recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Difluoridikloorimetaani** eli **diklooridifluorimetaani** tai **freon-12** (CCl2F2) on CFC-yhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin sitä on käytetty muun muassa kylmäaineena, mutta sen käytöstä on luovuttu, koska se aiheuttaa otsonikatoa. Difluoridikloorimetaani kuuluu Montrealin pöytäkirjassa kiellettyihin yhdisteisiin, ja sen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 1996 alkaen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa difluoridikloorimetaani on väritöntä ja ilmaa raskaampaa kaasua, joka voidaan nesteyttää. Sillä on hieman dietyylieetteriä muistuttava ominaishaju. Yhdiste liukenee erittäin niukasti veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Difluoridikloorimetaani ei pala ja on kemiallisesti hyvin inertti yhdiste. Difluoridikloorimetaani ei ole erityisen myrkyllistä, mutta voi suurina annoksina hengitettynä aiheuttaa sydämen rytmihäiriöitä ja vaikutuksia keskushermostossa johtaen sekavuuteen ja uneliaisuuteen.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Difluoridikloorimetaania on valmistettu tetrakloorimetaanin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla tai klooraamalla ja fluoraamalla metaania. Yhdistettä on käytetty muun muassa kylmälaitteissa jäähdytysaineena, vaahdotusaineena vaahtomuovien valmistuksessa sekä aerosoleissa painetta aikaansaavana yhdisteenä. Yhdisteen käytön kylmälaitteissa on korvannut muun muassa tetrafluorietaani.

Lähteet
-------

1. ↑  Dichlorodifluoromethane – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 3.7.2017.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 66. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Difluoridikloorimetaanin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 3.7.2017.
4. ↑  Montrealin pöytäkirja otsonikerrosta heikentävistä aineista *Finlex*. Viitattu 3.7.2017.
5. ↑  Asetus otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevan Montrealin pöytäkirjan muutosten voimaansaattamisesta *Finlex*. Viitattu 3.7.2017.
6. 1 2  Günter Siegemund, Werner Schwertfeger, Andrew Feiring, Bruce Smart, Fred Behr, Herward Vogel, Blaine McKusick & Peer Kirsch: *Fluorine Compounds, Organic, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 3.7.2017
7. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 318. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
Ajokaistoja, joissa on muun muassa pakollista ajosuuntaa osoittavia tiemerkintöjä.
**Ajokaista** on ajoneuvolle tarkoitettu ajoradan pituussuuntainen osa. Ajokaistoja saatetaan päällystetyillä teillä erottaa toisistaan ja ohjata niillä tapahtuvaa kääntymistä tai ohittamista tai ajonopeutta ym. tiemerkinnöillä.

Moottoriteillä ja joillakin muilla tieosuuksilla on kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin. Joillakin teillä toinen ajokaista päättyy jossakin vaiheessa. Tästä ilmoitetaan liikennemerkein ja tiemerkein. Vasemman ajokaistan päättyessä ensisijaisena sääntönä on, että vasemmalla kulkevan ajoneuvon täytyy väistää oikealla puolella kulkevia ajoneuvoja. Joskus kaksi ajokaistaa saattavat myös yhdistyä. Tästä ilmoittava liikennemerkki uudistui 2020 voimaan tulleen tieliikennelain uudistuksen myötä. Tällaisessa paikassa ajoneuvojen täytyy siirtyä yhdistyneelle kaistalle vuorotellen.

Kaupungeissa jotkut ajokaistat ovat linja-autokaistoja. Muutenkin ajokaistojen tyypillinen liikenne vaihtelee siten, että joillakin kaistoilla joillakin alueilla liikkuu paljon esimerkiksi kuorma-autoja, kun taas joillakin kaistoilla joillakin alueilla liikkuu enimmäkseen henkilöautoja. Tämä otetaan huomioon liikennesuunnittelussa, kuten kaistojen leveyttä suunniteltaessa. Ajokaistoja suunniteltaessa on otettava huomioon myös kevyen liikenteen väylät. Joissakin paikoissa on ajokaistakohtaisia nopeusrajoituksia.

Katso myös
----------

* Leveäkaistatie
* Ohituskaistatie
* Kaksiajoratainen tie

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Kaista päättyy - muista vetoketjutaktiikka *Autot*.  5.9.2016. Iltalehti. Viitattu 7.5.2023.
3. ↑  Kari Ylänne: Uusi liikennemerkki kertoo "vetoketjuajosta" *Autot*.  25.3.2020. Ilta-Sanomat.
4. ↑  Liikennetekninen poikkileikkaus Suomen kuntatekniikan yhdistys SKTY. Viitattu 7.5.2023. [vanhentunut linkki]

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lane
**Holland Norway Lines** oli vuonna 2021 perustettu alankomaalainen varustamoyhtiö. Yrityksen toiminta päättyi rahallisten vaikeuksien johdosta elokuussa 2023.

Varustamolla oli vuokrattuna M/S Romantika virolaiselta varustamoyhtiö Tallink Gruppilta. Holland Norway Linesin rahallisten vaikeuksien vuoksi Tallink Grupp purki vuokrasopimuksen aluksesta 1. syyskuuta 2023. 

Holland Norway Lines ilmoitti alunperin tavoitteekseen liikennöidä täysin päästöttömillä aluksilla vuoteen 2026 mennessä.

Sataman vaihtuminen
-------------------

Holland Norway Lines ilmoitti lehdistötiedotteessaan 23. maaliskuuta 2023, että Romantikan lähtösatama Alankomaissa vaihtuu 17. huhtikuuta – 31. toukokuuta 2023 väliseksi ajaksi väliaikaisesti Cuxhaveniin ja 1. kesäkuuta alkaen pysyvästi Emdeniin.

Rahalliset vaikeudet, vuokrasopimuksen purku ja konkurssi
---------------------------------------------------------

30. elokuuta 2023 Holland Norway Lines ilmoitti lehdistötiedoitteella, että he hakevat maksujen keskeytystä tuomioistuimelta. Syynä tilanteeseen oli sataman vaihtuminen, ja sen aiheuttamat rahalliset vaikeudet. Varustamo ilmoitti samalla, että M/S Romantika pysyisi poissa liikenteestä toistaiseksi.

1. syyskuuta 2023 Tallink ilmoitti, että Tallink Latvija ASn, ja Holland Norway Lines BVn välille solmittu vuokrasopimus koskien M/S Romantikaa on purettu epävarman tilanteen vuoksi etuajassa. Sopimuksen oli tarkoitus olla voimassa ainakin 2025 saakka. Tallink kommentoi kauppalehdelle, että sopimus purettiin, sillä Tallink halusi laivan takaisin, ennen vuokraajan mahdollista konkurssia. 

Holland Norway Lines asetettiin konkurssiin 5. syyskuuta 2023.

Laivasto
--------

| Nimi | Rakennettu | Matkustajia
(maksimi) | Pituus
(metriä) | Leveys
(metriä) | Hyttejä *(kpl*) | Matka-
nopeus
(solmua) | Reitti | Tietoa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Lähteet
-------

1. ↑  About HNL *Holland Norway Lines*.  Arkistoitu 20.1.2022. Viitattu 28.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  News *Holland Norway Lines*.  Arkistoitu 22.4.2023. Viitattu 28.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  Holland Norway Lines *Holland Norway Lines*.  Arkistoitu 18.11.2021. Viitattu 1.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Early termination of charter agreement *view.news.eu.nasdaq.com*. Viitattu 1.9.2023.
5. ↑  Antti Mustonen: Tallink ottaa Romantika-aluksen takaisin ennen aikojaan vuokraajan ongelmien takia *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*.  1.9.2023. Viitattu 1.9.2023.
6. ↑  The court in Groningen declared Holland Norway Lines BV (HNL) bankrupt. The bankruptcy was requested in consultation with trustee Hans Silvius and the management of HNL. Hans Silvius has been appointed as the curator. *Holland Norway Lines*.  4.9.2023.  Arkistoitu 20.1.2022. Viitattu 31.10.2023. (englanniksi)
**Serdar Gurbangulyýewiç Berdimuhamedov** (s. 22. syyskuuta 1981) on turkmenistanilainen poliitikko, joka on toiminut Turkmenistanin presidenttinä 19. maaliskuuta 2022 lähtien. Hän on toiminut Turkmenistanin ministerikabinetin varajohtajana eli varapääministerinä vuodesta 2021. Tätä ennen hän on toiminut eri hallintotehtävissä. Serdar on Turkmenistania itsevaltaisesti hallinneen edellisen presidentin Gurbanguly Berdimuhamedovin poika.

Koulutus ja ura
---------------

Serdar on valmistunut Turkmenistanin maatalousyliopistosta insinööriksi 2001. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Turkmenistanin elintarviketeollisuusliitossa vuoteen 2008 poislukien 2001–2003 välillä olleen varusmiespalveluksen. 

Vuosina 2008–2011 hän työskenteli neuvonantajana Turkmenistanin Moskovan suurlähetystössä ja samaan aikaan suoritti Venäjän federaation ulkoministeriön diplomaattisen akatemian kansainvälisten suhteiden tutkinnon. Vuosina 2011–2013 hän opiskeli eurooppalaista ja kansainvälistä turvallisuutta Geneven turvallisuuspolitiikan keskuksessa ja suoritti maisterin tutkinnon. Samaan aikaan työskenteli Turkmenistanin YK-edustustossa Genevessä. 18. elokuuta 2014 hän suoritti Turkmenistanin tiedeakatemian kandidaatin tutkinnon. Heinäkuussa 2015 hän valmistui teknisten tieteiden tohtoriksi Turkmenistanin tiedeakatemiasta.

Marraskuussa 2016 hänet valittiin Turkmenistanin parlamenttiin. Maaliskuusta 2017 lähtien hän on toiminut Turkmenistanin parlamentin lainsäädäntö- ja normatiivisen valiokunnan puheenjohtajana. Maaliskuussa 2018 Berdimuhamedow nimitettiin Turkmenistanin varaulkoministeriksi. Tammikuussa 2019 Berdimuhamedow siirrettiin isänsä kotikaupunkiin Aharin alueelle luutnanttikuvernööriksi ja hänet ylennettiin kuvernööriksi kesäkuussa 2019. Helmikuussa 2020 Serdar Berdimuhamedow palasi keskustoimistoon Turkmenistanin teollisuus- ja rakennusministeriksi. Helmikuusta 2021 alkaen hän on Turkmenistanin ministerineuvoston varapuheenjohtaja (varapääministeri). 

12. maaliskuuta 2022 pidetyissä presidentinvaaleissa Berdimuhamedow sai 72,97 prosenttia äänistä ja hänet valittiin presidentiksi. Hän aloitti tehtävässään 19. maaliskuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Serdar Berdimuhamedow sworn in as Turkmen president *news.cgtn.com*. Viitattu 23.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Serdar Berdimuhamedov sworn in as Turkmenistan's new president  19.3.2022. Anadolu Agency. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Bad Dragon Enterprises, Inc.** on yhdysvaltalainen fantasia-aiheisten seksilelujen valmistaja. Tarjonta on suunnattu ensisijaisesti turri-alakulttuurin jäsenille. Tuotteita myydään internetissä ja coneissa.

Bad Dragonin toimitusjohtaja Jan "Varka" Mulders omistaa myös turreille suunnatun e621-kuvafoorumin, sen kiltin version e926:n ja F-List-roolipelisivuston.

Historia
--------

Bad Dragon perustettiin kesäkuussa 2008. Yksi perustajista, Jan "Varka" Mulders, oli alkanut valmistaa seksileluja yliopistonsa asuntolassa Skotlannissa edellisenä vuonna. Yhtiön päämaja on nykyään Phoenixissä Arizonassa.

Tuotteet
--------

Bad Dragonin tuotteet ovat ensisijaisesti fantasia-aiheisia ja perustuvat mm. lohikäärmeisiin, hevosiin, miekkavalaisiin, khimairoihin ja ihmissusiin. Sivustolla oli ennen "biografiat" ja piirrokset hahmoista, joihin lelut perustuivat. Nykyään (elokuussa 2017) ne ovat kuitenkin tarjolla vain rekisteröityneille käyttäjille. Muut kävijät näkevät seksileluista vain kuvat ja tekniset tiedot. Bad Dragonilla on myös interaktiivisia 3D-malleja leluista.

Asiakkaat voivat lähettää Bad Dragonille omia leluideoitaan ja osa niistä otetaan rajoitettuun tuotantoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Bad Dragon's kingdom of fantasy sex toys is caged by 'queer' capitalism (englanniksi)
2. 1 2  Werewolf beats all: Interview with the CEO of fantasy sex toy site Bad Dragon (NSFW) (englanniksi)
3. 1 2 3  Bad Dragon's green dildos are firing up the fantasy-sex market (englanniksi)
4. 1 2  Enter the Dragon (englanniksi)
5. 1 2  Giant dragon dildos are real and they're spectacular (englanniksi) (arkistoitu)
6. 1 2  The Cut: Make Your *Game of Thrones* Sex Fantasy Come True (englanniksi)
7. ↑  These dildos are shaped to look like dragon penises, and we're pretty terrified (englanniksi)
8. 1 2  Here's the Giant Dragon Dildo You've Been Writing Erotic Fan-Fic About (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* virallinen sivusto (englanniksi)
* Bad Dragon Labs (arkistoitu) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bad Dragon  –  versio 1099664008 (4.8.2022)
**Hollon saha** oli Lempäälässä 1880-luvun lopussa perustettu, kaikkien aikojen Suomen suurin sahalaitos. Hollonnokan niemellä, Kirkkojärven rannalla sijaitsevan sahan perustaja oli Antti Ahlström, joka toiminta muutettiin vuonna 1908 A. Ahlström Osakeyhtiöksi.

Saha käytti tehokkaasti hyväkseen alueen liikennemahdollisuuksia uittamalla puita Pyhäjärveltä, sekä Längelmävedeltä asti. Valmis sahatavara kuljetettiin yhtiön omaa kapearaiteista rataa pitkin valtion radan seisakkeelle, josta sen matka jatkui eteenpäin maailmalle. Sahalla toimi parhaimpina vuosina noin sata työntekijää ja heidän lapsiaan varten Lempäälään perustettiin Kuokkalan kansakoulu, sekä päiväkoti.

Vuosisadan alkuun osuneet huonot ulkomaan markkinat ja sahateollisuuden lama hiljensi myös Hollon sahan toimintaa. Ahlström siirsi samoihin aikoihin sahaustoimintaansa Itä-Suomeen ja luopui vuosina 1907-1916 Tampereen seudulla omistamistaan Niemen, Santalahden ja Hollon sahoista. Hollon saha lopetti toimintansa 1912 ja vuonna 1919 Lempäälän kunta osti Hollon maa-alueet ja saharakennukset. Entisestä sahan isännöitsijän talosta tehtiin lastenkoti mutta muut saharakennukset purettiin.

Sahan kapearaiteinen rautatie
-----------------------------

Sahan puukuljetuksia varten sahayhtiö rakensi vuonna 1898 750 mm raideleveydellä olevan kapearaiteisen rautatien, jota kutsuttiin nimellä *Pässi-paana*. Noin 1 km pitkä rata kulki nykyisen kylätien (Nokkatie-Katepalintie) kohdalla Hollon sahalta Lempäälän rautatieaseman pohjoispuolelle. Sahan ja valtion ratojen yhtymäkohtaan perustettiin seisake, jonka nimeksi tuli myös Hollo. Rata oli toiminnassa vielä kesällä 1927. Veturina radalla oli ainakin Krauss 3717/1898, 0-4-0WT, joka siirtyi sahan toiminnan loputtua Varkauteen ja sieltä edelleen Jämsänkoskelle.

Polttopaikan rata
-----------------

Sahan jätteet poltettiin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa *Helvetti*-nimisessä polttopaikassa. Paikalle johti sahalta kapearaiteinen rata, jota pitkin työmiehet työnsivät jätevaunuja. Pohjoisen puoleisessa päässä rata nousi useita metrejä polttopaikan päälle, jossa paloi ikuinen tuli. Mäkeä, jonka laidalla polttopaikka oli, kutsutaan tästä syystä nimellä *Helvetinmäki*.

Lähteet
-------

1. ↑  Saha perustettu vuosina 1887, 1888 tai 1890 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2   Juha Raunio : Sahat teollisuuden pioneereina Lempäälässä, Lempäälän Joulu 1987, s. 18-19
3. ↑  Lähteiden kirjalliset kuvaukset, Google Maps, Kotiseudun historiaa[vanhentunut linkki] Lempäälän Kunta, 1992

* Aamulehti 9.2.1911[vanhentunut linkki] Hämeen-Satakunnan maalaiskuntia – Piirteitä Lempäälän pitäjästä
* Lempäälän Kunnan Kotiseudun historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kotiseudun historiaa[vanhentunut linkki] Lempäälän Kunta, 1992

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva Hollon sahan kapearaiteisesta rautatiestä Vaunut.org (Julkaistu kirjassa Norrmén, P.H. (1927) Toiminimi Ahlström 1896–1927. A. Ahlström Osakeyhtiö.)
**Crowborough** on 22 000 asukkaan kaupunki ja kunta (*civil parish*) East Sussexin kreivikuntaan kuuluvassa Wealdenin hallintopiirissä Kaakkois-Englannissa. Kunta sijaitsee A26-tien varrella High Wealdin maisemansuojelualueella, aivan Ashdown Forestin tuntumassa. Se on East Sussexin sisäosien asukasluvultaan suurin ja korkeimmalla sijaitseva kaupunki.

Esihistoriallisina aikoina Crowboroughin ympäristö oli tiheän metsän peitossa. Sen maaperästä on löydetty muinaisjäännöksiä mesoliittiselta ja neoliittiselta kaudelta. Roomalaisaikana sekä paikalliset heimot että roomalaiset valloittajat tuottivat seudulla rautaa harkkohyteillä. Rautaesineitä kuljetettiin Lontoosta Lewesiin johtanutta tietä pitkin, joka kulki Ashdown Forestin läpi. Harkkohyttien käyttö jatkui aina 1400-luvulle saakka, jolloin ne korvattiin vesivoimalla toimivilla masuuneilla.

Vuonna 1868 avattiin rautieyhteys, joka kulki Groombridgestä Crowboroughin kautta Uckfieldiin. Koska Crowborough kuului Rotherfieldin kuntaan vuoteen 1905 saakka, oli aseman nimi aluksi Rotherfield. Seuraavalla vuosikymmenellä Jarvis Brookin alueelle rakennettiin kolme tiilenpolttouunia, joiden toiminta jatkui 1970-luvun lopulle saakka.

Crowboroughiin alettiin houkutella 1800-luvun loppupuolella terveysmatkailijoita mainostamalla sitä "palana Skotlantia Sussexissa". Yksi ensimmäisistä vierailijoista oli luontokirjailija Richard Jefferies, joka saapui kylään 1885 ja kirjoitti siellä joitakin kauneimmista teoksistaan. Matkailijoita varten rakennettiin peräti kaksitoista hotellia ja perustettiin golfseura Crowborough Beacon Golf Club 1895. Vuonna 1907 kylään muutti salapoliisikirjailija Arthur Conan Doyle, joka asui siellä kuolemaansa asti vuonna 1930.

Lähteet
-------

1. ↑  Brinkhoff, Thomas: Crowborough (East Sussex, South East England, United Kingdom) – Population Statistics, Charts, Map and Location *City Population*. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Brinkhoff, Thomas: Crowborough (Parish, United Kingdom) – Population Statistics, Charts, Map and Location *City Population*. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Discover Crowborough Crowborough Town Council. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7  History *Crowborough.Info*. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
5. ↑  A Brief History of The Wheatsteaf The Wheatsteaf. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
6. 1 2  Local History – The Crest Hotel, Crowborough Town Crier. Viitattu 2.4.2024. (englanniksi)
**Sara Al Husaini** (s. 1992) on Suomessa kasvanut irakilaistaustainen kirjailija. Al Husainilta ilmestyi vuonna 2023 omaelämäkertamainen esikoisteos *Huono tyttö*. Al Husaini on osallistunut julkiseen keskusteluun kunniaväkivallasta, jonka uhriksi hän itsekin on joutunut. Kunniaväkivallan lisäksi teoksessa käsitellään islamin uskoa, pakkoavioliittoa sekä nykymaailmaa feministisestä näkökulmasta.

Saavutukset
-----------

Al Husaini nimitettiin vuonna 2021 vuoden pakolaisnaiseksi.

*Huono tyttö* -kirja voitti BookBeatin järjestämän Vuoden tulokas -palkinnon. Tämän lisäksi kirja oli ehdolla *Helsingin Sanomien* esikoiskirjapalkinnon saajaksi sekä Savonia-kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Yksityiselämä
-------------

Al Husaini syntyi pakolaisleirillä Saudi-Arabiassa, josta hän päätyi kiintiöpakolaisena asumaan Suomeen.

Al Husaini varttui konservatiivisessa shiiaperheessä, mutta on sittemmin luopunut islamista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirsi, Katri: Kuopiossa kasvanut Sara Al Husaini aneli äitiään pelastamaan hänet hääparin hotellihuoneesta – lopulta hän sai avioeron maksua vastaan *Yle Uutiset*.  3.7.2023. Viitattu 10.4.2024.
2. 1 2 3  Sara Al Husaini *Like Kustannus*. Viitattu 10.4.2024.
3. ↑  Binar Mustafa, Vuoden pakolaisnainen haastattelussa Vapaa-ajattelijoiden Liitto ry, viitattu 14.4.2024
| "Asfalttiprinssi"Hector |
| --- |
| Singlen "Asfalttiprinssi" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Herra Mirandos* |
|  A-puoli | "Olen hautausmaa" |
|  Julkaistu | 1973 |
|  Formaatti | 7" vinyyli |
|  Tekijä(t) | säv./san. Hector, sov. Matti Bergström ja Pirjo Bergström |
|  Kesto | 03.16 |
|  Levy-yhtiö | PSO |
|  Levymerkki | Top Voice |
| Hectorin muut singlet |
| "Suomi-neito"1972 | "Asfalttiprinssi"1973 | "Marleena" / "Lumi teki enkelin eteiseen"1973 |

**Asfalttiprinssi** on suomalaislaulaja Hectorin vuonna 1973 julkaistu musiikkikappale, joka julkaistiin hänen albumillaan *Herra Mirandos* sekä "Olen hautausmaa" -singlen b-puolena. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Hector itse ja sovittivat Matti ja Pirjo Bergström.

Kuvaus kappaleesta
------------------

Hector on kuvaillut kappaletta aikansa tuotteeksi sekä hauskaksi. Hän ei kuitenkaan arvosta kappaletta tuotannossaan kovinkaan korkealle, vaan hän kokee, että kappaletta tehdessä hänen kykynsä ilmaista itseään musiikillisesti oli vasta kehitysvaiheen alussa. Laulun sanoitusta Hector pitää naiivina, ja naiivius sulautui musiikkiin mukaan. "Asfalttiprinssi" oli hänen mukaansa kappale muiden joukossa aikakaudella, jolloin hän teki lauluja jatkuvasti. Hector ei myöskään ole esittänyt kappaletta kuin yhdellä kiertueella, johtuen lähinnä tuuban varaan tehdystä sovituksesta sekä saksofonisektiosta. Kappaleessa tuuba soittaa samat soinnut basson kanssa.

> »Vaikka monet tuon ajan biiseistä, varsinkin albumibiiseistä, nousivat hiteiksikin, ne olivat luvattoman huonosti tehtyjä. Siihen aikaan ei juuri tunnettu tuottaja-käsitettä. Ei ollut ambitioita esimerkiksi soundien tai laulun puhtauden suhteen. Se meni nauhalle, mikä meni. Sitä vaan oltiin, että ’no eihän tämä nyt paskalta kuulosta’.»   
> (Hector)
> 
> 

Kappaleessa mainittava Sipoon kirkko viittaa Helsingissä Humalistonkadun ja Mannerheimintien kulmassa sijainneeseen jugendrakennukseen. Kappaletta tehdessä sen purkamisesta oli jo tehty päätös, mutta lopulta se purettiin vasta kappaleen julkaisun jälkeen. Hectorin mukaan kappaleessa on sanomaa, koska hänen mukaansa rakennus purettiin siksi, että Helsingin kaupunki ei pitänyt siitä huolta. "Asfalttiprinssissä" Hector halusi tehdä kunniaa Töölön rakennustaiteelle. Laulussa mainitaan myös Hectorille puolituttuja todellisia henkilöitä, tosin "Laineen Pirkko" on todellisuudessa "Laineen Timppa", joka asui lähistöllä, Linnankoskenkadulla. Sanoituksessa mainitaan myös aikakaudelle tyypillisiä asioita, kuten Batman, salkkumiehet ja Hullujussi-yhtye.

Julkaisu
--------

"Asfalttiprinssi" julkaistiin vuonna 1973 Hectorin *Herra Mirandos* -albumin kolmantena kappaleena sekä "Olen hautausmaa" -singlen b-puolena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hector: *Herra Mirandos* -albumin sisäkannen tiedot (TOP LP 522).
2. 1 2 3  Högmander, Visa: Batman, ethän auttaa vois? Laulun paikassa Hectorin Asfalttiprinssi *Soundi.fi*.  2.2.2015. Viitattu 16.8.2018.
3. ↑  Oja, Petteri: Hector – Epävirallinen discografiasivu *Perunamaa.net*. Viitattu 19.8.2018.
Asylaalien yleinen rakenne
**Asylaalit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1CH(OOCR2)(OOCR3) ja ryhmät voivat olla samoja tai poiketa toisistaan. Rakenteeltaan asylaalit ovat siis karbonyylihydraattien (geminaalisten diolien) estereitä.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Asylaalit ovat stabiileja lievästi ja kohtalaisesti happamissa olosuhteissa ja niitä voidaan käyttää aldehydien suojaryhminä. Emäksisissä olosuhteissa ne sen sijaan reagoivat hydrolysoituen aldehydeiksi ja karboksylaateiksi. Asylaalit voivat myös reagoida nukleofiilien kanssa esimerkiksi organolitiumyhdisteiden ja Grignard-reagenssien kanssa muodostuu estereitä ja syanidien kanssa syanoeettereitä. Voimakkaasti happamissa olosuhteissa muodostuu vinyyliestereitä.

Asylaaleja valmistetaan useimmiten aldehydeistä ja happoanhydrideistä. Katalyyttinä toimii joko proottinen happo tai Lewis-happo. Ketonit eivät reagoi ellei happoanhydridi ole hyvin reaktiivinen kuten trikloorietikkahappoanhydridi. Muita tapoja ovat aromaattisten metyyliryhmien hapettaminen kromyylikloridilla tai 1,1-dihaloalkaanien ja karboksylaattien reaktio.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 17. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
2. ↑  Acylals *IUPAC Gold Book*. IUPAC. Viitattu 10.9.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Leiv Sydnes & Marcel Sandberg: Aldehyde Acylals — Valuable Compounds in Synthesis When Treated Properly.  *Proceedings of the Indian National Science: Part A*, 2002, 68. vsk, nro 2, s. 141-174.  (englanniksi)
4. 1 2  Peter G. M. Wuts: *Greene's Protective Groups in Organic Synthesis*, s. 698-699. John Wiley & Sons, 2014. ISBN 978-1-118-90512-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.9.2021). (englanniksi)
5. 1 2  Heimo Held, Alfred Rengstl & Dieter Mayer: *Acetic Anhydride and Mixed Fatty Acid Anhydrides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
6. ↑  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1273, 1763. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
**Tero Valkonen** (s. 9. toukokuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englannista.

Valkonen on opiskellut kirjallisuustiedettä, filosofiaa ja estetiikkaa. Hän on suomentanut noin 80 teosta. Uransa alkuvaiheessa hän suomensi muun muassa Margaret Atwoodin runoja. Vuonna 2019 ilmestyi Valkosen suomennos Walter Isaacsonin Leonardo da Vinci -elämäkerrasta.

Vuonna 2020 ilmestyi Valkosen suomennos David Foster Wallacen vuonna 1996 ilmestyneestä teoksesta *Infinite Jest* (suom. *Päättymätön riemu*), jota on pidetty haasteellisena kääntää. Hän sai teoksesta Mikael Agricola -palkinnon 2021. Suomennos oli myös Jarl Hellemann -palkintoehdokas.

Valkosen suomentama Gene Wolfen *Liktorin miekka* oli vuonna 2015 Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana. Jim Dodgen romaanin *Fup*-suomennoksesta Valkonen sai kunniamaininnan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tommi Melender: Romaanijärkäle kääntyy Bachin tahdissa.  *Parnasso*, 3/2020, s. 25.
2. 1 2  Laari, Susanna: Mahdoton tehtävä *HS.fi*.  18.10.2020. Viitattu 5.1.2022.
3. ↑  Kanerva, Arla: Margaret Atwood julkaisee ensimmäisen runokokoelmansa yli kymmeneen vuoteen *HS.fi*.  28.1.2020. Viitattu 5.1.2022.
4. ↑  Petäjä, Jukka: Renessanssinero Leonardo da Vinci ei peitellyt seksuaalista suuntautuneisuuttaan *HS.fi*.  6.5.2019. Viitattu 5.1.2022.
5. ↑  SKTL:n vuoden 2021 käännöspalkinnot Tero Valkoselle ja Jussi Palmusaarelle  9.4.2021. Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto. Viitattu 5.1.2022.
6. ↑  Jarl Hellemann -palkinnon ehdokkaiksi valittu viisi korkeatasoista käännösromaania  3.12.2020. Suomen Kirjasäätiö. Viitattu 5.1.2022.
7. ↑  Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaina muun muassa Margaret Atwood ja Emmi Itäranta *HS.fi*.  27.2.2016. Viitattu 5.1.2022.
**Nano** on Unix-käyttöjärjestelmissä toimiva tekstieditori, joka julkaistaan GPL-lisenssillä. Se on vapaa klooni Picosta, joka on Pine-sähköpostiohjelman editori. Nanon tarkoitus on matkia Picon käyttöliittymää ja helppokäyttöisyyttä.

Nano julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1999 nimellä *TIP* (*This Isn't Pico*), mutta nimi muutettiin 10. tammikuuta 2000 Nanoksi, sillä tip-niminen Unix-ohjelma oli jo olemassa. Ohjelman kehitti Chris Allegretta sen vuoksi, että Pico tai Pine eivät ole vapaita ohjelmistoja. Helmikuussa 2001 Nano otettiin osaksi GNU-projektia.
Viime aikoina Nanoon on lisätty myös ominaisuuksia, joita Picossa ei ole.

Nanon (ja myös Picon) käyttöliittymä perustuu näppäinyhdistelmiin, joita painamalla ohjelman toimintoja käytetään. Toisin kuin Pico, Nano käyttää meta-näppäintä eri toimintatilojen säätelyyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Nano: Development Team *nano-editor.org*. Viitattu 3.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  [Info-nano] [ANNOUNCE] nano-7.2 is released, 18. tammikuuta 2023 (viitattu 18. tammikuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  The GNU nano editor FAQ *nano-editor.org*. Viitattu 2.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* nano-editor.org
Gudautan piiri Abhasian kartalla.
Kirkko Lyhnyn kylässä.
**Gudautan piiri** (abhaasiksi Гәдоуҭа араион, ven. Гудау́тский райо́н, *Gudautski raion*) on paikallishallintoalue Abhasiassa. Sen pinta-ala on 1640 neliökilometriä. Asukkaita on 34 900 henkeä (vuonna 2003).

Mustanmeren rannalla sijaitseva piiri rajoittuu lännessä Gagran ja idässä Suhumin piiriin sekä pohjoisessa Venäjään. Sen läpi virtaa Bzypjoki. Kaukasusvuoret sijaitsevat 15–20 kilometrin päässä rannikosta. Vuoriston keskellä on Ritsajärvi.

Piirin hallinnollinen keskus on Gudautan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Novyi Afonin kylpyläkaupunki ja 20 kylähallintoa.

Seudun kanta-asukkaita ovat Bzypin murretta puhuvat abhaasit. Abhasian ja Georgian sotaan saakka Gudauta oli tasavallan ainoa piiri, jossa abhaasit muodostivat väestön enemmistön (53,1 %). Vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan asukkaista 78,8 % on abhaaseja, 11,9 % armenialaisia, 5,9 % venäläisiä ja 1,7 % georgialaisia.

Tärkeimpiä elinkeinoja ovat maatalous (muun muassa teetä, sitrushedelmiä, viinirypäleitä ja tupakkaa) sekä matkailu. Nähtävyyksiin kuuluu Abhasian historiallisena keskuksena toiminut Lyhnyn kylä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sait goroda Gudauta: Gudautski raion *gudauta.info*.  Arkistoitu 28.3.2009. Viitattu 30.6.2011. (venäjäksi)
2. 1 2  Etno-Kavkaz: Naselenije Abhazii *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 30.6.2011. (venäjäksi)
3. 1 2 3  Putevoditel po Abhazii: Gudautski raion *abhaziagid.ru*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 30.6.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gudautan piiri**.
* Gudautan kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Aarne Johannes Nurminen** (1. helmikuuta 1905 Viipuri – 2. helmikuuta 1961 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.

Nurminen kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1927–1931 ja hänen taiteilijan debyyttinsä oli Helsingissä 1930. Nurminen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930, 1931, 1932, 1933, 1935, 1943 ja 1952. Nurminen maalasi maisemia Suomesta ja Italiasta sekä henkilökuvia.

Nurminen syntyi Viipurissa, mutta muutti jo lapsena Sippolaan vuonna 1910 ja sieltä Tampereelle, jossa työskenteli koko taiteilijauransa ajan ja kuoli siellä 56 vuoden ikäisenä. Hänelle myönnettiin vuosien varrella useita apurahoja. Näin tekivät esimerkiksi Ahlströmin, Beckerin, Helanderin, Hovingin, Kordelinin ja Löfgrenin säätiöt. Lisäoppia Nurminen hankki tekemällä lukuisia opintomatkoja ulkomaille. Aluksi matkat suuntautuivat Neuvostoliittoon ja Ruotsiin, ja myöhemmin Saksaan ja Espanjaan sekä useita kertoja Italiaan ja Ranskaan. Hän toimi aktiivisesti Tampereen Taiteilijaseurassa ja oli toistakymmentä vuotta seuran luottamustoimissa muun muassa sihteerinä. Nurminen maalasi toki ulkomaisia aiheita, mutta pääasiassa hän oli tunnepitoinen hämäläisen maiseman kuvaaja.

Nurmisen vanhemmat olivat nahkurin sälli Johan Viktor Nurminen ja Anna Maria Rissanen. Nurmisen puoliso oli puhelinvirkailija Martta (o.s. Ahlstedt) vuodesta 1935.

Maalauksia
----------

* Fiesole, Firenze, öljymaalaus. 1937

Palkinnot
---------

* II palkinto dukaattikilpailussa 1931
* II palkinto Tampereen kaupungin seinämaalauskilpailussa 1933
* II palkinto valtion taidekilpailussa 1936

Lähteet
-------

1. ↑  Nurminen Aarne Johannes, hautakuva albumissa: Tampere, Kalevankankaan hautausmaa osio 53 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 1.4.2024.
2. 1 2 3  Viipurin msrk: Lastenkirjat: Sidos 023a: Sivu 249: Aarne Johannes Nurminen Kansallisarkisto. Viitattu 1.4.2024.
3. 1 2  T.: Taidemaalari A. Nurminen kuollut.  *Helsingin Sanomat*, 5.2.1961, s. 19. Helsinki:  Sanoma Osakeyhtiö. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.4.2021.
4. 1 2 3  Kuvataiteilijamatrikkeli : Aarne Nurminen
5. ↑  Aarne Nurmisen taidenäyttely, Aamulehti, 02.04.1936, nro 90, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
6. ↑  Kuulutettuja: taiteilija Aarne Johannes Nurminen ja puhelinvirkailija Martta Ahlstedt, Aamulehti, 1935, No 108, sivu 6, julkaistu 23.4.1935
7. ↑  Bukowskis
**Joki, jolta ei ole paluuta** (*River of No Return*) on vuonna 1954 ensi-iltaan tullut yhdysvaltalainen lännenelokuva. Elokuvan on tuottanut 20th Century Fox, ja se on tehty CinemaScopella. Elokuvan pääosissa näyttelevät Robert Mitchum ja Marilyn Monroe.

Juoni
-----

Elokuva tapahtuu Kanadassa kultaryntäyksen aikoihin. Juuri vankilasta vapautunut Matt Calder (Robert Mitchum) saa maatilalleen hoidettavakseen kymmenvuotiaan pojan Markin. Harry Weston voittaa pokerissa kultakaivoksen, ja hänen on mentävä hoitamaan valtauksen paperit kuntoon Council Cityyn. Hän ottaa matkalle mukaansa tyttöystävänsä Kayn (Marilyn Monroe). Eteneminen väliin vaarallisten koskijaksojen sävyttämällä joella ei lautalla kuitenkaan parilta onnistu. He ajautuvat Matin maatilalle, jossa Harry ryöstää Matin aseen ja hevosen. Kay jäi maatilalle odottamaan Harryn paluuta. Intiaanit hyökkäävät Matin tilalle ja nyt aseeton Matt, Kay ja Mark joutuvat lähtemään vaaralliselle matkalle jokea pitkin kohti alajuoksulla sijaitsevaa Council Cityä. Matkalla niin intiaanit, puuma kuin Harrya heidän valtauksensa varastamisesta syyttävät kullankaivajat Sam Benson ja Dave Colby hyökkäävät matkaajien kimppuun, mutta he selviytyvät. Myöhemmin Matt löytää Harryn kaupungissa. Mark ampuu Harryn, joka uhkaa ampua hänen isänsä. Samalla hän ymmärtää miksi hänen isänsä oli ammuttava mies vastaavassa tilanteessa vuosia aiemmin. Kay löytää työtä Council Cityn saluunasta. Lopussa Matt ja Kay saavat toisensa.

Vastaanotto ja jälkimaine
-------------------------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano sanoi elokuvan olevan viihdyttävää katsottavaa pääparin ja kauniiden maisemien ansiosta. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.  (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Joki, jolta ei ole paluuta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Rottentomatoes.com
* Kuvia elokuvasta

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:River of No Return
**Amber L. Hollibaugh** (20. kesäkuuta 1946 - 20. lokakuuta 2023 ) oli amerikkalainen aktivisti. Hänen aktivisminsa keskittyi erityisesti seksuaaliväsemmistöihin ja feminismiin. Hän kuvaili itseään lesboksi, entiseksi seksityöntekijäksi, insestistä selviytyneeksi, romaniksi ja köyhäksi white-trashiksi. Hän oli myös seksuaalisen halun puolestapuhuja.

Hollibaugh syntyi köyhään perheeseen Bakersfieldissä. Hänen lapsuutensa oli vaikea ja hän joutui sukulaisensa seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi. Muutettuaan pois kotoaan lukion jälkeen hän elätti itseään monilla eri töillä, joihin lukeutui myös seksityö.

HLBT-aktivismin hän aloitti vuonna 1978. Hän teki töitä muun muassa tasa-arvoisen avioliiton ja AIDS-terveyspalvelujen parissa. Hollibaughin kirjoittama kirja *My Dangerous Desires: A Queer Girl Dreaming Her Way Home* julkaistiin vuonna 2000. Kirja voitti Publishing Trianglen Judy Grahn -palkinnon.

Hollibaugh seurusteli kirjailija Jenifer Levinin kanssa kuolemaansa asti. Parisuhteen pituus oli 25 vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Childs, Jeremy: Amber Hollibaugh, radical LGBTQ+ activist and rights advocate, dies at 77 *latimes.com*.  11.11.2023. Viitattu 8.4.2024.
2. ↑  About Amber Hollibaugh *Queer Survival Economies*. Viitattu 8.4.2024.
3. ↑  Wypijewski, Joann: Revolution? Hell Yes! Remembering Amber Hollibaugh *thenation.com*.  28.11.2023. Viitattu 8.4.2024.
*Tämä artikkeli kertoo elokuvasta "Kohtaaminen". "Kohtaaminen" on myös Ukri Merikannon kuvateos sekä Pekka Jylhän kuvateos.*

**Kohtaaminen** (engl. *When Ladies Meet*) on vuonna 1941 ensi-iltansa saanut Robert Z. Leonardin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Taylor ja Greer Garson. *Kohtaaminen* kertoo kirjailijasta, joka rakastuu kustantajaansa. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Mary "Minnie" Howard
  |
|  Robert Taylor  | … |  Jimmy Lee
  |
|  Greer Garson  | … |  Rouva Claire Woodruff
  |
|  Herbert Marshall  | … |  Rogers Woodruff
  |
|  Spring Byington  | … |  Bridget "Bridgie" Drake
  |
|  Rafael Storm  | … |  Walter Del Canto
  |
|  Mona Barrie  | … |  Mabel Guiness
  |
|  Max Willenz  | … |  Pierre
  |
|  Florence Shirley  | … |  Janet Hopper
  |
|  Leslie Francis  | … |  Homer Hopper
  |

Tuotanto
--------

*Kohtaamisen* tuotanto alkoi 25. kesäkuuta ja päättyi 11. elokuuta 1941. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä.

*Kohtaamisen* käsikirjoituksen laativat S. K. Lauren ja Anita Loos Rachel Crothersin *When Ladies Meet* -näytelmän (1932) pohjalta. Orville O. Dull tuotti elokuvan Leonardin kanssa. Bronisław Kaper sävelsi elokuvaan musiikin.

*Kohtaaminen* on uudelleenfilmatisointi vuoden 1933 elokuvasta *When Ladies Meet*, jonka pääosissa ovat Ann Harding, Myrna Loy, Robert Montgomery ja Frank Morgan Garsonin, Crawfordin, Taylorin ja Marshallin rooleissa.

Alkuperäinen näytelmä avattiin Royale Theatressa New Yorkin Broadwaylla 6. lokakuuta 1932. Näytelmää esitettiin 173:n näytöksen ajan, jolloin se suljettiin 4. maaliskuuta 1933.

Julkaisu ja vastaanotto
-----------------------

*Kohtaaminen* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 29. elokuuta 1941. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 12. joulukuuta 1943. Cedric Gibbons, Randall Duell ja Edwin B. Willis saivat Oscar-ehdokkuuden parhaasta lavastuksesta (mustavalkoinen) vuonna 1942.

*Kohtaaminen* julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Kohtaaminen (1941) *Internet Movie Database*. Viitattu 27.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  When Ladies Meet (1941) *Allmovie.com*. Viitattu 27.3.2013. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  When Ladies Meet *afi.com*. AFI.com. Viitattu 27.3.2013. (englanniksi)
4. 1 2 3  When Ladies Meet (1941) *Elonet.fi*. Viitattu 27.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kohtaaminen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kohtaaminen* Elonet.
* *Kohtaaminen* AllMoviessa. (englanniksi)
**Maura Healey** (s. 8. helmikuuta 1971) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on vuodesta 2023 lähtien toiminut Massachusettsin kuvernöörinä. Hän edustaa demokraattista puoluetta.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Healey syntyi Marylandissa vuonna 1971. Perhe muutti kuitenkin Hampton Fallsin kaupunkiin, New Hampshiren osavaltioon. Perheeseen kuului Mauran lisäksi neljä nuorempaa sisarusta. Äiti oli aluksi yksinhuoltaja ja työskenteli sairaanhoitajana. Sittemmin perheeseen tuli isäpuoli, joka toimi opettajana ja paikallisen ammattiliiton puheenjohtajana.

Healey opiskeli oikeustiedettä Harvardissa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1992. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Northeastern University -yliopistossa, josta hän valmistui lakimieheksi vuonna 1998. Hän työskenteli useissa eri lakifirmoissa erikoistuen kaupankäyntiin ja turvallisuuteen.

Healey on parisuhteessa Joanna Lydgaten kanssa.

Poliittinen ura
---------------

Healey valittiin Massachusettsin oikeusministeriksi vuonna 2014. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien John Miller, jonka Healey voitti saatuaan 61,7 % annetuista äänistä. Tätä ennen Healey oli työskennellyt edeltäjänsä, Martha Coakleyn, alaisuudessa vuodesta 2007 lähtien.

### Kuvernöörinä

Healey ilmoitti lähtevänsä ehdolle osavaltionsa kuvernöörinvaaleihin tammikuussa 2022. Republikaanit asettivat omaksi ehdokkaakseen Geoff Diehlin, jonka Healey voitti saatuaan 63,5 % annetuista äänistä.

Tullessaan valituksi Healeysta tuli Oregonin Tina Kotekin kanssa Yhdysvaltain ensimmäiset avoimesti homoseksuaalit kuvernöörit.

Healey vannoi virkavalansa 5. tammikuuta 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Maura Healey *National Governors Association*. Viitattu 16.4.2023.
2. ↑  Maura Healey, Governor *Mass.gov*.  2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Massachusetts Attorney General candidate Maura Healey says experience in AG's office prepared her for the top job *MASS Live*.  22.10.2013. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  How much of her personal life does Gov. Maura Healey owe the public? *GBH*.  13.1.2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Maura Healey *Ballotpedia*. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Massachusetts Attorney General Maura Healey Enters Governor’s Race *The New York Times*.  20.1.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
7. ↑  Massachusetts Governor Election Results 2022: Live Map *Politico*.  8.11.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
8. ↑  Maura Healey and Tina Kotek make history, winning elections to be first openly lesbian U.S. governors *CBS News*.  8.11.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
9. ↑  'An exciting day,' Maura Healey sworn in as Massachusetts Governor in historic ceremony *CBS News*.  5.1.2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Kanjonin koulu** on Tampereen Hervannassa sijaitseva alakoulu. Kanjonin koululla on luokkia yhdestä kuudenteen luokkaan sekä samassa rakennuksessa sijaitsee Kanjonin esikoulu. Kanjonin koululla on myös teknisen- ja tekstiilityön luokat. Koululla on myös tietokoneluokat ja liikuntasali. Koulun keittiön nimi on Herkkuhetki joka on Tampereen Aterian toimipaikka. 

Kanjonin koulu yläasteelle siirtyvät menevät yleensä Pohjois-Hervannan kouluun. Koululla on myös kaksi englannin kielen luokkaa. Koulussa on kaksi käytävää ja musiikkiluokka. Kanjonin koululla on erityisopetukseen tarkoitettu luokka ja kirjastoluokka. Kanjonin koulussa on noin 200 orjaa. Kanjonin koulu on myös osallistunut Yle TV2:n Kupletti-kisaan, jossa se sai hopealevyn. Kanjoninkoulu oli vuonna 2009 pronssilla jalkapallossa. Kanjonin koulu sijaitsee noin sata metriä Hervannan vesitornista. 

Kanjonin koulun pihalla on kahdet keinut, kiipeilyteline, jalkapallokenttä, koripallokori ja yksi katos. Liikuntasalissa on neljä koripallokoria. Kouluun tulee myös Hallilasta viidennelle luokalle siirtyvät oppilaat ja Hallilan kolmoset ja neloset suorittavat Kanjonin koulussa käsityöopinnot. Hervannan jäähalli sijaitsee kanjonin koulun takana parkkipaikalla ja vieressä on myös Kanjonin päiväkoti. Vuonna 2009 kanjonin koulu voitti pronssia Tampereen futsaal turnauksessa.

Katso myös
----------

* Hallilan koulutalo

Lähteet
-------

* Kanjonin koulun kotisivut
**Oleksandr Ivanovytš Baranov** (ukr. Олександр Іванович Баранов; s. 29. huhtikuuta 1960, Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on suomalais-ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja. Baranov on pelannut mm. Neuvostoliiton jalkapallon mestaruussarjassa ja Ukrainan valioliigassa sekä toiminut entisen ukrainalaisen pääsarjaseuran Arsenal Kiovan päävalmentajana. Kaudella 2015 Baranov toimii Kolmosessa pelaavan Spartak Helsingin päävalmentajana.

Baranov on Dynamo Kiovan kasvatti. Hän pelasi Neuvostoliiton jalkapallon mestaruussarjassa vuonna 1984 Spartak Moskovassa ja vuosina 1986–1990 Metalist Harkovassa. Osana Metalistin joukkuetta Baranov voitti Neuvostoliiton cupin vuonna 1988 ja pelasi Cup-voittajien cupissa kaudella 1988–89. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Baranov muutti Suomeen ja pelasi kaudella 1991 Ykkösessä Kontulan Urheilijoiden joukkueessa. Vuonna 1994 hän palasi lyhyeksi ajaksi Metalistiin ja pelasi joukkueessa neljä ottelua Ukrainan valioliigaa, mutta palasi kuitenkin Kontuun. Vuonna 1997 Baranov siirtyi Viikinkeihin, jossa hän toimi pelaaja-valmentajana vuosina 1998–2002 nostaen joukkueen kahdessa vuodessa Kolmosesta Ykköseen. Vuonna 2003 Baranov palasi jälleen Kontuun ja toimi myös siellä pelaaja-valmentajana.

Kaudeksi 2004–2005 Baranov palkattiin päävalmentajaksi Ukrainan valioliigassa pelanneeseen Arsenal Kiovaan. Hänet kuitenkin irtisanottiin marraskuussa 2005, kun joukkue oli kauden 2005–2006 puolessavälissä saavuttanut neljässätoista ottelussa vain neljätoista pistettä ja oli sarjassa kahdennellatoista sijalla. Baranov palasi Suomeen, jossa hän on sittemmin toiminut juniorivalmentajana FC Kontussa sekä miesten Kolmosessa pelaavan, pääosin suomenvenäläisistä koostuvan Spartak Helsingin päävalmentajana. Vuonna 2012 FC Kontu käynnisti Baranovin johtaman ja hänen mukaansa nimetyn junioriakatemian.

Baranov asuu Helsingin Karhusaaressa ja työskentelee sementin maahantuojana. Hänen vuonna 1985 syntynyt poikansa Ivan Baranov on myös jalkapalloilija. Ivan Baranov pelasi vuonna 2005 isänsä valmentamassa Kiovan Arsenalissa kymmenen ottelua Ukrainan valioliigaa. Baranovin vuonna 1992 syntynyt tytär Maria Baranova on Suomen Kansallisbaletin ensitanssija.

Lähteet
-------

1. 1 2  Олександр Баранов: Я, як і Джон Леннон, — космополіт *Україна Молода*. Viitattu 10.12.2013.
2. ↑  В киевском "Арсенале" – смена тренера *ua-football.com*. Viitattu 10.12.2013.
3. 1 2  Pikkujättiliigasta ponnistetaan Baranovin akatemiaan *Helsingin Uutiset*.  8.6.2012.  Arkistoitu 23.2.2017. Viitattu 10.12.2013.
4. ↑  Баранов Іван Олександрович *Ukrainan jalkapalloliitto*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 10.12.2013. (ukrainaksi)
5. ↑  Saranen, Aki: Futarin tyttärestä tuli prima ballerina *Helsingin Uutiset*.  8.6.2012.  Arkistoitu 9.3.2016. Viitattu 30.6.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee jalkapalloilijaa. Samannimisen henkirikollisen toimia käsitellään artikkelissa Kurun joukkoampuminen 1957.*

**Antti Heikki Pohja** (s. 11. tammikuuta 1977 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Ura
---

Pohja edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa Tampere Unitedia, jonka riveihin hän siirtyi jälleen kaudeksi 2007. Unitedissa hän pelasi aiemmin vuosina 2000–2001 ja 2004. Pohja edusti liigassa aiemmin myös Kuusysiä, MyPaa, FinnPaa, Jokereita, TPV:tä, VPS:ää ja Helsingin Jalkapalloklubia. 

Pohja voitti Tampere Unitedin riveissä Suomen mestaruuden kausilla 2001 ja 2007 sekä Veikkausliigan maalikuninkuuden kaudella 2004 tehden 16 maalia. Samalla hänet valittiin Vuoden liigapelaajaksi.

Ulkomailla Pohja on edustanut ruotsalaista Hammarby IF:iä vuosina 2002–2003 ja Sveitsin sarjoissa pelaavaa liechtensteinilaista FC Vaduzia vuosina 2005–2006. Hän on pelannut Suomen A-maajoukkueessa 23 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

Pohja ilmoitti syyskuussa 2010 kuluvan kauden jäävän hänen peliuransa viimeiseksi.

Saavutukset
-----------

### Veikkausliiga

#### Mitalit

* 2 Suomen mestaruutta (TamU 2001 ja 2007)
* 2 SM-hopeaa (MyPa 1995 ja HJK 2006)
* 1 SM-pronssi (TamU 2004)

#### Palkinnot

* Veikkausliigan maalikuningas 2004 (16 maalia)
* Vuoden liigapelaaja 2004
* Vuoden liigahyökkääjä 2004
* Ilta-Sanomien tähtikisan voittaja 2001
* Pohjolan Ottelun Vakuuttaja 2004

### Suomen Cup

* 2 Suomen Cupin kultaa (HJK 2006 ja TamU 2007)
* 1 Suomen Cupin hopea (TamU 2001)

### Liigacup

* 1 Liigacupin kulta (TamU 2009)

Muuta
-----

Koulutukseltaan Pohja on filosofian maisteri Tampereen yliopistosta. Hän työskenteli Aamulehden urheilutoimituksessa vuonna 2004. Hän on myös kirjoittanut Tampere Unitedin verkkosivuille blogia Pohjalliset. Pohja oli YLE:n kotimaan studion asiantuntijana jalkapallon vuoden 2014 kisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Veikkausliigan pelaajakortti
* *Pohjateksti Oy*, Pohjan yritys
* Pohjan haastattelu ylioppilaslehti *Aviisissa*
* Profiili futismaailma.com:issa

Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Lee Erwin