recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ōsaka Tenman-gū** (jap. 大阪天満宮) on šintolainen pyhäkkö Osakassa. Se on yksi Japanin merkittävimmistä Tenjinille omistetuista pyhäköistä, ja siellä pidetään vuosittain Tenjin matsuri -festivaali.

Ōsaka Tenman-gū on koulutuksen ja taiteiden kamina palvotun, Sugawara no Michizanen tunnetuin pyhäkkö. Sugawara no Michizane oli 900-luvulla elänyt oppinut ja poliitikko. Alkuperäisen pyhäkön rakennutti vuonna 949 keisari Murakami rauhoittaakseen Michizanen levotonta sielua. Pyhäkkö on tuhoutunut tulipalossa useita kertoja, ja sen päähalli, *honden* ja pääportti ovat vuodelta 1845.

Ōsaka Tenman-gū tunnetaan myös Tenjin matsuri -festivaalista, joka järjestetään vuosittain 24.–25. heinäkuuta. Sen aikana jumalallista kantotuolia, *mikoshia* kuljetetaan ympäri kaupunkia. Festivaalia on järjestetty yli tuhannen vuoden ajan, ja sen väitetään alkaneen, kun pyhäkön läheltä joesta oli löytynyt pyhä keihäs.

Lähteet
-------

1. ↑  Osaka Temmangu Shrine Osaka Convention & Tourism Bureau. Viitattu 7.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Tenmangu Shrine japan-guide.com. Viitattu 7.1.2014. (englanniksi)
3. ↑  Festivals Osaka Convention & Tourism Bureau. Viitattu 7.1.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ōsaka Tenman-gū** Wikimedia Commonsissa

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
**Jonathan Soriano Casas** (s. 24. syyskuuta 1985 El Pont de Vilomara, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa itävaltalaista Red Bull Salzburgia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Soriano on barcelonalaisseura Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2002–2003 1. joulukuuta 2002 pelatussa ottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hän ei kuitenkaan vielä onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa edustusjoukkueen kokoonpanossa, ja jatkoi täten reservijoukkueen riveissä.

Kauden 2005–2006 Soriano aloitti Espanyolissa, mutta siirtyi lainalle kauden puolivälissä Segunda Divisiónissa pelanneeseen Almeríaan. Seuraavan kauden 2006–2007 jälkimmäisen puoliskon hän pelasi lainalla Poli Ejidossa. Kaudeksi 2007–2008 hän palasi Espanyoliin ja pelasi yhteensä 24 ottelua sen aikana.

Tammikuussa 2009 hän siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Albaceteen. Lainansa aikana hänen sopimustaan katalonialaisseuran kanssa ei uusittu ja näin hänestä tuli vapaa pelaaja kauden jälkeen.

Heinäkuussa 2009 Soriano teki sopimuksen Barcelonan reservijoukkueen kanssa, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 28. lokakuuta 2009 Copa del Reyssä Cultural Leonesaa vastaan. Kauden 2009–2010 päätteeksi hän oli joukkueensa paras maalintekijä, 18 osumallaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jonathan Soriano** Wikimedia Commonsissa

* Sorianon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Tikkurilan teatteri- ja sirkuskoulu** on Tikkurilan teatteri ry:n ylläpitämä yksityinen esitystaiteen koulu, joka antaa taiteen perusopetuslain mukaista opetusta teatteri- ja sirkustaiteessa. Opetus tapahtuu Vantaan kaupungin omistamissa tiloissa eri puolilla kaupunkia. 

Teatteri- ja sirkustaiteen opetuksessa on käytössä  taiteen perusopetuksen laajan oppimäärän mukainen opetussuunnitelma. Teatteritaiteen opetukseen koululla on Opetusministeriön antama opetuksen järjestämislupa. Sirkusopetuksen puolella opetus tapahtuu Vantaan kaupungin kanssa tehdyn sopimuksen puitteissa.

Teatteriopetus kuuluu valtion opetustuntiperusteisen osuuden piiriin. Lisäksi koulun toiminta rahoitetaan Vantaan kaupungin toiminta- ja kohdeavustuksin, lukukausimaksuin, valtion kurssiavustuksin sekä pääsylipputuloin. Opetuspaikkoina ovat muun muassa kulttuuritehdas Vernissa ja Lasten taidetalo Pessi Tikkurilassa, Dickursby skola Jokiniemessä sekä monitoimitalo Lumon Lumo-sali Korsossa.

Oppilaita on teatteritaiteen viikoittaisessa perusopetuksessa 220. Sirkustaidetta opiskelee yhteensä 120 oppilasta. Vuosittain erillisille lyhytkursseille osallistuu noin 100 lasta ja nuorta.

* Tikkurilan teatterilla on omia tiloja ja teatteriopetusta annetaan Vernissassa. Tikkurilan teatterilla on omia tiloja ja teatteriopetusta annetaan Vernissassa.
* Sirkustaiteen opetetusta annetaan Dickursby skolan tiloissa. Sirkustaiteen opetetusta annetaan Dickursby skolan tiloissa.
* Sekä teatteri- että sirkustaiteen opetusta annetaan Lumon monitoimitalon Lumo-salissa Korsossa. Sekä teatteri- että sirkustaiteen opetusta annetaan Lumon monitoimitalon Lumo-salissa Korsossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Teatteri- ja sirkustaide Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 2.7.2016.
2. ↑  Arkistoitu kopioTikkurilan Teatteri sai Vantaa-palkinnon Vantaan kaupunki, vantaa.fi.  Arkistoitu 19.8.2016. Viitattu 2.7.2016.
3. ↑  Arkistoitu kopioOpetus ja toimintaperiaatteet Tikkurilan teatteri- ja sirkuskoulu, tikkurilanteatteri.fi.  Arkistoitu 15.8.2016. Viitattu 4.8.2016.
**Kivijärvi** on Mynämäen kunnassa sijaitseva, noin 47 hehtaarin laajuinen järvi. Se kuuluu Velluanjoen vesistöön.

Luonto ja palvelut
------------------

Järvi on kauttaaltaan metsän ympäröimä ja sen rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asutusta. Järven koillisrannalla sijaitsee Mynämäen kunnan vapaa-ajankeskus, johon kuuluu vuokrattavissa oleva, saunatiloin varustettu hirsihuvila ja uimaranta. Vapaa-ajankeskuksesta itään sijaitsee myös kunnan yleinen uimaranta, jonka palveluihin kuuluvat muun muassa pukuhuoneet, huussi, kaksi yleistä saunaa ja grillauspaikka.

Veden laatu
-----------

Kivijärven veden laatua ja tilaa on seurattu Varsinais-Suomen Agenda 21:n Vakka-Suomen kotijärvet kuntoon -hankkeessa, vuosina 1998–2005. Hankkeen puitteissa järvestä mitattiin kolme kertaa vuodessa muun muassa näkösyvyyttä, lämpötilaa, happitilannetta ja pH-arvoa. Nämä tiedot ovat nähtävillä myös kunnan verkkosivuilla. Vedestä analysoitiin lisäksi myös esimerkiksi sameutta, kiintoaineen määrää sekä ravinnepitoisuuksia. Kivijärvessä on havaittu sinilevää monena vuonna 2000-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Suomen ympäristökeskus. Viitattu 19.11.2010.
3. ↑  Kansalaisen Karttapaikka (Haku koordinaateilla) Maanmittauslaitos. Viitattu 19.11.2010.
4. ↑  Vapaa-aika  2009. Mynämäen kunta. Viitattu 19.11.2010.
5. ↑  Uimarannat  2009. Mynämäen kunta. Viitattu 19.11.2010.
6. ↑  Vesistöt  2009. Mynämäen kunta.  Arkistoitu 11.10.2007. Viitattu 19.11.2010.
7. ↑  Hanne-Kaisa Mikola: Mynämäen uimarannoilla ei sinilevää.  *Vakka-Suomen Sanomat*, 21.6.2007. Artikkelin verkkoversio. [vanhentunut linkki]
Reisiluun yläpää
**Reisiluu** (lat. *femur*) on ihmiskehon pisin ja vahvin luu. Se sijaitsee lonkkanivelen ja polvinivelen välissä. Reisiluun anatominen vastine eturaajassa on olkaluu.

Reisiluun yläpään pallomainen osa, jossa on lonkkamaljaan niveltyvä nivelpinta on nimeltään **reisiluun pää** (caput femoris). Se pää kiinnittyy reisiluun varteen ohuehkolla **reisiluunkaulalla** (collum femoris), joka on reisiluun helpoiten murtuva osa varsinkin vanhuksilla. Reisiluun yläosassa lateraalisesti reisiluun päähän nähden sijaitsee **iso sarvennoinen** (trochanter major), hyvin tuntuva luu-uloke, johon monien pakaranseudun lihasten jänteet kiinnittyvät. Reisiluun yläosan takapinnalla lihasten peitossa puolestaan sijaitsee toinen luu-uloke, **pieni sarvennoinen** (trochanter minor), johon kiinnittyy lanne-suoliluulihas (musculus iliopsoas) jänne. Kolmas samankaltainen uloke on **kolmas sarvennoinen** (trochanter tertius), joka esiintyy toisinaan pienen sarvennoisen korkeudella reisiluun takapinnalla ja johon kiinnittyy osa isosta pakaralihaksesta (musculus gluteus maximus).

Oikea reisiluu edestä
Oikea reisiluu takaa
Distaalipäästään reisiluu niveltyy sääriluuhun (tibia) ja polvilumpioon (patella). Reisiluun alaosassa on kaksi paksuuntumaa, **reisiluun ulkonivelnasta** (condylus lateralis femoris) luun ulkosyrjällä ja **reisiluun sisänivelnasta** (condylus medialis femoris) sisäsyrjällä, jotka niveltyvät sääriluun vastaaviin paksunnoksiin. Niiden väliin reisiluun alaosan takapinnalle jää syvä **nivelnastojen välikuoppa** (fossa intercondylaris). Kummankin nivelnastan yläpuolella sijaitsee vielä luu-uloke, **reisiluun ulkosivunasta** (epicondylus lateralis femoris) ja **reisiluun sisäsivunasta** (epicondylus medialis femoris), jotka toimivat siteiden ja lihasjänteiden kiinnittymispaikkoina.
**Reissuvihko** on perinteinen koulun ja kodin tapa pitää yhteyttä ja on käytössä myös päiväkodeissa. Se on yleensä ruutupaperivihko, johon puolin ja toisin kirjataan tapahtumia ja viestejä.

Reissuvihkosta on myös tullut yleisnimi erilaisille sähköisille välineille, joita Suomessa on 2000-luvun alusta lähtien kehitetty samaan tarkoitukseen. Laajimmin käytettyjä vihkoja ovat Wilma, Helmi, Kivahko ja Oiva, jotka toimivat Internetin kautta.
Vaikka kaikki reissuvihot ovat selainkäyttöisiä, niiden tekninen toteutus vaihtelee. Keveimmillään vihko on sähköpostipohjainen viestisovellus. Perustana voi olla myös palvelun tarjoavan yrityksen palvelimella sijaitseva web-sivusto, esimerkiksi Helmi, jolloin selvästi laajemmat palvelut ovat mahdollisia. Vihkon toiminnoista voi huolehtia myös kouluhallinto-ohjelman web-osa, kuten Wilmassa. Tällöin reissuvihkoon saadaan tietoa reaaliaikaisesti myös kouluhallinnon tietokannasta.

Aiheesta muualla
----------------

* (Wilmademo)[vanhentunut linkki]
* Valmistajan nettisivu (Helmi) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Taustayhteisön nettisivu (Kivahko)
* Taustayhteisön nettisivu (eduSAIMAA) (Arkistoitu – Internet Archive)
Albanianialainen propagandajuliste vuodelta 1978: "Marxismi-leninismin voittoisa lippu."
**Albanian sosialistinen kansantasavalta** (alb. *Republika Popullore Socialiste e Shqipërisë*) oli Albanian valtio vuosina 1946–1992, jolloin maata johti kommunistihallitus. Valtion nimi oli **Albanian kansantasavalta** vuosina 1946–1976, jonka jälkeen nimi muutettiin Albanian sosialistiseksi kansantasavallaksi. 

Albania vapautui vuonna 1944 Italian miehityksestä. Vuonna 1946 vallan otti Enver Hoxhan johtama kommunistihallitus ja maasta tuli stalinistinen. Albanialla oli tällöin läheiset suhteet Neuvostoliittoon ja muihin itäblokin maihin, joskin suhteet Jugoslaviaan olivat epäluuloiset. Kun Neuvostoliitto vuonna 1956 tuomitsi stalinismin, Albania riitautui Neuvostoliiton kanssa ja solmi sen sijaan läheiset suhteet Kiinan kanssa, joka pysytteli stalinismissa. Vuonna 1968 Albania erosi Neuvostoliiton johtamasta Varsovan liitosta. 

Vuoteen 1978 asti Albanian talous oli menestynyt kohtuullisesti Kiinan tuella: viljelysten keinokastelu oli järjestetty, maassa oli teollisuutta ja nuorison koulutus oli tasokasta. Kun Kiina loittoni Maon kuoltua 1976 kommunistisesta aatteesta, alkoi Albania eristäytyä muusta maailmasta, mikä rasitti sen taloutta ja maa köyhtyi. Hoxhan kuoltua 1985 sosialismia ja eristäytymistä ryhdyttiin purkamaan. Laaja irrottautuminen yhteistaloudesta tapahtui kuitenkin vasta vuoden 1992 tienoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Seppo Zetterberg (suomalaisen laitoksen päätoim.): *Muutosten vuosisata 9.*, s. 39. Suomentanut Jukka Forslund. Porvoo, Helsinki: WSOY, 1995. ISBN 951-0-18426-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albanian sosialistinen kansantasavalta** Wikimedia Commonsissa
**Tuvia Bielski** (1906–1987) oli puolanjuutalainen toisen maailmansodan aikainen partisaani, joka pystyi säilyttämään holokaustin aikana 1 200 juutalaista siviiliä hengissä piilottelemalla heitä kolmen vuoden ajan itäpuolalaisessa metsässä (nykyisen Valko-Venäjän alueella). Ryhmää pidetään suurimpana juutalaisten partisaanien ryhmänä.

Bielski syntyi itäpuolalaiseen juutalaisperheeseen, joka asui pienessä kylässä lähellä Lidan ja Navahrudakin kaupunkeja. Hän toimi ensimmäisen maailmansodan aikana aluetta miehittäneiden saksalaisjoukkojen tulkkina ja suoritti 1920-luvulla asepalveluksen Puolan armeijassa. Toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 hän sai määräyksen astua aseisiin Saksaa vastaan. Alue joutui Saksan haltuun ja sen juutalaisväestö siirrettiin Navahrudakin kaupungin ghettoon. 

Bielski kuitenkin pakeni ja alkoi elää kolmen veljensä kanssa partisaanielämää metsissä. Ryhmä kasvoi vähitellen yli 1 200 hengen kokoiseksi. Se eli yli kahden vuoden ajan Nalibokskaja Pusjtjan metsässä ja joutui väistelemään partisaaneja jahdanneita natseja. Natsihallinto lupasi 100 000 markan palkkion Bielskin kiinniottajalle. Ryhmä teki aseellisia ryöstöjä hankkiakseen ruokaa ja tarvikkeita. Se myös osallistui aseellisin operaatioihin muiden partisaaniryhmien kanssa. Kesällä 1944 ryhmä tuli esille Novogrodekin kaupungissa, joka oli siirtynyt puna-armeijan haltuun. 

Sodan jälkeen Bielski asui New Yorkissa, jossa hän kuoli vuonna 1987. Hänet haudattiin aluksi Long Islandille. Myöhemmin vuonna 1988 hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin Jerusalemiin.

Vuonna 2008 valmistunut Edward Zwickin ohjaama elokuva Uhma perustuu Bielskin veljesten tarinaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuvia Bielski - Partisan Leader. Leader of the largest group of Jewish partisans in World War II. The Internet Index of Rough Jews.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tuvia Bielski
Turun piispan Mikael Agricolan patsas tuomiokirkon edustalla.
**Mikael Agricolan patsas** Turun tuomiokirkon edustalla on Oskari Jauhiaisen tekemä pronssiveistos. Koska Agricolasta ei ole säilynyt yhtään aikalaispiirrosta, Jauhiainen käytti luovuuttaan sijoittamalla kasvoihin omia piirteitään.

Teos paljastettiin olympiavuonna 1952. Arkkipiispa Ilmari Salomies kertoi paljastamistilaisuuden puheessaan, kuinka suuri merkitys Agricolalla oli ollut Suomen kirjakielen kehittymiseen. WSOY:n pääjohtaja Yrjö A. Jäntti luovutti patsaan Turun tuomioseurakunnalle, jonka jälkeen patsaan juurelle laskettiin sekä tasavallan presidentin että eduskunnan seppeleet.

Agricolan patsasta pidetään Jauhiaisen ensimmäisenä valtakunnallisesti merkittävänä veistoksena. Sen myötä hän saavuttikin vankan aseman suomalaisten kuvanveistäjien keskuudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Oskari Jauhiainen KirjastoVirma.  Arkistoitu 23.3.2018. Viitattu 23.3.2018.
2. ↑  Agricolalle patsas Turkuun Yle Elävä arkisto. Viitattu 23.3.2018.
3. ↑  Galleria Oskari Jauhiainen Oulun kaupunki. Viitattu 23.3.2018.
**Kesklinn**
**Annelinn**
**Karlova**
**Ihaste**
**Ropka  
tööstusrajoon**
**Jaamamõisa**
**Raadi-  
Kruusamäe**
**Ülejõe**
**Supilinn**
**Tähtvere**
**Ropka**
**Veeriku**
**Variku**
**Tammelinn**
**Ränilinn**
**Maarja-  
Mõisa**
**Vaksali**
**Napsauttamalla sinistä nimeä pääset kaupunginosan artikkeliin**

Tartossa on 17 kaupunginosaa, mutta toisin kuin Tallinnassa, ne eivät ole hallinnollisia alueita. Tarton kaupunginosat ovat:

* Annelinn
* Ihaste
* Jaamamõisa
* Kesklinn
* Karlova
* Maarjamõisa
* Raadi-Kruusamäe
* Ropka
* Ropka tööstusrajoon
* Ränilinn
* Supilinn
* Tammelinn
* Tähtvere
* Vaksali
* Variku
* Veeriku
* Ülejõe

Tarton kaupungin jaotus kahdeksaan kaupunginosaan 1800-luvulla.

Aiheesta muualla
----------------

* Tarton kaupungin sivut

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tarton kaupunginosat |
| --- |
|  |
| 
* Annelinn
* Ihaste
* Jaamamõisa
* Kesklinn
* Karlova
* Maarjamõisa
* Raadi-Kruusamäe
* Ropka
* Ropkan teollisuusalue
* Ränilinn
* Supilinn
* Tammelinn
* Tähtvere
* Vaksali
* Variku
* Veeriku
* Ülejõe

 | Tarton vaaakuna |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: et:Tartu linnaosad
**Mika Väisänen** (s. 12. huhtikuuta 1983 Kiiminki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän edusti 2005-2007 Oulun Lippoa kunnes ennen vuotta 2008 Väisänen sai lähteä Liposta, kun Lippo hankki lukkariksi Hannu Huuskosen Jyväskylän Kiristä Ouluun. Väisänen vaihtoi Joensuun Mailan paitaan, mutta ei voinut pelata lukkarina ennen kuin 2010 lukkari Jaakko Hirvonen loukkaantui. Vuonna 2012 päälukkari Hirvonen ilmoitti lopettavansa ja näin Väisäsestä tuli taas päälukkari. Väisänen oli yksi joukkueensa pääarkkitehtejä kun Joensuun Maila eteni kaikkia luonnonlakeja vastaan mitalipeleihin vuonna 2012. Hän edustaa myös vuonna 2013 Joensuun Mailaa ja saavutti joukkueessa Superpesiksen pronssimitalin kaudella 2013.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 5 SM-pronssia: 2013, 2014, 2015, 2016, 2017

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Mika Väisänen Joensuun Mailan pelaajaesittelyssä
| "Tears Are Falling"Kiss |
| --- |
| Singlen "Tears Are Falling" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Asylum* |
|  Julkaistu | 16. syyskuuta 1985 |
|  Tuottaja(t) | Paul Stanley |
|  Tyylilaji | glam metal, hard rock |
|  Kesto | 07.57 |
|  Levy-yhtiö | Mercury Records |
| Kissin muut singlet |
| "Thrills in the Night"1985 | "Tears Are Falling"1985 | "Uh! All Night"1986 |

**"Tears Are Falling"** on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia soittavan Kissin kappale. Se on yhtyeen vuoden 1985 albumin *Asylum* seitsemäs kappale, ja se julkaistiin albumin singlenä vuoden 1985 syyskuussa. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja ja kitaristi Paul Stanley, joka myös laulaa kappaleen. Stanley tuotti kappaleen yhdessä yhtyeen basistin ja toisen laulajan Gene Simmonsin kanssa.

Kappale sai singlejulkaisuna kohtalaisen menestyksen Pohjois-Amerikassa ja Isossa-Britanniassa. Kappaleesta tehdyn musiikkivideon ohjasi David Mallet Lontoossa vuonna 1985. Kappale löytyy myös Kissin kokoelma-albumilta *Smashes, Thrashes & Hits*. Singlen b-puolella on kappale "Any Way You Slice It", jota yhtye esitti konserttien aloituskappaleena vuosien 1985-1986 Asylum-kiertueella. 

"Tears Are Falling" on yksi harvoista kappaleista, jonka Paul Stanley on kirjoittanut kokonaan yksinään ja viimeisin, ennen kappaletta "Loving You Without You Now", joka julkaistiin Stanleyn sooloalbumilla *Live to Win* (2006).

Kappaleet
---------

1. Tears Are Falling  (säv./san./sov. Paul Stanley ) 3.55
2. Any Way You Slice It  (säv. Gene Simmons, san. Gene Simmons, Paul Stanley, sov. Howard Rice )  4.2

Kokoonpano
----------

* Paul Stanley – rytmikitara
* Gene Simmons – bassokitara
* Bruce Kulick– soolokitara, taustalaulu
* Eric Carr – rummut, taustalaulu
**Vilija Matačiūnaitė** (s. 24. kesäkuuta 1986 Vilna) on liettualainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä, joka edusti maataan vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Attention".

Matačiūnaitė pyrki Liettuan edustajaksi Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 2005, jolloin hän sijoittui kansallisessa karsinnassa seitsemänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui toiseksi liettualaisessa *Kelias į žvaigždes* -kilpailussa. Vuonna 2011 hän tuli toiseksi kansainvälisessä Golden voices -laulukilpailussa Moldovassa ja voitti vuonna 2012 brittiläisen *Melange Factor* -kilpailun. Vuonna 2014 Matačiūnaitė pääsi Liettuan edustajaksi Eurovision laulukilpailuun, mutta hän sijoittui semifinaalissa yhdenneksitoista eikä päässyt finaaliin. Lisäksi hän sai viisufanien jakaman *Barbara Dex* -palkinnon kilpailun huonoimmasta asuvalinnasta.

Diskografia
-----------

* *Mylėk* (2006)
* *Attention!* (2014)

Filmografia
-----------

* *Mano mylimas prieše* (tv-sarja, 2010)
* *Ra.One* (liettuankielinen dubbaus, 2014)*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Iivonen, Kaisa: Barbara Dex -palkinto Liettuaan *Viisukuppila*.  18.5.2014. Viitattu 19.5.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Colin Archer.
**Colin Archer** (22. heinäkuuta 1832 – 3. kesäkuuta 1921) oli norjalainen laivanrakentaja ja laivanrakennusarkkitehti. Archer suunnitteli muun muassa Fridtjof Nansenin laivan *Fram* ("eteenpäin") vuonna 1892.

Colin Archer oli syntyisin Larvikista. Hänen vanhempansa olivat skotlantilaisia, jotka olivat muuttaneet Norjaan vuonna 1825. Colin Archer asui ja työskenteli maatilalla Australiassa vuoteen 1861. Palattuaan Norjaan hän perusti telakkayrityksen, jossa suunniteltiin ja valmistettiin veneitä ja laivoja. Archerin suunnittelussa aluksen kelluvuus ja merikelpoisuus tulivat tärkeimmiksi asioiksi alusten suunnittelussa. Aluksi hän keskittyikin pelastusalusten ja luotsiveneiden rakentamiseen. Archerin suunnittelema pelastusalus (pituus 14 metriä, leveys 4 metriä, uppouma 36 tonnia) oli tarkoitettu Norjan olosuhteisiin. Vuonna 1867 hän alkoi valmistaa myös jahteja.

Colin Archerin suunnittelemia aluksia on vieläkin käytössä, esimerkiksi pelastusalus *Colin Archer RS 1* ja *Fridtjof Wiesen RS40*. Suomen merimuseon kokoelmissa on vuonna 1898 rakennettu luotsikutteri *Pitkäpaasi*, jota käytettiin luotsaukseen vuosina 1898–1929 Viipurin luotsipiirissä. Colin Archerin purjeveneitä on myöhemmin uudistettu nykypäivän vaatimuksia varten.

Tunnettuja Colin Archerin suunnittelemia purjeveneitä ovat esimerkiksi hänen itsensä rakentama *Asgard* (1904), William Atkinin vuonna 1928 rakentama 47-jalkainen luotsivene *Regis Voyager* ja siitä pienennetty 32-jalkainen *Eric*. Viimeksi mainitun tyyppisiä aluksia ovat muun muassa maailmanympäryspurjehduksissa tunnetuksi tulleet Vito Dumasin *Lehg II* ja Robin Knox-Johnstonin *Suhaili* sekä William Crealockin vuonna 1970 rakentama lasikuituvene *Westsail 32*. Colin Archer -tyypin jäljitelmiä on rakennettu runsaasti ja malli on suosiossa edelleen. Colin Archer RS1-malli voitti The Cutty Sark Tall Ships’ Races -purjekilpailun vuonna 1983.

Colin Archer Memorial Race -purjehduskilpailu järjestetään joka toinen vuosi. Kilpailun lähtöpaikkana Lauwersooj Alankomaissa ja maali on Larvikissa Norjassa.

Colin Archerin suunnittelema pelastusalus RS1.

Lähteet
-------

1. ↑  Frithjof Wiese (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Suomen merimuseo: Luotsikutteri Pitkäpaasi. Viitattu 26.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Fram-museon sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Naval Architect Colin Archer (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vladimir Tawaststjerna** (17. marraskuuta 1861 Kuopio – 3. lokakuuta 1915) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Vladimir Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Maria Arkadjevna Gavrilovitsa. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja Jador Tawaststjerna olivat hänen veljiään.

Vladimir Tawaststjerna valmistui Voronežin sotaopistosta ja hänet siirrettiin 1879 junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin. Sieltä vuonna 1881 valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin Ivangorodin linnoitustykistöön Inkerinmaalle. Aliluutnantiksi Tawaststjerna ylennettiin 1884 ja luutnantiksi 1885. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatiin Pietarin sotilaspiirin tykistöpiirivaraston kevyeen tykistöosastoon. Alikapteeniksi hän yleni vuonna 1892, vuonna 1894 hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatin upseeriluetteloihin ja vuonna 1897 hänet ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1902 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen tykistön keskushallintoon, vuonna 1904 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja nimitettiin toimistopäälliköksi. Everstiksi hänet ylennettiin 1910, Ohtan räjähdysainetehtaan talousosaston päällikön apulaiseksi hänet määrättiin 1914 ja ylennettiin samana vuonna kenraalimajuriksi. Tawaststjerna kuoli tätä tehtävää hoitaessaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vladimir Tawaststjerna *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 1.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Colin Bell** (26. helmikuuta 1946 Hesleden, Durham, Englanti – 5. tammikuuta 2021) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Monet pitävät häntä Manchester Cityn kaikkien aikojen parhaana pelaajana.

Bell aloitti ammattilaisuransa 2. divisioonassa pelanneessa Buryssa 1963. Hän pelasi seurassa 82 liigaottelua ja teki 25 maalia, kunnes samalla sarjatasolla pelannut Manchester City osti hänet maaliskuussa 1966 tuolloisella ennätyssummallaan, 45 000 punnalla. City voitti tuolla kaudella toisen divisioonan mestaruuden ja sijoittui kaudella 1966–1967 1. divisioonassa 15:nneksi Bellin tehdessä 12 maalia. Seuraavalla kaudella Bell, Francis Lee ja Mike Summerbee johdattivat Cityn liigamestaruuteen ennen toiseksi sijoittunutta Manchester Unitedia.

Bell voitti Cityssä pelatessaan myös FA Cupin 1969 sekä Cup-voittajien cupin ja liigacupin 1970. Hän teki yli kymmenen liigamaalia kuudella ensimmäisellä City-kaudellaan ja kaudella 1969–1970 hän teki cup-kilpailuissa yhteensä 12 maalia. Hän oli paitsi hyvä maalintekijä, myös juoksuvoimainen ja energinen pelintekijä, ja tunnettiinkin kuuluisan laukkahevosen mukaan lempinimellä Nijinsky.

Bell teki maalin Cityn tappiollisessa liigacupin loppuottelussa 1974, ja seuraavalla liigakaudella hän teki 15 maalia. Hän loukkaantui pahasti liigacupin ottelussa kaudella 1975–1976. Yritettyään väärän diagnoosin seurauksena paluuta kauden lopulla hän joutui uudelleen sivuun 18 kuukaudeksi. Hän palasi kentille tapaninpäivänä 1977, muttei ollut enää entisellä tasollaan, ja lopetti uransa Cityssä keväällä 1979. Hän pelasi seurassa yhteensä 394 liigaottelua ja teki 117 maalia. Tämän jälkeen hän pelasi vielä viisi ottelua San Jose Earthquakes -seurassa NASL:ssa.

Bell pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Englannin paidassa Ruotsia vastaan toukokuussa 1968. Hän kuului Englannin pronssijoukkueeseen Italian EM-kilpailuissa 1968. Hän oli mukana myös Meksikon MM-kilpailuissa 1970 joutuen kuitenkin tyytymään vaihtopelaajan rooliin. Hän pelasi maajoukkueessa kaikkiaan 48 ottelua ja teki yhdeksän maalia.

Manchester Cityn uuden kotikentän, City of Manchester Stadiumin länsipääty nimettiin vuonna 2004 The Colin Bell Standiksi. Vuonna 2005 Bell sai hyväntekeväisyystyönsä ansioista MBE:n arvonimen.

Lähteet
-------

1. ↑  Colin Bell: Manchester City great dies aged 74 *BBC News*.  5.1.2021. BBC. Viitattu 6.1.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Colin Bell - Profile *football-england.com*. Viitattu 15.7.2009. (englanniksi)
3. ↑  Past Masters - Colin Bell MBE *www.manchestercity-mad.co.uk*.  1.7.2009. Viitattu 15.7.2009. (englanniksi)
4. 1 2  European Championship 1968 - Details Final Tournament *www.rsssf.com*. Viitattu 15.7.2009. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vladimir Grigorjevitš Sutejev** (ven. Влади́мир Григо́рьевич Суте́ев, 5. heinäkuuta 1903 Moskova – 10. maaliskuuta 1993 Moskova) oli neuvostoliittolainen animaatioelokuvien tekijä, kuvittaja ja lastenkirjailija.

Vladimir Sutejev syntyi lääkärin perheeseen. Hän kävi keskikoulun ja opiskeli Moskovan teknillisessä korkeakoulussa. Sutejev valmistui Valtion elokuvakoulusta vuonna 1928 ja työskenteli Mežrabpomfilm-elokuvastudiolla.

Sutejev oli yksi neuvostoliittolaisen animaatioelokuvan edelläkävijöistä. Vuonna 1931 hän ohjasi ensimmäisen animoidun äänielokuvan *Ulitsa poperjok*. Vuonna 1935 Sutejev siirtyi Viktor Smirnovin kokeelliseen animaatiostudioon ja vuonna 1936 Sojuzmultfilmille. Hän työskenteli piirroselokuvien taiteilijana, käsikirjoittajana ja ohjaajana.

Vuodesta 1947 lähtien Sutejev työskenteli lastenkirjallisuuden kustannusliikkeessä. Hän kuvitti lastenkirjoja ja julkaisi ensimmäisen oman kirjansa vuonna 1949. Sutejev kirjoitti lukuisia satuja, joiden kuvituksessa on paljon animaatioelokuvien piirteitä. Hän oli molempikätinen ja pystyi kirjoittamaan ja piirtämään samanaikaisesti.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Erilaiset pyörät: purjevene* (*Raznye koljosa*). Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961.
* *Kaksi satua kynästä ja väreistä* (*Dve skazki pro karandaš i kraski*). Suom. Anna-Liisa Levänen. Petroskoi: [s.n.], [s.a.]
* *Kuka sanoi nau?* (*Kto skazal "mjau"?*). Suom. Nikolai Gippijev. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957.
* *Parittomat pyörät* (*Raznyje koljosa*). Suom. Anita Mitrošin. Helsinki: Kansankulttuuri, 1984.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vladimir Grigorjevitš Sutejev *Detski sait*. Viitattu 26.3.2021.
2. 1 2  Kapkov, Sergei: *Entsiklopedija otetšestvennoi multiplikatsii*, s. 621–622. Moskva: Algoritm, 2006. ISBN 5-9265-0319-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Vladimir Sutejev Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Vladimir Sutejev Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kodiakinsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Tyyni valtameriKodiakinsaari, AlaskaYhdysvallat |
| Saariryhmä | 
Kodiakin saaristo |
| Merialue | 
Alaskanlahti |
| Korkein kohta | 
Koniag Peak, 1 353 m |
| Pinta-ala | 
8 975 km² |

Väestö| Asukasluku | 
13 740 |
| Suurin kaupunki | 
Kodiak |
| Asutuskeskukset | 
Akhiok, Old Harbor, Karluk, Larsen Bay, Port Lions, Ouzinkie |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kodiakinsaari** (engl. *Kodiak Island*) on suuri Alaskan etelärannikolla oleva saari. Sen erottaa mantereesta Shelikofinsalmi. Se on Kodiakin saariston ja Alaskan suurin saari sekä Yhdysvaltojen toiseksi suurin. Saari on tunnettu karhuistaan: paikallisen alalajin kodiakinkarhun (*Ursus arctos middendorffi*) eräät yksilöt ovat suurimpia koskaan tavattuja karhuja.

Kodiakin pinta-ala on 8 975 km². Se on 160 kilometriä pitkä. Leveys vaihtelee 16 ja 96 kilometrin välillä.*lähde?*

Suurin osa saaresta on luonnonsuojelualuetta. Se on vuoristoista ja metsittynyttä pohjoisessa ja idässä, eteläosan ollessa melko puutonta. 

Kodiakinsaarta tutki vuonna 1763 venäläinen turkiskauppias Stepan Glotov. Grigori Šelikov perusti saarelle vuonna 1784 Alaskan ensimmäisen venäläisen asutuksen. Se sijaitsi Three Saints Bayssa, josta se siirrettiin nykypäivän Kodiakiin vuonna 1792 ja siitä tuli turkiskaupan keskus. 

Vuonna 1912 Novaruptan purkaus peitti saaren vulkaanisella tuhkalla aiheuttaen laajoja tuhoja. Saarta koetteli myös Pitkäperjantain maanjäristys vuonna 1964 ja sitä seurannut tsunami.

Saaren suurin kaupunki on Kodiak. Muita kyliä ovat muun muassa Akhiok, Old Harbor, Karluk, Larsen Bay, Port Lions ja Ouzinkie.

Kirjallisuutta
--------------

* Bell Brian & Sherwonit Bill: *Insight Guide: Alaska*, s. 271-278. APA Publications Services, 2004. ISBN 981-4137-79-0. (englanniksi)
**Nyrob** (ven. Ны́роб) on kaupunkimainen taajama Permin aluepiirin Tšerdynin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kolvan vesistöön kuuluvan Nyrobka-joen varrella 41 kilometriä Tšerdynistä pohjoiseen. Asukkaita on 7 200 henkeä (vuonna 2009).

Nyrob mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. 1700-luvun alkuun saakka siellä asui komipermjakkeja. Alkuperäinen nimitys *Nyryb* perustuu komipermjakin sanoihin *nyr* ’nenä’ ja *yb* ’pelto’. Vuonna 1601 Boris Godunov karkotti kylään tulevan tsaarin Mihail Fjodorovitš Romanovin sedän Mihail Nikititš Romanovin. Häntä pidettiin kahlehdittuna maakuopassa, jossa hän tarinan mukaan kuoli nälkään.

1600-luvun alussa Nyrobista tuli pogostan keskus. Vuonna 1913 siellä asui karkotettuna Kliment Vorošilov. Vuosina 1924–1959 kylä oli Nyrobin piirin keskus. Vuonna 1945 perustettiin Gulag-järjestelmään kuulunut vankileiri, jossa oli enimmillään yli 25 000 vankia. Vuonna 1963 Nyrob sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.

Nyrobissa toimii puunhankintayritys, sähköverkkolaitos, metsätalous ja vankila. Taajamassa on lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto. Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1704 rakennettu koristeellinen pyhän Nikolauksen kirkko, vuonna 1736 pystytetty Jumalan ilmestymisen kirkko sekä vuonna 1913 aidalla ympäröity Mihail Romanovin vankipaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Entsiklopedija Permi: Nyrob *enc.permkultura.ru*. Viitattu 12.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 12.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona (CD-rom)*. Moskva: Adept, 2002 (alkuperäisjulkaisu 1890–1907).
4. ↑  Sistema ispravitelno-trudovyh lagerei v SSSR: Nyrobski ITL *memo.ru*. Viitattu 12.2.2010. (venäjäksi)
5. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 515. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
**Vastaavuuksia** on Markku Pääskysen viides romaani. Se on ilmestynyt vuonna 2008 Tammen kustantamana.

Kirja kertoo kahdesta pariskunnasta: Tarusta ja Martinista sekä Kaarinasta ja Jaakosta. Taru on taidemaalari, ja Martin on runoilija. Kirjan alussa Taru jää auton alle ja joutuu sairaalaan, minkä jälkeen hän on pitkään kotona toipilaana. Paljastuu, että Martinilla on suhde Kaarinan, Tarun ystävän kanssa. Martin juo liikaa, eikä hänen uudesta kirjastaan tule mitään. 

Kirjassa ei ole varsinaista juonta tai suuntaa, vaan se perustuu irrallisiin kohtauksiin ja assosiatiiviseen logiikkaan. Tämä kuvaa tilannetta, jossa henkilöillä ei ole varsinaista päämäärää ja asiat vain tapahtuvat satunnaisesti ja epäloogisesti.

Kirja on saanut osakseen ristiriitaisia kommentteja: Esimerkiksi Kristiina Malmion mukaan kirjan kieli on "toisaalta jäntevää ja tarkkaa, ja toisaalta aivan tyhjää täynnä, poeettista jahkailua." Iida Rauma kirjoittaa, että kielikuvat ovat ajoittain "vaikuttavia ja osuvia", mutta "välillä ne taas tekevät lukemisesta raskasta". Kirjaa on pidetty "vaativana" ja "hämäränä" muun muassa siksi, että siinä on useita kertojia, joita on vaikea erottaa toisistaan, ja jotkut kohtaukset ovat unenomaisia.
 Putte Wilhelmssonin mukaan kirja on "kohtuuttomasti laajennettu novelli"
, ja Juhani Ruotsalo kutsuu sitä "kunnialliseksi epäonnistumiseksi".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kristina Malmio: Töölössä lyö tyhjää *Helsingin Sanomat*.  9.10.2008.
2. ↑  Iida Rauma: Elämää kuoleman ja rakkauden varjossa *Kiiltomato.net*.  22.10.2008. Viitattu 2.4.2009.
3. ↑  Helena Miettinen: Markku Pääskynen - Vastaavuuksia *Savon Sanomat*.  21.10.2008.  Arkistoitu 22.4.2009. Viitattu 2.4.2009.
4. ↑  Salla Seuri: Markku Pääskysen Vastaavuuksia *Uusi Suomi*. Viitattu 2.4.2009.
5. ↑  Putte Wilhelmsson: Eikä takana ole mitään *Turun sanomat*.  6.1.2009. Viitattu 2.4.2009. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Juhani Ruotsalo: Kunniallinen epäonnistuminen *demari.fi*. Viitattu 2.4.2009.
Nyrkkirauta
Nyrkkirauta, jossa on piikit
**Nyrkkirauta** on kädessä pidettävä lähitaisteluase, joka vahvistaa lyönnin tehoa. Useimmiten ase on valmistettu teräksestä, messingistä tai raudasta, mutta se voi olla myös puuta. Käden ympärille kiedottava metallilla vahvistettu nahkahihna, esimerkiksi niittivyö, on toiminnaltaan nyrkkiraudan kaltainen.

Rakenne
-------

Nyrkkiraudassa on useimmiten renkaat neljälle sormelle ja tuki kämmenelle. Näin aseesta saadaan tukeva ote käden ollessa nyrkissä. Nyrkkiraudan metalliset "rystyset" toimivat iskupintana henkilön lyödessä ja vahvistavat iskun tehoa merkittävästi. Nyrkkirauta myös suojaa lyöjää rystysten murtumiselta. Tehon lisäämiseksi nyrkkirautaan voidaan lisätä niittejä, piikkejä tai teriä.

Historia
--------

Nyrkkiraudan tyyppinen vahvistettu nahkahihna tunnettiin *caestus*-nimellä jo roomalaisten gladiaattoreiden keskuudessa. Caestuksen muodostivat käsien ympärille kiedotut nahkahihnat, joissa saattoi olla niittejä. Mikäli areenalla oli muitakin gladiaattoreita, he saattoivat pitää taukoa seuratakseen nyrkkiottelua: caestuksin käytyä kamppailua pidettiin erityisen kiinnostavana. Myös monet afrikkalaiset kansat tunsivat nyrkkirautojen käytön.

Muussa kuin taistelukäytössä nyrkkirautaa käyttivät muun muassa japanilaiset. Heillä tekko-nyrkkirauta oli käytössä hevosten kannustamiseen. Okinawan kalastajat käyttivät sitä myös apuna verkkojen keräämisessä suojaamassa käsiään korallien aiheuttamilta haavoilta. Karatessa tecchu eli suomalaisittain "tekko" otettiin käyttöön myös taistelutarkoituksiin. Karatessa sitä käytetään pareina ja niiden tarkoitus on lyöntitekniikoiden tehostus. Myös 1850-luvun New Yorkissa katujengit käyttivät nyrkkirautoja aseinaan. Toisessa maailmansodassa nyrkkiraudat ja nyrkkirautaveitset olivat melko suosittuja yhdysvaltalaisten ja brittien käytössä.*lähde?*

Lainsäädäntö
------------

Nyrkkirauta lasketaan Suomen lainsäädännössä (Järjestyslaki 3 luku 9 §) vaaralliseksi esineeksi, jonka valmistus, maahantuonti ja kauppa on kielletty. Myös aseen hallussapito yleisellä paikalla ja yleisellä paikalla olevassa kulkuneuvossa on kielletty.

Katso myös
----------

* Nyrkki

### Lähteet

1. ↑  Edward Bulwer-Lytton: Pompeijin viimeiset päivät
2. ↑  19th century AD *Findarticles.com*.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 12.8.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nyrkkirauta**.
*
**Vladimir Rudolfowitš Vogel** (ven. Владимир Рудольфович Фогель, 29. helmikuuta 1896 Moskova, Venäjän keisarikunta – 19. kesäkuuta 1984 Zürich, Sveitsi) oli venäläinen musiikkikriitikko, säveltäjä ja sävellyksen opettaja.

Vogel opiskeli sävellystä Moskovassa ja myöhemmin Ferruccio Busonin johdolla Berliinissä. Vogel muutti Venäjältä Saksaan vuonna 1918, josta hän joutui pakenemaan Sveitsiin vuonna 1933. 1920-luvun teoksissa Vogel käytti ekspressionistista tyyliä, mutta liittyi pian "lokakuun ryhmään", joka edisti modernistista musiikkia pyrki yhdistämään länsimaista taidemusiikkia itämaiseen musiikkiperinteeseen. Myöhäistuotannossaan Vogel käytti dodekafoniaa.

Tunnettuja teoksia
------------------

* Neljä etydiä orkesterille (1930–1932)
* Gotthard-kantaatti (1956)
* Viulukonsertto (1937)

Lähteet
-------

1. ↑  klassika.info Wladimir Vogel
2. 1 2  Boosey & Hawkes:Wladimir Vogel
3. ↑  Crystal Reference Encyclopedia: Vladimir Vogel (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* RISM
* SNAC
* IdRef
* Theaterlexikon

 |

 |
**FM-luokka** (saks. *Flachgehende Minensuchboote*, suom. *matalakulkuinen miinanraivaaja*) oli Saksan keisarikunnan laivaston miinanraivaajaluokka ensimmäisen maailmansodan lopulla. Luokan aluksia valmistui kaikkiaan 47 kappaletta ennen sodan päättymistä.

Hankinta
--------

Saksan keisarikunnan laivasto tilasi matalien rannikkovesien raivaamiseen sopivia aluksia usealta telakalta kahdessa ryhmässä kaikkiaan 66 kappaletta. Ensimmäiseen ryhmään kuuluivat alukset *FM 1*:stä *FM 36*:een ja toiseen loput. Yhdeksäntoista aluksen tilaus peruutettiin sodan päättyessä. Kaikki alukset merkittiin kirjaimin FM sekä juoksevalla numerolla. Pääosa sodasta selvinneistä aluksista myytiin, jonka jälkeen ne muutettiin jokialuksiksi.

Puolan merivoimat
-----------------

Puola osti 24. syyskuuta 1920 neljä luokkaan kuulunutta alusta miinanraivaajiksi 7,2 miljoonalla Saksan markalla. Alukset otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1921, jolloin ne nimettiin *ORP Czajkaksi* (ex- FM 2), *ORP Jaskółka* (ex- FM 27), *ORP Mewaksi* (ex- FM 28) ja *ORP Rybitwaksi* (ex- FM 31). Alusten aseistukseksi vaihdettiin 47 millimetrin tykki ja niille asennettiin ilmatorjunta-aseistukseksi kaksi 13,2 millimetrin Hotchkiss-konekivääriä. Ne varustettiin myös miinoin siten, että ne kykenivät tarvittaessa kuljettamaan 20 miinaa. Alukset poistettiin palveluksesta 1931, jonka jälkeen *Mewa* muutettiin seuraavana vuonna vesientutkimusalus *Pomorzaniniksi*.

Albanian merivoimat
-------------------

Albania osti aluksista kaksi, jotka palvelivat tykkiveneinä. Alukset *FM 16* ja *FM 23* nimettiin *Sqipniaksi* ja *Sqenderbegiksi*. Alukset poistuivat laivaston palveluksesta vuoteen 1935 mennessä.

Portugalin valtio
-----------------

*FM 19* myytiin Portugalille, joka käytti alusta kalastusalueidensa valvontaan nimellä *Raoul Cascaes*. Alus poistui palveluksesta vuoteen 1936 mennessä.

Persian merivoimat
------------------

*FM 24* myytiin tykkiveneeksi Persialle, joka nimesi aluksen *Fatiyaksi*. Alus nimettiin myöhemmin ensin *Pahlaviksi* ja sitten *Shaniniksi* ennen romuttamistaan 1941.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906-1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922-1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Conway's 1906-1921 s. 187
Bardin suvun vaakuna.
**Bardi** oli firenzeläinen kauppahuone ja suku (*Compagnia dei Bardi*). Bardit aloittivat kauppiaina jo 1100-luvulla, ja pankkiireiksi he ryhtyivät viimeistään 1200-luvun puolivälissä. Bardit olivat tällöin erityisesti paavien luottopankkiireita. Pankkiirit olivat havainneet, että oli tuottoisaa lainata rahaa köyhille ruhtinaille käyttäen vakuutena kaupallisia privilegioita eli etuoikeuksia, kuten monopoleja. Vuonna 1340 suku tuki Firenzessä epäonnistunutta kapinayritystä, jonka takia monet suvun jäsenet karkotettiin kaupungista. Suvun linna rakennettiin tällöin Parmaan. Kauppahuone teki konkurssin vuonna 1344 rahoitettuaan satavuotista sotaa käynyttä Englannin hallitsijaa Edvard III:tta lähes puolen miljoonan floriinin summalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Tommi Leminen: Firenzen pankkiirit.  *Historia*, 2011, nro 9, s. 32-35.  Storia kustannus. ISSN 1795-4215.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bardi (suku)** Wikimedia Commonsissa
**Kokemäen ravirata** sijaitsee Köyliöntien varressa noin kahdeksan kilometrin päässä Kokemäen kaupungin keskustasta. Lähistöllä olevaan Pitkäjärven vapaa-ajankeskukseen on matkaa pari kilometriä. Kokemäen ravirata kuuluu kesäratoihin, joilla ei ole ympärivuotista kilpailutoimintaa.

Historia
--------

Kokemäen ravirata sai alkunsa, kun Porin ravirata oli joutunut sota-aikana lopettamaan toimintansa kaupungin lentokentän laajennuksen vuoksi. Maakunnan hevosväki halusi oman raviradan ja sellainen päätettiin rakentaa Kokemäelle. Sataravi Oy perustettiin toukokuussa 1946 ja radan rakentaminen aloitettiin talkootyönä välittömästi samana kesänä. Sen tarvitsema maa-alue saatiin lahjoituksena Kokemäenkartanon omistajalta Erik E. Grönlundilta. Työ valmistui nopeasti ja avauskilpailut järjestettiin kesäkuussa 1947 yli 5 000 katsojan edessä.

Rakennukset ja valmennustallit
------------------------------

Raviradan yleisöalueella sijaitsee yhdistetty tuomaritorni- ja totomyyntirakennus, kahvilarakennus sekä noin 800-paikkainen puurakenteinen katsomo. Varikkoalueella tallirakennusten lisäksi myös kahvila. Kokemäen raviradan erikoisuutena on, että yleisöllä on mahdollisuus seurata kilpailuja myös keskikentältä. Kokemäen raviradalla pitävät valmennustallia muun muassa Meri Elomaa, Kauko Ketola sekä tunnetuimpana valmentajana Janne Ranta-Krenkku.

Kilpailutoiminta
----------------

Kokemäen ravikauden huipputapahtuma on perinteiset kaksipäiväiset juhannusravit, joita on järjestetty jo 1950-luvulta lähtien. Juhannuslauantain kilpailut ovat keränneet jopa 5 000 hengen yleisömääriä. Juhannusravien lisäksi Kokemäellä on yleensä järjestetty yhdet kilpailut toukokuun alussa, sekä yhdet touko- kesäkuun vaihteessa. Vuonna 2013 Kokemäellä on neljä kilpailupäivää.

Suurkilpailuja ei Kokemäellä järjestetä, mutta vuodesta 1978 lähtien on pidetty 1960-luvun menestyshevosen mukaan nimetty Vilperi-ajo. Vuodesta 2010 lähtien on lisäksi järjestetty Emil Cedercreutzin muistoajo, joka on nimetty maineikkaan kuvanveistäjän mukaan. Totoravien lisäksi Kokemäellä ajetaan vuosittain useita harjoitus- ja paikallisraveja.

Lähteet
-------

* *Hyvää ravia Satakunnasta*, Timo Karkku (Satakunnan alueen hevosjalostusliitto ry, 2007)

1. ↑  Suomen Hippoksen kilpailukalenteri. Viitattu 14.2.2013.
**Sam St. Laurent** (s. 16. helmikuuta 1959 Arvida, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt maalivahti, joka edusti NHL:ssa New Jersey Devilsiä ja Detroit Red Wingsiä.

Ura
---

St.Laurent pelasi junioriliiga QMJHL:n Chicoutimi Sagueneensin joukkueessa neljä kautta vuosina 1975–1979 ennen kuin solmi varaamattomana pelaajana NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersiin kaudelle 1979–1980. Philadelphian organisaatiossa ei kuitenkaan auennut pelipaikkaa NHL:sta vaan hän pelasi AHL- ja IHL-sarjoissa. Syyskuussa 1984 New Jersey Devils hankki hänen oikeutensa myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. NHL-debyyttinsä St.Laurent teki vasta seuraavalla kaudella ja kirjautti heti ensimmäisessä NHL-ottelussaan nollapelin. New Jerseyssä NHL-otteluita kertyi kauden aikana vain neljä kappaletta ja seuraavan vuoden elokuussa Devils kauppasi hänet Detroit Red Wingsin organisaatioon vaihdossa Steve Richmondiin.

Kaudella 1986–1987 St. Laurent pelasi kuusi ottelua Detroitissa ja 25 ottelua AHL-farmiseura Adirondackissa. Keväällä 1989 St.Laurent voitti AHL:n Calder Cupin Adirondack Red Wingsin maalivahtina. Detroitin organisaatiossa St. Laurent pelasi neljän kauden aikana 30 NHL-ottelua, ennen kuin hänet myytiin rahalla New York Rangersiin. Rangersin organisaatiossa hän pelasi käytännössä vain yhden kauden. Kaudella 1990–1991 hänen tililleen kertyi 45 AHL-ottelua Binghampton Rangersin paidassa ja seuraavalla kaudella hän pelasi yhden erän AHL:ssa ja yhden ottelun Kanadan maajoukkueessa ennen kuin päätti uransa.

St. Laurent oli viimeinen NHL-maalivahti, joka käytti lasikuidusta valettua koko kasvot peittävää naamaria kypärän ja ristikon sijaan.

Saavutuksia
-----------

* AHL Calder Cupin voitto Adirondack Red Wingsissä 1989
* Jack Butterfield Memorial Trophy AHL:n pudotuspelien MVP:lle 1989
* Aldege "Baz" Bastien Memorial Award AHL:n parhaalle maalivahdille 1986
* Harry "Hap" Holmes Memorial Trophy AHL:n pienimmästä maalikeskiarvosta 1986 (yhdessä Karl Friesenin kanssa)
* Valinta AHL:n II All Stars Teamiin 1985 ja 1986

Lähteet
-------

1. ↑  New Jersey Devils goaltending history: Sam St. Laurent *Goaliesarchive.com*.  Arkistoitu 28.1.2020. Viitattu 15.1.2020.
2. ↑  Sam St. Laurent The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
3. ↑  Detroit Red Wings goaltending history: Sam St. Laurent *Goaliesarchive.com*.  Arkistoitu 31.12.2019. Viitattu 15.1.2020.