recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bembölen kahvitupa** (ruots. *Bemböle kaffestuga*) on Espoon huonoi 
vanhimpiin lukeutuva maatilan päärakennus. Myös kahvilana siitä on muodostunut jo käsite. Se sijaitsee Järvenperän eteläisimmässä kolkassa aivan Karvasmäen rajalla Keski-Espoossa. Turuntie kulkee välittömästi Bembölen kahvituvan eteläpuolitse ja Kehä III noin 200 metriä pohjoispuolitse.

Historia
--------

Bembölen kahvitupa oli alkuaan Bellin maatilan päärakennus. Bell oli yksi Bembölen kylän kymmenestä kantatilasta, sen omistaja oli 1600-luvulla Anders Eriksson. Tila oli vähävarainen. Siitä tehtiin 1688 Vihdin Tervalammen ratsutilan augmentti. Isonvihan jälkeen Bell oli poltettu maan tasalle. Kuninkaantiestä erkani Helsinkiin johtava haara Bellin päärakennuksen kohdalla, joten paikka oli otollinen kestikievarille, joka toimi siinä 1760-luvulla. Rakennus oli 1916 purku-uhan alla, ja siitä kaavailtiin museorakennusta, mutta hanke raukesi. Kahvilana rakennus toimi ensi kerran 1939 ja jälleen toisen maailmansodan jälkeen.

Bembölen kamari ja eteinen ovat todennäköisesti vuodelta 1737, sali rakennettiin myöhemmin. Kookkaan tuvan sisäkatto on taitteinen ja jykeväparruinen. Rakennus on pystylaudoitettu ja punamullattu. Hyvinsäilyneeseen kokonaisuuteen kuuluu kaksikerroksinen luhtiaitta.

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. ↑  Bembölen kahvitupa Espoon opaskartalla
2. 1 2 3 4  Härö, s. 84

Kuvia
-----

* Kahvituvan sisäänkäyntiKahvituvan sisäänkäynti
* Luhtiaitta kahvituvan pihapiirissäLuhtiaitta kahvituvan pihapiirissä
* Kahvituvan lähintä ympäristöä, oikealla häämöttää Bembölen kouluKahvituvan lähintä ympäristöä, oikealla häämöttää Bembölen koulu

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bembölen kahvitupa** Wikimedia Commonsissa

* Bembölen kahvituvan kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Bembölen kahvitupa (Q101252465)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kahvila |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä | Espoo |
|  |
| sijainti | Järvenperä |
|  |
| katuosoite | Bellinmäki 1, Bellbacken 1 |
|  |
| koordinaatit | 60°13′22″N 24°40′25″E﻿ / ﻿60.2227°N 24.6735°E﻿ / 60.2227; 24.6735 |
|  |
|  |

 |
**DuckDuckGo** on hakukone, joka painottaa yksityisyyttä eikä kerää dataa käyttäjiltä. Se käyttää hakuihinsa oman hakurobottinsa lisäksi useita eri lähteitä, muun muassa joukkoutettuja verkkosivuja, kuten Wikipediaa.

Hakukone on kirjoitettu Perlillä ja sen palvelimet toimivat nginx:llä, FreeBSD:llä ja Ubuntulla.

DuckDuckGo perustuu enimmäkseen suurten hakukoneiden (kuten Microsoftin hakumoottoria käyttävien Yahoon ja Bingin) ohjelmointirajapintoihin, ja sitä on siksi luonnehdittu "hybridihakukoneeksi".

Historia
--------

Yhdysvaltalainen yrittäjä Gabriel Weinberg perusti DuckDuckGon, alun perin omarahoitteisesti, vuonna 2008. Yritys on saanut sittemmin rahoitusta muualtakin.

DuckDuckgo on kasvanut tasaisesti. Aikaisimmassa saatavilla olevassa datassa vuoden 2010 huhtikuulta vierailuja oli keskimäärin 39 tuhatta päivässä. Huhtikuussa 2013 sivulla vierailtiin DuckDuckGon omien verkkoliikennetilastojen mukaan keskimäärin 1,7 miljoonaa kertaa päivässä. Marraskuussa 2015 hakuja oli keskimäärin yli 10 miljoonaa per päivä.

Ominaisuudet
------------

DuckDuckGon hakutulokset on kerätty "yli 400" lähteestä, joihin kuuluvat Yahoo/Bing-hakukoneiden ohella Wikipedia, Wolfram Alpha ja DuckDuckGon oma hakurobotti (DuckDuckBot). Lisäksi se käyttää dataa Wikipedian kaltaisilta joukkoitetuilta verkkosivuilta näyttääkseen hakuun liittyvää tietoa suoraan hakusivulla.

DuckDuckGo luonnehtii itseään hakukoneeksi, joka asettaa yksityisyyden etusijalle eikä säilytä käyttäjien IP-osoitteita tai käyttäjädataa, ja käyttää evästeitä vain tarvittaessa. Weinbergin mukaan "Oletusarvoisesti DuckDuckGo ei kerää eikä jaa henkilökohtaisia tietoja. Siinä on tietosuojakäytäntömme pähkinänkuoressa." Koska käyttäjiä ei profiloida, kaikille käyttäjille näytetään samat tulokset eivätkä aiemmat haut vaikuta siihen, mitä tuloksia käyttäjä saa.

Lähteet
-------

1. ↑  duckduckgo.com - the internet privacy company that empowers you to seamlessly take control of your personal information online, without any tradeoffs *similarweb.com*. Viitattu 27.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Tietosuojaosio DuckDuckGon virallisella verkkosivulla duckduckgo.com. Viitattu 14.5.2013. (englanniksi)
3. 1 2  DuckDuckGo Support Center: Sources duckduckgo.com. Viitattu 14.5.2013. (englanniksi)
4. ↑  DuckDuckGo: A New Search Engine Built from Open Source *Ostatic Blog*.  Arkistoitu 17.3.2011. Viitattu 17.1.2023.
5. ↑  Welcome *DuckDuckGo Help Pages*. Viitattu 17.1.2023.
6. ↑  Elevator Pitch Friday: Duck Duck GO, The Hybrid Search Engine *TechCrunch*.  12.12.2008. Viitattu 17.1.2023. (englanniksi)
7. 1 2  Microsoft and Yahoo seal web deal  29.7.2009. BBC News. Viitattu 9.6.2013.
8. ↑  DuckDuckGo *Crunchbase*. Viitattu 17.1.2023. (englanniksi)
9. ↑  DuckDuckGo — Itsestään selvää tietosuojaa. *DuckDuckGo*. Viitattu 17.1.2023.
10. ↑  "Anti-google" porskuttaa – vaihtoehtoisen hakukoneen käyttö kasvoi valtavasti *Tivi*. Viitattu 17.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* DuckDuckGo
**Heksaklooributadieeni** (C4Cl6) on butadieenin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään teollisuudessa klooria sisältävien yhdisteiden liuottimena ja eräissä muissa sovelluksissa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa heksaklooributadieeni on väritöntä tärpätinhajuista nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Kemiallisesti heksaklooributadieeni on stabiilia ja suhteellisen reagoimatonta. Se ei polymeroidu butadieenin tavoin eikä reagoi emästen kanssa. Kloorin kanssa heksaklooributadieeni reagoi korkeassa lämpötilassa ja tuotteina muodostuu lämpötilasta riippuen heksakloorietaania, tetrakloorieteeniä, oktaklooributeenia ja dekaklooributaania. Heksaklooributadieeni liuottaa eräitä muoveja ja kumeja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Heksaklooributadiieniä muodostuu sivutuotteena valmistettaessa muita kloorattuja hiilevetyjä kuten tetrakloorieteeniä tai tetrakloorimetaania. Näiden klorinolyysiprosessien tuotanto kattaa tyypillisesti myös heksaklooributadieenin tarpeen. Yhdistettä voidaan valmistaa myös klooraamalla butadieeniä ja kloorattuja butaanijohdannaisia ja näissä prosesseissa käytetään suurta klooriylimäärää, joka tyypillisesti on vähintään neljäkertainen tarvittavaan kloorimäärään verrattuna. Katalyyttinä prosesseissa voidaan käyttää rauta(III)kloridia.

Tärkein heksaklooributadieenin käyttökohde teollisuudessa on muiden klooria sisältävien orgaanisten yhdisteiden liuotus. Yhdistettä voidaan käyttää myös kumien ja muovien liuottimena. Muita käyttökohteita ovat käyttö kylmäaineena ja hydraulisena nesteenä, sähköäjohtavien polymeerien valmistus, hiilivetyjen adsorboiminen kaasuista esimerkiksi vetykloridista ja levien kasvun estäminen teollisuuden vesisäiliöissä. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty myös tuhoeläinten hävittämiseen, mutta tästä käytöstä on luovuttu, koska yhdiste on myrkyllistä myös ihmisille.

Myrkyllisyys
------------

Heksaklooributadieeni on myrkyllistä erityisesti maksalle ja munuaisille. Aineen hengittäminen aiheuttaa kurkkukipua, vaikeutunutta hengittämistä ja pahimmassa tapauksessa šokin. Yhdiste voi myös syövyttää kudoksia kuten ihoa. Eläinkokeissa heksaklooributadieenin on todettu aiheuttavan munuaiskasvaimia ja aine on todennäköisesti karsinogeeninen myös ihimisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Hexachlorobutadiene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 17.2.2014.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ernst Langer, Heinz Rassaerts, Peter Kleinschmidt, Theodore R. Torkelson & Klaus K. Beutel: *Chlorpropanes, Chlorobutanes, and Chlorobutenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 17.2.2014
3. 1 2  Heksaklooributadieenin kansainvälinen kemikaalikortti. Viitattu 17.2.2014
4. 1 2 3  T.S.S. Dikshith: *Hazardous Chemicals*, s. 222. CRC Press, 2013. ISBN 9781439878200. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 17.2.2014). (englanniksi)
Oscar Swahn vuonna 1912.
Oscar Swahn vuoden 1912 olympialaisissa.
**Oscar Gomer Swahn** (20. lokakuuta 1847 Tanum – 1. toukokuuta 1927 Tukholma) oli ruotsalainen kilpa-ampuja ja olympiavoittaja. 

Vuoden 1908 olympialaisissa Oscar Swahn voitti kaksi kultamitalia hirviammunnan kertalaukauksissa (yksilö- ja joukkuekilpailussa) ja pronssia hirviammunnan parilaukausten yksilökilpailussa. Hän oli voittaessaan 60-vuotias, vuoden nuorempi kuin samoissa kisoissa vapaakiväärin 1000 jaardin ammunnan voittanut Joshua Millner.

Kotikisoissa vuonna 1912 hän oli mukana joukkueessa, joka voitti kultaa hirviammunnan kertalaukauskilpailussa. Hirviammunnan parilaukausten yksilökilpailussa Swahn otti pronssia tuloksella 72 ja oli kertalaukauksissa viides. Viimeksi mainitun kilpailun voitti hänen poikansa Alfred Swahn. Oscar Swahn oli kultaa voittaessaan 64-vuotias: hän oli silloin ja on edelleen kaikkien aikojen vanhin olympiavoittaja.

Vuoden 1920 olympialaisissa Oscar Swahn voitti 72-vuotiaana hopeaa hirviammunnan parilaukausten joukkuekisassa. Näin hänestä tuli kaikkien aikojen vanhin olympiamitalisti. Vuoden 1924 kisoihin Swahn ei osallistunut sairauden vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 20. Otava, 1970.
2. ↑
**Severnaja Zemlja** (ven. Се́верная Земля́, suom. *"Pohjoismaa"*) on Pohjoisessa jäämeressä Taimyrin niemimaan pohjoispuolella, Karanmeren ja Laptevinmeren välissä sijaitseva saaristo. Hallinnollisesti saaristo kuuluu Venäjän Krasnojarskin aluepiiriin. Reitti maantieteelliselle Pohjoisnavalle kulkee Severnaja Zemljan Komsomoletsin saaren pohjoisimmasta kärjestä Arktisesta niemestä (ven. мыс Арктический, engl. *Arctic Cape*) 81°13′N, 95°15′E läpi jäätyneen avomeren.

Severnaja Zemljan neljä pääsaarta näkee hyvin satelliittikuvasta.
Saaristo käsittää neljä suurta saarta ja noin 70 pienempää, yhteispinta-alaltaan noin 37 000 km². Pääsaaret ovat, pohjoisesta etelään,

* Komsomolets (ven. Oстров Комсомолец), 8 812 km²
* Pioner (ven. Пионер), 1 527 km²
* Lokakuun vallankumouksen saari (ven. Остров Октябрьской Революции, *Ostrov Oktjabrskoi Revoljutsii*), 14 204 km²
* Bolševik (ven. Остров Большевик), 11 312 km²

Saarilla on jäätiköitä ja ne ovat kasvittomia tai niillä esiintyy kitukasvuista polaariaavikkoa, tundran kylmintä aluetta. Lämpimin kuukausi on keskilämpötilaltaan noin +5 °C ja kylmin −40 °C. Saaria kylmentää talvella Siperian korkeapaine. Vuoden sademäärä on alle 100 mm.

Severnaja Zemlja on viimeinen maapallolla löydetty saaristo. Saaret löysi vuonna 1913 kapteeni Boris Vilkitskin johtama venäläinen retkikunta, joka kartoitti Siperian rannikkoa kahdella jäänmurtajalla, *Taimyrilla* ja *Vaigatšilla*. Saaret nimettiin alun perin Nikolai II:n maaksi keisari Nikolai II:n mukaan. Aluksi kyseessä uskottiin olevan yksittäinen saari, ja vasta ilmalaiva Graf Zeppelinin vuoden 1931 arktinen lento paljasti saaria olevan ainakin kaksi. Myöhemmät Nikolai Urvantsevin ja Georgi Ušakovin tutkimusretket (1931–1933) osoittivat alueen jakautuvan useampiin saariin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ollikainen, Milla: Kadonneen naparetkeilijän mysteeri: Kuka vastasi puhelimeen vuosia myöhemmin? *Seura -lehti*.  2.2.2017. Viitattu 20.7.2019.
2. ↑  Barr, William: Severnaya Zemlya: The last major discovery.  *The Geographical Journal*, 1975, 141. vsk, nro 1, s. 59–71.  Blackwell Publishing, The Royal Geographical Society. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.10.2019.  (englanniksi)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pohjoinen jäämeri |
| --- |
|  |
| Merialueet | 

|  |  |
| --- | --- |
| Meret | 
* Baffininlahti
* Barentsinmeri
* Beaufortinmeri
* Grönlanninmeri
* Hudsoninlahti
* Itä-Siperian meri
* Karanmeri
* Laptevinmeri
* Lincolninmeri
* Tšuktšimeri
* Vienanmeri

 |
|  |
| Osat | 
* Beringinsalmi
* Lomonosovin harjanne

 |

 |
|  |
| Saaret | 
* Frans Joosefin maa
* Grönlanti
* Huippuvuoret
* Islanti
* Kanadan Arktinen saaristo
* Karhusaari
* Novaja Zemlja
* Severnaja Zemlja
* Uuden-Siperian saaret
* Wrangelinsaari

 |
|  |
| Reitit | 
* Koillisväylä
* Luoteisväylä

 |

 |
**Gordie Howen hattutemppu** (engl. *Gordie Howe hat trick*) on jääkiekossa käytetty nimitys suorituksesta, jossa pelaaja tekee yhden ottelun aikana vähintään yhden maalin, antaa vähintään yhden maaliin johtaneen syötön ja osallistuu vähintään yhteen tappeluun.

Termi on nimetty jääkiekkoilija Gordie Howen mukaan. Howe teki tällaisen hattutempun ensimmäisen kerran 11. lokakuuta 1953, jolloin hän tappeli Fernie Flamanin kanssa, ja toisen kerran 21. maaliskuuta 1954, jolloin hän teki ottelun avausmaalin, syötti kaksi osumaa ja tappeli Ted "Teeder" Kennedyn kanssa.

Jääkiekkolehti *The Hockey News* on pitänyt yllä epävirallista tilastoa Gordie Howen hattutempuista vuodesta 1996 lähtien. Kyseisen tilaston kärjessä on Brendan Shanahan 17 Gordie Howen hattutempullaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Huippulupaus Lucic pysyy sittenkin Bostonissa *Urheiluviikko*.  22.10.2007. DeeReal.  Arkistoitu 26.6.2010. Viitattu 29.1.2010.
2. ↑  Rantanen, Vesa: Mihin jäi tappelu, Jarkko Ruutu? *Iltasanomat.fi*.  4.1.2010. Ilta-Sanomat. Viitattu 29.1.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Kiprusoff löytämässä voittovireen *MTV3.fi*.  25.10.2006. MTV3. Viitattu 29.1.2010.
4. ↑  Anaheimille kolmas voitto Kanadan kiertueelta *Yle.fi*.  26.10.2008. YLE. Viitattu 29.1.2010. [vanhentunut linkki]
5. 1 2  McGourty, John: Going inside the "Gordie Howe Hat Trick" *NHL.com*.  1.25.1.2010. NHL. Viitattu 29.1.2010. (englanniksi)
**Kulloon kartano** (ruots. *Kullo gård*) on Porvoossa Kulloon kylässä sijaitseva kartano. 

Kartanon historia alkaa vuodesta 1613 kun kuningas Kustaa II Aadolf lahjoitti Kulloon kylästä viisi tilaa Torsten Stålhandsken velipuolelle rakuunaupseeri Lydik Mattsonille, aateloituna Grönfält. Grönfält osti sitten vielä kuudennen tilan samasta kylästä ja rakennutti Kulloon joen suulle Stenkullan säteritilan. Myöhemmin kartanon omistivat Grönfältin poika Kristian ja hänen jälkeensä tytär Anna. 1660-luvulla kartano oli amiraali Lorentz Creutzin omistuksessa, Creutz omisti myös lukuisia muita kartanoita Suomessa. Creutz kunnosti kartanon ja antoi sille sen nykyisen nimen. Creutz hukkui vuonna 1676 meritaistelussa Öölannin lähellä ja kartano siirtyi hänen tyttärelleen Helenalle. Vuonna 1683 valmistui uusi ns. karoliinista pohjakaavaa edustanut päärakennus. 

Isovihan jälkeen Kulloon kartanon omisti kenraalimajuri Johan Stiernschantz kuolemaansa saakka 1728. Stiernschantzin pojanpoika majuri Johan Gustaf luovutti vuonna 1786 kartanoon apelleen everstiluutnantti Abraham de Freselle ja sai vastineeksi hänen komppanianpäällikön paikkansa Viaporin linnoituksesta. Vuonna 1796 uudeksi omistajaksi tuli Viaporin komendanttisihteeri Johan Fredrik Eneberg, joka rakennutti vuonna 1798 kartanoon uuden kolmikerroksisen mansardikattoisen päärakennuksen. Vuonna 1815 kartanon osti porvoolainen kauppias Jacob Othmanin, joka antoi kartanon nimeksi Jacobsberg. Kartano oli Othmanin jälkeläisten hallussa vuoteen 1910 saakka jolloin sen osti arkkitehti Carl Frankenhaeuser. Kartano on nykyisin Frankenhaeuserin perillisten hallussa.

Kartanon nykyinen päärakennus on kaksikerroksinen ja edustaa klassillista tyyliä. Sen suunnitteli kartanon omistanut arkkitehti Carl Frankenhaeuser ja se on rakennettu 1912–1914. Päärakennuksen säterikatto on katettu mustiksi poltetuilla kattotiilillä. Muihin kartanon rakennuksiin kuuluu 1700- ja 1800-luvuilta peräisin olevia hirsirakenteisia työväenasuntoja ja talousrakennuksia sekä 1900-luvun alussa rakennetut talli, työväenasuinrakennus ja nk. maitokamari. Kartanon yhdessä lisärakennuksessa toimii Butiken på Landet-vaatekauppa ja kartanon mailla on myös golf klubi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kulloon kartanon historiaa (Internet Archive-linkki)
2. 1 2  Museovirasto Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Porvoo : Kulloon kartano
3. ↑  Kulloon kartano (Kullo gård)

Aiheesta muualla
----------------

* Vastavalo.net : Ilmakuva Kulloon kartanon päärakennuksesta
**Jacquelyn Gill** on yhdysvaltalainen paleontologi, joka toimii apulaisprofessorina Mainen yliopistossa biologian ja ekologian osastolla sekä ilmastonmuutoksen laitoksella.

Hän yhdistää maantiedettä, ekologiaa ja biologiaa globaalin muutoksen ja yhteisöekologian tutkimiseen. Gillin tutkimuskohteita ovat uudet yhteisöt ja ekosysteemit, suurten mullistusten (kuten pleistoseenin lopun joukkotuhon) jälkivaikutukset, maisemaa muokkaavat eläimistön muutokset pitkillä (> 1000 vuotta) aikaskaaloilla (esim. kasvinsyöjien leviäminen, hyönteisten massaesiintymiset) ja mitä paleontologiset aikasarjat kertoo meille kasvien kyvystä levitä uusille alueille sopeutuakseen ilmastonmuutokseen.

Gill väitteli tohtoriksi vuonna 2012 Wisconsinin yliopistosta Madisonissa. Hän on saanut palkintoja jääkausien aikaisia sukupuuttoja koskevasta tutimuksestaan sekä tiedeviestinnästä.

Gill käyttää sosiaalista mediaa ja muita moderneja välineitä jakaakseen tutkimustietoa opiskelijoille ja muille ihmisille. Hänellä on Twitterissa yli 93 000 seuraajaa, ja hänen podcastinsa ovat saaneet useita palkintoja. Vuonna 2018 hän oli mukana tutkimusryhmässä, joka tuotti Siperiassa jääkauden aikana eläneistä eläimistä dokumenttielokuvan "Lost Beasts of the Ice Age."

Gill, Eric Holthaus ja Andy Revkin perustivat yhden ensimmäisistä ilmasto-aiheisista podcasteista nimeltä "Warm regards" (lämpimin terveisin). Vuonna 2023 Gill aloitti uuden podcastin nimeltä *Jax and Phoebe Make a Planet*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  School of Biology and Ecology *University of Maine*. Viitattu 2.4.2024.
2. ↑  Jacquelyn Gill *Aspen Ideas*. Viitattu 2.4.2024.
3. ↑  New NAS Awards Honor Science Communication in "Post-Truth World" *the-scientist.com*.  27.10.2022. Viitattu 2.4.2024.
4. 1 2  Paleoecologist Jacquelyn Gill ’05 is named a 2020 Friend of the Planet for her "extraordinary" research, outreach, and education on climate change. *College of the Atlantic*.  2020. Viitattu 2.4.2024.
5. ↑  Alumni Profile: Dr. Jacquelyn Gill *geography.wisc.edu*.  2022. Viitattu 6.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* Warm regards podcast *Sound Cloud*. Viitattu 6.4.2024.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Google Scholar
* ORCID

 |

 |
**Oikeutta siivoojille** (engl. *Justice for Janitors*) on Yhdysvalloista liikkeelle lähtenyt liike, jonka tavoitteena on siivousalalla työskentelevien työolojen ja palkkauksen parantaminen. Liike sai alkunsa Denverissä vuonna 1985 ja on Yhdysvalloissa järjestäytynyt ammattiliitoksi osana palvelualojen Service Employees International Union (SEIU) -ammattiliittoa. Sittemmin liike on levinnyt muun muassa Isoon-Britanniaan, jossa se käyttää nimeä *Justice for Cleaners*.

Oikeutta siivoojille Suomessa
-----------------------------

Suomen Oikeutta siivoojille -ryhmä perustettiin syyskuussa 2007. Maaliskuussa 2008 Oikeutta siivoojille liike piti kokouksen jossa liikkeelle valittiin toimikunta. Samalla tehtiin siivoojien kahdeksankohtainen vaatimuslista, jossa vaaditaan parannusta palkkaukseen ja työoloihin. Kokouksessa päätettiin myös ottaa liikkeen viralliseksi nimeksi Suomen Oikeutta siivoojille.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Oikeutta siivoojille - ryhmän uudet kotisivut.
* Siivoojien kahdeksankohtainen vaatimuslista.
* Justice for Janitors -aktiivi Valery Alzagan haastattelu.
* Service Employees International Union (SEIU) (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Justice For Janitors *labor.ucla.edu*. Viitattu 19.7.2019. (englanniksi)
**Sekasin-chat** on valtakunnallinen, laajasti avoinna oleva (ma–pe 9–24, la–su 15–24) 12–29-vuotiaille tarkoitettu keskustelupalvelu, joka tukee mielenhyvinvointia ja mielenterveyden ongelmista selviämistä. Palvelu on ilmainen, anonyymi ja luottamuksellinen. Diagnooseja tai lähetteitä ei tarvita – nuoren oma arvio avun tarpeesta riittää. Vastaajina toimii sosiaali- ja terveydenhuollon ammattilaisia sekä koulutettuja vapaaehtoisia lukuisista eri järjestöistä ja seurakunnista. Chatin perusideana on tarjota nuorille tarjota keskusteluapua heitä vaivaavista asioista sekä auttaa nuoria löytämään omia voimavarojaan.

Sekasin-chatia ylläpitää Sekasin Kollektiivi. Sekasin Kollektiivi on lukuisten toimijoiden yhteenliittymä, jota koordinoi MIELI Suomen Mielenterveys ry, Suomen Punainen Risti, Setlementtiliitto sekä SOS-lapsikylä.

Suosionsa seurauksena Sekasin-chat on usein ruuhkautunut ja odotusajat voivat olla pitkiä. Palvelun kävijämäärät kasvavat varsinkin iltaisin ja kesällä. Vuonna 2020 yhteydenottoja Sekasin-chatiin oli yli 170 000.

Historia
--------

Sekasin-chat avattiin viikoksi toukokuussa 2016 osana Ylen ja mielenterveysjärjestöjen yhteistä mielenterveyskampanjaa. Osana Sekasin-kampanjaa Yle tuotti samannimisen draamasarjan ja houkutteli somepersoonia kertomaan mielenterveysongelmistansa tarkoituksena rohkaista nuoria käsittelemään asiaa avoimemmin.

MIELI Suomen Mielenterveys ry haki loppuvuodesta 2016 rahoitusta toiminnan jatkamiseksi. Rahoitus saatiin Me-säätiöltä Suomen Mielenterveysseuralle vuosille 2017 ja 2018. Mielenterveysseura lähti tällöin koordinoimaan Sekasin-chatia, jonka toimintaa jatkettiin. Aukioloaikoja supistettiin tällöin alkuperäisestä 24/7:stä.

Sekasin Kollektiivi perustettiin koordinoimaan Sekasin-chatia alkuvuodesta 2021. Yhteinen visio on, ettei kukaan nuori jää pahan olonsa kanssa yksin. Kollektiivin alle kuuluu myös Sekasin Gaming.

Tunnustus
---------

Terveyden ja hyvinvoinnin laitos myönsi vuonna 2021 Sekasin-chatille Kansanterveyspalkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sekasin247 *Sekasin-chat*. Viitattu 28.9.2021.
2. ↑  Tämä palvelu on pelastanut nuoria itsemurhalta – mutta sinne on aina jono *Savon Sanomat*.  6.1.2018. Viitattu 28.9.2021.
3. ↑  Kärki, Heikki: Tämä palvelu on pelastanut nuoria itsemurhalta – mutta sinne on aina jono *Savon Sanomat*.  6.1.2018. Viitattu 7.4.2020.
4. ↑  Harju, Eija: Sadat nuoret jonottavat päivittäin Sekasin-chattiin – Kesällä avun tarve kasvaa *Kirkko ja kaupunki*.  27.6.2018. Viitattu 7.4.2020.
5. ↑  Sekasin Kollektiivi vastaa nuorten kasvavaan avun tarpeeseen *mieli.fi*.  Arkistoitu 25.10.2021. Viitattu 25.10.2021.
6. ↑  Niemi, Marja: Ylen käynnistämä supersuosittu Sekasin-chat jatkuu Me-säätiön tuella *Yle uutiset*.  30.8.2016. Viitattu 7.4.2020.
7. ↑  "Ettei kukaan nuori jäisi pahan olonsa kanssa yksin." *punainenristi.fi*. Viitattu 11.7.2022.
8. ↑  Sekasin Kollektiivi *mieli.fi*. Viitattu 25.10.2021.
9. ↑  THL palkitsi Sekasin Kollektiivin merkittävästä työstä kansanterveyden edistämiseksi *Terveyden ja hyvinvoinnin laitos*.  23.8.2021. Viitattu 23.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sekasin-chat
**Heikki Tapani Vaiste** (s. 1946) on suomalainen liikemies ja kiinteistösijoittaja. Hän perusti Turkuun vuonna 1976 painepesuun ja imutöihin erikoistuneen Pesutekniikka Oy:n, joka laajeni kymmenessä vuodessa valtakunnalliseksi 60 auton ja sadan hengen yritykseksi ja alansa markkinajohtajaksi. Vuonna 1987 Vaiste myi Pesutekniikan ServiSystems Oy:lle ja alkoi 1990-luvun alussa sijoittaa teollisuus- ja liikekiinteistöihin Turun seudulla. Hän on saanut kunniatohtorin ja kiinteistöneuvoksen arvonimet.

2010-luvun keskivaiheilla Vaisteen omistuksiin kuului muun muassa Turun linja-autoaseman vieressä sijaitseva, poliisiasemanakin toimineeseen entiseen huoltamorakennukseen saneerattu Hotelli Helmi, enemmistö Pitkänmäen Manhattanin liikekiinteistöstä sekä viereinen Pukkilan entinen kaakelitehdas, jonne Vaiste aikoo rakentaa asuntoja. Yhteensä omistuksia oli puolensadassa kohteessa arviolta 200 000 neliömetriä.

Rotaritoimintaa, maanpuolustustyötä ja golfia harrastava Vaiste toimi aiemmin Kaarinan Kokoomuksen puheenjohtajana, mutta pitää nykyistä kokoomuspuoluetta liian vasemmistolaisena. Vaiste on ollut Turun Toriparkin aktiivinen puolestapuhuja.

Vaalirahoitus
-------------

Heikki Vaiste on kerännyt Alexander Stubbille rahoitusta presidentinvaaleissa 2024 yhdessä turkulaisen liikemiesten porukan kanssa. Vaalirahoitusta keräävää porukkaa on yhdistänyt yrittäjähenkisyys ja kokoomuslainen ideologia.

Lähteet
-------

1. ↑  Vaiste Heikki Tapani *HS Verokone*. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 4.10.2018. Viitattu 4.10.2018.
2. ↑  Kunniatohtori Heikki Vaiste. TS.
3. 1 2 3  Kaijärvi, Janne: Mies, jonka puheluihin vastataan *Turkulainen*.  18.6.2015.  Arkistoitu 4.10.2018.
4. ↑  Kaatunutta maitoa ei kannata surra *Varsinais-Suomen Yrittäjä*.  2/2006. Varsinais-Suomen Yrittäjät.  Arkistoitu 4.10.2018. Viitattu 4.10.2018.
5. ↑  Hakanen, Pekka: Pukkilan tehdasalue muuttuu asuinalueeksi *Turun Sanomat*.  20.2.2016.  Arkistoitu 4.10.2018. Viitattu 4.10.2018.
6. ↑  Vehmanen, Jukka: Kiinteistöneuvos ui ulos Katiskasta *Turun Sanomat*.  5.3.2005. Viitattu 4.10.2018.
7. ↑  Miettinen, Satu & Viitala, Silja: Hesburgerin perustaja rahoittaa Stubbia, Herlinien mahtisuvun jäsen Haavistoa: rikkaat kertovat, keitä tukevat *Yle*.  11.1.2024. Viitattu 11.1.2024.
**Ahjo** on Keravan 5. kaupunginosa ja sijaitsee Lahdenväylän itäpuolella hieman yli kaksi kilometriä ydinkeskustasta itään. Alue koostuu Sorsakorven omakotitaloalueesta, Ahjon kerrostaloalueesta ja teollisuusalueesta. Kaupunginosan väkiluku oli 4 871 (2014).

Kuvaus
------

Alueen vanhoihin taloihin kuuluvat Koukkutien 1970-luvulla rakennetut julkisrahoitteiset VVO:n ja kaupungin kerrostalot ja Ratatien sekä Koukkutien vanha omakotitaloalue. Sorsakorven omakotitaloelue valmistui 1990-luvulla. Terästien varressa on vanha teollisuusalue. Kerrostaloalueella on useita VVO:n, kaupungin ja yksityisten omistamia kerrostaloja Koukkutiellä ja Terästiellä. Uusia taloja rakennetaan Terästien ja Ahjonsillan kupeeseen. Alueella on myös laajoja rakennettuja puistoalueita.

Koulut ja päiväkodit
--------------------

* Ahjon koulu (vuosiluokat 1–6)
* Päiväkoti Aarre
* Sorsakorven päiväkoti

Palvelut
--------

* K-Market Ahjontori
* Keinukallion talviurheilukeskus
* Ravintola "Ahjon paja"
* Antiikkikauppa "Oliver's Antique"
* Parturi-kampaamo "Ahjon Hiuspiste"
* Alepa
* Ahjon grilli

Liikenne
--------

Autolla liikenneyhteydet Ahjoon ovat hyvät Helsingin ja Lahden suunnalta Lahdenväylää pitkin. Myös joukkoliikenneyhteydet ovat kohtuulliset. Talviaikataulukautena vuoroväli Terästien varteen ja Sorsakorpeen on arkisin ruuhka-aikoina noin 10–20 minuuttia, päivisin ja iltaisin 30 minuuttia ja viikonloppuisin 60 minuuttia. Kesäkautena vuoroväli arkisin on 30 minuuttia ja viikonloppuisin 60 minuuttia.

Ahjon joukkoliikennetarjontaa hoitavat linja 978 Keinukallioon, linja 978K Bastukärriin sekä linja 738 Helsingin Kalasatamaan. Porvoonkatua pitkin radan toisella puolella kulkevat linjat 977 Ylikeravalle ja 985 Nikkilään. 

Linja-autojen aikataulut on pääsääntöisesti sovitettu Helsinkiin/Helsingistä kulkevien nopeiden R/D/Z-junien aikataulujen kanssa, mikä tarjoaa vaihtoyhteyden Keravan asemalla. Bussit myös tarvittaessa odottavat myöhässä kulkevaa junaa, jotta liityntäyhteys junasta bussiin toimisi.

Ahjossa suunnitellaan vanhan rautatieaseman ottamista uudelleen henkilöliikennekäyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keravan karttapalvelu (Layer list -valikosta "Kaupunginosat" ja "Palvelukohteet") Keravan kaupunki, Paikkatietopalvelut. Viitattu 15.7.2017.
2. 1 2  Tilastokirja 2014Arkistoitu kopio (sivut 15–18) Keravan kaupunki.  Arkistoitu 11.8.2016. Viitattu 15.7.2017.
3. ↑  Kivinen, Lasse: Lähijunat saattavat tulevaisuudessa kaartaa aivan uudelle reitille Keravalta – Se voi poikia tuhansia koteja ratojen varteen *Helsingin Sanomat*.  3.1.2021. Viitattu 6.4.2024.

Keravan kaupunginosat

* Ahjo
* Alikerava
* Jokivarsi
* Kaleva
* Kaskela
* Keskusta
* Kilta
* Savio
* Sompio
* Ylikerava
**Flins-sur-Seine** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 40 km Pariisista luoteeseen.

Saint-Cloudin kirkko
Saint-Cloudin kirkko on rakennettu legendan mukaan parantavan lähteen läheisyyteen. Nykyisen kirkon paikalla oli vuoden 945 tienoilla rakennettu kappeli. Nykyisen kirkon perustukset ovat luultavasti 1100-luvun alusta ja kuori 1300-luvun lopulta. Kirkkoa on vuosisatojen aikana purettu, jälleenrakennettu ja siihen on tehty muutostöitä, joista viimeisin on 1980-luvulta.

Kunta oli maatalousaluetta, jossa viljeltiin pääasiassa porkkanaa, naurista, purjoa ja sipulia, ja jotka sitten toimitettiin Pariisin kauppahalleihin myytäväksi. Vuonna 1952 autonvalmistaja Renault perusti suuren tehtaan kunnan alueelle, jolloin maanviljelijät jättivät maanviljelyn ja siirtyivät tehtaalle töihin varman tulon houkuttelemina.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Alfred van Cleef, jalokiviliike Van Cleef & Arpelsin perustaja kuoli château de la Minaudièressä vuonna 1938

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 26.2.2024. (ranskaksi)
2. ↑  Flins-sur-Seine « D’hier et d’aujourd’hui » Commune de Flins-sur-Seine.  Arkistoitu 12.8.2013. Viitattu 26.2.2024. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Flins-sur-Seine** Wikimedia Commonsissa
Sriracha-kastiketta pullossa.
**Srirachakastike** (thaiksi ศรีราชา) on kaakkoisaasialainen chilikastike, joka on saanut nimensä thaimaalaisen Si Rachan kaupungin mukaan. Srirachakastike valmistetaan tyypillisesti aurinkokuivatuista chileistä, valkosipulista, etikasta, sokerista ja suolasta. Kastike on paksumpaa ja vähemmän tulista kuin esimerkiksi Tabasco.

Yhdysvalloissa ja Euroopassa tunnetuin srirachakastike on yhdysvaltalaisen Huy Fong Foodsin *Tuong Ot Sriracha* ("Sriracha-chilikastike"). Huy Fong Foodsin perustaja on vietnamilaissyntyinen David Tran. Nykyään chilikastike on nouseva bisnes maailmalla. Yhdysvalloissa ala on kymmenen nopeimmin kasvavan joukossa ja tuottaa vuositasolla miljardi dollaria. Srirachan monikäyttöisyydestä on olemassa useita keittokirjoja.

Kastikkeen suosio saattaa osittain selittyä sen monikäyttöisyydellä. Sitä lisätään esimerkiksi munakkaaseen, hampurilaiseen ja sushiin.

Kastikkeen alkuperä
-------------------

Tarinan mukaan kastikkeen kehitteli Si Rachan kaupungissa thaimaalainen Thanom Chakkapak. Thaimaalaisen yhdistyksen "Chomrom Rak Si Rachan" mukaan Burman sahalaitoksien työntekijät tekivät ensimmäisenä kastiketta Si Rachassa. Yhdistys haastatteli 88-vuotiasta Thawat Wiphisamakunia. Hänen äitinsä isoäidillä oli pieni kauppa Si Rachassa. Asiakkaat tulivat myymälään ostamaan chilejä, suolaa, etikkaa ja sokeria tehdäkseen kastiketta. Lopulta hän alkoi tehdä kastiketta itse sekä perheelleen että asiakkaille. Pian toinen asiakas, Kimsua Thimkrachang, alkoi myös tehdä chilikastiketta myytäväksi etiketillä, jossa on kuva Golden Mountain -temppelistä. Sen nimi oli Si Racha Phanich.

Toinen tarina kertoo, että La Orr Suwanprasop Sri Rachan kylästä kehitti kastikkeen 1930-luvulla. Hän syntyi ja kasvoi Sri Rachassa ja lopulta tapasi Bangkokista kotoisin olevan miehensä. Mentyään naimisiin pari muutti Bangkokiin. Siellä La Orr valmisti chilikastiketta ystävilleen. Ystävät rohkaisivat häntä valmistamaan kastiketta myyntiin. Keskusteltuaan erään munkin kanssa La Orr aloitti chilikastikkeensa valmistuksen myyntiin Bangkokissa vuonna 1932. Munkin ideana oli nimetä kastike Si Racha -kaupungin mukaan. Ajan myötä kastiketta alkoivat käyttämään kokit ravintoloissaan ympäri Bangkokia.

Lähteet
-------

1. ↑  What is sriracha? *cookthink.com*. cookthink. Viitattu 14.5.2012. (englanniksi)
2. ↑  John T. Edge: A Chili Sauce to Crow About  19.5.2009. NY Times. Viitattu 14.5.2012. (englanniksi)
3. ↑  Sriracha – maailman tunnetuimman chilikastikkeen vähemmän tunnettu historia *foodchannelfinland.fi*. cookthink.
4. ↑  Uusi ketsuppi – näin sriracha-kastike valloitti maailman (digitilaajille) *hs.fi*.
5. ↑  Homa Khaleeli: Hot right now: how Sriracha has become a must-have sauce *theguardian.com*.  2.10.2014. Viitattu 8.7.2019.
6. ↑  Suthon Sukphisit: A sauce of inspiration *bangkokpost.com*.  17.1.2016. Viitattu 8.7.2019.
7. ↑  The Sriracha Tour: A Culinary Journey to Thailand & Vietnam *zicasso.com*. Viitattu 8.7.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sriracha sauce
**Reitkallin puutarhakoulu** tai **Reitkallin puutarhurikoulu** oli vuosina 1898–1991 Sippolassa ja Vehkalahdella toiminut suomalainen puutarhakoulu. Koulu oli Suomen ainoa pelkästään naispuutarhureita kouluttanut puutarha-alan ammattikoulu. 

Koulun perustajat olivat rouva Alma Forstén (o.s. Lönnroth) ja hänen puolisonsa eversti Lennart Forstén. Koulu toimi aluksi vuoden 1897 ajan Forsténien kodissa Liikkalan kartanossa, josta se siirrettiin Sippolan hoviin vuonna 1898. Sippolasta se siirrettiin edelleen vuonna 1906 Reitkallin kartanoon Vehkalahdelle.

Koulu sai valtionapua toimintaansa vuoteen 1933 saakka. Tämän jälkeen koulun toiminnan rahoituksesta huolehti maaliskuussa 1933 perustettu *Reitkallin Puutarhakoulun Osakeyhtiö*. Koulua yritettiin vielä saada valtion hoitoon 1963 ja 1964, mutta tämä hanke ei onnistunut. Koulu oli 1960-luvulla kaksivuotinen, ja sinne otettiin vuosittain 16 uutta oppilasta. Reitkallin koulutila oli kooltaan 91 hehtaaria, josta viljeltyä oli 37 hehtaaria ja puutarhaa 7 hehtaaria. Koulussa oli puutarhaopetuksen ohella myös kauppapuutarha-alalle valmistava puutarha-alan liikelinja. Puutarhakoulun toiminta päättyi 1. tammikuuta 1991, kun Reitkallin Puutarhakoulun Osakeyhtiö lakkautettiin.

Kirjallisuutta
--------------

* *Sippolan puutarha- ja maatalouskoulu - Reitkallin puutarhakoulu 1898-1932* ; kirj. Katri Lagerblad ja Aino Nieminen. Sippolan puutarha- ja maatalouskoulu - Reitkallin puutarhakoulu, Hamina 1948.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arkistolaitos VAKKA-arkistotietokanta : Arkistonmuodostaja: Reitkallin Puutarhurikoulu
2. 1 2  Rahapula uhkaa lopettaa vanhan puutarhurikoulun, Helsingin Sanomat 30.7.1965

Aiheesta muualla
----------------

* Koulutoiminta loppui joulukuussa 1986
* Reitkallin Puutarhakoulu Osakeyhtiö (porssitieto.fi)
Roberto Cavalli
**Roberto Cavalli** (15. marraskuuta 1940 – 12. huhtikuuta 2024 Firenze, Italia) oli italialainen muotisuunnittelija. Hänen nimeään kantaa myös hänen vaatemerkkinsä.

Ura
---

Roberto Cavalli oli kotoisin Firenzesta. Cavallin taiteellisen perheen isä kuului Italian taiteen uudistamista ajaneeseen Macchiaioli-liikkeeseen. Cavalli opiskeli paikallisessa taide-instituutissa ja erikoistui tekstiilien painotekniikkaan. Kukka-aiheisilla painatuksillaan Cavalli alkoi saada huomiota Italiassa ja 1970-luvulla hän patentoi vallankumouksellisen painotekniikkansa. Hänen tekniikkaansa käytettiin esikertaa Pariisissa Hermèsin ja Pierre Cardinin muotitaloissa. Kolmekymmentävuotiaana hän esitteli ensimmäisen nimeään kantavan kokoelman ja avasi Saint-Tropez’ssa ensimmäisen liikkeensä. Seuraavilla vuosikymmenillä Cavalli avasi uusia liikkeitään ympäri maailmaa ja julkaisi useita mallistoja. Vuonna 2007 hän suunnitteli malliston myös ruotsalaiselle H&M-ketjulle. Vaatteiden lisäksi Cavallin nimeä on kantanut muun muassa vodka- ja viinituotemerkit.

Cavallin tuotemerkkejä
----------------------

* Just Cavalli
* Just Cavalli Underwear & Beachwear
* Roberto Cavalli Underwear
* Class Roberto Cavalli
* Roberto Cavalli Naccessori
* Roberto Cavalli Angels
* Roberto Cavalli Devils

Lähteet
-------

1. ↑  Roberto Cavalli on kuollut *www.iltalehti.fi*. Viitattu 12.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Roberto Cavallin viralliset sivut
* Roberto Cavallin viinin viralliset sivut
* Roberto Cavalli vodkan viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Victoria
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tobias Svendsen Foss** (s. 25. toukokuuta 1997 Vingrom, Lillehammer) on norjalainen maantiepyöräilijä, aika-ajon maailmanmestari.

Foss aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Joker-tallissa syksyllä 2016, ja jatkoi samassa joukkueessa seuraavan kauden. Vuodet 2018−2019 hän edusti Uno-X Norwegian Development Teamia. Kausina 2020–2023 hän ajoi UCI World Tour -tason Team Jumbo-Vismassa ja vuodesta 2024 lähtien Ineos Grenadiers -joukkueessa. Hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden vuonna 2022 kolmen sekunnin erolla Stefan Küngiin.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling archives

2014
EM-kilpailut, nuorten aika-ajossa pronssia
2015
Nuorten maantieajon ja aika-ajon Norjan-mestaruus
EM-kilpailut, nuorten aika-ajossa hopeaa
2017
Norjan ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
2018
Okolo Slovenska, nuorten kilpailun voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa kuudes
2019
Volta ao Alentejo, nuorten kilpailun voitto
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kuudes
2021
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, 1. etapilla (aika-ajo) kolmas
Maantieajon ja aika-ajon Norjan-mestaruus
2022
AIka-ajon Norjan-mestaruus
MM-kilpailut, aika-ajossa kultaa
2023
MM-kilpailut, aika-ajossa yhdestoista
2024
Tour of the Alps, 1. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tobias Foss *procyclingstats.com*. Viitattu 15.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tobias Foss *cyclingarchives.com*. Viitattu 1.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Norjan Tobias Foss ajoi sensaatiomaisesti MM-voittoon: "En ole kokonaan nobody" *hs.fi*.  18.9.2022. Viitattu 20.9.2022.


¨
**Great Ocean Road** on 243 kilometriä pitkä tie Australian etärannikolla Victorian osavaltiossa, joka kulkee Torquayn kaupungista Allansfordiin.

Great Ocean Road rakennettiin vuosina 1919 – 1932 ensimmäisestä maailmansodasta palanneiden sotilaiden työllistämisprojektina.
Nykyään tie on matkailijoiden suosima, jonka varrella on lukuisia nähtävyyksiä sekä yöpymis- ja ruokailupaikkoja. Nähtävyyksistä tunnetuin on The Twelve Apostles eli merestä esiin työntyvät kalkkikivipaadet, joita kutsutaan kahdeksitoista apostoliksi. Osa Great Ocean Roadia kulkee pitkin Shipwreck Coasta, joka on saanut nimensä lukuisista haaksirikoista. Tien varrella on useita surffaukseen soveltuvia rantoja, joista tunnetuin on Bells Beach.

* Great Ocean RoadGreat Ocean Road
* Great Ocean Road Lornen eteläpuolellaGreat Ocean Road Lornen eteläpuolella
* Kaksitoista apostoliaKaksitoista apostolia

Lähteet
-------

1. ↑  History of the Great Ocean Road greatoceanroadaccommodation.  Arkistoitu 17.12.2018. Viitattu 16.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Great Ocean Road Official site for Melbourne, Victoria, Australia. Viitattu 16.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Great Ocean Road** Wikimedia Commonsissa
**Nad Tatrou sa blýska** (suom. *"Tatran yllä salamoi"*) on Slovakian kansallislaulu. 

Laulu syntyi vuonna 1844, kun joukko Bratislavan evankelis-luterilaisen lyseon oppilaita osoitti mieltään Levočan kaupungissa erään slovakialaisen patriootin maastakarkotusta vastaan. Laulun sanoitti Janko Matúška levottomuuksien aikaan 1844, mutta sen sävel on otettu slovakialaisesta kansanlaulusta *Kopala studienku*. Laulusta tuli suosittu vuosien 1848/49 levottomuuksien aikaan. Ensimmäinen painettu versio julkaistiin 1851. Vuonna 1920 laulun ensimmäisestä säkeistöstä tuli vastamuodostetun Tšekkoslovakian kansallislaulun osa. Se soitettiin välittömästi tšekkien kansallislaulun *Kde domov můj* jälkeen. Slovakian ollessa itsenäinen valtio vuosina 1939-1945, sen kansallislauluna oli panslaavilainen hymni *Hej, sloveni* sen alkuperäisessä, slovakiankielisessä muodossa *Hej, slováci*. Vuonna 1945 Tšekkoslovakian yhtenäisyyden palautuessa maan kansallislaulu palautettiin ennalleen. 

Kun Slovakia itsenäistyi uudelleen vuonna 1993, tuli *Nad Tatrou sa blýskan* kahdesta ensimmäisestä säkeistöstä maan virallinen kansallislaulu Slovakian perustuslain 9. artiklan mukaan.

Sanat
-----

Sanat slovakiksi:

Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú,
Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú,
Zastavme ich bratia, veď sa ony stratia, Slováci ožijú,
Zastavme ich bratia, veď sa ony stratia, Slováci ožijú,
To Slovensko naše posiaľ tvrdo spalo,
To Slovensko naše posiaľ tvrdo spalo,
Ale blesky hromu, vzbudzujú ho ktomu, aby sa prebralo,
Ale blesky hromu, vzbudzujú ho k tomu, aby sa prebralo,
### Suomennos

Tatran yllä salamoi, ukkonen jyrisee raivokkaasti,
Tatran yllä salamoi, ukkonen jyrisee raivokkaasti,
Veljet, seisauttakaamme ne ja taas slovakit heräävät,
Veljet, seisauttakaamme ne ja taas slovakit heräävät,
Meidän Slovakiamme on ollut unessa pitkään,
Meidän Slovakiamme on ollut unessa pitkään,
Taas salamointi ja ukkonen saattaa sen eloon,
Taas salamointi ja ukkonen saattaa sen eloon,
### Muut säkeistöt

Hymnissä on myös kaksi säkeistöä, joita ei pidetä virallisen kansallishymnin osana:

Už Slovensko vstáva
putá si strháva
Hej rodina milá
hodina odbila,
žije matka Sláva
Ešte jedle rastú
na krivánskej strane
Kto jak Slovák cíti,
nech sa šable chytí,
a medzi nás vstane

Lähteet
-------

1. ↑  Slovakia *nationalanthems.info*.  2023. Viitattu 25.9.2023. (englanniksi)
2. ↑  Constitution of the Slovak Republic (pdf) *Kancelária prezidenta SR*.  2023. Viitattu 25.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallislaulun virallinen sivu, jossa hymni myös kuultavissa
Gustaf af Wetterstedt
**Gustaf af Wetterstedt** (1776–1837) oli ruotsalainen kreivi, virkamies ja diplomaatti. Hänen isänsä oli Suomen maanmittauskonttorin johtaja Erik af Wetterstedt.

Upseeriksi 1794 tultuaan Wetterstedt siirtyi pian virkamiesuralle ulkoasiainvirastoon. Hän oli 1805–1809 Kustaa IV Aadolfin kabinettisihteerinä, 1809–1824 hovikanslerina. Vuosina 1813–1814 hän suoritti diplomaattisia tehtäviä kruununprinssi Kaarle Juhanan kansliapäällikkönä ja Ruotsin valtuutettuna Napoleonia vastaan liittoutuneiden valtojen päämajassa ja ensimmäistä Pariisin rauhaa neuvoteltaessa sekä sittemmin Norjan kanssa käydyissä neuvotteluissa. Hovikanslerina hän toimi välittäjänä hallituksen ja valtiopäivien virallisissa suhteissa. Hän herätti tyytymättömyyttä lakkauttamalla hallitukselle vastenmielisiä sanomalehtiä.

Wetterstedt oli vuodesta 1824 ulkoasiainministeri. Häneltä puuttui johtavan valtiomiehen ominaisuudet, mutta hän oli taitava ja notkea diplomaatti, joka osasi sovittaa toimintansa tilanteen mukaan. Hän oli vuodesta 1811 Ruotsin akatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wetterstedt, Gustaf af, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1098. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gustaf af Wetterstedt** Wikimedia Commonsissa
**Khenchela** (arab. خنشلة‎, *Ḫanšala*) on kaupunki ja Khenchelan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Aurèsvuorten itäpuolella 470 kilometriä Algerista kaakkoon. Khenchelan kunnassa oli arviolta 146 950 asukasta vuonna 2021.

Khenchelan kunnan pinta-ala on 32 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Baghaïn, kaakossa Ensighan ja lännessä El Hamman kuntiin. Seudulla vallitsee aroilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 7 ja heinäkuun 30 astetta. Vuotuinen sademäärä on 200–600 millimetriä.

Pohjoisesta Saharaan johtanutta kulkureittiä hallinnut paikkakunta tunnettiin roomalaisaikana nimellä Mascula. Siitä lienee tullut kaupunki Trajanuksen hallituskaudella. Alueella kasvatettiin oliivi-, mulperi- ja mantelipuita sekä harjoitettiin karjanhoitoa. Asukkaat olivat numidialaisia, roomalaisia, kreikkalaisia ja traakialaisia. Kristinusko levisi alueelle 200-luvulla. Bysanttilaisaikana kaupunki ympäröitiin muurilla.

Ranskalaiset rakensivat Khenchelaan linnoituksen vuonna 1847. Siitä tuli kaupunki vuonna 1880 ja maakuntakeskus vuonna 1984.

Khenchela on maatalous- ja karjanhoitoalueen kaupallinen keskus, jonka teollisuus on vähäistä. Kaupungissa toimii Abbas Lehrourin yliopisto. Roomalaisajalta on säilynyt lähistöllä sijaitseva Aquae Flavianaen eli Hammam Essalihinen kylpylä, joka on suosittu matkailukohde.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopédie Berbère XXVII*, s. 4234–4236. Aix-en-Provence: Edisud, 2005. ISBN 2-7449-0538-0. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3 4  Monographie Wilaya de Khenchela *Aniref*. Viitattu 6.4.2024.
3. ↑  Khenchela, Algeria Climate *Weather And Climate*. Viitattu 6.4.2024.
4. ↑  Badis, Mohamed: L’habitat à la ville de Khenchela: Vers un quartier ecologique *Université de Tébessa*. Viitattu 6.4.2024.
5. ↑  La Ville de Khenchela *Algerie-Monde.com*. Viitattu 6.4.2024.
Henri de La Rochejaquelein Cholet'n taistelussa 1793, Paul-Émile Boutignyn historiamaalaus.
**Vendéen kapinat** olivat Ranskan suuren vallankumouksen aikana esiintyneitä talonpoikien aseellisia vastustusliikkeitä vallankumoushallitusta vastaan. Kansannousu alkoi Vendéen departementissa maaliskuussa 1793 ja levisi sieltä muualle Länsi-Ranskaan. Erillään muusta Ranskasta olleessa Vendéessa oli papistolla paljon vaikutusvaltaa. Pappien vainoaminen, elintarvikesäännöstely ja 300 000 miehen kutsuminen armeijaan synnyttivät kansanliikkeen, joka vähitellen muuttui kamppailuksi kuninkuuden ja entisten olojen puolesta. Yhteenotot olivat verisiä ja kapinalliset menestyivät niissä ajoittain hyvin. Kansannousu kukistettiin vuoden 1793 lopulla, jolloin voittajat alkoivat terrorisoida voitettuja. Vastustusliikehdintä puhkesi uudelleen kesällä 1795, mutta kenraali Lazare Hoche kukisti sen 1796 saaden lisänimen "Vendéen rauhoittaja". Täysin liikehdintä rauhoittui ja kapinalliset alistuivat vuonna 1800 Napoleonin konsulikaudella.

Vendeen kapinan tukahduttamista on yleisesti pidetty kansanmurhana. Vendéen noin 800 000 asukkaasta 150 000 - 400 000 kuoli kapinassa ja sen tukahduttamisessa. Rankalaisen historioitsijan Reynald Secherin mukaan Ranskan tasavaltaishallituksen toimet Vendéen departementissa olivat ensimmäinen moderni kansanmurha.

Vendéen kapina-armeijoiden komentajia
-------------------------------------

* Jacques Cathelineau (haavoittui Nantesin taistelussa ja kuoli heinäkuussa 1793)
* Charles de Bonchamps (kaatui Cholet’n taistelussa lokakuussa 1793)
* Maurice d’Elbée (jäi kiinni ja teloitettiin tammikuussa 1794)
* Henri de la Rochejaquelein (kuoli väijytyksessä tammikuussa 1794)
* François de Charette (solmi rauhan helmikuussa 1795, aloitti sotatoimet uudestaan heinäkuussa 1795, jäi kiinni ja teloitettiin maaliskuussa 1796)
* Jean-Nicolas Stofflet (solmi rauhan toukokuussa 1795, aloitti sotatoimet uudestaan, jäi kiinni ja teloitettiin helmikuussa 1796)

Lähteet
-------

1. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
3. ↑  Uusimman ajan ensimmäinen kansanmurha kohdistui kirkkoon ja kristittyihin *oikeamedia.com*. Viitattu 3.4.2024. (englanniksi)