recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mureena** (*Muraena helena*) on Atlantilla ja Välimeressä elävä noin 1,3 metrin pituinen kala. Se on mureenoiden heimon tyypillinen edustaja; sen suomuton ruumis on sivuilta hieman litistynyt eikä sillä ole rintaeviä. Sen selkä- ja peräevä ovat kuitenkin hyvin kehittyneet ja sen suussa on terävät ja vahvat hampaat. Mureena on petokala, joka väijyy saalistaan (kaloja ja mustekaloja) sopivassa kolossa vain sen kuonon näkyessä. Mureena ei ole aggressiivinen käytökseltään ja puremat johtuvat lähestulkoon aina siitä, että mureenaa on häiritty tarkoituksella. *lähde?*

Mureenan levinneisyysalue ulottuu Välimerelle ja Atlantin itäosassa Britteinsaarten etelärannikolta Senegaliin ja Azoreille asti. Mureenoita on nähty myös Thaimaassa Ko Lantalla.

Mureena kutee heinäkuusta syyskuuhun. Munat kelluvat meren pinnalla kunnes kuoriutuvat.

Roomalaiset kasvattivat mureenoita altaissa ruoaksi.*lähde?*

Ruokavalio
----------

Mureena
Mureenat syövät lähes kaikkia kuolleita ja eläviä eläimiä, jotka ne pystyvät nielemään kokonaisena, kuten äyriäisiä, nilviäisiä ja kaloja. *Echidna*-suvun lajeilla, joita muiden muassa seepramureena edustaa, on litteät murskaushampaat simpukoiden ja merisiilien kuorten rikkomista varten.

Mureenat voivat syödä vain nopeasti ja helposti nieltävää ravintoa, koska ne tarvitsevat hengittääkseen jatkuvan suun kautta kulkevan vesivirran. Siksi ne näyttävät läähättävän erityisesti ponnistellessaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Smith, D.G.: *Muraena helena* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2015.4*.  2015. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Muraena helena Linnaeus, 1758 Integrated Taxonomic Information System (ITIS). Viitattu 2.3.2017. (englanniksi, latinaksi)
3. ↑  *Muraena helena* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13222818
* Wikispecies: Muraena helena
* ADW: Muraena\_helena
* BioLib: 133335
* BOLD: 86802
* CoL: 44L3Q
* EoL: 207916
* EPPO: MURAHE
* EUNIS: 124987
* FishBase: 1729
* GBIF: 2404329
* iNaturalist: 118590
* IRMNG: 10148394
* ITIS: 161243
* IUCN: 194974
* NBN: NBNSYS0000184386
* NCBI: 46662
* OBIS: 126303
* Plazi: 35377F9D-5810-9DB6-85C0-0CB97125C2A9
* WoRMS: 126303
* ZooBank: 3A4E6075-6F59-4F37-8C0E-681AF8493A9C

 |

 |
**Osuuskauppa Keula** on S-ryhmään kuuluva osuuskauppa, jonka kotipaikka on Rauma. Sen toiminta-alueeseen kuuluu osia Satakunnasta ja Varsinais-Suomesta. Satakunnassa Keulalla on toimipaikkoja Rauman lisäksi Eurassa, Eurajoella ja Säkylässä. Varsinais-Suomen puolella toimipaikkoja on Pyhärannassa ja Laitilassa.

Keula on yksi Suomen vanhimmista osuuskaupoista. Sen edeltäjä Rauman Osuuskauppa perustettiin vuonna 1903. Ensimmäisen liikkeensä se avasi Vanhaan Raumaan Kalatorin varrelle kolmea vuotta myöhemmin. 

Osuuskauppa Keula syntyi vuonna 1966, kun Eurajoen Osuuskauppa, Hinnerjoen Osuuskauppa ja Lapin Osuuskauppa liittyivät Rauman Osuuskauppaan. 1.4.1981 siihen fuusioitui vielä Pyhäjärviseudulla toiminut Lännen Osuuskauppa. Laitilaan Keula laajensi toimintaansa vuonna 1992, jolloin paikallisen S-marketin toiminta siirtyi Laitilan Osuuskaupan lopetettua Keulalle.

Tätä nykyä Osuuskauppa Keulalla on yksi Prisma-hypermarketti, joka sijaitsee Raumalla. Lisäksi Keulaan kuuluu muun muassa 7 S-marketia ja yksi ABC liikennemyymälä. 

Vuonna 2010 Keula neuvotteli yhdistymisestä Satakunnan Osuuskaupan kanssa, mutta päätti jatkaa itsenäisenä.

Toimipaikkoja
-------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
**Prisma**
* Rauma

**S-market**
* Eura
* Eurajoki
* Laitila
* Rauma, Kehätie
* Rauma, Kortela
* Rauma, Äyhö
* Säkylä

 | 
**ABC**
* Rauma, Kortela

**Sale**
* Eura, Kauttua
* Laitila
* Pyhäranta
* Rauma, Kallionkatu
* Rauma, Lahdenkatu
* Rauma, Monnankatu
* Rauma, Syväraumankatu

 |

Lähteet
-------

* Osuuskauppa Keula (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Osuuskauppojen fuusio kariutui Satakunnassa  10. marraskuuta 2010. Yle Uutiset. Viitattu 29.5.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
S-ryhmän osuuskaupat |
| --- |
|  |
| Alueosuuskaupat | 
* Arina
* Eekoo
* Eepee
* HOK-Elanto
* Hämeenmaa
* Jukola
* Keskimaa
* Keula
* Koillismaa
* KPO
* KSO
* Maakunta
* PeeÄssä
* Pirkanmaa
* PKO
* Satakunta
* SSO
* Suur-Savo
* TOK
* VBO

 |
|  |
| Paikallisosuuskaupat | 
* Bergö
* Brändö
* Haapasaari
* Kumlinge
* Petsmo
* Småbönders
* Sottunga

 |

 |
**Siansaksa**ksi nimitetään suomen kielessä käsittämätöntä tai epäselvää kieltä: epäselvästi artikuloitua (esimerkiksi liian nopeaa, puhevikaisen tai humalaisen) puhetta, vierasta murretta, outoa kieltä tai huonosti kieltä taitavan (esimerkiksi ulkomaalaisen) puhetta tai vieraan kielen matkimista. Myös puhumaan opettelevan lapsen jokellusta on voitu nimittää siansaksaksi. Lisäksi siansaksa-nimitystä on käytetty leikki- tai salakielistä, joissa sanoja muunnellaan esimerkiksi vaihtelemalla tai lisäilemällä tavuja. (Yksi tunnettu esimerkki on kontinkieli, jossa sanojen alkuosia vaihdellaan sanojen väliin lisätyn "kontti"-sanan kanssa.)

Rinnakkaisnimityksinä siansaksalle tunnetaan suomen kielessä myös esimerkiksi *lampaanlatina, rengonkieli* tai *rennunkieli.*

Lorem ipsum on klassista latinaa matkiva teksti, joka ei varsinaisesti tarkoita mitään. Sitä käytetään usein, kun kokeillaan nettisivua.

Lähteet
-------

1. ↑  Hänninen, Anneli: Hepreaa, siansaksaa ja lampaanlatinaa *Kotimaisten kielten keskus*. Viitattu 12.7.2023.
2. ↑  Vertainen, Tuija: Jargonin jäljillä.  *Kielikello*, 2023, nro 4. Artikkelin verkkoversio.
**Matka kuuhun** (*Destination Moon*) on yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1950. Sen on ohjannut Irving Pichel, ja keskeisimmissä rooleissa näyttelevät John Archer, Warner Robinson, Tom Powers ja Dick Wesson. Elokuva pohjautuu löyhästi Robert A. Heinlein romaaniin *Rocketship Galileo*. Tieteiskirjailija Heinlein oli myös mukana tekemässä elokuvaa tieteellisenä avustajana.

Elokuvatuottaja George Pál palkkasi kuvauksia varten teknikkoja ja insinöörejä asiantuntijoiksi. Lisäksi hän hankki tieteiskuvittaja Chesley Bonestellin tekemään elokuvan taustakulisseja. Pálin tavoitteena oli tehdä elokuvasta realistinen, ja täten se onkin huomattavan tekninen. *Matka kuuhun* oli 1950-luvulle epätyypillinen tieteiselokuva, sillä se oli teemaltaan toiveikas.

*Matka kuuhun* ja samana vuonna julkaistu *Rakettimatka Marsiin* olivat aloittamassa 1950-luvun tieteiselokuva innostusta Yhdysvalloissa. Kurt Neumannin *Rakettimatka Marsiin* tuotettiin kiireisellä aikataululla, minkä ansiosta se julkaistiin hieman ennemmin kuin *Matka kuuhun*. Neumannin elokuva yrittikin hyötyä *Matkan kuuhun* saamasta julkisuudesta. Tuottaja Pál oli jo haastamassa *Rakettimatka Marsiin* tekijöitä, sillä alkujaan senkin tarina koostui matkasta Kuuhun.

*Matka kuuhun* sai Oscarin erikoistehosteistaan. Lisäksi se oli ehdolla Oscariin parhaasta lavastuksesta. Berliinin elokuvajuhlilla elokuva sai parhaan rikos- tai seikkailuelokuvan hopeisen karhun, ja Leith Stevens oli Golden Globe -ehdokkaana parhaasta musiikista.

Lähteet
-------

* Booker, M. Keith: *Alternate Americas: Science Fiction Film and American Culture*. Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 9780275983956. Google-kirjat (viitattu 25.3.2010). (englanniksi)
* Lev, Peter: *Transforming the screen, 1950-1959*. University of California Press, 2006. ISBN 9780520249660. Google-kirjat (viitattu 25.3.2010). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Lev, s. 174
2. ↑  Booker, s. 5
3. ↑  Awards forDestination Moon *The Internet Movie Database*. IMDb.com, Inc. Viitattu 25.3.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Matka kuuhun (vuoden 1950 elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Matka kuuhun (vuoden 1950 elokuva)* Elonet.
* Matka kuuhun vapaasti ladattavissa Internet Archivesta (englanniksi)
**Khan Yunisin pakolaisleiri** on palestiinalaisten pakolaisten pakolaisleiri Gazan kaistan Khan Yunisin kaupungissa. UNRWAn mukaan leirillä oli vuonna 2023 88 854 rekisteröityä pakolaista.

Maantiede
---------

Khan Yunisin pakolaisleiri sijaitsee Gazan kaistalla Khan Yunisin kaupungin länsipuolella ja Rafahin kaupungin pohjoispuolella. Matkaa Välimeren rannikkoon on muutama kilometri. Kokoa leirillä on 1 27 km².

Historia
--------

Khan Yunisin pakolaisleiri perustettiin vuoden 1948 Israelin itsenäisyyssodan jälkeen palestiinalaisille pakolaisille pääasiassa nykyisen Beerseban alueelta. Leirille muodostui hyvin tiheää asutusta, mikä on johtanut ongelmiin esimerkiksi yhteisöllisten- tai ulkoilutilojen puutteesta. Ongelmana on ollut myös leirin vesihuolto. Israelin miehitettyä alueen Suezin kriisin aikana Khan Yunisin kaupungissa ja pakolaisleirillä toteutettiin verisiä kostotoimia paikallisia siviilejä vastaan.

Vuoden 2023 Gazan sodan seurauksena leirille saapui suuri määrä pakolaisia muualta Gazasta.

Väestö
------

UNRWAn mukaan leirillä oli vuonna 2023 88 854 rekisteröityä pakolaista, joskin luku sisältää vain virallisesti rekisteröidyt pakolaiset. Leiri on hyvin tiheään asuitettu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Khan Younis Camp UNRWA. Viitattu 17.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Jean-Pierre Filiu: *Gaza – A History*, s. 96-97. kääntänyt John King. Oxford University Press, 2014. ISBN 9780190201890. (englanniksi)
3. ↑  Jackie Ruryk: Long lineups and 'abnormal exhaustion': Daily life for displaced Palestinians in Khan Younis camp  30.11.2023. CBC/Radio-Canada. Viitattu 17.1.2024. (englanniksi)
Kroatian presidentin adjutantti.
**Adjutantti** (latinan verbistä *adiutare*, auttaa) on upseeri, joka avustaa ylempiarvoista upseeria. Yleensä ainakin Puolustusvoimien ylimmällä johdolla on käytössään adjutantteja. Suomessa puolustusministerillä on yksi adjutantti, Puolustusvoimien ylipäälliköllä eli tasavallan presidentillä heitä on kolme. Tämän lisäksi myös puolustusvoimain komentajalla on adjutantti.

Adjutanttien asema vaihtelee maasta toiseen. Ranskassa komppanian ylimmän aliupseerin virka on nimeltään adjutantti. Yhdysvalloissa kansalliskaartin komentaja on "valtionadjutantti", State adjutant.

Sivuadjutantti ja kenraaliadjutantti
------------------------------------

Sivuadjutantti oli Venäjän keisarin henkilökohtainen adjutantti. Kenraalin arvoluokkaan kohotettuna hän oli kenraaliadjutantti. Ruotsin armeijassa kenraaliadjutantti oli 1700- ja 1800-luvuilla ylipäällikön apulaisena toimiva upseeri. Ruotsissa oli myös 1790-luvulta vuoteen 1840 kaksi kuninkaan kenraaliadjutanttia, toinen maavoimia ja toinen laivastoa varten. Heidän tehtävänsä oli esitellä komentoasiat, varsinkin henkilöasiat, kuninkaalle. Kenraaliadjutantti on ollut kenraalimajurin ja everstin välinen arvoaste Ruotsin armeijassa. Myös keisarillisen Saksan ja Venäjän armeijoissa on ollut kenraaliadjutantteja.

Suomen tasavallan presidentin adjutantit
----------------------------------------

Suomen tasavallan presidentin adjutantit ovat puolustusvoimien palveluksessa olevia upseereja, jotka on komennettu tasavallan presidentin kansliaan.

1.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietosanakirja 8. Ribot-Stambul
2. ↑  *Iso tietosanakirja*. Osa 6, palsta 558, hakusana kenraaliadjutantti. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1934.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 10, palsta 369, hakusana kenraaliadjutantti. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1962.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Mikko Uola: / Levo, Urpo (1921–1998) (maksullinen) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  11.10.2005. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Urho Myllyniemi: / Grönvall, Ragnar (1901–1989) (maksullinen) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  8.6.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
*
**Rio Grande** on John Fordin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1950. Pääosissa ovat John Wayne ja Maureen O’Hara.

*Rio Grande* on Fordin ratsuväkitrilogiaksi kutsutun elokuvasarjan kolmas osa. Sitä edelsivät *Apassilinnake* (1948) ja *Keltainen nauha* (1949). Monet pitävät sitä ratsuväkitrilogian parhaimpana elokuvana, vaikka Ford itse ei edes halunnut tehdä koko elokuvaa.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Everstiluutnantti Yorke (John Wayne) on matkalla Rio Grandelle päin taistellakseen sotaisaa heimoa vastaan. Kuitenkin Yorke kohtaa vaikeimman vastuksen, kun hän sotaoikeudessa joutuu puolustautumaan epätavallista hyökkäystä pakenevia apasseja vastaan. Verisen yhteenoton tiimellyksessä hän taistelee palauttaakseen kunniansa ja pelastaakseen perheensä. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|   John Wayne   | … |   everstiluutnantti Kirby Yorke
  |
|   Maureen O’Hara   | … |   Kathleen Yorke
  |
|   Ben Johnson   | … |   sotamies Tyree
  |
|   Claude Jarman Jr.   | … |   sotamies Jeff Yorke
  |
|   Harry Carey Jr.   | … |   sotamies Daniel "Sandy" Boone
  |
|   Victor McLaglen   | … |   vääpeli Quincannon
  |
|   Chill Wills   | … |   tohtori Wilkins
  |
|   J. Carroll Naish   | … |   kenraali Philip Sheridan
  |
|   Grant Withers   | … |   apulaisseriffi Marshal
  |
|   Peter Julien Ortiz   | … |   kapteeni St. Jacques
  |
|   Gaylord Pendleton   | … |   kapteeni Prescott
  |
|   Karolyn Grimes   | … |   Margaret Mary
  |

Tuotanto
--------

John Ford ei alun perin halunnut lainkaan ohjata *Rio Grandea*. Republic Pictures oli suostunut vuonna 1950 rahoittamaan Fordin lempiprojektin *Vaitelias mies* (1952) vain sillä ehdolla, että Ford tekisi sitä ennen *Apassilinnakkeen* ja *Keltaisen nauhan* kaltaisen lännenelokuvan. Republic oli huolissaan *Vaiteliaan miehen* menestyksestä ja halusi suojautua mahdollisilta tappioilta takuuvarmalla menestyselokuvalla.

Ford löysi sopivan aiheen nopeasti ja elokuva kuvattiin kesällä 1950 Utahin Moabissa. Se kuvattiin mustavalkoisena, sillä B-elokuvilla tunnetuksi tullut Republic halusi säästää kustannuksissa. Pääosia näyttelivät Fordin useasti käyttämät vakionäyttelijät John Wayne ja Maureen O’Hara, jotka hiukan myöhemmin näyttelivät myös *Vaiteliaan miehen* pääosia.

Lähteet
-------

* Munn, Michael: *John Wayne. The Man Behind the Myth*. London: Robson Books, 2004. ISBN 1-86105-7229. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Eder, Bruce: Rio Grande - Review *AllMovie*. Viitattu 12.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Munn 2004, s. 136
3. ↑  Munn 2004, s. 136-137
**Jaushieh Joseph Wu** (kiin.: 吳釗燮; pinyin: *Wú Zhāoxiè*, s. 31. lokakuuta 1954) on taiwanilainen politiikan tutkija ja poliitikko, joka toimii maansa ulkoministerinä. Hän edustaa demokraattista edistyspuoluetta.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Wu aloitti opintonsa Taiwanissa, Chengchin kansallisessa yliopistossa, josta hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli aluksi Missourin yliopistossa St. Louisissa maisteriksi ja väitteli tohtoriksi Ohion osavaltionyliopistossa. Wu palasi Taiwaniin vuonna 1989 ja aloitti uransa politiikan tutkijana Chengchin yliopistossa..

Politiikan tutkijana Wu on erikoistunut Taiwanin poliittiseen kehitykseen, Pekingin ja Taipein välisiin suhteisiin sekä Lähi-idän kysymyksiin.

Poliittinen ura
---------------

Vuosina 2012–2016 Wu toimi Taipein Yhdysvaltain edustajiston (de facto suurlähetystö) päällikkönä. Wu oli ensimmäinen DPP:tä edustanut Taiwanin edustaja Yhdysvalloissa. Wu on myös toiminut DPP:n puoluesihteerinä ja presidentin kansliapäällikkönä..

Helmikuussa 2018 Wu nimitettiin Taiwanin ulkoministeriksi. Wun nimitystä on pidettynä vetona luoda painetta Pekingiä vastaan ja vahvistaa Taiwanin suhteita Yhdysvaltoihin..

Kesäkuussa 2021 Wu sanoi CNN:lle Taiwanin tulee valmistautua sotilaalliseen konfliktiin Kiinan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dr. Joseph Wu: Taiwan's Chief Representative in the U.S. (pdf)  2007. The Center for Strategic and International Studies. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Minister Jaushieh Joseph Wu *Ministry of Foreign Affairs, Republic of China (Taiwan)*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Jason Yuan places better US ties at top of priorities *Taipei Times*.  2.7.2008. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Taiwan names new foreign minister with deep US ties *Nikkei Asia*. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Cheung, Eric & Ripley, Will: Taiwan's foreign minister says 'we need to prepare' for military conflict with China *CNN*.  24.6.2021. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Taiwan

 |

 |
John Freeman
**John Freeman** (19. helmikuuta 1915 – 20. joulukuuta 2014) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko, diplomaatti, toimittaja ja televisiopersoonallisuus. Hän oli myös MBE.

Freeman opiskeli Westminster Schoolissa ja Oxfordin Brasenose Collegessa. Hän kuului Työväenpuolueeseen vuodesta 1933 ja palveli toisessa maailmansodassa. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1943.

Freeman istui parlamentin jäsenenä vuosina 1945–1955.

Freeman toimi 1960-luvulla *New Statesman* -lehden päätoimittajana. Hän juonsi myös haastatteluohjelmaa *Face to Face* vuosina 1959–1962. Hän johti London Weekend Televisionia vuosina 1971–1984 sekä Independent Television Newsia vuosina 1976–1981. Hän liittyi Privy Counciliin vuonna 1966.

Freeman oli neljästi naimisissa. Hän oli Britannian suurlähettiläänä Intiaan (1965–1968) sekä Yhdysvaltoihin (1969–1971) ja oli vuosina 1985–1990 Kalifornian yliopiston (Davis) kansainvälisten suhteiden vierailevana professorina.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyons, James: Face to Face pioneer and war hero John Freeman dies at 99 *The Sunday Times*.  21.12.2014.  Arkistoitu 29.5.2015. Viitattu 21.12.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Knut Porse** (k. 1330) oli Ruotsin Hallandista kotoisin ollut aatelismies.

Knut Porse mainitaan ensimmäisen kerran ruotsalaisten mahtimiesten kuningas Birger Maununpoikaa vastaan suunnatun kapinan yhteydessä. Norjan ja Ruotsin kuninkaan Maunu Eerikinpojan ollessa vielä alaikäinen ja holhouksen alainen Knut yritti yhdessä Maunun äidin, herttuatar Ingeborg Norjalaisen kanssa tehdä itsestään koko Skånen herran ja luoda Tanskan, Norjan ja Ruotsin rajaseuduista oman pohjoismaisen valtakunnan. Tämä johti siihen, että Ingeborg syrjäytettiin kaikista Norjan ja Ruotsin valtakunnan asioiden hoidosta.

Vuonna 1326 Knut onnistui saamaan suuria lainoja ja itsenäisen valta-aseman Tanskassa. Seuraavana vuonna Knut meni naimisiin Ingeborgin kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa. Tanskassa Porse tunnustettiin Hallandin ja Viron herttuaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Knut Porse *Pieni Tietosanakirja / III. Masku - Sanomalehti /895-896*. Project Runeberg. Viitattu 6.10.2021.
2. 1 2 3  Salvesen, Helge: Knut Porse *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 6.10.2021. (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
Telian logo vuosina 2004–2011. Telia-teksti muutettiin vaaleamman punaiseksi ja logon renkaat poistettiin.
Telian logo vuosina 2000–2004.
Telian ensimmäinen logo vuosina 1993-2000, joka oli johdettu entiden Televerketin logosta.
**Telia Sverige AB** (vuoteen 2017 **TeliaSonera Sverige AB**) on monikansallisen Telia Companyn Ruotsissa toimiva tytäryhtiö, joka jatkaa aiemman ruotsalaisen Telia-yhtiön toimintaa. Se on Ruotsin suurin teleoperaattori liikevaihdon sekä asiakkaiden määrän kannalta.

Ennen fuusioitumistaan TeliaSoneraan (nyk. Telia Company) Telia toimi Ruotsissa paikallisia puhelinverkkoja hallinnoivana yhtiönä. *Kungliga Telegrafverket* ("Kuninkaallinen lennätinlaitos") sai alkunsa vuonna 1853, kun Tukholman ja Uppsalan välille vedettiin ensimmäinen lennätinlinja. Jo 1920-luvulla valtion laitos hallinnoi monopoliasemassa Ruotsin puhelinverkkoa, toisin kuin Suomessa, jossa Posti- ja lennätinlaitos hallinnoi lähinnä kauko- ja ulkopuheluverkkoa ja maaseudun puhelinverkkoa; useiden paikallisten puhelinyhtiöiden vuoksi markkinat olivat pirstaleiset. Vuonna 1953 laitoksen nimi muutettiin muotoon *Televerket* ("Telelaitos").

Vuonna 1993 Ruotsin valtio yksityisti Televerketin, uusi yhtiö sai nimekseen Telia AB. Kesällä 2000 Telia vietiin Tukholman pörssiin, kun Ruotsin valtio päätti myydä omistuksistaan 30 prosenttia.

Yrityksellä oli toimintaa myös Suomessa matkapuhelinliittymien tarjoajana. Telian ja Soneran fuusioituessa TeliaSoneraksi Telia joutui regulaattorin vaatimuksesta myymään Suomen toimintonsa. Toiminnot osti lopulta DNA.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuhlmann, Sabine & Wollmann, Hellmut: "4 Administrative reforms from a comparative perspective", *Introduction to Comparative Public Administration: Administrative Systems and Reforms in Europe*, s. 180. Edward Elgar Publishing, 2014. ISBN 978-178-347-360-1. Google-kirjat (viitattu 16.12.2019). (englanniksi)
2. ↑  Finnetin Telia-kauppa on varmistunut *Ilta-Sanomat*.  9.6.2003. Viitattu 17.8.2023.

Katso myös
----------

* Telia Finland

Aiheesta muualla
----------------

* Telian kotisivut (ruotsiksi)
**Rauni Ragnar "Rauli" Lehtonen** (17. kesäkuuta 1928 Tampere – 19. maaliskuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. 

Lehtonen alkoi käyttää etunimenään taiteilijanimeä *Rauli* näyttelijäkollegansa Elsa Rantalaisen kehotuksesta. Lehtonen oli Tampereen Teatterin pitkäaikainen johtaja vuosina 1963–1988. Joensuun kaupunginteatterin johtajana hän oli 1955–1959.

Heti ensimmäinen Rauli Lehtosen vuosi Tampereen Teatterissa oli menestys, sillä vuonna 1963 teatterissa sai ensi iltansa yleisön suuren suosion saavuttanut *West Side Story*. Tuotanto sai kiittävät arvostelut jopa New York Times -lehdessä.

Lehtonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1970 ja hänelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi vuonna 1982.*lähde?*

Lehtosen puoliso oli Liisa Helena Kauppinen (s. 1928).*lähde?*

Julkaisuja
----------

* Lehtonen, Rauli: *Tuntematon teatterinjohtaja kulissien takana ja edessä*. Hämeenlinna: Karisto, 1997. ISBN 951-23-3622-7.

Lähteet
-------

* Kun teatterineuvos uuden etunimen sai. Tamperelainen 15.08.2008[vanhentunut linkki]
* Teatterinjohtajat. Tampereen Teatteri
* Rauli Lehtonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tampereen Teatteria johtanut Rauli Lehtonen on kuollut *Iltalehti*.  19.3.2014. Viitattu 19.3.2014.
2. ↑  Arvo Toivanen: Joensuun teatterielämää 1859–1962, s. 276–279. Joensuu 1962
3. ↑  Pispalan harjulta teatterinjohtajaksi. Helsingin Sanomat, Kulttuuri, 4.5.1997.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Rautatiehallitus** oli Suomessa vuosina 1877–1990 toiminut keskusvirasto, joka johti Valtionrautateiden toimintaa. Se muutettiin valtion liikelaitokseksi vuonna 1990 ja yhtiöitettiin 1. heinäkuuta 1995, jolloin syntyi nykyinen VR-yhtymä. Osa rautatiehallituksen viranomaistehtävistä siirtyi samassa yhteydessä perustetulle ratahallintokeskukselle.

Rautatiehallitusta edelsi vuoteen 1863 rautatiejohtokunta, joka valvoi Suomen ensimmäisen rautatien, Helsinki–Hämeenlinna-radan, rakentamista ja liikennöintiä, sekä vuosina 1863–1877 Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen alainen rautatiepäällikön kanslia. Rautatiehallitus perustettiin 25. heinäkuuta 1877 ja se toimi aluksi senaatin maanviljelystoimituskunnan alaisena, kunnes kulkulaitostoimituskunta perustettiin vuonna 1892. Suomen itsenäisyyden aikana se toimi ensin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön ja vuodesta 1970 lähtien liikenneministeriön alaisuudessa.

Rautatiehallituksen tehtävänä oli hoitaa rautatieliikennettä, huolehtia rautateille tarpeellisen kaluston hankkimisesta ja rakennusten rakentamisesta sekä lipputulojen kannosta ja tilityksestä. Uusien ratayhteyksien rakentaminen lisättiin sen tehtäviin vuonna 1923. Rautatiehallituksen pääjohtaja oli samalla myös valtionrautateiden päällikkö.

Pääjohtajat
-----------

Nimikkeenä oli vuoteen 1877 *rautatiepäällikkö* rautatiejohtokunnassa, sen jälkeen itsenäisessä virastossa *rautatiehallituksen ylitirehtööri*.

|  |  |
| --- | --- |
| * Georg Adolf Strömberg 1862–1903
* Daniil Dratševski 1903–1905
* Aleksei Tšepurnov 1906–1908
* Anders Ahonen 1908–1917
* Gustaf Vilhelm Jansson 1917 (v.t.)
* Bernhard Wuolle 1917–1922
* Jalmar Castrén 1922–1943
 | * Harald Roos 1943–1956
* Erkki Aalto 1956–1966
* Esko Rekola 1966–1973
* Paul Paavela 1973–1980
* Herbert Römer 1980–1988
* Eino Saarinen 1988–1995
 |

Katso myös
----------

* Suomen rautatieliikenne
* Suomen rataverkon historia
* Rautatievirasto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Pääjohtajakunta*, s. 258–260. SKS, Helsinki 2005.
2. ↑  Aikalaiskirja 1934, s. 260 (Viitattu 22.11.2018)

Aiheesta muualla
----------------

* Ohjeita Rautatiehallituksen asiakirjojen tutkimiseen (Arkistolaitos)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Markéta Pekarová Adamová** (o.s **Adamová** s. 2. lokakuuta 1984 Litomyšl, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen poliitikko, TOP 09 puolueen puheenjohtaja sekä Tšekin edustajainhuoneen puheenjohtaja vuodesta 2021. Aiemmin hän on toiminut valtuutettuna Prahan kahdeksannen kaupunginosan valtuustossa vuosina 2010–2014.

Elämä
-----

Pekarová Adamová syntyi työläisperheeseen vuonna 1984 Litomyšlissa, mutta varttui läheisessä Svitavyssa. Hän oli perheensä ensimmäinen toisen asteen koulutuksen suorittanut jäsen. Myöhemmin hän opiskeli Prahan Kaarlen yliopistossa andragogiikkaa, ja Tšekin teknisessä yliopistossa taloustiedettä sekä teollisuuden johtamista.

Ennen poliitiikkaan astumistaan Pekarová Adamová työskenteli vuosia telekommunikaatioyritys T-Mobilella.

Ura poliitikkona
----------------

Pekarová Adamová liittyi keskustaoikeistolaiseen TOP 09 puolueeseen vuonna 2009. Hänet valittiin ensimmäistä kertaa Tšekin edustajainhuoneeseen vuoden 2013 vaaleissa jonka jälkeen hän on uusinut paikkansa 2017 ja 2021. Edustajainhuoneessa Pekarová Adamová on toiminut muun muassa sosiaalipoliittisen valiokunnan varapuheenjohtajana ja istui myös ympäristövaliokunnan jäsenenä.

### Valinta puolueen puheenjohtajaksi

Pekarová Adamová oli yksi Miroslav Kalousekin suosikkiseuraajista kun tämä erosi TOP 09:n puheenjohtajan paikalta vuonna 2017. Tällöin Pekarová Adamová ei kuitenkaan lähtenyt kisaan mukaan vedoten siihen, että halusi perustaa perheen. Hän toimi kuitenkin puolueen varapuheenjohtajana 2017–2019

Vuonna 2019 Pekarová Adamová ilmoitti asettuvansa ehdolle samana vuonna pidettäviin puheenjohtajavaaleihin. Hän voitti Tomáš Czerninin vain 15 äänen erolla. Pekarová Adamová oli valituksi tullessaan ainut tšekkiläisen parlamenttipuolueen naispuolinen puheenjohtaja.

Pekarová Adamová uusi mandaattinsa puheenjohtajana myös vuonna 2021 ja 2023.

### Hallituksessa 2021–

Pekarová Adamová vei TOP 09:n mukaan Petr Fialan johtamaan Spolu-koalitioon ennen vuoden 2021 vaaleja. Koalition voitettua Pekarová Adamová valittiin parlamentin alahuoneen puhemieheksi.

Poliittiset näkemykset
----------------------

Pekarová Adamováa pidetään TOP 09:n liberaalisiiven edustajana. Tultuaan valituksi puolueen puheenjohtajaksi hän sanoi haluavansa tuoda sen lähemmäksi kaupunkiäänestäjiä, nuoria, keski-ikäisiä sekä naisia. Hän tukee myös samaa sukupuolta olevien avioliiton laillistamista.

Yksityiselämä
-------------

Pekarová Adamová on naimisissa slovakialaisen IT-asiantuntija Tomáš Pekaran kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Marketá Adamová Tšekin parlamentin sivuilla

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Markéta Pekarová Adamová: Self-made žena z dělnické rodiny, která povede TOP 09 *Česká televize*.  24.11.2019. Viitattu 19.11.2023. (tšekiksi)
2. 1 2 3  Krumphanzl, Michal: Pekarová Adamová dál povede TOP 09. Prvním místopředsedou se stal Válek *Česká televize*.  11.11.2023. Viitattu 19.11.2023. (tšekiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki
* Puola

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee aatelisarvoa. Niccolò Machiavellin kirjaa käsittelee artikkeli Ruhtinas (kirja).*
**Ruhtinas** on aatelisarvo, joka luetaan ylhäisaateliin. Ruhtinas voi olla esimerkiksi hallitsijaperheen ei-hallitseva jäsen (prinssi). Ylhäisten aatelissukujen päämies on usein ruhtinas, ja eräiden pienten valtioiden hallitsijan arvonimi on ruhtinas. Arvojärjestyksessä ruhtinas on nykyaikana herttuan alapuolella, mutta kreivin yläpuolella. 

Esihistoriallisella ajalla Skandinaviassa ruhtinas saattoi olla mitä tahansa herttuan ja kuninkaan väliltä: kuninkaan vasalli, tai täysin itsenäinen hallitsija. Silloin kuninkaalliset arvonimet (esimerkiksi *kuningaz* ja *druhtinaz*) käsitettiin eri tavoin kuin nykyaikana.

Keskiajalla monien eurooppalaisten pikkuvaltioiden hallitsijan arvonimi oli ruhtinas, mutta 1800-luvun alussa useimmat heistä menettivät hallitsijanasemansa. Nykyisin enää Andorran, Liechtensteinin, Luxemburgin ja Monacon hallitsijoina on ruhtinas (Andorrassa kaksi, Luxemburgissa oikeammin suurherttua). Ruhtinaan arvo voi olla myös joillakin hallitsijahuoneen miespuolisilla jäsenillä. Aatelisarvon naispuolista haltijaa kutsutaan ruhtinattareksi. Nykyään hallitsijoina toimivat ruhtinaita pidetään kuninkaallisina ja heidän hallitsemiaan ruhtinaskuntia monarkioina.

Ruhtinaaksi käännetään ranskan ja englannin *prince* (*prinssi* on suomeksi lähinnä kruununperijän arvonimi), saksan *Fürst*, italian *principe* ja venäjän *knjaz* (князь). *Magnus Dux*, *Großherzog*, *Grand Duke* tai *Veliki knjaz* käännetään usein suuriruhtinaaksi, joskus suurherttuaksi tai kuninkaallisen kruununperijän arvonimenä usein prinssiksi tai prinsessaksi. *Erzherzog* käännetään lähes aina arkkiherttuaksi.

Saksassa on käytetty keisarinvaaliin osallistumaan oikeutetuista ruhtinaista nimitystä *Kurfürst*, joka käännetään muotoon vaaliruhtinas (myös kuuriruhtinas). Ruotsin *furste* käännetään ruhtinaaksi ja *furstinna* ruhtinattareksi, *storfurste* suuriruhtinaaksi.

Suomen viimeinen ja ainoa Ritarihuoneelle introdusoitu ruhtinassuku oli sammunut Aleksandr Sergejevitš Menšikovin sukuhaara. Aiemmin Suomessa on asunut muitakin venäläisiä ruhtinassukuja (*knyaz:it*). Nämä slaavilaiset ruhtinassuvut eivät pitäneet Ritarihuoneelle rekisteröitymistä tärkeänä ja jättivät sen siksi tekemättä. Demidoffin suku on ainoa nykyisin Suomessa asuva venäläinen ruhtinassuku.

Katso myös
----------

* Ruhtinaskunta

Lähteet
-------

1. ↑  Ruhtinas *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy. Viitattu 12.6.2016.
2. 1 2 3  Ruhtinas *Pieni Tietosanakirja / III. Masku - Sanomalehti /1319-1320*. Project Runeberg. Viitattu 6.5.2022.
Stridsvagn 122 Revingessä huhtikuussa 2016. 
**Revingehed** on Ruotsin puolustusvoimien harjoitusalue noin 20 kilometriä Lundista itään. Alueen pinta-ala on 4 500 hehtaaria, josta noin 300 hehtaaria on metsää ja noin 250 hehtaaria vettä (Krankesjön).

Pansarterrängbil 360 Revingessa elokuussa 2013
Alueella toimii puolustusvoimien Etelä-Skånen rykmentti P7. Rykmentissä työskentelee 600 henkeä. Se on lähettänyt joukkoja muun muassa Afganistaniin, Irakiin, Kosovoon, Liberiaan sekä Maliin YK:n johtamaan operaatioon.Etelä-Skånen rykmentti P7 on Ruotsin tulevan Nato-jäsenyyden yhteydesä valmistautunut lähettämään joukkoja Naton Forward Land Forces (FLF) -joukkoihin Latvian pääkaupunki Riian ulkopuolella sijaitsevaan prikaatiin. Suunnitelma on, että prikaatin toiminnasta vastaavat vuorotellen Ruotsi ja Tanska. Ruotsalainen osa on toimitavalmis vuonna 2025.

Vuodesta 2022 lähtien Etelä-Skånen rykmentti aloitti vuoden 2020 puolustuspäätöksen mukaisesti 7. koneellisen prikaatin perustamistyöt Revingehedissä. Etelä-Ruotsin puolustustus vahvistuu merkittävästi ja tarkoittaa käytännössä yhä vahvempia yksiköitä, joihin liikekannallepanon sattuessa tulee noin 6 000 sotilasta ja upseeria. Varusmiesten määrä kasvaa nykyisestä 320:sta noin 500:aan vuonna 2025. Rykmentti toteuttaa mittavan rakennusinvestoinnit, jossa rakennetaan useita uusia rakennuksia ja modernisoidaan olemassa olevia rakenteita vastaamaan vaatimuksia tehokkaammasta Ruotsin puolustuksesta.

Ruotsin ja Yhdysvaltojen välisessä 6. joulukuuta 2023 allekirjoitetussa DCA-sopimuksessa on sovittu, että Yhdysvallat saavat tarvitaesa käyttöönsä Revingehedin rykmentin alueen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Försvarsmakten: P 7 *Försvarsmakten*. Viitattu 10.1.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Försvarsmakten, Fortifikationsverket: Revingeheds övningsfält Övnings- och miljöanpassad skötselplan ÖMAS *forsvarsmakten.se*.  1.6.2017. Viitattu 10.1.2024.
3. ↑  Försvarsmakten: Svenska soldater till Baltikum *Försvarsmakten*. Viitattu 10.1.2024. (ruotsiksi)
4. ↑  Avtal om försvarssamarbete mellan Konungariket Sveriges regering och Amerikas Förenta Staters regering  6.12.2023.. Ruotsin hallitus. Viitattu 10.1.2024.
**2-Klooributaani** eli **sek-butyylikloridi** (C4H9Cl) on kloorattuihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa 2-klooributaani on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on miellyttävä eetterinkaltainen haju. Se liukenee hyvin niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Yhdiste on kiraalinen ja optisesti aktiivinen ja sen R(-)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on –31° ja S(+)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on +31°. 2-Klooributaanin reaktiot ovat tyypillisiä halogenoiduille alkaaneille ja se reagoi esimerkiksi nukleofiilien kanssa nukleofiilisella substituutiolla. Muiden sekundääristen elektrofiilien tavoin reaktiomekanismi riippuu nukleofiilistä. Mikäli nukleofiili on heikko kuten vesi tai alkoholi, tapahtuu reaktio SN1-reaktiolla, ja vahvempien nukleofiilien kuten hydroksidien kanssa tapahtuu SN2-reaktio. Mikäli ensimmäisessä tapauksessa 2-klooributaani on lähtöaineena tiettynä enantiomeerina, muodostuu tuotteina raseeminen seos, ja jälkimmäisessä tapauksessa muodostuu yksi enantiomeeri, jonka konfiguraatio poikkeaa alkuperäisestä lähtöaineesta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

2-Klooributaania voidaan valmistaa käsittelemällä 2-butanolia vetykloridilla sinkkikloridin toimiessa katalyyttinä tai 2-butanolin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla tai klooraamalla butaania 200 °C:n lämpötilassa alumiinioksidin ollessa katalyyttinä. Tässä reaktiossa muodostuu myös 1-klooributaania. Yhdistettä muodostuu myös 2-buteenin reagoidessa vetykloridin kanssa.

2-Klooributaania voidaan käyttää alkyloivana reagenssina Friedel–Crafts-alkylointireaktioissa. Metallisen litiumin kanssa reagoidessaan 2-klooributaani muodostaa orgaanisiin litiumyhdisteisiin kuuluvaa sek-butyylilitiumia.

Lähteet
-------

1. ↑  2-Chlorobutane – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 2.10.2015.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 58. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3 4  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 258. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2  Joseph M. Hornback: *Organic Chemistry*, s. 219, 261–262. Cengage Learning, 2005. ISBN 978-0534389512. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.9.2015). (englanniksi)
5. ↑  William H. Brown, Christopher S. Foote, Brent L. Iverson, Eric V Anslyn, Bruce M Novak: *Organic Chemistry*, s. 385–386. Cengage Learning, 2011. ISBN 978-0840054982. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.10.2014). (englanniksi)
6. 1 2 3  Ernst Langer, Heinz Rassaerts, Peter Kleinschmidt, Theodore R. Torkelson & Klaus K. Beutel: *Chlorpropanes, Chlorobutanes, and Chlorobutenes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 3.10.2015
7. ↑  Timo V. Ovaska, Bärbel Vittel & Victor Snieckus: *s-Butyllithium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 3.9.2015
Route Napoléon

**Route Napoléon** (*Napoleonin tie*) on reitti, jota pitkin Napoleon kulki paettuaan vankeudesta Elban saarelta. 

Napoleon rantautui 1. maaliskuuta 1815 Golfe-Juaniin lähellä Cannesta. Hänellä oli mukanaan 1200 miestä ja tavoitteena päästä Pariisiin. Napoleon halusi kuitenkin välttää Ludvig XVIII:n joukot Rhônen laaksossa ja päätti kulkea Alppien kautta. Reitti kulki osittain muulipolkuja pitkin. Napoleon saapui joukkoineen Grenobleen 7. maaliskuuta 1815, joka on Route Napoléonin päätepiste. Hän jatkoi kuitenkin matkaa Pariisiin saakka.

Reitti
------

Route Napoléon etelästä pohjoiseen

### Elban saari ja Riviera

Portoferraio, Vallauris (Golfe-Juan), Cannes, Le Cannet, Mougins, Mouans-Sartoux, Grasse, Saint-Vallier-de-Thiey, Saint-Cézaire-sur-Siagne, Escragnolles, Séranon, Châteauvieux

### Provence

Castellane, Senez, Barrême, Digne-les-Bains, Aiglun, Malijai, L'Escale, Château-Arnoux-Saint-Auban, Volonne, Sisteron

### Alpit

Le Poët, Upaix, Ventavon, Monêtier-Allemont, La Saulce, Gap, La Fare-en-Champsaur, Saint-Bonnet-en-Champsaur, Le Noyer, Saint-Firmin, Corps, La Mure, Laffrey, Vizille, Brié-et-Angonnes, Grenoble

Route Napoléon tänään
---------------------

Nykyinen Route Napoléon on maantie numero 85 (*Route nationale 85*, *RN 85*), joka kulkee suurin piirtein Napoleonin kulkemaa reittiä.

Galleria
--------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Route Napoléon** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Route Napoléon** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2  Route Napoléon
**Tuhkalipeä** on seos, jota valmistetaan sekoittamalla vettä puutuhkaan. Puun tuhkassa on huomattavasti enemmän kaliumia kuin natriumia, joten syntynyt neste on pääosin kaliumhydroksidia. Natriumhydroksidi liukenee veteen huonommin.

Lipeää on perinteisesti käytetty saippuan valmistuksessa, kansanlääkinnässä ja kasvivärjäyksessä. Kasvivärjäyksessä se auttaa erityisesti värejä kiinnittymään kasvikuituihin.

Valmistustapaesimerkki
----------------------

"Koivupuun tuhkasta saadaan parasta lipeää, mutta muunkin puun, paitsi lepän, kelpaa. Tuhkasta seulotaan pois hiilet ja roskat. Nopeimmin saadaan lipeää, kun sangollinen tuhkaa pannaan saaviin ja 8–10 sangollista kuumaa vettä kaadetaan päälle. Sakkaa hämmennetään hetkinen, saavi peitetään ja kun sakka on laskeutunut, kaadetaan kirkas lipeä pinnalta. Tällaista lipeää käytetään noin yksi litra sangolliseen vettä. Tämä sopii vaatteiden liottamiseen ja siivouksiin sekä lehmien pesuun."

Lähteet
-------

1. ↑  Potaska oli tärkeä vientitavara purjelaivakaudella Raahen matkailuoppaat ry.  Arkistoitu 19.1.2015. Viitattu 19.1.2015.
2. ↑  Bulletin #2279: Using Wood Ash on Your Farm *Cooperative Extension Publications*. The University of Maine. Viitattu 18.7.2018. (englanniksi)
3. ↑   henriettesherbal.com

Aiheesta muualla
----------------

* Kasvien käyttö värjäyksessä
**Alger Joseph "Al" Arbour** (1. marraskuuta 1932 Sudbury, Ontario, Kanada – 28. elokuuta 2015) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän johdatti valmentajana New York Islandersin neljään peräkkäiseen Stanley Cup -voittoon.

Pelaajaura
----------

Arbour oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti uransa 1957 Detroit Red Wingsissä. Myöhemmin hän pelasi Chicago Black Hawksissa, Toronto Maple Leafsissa ja St. Louis Bluesissa. Pelaajauransa aikana hän voitti Stanley Cupin neljästi.

Valmentajaura
-------------

Arbour aloitti valmentajauransa St. Louis Bluesin valmentajana 1970. Kahden kauden jälkeen Islandersin GM Bill Torrey palkkasi Arbourin nuoren joukkueen valmentajaksi.

Aluksi Arbour pisti joukkueen puolustuksen kuntoon, ja joukkue päästi alle 100 maalia kaudessa. Joukkueen taso alkoi pikkuhiljaa nousta, ja Arbour voitti Jack Adams Awardin 1979. Vuonna 1980 Islanders voitti ensimmäisen Stanley Cup -mestaruutensa. Islanders voitti seuraavat kolme mestaruutta, ja pelasi vielä finaalissa kaudella 1984–1985, mutta hävisi alkavalle Edmonton Oilersin dynastialle. Arbour lopetti valmentajanuransa Kauden 1985–1986 jälkeen, ja siirtyi Islandersin organisaatioon.

Arbour palasi kuitenkin takaisin joukkueen valmentajaksi 1988–1994 väliseksi ajaksi. Vuonna 1994 jälkeen hän jäi lopullisesti eläkkeelle.

Uran lopettamisen jälkeen Islanders nosti numerolla 739 varustetun viirin hallin kattoon kunnioittaakseen Arbourin 739 runkosarjan voitto-ottelua valmentajana.

Arbour valittiin Hockey Hall of Fameen 1996.

Juhlaottelu
-----------

Arbour palasi vielä kerran Islandersin valmennukseen historiallisella yhden päivän sopimuksella 3. marraskuuta 2007. Näin Arbour sai urallaan 1 500 runkosarjaottelua täyteen Islandersin valmentajana. Tuona iltana Islanders pelasi Pittsburgh Penguinsia vastaan ja voitti ottelun 3–2. Voitto oli Islandersille 740. Albourin valmentamana.

Ottelun jälkeen pidetyssä juhlatilaisuudessa Arbourin viiri laskettiin alas hallin katosta ja tilalle nostettiin uusi viiri. Siinä on numeron 739 sijaan hänen Islandersissa valmentamiensa otteluiden lukumäärä 1 500.

Lähteet
-------

1. ↑  Halford, Mike: Hall of Famer Al Arbour passes away *prohockeytalk.nbcsports.com*.  28.8.2015. Viitattu 29.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Bobby Kromm** | **Jack Adams Awardin voittaja**1979 | Seuraaja:**Pat Quinn** |
**Kinaldiini** eli **2-metyylikinoliini** (C10H9N) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkkeitä ja väriaineita.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa kinaldiini on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee vain hyvin niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Yhdisteen metyyliryhmä on aktivoitunut siten, että se voi reagoida kondensaatiolla aldehydien tai ketonien kanssa. Yhdisteen klooraus etikkahappoliuoksessa fosforipentoksidin läsnä ollessa johtaa 2-(trikloorimetyyli)kinoliiniin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Kinaldiinia esiintyy pieniä määriä kivihiilitervassa, josta sitä voidaan eristää ja puhdistaa. Yhdistettä valmistetaan myös synteettisesti ja käytettyjä menetelmiä ovat asetonin ja o-aminobentsaldehydin välinen kondensaatio emäksisissä olosuhteissa tai asetaldehydin tai krotonaldehydin kuumennus aniliinin kanssa suolahappo- tai rikkihappopitoisessa liuoksessa. Tuote voidaan puhdistaa muodostamalla siitä kompleksi sinkkikloridin kanssa ja tämä kompleksi saostuu emäksisistä liuoksista.

Kinaldiinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden kuten väriaineiden ja lääkkeiden synteeseissä. Yhdisteestä valmistetaan muun muassa syaniinivärejä kuten pinasyanolia ja kinoftaliinivärejä kuten kinoliinikeltaista ja kinaldiinipunaista. Kinaldiinia voidaan käyttää sen sulfaattisuolana kalojen nukuttamiseen ja tainnuttamiseen. Sitä käytetään muun muassa trooppisten kalojen keräämiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  2-methylquinoline – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 3.10.2014.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 880. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3  K. Thomas Finley :*Quinolines and Isoquinolines, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 3.10.2014
4. 1 2 3  Gerd Collin & Hartmut Höke: *Quinoline and Isoquinoline, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 3.10.2014
5. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 922. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.10.2014). (englanniksi)
6. ↑  Lindsay G. Ross,Barbara Ross: *Anaesthetic and Sedative Techniques for Aquatic Animals*, s. 90-91. John Wiley & Sons, 2009. ISBN 978-1-4443-0227-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.10.2014). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Quinaldine (englanniksi)
* ChemBlink: Quinaldine (englanniksi)
**Varenne** (s. 19. toukokuuta 1995) on italialainen kilpauransa lopettanut lämminverinen ravihevonen, jota pidettiin aikoinaan maailman parhaana ravihevosena. Oriin ennätys on 09,1aly, jonka se juoksi mailin radalla. Varenne juoksi vuonna 2002 myös kilometrin ratojen maailmanennätyksen 09,3aly Mikkelin St. Michel-ajossa. Ennätys kesti aina heinäkuuhun 2012 asti, jolloin ruotsalainen Commander Crowe juoksi Malmössä uuden maailmanennätyksen 08,9aly. 

Varenne voitti urallaan muiden muassa kahdesti Elitloppetin sekä Prix d'Amériquen, Italian Derbyn, Gran Premio Lotterian, Breeders Crownin ja useita muita suurkilpailuja. Varenne juoksi urallaan 6 038 408 euroa ja voitti 76 startistaan 62 (sekä sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 70 kertaa). Varennen valmentajana toimi Jori Turja ja hoitajana Iina Rastas. Ori on nyt siirtynyt siitoskäyttöön ja ensimmäiset varsat ovat syntyneet Italiassa 2004. Varennen varsoista on maksettu suuria summia huutokaupoissa.

Kotimaassaan Italiassa Varenne on koko kansan suursuosikki, joka tunnetaan lempinimellä *Il Capitano* eli "Kapteeni".

Lähteet
-------

* Legend Horse for the month JUNE2007 Varenne (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Commander Crowe rikkoo fysiikan lakeja - uusi ME-tulos!  31.7.2012. Ilta-Sanomat. Viitattu 1.8.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Varenne** Wikimedia Commonsissa

* Varenne Sukuposti Onlinessa
**Vidi aquam** (lat. "Näin veden") on seremonia, joka korvaa katolisessa kirkossa asperges-seremonian pääsiäisaikana, siis pääsiäisen ja helluntain välisenä aikana. Tällöin seremonia muistuttaa korostetusti kasteen uudistamisesta ja katumuksen ja parannuksenteon muistaminen jää vähemmälle. Käytännössä seremonia muistuttaa ulkoisesti aspergesia: pappi pirskottaa ensin alttarin, sitten itsensä ja messupalvelijat ja lopuksi messuun kokoontuneen kansan. Eroja on ennen muuta kaksi: Pääsiäisaikana vihmomiseen käytetään vihkiveden (joka on siunattua eli vihittyä vettä) sijasta kastevettä (joka puolestaan on vettä, jota on käytetty kastaessa) ja toimituksen aikana lauletaan eri hymnejä.

Toimitus on saanut nimensä *vidi aquam* -hymnistä, joka on tavallisin pääsiäisaikaan laulettava hymni. Se kuuluu:
*Vidi aquam egredientem de templo, a latere dextro, alleluja: et omnes ad quos pervenit aqua ista, salvi facti sunt, et dicent: alleluja, alleluja.(Ps. 117,1) Confitemini Domino, quoniam bonus: quoniam in saeculum misericordia eius.*

Käännös suomeksi:
"Näin veden virtaavan temppelin oikealta puolelta, halleluja, ja kaikki jota sitä vettä joivat, tulivat terveiksi, (tai: kaikki, jotka tulivat veden luo, pelastuivat) ja he sanovat: halleluja, halleluja (Ps. 118:1). Ylistäkää Herraa, sillä hän on hyvä, hänen armonsa pysyy iankaikkisesti." 

Lauseen omalaatuinen kielikuva on peräisin profeetta Hesekielin kirjasta. Siinä profeetta näkee näyn lopunajallisesta temppelistä, josta maailmalle virtaavat eläväksi tekevän veden virrat. Kristillinen tulkinta on ymmärtänyt tämän viittaukseksi joko Jeesukseen Kristukseen tai kristilliseen kirkkoon. 

Tridentiinisessä messussa *vidi aquam* toimitettiin pääsiäisaikana yleisesti, mutta nykyään se on harvinaisempi. Seremonia kuuluu ennen muuta pääsiäisyön messuun, jossa seurakunta pirskotetaan kastevedellä sen uudistettua kasteen lupaukset.