recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee jumalaa. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Kaksikasvoinen Janus. Roomalainen veistos. Vatikaanin museo.
**Janus** (lat. *Ianus*) oli roomalaisen mytologian alkujen, loppujen ja muutoksen sekä ovien ja porttien jumala. Janusta pidettiin merenkulun ja rahanlyönnin kehittäjänä. Janusta palvottiin kylvöajan alussa, satoa korjatessa, häissä, syntymäpäivinä ja muissa tärkeissä aluissa ihmisen elämässä.

Ulkonäkö
--------

Janus kuvattiin usein kaksikasvoisena, kasvot katsomassa eri suuntiin, toinen menneisyyteen ja toinen tulevaisuuteen. Alun perin toinen kasvo oli parraton ja toinen parrakas, mahdollisesti symboloimassa Kuuta ja Aurinkoa, mutta myöhemmissä kuvissa molemmilla kasvoilla oli parta. Januksen oikeassa kädessä oli avain.

Kaksikasvoinen Janus oli kuva-aiheena useissa roomalaisissa kolikoissa.

Tausta ja uskomukset
--------------------

Janus oli erään tradition mukaan tullut Thessaliasta ja hallinnut Roomassa tarunomaisen kuningas Camesuksen kanssa. Toisessa traditiossa Janus oli Latiumin kuningas, joka vastaanotti Gianicololla Saturnuksen, kun tämä oli karkotettu Ólympokselta. Janus olisi tämän jälkeen hallinnut Saturnuksen kanssa.

Januksen puoliso Juturna oli lähdenymfi ja Volturnus-jumalan tytär. Januksen ja Juturnan poika Fons oli lähdeveden jumala. Tiberinus puolestaan oli Tiberjoen jumala.

Janus oli roomalaisten varhaisimpia ja omaperäisimpiä jumalia, eikä sillä ollut suoranaista kreikkalaista vastinetta. Sen palvonta liittyy perinteisesti jo Romuluksen aikaan, ja sitä on todennäköisesti palvottu jo ennen Rooman kaupungin perustamista.

Janus oli porttien, ovien, alkamisen ja lopettamisen jumala. Joidenkin tutkijoiden mukaan Janus oli kaikkien alkujen jumala, minkä takia päivän, kuukauden ja vuoden alut olivat pyhitetty hänelle. Roomalaisissa kodeissa päivä aloitettiin aamurukouksella Janukselle. Latinan kielessä vuoden ensimmäinen kuukausi tammikuu (*Ianuarius*) nimettiin Januksen mukaan, mistä se myöhemmin levisi germaanisiin kieliin (esimerkiksi englannissa *January*, ruotsissa *Januari* ja saksassa *Januar*).

Roomassa oli useita seremoniallisia portteja, joista tunnetuin oli Januksen pyhäkkönä toiminut Janus Geminus, joka sijaitsi Forum Romanumin pohjoislaidalla. Portin ovia pidettiin aina sota-aikana auki, jotta Janus pääsisi auttamaan joukkoja tappion uhatessa. Historiotsija Liviuksen mukaan portti oli kiinni vain kahdesti.

Lähteet
-------

* Castrén, Paavo: *Antiikin myytit*. Helsinki: Otava, 2017. ISBN 978-951-1-28121-4.

### Viitteet

1. ↑  Marja-Leena Hänninen: *Uskonnot antiikin Roomassa*, s. 48. Juva Bookwell, 2012.
2. 1 2 3 4  Castrén, s. 314.
3. 1 2  Castrén, s. 315.
4. 1 2 3 4 5  Janus *Encyclopædia Britannica*.  2018. Encyclopædia Britannica, Inc. Viitattu 23.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Janus** Wikimedia Commonsissa
Textile Fashion Center Boråsissa.
**Boråsin ammattikorkeakoulu** on ammattikorkeakoulu Boråsissa Ruotsissa. Boråsin kunnan aikuiskoulutuskeskus toimii päävastuullisena koulutuksen järjestäjänä. Koulutusmuotoa kutsuttiin aikaisemmin nimityksellä *kvalificerad yrkesutbildning* (KY), mutta vuodesta 2009 lähtien on käytetty termiä ammattikorkeakoulu. 

Koulutus aloitettiin vuonna 2001 logistiikka-alan koulutuksella, joka järjestettiin yhdessä Boråsin korkeakoulun kanssa. Vuonna 2002 aloitettiin tuotantotekniikan koulutus vaatetusteollisuuden koulutusohjelmassa. Myöhemmin koulutustarjontaa on täydennetty teknisten tekstiilien, sähköisen kaupan ja digitaalisen viestinnän, tuotantoteknologian, tukipedagogiikan ja lääketieteellisen sihteerin koulutuksilla. Vuonna 2009 aikuiskoulutuksen hammashoitajan ja sähköasentajan täydennyskoulutukset saivat ammattikorkeakoulututkinnon statuksen. 

Koulun koulutukset järjestetään Textile Fashion Centerissä Simonslandissa ja aikuiskoulutuskeskuksen tiloissa Boråsin keskustassa. Nykyinen rehtori on vuodesta 2016 alkaen Josipa Matić. 

Koulu on laajentunut aikuiskoulutustoiminnasta täydentämään Boråsin alueen tarvetta ammatillisesti koulutetulle henkilöstölle.

Aiheesta muualla
----------------

* Boråsin ammattikorkeakoulun verkkosivut (ruotsiksi)
Seuran logo
**VfB Oldenburg** on urheiluseura Oldenburgista Saksasta. Seura tarjoaa viisi erilaista urheilulajia noin 500 jäsenelleen. Lajeja ovat kriketti, paini, pöytätennis, lentopallo ja jalkapallo. Seuran värit ovat sininen ja valkoinen.

Historia
--------

VfB Oldenburg perustettiin 17. lokakuuta 1897, jolloin nimenä oli ***FC 1897 Oldenburg***. Vuonna 1919 seura liittyi yhteen ***FV Germania 1903 Oldenburgin*** kanssa ja uudeksi nimeksi valittiin VfB Oldenburg. Vuotta myöhemmin seura hankki itselleen vanhan velodromin Donnerschweestä (nykyään osa Oldenburgin kaupunkia) ja jälleenrakensi sen uudeksi jalkapallokentäksi. Donnerschween Stadionista *("pohjoisen helvetti")* kehittyi seuran sielu, mutta vuonna 1990 seura oli myytävä koska se ajautui vähitellen konkurssiin. Vuonna 2000 konkurssi saatiin selvitettyä menestyksekkäästi ja nykyään seura on vapaa kaikista veloista. Vuonna 2004 Oldenburgin krikettiklubi liittyi VfB Oldenburgiin sen uudeksi krikettijoukkueeksi. Vuonna 2005 Frank Lachmann seurasi pitkäaikaista edeltäjäänsä Klaus Bersteriä seuran presidentiksi.

Menestys
--------

VfB Oldenburg pelasi kauden 1980/1981 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesliigassa ensimmäistä kertaa, mutta se pudotettiin alempaan liigaan vuoden jälkeen kun 2. Bundesliigan pohjois- ja etelälohkot yhdistettiin. Vuodet 1989–1993 olivat VfB Oldenburgin menestyksekkäimmät. Valmentaja Wolfgang Sidkan ja manageri Rudi Assauerin ollessa johdossa seura menetti täpärästi nousun Saksan korkeimpaan sarjaan, Bundesliigaan. Kausi 1996/1997 oli viimeinen kausi 2. Bundesliigassa. Nykyään seuran ykkösjoukkue pelaa Regionalliga Nordin pohjoislohkossa, joka on Saksan neljänneksi korkein sarjataso.

Stadion
-------

Vuodesta 1991 lähtien VfB:n kotipelit on pelattu kunnallisella Marschweg-Stadionilla. Stadionille mahtuu 15 000 ihmistä ja istuimia on käytettävissä 4500. Ennätysyleisö (30 000 katsojaa) saavutettiin vuonna 1960 kun VfB hävisi Borussia Mönchengladbachille ja vuonna 1974 sen hävitessä Hampurin SV:lle Saksan Cupin ottelussa.

Osoite: Marschweg – Stadion, Marschweg 25, 26122 Oldenburg

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran virallinen kotisivu
**Erik August Kollin** (28. joulukuuta 1836 Pohja – 1901) oli pietarinsuomalainen muun muassa Fabergélla työskennellyt kultaseppä.

Hän oli oppipoikana kulta- ja hopeaseppä Alexander Palménilla Tammisaaressa. Saatuaan kisällin arvon hän muutti Pietariin 1858 ja pääsi työskentelemään jalokivimestari August Holmströmille. Hänet hyväksyttiin alalle 1868 ja vuonna 1870 hän avasi oman työpajan Pietarissa. 

Kollin oli Fabergén ensimmäinen johtava kultaseppä (1870-1886), kunnes Mihail Perhin korvasi hänet (1886-1903). Myös Perhinin seuraaja Henrik Wigström oli suomalainen.

Kollin teki töitä August Holmströmille ja Carl Fabergélle. Myöhemmin hän vastasi Fabergélla kaikista työpajoista. Hän oli erikoistunut kulta- ja hopeaesineisiin, jotka usein olivat oman aikansa arkaaista tyyliä. Hän käytti Fabergélle tekemissään esineissä Fabergén merkintöjen vieressä merkintää *EK*. 

Vuosien 1885–1899 välisenä aikana Kollin toimi itsenäisenä kultaseppänä Pietarissa osoitteessa Demidov pereulok 9. Toimintaa jatkoi usean vuoden ajan hänen leskensä Henrika (Henrietta) Eleonora Backman (1841 – n. 1920).

Lähteet
-------

* Ulla Tillander-Godenhielm, Fabergén suomalaiset mestarit, Tammi 2011, s. 54–63.

### Viitteet

1. ↑  Fabergén 24 mestarista yhteensä 14 oli suomalaista *Helsingin Sanomat*.  11.4.2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |

 |
**VfB Einheit zu Pankow** on saksalainen jalkapalloseura Berliinistä, Pankowin kaupunginosasta.

Historia
--------

Seura edeltäjänä pidetty VfB Pankow perustettiin vuonna 1893. Sosialistisen hallinnon alettua seura perustettiin uudelleen nimellä SG Pankow-Nord. 1940-luvun lopun ajan seura pelasi Berliinin kaupunkisarjoja, joista se nousi kaudeksi 1950–1951 DDR-Oberligaan. Pääsarjassa seura pelasi nimellä VfB Pankow Berlin, ja sijoittui ensimmäisellä kaudellaan selvästi sarjan viimeiseksi voitettuaan vain kaksi ottelua maalisuhteella 29–131. Maan jalkapalloliiton päätöksellä seuraa ei kuitenkaan pudotettu DDR-Ligaan, sillä pääsarjatasolla haluttiin olevan ainakin yksi berliiniläisjoukkue. Toisen Oberliga-kautensa seura pelasi nimellä BSG Einheit Pankow Berlin, mutta sijoittui sarjan viimeiseksi. Tällä kertaa seura putosi DDR-Ligaan, jossa se sijoittui ensimmäisellä kaudella kymmenenneksi ja vältti näin putoamisen viimeisenä joukkueena. Kauden jälkeen 1953–1954 seura putosi Bezirksliga Berliiniin, jolloin se vaihtoi nimensä BSG Lokomotive Lichtenbergiksi seurafuusion myötä. Seura oli pahimmillaan neljännellä sarjatasolla, mutta nousi vuonna 1957 kolmannelle sarjatasolle II. DDR-Ligaan. Kahden kauden jälkeen seura putosi jälleen neljännelle sarjatasolle.

Seura nousi takaisin toiselle sarjatasolle vuonna 1971, mutta putosi heti kauden jälkeen. Seuraavan kerran Pankow nähtiin DDR-Ligassa vuonna 1973, mutta tällöinkin visiitti oli ainoastaan kauden mittainen. Viimeisen kerran seura pelasi toisella sarjatasolla kaudella 1975–1976, jonka jälkeen se putosi. Itä-Saksan romahdettua seuran nimeksi otettiin VfB Einheit zu Pankow. Tämän jälkeen seura on pelannut Saksan alasarjoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leske, Hans: *Enzyklopädie des DDR-Fussballs*, s. 85–86. Göttingen: Verlag die Werkstatt, 2007. ISBN 978-3-89533-556-3. (saksaksi)
2. ↑  East Germany 1950/51 Rec Sport Soccer Statistics Foundation. Viitattu 23.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  East Germany 1951/52 Rec Sport Soccer Statistics Foundation. Viitattu 23.4.2010. (englanniksi)
4. ↑  East Germany 1952/53 Rec Sport Soccer Statistics Foundation. Viitattu 23.4.2010. (englanniksi)
5. ↑  East Germany 1975/76 Rec Sport Soccer Statistics Foundation. Viitattu 23.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (saksaksi)
**Mortal Kombat** on Midway Gamesin kehittämä ja julkaisema tappelupeli. Peli on julkaistu vuonna 1992 kolikkopelinä ja myöhemmin Amigalle, DOS:lle, Game Boylle, Game Gearille, Sega Mega Drivelle, Sega CD:lle, Sega Master Systemille ja SNESille.

Peli on *Mortal Kombat* -sarjan ensimmäinen peli.

Julkaisu
--------

Perheystävällisenä tunnettu Nintendo muokkasi väkivaltaisena tunnettua peliä julkaisua varten eri tavoin: taustalla olevat seivästetyt irtopäät poistettiin kokonaan ja veri muutettiin punaisesta vihreäksi. Peli julkaistiin aikana, jolloin videopelejä alettiin suunnata enemmän nuorille aikuisille ja teini-ikäisille ja olemassa ei vielä ollut lakeja pelien myynnistä alaikäisille.

Pelaaminen
----------

Pelissä käytetään viittä nappia: kaksi korkeille ja matalille potkuille, kaksi korkeille ja matalille lyönneille sekä yhtä nappia torjumiseen. Pelissä on mukana vastustajan lopettaminen, joka aktivoidaan siirtymällä sopivalle etäisyydelle vastustajasta ja syöttämällä oikea yhdistelmä.

Vastaanotto
-----------

Pelin Amiga-versio on saanut The One -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.

Vaikutus
--------

Yhdysvaltain kongressi järjesti vuonna 1992 kuulemisia videopelien väkivallasta ja käytti *Mortal Kombatia* esimerkkinä *Night Trapin* ohella. Vuonna 1994 ESRB perustettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rob Crossley: Mortal Kombat: Violent game that changed video games industry  2.6.2014. BBC. Viitattu 29.3.2019.
2. 1 2  Mortal Kombat (1992)  6.2.2015. Hardcore Gaming 101. Viitattu 29.3.2019.
3. ↑  Mortal Kombat review Amiga Magazine Rack. Viitattu 29.3.2019.
4. 1 2  Michelle Deco: A Brief History of the ESRB  9.10.2017. Gamasutra. Viitattu 29.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Mortal Kombat* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Mortal Kombat* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Mortal Kombat* Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
* *Mortal Kombat* Arcade History -sivustolla (englanniksi)
* *Mortal Kombat* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Georgijevsk** (ven. Гео́ргиевск) on kaupunki Stavropolin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuorten juurella Kuman sivujoen Podkumokin varrella 210 kilometriä Stavropolista kaakkoon. Kaupunki on Georgijevskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen kautta kulkee Mineralnyje Vodyn ja Prohladnajan välinen rautatie, josta kaupungissa haarautuu sivurata Budjonnovskiin. Asukkaita on 72 100 henkeä (vuonna 2011).*lähde?*

Georgijevsk on perustettu vuonna 1777 linnoitukseksi Mozdokin ja Azovin väliselle Kaukasian puolustuslinjalle. Vuonna 1783 siellä solmittiin sopimus, jonka mukaan Georgiasta tuli Venäjän protektoraatti. Vuonna 1786 Georgijevsk sai kaupunginoikeudet ja siitä tuli aluksi samannimisen kihlakunnan ja vuodesta 1802 Kaukasian läänin keskus. Vuonna 1822 aluehallinto siirrettiin Stavropoliin. Linnoitus lakkautettiin vuonna 1825 ja vuonna 1830 Georgijevsk menetti myös kihlakuntakeskuksen aseman.

Nykyään kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on mm. metalli-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 107. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Georgijevsk**.
* Georgijevskin kaupungin sivusto (venäjäksi)

Stavropolin aluepiirin *kaupunkipiirit* ja piirit
Aleksandrovskoje •
Andropov •
Apanasenkovskoje •
Arzgir •
Blagodarnyi •
*Budjonnovsk* •
Budjonnovsk •
*Georgijevsk* •
Georgijevsk •
Gratšovka •
Izobilnyi •
Ipatovo •
*Jessentuki* •
Kirov •
*Kislovodsk* •
Kotšubejevskoje •
Krasnogvardeiskoje •
Kurskaja •
*Lermontov* •
Levokumskoje •
*Mineralnyje Vody* •
Mineralnyje Vody •
Neftekumsk •
*Nevinnomyssk* •
Novoaleksandrovsk •
Novoselitskoje •
Petrovskoje •
*Pjatigorsk* •
Predgorny •
Sovetski •
Špak •
*Stavropol* •
Stepnoje •
Trunov •
Turkmeenien piiri •
*Železnovodsk*
**Pykäverkkohämähäkit** (Uloboridae) on hämähäkkeihin kuuluva heimo. Useimmat lajit ovat trooppisia tai subtrooppisia Luonnonvaraisena Suomessa heimoa edustaa ainoastaan sektorihämähäkki (*Hypiotes paradoxus*). Toinen laji, ansarikolmikki (*Uloborus plumipes*), on tavattu kasvihuoneista Suomesta useita kertoja (esimerkiksi Lappeenrannassa 2007 ja Vaasassa sekä Jyväskylässä).

Pykäverkkohämähäkit ovat pieniä, vain 4–8 millimetrin pituisia. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet tavalla, joka erottaa heimon jäsenet muista hämähäkeistä. Takaruumis on usein kolmiomainen. Takimmaisessa jalkaparissa on kaarevista karvoista muodostuma kampamainen elin, *calamistrum*, joka eläin käyttää seitin kutomisessa. Heimoon kuuluvien hämähäkkien pinta on kauttaaltaan hienon karvoituksen peitossa. Osa karvoista on höyhenmäisesti haaroittuneita. Pykäverkkohämähäkit ovat sikäli erikoisia, ettei niillä ole lainkaan myrkkyrauhasia.

Myrkkyrauhasten puuttuessa hämähäkki ei pysty lamauttamaan saalistaan ennen ruokailua vaan ainoastaan sitoo sen tiukasti seittiin. Näillä, kuten muutamilla muillakin hämähäkeillä, on kehruurauhasten yhteydessä erityinen rakenne, kehruulevy (*cribellum*), kun seitti erittyy kehruurauhasista, jakaa levy sen hajanaiseksi kimpuksi erillisiä säikeitä. Tämä tekee seitistä villamaista. Tällainen seitti toimii tarranauhan tapaan ja saalishyönteinen takertuu siihen tehokkaasti. Hämähäkki edesauttaa takertumista vuoroin löysäten ja vuoroin kiristäen verkkoaan. Pyyntiverkon geometria vaihtelee, mutta eurooppalaiset lajit tekevät joko pyöreän, vaakatasossa sijaitsevan verkon (*Uloborus*) tai ympyrän sektorin muotoisen verkon (*Hypiotes*).

Lähteet
-------

1. ↑  Uloboridae *The World Spider Catalog*. Viitattu 11.2.2011. (englanniksi)
2. ↑  The Spider Family Uloboridae American Museum Novitates, 1964
3. ↑  Koponen, S: Uloboridae Checklist of Spiders in Finland, University of Turku, 2008
4. ↑  Hyönteisfoorumi[vanhentunut linkki]
5. ↑  Hyönteisfoorumi[vanhentunut linkki]
6. ↑  Uloboridae (Arkistoitu – Internet Archive) Virginia Tech
7. ↑  The Families of Spiders Represented in the British Isles (Arkistoitu – Internet Archive) L. Watson and M. J. Dallwitz
8. ↑  Hyptiotes paradoxus Eurospiders

Aiheesta muualla
----------------

* Sektorihämähäkki - *Hyptiotes paradoxus*. Eurooppalainen vuoden hämähäkki 2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
* BugGuide.net (englanniksi)
* Luettelo maailman pykäverkkohämähäkkilajeista (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q12057
* Wikispecies: Uloboridae
* ADW: Uloboridae
* AFD: Uloboridae
* BioLib: 448
* BOLD: 198848
* BugGuide: 1956
* CoL: 626S5
* EoL: 9037
* Fauna Europaea: 10653
* Fauna Europaea (new): 2de50068-eb9f-4c4a-a5a4-cd5b9a9619f5
* Fossilworks: 57475
* GBIF: 3326
* iNaturalist: 121468
* IRMNG: 101066
* ITIS: 847767
* NBN: NBNSYS0000161226
* NCBI: 93708
* NZOR: 59f82d44-3ed5-4fb1-90fa-e2c6a08ca1d7
* Plazi: FF60F029-2479-2755-FE3A-FCD6A797A226
* WSC: urn:lsid:nmbe.ch:spiderfam:0098

 |

 |
**Vourvoúlos** (kreik. Βουρβούλος; myös *Vurvúlos*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vourvoúlos muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Βουρβούλου, *Topikí Koinótita Vourvoúlou*). Kylän väkiluku on 535 (vuonna 2011).

Vourvoúloksen satama.
Vourvoúlos sijaitsee Thíran pohjoisissa keskiosissa noin 2,5 kilometriä saaren keskuksesta Firásta pohjoiseen lähellä Imerovíglin kylää. Kylä on rakennettu itään päin avautuvaan rinteeseen. Kylän merkittävimmät kirkot ovat Pyhän Eustratioksen (*Ágios Efstrátios*) ja Pyhän Panteleimonin (*Ágios Panteleímonas*) kirkot. Vourvoúloksen ranta ja satama ovat saaren koillisrannikolla eli kalderalta nähtynä vastakkaisella puolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Vourvoulos *Santorini View*. Viitattu 20.3.2017.
3. ↑  Santorini Vourvoulos beach *Greeka.com*. Viitattu 20.3.2017.
4. ↑  Vourvoulos *Travel to Santorini*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vourvoúlos** Wikimedia Commonsissa
**Islamilainen pankkijärjestelmä** (arab. المصرفية الإسلامية‎, pers,. بانکداری اسلامی‎) on rahalaitosjärjestelmä, jonka pohjana on islaminuskoon perustuva šarialaki. Pankkijärjestelmän tärkein erikoispiirre on se, että korkoa *(riba)* ei peritä, koska islamilainen laki, šaria, kieltää sen. Koron pyytäminen ja maksaminen kuuluu suuriin synteihin, joista seuraa rangaistus tässä maailmassa tai tuonpuoleisessa. 1300-luvun oppinut al-Shahabi vahvistaa, että Jumala on luvannut ikuisen Helvetin tulen sille, joka pyytää tai maksaa korkoa.

Pankkijärjestelmässä ei ole lainanottajia ja -antajia, vaan ostajia ja myyjiä eli kauppaa käydään tavaralla osamaksukauppana. Samalla tavoin kaikista spekulatiivisimmat sijoitusmuodot ovat kiellettyjä. Islamilainen pankkitoiminta on kehittänyt erilaisia kiertoteitä, joiden perusteella korkoa ei muodollisesti makseta, vaikka lainanottaja joutuukin maksamaan antajalle enemmän kuin lainapääoman. 

Pankkijärjestelmässä myös voitot ja tappiot jaetaan asiakkaiden kesken. Finanssikriisi on nostanut myös länsimaissa kiinnostusta islamilaista pankkijärjestelmää kohtaan.

Suurin islamilaisen finanssiliiketoiminnan keskus on Malesia, jossa sijaitsee 65 %:a kaikesta islamilaisesta pankkitoiminnasta,

Suurimmat markkinalueet
-----------------------

| Prosenttiosuus islamilaisen pankkisektorin maailmanmarkkinaosuudestamaittain, 2014 |
| --- |
|  Saudi-Arabia | 33 % |
|  Malesia | 15,5 % |
|  Yhdistyneet arabiemiirikunnat | 15,4 % |
|  Kuwait | 10,1 % |
|  Qatar | 8,1 % |
|  Turkki | 5,1 % |
|  Indonesia | 2,5 % |
|  Bahrain | 1,6 % |
|  Pakistan | 1,4 % |
| Muu maailma | 7,3 % |
| Lähde: World Islamic Banking Competitiveness Report 2016 |

Lähteet
-------

1. ↑  al-Dhababi: *Suuret synnit (Kitâb al-Kabâ'ir)*, s. 48. Satara Establishment Oy, 2013.
2. ↑  Uusi Suomi: Islamista talouden pelastaja? - Näin toimii muslimipankki *uusisuomi.fi*. Viitattu 27.06.2012. {fi}
3. ↑  Ulkoasiainministeriö: Islamilainen pankkitoiminta Malesiassa *Raportti*.  20.6.2007. Viitattu 27.06.2012. {fi}
4. ↑  World Islamic Banking Competitiveness Report 2016. Participation industry footprint *ey.com*.  Arkistoitu 19 kesäkuu 2018. Viitattu 21 September 2016.
**Aarne Henrik Salonius** (20. huhtikuuta 1884 Kankaanpää – 16. elokuuta 1930 Rauman saaristo) oli suomalainen klassillisen filologian tutkija ja Helsingin yliopiston kreikan kirjallisuuden professori.

Saloniuksen vanhemmat olivat nimismies Frans Fritiof Salonius ja Edla Wilhelmina Juselius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1911.

Salonius oli Viipurin klassillisen lyseon latinan– ja kreikankielen lehtorina 1911–1921 ja Helsingin suomalaisen normaalilyseon latinan ja kreikan kielen vanhempi lehtori 1921–1929. Hän toimi Helsingin yliopistossa dosenttina 1920–1929 ja kreikan kirjallisuuden professorina 1929–1930.

Aarne Salonius oli naimisissa vuodesta 1929 laulajatar Helmi Sigrid Frilanderin kanssa.

Teoksia
-------

* *De dialectis Epirotarum Acarnanum Aetolorum Aenianum Phthiotarum*, väitöskirja. 1911
* *Varia de origine et sermone tabularum Dodonae effossarum*. 1915
* *Vitae Patrum*. 1920
* *Passio S. Perpetuae*. 1921
* *Martyrium Beati Petri Apostoli*. 1926
* *Zur Sprache der griehischen Papyrusbriefe*. 1927

Lähteet
-------

* A. H. Salonius SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Teokset Fennica–tietokannasta

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vourliótes** (kreik. Βουρλιώτες; myös *Vurliótes*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 376 (vuonna 2011).

Vourliótesin kylää.
Vourliótesin kylä sijaitsee Sámoksen pohjoisissa sisäosissa noin 21 kilometriä länteen saaren pääkaupungista Sámoksen kaupungista ja noin 20 kilometriä itään Karlóvasista. Se on rakennettu Karvoúnis-vuoren pohjoisrinteeseen noin 300 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on syntynyt 1500-luvulla. Sen ensimmäiset asukkaat tulivat Vähästä-Aasiasta Voúrlan kylästä, mistä kylä on saanut nimensä. Hieman lännempänä sijaitsee Manolátesin kylä. Kylien välillä kulkee vaellusreitti.

Vourliótes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βουρλιωτών, *Topikí Koinótita Vourliotón*), johon kuuluvat varsinaisen Vourliótesin kylän lisäksi kylät Avlákia ja Kámpos sekä Vrontianín luostari (*Moní Vrontá*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 501.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Vourliotes *The Greek islands: Samos*. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Vourliotes *Samos In*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vourliótes** Wikimedia Commonsissa
**Aarne Matias Salonen** (18. helmikuuta 1900 Tampere – 24. elokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, laulaja ja sanoittaja. Laulajana hän käytti myös taiteilijanimeä Matias Arne.

Ura
---

### Teatteri ja elokuva

Tampereen teatterissa uransa aloittanut Salonen esiintyi myöhemmin myös useassa muussa teatterissa, kunnes vuonna 1926 siirtyi Anton Soinin tilalle Helsinkiin Sörnäisten Työväen Näyttämön johtajaksi. Samalla hän toimi myös näyttelijänä sekä ohjaajana. Vuonna 1927 Salonen kiinnitti Sörnäisten Työväen Teatteriin vasta 18-vuotiaan Tauno Palon, joka jatkoi teatterissa seuraavat viisi vuotta. Hänen mukaansa Salonen oli taitava ja innostunut teatteripersoona, jonka aikana harrastajapohjalta toiminut näyttämö otti ison askeleen eteenpäin. Salonen kuitenkin jätti lama-aikana vaikeassa taloudellisessa tilanteessa olleen Sörnäisten Työväen Teatterin keväällä 1930 ja siirtyi näyttelijäksi Porin Teatteriin. Myöhemmin 1940-luvulla Salonen teki useita pieniä elokuvarooleja.

### Musiikki

Aarne Salonen tunnettiin myös laulajana, joka esiintyi muun muassa Dallapén ja Columbus-orkesterin solistina. Vuonna 1929 hän oli Urho Walkaman ohella toinen solisti Dallapén Berliiniin tekemällä levytysmatkalla, jolloin yhtye äänitti 50 Kansanorkesterin nimellä julkaistua kappaletta. Berliinin nauhoituksia on myöhemmin julkaistu muun muassa vuonna 2006 ilmestyneellä Dallapén kokoelmalla *Levytyksiä vuodelta 1929*. Iskelmien lisäksi Salonen levytti myös työväenlauluja, joista esimerkiksi *Köyhälistön marssi* on mukana Eteenpäin!-levymerkin vuoden 1970 kokoelmalla *Proletaarit nouskaa*. Hänen esittämäkseen on Suomen äänitearkistossa merkitty yhteensä 30 ja sanoittamakseen 12 laulua.

Filmografia
-----------

* *VMV 6* (1936)
* *Onni pyörii* (1942)
* *August järjestää kaiken* (1942)
* *Synnitön lankeemus* (1943)
* *Nuoria ihmisiä* (1943)
* *Herra ja ylhäisyys* (1944)
* *Tähtireportterit tulevat* (1945)

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 31.8.1974, s. 4 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille))
2. ↑  Palo, Tauno & Räty-Hämäläinen, Aino (toim.): *Käsi sydämellä*, s. 48–51. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki, 1969.
3. ↑  Aarne Salonen Elonetissä.   Viitattu 26.6.2015.
4. ↑  Various ‎– Proletaarit Nouskaa Discogs. Viitattu 26.6.2015.
5. ↑  Salonen Aarne (esittäjä) (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen äänitearkisto. Viitattu 26.6.2015.
6. ↑  Salonen Aarne (sanoittaja) (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen äänitearkisto. Viitattu 26.6.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Rauno "Rane" Korpi** (s. 25. kesäkuuta 1951 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Korpi valmensi Suomen jääkiekkomaajoukkuetta vuosina 1986–1987. Lisäksi hän on valmentanut Suomen naisten maajoukkuetta (1996 – 1998) ja nuorten maajoukkueita.

Korpi on toiminut Tapparan päävalmentaja jääkiekon SM-liigassa vuosina 1979–1982, 1985–1991 ja 1997–1998. Hän valmensi joukkueensa muun muassa kolmeen peräkkäiseen mestaruuteen 1986–1988. Kaiken kaikkiaan Korvella on SM-liigasta valmentajana neljä mestaruutta, yksi hopea ja yksi pronssi. Tapparan lisäksi Rauno Korpi on valmentanut seuratasolla TuToa, EC KACia (Itävalta) ja EV Zugia (Sveitsi). Korpi on ollut päävalmentajana kaikkiaan 444 SM-liigaottelussa.

Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana Korven paras saavutus oli Moskovan kisojen 4. sija vuonna 1986. Naismaajoukkueen valmentajana hän voitti maailmanmestaruuskisoissa pronssia vuonna 1997 ja olympiapronssin vuonna 1998. Rauno Korpi on valittu vuoden valmentajaksi vuosina 1982, 1986 ja 1987 sekä Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 167.

Korpi on toiminut myös Suomen Jääkiekkoliitossa valmennuksen ja koulutuksen ohjaajana sekä yritysvalmentajana. Rauno Korpi on taitoluistelija Kiira Korven isä.

Lähteet
-------

* Rauno Korpi, leijonatiedot Suomen jääkiekkomuseo. Viitattu 5.1.2008.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Kari MäkinenSeppo Hiitelä** | **Kalevi Numminen -palkinnon voittaja**19821986–1987 | Seuraaja:**Reino RuotsalainenPentti Matikainen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alpo Suhonen** | **Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja**1986–1987 | Seuraaja:**Pentti Matikainen** |

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1986
 Kamppuri |
 Tammi |
 Eloranta |
 Grönstrand |
 Laksola |
 Narvanmaa |
 Nikander |
 Ruotanen |
 Suoraniemi |
 Virtanen |
 Arbelius |
 Jalonen |
 Järvenpää |
 Lehtonen |
 Makkonen (**C**) |
 Oksanen |
 Pohja |
 Ruuttu |
 Suikkanen |
 Susi |
 Vilander |
 Vuori |
Valmentaja Rauno Korpi

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1987
1 Kamppuri |
2 Numminen |
3 Laksola |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen |
7 Jutila |
8 Ojanen |
10 Susi |
12 Jalonen |
13 Jalo |
14 Kurkinen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Järvelä (**C**) |
19 Myllys |
20 Ruuttu |
22 Seppo |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Torkki |
29 Skriko |
30 Tammi |
Valmentaja Rauno Korpi
Asymptoottihaara on tässä HR-kaaviossa suunnilleen kohdassa, jossa lukee Mira.
**Asymptoottihaara** (AGB, *Asymptotic Giant Branch*) on HR-kaaviossa kohta, jossa on ylijättiläisiä. Asymptoottihaara on 0,6–1,0 Auringon massaisten tähtien viimeinen kehitysvaihe ennen niiden muuttumista planetaariseksi sumuksi. Yleensä asymptoottihaaran tähdet ovat kirkkaita, punertavia, suurikokoisia pitkäjaksoisia Mira-tyypin muuttuvia tähtiä. Asymptoottihaara AGB näkyy niin sanotussa HR-kaaviossa, jossa on vaakasuoralla akselilla tähden lämpötilaa kuvaava suure, ja pystysuoralla kirkkautta kuvaava suure. Asymptoottihaara on lähellä niin sanottua jättiläishaaraa.

Asymptoottihaaraa AGB:tä edeltää tähden saapuminen punaiseksi jättiläiseksi, ja kehitys punaisena jättiläisenä eli RGB-vaihe (*Red Giant Branch*). 
Tällöin vety loppuu tähden keskustasta ja alkaa palaa kuoressa keskustan ympärillä. Tähden ytimessä on enimmäkseen heliumia. Tällöin tähden ydin kutistuu ja kuumenee, ja tähti alkaa polttaa heliumia ytimessään.
Tätä vaihetta sanotaan jättiläishaaraksi. Tämän jälkeen tähti muuttuu horisontaalihaaran keltaiseksi jättiläiseksi. Varhainen symptoottihaara E-AGB on vaihe, jossa tähti tulee toisen kerran punaiseksi jättiläiseksi, kun helium palaa hiilestä ja hapesta koostuvan ytimen ympärillä kuorikerroksessa. Kun helium loppuu kuoresta, tähti siirtyy niin sanotuun TP-AGB-vaiheeseen, jossa tähti polttaa vetyä kuorikerroksessa joka on hiili-happiytimen ympärillä. Tämä vedyn muuttuminen heliumiksi tuottaa uutta heliumia ja synnyttää vähitellen uuden palamiskelpoisen heliumkerroksen, joka syttyy sopivassa tiheydessä ja lämpötilassa. Välillä TP-AGB-tähdessä helium syttyy palamaan, ja vedyn palo sammuu. Vedyn ja heliumin kuorikerrospalovaiheet vuorottelevat.

AGB-tähdet menettävät massaansa niin sanotussa tähtituulessa nopeasti, ja lopulta muuttuvat niin epävakaaksi, että sinkoavat ulkokerroksensa pois. Silloin tähden kuuma hiili-happiydin paljastuu, ja tähdestä tulee ensin esiplanetaarinen sumu ja lopulta planetaarinen sumu.

**Tähdet** 

 

Nimeäminen · Luokittelu  
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi  

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta  

Luettelot tähdistä

Synty ja kehitys 

Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja  
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara  
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu  
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova  
Supernova · Hypernova

Luminositeettiluokitus 

Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)  
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)  
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)  
Hyperjättiläinen

Spektriluokitus 

O · B · A · F · G · K · M  
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti

Jäänteet 

Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta  
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko

Nukleosynteesi 

Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus  
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova

Yleiset ominaisuudet 

Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti

Aiheeseen liittyvää 

Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta  
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö  
Auringon ominaisuudet

 n • k • m

Lähteet
-------

1. ↑  Asymptoottihaara Zubenelgenubi
**Erdenet** (mong. Эрдэнэт) on kaupunki Pohjois-Mongoliassa noin 400 km Ulan Batorista luoteeseen. Se on Orhonin maakunnan (*aimag*) pääkaupunki. Sen asukasluku on 83 379 (2010).

Historia
--------

Erdenetin kaivosta.
Erdenet syntyi kaupunkina suhteellisen hiljattain. Se rakennettiin laatuaan Aasian suurimman kupari- ja molybdeenikaivoksen ympärille Neuvostoliiton avulla vuosina 1974-1983. Hallinnollisesti kaupunki erotettiin Bulganin provinssista ja sitä hallittiin omana alueenaan. Vuonna 1985 Erdenet vastasi 17,9 % koko Mongolian teollisesta tuotannosta ja kaupungin teollisesta tuotannosta 70,7 %:ta vastasi kaivos. Neuvostoliitto omisti kaivosta pyörittäneestä yhtiöstä 51 % Mongolian omistaessa loput. Osa kaivoksen työntekijöistä tuli Neuvostoliitosta, ja niinpä vuonna 1990 noin 15 % kaupungin asukkaista olikin muita kuin mongoleja.

Neuvostoliiton hajottua ja Mongolian taloudellisten uudistusten jälkeen Erdenetin kaivoksen taloudellinen merkitys Mongolian valtiolle kasvoi. Vuonna 1994 kaupungin aluetta kasvatettiin alkuperäisestä 60 neliökilometristä yhteensä 840 neliökilometriin ja alueesta tuli Orhonin provinssi. Provinssin teollinen tuotanto suhteessa Mongolian koko tuotantoon on kaivoksen ansiosta edelleen suuri. Vuonna 1995 lukema oli 42 % ja vuonna 2000 vielä 32 %. Mongolian valtio omistaa nykyisin 51 % Erdenetin kaivosyrityksestä, joka työllistää noin 6 000 työntekijää, joiden joukossa on noin 600 ulkomaista asiantuntijaa mm. Venäjältä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mongolia *citypopulation.de*. Viitattu 31.1.2015. (englanniksi)
2. ↑  Mongolia to observe Daylight Saving Time from March 28, 2015 *InfoMongolia.com*.  10.3.2015. Viitattu 16.7.2015. (englanniksi)
3. 1 2  Christopher P. Atwood: *Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire*, s. 169. Facts On File, 2004. ISBN 0-8160-4671-9. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erdenet** Wikimedia Commonsissa
**Rauno Ensio Korpinen** (9. kesäkuuta 1930 Impilahti – 20. helmikuuta 1988 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Korpinen toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1972–1975. Hän vaikutti myös Suomussalmen kunnanvaltuustossa ja Kainuun maakuntaliiton hallituksen puheenjohtajana.

Korpinen valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului lakivaliokuntaan.

Vaaleissa 1968 Korpinen valittiin presidentin valitsijamieheksi.

Korpisen ensimmäinen puoliso oli Anneli Eskelinen (1952–1975). Vuonna 1975 Korpinen avioitui kansanedustaja Anna-Liisa Tiekson kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Rauno Korpinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansandemokraattien kansanedustajat 1972–1975 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(37) | 
* Aitio
* Alenius
* Björklund
* Ekorre (1974–1975)
* Haapanen (1974–1975)
* Honkonen
* Hyvönen
* Jokinen
* Juvela
* Järvenpää
* Kantola
* Kivistö
* Kock (1972–1974)
* Korpinen
* Koskenniemi
* Koskinen
* Laine
* Lehmonen
* Liedes
* Mustonen
* Männistö
* Nieminen
* Niskanen
* Puhakka
* Pulkkinen
* Rekonen
* Rosnell
* Rytkönen
* Räsänen
* Saarinen
* Saarto
* Salla
* Salmi
* Sinisalo
* Tamminen
* Tiekso (1972–1974)
* Tuominen
* Weckman
* Åsvik

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Aséa** (kreik. Ασέα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Valtétsin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Valtétsin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 85 (vuonna 2011).

Aséan observatorio.
Aséan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa noin 20 kilometriä lounaaseen Trípolista ja saman verran itään Megalópolista, ja noin 190 kilometrin päässä Ateenasta. Kylä on ottanut nimensä antiikin ajan Asean kaupungilta, joka sijaitsi sen lähellä. Nykyisen kylän nimi oli vuoteen 1927 saakka *Kandréva* (Κανδρέβα).

Kylässä toimii pieni observatorio, Aséan observatorio (*Asteroskopeío Aséas*), jota ylläpitää Aséan astrofyysinen seura (*Sýllogos Astrofysikís Aséas).*

Aséa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ασέας, *Topikí Koinótita Aséas*), johon kuuluu varsinaisen Aséan kylän lisäksi kylä Káto Aséa. Koko yhdyskunnan väkiluku on 132.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 7.1.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Asea village Panagiotis Georgalas.  Arkistoitu 4.3.2017. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Kandreva -- Asea *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 3.9.2018.
4. ↑  Arcadian Astronomical Observatory *astroasea.weebly.com*.  Arkistoitu 29.4.2017. Viitattu 3.9.2018.
**Asínoksen Neitsyt Marian kirkko** (kreik. Παναγία της Ασίνου, *Panagía tis Asínou*) eli **Neitsyt Maria Forviótissan kirkko** (Παναγία Φορβιώτισσα, *Panagía Forviótissa*) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Nikitárin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Forbionin Neitsyt Marialle. Se rakennettiin vuonna 1099 (tai paikalla olevan omistuskirjoituksen mukaan 1205–1206), ja se oli alun perin paikalla sijainneen Forbionin luostarin kirkko. Luostarin toiminta jatkui 1700-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee noin kolme kilometriä Nikitárista luoteeseen. Kirkko on kaksiosainen ja koostuu yksilaivaisesta pääosasta sekä nartheksista, joka on lisätty 1100-luvulla. Katto on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat 1100–1600-luvuilta. Ne edustavat konstantinopolilaista ikonimaalaustyyliä, ja ikonimaalarin arvellaan olleen kotoisin sieltä. Varhaisimpien maalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen kaste Jordanvirrassa, Lasaruksen herättäminen kuolleista, viimeinen ehtoollinen, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus.

* Kirkon nartheksin maalauksia.Kirkon nartheksin maalauksia.
* Kristus Kaikkivaltias.Kristus Kaikkivaltias.
* Apostoleita.Apostoleita.
* Apostolien ehtoollinen.Apostolien ehtoollinen.
* Pyhä Georgios (Yrjö).Pyhä Georgios (Yrjö).

Lähteet
-------

1. 1 2  Painted Churches in the Troodos Region UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 23.5.2018.
2. 1 2  Church of Panagia (Our Lady) tis Asinou, Nikitari Department of Antiquities. Viitattu 23.5.2018.
3. 1 2  Panagia Asinou Church *Visit Cyprus*. Viitattu 23.5.2018.
4. ↑  Micuła, Grzegorz & Micuła, Magdalena: *Cyprus*, s. 104. Eyewitness Travel. London, New York, Melbourne, Munich and Delhi: DK, 2016. ISBN 978-0-24120-928-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asínoksen Neitsyt Marian kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Asími** (kreik. Ασήμι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Kófinaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Górtynan kunnan Kófinaksen kunnallisyksikköön. Asími muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ασημίου, *Topikí Koinótita Asimíou*). Kylän väkiluku on 1 189 (vuonna 2011).

Asímin Pyhän Tituksen (*Ágios Títos*) kirkko.
Asímin kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa Messarán tasangon pohjoislaidalla, noin 50 kilometriä etelään Iraklionista. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Sen tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Titukselle (*Ágios Títos*). Muut kirkot on omistettu Pyhälle Khararalampokselle (*Ágios Charálampos*) ja Elävöittävälle lähteelle (*Zoodóchos Pigí*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 7.1.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  The village of Asimi on the island of Crete *Crete Home*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Asimi *This Is Crete*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asími** Wikimedia Commonsissa
**Lipps Inc** oli yhdysvaltalainen yhtye, jonka tunnetuimmat kappaleet ovat *Funkytown* (1980) ja *Designer Music* (1981). Yhtyeen loi Yhdysvaltain Minnesotan Minneapolisissa Steven Greenberg, joka sävelsi ja tuotti kaikki yhtyeen kappaleet. Hän myös soitti useita instrumentteja. Vokalistina ja saksofonistina toimi Cynthia Johnson, ja loput yhtyeestä muodostivat vaihtuvat studiomuusikot.

Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa *Mouth to Mouth* vuonna 1980. Tältä albumilta otettu single *Funkytown* pysyi Yhdysvalloissa neljä viikkoa listaykkösenä sekä Billboard Hot 100 että Hot Dance Music/Club Play -listoilla.[1] Se saavutti platinalevyn rajan. Isossa-Britanniassa se ylsi listakakkoseksi ja oli hitti myös muualla maailmassa.[2] Myöhemmät julkaisut eivät enää kyenneet saavuttamaan yhtä suurta menestystä, vaikkakin useasta niistä tuli hittejä 1980-luvun kuluessa.

Diskografia
-----------

### Albumit

* 1979: *Mouth to Mouth*
* 1980: *Pucker Up*
* 1981: *Designer Music*
* 1982: *4*
* 1985: *Hit The Deck/Does Anybody Know Me*

#### Kokoelmalevyt

* 1992: *Funkyworld: The Best of Lipps, Inc.*, Island Records
* 2003: *Funkytown*, Universal Music Enterprises

### Singlet

* 1979: "Rock It"
* 1980: "Funkytown"
* 1980: "Designer Music"
* 1981: "All Night Dancing"
* 1981: "How Long"
* 1981: "Jazzy"
* 1981: "There They Are"
* 1982: "Tight Pair"
* 1982: "Addicted To The Night"
* 1983: "Hold Me Down"
* 1983: "Choir Practice"
* 1983: "Hit The Deck"
* 1984: "Does Anybody Know"
* 1985: "Power"
* 1985: "Gossip Song"

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (englanniksi)
Hätäjarru saksalaisessa junassa.
**Hätäjarru** on erityisesti junissa ja metroissa käytettävä turvalaite, jolla kulkuvälineen voi pysäyttää matkustamosta käsin.

Hätäjarrun käyttöä koskevat tietyt säännöt, ja sitä saa käyttää ainoastaan vaaratilanteissa. Hätäjarrun käyttö ilman pätevää syytä on sakoilla rangaistava teko.

Hätäjarru on tarkoitettu tilanteisiin, joissa ihmisen henki tai turvallisuus on vaarassa, esimerkiksi kulkuvälineen lähtiessä liikkeelle ja matkustajan ollessa sulkeutuvien ovien välissä. Hätäjarrun käyttö on sallittua myös jos huomataan ihmisen tai esteen olevan kiskoilla kulkuvälineen edessä.

Myös ohjaamossa on erillinen hätäjarru jota kuljettaja voi käyttää mahdollisessa vaaratilanteessa.

Lähteet
-------

1. ↑  John Bentley: An Introduction to Train Brakes *Tarorigin.*. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Maarit Rasi: Tiesitkö millä tavoin junissa saa puhelinyhteyden veturinkuljettajaan? Hätäjarrua ei kannata kopeloida edes vitsillä *Ilta-Sanomat*.  29.6.2018. Sanoma Media Finland. Viitattu 4.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hätäjarru** Wikimedia Commonsissa
**Benjam "Benga" Pöntinen** (s. 1953 Lapua) on suomalainen luontovalokuvaaja ja tietokirjailija. Luontokuvaajana Pöntinen on erikoistunut erityisesti liito-oraviin, lepakoihin ja lintuihin. Vuosina 1988–2011 hän on julkaissut 21 valokuvakirjaa, osallistunut kahden luontoaiheisen elokuvan tekemiseen ja ollut mukana vuosina 1979–2012 yli kahdessakymmenessä valokuvanäyttelyssä Suomessa ja muualla. Pöntinen asuu Lapualla ja on töissään kuvannut paljon eteläpohjalaista luontoa ja maisemaa.

Pöntiselle myönnettiin vuonna 2013 Suomen valokuvajärjestöjen keskusliiton Finnfoto-palkinto.

Julkaisuja
----------

* Pöntinen, Benjam: *Liito-oravan metsä*. Teksti: Antero Mäkelä, kuvat ja kuvatekstit: Benjam Pöntinen. Espoo: Suomen luonnonsuojelun tuki, 1996. ISBN 951-9381-63-5.

Lähteet
-------

1. 1 2  Benjam Pöntinen Suomen ammattiluontokuvaajat. Viitattu 1.12.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Curriculum Vitae Benjam Pöntinen. Viitattu 1.12.2012.
3. ↑  Willa Ukuli Benjam Pöntinen. Viitattu 1.12.2012.
4. ↑  Luontokuvaaja Benjam Pöntinen sai Finnfoto-palkinnon  8.3.2013. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 13.3.2013. Viitattu 9.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Benjam Pöntisen kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ferrari 330 P3 edelsi 330 P4 -mallia. Kilpa-autot ovat ulkoisesti lähes samanlaisia.
**Ferrari 330 P4** on Ferrarin valmistama GT-luokan kilpa-auto. Autoja valmistettiin vain kolme kappaletta vuonna 1967. Auton suunnitteli Drogo. Siinä oli V12, josta saatiin 450 hevosvoimaa (113 hv/l).

Aika ennen Ferrari 330 P4
-------------------------

Moottoriurheilun puolella 330 P4 mallia edelsi Ferrarin ensimmäinen keskimoottorinen kilpa-auto Ferrari Dino 246. Muutama vuosi tämän jälkeen julkaistiin Ferrari 250 P, jossa oli ensimmäinen V12-moottori automerkin historiassa. Autolla voitettiin 1963 Le Mansissa kautta historian ensimmäinen keskimoottoristen voitto. Henry Ford II oli halukas ostamaan koko Ferrarin 1960-luvun puolivälissä, mutta Enzo Ferrarin kieltäydyttyä kaupoista Ford alkoi valmistaa tulevaa mestarikilpuria Ford GT40. Ford GT40:llä voitettiin useita kilpailuja.

Lähteet
-------

1. 1 2  UltimateCarPage.com: Ferrari 330 P4
2. ↑  50th Targa Florio 1966

Aiheesta muualla
----------------

* Ferrarin viralliset sivut
**Juha-Veikko Hiekkaranta** (8. joulukuuta 1932 – 2021) oli suomalainen oikeustieteen tohtori, joka toimi vakuutusylituomarina eli vakuutusoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1972 vuoden 1995 loppuun.

Hiekkarannan kasvatusäiti oli kansakoulunopettaja Martta Hiekkaranta. Ylioppilaaksi Juha-Veikko Hiekkaranta tuli 1951. Hän suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1955, lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1959 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1969 aiheenaan kaupalliset toimeksiantosopimukset.

Hiekkaranta toimi Kansaneläkelaitoksen eläketoimikunnassa 1956–1961 muun muassa puheenjohtajana, Turun hovioikeuden ylimääräisenä viskaalina 1960–1964, Turun yliopiston assistenttina ja luennoitsijana 1962–1969, Kelan aluetoimiston johtajana 1964–1972 ja sairausvakuutus- ja kansaneläkeasioiden tarkastuslautakunnan puheenjohtajana 1969–1972. Oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena 1971–1972 Hiekkaranta oli mukana kuluttajansuojalainsäädännön kehittämisessä ja toimi Euroopan neuvoston tuotevastuuta tutkineen asiantuntijakomitean jäsenenä. Joulukuusta 1972 alkaen hänet nimitettiin vakuutusoikeuden ylituomariksi. Vuonna 1974 Hiekkaranta johti puhetta sosiaali- ja terveysministeriön asettamassa ammattitautilainsäädäntöä ja ammattitautien toteamis- ja korvaamismenettelyä pohtineessa toimikunnassa ja vuosina 1980–1981 työkyvyttömyyden arviointikomiteassa.

Vuosina 1983–1996 Hiekkaranta toimi Pelastakaa lapset ry:n hallintoneuvoston puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hiekkaranta, Juha-Veikko, *Kuka kukin on 1978*, Otava 1978. ISBN 951-1-04755-8. Runeberg.org. Viitattu 23.3.2023.
2. ↑  Hiekkaranta Juha-Veikko, hautahaku.fi. Viitattu 23.3.2023.
3. 1 2 3 4  Pellinen, Sulevi: "Juha-Veikko Hiekkaranta vei vakuutusoikeuden tietoyhteiskuntaan", *Pykäliä ja diagnooseja. 100 vuotta sosiaaliturvaoikeutta 1917–2017*, s. 214. Helsinki: Vakuutusoikeus, 2018. ISBN 978-951-53-3701-6.
4. ↑  Hiekkaranta, Juha-Veikko: Tehokkaat lait kuluttajan turvaksi. (Yliökirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 28.9.1972, s. 7, 16. Näköislehti (maksullinen).
5. ↑  Ammattitautien korvausperusteita laajennetaan.  *Helsingin Sanomat*, 26.1.1974, s. 4. Näköislehti (maksullinen).