recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pastilleja 
**Pastilli** on tablettia tai pilleriä muistuttava kaupallinen tuote, joka on tarkoitettu imeskeltäväksi ja siten nestemäisenä nieltäväksi. Tabletin lujuusvaatimuksia sillä ei kuitenkaan ole, eikä se kuulu lääkelain piiriin.

Pastilleja on käytetty luontais- ja itsehoitolääkintänä. Niitä voi ostaa apteekeista tai makeiskaupoista. Pastilleja on käytetty etenkin yskän helpottamiseen. On myös pelkästään makeiskäyttöön tarkoitettuja pastilleja, kuten ranskalaiset pastillit ja hedelmäpastillit.

Pastillit voidaan jakaa valmistustapansa mukaan eri ryhmiin: yleisimmät ovat valupastillit ja raepastillit. Valupastillit ovat pääasiassa tärkkelys- ja arabikumipohjaisia, ja ne valetaan joko muovi- tai tärkkelysmuotteihin. Raepastillit valmistetaan kuorruttamalla pastillin sydän kerros kerrokselta. Sydän voi olla esimerkiksi valettu, pastillimainen, suklaanappi, pähkinä tai kuivattu hedelmä. Kuorrutteena käytetään yleensä keitettyä sokeriliuosta.

Tunnettuja pastillituotteita
----------------------------

* Fisherman's Friend
* Leijona
* Merijal
* Mynthon
* Pectus
* Sisu
* Bentol
* IFA

Lähteet
-------

1. ↑  Pirkka ranskalaisia pastilleja 90 g Pirkka. Viitattu 5.7.2013. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Rainbow Ranskalaiset pastillit 250 g Rainbow. Viitattu 5.7.2013.
3. ↑  Niemelä, Mauri: *Elintarvikeprosessit*, s. 233–234. Anna-Maria Saarela, Paula Hyvönen, Sinikka Määttälä, Atte von Wright (toimittaneet). Savonia-ammattikorkeakoulu, 2010. ISBN 978-952-203-121-1.
**The Defiers / Pastori Pohjalainen & Defiers** on Vilppulassa 1970-luvulla toiminut suomalainen rockyhtye.

The Defiers perustettiin Haapamäellä 1966. Perustajajäseniä ovat Keijo Koski (soolokitara), Hannu Koskela (komppikitara), Antero Stenlund (bassokitara), Atso Kyrönviita (rummut) ja Matti Somero (laulu). Nimi The Defiers periytyi Kosken ja Pertti Hannulan lyseokavereineen muodostamasta aiemmasta kokoonpanosta, joka ei keikkaillut.

Kyrönviidan siirryttyä pian erääseen tanssibändiin Defiersin rumpaliksi otettiin Jussi-Pekka Pohjalainen, myöhemmin ottanut itselleen taiteilijanimen "pastori". Antero Stenlundin lähdettyä armeijaan bassoon tarttui Hannu Koskela, ja komppikitaristiksi otettiin Eero Peltonen. Opiskelemaan lähteneen Matti Someron tilalle laulusolistiksi tuli Tampereen Popteatterissa esiintynyt Pekka Pajula, joka laulaa myös yhtyeen albumilla.

1970-luvun taitteessa yhtyeessä oli jäsenenä amerikkalainen Mike Varness, joka tuli Ruotsin kautta Suomeen. Varness, oikealta nimeltään John Michael, muutti vuonna 1980 Alaskan Juneau’hin ja esiintyy siellä nimellä Juneau John. Yhtyeen laulusolistina toimi 1970-luvun alkuvuosina hetken aikaa myös Raija Alenius.

Yhtye keikkaili ahkerasti läpi 1970-luvun tehden noin 1 200 esiintymistä 1970–1980. Defiersin esiintymiset olivat rajuja ja huumorin sävyttämiä.

The Defiers teki vuonna 1971 yhteisen kahden viikon Suomen-kiertueen englantilaisen The Renegades -yhtyeen kanssa. Muita englantilaisyhtyeitä, joiden kanssa Defiers esiintyi olivat Gravy Train, Hector ja The Third World War. Defiers myös säesti monia sen ajan suomalaissolisteja kuten Danny, Markku Aro, Lea Laven, Taiska, Arto Sotavalta, Seppo Hanski ja Anita Hirvonen.

The Defiers on esiintynyt satunnaisesti myös 2000-luvulla.

Diskografia
-----------

* *Pastori Pohjalainen & Defiers* (EMI 1974, cd-painos Rocket Records 2011)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Defiers / Pastori Pohjalainen ja Defiers (Arkistoitu – Internet Archive), Suomibluesin ja -soulin äänite- ja yhtyeluettelo, Blues News. Viitattu 10.1.2014.
2. 1 2 3 4 5  [ The Four Dakotas, rautalankayhtye, historia > Defiers. Viitattu 10.1.2014.
3. 1 2  Defiers Kuuskassa. Pastori Pohjalainen & Defiers oli 70-luvun alun parhaita live-keikkabändejä, Oulu Pop History -sivuston blogi 2.3.2012. Viitattu 10.1.2014.
4. ↑  Tapio Korjus: Raija, Woodoon uusi jäsen.  *Musa*, 5/1972, s. 37, 40.
**Il fascino della violenza** ("Väkivallan viehätys") on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Tuntemattoman ohjaajan lyhyen draaman pääosaa esittää Francesca Bertini.

Juoni
-----

Annarella halveksuu heikkoa miestään Carminea. Tämän työtoveri Salvatore alkaa hakkailla Annarellaa, eikä Carminella ei ole rohkeutta nousta vastarintaan. Kun tehtaalta erotettu Salvatore tulee jälleen kerran heidän kotiinsa haastamaan riitaa, Carmine saa tarpeekseen ja tappaa hänet pullolla. Silloin Annarella rakastuu mieheensä, auttaa tämän pakoon ja ottaa syyn niskoilleen.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Francesca Bertini  | … |  Annarella
  |
|  Cesare Moltini  | … |  Salvatore
  |
|  Giovanni Corte  | … |  Carmine
  |

Tuotanto ja vastaanotto
-----------------------

Cinesin tuottama *Il fascino della violenza* on yksi varhaisista realistissävyisistä italialaisista mykkäelokuvista. Aikalaiskritiikki piti sitä hyvin toteutettuna, mutta moraaliltaan arveluttavana.

Restaurointi
------------

Elokuvan hollanninkielisillä väliteksteillä varustettu kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 462 metrin pituudesta on jäljellä 263 metriä. Elokuvan loppu on kadonnut. Restaurointi on julkaistu Bertinin *Assunta Spina* -DVD:n lisämateriaalina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bernardini, Aldo & Martinelli, Vittorio: *Il cinema muto italiano: I film degli anni d’oro. 1912, prima parte*, s. 10, 191–192. Bianco e Nero, numero speciale. Roma: Nuova ERI, Centro Sperimentale di Cinematografia, 1995. ISBN 88-397-0917-7. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  DVD:n oheisvihkonen ja elokuvan lopputekstit.

Aiheesta muualla
----------------

* *Il fascino della violenza* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Son House esiintyy ja D. K. Wilgus äänittää 13.5.1965.
**Country bluesilla** tarkoitetaan perinteistä akustista bluesia, jossa kitaraa soitetaan sormin. Siinä peukalo soittaa vakaata bassorytmiä ja melodia näppäillään ensimmäisellä tai toisella sormella. Se on pääsääntöisesti voimallista musiikkia, vaikka akustista bluesia soittavat kitaristit lepuuttavat näppäilykäden sivua ajoittain kielillä varmistaakseen, että bassosävelet eivät kajahda liian kuuluvasti. Son House, Leadbelly ja Big Bill Broonzy olivat tämän tyylin mestareita.

Uudet tyylilajit
----------------

Country bluesissa yhdistyivät usein gospelista, ragtimesta, hillbillystä ja Dixieland-jatsista saadut vaikutteet, ja se puolestaan vaikutti uusien alueellisten bluestyylien syntyyn. Pohjois- ja Etelä-Carolinan sekä Georgian osavaltioiden alueella Yhdysvalloissa Blind Boy Fuller ja Brownie McGhee loivat Piedmont blues -nimisen tyylin lisäämällä country bluesiin uudenlaisen sorminäppäilytekniikan. Memphisin kaupungissa akustinen blues perustui kannua soittimena käyttäneiden yhtyeiden (engl. *jug band*) ja vaudeville-teatterin perinteisiin. Sitä esittivät esimerkiksi muusikot Furry Lewis ja Will Shade. Chicagossa country blues-kappaleiden sanoitukset olivat usein humoristisia ja kaksimielisiä. Kepeää tyylilajia kutsuttiin nimellä *hokum*. Country bluesin toivat Chicagoon sellaiset muusikot kuin Tampa Red, Big Bill Broonzy ja Memphis Minnie, minkä ansiosta siellä myöhemmin syntyi sähkökitaraa ja sähköistä äänenvahvistinta hyödyntänyt Chicago-bluesiksi nimetty bluestyyli. Teksasissa bluesmuusikot kehittivät 1920-30-luvuilla country bluesia suuntaan, jossa soolokitaristi alkoi erottautua rytmikitaristista ja jossa käytettiin slide-kitaraa. Teksasin country bluesia esittäneitä taitavia slide-kitaristeja olivat Lightnin' Hopkins ja Blind Willie Johnson. Country blues sai 1960-luvulla folk bluesin nimellä uutta yleisöä valkoihoisista nuorista aikuisista.

Katso myös
----------

* Delta blues

Lähteet
-------

1. ↑  Rusty Cutchin (toim.): *Kitara. Suuri ensyklopedia*, s. 12-14. Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-255-0.
2. ↑  Country Blues Characteristics and Artists *liveabout.com*.

Aiheesta muualla.
-----------------

*
**Chinon** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Viennejoen varrella, noin 46 kilometriä Toursin kaupungista lounaaseen. Chinonissa on departementin aliprefektuuri.

Chinonin keskiaikaisen kaupungin yläpuolelle kohoaa kuninkaallinen linna *Château de Chinon*. Linnan historia ulottuu 900-luvulle saakka. Yksi merkittävä tapahtuma linnassa koettiin vuonna 1429, jolloin Jeanne d’Arc saapui sinne tapaamaan tulevan Ranskan kuninkaan Kaarle VII:n ennen lähtöään Orléansiin.

Linnasta on näkymä ympäröivään jokilaaksoon ja sen viiniviljelmille. Seudun viinit ovat saaneet laatuluokituksen Chinon AOC. Kaikkiaan tähän tuotantoalueeseen kuuluu 26 kuntaa.

Vuonna 1958 rakennettu Chinonin ydinvoimala oli Ranskan ensimmäinen ydinvoimala. Nimestään huolimatta se sijaitsee läheisen Avoinen kunnan alueella.

  

* Chinon AOCChinon AOC

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Château de Chinon L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 4.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  L'AOC Chinon Ville de Chinon. Viitattu 4.4.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Chinon d'un siècle à l'autre Ville de Chinon. Viitattu 4.4.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chinon** Wikimedia Commonsissa
**Kuvin kieli** on Intiassa Orissan osavaltion Ganjamin, Kalahandin ja Koraputin piirikunnissa sekä Andhra Pradeshin Visakhapatnamin ja Srikakulamin piirikunnissa puhuttu dravidakieli. Sillä on noin 250 000 puhujaa.

Kuvi kuuluu dravidakielten etelä-keskiryhmään. Sen lähin sukukieli on kui, jonka kanssa se usein sekoitetaan. Lähetyssaarnaajat ovat kirjoittaneet kuvia latinalaisella ja orijalaisella kirjaimistolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 168. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. 1 2  Krishnamurti, Bhadriraju: *The Dravidian Languages*, s. 25. Cambridge: Cambridge University Press, 2003. ISBN 978-0-521-77111-5.
3. ↑  Krishnamurti, Bhadriraju: *The Dravidian Languages*, s. 21. Cambridge: Cambridge University Press, 2003. ISBN 978-0-521-77111-5.
4. ↑  Moseley, Christopher (ed.): *Encyclopedia of the World’s Endangered Languages*, s. 334. Abingdon: Routledge, 2007. ISBN 978-0-7007-1197-0.

Dravidakielet
badaga | brahui | gadaba | gondi | irula | kannada | kodagu | kolami | kota | kui | kurukh | kuvi | malajalam | malto | manda | muria | naiki | ollari | pardži | pengo | tamili | telugu | toda | tulu
C.630 Musée de l'Air et de l'Espacessa.
**Caudron Simoun** oli Marcel Riffardin 1930-luvulla suunnittelema ranskalainen nelipaikkainen matkalentokone, jonka ensilento tehtiin vuonna 1934. Sitä käyttivät Air Bleu -postilentoyhtiö ja toisen maailmansodan aikana yhteyskoneena Ranskan ilmavoimat, Luftwaffe ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat.

Koneesta tehtiin useita versiota: C.500 Simoun I, C.520 Simoun, C.620 Simoun IV, C.630 Simoun, C.631 Simoun, C.632 Simoun, C.633 Simoun, C.634 Simoun, C.635 Simoun, C.635M Simoun ja sotilaallinen versio, joka oli ainoa, jota tehtiin satoja kappaleita.

30. joulukuuta 1935 klo 14.45 kirjailija ja lentäjä Saint Exupéry ja tämän suunnistaja André Prévot tekivät 19,5 tunnin lennon jälkeen pakkolaskun Caudron C.630 Simoun -koneella Libyaan, Saharaan. Tästä pakkolaskusta ja sen miltei molempien kuolemaan johtanut kulusta hiekka-aavikolla tuli *Pikku prinssi* -kirjan tarinan alku. *lähde?*

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*. Enderby: Blitz editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Donald 1997 s. 239

Aiheesta muualla
----------------

* Century of Flight – Caudron C.630 Simoun Sandstorm (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Connie Francis
**Connie Francis** (s. 12. joulukuuta 1938 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen poplaulaja. Hänet tunnetaan muun muassa hänen kansainvälisistä hiteistään "Who's Sorry Now?", "Where The Boys Are" ja "Everybody's Somebody's Fool".

Elämä
-----

### Elämäkerrallista tietoa

Francisin oikea nimi on **Concetta Rosa Maria Franconero**, ja hänellä on italialaisia sukujuuria. Debyyttisingle "Freddy" (1955) ei ollut kummoinen menestys, eivätkä myöskään yhdeksän seuraavaa singleä. Hän harkitsi uraa lääketieteen alalla ennen kuin hän nousi yllättävään menestykseen jo 1920-luvulla kirjoitetun "Who's Sorry Now?" -laulun coverversiolla. 

Ilman mainittua hittiä Francis olisi ollut uhassa joutua erotetuksi MGM:ltä. Myöhemmällä urallaan hän on saanut tulkittavakseen muun muassa useita Neil Sedakan sävellyksiä ja esittänyt myös countryvaikutteista musiikkia; hänet tunnetaan countryn suurena ystävänä. Hän päätti levytysuransa tilapäisesti vuonna 1969, mutta teki comebackin jo vuonna 1973 kappaleella "The Answer". 

Francisia on myös itseään coveroitu useasti – tunnettuja tulkintoja hänen kappaleistaan ovat levyttäneet muiden muassa Marie Osmond, Susan Raye, Margo Smith ja Debby Boone. Hänen omaelämäkertansa *Who's Sorry Now?* julkaistiin vuonna 1984. Hän on jatkanut uraansa musiikin alalla näihin päiviin saakka.

### Avioliitot

Francisilla on ollut neljä avioliittoa:

* Laulaja meni 15. elokuuta 1964 naimisiin Dick Kanellisin kanssa. Avioero kuitenkin koitti jo kolmen kuukauden kuluttua.
* Francis solmi toisen avioliittonsa Izadore "Izzy" Marionin kanssa 16. tammikuuta 1971. Liitto päättyi avioeroon seuraavana vuonna.
* Francis meni syyskuussa 1973 naimisiin Joseph Garzillin kanssa. Parilla oli adoptoitu poika, mutta myös tämä liitto päättyi sittemmin eroon.
* Myös 27. kesäkuuta 1985 solmittu avioliitto Bob Parkinsonin kanssa epäonnistui.

Hänen poikansa Joey syntyi vuonna 1974.

### Muuta

Connie Francis joutui 8. marraskuuta 1974 raiskatuksi esiintymisen jälkeen New Yorkissa. Hän on myöhemmin maininnut juuri tämän aiheuttaman kärsimyksen pääsyynä avioeroon Joseph Garzillista. Laulajalla on todettu kaksisuuntainen mielialahäiriö.

Vuonna 1975 suoritettu nenäleikkaus aiheutti laulajan äänessä tilapäisiä muutoksia, joiden ajaksi hän joutui keskeyttämään uransa. Hänen veljensä George kuoli väkivaltaisesti vuonna 1981, ja vasta vuonna 1989 Francisin onnistui tehdä täysi comeback lavoille ja levytysstudioon.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Connie Francisin kansainvälinen faniklubi (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Connor VidConissa vuonna 2014
**Connor Joel Franta** (s. 12. syyskuuta 1992) on yhdysvaltalainen videobloggaaja. Hän saavutti YouTubessa 5 miljoonan tilaajan rajan 4. marraskuuta 2015. Hän oli our2ndlife-ryhmän jäsen vuodesta 2012, mutta erosi myöhemmin henkilökohtaisten syiden takia.

Franta on julkaissut kaksi elämäkertaa *A Work in Progress*, jota on myyty yli 200 000 kappaletta. Kirja oli *The New York Timesin* best sellers -listalla 16 viikkoa. Toinen kirja on nimeltään Note to self joka kertoo Connor Frantan sisäisistä ajatuksista ja tunteista. Lisäksi hän on julkaissut Common Culture -nimellä musiikkikokoelmia. Franta on myös kerännyt yli 190 000 dollaria The Thirst Projectiin vuonna 2015 ja auttanut näin kaivojen rakentamisessa Swazimaahan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Richwine, Lisa: Young and quirky YouTube stars lift traditional book publishers *Reuters.com*.  2.9.2015.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 11.11.2015. (englanniksi)
7. ↑
8. ↑
9. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**George Johnstone Stoney** (15. helmikuuta 1826 Oakley Park, Birr, Irlanti – 5. heinäkuuta 1911 Lontoo) oli angloirlantilainen fyysikko, joka otti käyttöön termin "elektroni".

Elämä ja ura
------------

Stoney opiskeli luonnontieteitä Dublinin Trinity Collegessa. Vuonna 1848 Stoneysta tuli tähtitieteilijä William Parsons Rossen avustaja, joka hankki hänelle luonnontieteiden professuurin Galwayn Queen's Collegessa (nykyisin National University of Ireland Galway) vuonna 1852. Vuonna 1857 hänestä tuli Queen's Universityn sihteeri Dublinissa.

Metrijärjestelmän kannattajana Stoney uskoi, että tiede hyötyisi vakioyksiköiden järkevästä valinnasta, ja tämä sai hänet keksimään ajatuksen sähkön vakioyksiköstä. Stoney kutsui yksikköään "elektroniksi". Vuonna 1897 fyysikko Joseph John Thomson todisti, että katodisäteily koostuu pienistä sähköllä varatuista hiukkasista. Tiedemies ja Stoneyn veljenpoika George Francis Fitzgerald tajusi heti, että nämä hiukkaset olivat Stoneyn elektroneja. Nykyään Thomsonia pidetään elektronin löytäjänä, ja Stoneya käsitteen ja nimen keksijänä. Elektronin keksimisen lisäksi Stoney työskenteli optiikan, kaasujen ja taivaankappaleiden parissa. Hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka käsittelivät planeettojen ilmakehiä ja erityisesti Aurinkoa, ja koetti selittää ilmakehän puuttumisen Kuusta ja vedyn puuttumisen Maan ilmakehästä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stoney, George Johnstone *Dictionary of Irish Biography*.  2022. Viitattu 04.06.2022.
2. 1 2 3  The man who ‘invented’ the electron *Ingenious Ireland*.  2002. Viitattu 04.06.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George Johnstone Stoney** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kuwait Airways lento 422** kaapattiin 5. huhtikuuta vuonna 1988 Bangkok–Kuwaitin välillä Arabianmeren yläpuolella. Koneessa oli 91 matkustajaa ja 20 miehistön jäsentä. Koneessa oli kuusi tai seitsemän libanonilaista miestä jotka ryntäsivät tuliaseita ja käsikranaatteja mukanaan ohjaamoon kolme tuntia nousun jälkeen. Radioteitse kaapparit vaativat 17 šiiamuslimiterroristin vapauttamista Kuwaitin vankiloista.  Kone pakotettiin lentämään Mašhadiin, Koillis-Iraniin, jossa vapautettiin 24 naista ja yksi sydänsairas mieshenkilö. Odotuksen jälkeen kone jatkoi matkaansa Libanonin pääkaupunkiin Beirutiin mutta se ei saanut laskeutumislupaa joten sen piti laskeutua Larnakaan, Kyprokselle.

Heti laskeutumisen jälkeen koneessa ammuttiin kuwaitilainen turvallisuusupseeri Abdullah Khalidi, 25, jonka ruumis heitettiin ulos. Myöhemmin Khalid Ayoub Bandar, 20, sai saman kohtalon. Kuwaitin hallitus ei suostunut kaappaajien vaatimuksiin. Larnakassa vapauttiin 12 makustajaa. 12. huhtikuuta kone lensi Algeriin. Algeriassa kaappaajat uhkasivat räjäyttää koko koneen matkustajineen. Kuwaitin jalkapallomaajoukkue lupautui panttivangiksi mikäli matkustajat vapautettaisiin mutta siihen kaapparit eivät suostuneet. Lopulta kaapparit tekivät sopimuksen Algerissa. Kaappareiden vaatimuksiin ei suostuttu mutta he saivat vapaan pääsyn maasta. Kuwaitin hallituksen ja Algerian viranomaisia kiitettiin kovasti kaappaustilanteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description *aviation-safety.net*. Aiation Safety Network. Viitattu 24.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Peters, Luke: The Fortnight Of Fear That Was The Hijacking Of Kuwait Airways Flight 422 *simpleflying.com*.  26.9.2022. Simple Flying. Viitattu 24.7.2023. (englanniksi)
**Andrzej Karweta** (11. kesäkuuta 1958 Jeleńin kylä, Jaworzno, Puola – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk, Venäjä) oli puolalainen sotilashenkilö ja Puolan merivoimien komentaja. Karweta valmistui Puolan laivastoakatemiasta vuonna 1982. Hän oli sotilasarvoltaan vara-amiraali. Karweta nimettiin merivoimien komentajaksi marraskuussa 2007. 

Karweta kuoli 10. huhtikuuta 2010 Smolenskin lento-onnettomuudessa matkalla toisen maailmansodan aikana tapahtuneen Katynin joukkomurhan 70-vuotismuistojuhlaan. Onnettomuudessa kuoli myös Puolan presidentti Lech Kaczyński sekä lukuisia muita maan johtohenkilöitä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andrzej Karweta** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Andrzej Karweta 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Andrzej Szczypiorski** (3. helmikuuta 1928 – 17. toukokuuta 2000) oli puolalainen toimittaja, kirjailija ja poliitikko.

Szczypiorski osallistui nuorena Varsovan kansannousuun, ja joutui sen kukistumisen jälkeen Sachsenhausenin keskitysleirille. Vapauduttuaan hän ryhtyi toimittajaksi vuonna 1946, ja julkaisi ensimmäisen kertomuskokoelmsansa vuonna 1955. Kaikkiaan hän julkaisi yli 20 teosta. Hn osallistui demokraattisen opposition toimintaan 1970-luvun lopulta, joutui eristetyksi vuosiksi 1981–1982, ja valittiin senaattoriksi 1989. Vuonna 1991 hän lopetti aktiivisen toiminnan politiikassa. Sen jälkeen hänestä tuli suosittu kolumnisti.

Szczypiorskin teos *Alku* ilmestyi Tammen Keltainen kirjasto -sarjassa vuonna 1994 Kirsti Sirasteen suomentamana.

Lähteet
-------

1. ↑  Andrzej Szczypiorski *Cultura*. Viitattu 18.10.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
	+ 2
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Cauchyn integraalikaava** on funktioteorian tulos, jolla pystyy laskemaan analyyttisen funktion arvon annetun alueen sisäpisteissä, jos funktion arvot tunnetaan alueen reunalla.

Formaalisti: Olkoon f analyyttinen alueessa A ja D kiekko, jonka sulkeuma sisältyy A:han. Tällöin kaikilla {\displaystyle z\in D}

{\displaystyle f(z)={\frac {1}{2\pi i}}\oint \_{\partial D}{\frac {f(\xi )}{\xi -z}}} d{\displaystyle \xi }.
Cauchyn integraalikaavasta seuraa, että analyyttinen funktio on äärettömän monta kertaa derivoituva. n:nnelle derivaatalle voidaan johtaa esitys

{\displaystyle f^{(n)}(z)={n! \over 2\pi i}\oint \_{\partial D}{f(\xi ) \over (\xi -z)^{n+1}}\,d\xi .}
Näitä kaavoja voidaan käyttää hyväksi residylauseen todistamisessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Weisstein, Eric W.: *CRC Concise Encylopedia of Mathematics*, s. 352. , 2003.
2. ↑  Weisstein, Eric W.: *CRC Concise Encylopedia of Mathematics*, s. 353. , 2003.

Kirjallisuutta
--------------

* Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis: *Complex Variables*. Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009 (1964). ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook).
**Jedna Si Jedina** (Yksi ja ainoa) on Bosnia ja Hertsegovinan entinen kansallislaulu. 

Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Edin Dervišhalidović. Se hyväksyttiin Bosnia-Hertsegovinan kansallislauluksi useita kuukausia maan itsenäistymisen jälkeen marraskuussa 1995. Jedna Si Jedina miellettiin kuitenkin liiaksi monikansallisen valtion bosnialaisen osan hymniksi, ja sitä pidettiin kroaatti- ja serbivähemmistöjä syrjivänä (vaikka laulussa ei mainitakaan kansallisuuksia). Tämän takia maalle hyväksyttiin uusi kansallislaulu, Intermeco, 10. helmikuuta 1998, yhdessä maan uuden kansallislipun kanssa.

Ensimmäinen versio
------------------

**Sanat Bosnialaiset**

Zemljo tisućljetna
Na vjernost ti se kunem
Od mora do Save
Od Drine do Une
Jedna si jedina
Moja domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
Bog nek' te sačuva
Za pokoljenja nova
Zemljo mojih snova
Mojih pradjedova
Jedna si jedina
Moja domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
Teško onoj ruci
koja ti zaprijeti
Sinovi i kćeri
za te će umrijeti
Jedna si jedina
Moja domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
**Suorasanainen käännös**

Tuhatvuotinen maani,
sinulle annan itseni,
merestä Savalle,
Drinasta Unalle.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaani,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.
Jumala sinut varjelkoon
tuleville sukupolville,
sinut, unelmieni maan,
esi-isieni maan.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaani,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.
Tuskin tuo käsi,
jotka uhkaavat sinua,
Pojat ja tytär,
sillä sinä kuolet.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaani,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.

Toinen versio
-------------

**Sanat Bosnialaiset**

Preko tamnih gora
Od Save do mora
Na vjernost ti se kunem
Od Drine do Une
Jedna si jedina
Naša domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
Teško onoj ruci
koja ti zaprijeti
Sinovi i kćeri
za te će umrijeti
Jedna si jedina
Naša domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
Bog nek' te sačuva
Za pokoljenja nova
Zemljo krvi naše
Naših pradjedova
Jedna si jedina
Naša domovina
Jedna si jedina
Bosna i Hercegovina
**Suorasanainen käännös**

Tummien vuorten yli,
Savasta merestä,
sinulle annan itseni,
Drinasta Unalle.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaamme,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.
Tuskin tuo käsi,
jotka uhkaavat sinua,
Pojat ja tytär,
sillä sinä kuolet.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaamme,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.
Jumala sinut varjelkoon
tuleville sukupolville,
sinut, veressämme maa,
esi-isienimme maa.
Yksi ja ainoa,
olet, kotimaamme,
yksi ja ainoa,
Bosnia ja Hertsegovina.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuuntele Jedna Si Jedina
**Centroplacaceae** on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat puita, joiden kukinto on haaroittunut. Kukassa on viisi hedettä, jotka sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa. Emin vartalo on harittavahaarainen ja luotit hieman laajentuneita. Siemenaiheet ovat parittain. Hedelmä on selkäluomainen kota, jonka kussakin lokerossa on vain yksi siemen, jossa on vaippa eli arillus. Alkio on lyhyt.

Levinneisyys
------------

Heimon lajit kasvavat Länsi-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa saaristoineen.

Luokittelu
----------

Centroplacaceae muodostaa yhdessä vesirikkokasvien (Elatinaceae) ja akerolakasvien (Malpighiaceae) kanssa yhteisen kladin eli evoluutiohaaran, jossa kukkaperät ovat nivelikkäitä ja hedelmä on verhiön suojaama. Kladin iäksi arvioidaan (109.4–)102.1(–93.3) miljoonaa vuotta.

Centroplacaceae koostuu kahdesta suvusta ja kuudesta lajista, joiden erilaistuminen lienee alkanut noin (94.3–)63.7(–35.1) miljoonaa vuotta sitten.

1. *Centroplacus glaucinus* on ainoa laji suvussaan ja kasvaa Länsi-Afrikassa varsin pienellä alueella. Se on ainavihanta puu, jonka lehdet ovat kahdessa rivissä, korvakkeellisia ja sahalaitaisia. Kasvi on kaksikotinen, ja kukat ovat pieniä ja sijaitsevat haarovissa kukinnoissa. Hedekasvin kukissa on liuskainen mesiäinen hetiön ulkopuolella, viisi hedettä ja emiön jäänne; heteiden lokerositeet ovat hyvin kehittyneet ja ponnet avautuvat kahdella kärkiraolla. Emikasvin kukat ovat teriöttömiä ja niissä on vähäpätöiset joutoheteet sekä yhdislehtinen, kolmesta emilehdestä muodostunut sikiäin. Hedelmä on kota ja avautuu tyvestä.

2. *Bhesa*-suvussa on viisi ainavihantaa ja sienijuurellista puulajia Intialais-malaijilaisella alueella. Lehtiasento on kierteinen, ja lehdet ovat ehyitä ja isokorvakkeisia. Pikkusuonet ovat tiheän tikapuumaisesti sivusuonten välissä; ruoti on kärjestään turvonnut. Kukinto on terttumainen, kukat pieniä ja huomaamattomia; niissä on kierteislehtinen teriö, mesiäinen ja kahden emilehden muodostama yhdislehtinen sikiäin, jossa siemenaiheet ovat pohjaistukassa. Hedelmä on liiteluomainen ja kaksiliuskainen, siemenet vaipallisia.

Aikaisemmin *Centroplacus* on sijoitettu Pandaceae-heimoon tai väliaikaisesti tyräkkikasveihin (Euphorbiaceae) ja *Bhesa*-sukua on pidetty kelasköynnöskasveihin (Celastraceae) kuuluvana.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Stevens 2001–, Viitattu 5.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Levinneisyyskartta, *Centroplacus* Länsi-Afrikassa (sininen täplä):
* *Centroplacus*, kuva:
* *Bhesa*, kuvia:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q866451
* Wikispecies: Centroplacaceae
* APNI: 216997
* CoL: 7V4
* EoL: 8204
* EPPO: 1KPLF
* Fossilworks: 183008
* GBIF: 8806
* GRIN: 2244
* iNaturalist: 71472
* IPNI: 77126818-1
* IRMNG: 118773
* ITIS: 896776
* NCBI: 441543
* Open Tree of Life: 928858
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126818-1
* Tropicos: 100352707
* WFO: wfo-7000000123

 |

 |
**Ala-Nurmes** on pitkänomainen ja kapea järvi Kuopion koilliskolkassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 51 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Ala-Nurmeksen pituus etelästä pohjoiseen on 4,7 kilometriä. Järven eteläpuolisko on noin 200–300 metriä leveä, pohjoispuolisko noin 600–800 metriä leveä ja aivan pohjoisin osa on noin 200 metriä leveä. Runsas viidennes Ala-Nurmeksen pinta-alasta on vähintään 10 metriä syvä. Kyseinen vyöhyke alkaa järven eteläosasta ja ulottuu kolmisen kilometriä pohjoiseen, jossa se kattaa järven koillisen osan. Luoteinen osa on matalaa, kuin myös järven pohjoisin ja eteläisin osa. Ala-Nurmeksen syvin kohta sijaitsee itärannan Lypsyniemen edustalla.

Ala-Nurmeksen saariluku on 17. Niistä 6 on alle aarin laajuisia luotoja. Saaret sijaitsevat järven eteläisessä ja luoteisessa osassa. Laajin saari on noin 80 aarin laajuinen Virtasaari.

Ala-Nurmeksen pohjoisosaan virtaa vesireitti pienten järvien kautta pohjoisesta Nurmesjärveltä (110,1 metriä mpy) runsaan kahden kilometrin päästä. Ala-Nurmes kääntyy alavirtaan länsirannan Kivisalmen kohdalta, josta alkaa etelään Mustaan (101,7 metriä mpy) virtaava vesiuoma. Musta laskee Syväriin (95,5 metriä mpy).

Ala-Nurmeksen länsi- ja etelärannoilla on runsaasti viljelysmaata, itäranta on metsäistä.

Ala-Nurmeksen vesitilavuus on 10 975 000 kuutiometriä.

Ala-Nurmes (04.639.1.003) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ala-Nurmes, vakavesi, Kuopio
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.2.2022.
3. ↑  Ala-Nurmes. Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
4. ↑  Nurmesjoen valuma-alue (04.639). Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
**Cattanooga Cats** oli vuosina 1969–1971 esitetty yhdysvaltalainen piirrossarja, jota kertyi seitsemäntoista jakson verran. Sarjan lähetykset alkoivat 6. syyskuuta 1969 ja loppuivat 4. syyskuuta 1971. Sarjan tuotti tunnettu animaatioyhtiö Hanna-Barbera, ja sitä esitettiin ABC-kanavalla. Sarjaa ei ole esitetty Suomessa.

Sarjan äänet
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  William Callaway  | … |  Country
  |
|  Julie Bennett  | … |  Kitty Joe
  |
|  Jim Begg  | … |  Scoots
  |
|  Casey Kasem  | … |  Groove
  |

Muuta tietoa
------------

Nimikkosarjan lisäksi sarjassa nähtiin myös kolme muuta piirrettyä:

* Around the World in 79 Days (17 jaksoa)
* It’s the Wolf (22 jaksoa)
* Motormouse and Autocat (34 jaksoa)

Cattanooga Cats -jaksoja kertyi vain yhdeksän kappaletta.

Cattanooga Cats -sarjan juoni ja paljastukset
---------------------------------------------

Sarja perustuu 1960-luvun lopun popmusiikkiaikakauteen. Sarjassa neljä kissaa Country (kitara ja laulu), Kitty Jo (laulu ja tanssi), Scoots (basso) ja Groove (rummut) kiertävät ympäri maata ja joutuvat vähän väliä monenmoiseen tilanteisiin. Lauluosuuksien esittäjinä ovat Michael Lloyd ja Peggy Clinger.
Logo
**Alexander von Humboldt -säätiö** (saks. *Alexander-von-Humboldt-Stiftung*) on Saksan liittotasavallan rahoittama säätiö, jonka tarkoituksena on edistää kansainvälistä yhteistyötä tieteessä. Se rahoittaa ulkomaisten tutkijoiden työskentelyä Saksassa jakaen kymmeniä erilaisia stipendejä ja palkintoja. Yksi mittavimmista yksittäisille henkilöille annettavista palkinnoista on vuonna 2008 ensimmäistä kertaa haettavissa oleva Alexander von Humboldt -professuuri, joka mahdollistaa ulkomaisen huippututkijan kutsumisen viideksi vuodeksi vierailevaan professorin virkaan saksalaiseen yliopistoon. Professuurin rahoitus on jopa viisi miljoonaa euroa.

Säätiö perustettiin alun perin puolitoista vuotta Alexander von Humboldtin kuoleman jälkeen vuonna 1860 Berliinissä. Aluksi se rahoitti saksalaisten tutkijoiden oleskelua ulkomailla, mutta säätiön pääoma menetti arvonsa 1923 laman aikana. Säätiö perustettiin uudelleen 1925, mutta tällä kertaa se avusti ulkomaisten tutkijoiden oleskelua Saksassa. Vuonna 1945 säätiön toiminta lopetettiin Saksan poliittisen tilanteen takia, mutta se palasi uudelleen toimintaan vuonna 1953 Saksan liittovaltion rahojen turvin.

Puheenjohtajat
--------------

Säätiön puheenjohtajina on toiminut merkittäviä tiedemiehiä:

* Werner Heisenberg (1953–1975)
* Feodor Lynen (1975–1979)
* Wolfgang Paul (1979–1989)
* Reimar Lüst (1989–1999)
* Wolfgang Fühwald (1999–2007)
* Helmut Schwarz (2008–)

Lähteet
-------

1. ↑  A to Z of all Programmes Alexander von Humboldt-Stiftung. Viitattu 5.10.2008. (englanniksi)
2. ↑  Alexander-von-Humboldt-professuurit  11.2.2008. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 5.10.2008.
3. ↑  The History of the Alexander von Humboldt Foundation Alexander von Humboldt-Stiftung. Viitattu 5.10.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  The Presidents of the Alexander von Humboldt Foundation Alexander von Humboldt-Stiftung.  Arkistoitu 1.6.2008. Viitattu 5.10.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Säätiön kotisivu (englanniksi) (saksaksi)
Cattewaterin satamalaitureita.
**Cattewater** on lahti Englannin etelärannikolla Plymouthin sataman lähistöllä. Plymouthin sataman suurin toimija on Britannian merivoimat, mutta Cattewaterin satama hoitaa siviilialusten luotsaustoiminnan koko alueella.

Cattewaterista on löytynyt 1530-luvulla uponeen laivan hylky.

Cattewaterin eteläpuolella on Mount Battenin niemi. Siellä toimi ensimmäisen maailmansodan aikana lentovenesatama nimeltä RNAS Cattewater. Se muutettiin ilmavoimien tutkikohdaksi vuonna 1918. Sodan loppuvaihessa ja toisen maailmansodan aikana sieltä tehtiin sukellusveneiden etsintälentoja. Tukikohdan toiminta lopetettiin vuonna 1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Cattewater Harbour Commissioners Cattewater Harbour Commissioners.  Arkistoitu 2.11.2014. Viitattu 2.11.2014.
2. ↑  Cattewater English Heritage. Viitattu 2.11.2014.
3. ↑  Mount Batten Base English Heritage. Viitattu 2.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cattewater** Wikimedia Commonsissa

* Code of Conduct for vessels using the Cattewater (Arkistoitu – Internet Archive) *Plymouth Harbour* (sisältää kartan)
**Karelia-sarja** on Jean Sibeliuksen 1893 säveltämä orkesterisarja, joka on koostettu samannimisestä kuvaelmamusiikista.

Viipurilainen osakunta tilasi Sibeliukselta keväällä 1893 musiikin Karjalan historiaa käsittelevään kuvaelmasarjaan. Sibelius kiinnostui tehtävästä, koska oli sävelmänkeruumatkallaan tutustunut rajaseudun elämän runollisiin piirteisiin ja koska historia ja myytit kiehtoivat häntä. Karelia-musiikin ensiesitys oli 13. marraskuuta 1893, ja säveltäjä johti itse orkesteria.

Karelia-sarjaan Sibelius valitsi kuvaelmamusiikista kolmannen kuvaelman *Intermezzon*, neljännen kuvaelman *Balladin* ja *Alla marcian* Pontus de la Gardie -kuvaelmasta. Sarjasta tuli yleisön suosikki kotimaassa ja vähitellen myös ulkomailla. Kapellimestari Henry Wood, joka johti teoksen Lontoossa jo 1906, vertasi sarjaa Pähkinänsärkijään ja Peer Gyntiin. Toisaalta Karelia-sarja tuotti Sibeliukselle haitallistakin mainetta kevyiden teosten säveltäjänä.

*Intermezzo* alkaa torvifanfaareilla ja jatkuu pauhaavana ritarimarssina, jonka aikana kuvaelmassa metsästäjät toivat veroturkiksia liettualaiselle ruhtinaalle. *Balladi* kuvaa kuningas Kaarle Knutinpoikaa valtaistuimelta syöstynä kuuntelemassa laulajaa Viipurin linnassa. Musiikissa on skandinaavisen balladin sävyä ja keskiaikaisen tarun tunnelmaa. *Alla marcia* taistelunhaluisine sivuteemoineen, ahtokulkuineen ja täyteläisine soitinnuksineen huipentaa sarjan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tawaststjerna, Erik: *Jean Sibelius 2*, s. 13–20. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta tekijän kanssa yhteistyössä suomentanut Tuomas Anhava. Helsingissä: Otava, 1967.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalevi Aho: Jean Sibeliuksen Karelia-musiikin rekonstruktionti ja täydentäminen. Fimic.
*Tämä artikkeli kertoo Hoagy Carmichaelin kappaleesta. "Rockin’ Chair" on myös Oasisin singlen "Roll with It" B-puoli.*
"**Rockin’ Chair**" on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1929. Se tuli tunnetuksi vuonna 1932 jazzlaulaja Mildred Baileyn esittämänä. Yleisö yhdisteti kappaleen Baileyyn siinä määrin, että häntä alettiin kutsua lisänimellä *Rockin’ Chair Lady*.

Carmichael nauhoitti kappaleen toukokuussa 1930 nimekkäällä kokoonpanolla, johon kuuluivat hänen lisäkseen muun muassa Benny Goodman, Gene Krupa, Tommy Dorsey, Joe Venuti, Bix Beiderbecke, Bubber Miley, Eddie Lang ja Bud Freeman. Paul Robeson ja Ray Noble nauhoittivat kappaleen syyskuussa 1931. Casa Loma Orchestra äänitti kappaleen vuonna 1939 useiden muiden Carmichaelin sävellysten ohella. Vuonna 1947 Louis Armstrong nauhoitti sen duettona Jack Teagardenin kanssa.

Helena Eeva on kääntänyt kappaleen suomeksi nimelle "Keinutuoli".

Lähteet
-------

1. ↑  Richard M. Sudhalter: *Stardust Melody: The Life and Music of Hoagy Carmichael*, s. 131. Oxford University Press, 2003. ISBN 978-0-19-516898-3. (englanniksi)
2. ↑  A. H. Lawrence: *Duke Ellington and His World: A biography*, s. 184. Routledge, 2001. ISBN 978-0-415-93012-3. (englanniksi)
3. ↑  Scott Allen Nollen: *Paul Robeson: Film pioneer*, s. 30. McFarland, 2010. ISBN 978-0-7864-3520-3. (englanniksi)
4. ↑  Richard Grudens: *Jukebox Saturday Night: More memories of the big band era and beyond*, s. 3. Osa 4. Celebrity Profiles Publishing, 1999. ISBN 978-1-57579-142-5. (englanniksi)
5. ↑  John Potter: *Vocal Authority: Singing style and ideology*, s. 96. Cambridge University Press, 2006. ISBN 978-0-521-02743-4. (englanniksi)
6. ↑  Hakutulos kappaleelle Rocking chair *Suomen Äänitearkisto ry*. Viitattu 9.11.2011. [vanhentunut linkki]
**Nammijärvi** (inarinsaameksi *Njammijävri* ) on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee Inarijärven itäpuolella noin kaksi kilometriä Norjan rajasta. Järven pinta-ala on 1 500 hehtaaria eli 15 km². Se on 6,1 kilometriä pitkä ja 4,6 kilometriä leveä.

Järvellä on runsaasti saaria. Huomattavimmat saaret ovat Lammassaari (inarinsaameksi *Sevásuálui*), Jaarasaari (*Vierccâsuálui*), Lauttasaari, Kotkasaari (*Kuáskimsuálui*), *Kuiváásuálui* ja *Ááhársuálui.*

Järven rantaviivan pituus on 76 kilometriä. Se sijaitsee Vätsärin erämaa-alueella, mutta Kalliovaaralla sijaitsee alue, joka on rajattu erämaa-alueen ulkopuolelle. Siellä sijaitsee muutamia rakennuksia samoin kuin erämaa-alueella 300 metriä etelään. Järven pohjoiset rannat sisältyvät suojametsäalueeseen. Suoja-alueella kohoavat Nammivaara (*Njammivääri*) ja Tsaddetvaara (*Čadervääri*) yli 130 metriä vedenpintaa korkeammalle.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Inarin alueella (71.1) Inarinjärven alueessa (71.11), johon Kessijoen valuma-alue (71.118) kuuluu.

Valuma-alue on latvavesinä reitillä, joka alkaa järven kaakkoispäässä ja laskee pienten järvien läpi Naamajokena, joka yhtyy Kessijokeen hieman ennen sen laskemista Inarijärveen.

Nammijärven lähialueella on 10 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Taimenjärvi (32 ha), Paloniemen Tyvijärvi, Tupasijajärvi, Turvejärvi (33 ha), Kaivojärvi ja *Njähijávrááh*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Nammijärvi, Inari (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 31.5.2017.
3. ↑  Nammijärvi, Inari (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
4. 1 2 3  Nammijärvi (71.118.1.016) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 31.5.2017.
**Karelija** (Карелия) oli Petroskoissa vuosina 1938–1940 ilmestynyt karjalankielinen kaunokirjallinen ja yhteiskuntapoliittinen aikakauslehti.

Lehden perustamisen taustalla oli vuosien 1937–1938 vaihteessa tapahtunut suomen kielen käytön lakkauttaminen ja yritys luoda venäläiseen kirjaimistoon perustuva yhtenäinen karjalan kirjakieli. Karelijan tavoitteeksi julistettiin karjalankielisen kirjallisuuden kehittäminen. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa 62–124 sivun laajuisena. Neljän ensimmäisen numeron painos oli yli 4 000 kappaletta, mutta myöhemmin levikki laski puolella ja vuoteen 1940 mennessä se oli 1 100 kappaletta. Lehden toimittajia olivat Pjotr Sokolov, Vsevolod Koroljov ja V. Kirillov. Vuonna 1939 toimituskuntaan kuuluivat myös Nikolai Bogdanov, Nikolai Gippijev, Topias Huttari, Fjodor Isakov ja I. Karatšev.

Karelija oli etupäässä käännösjulkaisu, mihin oli syynä karjalankielisten kirjoittajien vähyys. Lehdessä ilmestyi mm. Fjodor Isakovin, Kalle Jussilan ja Nikolai Gippijevin alkuperäisiä runoja. Karjalankielistä proosaa edustivat vain runonlaulajilta muistiin merkityt sadut ja tarinat. Venäläisistä klassikoista Karelija julkaisi Aleksandr Puškinia, Ivan Turgenevia, Mihail Saltykov-Štšedriniä ja Anton Tšehovia. Neuvostokirjailijallisuudesta lukijoille tarjottiin Maksim Gorkia, Aleksei Tolstoita, Nikolai Ostrovskia, Dmitri Furmanovia, Mihail Šolohovia, Valentin Katajevia, Gennadi Fišiä ja Mihail Zoštšenkoa sekä Neuvosto-Karjalan venäläisten kirjailijoiden teoksia. Karjalaksi käännettiin myös Maupassantin ja Jack Londonin kertomuksia sekä Andersenin satuja.

Lehti lakkautettiin Karjalais-suomalaisen SNT:n perustamisen yhteydessä. Viimeinen numero ilmestyi huhtikuussa 1940. Karjalan kielestä luovuttiin ja tasavallan toiseksi viralliseksi kieleksi tuli jälleen suomi. Karelian tilalla alettiin julkaista suomenkielistä Punalippu-lehteä.

Vuosina 1937–1940 Petroskoissa ilmestyi myös Karelija-niminen venäjänkielinen kaunokirjallinen aikakakauskirja.

Lähteet
-------

1. ↑  Aalto, Elli: Suomenkielisen aikakauslehdistön synty Neuvostoliitossa.  *Punalippu*, 1987, nro 5, s. 117.
2. ↑  Alto, E.L.: *Sovetskije finnojazytšnyje žurnaly 1920–1980*, s. 83. Petrozavodsk: Karelija, 1989. ISBN 5-7545-0308-3.
3. ↑  Alto, E.L.: *Sovetskije finnojazytšnyje žurnaly 1920–1980*, s. 84–85. Petrozavodsk: Karelija, 1989. ISBN 5-7545-0308-3.
4. ↑  Alto, E.L.: *Sovetskije finnojazytšnyje žurnaly 1920–1980*, s. 87. Petrozavodsk: Karelija, 1989. ISBN 5-7545-0308-3.
5. ↑  *Letopis literaturnoi žizni Karelii (1917–1961)*, s. 167, 182, 197, 210. Petrozavodsk: Karelskoje knižnoje izdatelstvo, 1963.
**Ala-Potkunjärvi** on Potkunjoessa oleva järvi Vaalan kunnan luoteiskolkassa. Se sijaitsee Oterman kylältä Paatinjärven länsilaidan maantietä, metsäautotietä ja polkua myöten kymmenisen kilometriä luoteeseen. Järven pinta-ala on 55,8 hehtaaria ja rantaviivan pituus 3,49 kilometriä. Järvi on asumaton ja matalarantainen. Sen rantamailla on suon ohella kallioita. Järven eteläpäässä Potkunjoen lähtöpisteessä on vanhan sillan jäännökset ja sillalle tullut lyhyt tiepengerrys järven länsirannalla.

Ala-Potkunjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Utosjoen keskiosan alueella (59.23), jonka Potkunjoen yläosan valuma-alueeseen (59.235) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 132,7 mpy. Järven kautta kulkee Potkunjoki, joka laskee järven itäpäähän ja lähtee järven eteläpäästä. Potkunjoen lisäksi järveen laskee Saarijärvestä tuleva Välioja ja useita suo-ojia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ala-Potkunjärvi (59.235.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.7.2022.
2. 1 2  Ala-Potkunjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 13.7.2022.
José Cardozo
**José Saturnino Cardozo** (s. 19. maaliskuuta 1971) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän pelasi Paraguayn maajoukkueessa 82 maaottelua ja teki niissä 25 maalia vuosina 1991–2006. Hän oli maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä vuoteen 2013 saakka kunnes Roque Santa Cruz ohitti hänet tuossa tilastossa. Cardozo pelasi MM-kilpailuissa Ranskassa 1998 sekä Etelä-Korean ja Japanin kisoissa 2002. Vuoden 1998 MM-kisoissa hän teki maalin Nigeriaa vastaan. Copa Américassa hän pelasi vuosina 1991, 1995 ja 1997. Ateenan olympialaisissa 2004 Cardozo kuului Paraguayn olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen.

Kotimantereensa seurojen lisäksi Cardozo pelasi Sveitsissä St. Gallenin joukkueessa vuosina 1990–1991. Pisimpään hän edusti meksikolaista Tolucaa vuosina 1994–2005.

Pelaajauransa jälkeen Cardozo on toiminut valmentajana useissa seuroissa Paraguayssa ja Meksikossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mamrud, Roberto: José Saturnino Cardozo - Goals in International Matches  9.6.2006. RSSSF. Viitattu 13.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Jose Cardozo *Olympic.org*. Viitattu 13.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  José Cardozo *Transfermarkt*. Viitattu 13.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  José Cardozo *Transfermarkt*. Viitattu 13.2.2019. (englanniksi)

Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Chilavert
2 Arce
3 Rivarola
4 Gamarra
5 Ayala
6 Aguilera
7 Yegros
8 A. Rojas
9 Cardozo
10 Acuña
11 Sarabia
12 Aceval
13 Paredes
14 R. Rojas
15 Benítez
16 Enciso
17 Brizuela
18 Ramírez
19 Morales Santos
20 Caniza
21 Campos
22 Ruiz Díaz
Valmentaja Carpegiani

Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Chilavert |
2 Arce |
3 Sarabia |
4 Gamarra |
5 Ayala |
6 Struway |
7 Báez |
8 Alvarenga |
9 Santa Cruz |
10 Acuña |
11 Campos |
12 Villar |
13 Paredes |
14 Gavilán |
15 Bonet |
16 Morínigo |
17 Franco |
18 Cáceres |
19 Sanabria |
20 Cardozo |
21 Caniza |
22 Tavarelli |
23 Cuevas |
Valmentaja Maldini