**Hugsvinnsmál** (suom. "Viisaan laulu") on keskiaikainen islantilainen 148 säkeistöä käsittävä runo. Se on hyvin vapaa käännös 100–300-luvulta peräisin olevasta latinankielisestä *Caton opetuksia* (*Dicta Catonis* tai *Disticha Catonis*) -teoksesta, joka sisältää lyhyitä opetusrunoja. Kyseinen teos, jonka kirjoittajaksi on joskus virheellisesti ilmoitettu Cato vanhempi, oli suosittu oppikirja keskiajalla. Se käännettiin usealle länsieurooppalaiselle kansankielelle.

Teoksen synty
-------------

*Caton opetuksia* on tunnettu Islannissa ainakin 1100-luvun puolivälissä, sillä teos mainitaan ja sitä siteerataan tuolloin kirjoitetussa ensimmäisessä islannin kieliopissa (isl. *Fyrsta málfræðiritgerðin*). *Caton opetusten* käännöksen lisäksi *Hugsvinnsmálin* islantilainen kirjoittaja on kuitenkin lisännyt runoon osioita myös joistain muistakin lähteistä. Runo on todennäköisesti laadittu 1200-luvulla, mutta tutkijoiden näkemykset siitä, tehtiinkö *Caton opetusten* käännös vuosisadan ensimmäisellä vai jälkipuoliskolla, vaihtelevat. *Hugsvinnsmál* on *Caton opetusten* varhaisin tunnettu käännös. *Hugsvinnsmália* ei ole suomennettu. 

*Hugsvinnsmálin* kääntäjää ei tunneta. Esimerkiksi Björn M. Ólsen (1915) on esittänyt, että kääntäjä olisi ollut sama henkilö, joka kirjoitti myös uskonnollisen runon nimeltä *Sólarljóð* (suom. "Aurinkolaulu"). Kyseisessä runossa edesmennyt isä opastaa uninäyssä poikaansa, ja aurinko symboloi todennäköisesti Kristusta. Myös *Hugsvinnsmál* on luonteeltaan kristillinen, vaikka sen esikuvana ollut latinankielinen teksti onkin syntynyt ympäristössä, jossa kristinuskosta ei vielä ollut tullut valtauskonto.

Yhteydet muihin aikalaisteksteihin
----------------------------------

*Hugsvinnsmálissa* *Caton opetusten* islanninkielinen käännös on tehty runomuotoon. Se seuraa *ljóðaháttr*-runomittaa, joka on tyypillinen *Runo-Eddan* ns. mystistä viisautta välittävälle runoudelle, kuten esim. *Korkean runolle* (isl. *Hávamál*). *Hugsvinnsmálin* ja *Hávamálin* välillä on myös havaittu yhteyksiä. On mahdollista, että vaikutukset ovat kulkeneet kumpaankin suuntaan tai että *Hávamál*, jonka toisaalta on katsottu saaneen vaikutteita *Caton opetuksista*, on jopa ollut vaikutteiden lähde. *Hugsvinnsmál* on jättänyt jonkin verran heikkoja jälkiä myös muuhun saagakirjallisuuteen.

Käsikirjoitukset
----------------

*Hugsvinnsmál* on ollut Islannissa hyvin suosittu. Siitä on säilynyt useita kymmeniä käsikirjoituksia. Monet käsikirjoituksista eivät kuitenkaan ole säilyneet täydellisinä, ja säkeistöjen järjestys eri käsikirjoituksissa vaihtelee. *Hugsvinnsmálin* vanhin, lähes täydellisenä säilynyt käsikirjoitus on 1400-luvulta peräisin oleva 624 4to. Täydellisenä runo on säilynyt 1600-luvun lopulta peräisin olevassa käsikirjoituksessa Lbs 1199 I–IV 4to.

Lähteet
-------

* Björn M. Ólsen. 1915. Sólarljóð. *Safn til sögu Íslands og íslenskra bókmenta*, 5.1. Reykjavík: Hið íslenzka bókmentafélag, 1–74.
* Evans, D. A. H. 1993. Hugsvinnsmál. Teoksessa *Medieval Scandinavia: An Encyclopedia*, toim. Phillip Pulsiano. New York: Garland, 306.
* Halldór Hermannsson. 1958. Introduction. Teoksessa Halldór Hermannsson, *The Hólar Cato. An Icelandic Schoolbook of the Seventeenth Century*. Ithaca & New York: Cornell University Press, ix–xxxiv.
* von See, Klaus. 1975. Probleme der altnordischen Spruchdichtung. *Zeitschrift für deutsches Altertum und deutsche Literatur* 104 (1975), 91–118.
* Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. *Lexikon der altnordischen Literatur*. Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner.
* Wills, Tarrin & Stefanie Gropper. 2007. (Introduction to) Anonymous, Hugsvinnsmál. Teoksessa Margaret Clunies Ross (toim.), *Poetry on Christian Subjects. Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages*, 7. Turnhout: Brepols, 358–449.

### Viitteet

1. ↑  Halldór Hermannsson 1958, xxv–xxvi, xxix; von See 1975, 92; Evans 1993, 306; Simek & Hermann Pálsson 2007, 198; Wills & Gropper 2007.
2. ↑  Kivimäki, Arto: "Jälkisanat". Teoksessa *Caton opetuksia*, s. 153. Suomennos, selitykset ja jälkisanat Arto Kivimäki. Helsinki: Planeetta-antikvariaatit, 2020. ISBN 978-952-94-3852-5.
3. ↑  Björn M. Ólsen 1915, 66-70; Halldór Hermannsson 1958, xxv, xxix; Evans 1993, 306; Simek & Hermann Pálsson 2007, 357.
4. ↑  von See 1975, 92, 96–98; Simek & Hermann Pálsson 2007, 166, 198, 250; Wills & Gropper 2007. *Ljóðaháttr*-runomittaa käytettiin joskus harvoin myös ylistysrunoudessa, kuten *Hákonarmálissa* ja *Eiríksmálissa*.
5. ↑  Evans 1993, 306. Ks. 624 4to *Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages* -sivustolla ja Lbs 1199 I–IV 4to *Handrit.is* -sivustolla.

Kirjallisuutta
--------------

### Käännöksiä ja tekstilaitoksia

* Finnur Jónsson (toim.). 1967–1973 [1912–1915]. *Den norsk-islandske skjaldedigtning*, 1A–1B, 2A–2B. Copenhagen: Rosenkilde & Bagger, 2A: 167–197; 2B: 185–210 (sisältää tanskankielisen käännöksen).
* Gering, Hugo (toim.). 1907. *Hugsvinnsmál. Eine altisländische Übersetzung der Disticha Catonis*. Kiel: Lipsius & Tischer.
* Halldór Hermannsson (toim.). 1958. Hugsvinnsmál. Teoksessa Halldór Hermannsson, *The Hólar Cato. An Icelandic Schoolbook of the Seventeenth Century*. Ithaca & New York: Cornell University Press, 63–83.
* Tuvestrand, Birgitta (toim.). 1977. *Hugsvinnsmál. Handskifter och kritisk text*. Lundastudier i nordisk språkvetenskap, A.29. Lund: Studentlitteratur.

Aiheesta muualla
----------------

* *Hugsvinnsmál* *Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages* -projektin sivustolla
* *Fyrsta Málfrœðiritgerðin* *Old Norse etexts* -sivustolla