|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Tina ← **Antimoni** → Telluuri |
| As↑**Sb**↓Bi     |
| 

Koko taulukko |

 |
| **Yleistä** |
| Nimi | Antimoni |
| Tunnus | Sb |
| Järjestysluku | 51 |
| Luokka | Puolimetallit |
| Lohko | p-lohko |
| Ryhmä | 15 |
| Jakso | 5 |
| Tiheys | 6,697 · 103 kg/m3 |
| Kovuus | 3,0 (Mohsin asteikko) |
| Väri | Hopeanhohtoinen harmaa |
| Löytövuosi |  |
| **Atomiominaisuudet** |
| Atomipaino (Ar) | 121,760 |
| Atomisäde, mitattu (laskennallinen) | 133 pm |
| Kovalenttisäde | 138 pm |
| Van der Waalsin säde | 200 pm |
| Orbitaalirakenne | [Kr] 4d10 5s2 5p3 |
| Elektroneja elektronikuorilla | 2, 8, 18, 18, 5 |
| Hapetusluvut | -III, +III, +V |
| Kiderakenne | Romboedrinen (trigonaalinen) |
| **Fysikaaliset ominaisuudet** |
| Olomuoto | Kiinteä |
| Sulamispiste | 903,78 K (630,63 °C) |
| Kiehumispiste | 1 908 K (1 635 °C) |
| Höyrystymislämpö | 193,43 kJ/mol |
| Sulamislämpö | 19,79 kJ/mol |
| Äänen nopeus | 3 420 m/s 293 K:ssa |
| **Muuta** |
| Elektronegatiivisuus | 2,05 (Paulingin asteikko) |
| Ominaislämpökapasiteetti | 0,207 kJ/(kg K) |
| Sähkönjohtavuus | 2,5×106 S/m |
| Lämmönjohtavuus | (300 K) 24,4 W/(m·K) |
| CAS-numero | 7440-36-0  |
| Tiedot normaalilämpötilassa ja -paineessa |

Antimonia
Raakaa, kiteytynyttä antimonia (siniharmaat metallinhohtoiset säleet ja rakeet) kvartsissa.
**Antimoni** on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Sb** (lat. *stibium*) ja järjestysluku 51. Antimoni luokitellaan usein puolimetalliksi, sillä se on muutoin metallin kaltainen ja muistuttaa erityisesti lyijyä, mutta johtaa huonosti sähköä. Se on hopeanhohtoinen kova ja hauras aine. Sen sulamispiste on 630 °C ja kiehumispiste 1 635 °C. Sen erikoinen ominaisuus on, että se laajenee jähmettyessään.

Historia
--------

Antimoni tunnettiin jo esihistoriallisena aikana. Egyptistä on löydetty 5. ja 6. dynastian aikaisia (noin 2400–2300 eaa.) antimonilla päällystettyjä astioita, ja myös Mesopotamiasta on löydetty lähes yhtä vanhoja antimonista valmistettuja esineitä.

Jo varhain tunnettiin myös luonnossa esiintyvä antimonihohde (Sb2S3) eli stibniitti, jota itä­maiden naiset käyttivät kulma­karvojen maalaamiseen, jotta silmät näyttäisivät suuremmilta.

Antimonin vanha nimi on *stibium*, josta myös sen kemiallinen merkki Sb on peräisin. Nykyinen nimi antimoni (*anti-monakhos* – munkkia vastaan, munkin myrkky) on perimä­tiedon mukaan saanut alkunsa 1400-luvulla tapauksesta, joissa erfurtilainen munkki Basil Valentine myrkytti useita virkaveljiään antimonilla.

Myrkyllisyydestään huolimatta antimonia ja sen yhdisteitä on aikoinaan käytetty lääke­aineina, mutta tällöin ne saattoivat aiheuttaa myös kuoleman­tapauksia. Muun muassa Mozartin on epäilty kuolleen kalium­antimonyyli­tartraatin eli oksennus­viini­kiven aiheuttamaan myrkytykseen.

Keskiajalla antimonia käytettiin jopa vatsalääkkeenä. Silloin ummetuksesta kärsivät ottivat noin herneen kokoisen antimonipillerin, ja vatsa tyhjentyi nopeasti. Pilleri otettiin ulosteesta uudelleen käytettäväksi.

Isotoopit
---------

Antimoni esiintyy luonnossa kahtena stabiilina isotooppina, 121Sb ja 123Sb, joiden esiintyvyydet ovat lähes samat.

Antimonin radioisotooppeja tunnetaan 34 ja niiden massaluvut vaihtelevat välillä 104–139. Pitkäikäisin radioisotooppi on vuonna 1951 löydetty 125Sb, jonka puoliintumisaika on 2,76 vuotta. Isotoopit, jotka ovat keveämpiä kuin pysyvä 123Sb, hajoavat yleensä β+-hajoamisella ja raskaammat β−-hajoamisella, mutta tästä on joitain poikkeuksia.

Käyttö
------

Antimoni on käytössä lyijy- ja tinametalliseoksissa kovuuden lisäämiseen (laakerit ja kirjapainolaatat). Puhtaana antimonia käytetään infrapunailmaisimissa ja diodeissa. Antimonitrisulfidia on tulitikkujen sytytys­massassa, nalleissa ja väriaineena. Antimonitrioksidia lisätään muoveihin palamista hidastavaksi kemikaaliksi. Palon sattuessa se reagoi palavan aineen kanssa muodostaen tahmean kerroksen, joka tukahduttaa liekit.

### Käyttöturvallisuus ja myrkyllisyys

Antimoni ja sen yhdisteet ovat toisen luokan myrkkyjä. Akuutti myrkytys muistuttaa arseenimyrkytystä, ja sen hoito on samanlaista. Hienojakoinen antimoni on myrkyllisempää kuin useimmat antimoniyhdisteet. Pieninä annoksina oireina on päänsärkyä, väsymystä ja masentuneisuutta. Suuret annokset aiheuttavat voimakasta ja taajaa oksentelua ja kuoleman muutamassa päivässä.

Antimonin aiheuttamat myrkytykset ovat teollisuudessa harvinaisia.

Antimoniyhdisteistä stibiini (SbH3) on huomattavan myrkyllistä. Se vaikuttaa keskushermostoon ja aiheuttaa akuuttia hemolyysia. Kuolemaan riittää 0,01 %:n pitoisuus ilmassa.

Merkittävimmät esiintymisalueet
-------------------------------

* Kiina
* Bolivia
* Venäjä
* Etelä-Afrikka
* Myanmar
* Serbia
* Montenegro
* Turkki

Lähteet
-------

* WSOY Facta – antimoni[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Michael T. Wieser & Tyler B. Coplen: Atomic Weights of the Elements 2009 (IUPAC technical report).  *Pure and Applied Chemistry*, 2011, 83. vsk, nro 2.  IUPAC. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.4.2011.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Marko Hamilo: Antimoni koitui ehkä Mozartinkin kohtaloksi (Alkuainesarjan artikkeli antimonista)  8.8.2006. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu. Viitattu 7.7.2010.
3. ↑  Antimonin kansainvälinen kemikaalikortti
4. 1 2  Anja Haavisto, Atso Hella, Osmo Hurmola, Vuokko Tuomi: *Alkuaineiden kiehtova maailma*. Otava, 1992. ISBN 951-1-12509-5.
5. ↑  Antimony *Encyclopædia Britannica Online*. Viitattu 3.11.2018. (englanniksi)
6. ↑  Audi, G. ym.: The NUBASE2016 evaluation of nuclear properties.  *Chinese Physics C*, 2017, 41. vsk, nro 3, s. 030001-1-030001-138.  IOP Publishing. doi:10.1088/1674-1137/41/3/030001. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 3.11.2018.  (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
7. 1 2 3 4  Beeson, Paul B. & McDermott, Walsh: *Textbook of Medicine*, s. 62. 14. painos. Philadephia - Lontoo - Toronto: W. B. Saunders Company, 1975. ISBN 0-7216-1660-7. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antimoni**.
* Coloria.net: Alkuaine, Antimoni
* Periodictable: Technical data for Antimony (englanniksi)
* Luettelo antimonin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi))
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Antimony (englanniksi)
* Mindat: Antimony (englanniksi)
* Webmineral: Antimony Mineral Data (englanniksi)
* Americanelements: Antimony Technical and Safety Data (englanniksi)
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Antimony (englanniksi)
* PeriodicTable: Antimony (Sb) (englanniksi)
* PubChem: Antimony (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Antimony (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Antimony (englanniksi)
* DrugBank: Antimony (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Antimony (englanniksi)