojen ja usein myös vihreiden pistaasien täplittämää. Mausteina mortadellassa käytetään esimerkiksi myrttiä, mustapippuria, laakerinlehtiä, muskottia ja korianteria. Se valmistetaan joko kokonaan sianlihasta (*puro suino*) tai sian- ja naudanlihasta. Maultaan mortadella on mieto.

Mortadella on lähtöisin Bolognasta, Emilia-Romagnan alueelta. Ainoastaan **Mortadella Bolognalla** on EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN). Valkosipulilla ja kanelilla maustettu **Mortadella di Prato** tulee Toscanasta. Latiumissa valmistettava **Mortadella di Amatrice** poikkeaa muista siten, että se on kevyesti savustettu. **Mortadella di fegato** (maksamortadella) on tyypillinen Lombardian alueen tuote. Se on maultaan voimakkaampaa ja väriltään selvästi tummempaa. Myös monissa maissa, joissa on paljon italialaisperäistä väestöä, valmistetaan mortadellaa.

Mortadellan nimen arvellaan tulevan roomalaisesta makkarasta *farcimen mirtatum* (myrtillä maustettu makkara) tai suuresta huhmaresta (*mortaio*), jossa liha perinteisesti jauhettiin.

Ominaisuudet
------------

Kokonainen mortadella voi painaa jopa 100 kg. Luonnonsuoleen valmistettu mortadella on kuitenkin suurimmillaan 18 kg:n painoinen. Suurikokoinen mortadella voi olla jopa 30 cm halkaisijaltaan. Siinä on rasvaa 33 % ja proteiineja 12 %. 

Siivutettu mortadella ei säily hyvänä pitkään. Siksi se pitäisi käyttää mahdollisimman pian siivuttamisen jälkeen.

Käyttö
------

Mortadella tarjoillaan usein *antipastona* hyvin ohuina siivuina tai kuutioina, sellaisenaan tai leivän kanssa. Sitä voi käyttää myös ruoanlaitossa, esimerkiksi pastakastikkeen osana tai tortellinien täytteenä.

Valmistus
---------

Liha jauhetaan koneellisesti hyvin hienoksi ja sekoitetaan tasaiseksi massaksi vedestä ja rasvasta tehdyn emulsion kanssa. Massaan lisätään silavapaloja (sian poski- ja kaularasvaa), suolaa, mausteita ja reseptin mukaisia muita raaka-aineita, esimerkiksi pistaaseja. Makkaramassa pakataan luonnonsuoleen tai keinotekoiseen kuoreen. Makkaraa kypsennetään uunissa 80-100 °C:n lämmössä, kunnes sen sisuksen lämpötila on vähintään 70 °C. Sen jälkeen se jäähdytetään kylmän ilman ja veden avulla nopeasti 4 °C:n lämpöiseksi.

Lähteet
-------

* Istituto per la Valorizzazione dei Salumi Italiani
* Consorzio Mortadella di Bologna

### Viitteet

1. ↑  La mortadella: aspetti attuali tecnici della sua produzione

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mortadella** Wikimedia Commonsissa
Peter Mattei, 2012
**Peter Mattei** (s. 3. kesäkuuta 1965 Piitimen kunta) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan baritoni.

Mattei opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Tukholman oopperakorkeakoulussa. Debyyttinsä hän teki vuonna 1990 Drottningholms Slottsteaterissa Nardon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin teoksessa *La finta giardiniera*. Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1991 Pentheuksen roolissa Daniel Börtzin *Backanternassa*. Vuonna 2002 Mattei teki ensiesiintymisensä kreivi Almavivan roolissa *Figaron häissä*. Sittemmin hän on vieraillut samassa oopperatalossa usein. Muita oopperataloja, joissa Mattei on esiintynyt, ovat olleet Pariisin ooppera, Royal Opera House, La Scala, Baijerin valtionooppera, Zürichin ooppera, San Franciscon ooppera, Chicagon lyyrinen ooppera ja Den Norske Opera & Ballet. Mattein rooleihin oopperoissa ovat kuuluneet myös Don Giovanni (*Don Giovanni*), Amfortas (*Parsifal*), Wolfram (*Tannhäuser*), Jevgeni Onegin (*Jevgeni Onegin*), Figaro (*Sevillan parturi*), Marcello (*La bohème*), Jeletski (*Patarouva*), Šiškov (*Kuolleesta talosta*), Don Fernando (*Fidelio*), Posa (*Don Carlos*) ja Billy Budd (*Billy Budd*).

Mattein konserttiohjelmiston joukossa ovat olleet *Elias* (Felix Mendelssohn), *Ein deutsches Requiem* (Johannes Brahms), *Kullervo* (Jean Sibelius), *Des Knaben Wunderhorn* (Gustav Mahler), Johann Sebastian Bachin passiot, *Messias-oratorio* (Georg Friedrich Händel), *Lyrische Symphonie* (Alexander von Zemlinsky), *War Requiem* (Benjamin Britten) ja *Lieder eines fahrenden Gesellen* (Mahler). Festivaaleja, joilla Mattei on esiintynyt, ovat olleet Salzburger Festspiele, Aix-en-Provencen festivaali, Luzernin festivaali ja Tanglewoodin musiikkifestivaali. Kapellimestareita, joiden kanssa Mattei on työskennellyt, ovat olleet Georg Solti, Claudio Abbado, Daniel Barenboim, Riccardo Muti, Colin Davis, Riccardo Chailly, James Levine, Antonio Pappano, Zubin Mehta, Herbert Blomstedt, Esa-Pekka Salonen, John Eliot Gardiner, Gustavo Dudamel, Jeffrey Tate, Andrew Davis, Daniel Harding ja Yannick Nézet-Séguin.

Mattei sai vuonna 2004 nimityksen Ruotsin hovilaulajaksi. Hänen diskografiaansa kuuluu Colin Davisin johtama *Troijalaiset* (Hector Berlioz) Chorèben roolissa. Levystä myönnettiin kaksi Grammy-palkintoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Peter Mattei Ôlyrix
2. 1 2  Peter Mattei Lucerne Festival
3. 1 2 3 4  Peter Mattei Ann Braathen Artist Management
4. ↑  Peter Mattei The Metropolitan Opera


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Astrid Øyre Slind** (s. 9. helmikuuta 1988) on norjalainen maastohiihtäjä.

Slind saavutti uransa ensimmäisissä arvokilpailuissa Planican MM-kilpailuissa 2023 kultaa viestissä ja pronssia yhdistelmäkilpailussa. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kymmenes.

Slind on kilpaillut pääasiassa Ski Classics -sarjassa, jossa hän on voittanut 12 osakilpailua ja sijoittunut kokonaiskilpailussa kerran toiseksi ja kahdesti kolmanneksi.

Maastohiihdon maailmancupissa Slind kilpaili ensimmäisen kerran Holmenkollenin 30 kilometrin perinteisen kilpailussa maaliskuussa 2008 ja ensimmäiset pisteensä hän saavutti Davosissa saman vuoden joulukuussa. Hän ei kilpaillut maailmancupissa vuosien 2015–2021 aikana ollenkaan. Ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui Val di Fiemmen perinteisen sprintissä tammikuussa 2023 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti samassa kuussa Les Roussesin 20 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa sijoituttuaan kolmanneksi. Hän oli samalla kaudella toinen Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.

Lähteet
-------

* Astrid Øyre Slind Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Astrid Øyre Slind skiclassics.com.  Arkistoitu 29.3.2023. Viitattu 4.2.2023. (englanniksi)
**Nellie McKay** (synt. **Nell Marie McKay**, 13. huhtikuuta 1982) on brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja entinen stand-up -koomikko.

Taustaa
-------

McKay syntyi Lontoossa Englannissa. Hänen isänsä on skotlantilainen käsikirjoittaja/ohjaaja Malcolm McKay ja äiti yhdysvaltalainen näyttelijä Robin Pappas. Kahden vuoden iässä, vanhempiensa erottua, Nellie McKay muutti äitinsä kanssa New Yorkiin, jossa hän asui vuoteen 1994. Vietettyään vuoden Olympiassa, Washingtonissa McKay ja hänen äitinsä palasivat itään, Poconos-vuorten alueelle, jossa McKay kävi high-schoolin.

Vuonna 2000 McKay aloitti opintonsa Manhattan School of Musicissa, mutta ikävystyneenä ja tyytymättömänä keskeytti kahden vuoden jälkeen. Hän alkoi esittää stand-upia Manhattanin klubeilla ja lopulta Greenwich Villagen homobaareissa. McKay yhdistettiin jonkin aikaa New Yorkin anti-folk-piireihin, ja hän soitti Jason Trachtenburgin ja muiden ohella Sidewalk Cafessa vuosina 2002–2003.

Helmikuussa 2003 McKay esiintyi Trachtenburg Family Slideshow Players -yhtyeen lämmittelijä Tonicissa, New Yorkin Lower East Sidella. Time Out New York -lehden Jay Ruttenberg oli yleisössä ja kirjoitti McKaysta huomiota herättävän artikkelin. Pian tämän jälkeen useat levy-yhtiöt kilpailivat laulajasta. Lopulta hän teki sopimuksen Columbia/Sonyn kanssa ja aloitti ensimmäisen levynsä tuottamisen loppukesästä 2003.

McKayn musiikin tyylilaji vaihtelee jazzista räppiin ja discosta funkiin. McKayn kappaleissa on usein poliittinen sävy: hän on "PETA:n ylpeä jäsen", ja kirjoitti laulun Columbia Universityn julmuuksista eläimiä kohtaan ("Columbia Is Bleeding") sekä laulun presidenttiehdokas Ralph Naderin hyväksi ("John John"). Tämän lisäksi hän on esiintynyt vasemmistolaisen radiokanavan WBAIn hyväksi järjestetyissä konserteissa.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* 2004 – *Get Away from Me*
* 2006 – *Pretty Little Head*
* 2007 – *Obligatory Villagers*
* 2009 - *Normal as Blueberry Pie - A Tribute to Doris Day*
* 2010 – *Home Sweet Mobile Home*

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Frans Francken nuoremman teos *Taide- ja kuriositeettikammio* (1636).
Saksalainen korallikokoelma 1700-luvun alkupuolelta.
**Kuriositeettikabinetit** olivat harvinaisten, arvokkaiden, historiallisesti arvokkaiden tai epätavallisten esineiden kokoelmia. Ne syntyivät 1500-luvulla, ja ne olivat museoiden eräänlaisia edeltäjiä.

Kuriositeettikabinetin kerääjänä toimi useimmiten yksi ihminen, yleensä tieteilijä tai aatelinen. Kokoelman tarkoituksena oli joko tutkimus tai viihde. Museoiden tapaan kuriositeettikabinetin esineitä säilytettiin ja tulkittiin, mutta niiden merkitys erosi silti nykyaikaisten museoiden merkityksestä. Renessanssiajan kuriositeettikabinetit olivat yksityisiä kokoelmia, jotka kerättiin siinä uskomuksessa, että kaikki esineet linkittyivät jollain tavalla toisiinsa.

Ensimmäiset kuriositeettikabinetit olivat esillä kaapeissa ja vitriineissä. Renessanssin loppuvaiheessa kokoelmat saattoivat viedä kokonaisen huoneen. Kokoelmissa oli eksoottisia luontonäytteitä, taidetta sekä vaatteita ja työkaluja kaukaisista kulttuureista. Erityisen suosittuja olivat arvokkaat ja harvinaiset näytteet, jotka saattoivat hämärtää eläimen, kasvin ja mineraalin välistä rajaa. Tällaisia poikkeuksellisia näytteitä olivat muun muassa korallit, fossiilit ja sarvivalaan syöksyhampaat, joiden uskottiin olevan yksisarvisten sarvia. Kokoelmat olivat siis eräänlaisia mikrokosmoksia, joissa oli esineitä ja näytteitä mahdollisimman monipuolisesti.

Jotkut suurimmista ja merkittävimmistä kokoelmista ovat olleet museon perustana. Hans Sloane osti lontoolaisen apteekkarin James Petiverin kokoelman, josta tuli British Museumin kokoelman perusta. Pietari Suuri puolestaan hankki Albertus Seban ja Frederik Ruyschin kokoelman, joka on edelleen nähtävillä Pietarin Kunstkamera-museossa. John Tradescant vanhemman ja nuoremman kokoelma päätyi puolestaan Elias Ashmolelle, joka lahjoitti sen Oxfordin yliopistolle. Sen pohjalle perustettiin Ashmolean Museum.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  History of the wunderkammern (cabinet of curiosities) Tate.  Arkistoitu 12.4.2017. Viitattu 11.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Kuriositeettikabinetti - Hiekan taidemuseon kokoelmien kummajaisia ja erikoisuuksia *Museot.fi*. Viitattu 11.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  Museologian erityissanastoa (pdf) *helsinki.fi*. Viitattu 11.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kuriositeettikabinetti** Wikimedia Commonsissa
Nella Larsen vuonna 1928.
**Nella Larsen** (13. huhtikuuta 1891 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 1964 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka vaikutti erityisesti Harlemin renessanssin aikaan.

Larsenin äiti oli tanskalainen ja isä kotoisin Tanskan Länsi-Intiasta. Hän opiskeli vuoden Fisk Universityssä ja myöhemmin Kööpenhaminan yliopistossa 1910–1912. Asetuttuaan New Yorkiin hän opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli myös kirjastossa.

Larsenin ensimmäinen novelli julkaistiin 1927 ja ensimmäinen romaani *Quicksand* vuonna 1928. Hänen toinen romaaninsa *Passing* ilmestyi 1929. Siitä ilmestyi vuonna 2021 Rebecca Hallin ohjaama samanniminen Netflix-elokuva.

Teokset
-------

* Quicksand (1928)
* Passing (1929)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nella Larsen *Britannica.com*. Viitattu 2.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Bardshaw, Peter: Passing review – Rebecca Hall’s stylish and subtle study of racial identity *The Guardian*.  28.10.2021. Viitattu 2.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Wertheim, Bonnie: Overlooked: Nella Larsen New York Times. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jaakko Johannes Äärilä** (24. heinäkuuta 1926 Turku – 3. elokuuta 2003 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Äärilän vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Äärilä ja Katri Kavenius ja puoliso vuodesta 1953 talousopettaja Hilkka-Liisa Laaksonen. Äärilä kävi seitsemän luokkaa Turun lyseota 1938–1946 ja Vakka-Suomen maamieskoulun 1947 ja valmistui agrologiksi Mustialan maamiesopistosta 1950. Liikkeenjohdon instituutin jatkokoulutuskurssin hän suoritti 1973–1974. Äärilä oli Varsinais-Suomen maanviljelysseuran palveluksessa 1951–1952, Hankkijan Turun konttorin maakuntasihteeri 1953–1955, koneosaston hoitaja 1956–1959, konttorin apulaisjohtaja 1959–1965 ja johtaja 1965–1970. Hankkijan Länsi-Suomen yhteistoiminta-alueen aluejohtajana hän toimi 1971–1987. Äärilällä oli myös luottamustehtäviä, 
mukana lukien Turun Urheiluliiton puheenjohtajuus 1968–1978 ja Suomen Valtakunnan Urheiluliiton liittovaltuuston jäsenyys vuodesta 1969. Sotilasarvoltaan Äärilä oli reservin kersantti (1976). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Jaakko Äärilä (1926–2003). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 12.8.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 4.12.2022.
2. 1 2  Jaakko Äärilä *Biografiasampo*. Viitattu 4.12.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Jaakko Äärilä. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  25.8.2003. Viitattu 4.12.2022.
Frances Anne Hopkinsin maalaus *Voyageursien kanootti ohittamassa vesiputousta Ontariossa*, 1869.
**Frances Anne Hopkins** (2. helmikuuta 1838 – 5. maaliskuuta 1919) oli brittiläissyntyinen taidemaalari. Hän meni 1858 naimisiin Edward Hopkinsin kanssa joka oli Hudson’s Bay Companyn työntekijä. He matkustivat laajalti Pohjois-Amerikan turkiskauppareiteillä. Matkustaessaan kanoottireiteillä hän luonnosteli matkan varrelta monia kiinnostavia aiheita, jotka ovat sittemmin tulleet osaksi Kanadan historiaa.

Hopkinsin teoksista tunnetuimpia ovat muutamat suuret maalaukset, jotka hän maalasi luonnostensa perusteella. Niiden aiheina olivat hän itse, hänen aviomiehensä sekä soutajat heidän turkiskauppakanootissaan.

Hopkinsin isä oli Frederick William Beechey. Hän palasi Englantiin 1870, jossa hän eli kuolemaansa saakka. Monet hänen maalauksistaan ovat National Library and Archives of Canadan kokoelmissa.

Lähteet
-------

* Philip Shackleton: Beechey, Frances Anne (Hopkins) (University of Toronto) Dictionary of Canadian Biography Online. Viitattu 9.11.2010. (englanniksi, ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frances Anne Hopkins** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Hunnun herra** on vesilahtelaisten kansantarinoiden kristillinen saarnaaja, joka käännytti alkuperäisen uskonnon kannattajia. Hunnun herran kerrotaan saapuneen Hinsalaan Hinsalan salmen yli, mutta pudonneen jäihin ja tulleen sieltä pelastetuksi. Aluksi hän puhui vain latinaa, mutta kotiuduttuaan oppi suomen. Paikallisen pakanapäällikkö Kirmukarmun kerrotaan vainonneen Hunnun herraa, ja lopulta repineen tältä kädet irti. Hunnun herra kuitenkin toipui paikallisten hoidossa käsiensä menetyksestä ja jatkoi saarnaamista. Lopulta vaikuttuneena Hunnun herran uhrimielestä, ja pettyneenä Novgorodin sotaretkellään omiin jumaliinsa, Kirmukarmu kääntyi kristityksi. Tarina on ehkä säilynyt opetustarinana siitä, että kristillinen uhrautuvuus voittaa lopulta.

Hunnun herraa kutsuttiin myös Kalannin Kalaksi. Tämä tarjoaa yhtymäkohdan piispa Henrikiin*kenen mukaan?*, joka *Piispa Henrikin surmavirren* mukaan kasvoi "Kaalimaassa". Saagoissa toistuvan pilan mukaan skandinaavit sanoivat Englannin rahvaan elävän pelkällä kaalilla*lähde?* ja piispa Henrikkiä on vanhastaan pidetty alkujaan englantilaisena. Tosin mm. Elias Lönnrot selittää Kantelettaren loppusanastossa, että nimi tarkoittaisi Gaelin maata.

Suomalaisen Folk-metalyhtyeen Korpiklaanin kappale Vesilahden veräjillä kertoo Hunnun Herrasta.

Katso myös
----------

* Munkkilaiset

Lähteet
-------

1. ↑  SKS, Frans Kärjen kokoelmat, nrot 13919–13962

Aiheesta muualla
----------------

* Kristinuskon ja kirkon tulo Vesilahteen.
Frances Bean Cobain, tammikuu 2015
**Frances Bean Cobain** (s. 18. elokuuta 1992) on Nirvana-yhtyeen edesmenneen laulajan Kurt Cobainin ja rokkari Courtney Loven tytär. Heti vauvan synnyttyä viranomaiset huostaanottivat hänet. Pariskunta sai lapsensa huoltajuuden vasta tämän ollessa puolitoistavuotias. Isänsä kuoleman 5. huhtikuuta 1994 jälkeen hänen huoltajuutensa määrättiin Kurt Cobainin äidille, Wendylle, kun Courtney Love pidätettiin OxyContinin yliannostuksen jälkeen lokakuussa 2003. Sen jälkeen Frances oli Cobainin äidin luona, kunnes palasi Loven huoltajuuteen tammikuussa 2005. Molemmat vanhemmat ovat kärsineet pahoista huumeongelmista.

Frances Cobain on saanut nimensä The Vaselines -yhtyeen Frances McKeen mukaan. Toisen nimensä (Bean = papu) hän sai kun muistutti isänsä mielestä papua ultraäänikuvassa. Drew Barrymore on hänen kummitätinsä ja Michael Stipe kummisetänsä.

Frances Cobain on antanut lehdistölle kaksi haastattelua: ensimmäinen oli *Teen Vogue* -lehdessä 13. syyskuuta 2005 ja toinen brittiläisessä *i-D magazinessa* tammikuussa 2006. *Rolling Stone* -lehden mukaan Frances Cobain oli valitsemassa marraskuussa 2005 ilmestyneen Nirvanan *Sliver: The Best of the Box* -kokoelman nimeä ja kansikuvaa.

Cobain alkoi seurustella muusikko Isaiah Silvan kanssa vuonna 2010. Vuoden 2011 lopulla he kihlautuivat ja kesäkuussa 2014 he menivät naimisiin. Maaliskuussa 2016 Cobain jätti avioerohakemuksen, ja marraskuussa 2017 pari erosi.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (i-D magazinen haastattelu, tammikuu 2006)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Marjorie "Mo" Mowlam** (18. syyskuuta 1949 Watford – 19. elokuuta 2005 Canterbury) oli brittiläinen poliitikko, työväenpuolueen kansanedustaja ja Pohjois-Irlannin asiainhoitaja.

Mowlamin henkilökohtainen karisma, tavallisen maalaisnaisen olemus, suorasanaisuus ja urhea taistelu aivosyöpää vastaan nostivat hänet työväenpuolueen suosituimpien poliitikkojen joukkoon. 

Mowlam oli 1990-luvun lopulla tärkeä neuvottelija Irlannin rauhansopimusta neuvoteltaessa. Unionistien vastustuksen takia hänet siirrettiin pois Pohjois-Irlannin asiainhoitajan virasta vähemmän merkittävään ministeriöön. Hän oli muun muassa hallituksen huumeidenvastaisen kampanjan keulahahmo ja sai julkisuutta myöntäessään käyttäneensä nuorena kannabista ("…ja vetäneensä henkeen, toisin kuin Clinton"). Tämäntapaiset lohkaisut olivat Mowlamin kannattajien mielestä hänen paras puolensa, vastustajien mielestä hänen suurin vikansa.

Mowlam ei enää asettunut ehdolle vuoden 2001 parlamenttivaaleissa. Jättäydyttyään pois parlamentista hän arvosteli hallitusta railakkaasti muun muassa Irakin sodan johdosta.

Elokuussa 2005 Mowlam kaatui ja sai pahoja vammoja päähänsä. Kaatuminen liittyi tasapaino-ongelmiin, jotka puolestaan johtuivat aivosyövästä. Mowlam ei tullut enää tajuihinsa, ja menehtyi sairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Revealed: the real Mo Mowlam Guardian 2010
2. ↑  Obituary: Mo Mowlam BBC News
3. ↑  In quotes: Mo Mowlam BBC
4. ↑  'Remarkable' Mo Mowlam dies at 55 BBC 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Mo Mowlamin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Dainty** (viirinumero H53) oli Britannian kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: D-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin 2. helmikuuta 1931 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1931. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1932 ja valmistui vielä samana vuonna 22. joulukuuta. Se otettiin palvelukseen 3. tammikuuta 1933. Tarjoukseen perustuneet valmistuskustannukset olivat 229 378 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon. Aluksen vietettyä jonkin aikaa palveluksessa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Sen palatessa palvelukseen 1934 se siirrettiin Kiinan laivastoasemalle, missä se oli aina vuoteen 1939 lukuun ottamatta yhdeksää kuukautta 1935–1936, jolloin se partioi Punaisella merellä Italian hyökättyä Etiopiaan.

Sodan uhan kasvaessa alus siirrettiin Välimeren laivastoon ja se saapui 30. syyskuuta 1939 Aleksandriaan. Alus etsi akselivaltojen aluksia Välimereltä, kunnes se siirrettiin vuoden lopulla telakalle Maltalle.

Palvelukseen palatessa alus siirrettiin Freetowniin 2. hävittäjäviirikköön, jonka mukana se etsi saksalaisia saarronmurtajia Etelä-Atlantilta. Alus palasi maaliskuussa Välimeren laivastoon. Se siirrettiin 21. huhtikuuta Maltalla telakalle, mistä lus palasi palvelukseen kesäkuussa 10. hävittäjälaivueeseen. Aluksen miehistö pelasti 12. kesäkuuta Kreetan taisteluissa uponneen risteilijä *HMS Calypson* eloonjääneitä. Alus suojasi yhdessä *HMS Decoyn*, *HMS Hastyn* ja *HMAS Stuartin* kanssa taistelulaiva *Lorrainea* ja 2. risteilijäviirikköä Bardian pommitukseen.

Alus upotti 29. kesäkuuta Italian laivaston sukellusvene *R. Smg. Uebi Scebellin* ja se otti osaa 9. heinäkuuta Calabrian taisteluun.

*Dainty* ja *Hasty* joutuivat 24. helmikuuta 1941 matalalla lentäneen Saksan ilmavoimien Heinkel He 111 -pommikoneen yllättämäksi, jolloin alukseen osui 450 kilon pommi. Pommi räjähti kapteenin hytissä, mikä aiheutti ammusvaraston räjähdykseen johtaneen tulipalon. Aluksen upotessa sai surmansa 16 ja haavoittui 18 miehistönjäsentä.

Lähteet
-------

* English, John: *Amazon to Ivanhoe – British Standard Destroyers of the 1930s*. Kendal: World Ship Society, 1993. ISBN 0-905617-64-9. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Naval-history.net – HMS Dainty

*D*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| **Laivueenjohtaja:** *HMS Duncan* |
| **Alukset:** *HMS Defender* - *HMS Diamond* - *HMS Daring* - *HMS Decoy* - *HMS Dainty* - *HMS Delight* - *HMS Diana* - *HMS Duchess* |
| Edeltäjä: *C*-luokka – Seuraaja: *E*-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 45 ilmatorjuntahävittäjästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Daring** (viirinumero D32) on Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 45 ilmatorjuntahävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 45 -hävittäjä*
Alus tilattiin BAe Systems Naval Shipsiltä (nykyisin BAE Systems Surface Ships) Scotstounista, missä köli laskettiin 28. maaliskuuta 2003. Se laskettiin vesille 1. helmikuuta 2006 kello 14.21 GMT kumminaan Wessexin kreivitär Sophie. Wessexin kreivitär saapui 16. marraskuuta alukselle ja käynnisti seuraavana päivänä aluksen dieselgeneraattorit osana niiden testausta.

Alus aloitti 18. heinäkuuta 2007 koeajojen avomeriosuuden (stage 1.1), joka päättyi neljä viikkoa myöhemmin 14. elokuuta. Luokkansa ensimmäisenä aluken piti suorittaa tyyppihyväksyntäkokeet ja erityisesti rasitustestit pääaseen kanssa. Koeajojen aikana alus saavutti suunnitellut 29 solmun nopeuden 70 sekunnissa sekä 31,5 solmun nopeuden 120 sekunnissa. Alus aloitti 30. maaliskuuta 2008 seuraavan koeajosarjan (stage 1.2), josta se palasi 2. toukokuuta. Koesarjaan kuului muun muassa tutkan ja navigointijärjestelmän testaukset, apuaseiden painevaikutusten testaus, aseiden sijaintitestit sekä toimintasäteen testaus. Kolmas testivaihe (stage 1.3) alkoi 26. elokuuta ja päättyi 22. syyskuuta, jolloin testattiin viestijärjestelmät. Alus luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle joulukuussa 2008, jolloin päästiin aloittamaan miehistön koulutus aluksella. Laivasto aloittaisi sen jälkeen vastaanottotestit (stage 2) 2009.

Palvelus
--------

Alus saapui 28. tammikuuta 2009 kotisatamaansa Portsmouthiin. Se otettiin virallisesti palvelukseen 23. heinäkuuta, jolloin Wessexin kreivitär tarkasti aluksen. Alus aloitti operatiivisen palveluksen 31. heinäkuuta 2010 ja pian sen jälkeen 7. syyskuuta 2010 alus kolaroi saapuessaan Marchwood Military Portiin hinaajan kanssa.

Alus laukaisi ensimmäisen Sea Viper -ohjuksensa toukokuussa 2011 Ulko-Hebridien edustalla ja sille on asennettu Phalanx CIWS -järjestelmä kummallekin puolelle kansirakenteita. Kuninkaallinen laivasto ilmoitti 6. tammikuuta 2012, että alus lähtee 11. tammikuuta 2012 Portsmouthista ensimmäiseen operaatioonsa. Alus lähetetään Suezin kanavan kautta Persianlahdelle, jossa sen tehtävänä on vapauttaa alueella partioinut tyypin 23 fregatti.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Daring (D32)**.
1. 1 2 3  Type 45 Daring Class, United Kingdom *naval-technology.com*. Viitattu 8.1.2012. (englanniksi)
2. ↑  Thousands cheer on warship launch *bbc.co.uk*. Viitattu 8.1.2012. (englanniksi)
3. ↑  Iran ja länsimaat valmistautuvat kriisiin *YLE*.  7.1.2012. Viitattu 8.1.2012.
4. ↑  Royal Navy sends its mightiest ship to take on the Iranian show of force in the Gulf *telegraph.co.uk*. Viitattu 8.1.2012. (englanniksi)

*Tyypin 45* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| *HMS Daring* - *HMS Dauntless* - *HMS Diamond* - *HMS Dragon* - *HMS Defender* - *HMS Duncan* |
| Edeltäjä: *Tyypin 42*-ohjushävittäjät – Seuraaja: ei seuraajaa |
**Robert Thomas Moore** (24. kesäkuuta 1882 Haddonsfield, New Jersey – 30. lokakuuta 1958) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Moore opiskeli Pennsylvanian yliopistossa ja Harvardissa, josta hän valmistui 1905. Hän liittyi American Ornithologists' Unioniin vuonna 1898. Moore toimi aktiivisesti liike-elämässä, mutta ehti silti tehdä myös tutkimusta. Hän toimitti Delaware Valley Ornithological Clubin *Cassinia*-lehteä 1911–1916. Vuonna 1915 hän osti Borestone Mountain Fox Ranch -nimisen maatilan Mainesta ja omisti tilan 15 vuotta. Vuosina 1927 ja 1929 Moore teki keräilymatkat Ecuadorin Andeille. Hän oli California Institute of Technologyn kunniajäsen vuosina 1929–1950. Vuosina 1933–1948 hän vieraili yhdeksän kertaa Meksikossa tutkimassa maan linnustoa. 1934–1938 hän toimi Galápagos-komission puheenjohtajana.

Vuonna 1949 Moore valittiin Los Angelesissa sijaitsevan Occidental Collegen kunniatohtoriksi, jossa hän toimi oman eläintieteellisen laboratorion (Moore Laboratory of Zoology) johtajana 1950–1955.

Moore avioitui vuonna 1903 Selma Helena Mullerin kanssa ja toistamiseen 1922 Margaret Forbes Cleavesin kanssa. Hänellä oli kolme lasta näistä liitoista.

Moore keräsi noin 65 000 näytteen lintukokoelman ja nimesi muutamia uusia lintulajeja, muun muassa isomäntyaratin (*Rhynchopsitta terrisi*), sekä suuren joukon alalajeja. Hän kirjoitti noin 80 tieteellistä artikkelia lintutieteellisiin sarjoihin ja kaksiosaisen Meksikon lajiluettelon: *Distributional check-list of the birds of Mexico*, osa 1, yhdessä H. Friedmannin ja L. Griscomin kanssa. Pacific Coast Avif. no. 29, 202 pp. (1950) ja *Distributional check-list of the birds of Mexico*, osa 2, yhdessä H. Friedmannin, L. Griscomin ja A. H. Millerin kanssa. Pacific Coast Avif. no. 33, 436 pp. (1957).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS

* Muistokirjoitus (*The Auk*) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Chrono-Biographical Sketches

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Järvitalo** on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.

Järvitalon lattian koristeluja.
Järvitalo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 300–100 eaa. Se sijaitsi suoraan pohjoiseen Pyhästä järvestä, josta se on saanut nimensä. Rakennus oli pohjakaavaltaan epäsäännöllisen muotoinen nelikulmio, jonka samoin epäsäännöllisen muotoiset huoneet oli ryhmitelty keskuspihan ympärille. Rakennuksen pylväät edustavat joonialaista tyyliä. Niistä osa on kunnostettu. Rakennuksen lattiat oli koristeltu mosaiikein, joissa on ollut muun muassa geometrisia kuvioita. Rakennus on ollut yksi Deloksen vauraimpia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Delos, House of the Lake *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Delos *Ancient Greece*. Viitattu 24.10.2916.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Järvitalo** Wikimedia Commonsissa
**Vasikan häntä eli suomalaisen ylioppilaan kolttonen asuintoverilleen** on järjestyksessä toinen suomalainen näytelmäelokuva. Elokuva kuvattiin Tampereella ja sen ensi-ilta oli 11. toukokuuta 1908 Tampereella Ympäri Maailman -elokuvateatterissa, joka sijaitsi Hämeenkatu 8:ssa. Elokuvan tuottajana oli tamperelainen kauppaneuvos Isak Julin (1879–1950), jolla oli muun muassa kirjakauppa, kirjankustantamo ja kirjapaino Tampereella.

Näyttelijät
-----------

* Riika Raunio-Pakarinen - Toverusten ihailun kohde
* Waldemar Raunio - Ylioppilas, asuintoverus
* Wäinö Wiljamaa - Ylioppilas, asuintoverus
* J. V. Peltonen - Lähettipoika

Muut tekijät
------------

* Juho Henrik Holmstén-Heiniö - kuvaaja

Muuta
-----

Elokuvan kuvamateriaali ja käsikirjoitus ovat tuhoutuneet. Komediallisen juonen sisältö oli Elokuva-Aitta-lehdessä vuonna 1933 ilmestyneen muistelman mukaan seuraava:

*Kaksi miestä rakasti samaa naista. Toinen oli kunnon mies, toinen koiranleuka. Kunnon mies kävi ostamassa paakari Heliniltä laatikollisen paakelsia, koiranleuka sen sijaan satulamaakari Sundellilta vasikanhännän.*

*Sillä aikaa kun kunnon mies pukeutui juhlatamineisiin mennäkseen tapaamaan rakastettuaan, vaihtoi koiranleuka leivokset vasikanhäntään. Sankari ja sankaritar kuhertelivat Espiksen penkillä ja Pyynikin rinteellä ja lopuksi avattiin leivosrasia. Minkä jälkeen sankari sai sankarittarelta korvilleen rasiasta löydetyllä vasikanhännällä. Loppu.*

Kuvauksen Espis viittasi nähtävästi Hämeenpuistoon, ja paakari Helin oli todennäköisesti leipuri Oskari Helin, jolla oli konditorialiike Hämeen­kadun ja Kuninkaankadun kulmassa sijainneessa Pulla-Helinin talossa (nykyisen Sokoksen tavaratalon paikalla).

Lähteet
-------

* Suomen kansallisfilmografia: Osa 1, 1907-1935 (Edita 1996)
* Aamulehti Valo-liite nro 36 7.9.-13.9.2007

Viitteet
--------

1. ↑  Vasikan häntä Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 22.7.2020.
| "Etsit muijaa seuraavaa"Gimmel |
| --- |
| Singlen "Etsit muijaa seuraavaa" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Lentoon* |
|  Julkaistu | 25. lokakuuta 2002 |
|  Tuottaja(t) | Risto Asikainen |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.33 |
|  Levy-yhtiö | BMG |
| Gimmelin muut singlet |
|  | "Etsit muijaa seuraavaa"2002 | "Roviolla"2002 |

"**Etsit muijaa seuraavaa**" on Suomen ensimmäisen *Popstars*-kilpailun vuonna 2002 voittaneen Gimmel-yhtyeen debyyttisingle. Lokakuisen julkaisunsa jälkeen single myi vain muutamassa päivässä kultaa, ja platinarajakin meni rikki alle kahdessa viikossa. Single oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen singlelistalla ensimmäisenä. Sillä sijalla single pysyi yhtäjaksoisesti neljä viikkoa.

Kappaleen ovat Gimmelille tehneet Ilkka Vainio (salanimellä Sipi Castrén) ja Risto Asikainen. Asikainen sävelsi ja sovitti kappaleen, ja sanoitus on molempien käsialaa.

Singlellä oli myös karaokeversio kappaleesta, ja singlen sisäkannessa olivat myös kappaleen sanoitukset. Kappaleesta on tehty video, joka ei kuitenkaan sisältynyt singlelle.

Kappaleesta on myös tehty lukuisia eri versiota. Muun muassa Smurffit tekivät kappaleesta parodiaversion "Lähdit smurffii seuraamaan" albumilleen *Tykkihitit Vol 11*. *Itse valtiaiden* parodiaversio on puolestaan nimeltään "Ne etsii muijaa seuraavaa" ja Ripsipiirakan on "Etsin nuijaa seuraavaa".

Kokoonpano
----------

* Susanna Korvala – laulu
* Ushma Karnani – laulu
* Jenni Vartiainen – laulu
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Cumberland-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Cumberland** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu Cumberland-luokan 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cumberland-luokka*
Alus tilattiin 9. lokakuuta 1833 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1836. Se laskettiin vesille 21. lokakuuta 1842 ja valmistui 7. joulukuuta varustettuna reserviin. Alus varustettiin elokuusta 1846 tammikuuhun 1846.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1850 Chathamin vartiolaivaksi päällikkönään Peter Richards. Alus otettiin 7. tammikuuta 1851 uudelleen palvelukseen päällikkönään George Henry Seymour. Alus määrättiin vara-amiraali Sir George Francis Seymourin lippulaivaksi ja oli varustettavana tehtäväänsä Chathamissa tammikuusta helmikuuhun. Alus oli aluksi Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalla ennen kuin se siirtyi 1854 Krimin sodan uhatessa Itämerelle.

Maaliskuussa 1854 alus lähti laivasto-osaston mukana Itämerelle, jossa se osallistui elokuussa Bomarsundin valtaukseen. Alus muutettiin 1870 koululaivaksi ja tuhoutui 1889 tulipalossa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 90