recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pöytäviina** on suomalainen alkoholimerkki, jota Alko valmisti ja myi huhtikuusta 1932 kesäkuuhun 2014. Pöytäviina oli väritöntä, ja sen alkoholipitoisuus oli 37 prosenttia. Nykymääritelmän mukaan Pöytäviina ei ollut värittömyydestään ja maustamattomuudestaan huolimatta votkaa, sillä votkan alkoholipitoisuuden alaraja on 37,5 prosenttia. Pöytäviinan nimi on saattanut juontua ajatuksesta, että se olisi alun perin tarkoitettu aterioiden yhteydessä nautittavaksi ruokaryypyksi. Altia ei kuitenkaan ole ottanut kantaa nimen alkuperään, joten sen todellista alkuperää ei tiedetä.

Pöytäviina oli ensimmäinen Alkon Rajamäen tehtailla pullotettu tuotemerkki, ja se pysyi Alkon myyntitilastojen kärjessä aina 1970-luvulle saakka. Alun perin Pöytäviinaa valmistettiin sulfiittispriistä erottamalla siitä myrkyllinen metanoli. Sulffiittisprii valmistettiin sulffiittiselluloosatehtailta ylijääneestä puun sokereista käyttämällä ja tislaamalla*lähde?*. Pöytäviinan tuotannossa siirryttiin ohraetanoliin 1995*lähde?*.

Tikkuviina
----------

Tikkuviina tuli Pöytäviinan nimitykseksi ehkä silloin, kun Alko valmisti Pöytäviinan sulfiittispriistä. Toinen nimen selitys on se, että sota-aikana Alko ei saanut enää Ranskasta korkkikapseleita, vaan korkkeja tehtiin koivusta ja puukorkkia kierrettäessä käsiin saattoi tulla tikkuja. Vaikka tämä selitys ei olisi oikea, se ainakin vahvisti tikkuviina-nimityksen käyttöä. Puukorkit eivät aina olleet täysin tiiviitä, ja sen vuoksi pullon etiketissä oli teksti "Säilytettävä pystyssä".

Lähteet
-------

1. 1 2  Pöytäviina – Alkon ensimmäinen oma tuote – on poissa! *Ilmajoen museot*. Viitattu 24.10.2018.
2. ↑  Helsingin kaupunginkirjaston kysymyspalvelu Kysy.fi: Pöytäviina ja pöytäviini, mistä tuo sana pöytä tulee mainittujen juomien... (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Pöytäviina täyttää 80 vuotta, Suomen baarimestarien ja kannattajien kerho ry
Parivaljakko metsätöissä
**Työhevonen** on hevostyyppi, joka soveltuu erilaisiin työtehtäviin, kuten kuormien vetämiseen ja peltotöihin. Työhevosella on oltava voimaa, ja sen täytyy kestää fyysistä rasitusta myös vaihtelevissa sääoloissa. Lisäksi sillä on oltava rauhallinen ja oppivainen luonne.

Tyypillinen työhevonen on raskasrakenteinen kylmäverinen. Tällaisia rotuja ovat esimerkiksi perchenhevonen ja maailman suurin hevosrotu shirehevonen. Useiden työhevosrotujen kohdalla on jalostuksessa painotettu juuri hevosen kokoa, eikä näiden hevosten juoksukestävyys ole kovinkaan hyvä. Nykyisin, kun työhevosten tarve on vähentynyt, monia rotuja on ryhdytty jalostamaan kevyemmiksi. Suomenhevosen jalostuksessa on kuitenkin huomioitu hevosen kävelynopeus jo silloin, kun kaikki maatilojen työt tehtiin vielä hevosvoimin. Välimatkat olivat pitkiä, minkä vuoksi oli tärkeää, että hevonen veti tyhjän reen ripeästi tukkimetsään sen lisäksi, että jaksoi vetää raskaan kuorman sieltä pois. Kantakirjauskokeessa työhevossuunnalle tarjottavan suomenhevosen on vedettävä kärryillä 500 kg:n kuormaa kilometrin matka alle 10 minuutissa.

Hevosen työt
------------

Hevonen oli ennen koneellistumista useimpien maatalojen ainoa voimanlähde. Sen avulla muokattiin maa, niitettiin, haravoitiin, ajettiin heiniä, kuljetettiin tavaroita, vedettiin metsästä puut ja käytiin kirkossa. Hevosella saatettiin kulkea pitkiäkin, jopa 10–20 kilometrin matkoja.

Jotta hevosta voidaan käyttää erilaisiin töihin, täytyy sitä kouluttaa. Vähitellen hevonen oppii tietyt tehtävät niin hyvin, ettei "hevosmiehen" tarvitse kuin vähän vihjata hevoselle, niin se tietää mennä oikeaan paikkaan oikealla tavalla. Esimerkkinä voidaan ottaa maan kääntäminen auralla, jolloin hevonen oppii menemään lähes itsestään oikeaa uraa pellolla. Hevonen oppii myös kulkemaan hitaasti tai nopeasti tarpeen mukaan.

Kirjallisuutta
--------------

* Laitamäki, Johanna: *Työhevosen merkityksen muutos Suomessa*, teoksessa Laari 2009, Suomen maatalousmuseon vuosikirja, s. 33–53. Jyväskylä 2011. ISSN 1796-3990.
**Työeläkeote** on palvelu, jonka työeläkelaitokset tarjoavat henkilökohtaisten työeläketietojen seuraamiseksi ja tarkistamiseksi. Työeläkeotteesta näkee tiedot, joista eläke aikanaan lasketaan.

Suomessa työeläke on peruseläke, joka turvaa useimpien ihmisten vanhuuden ja työkyvyttömyyden aikaisen toimeentulon. Lisäksi perhe voi saada työeläkettä, jos perheenhuoltaja kuolee.

Työeläkeotteen saavat sähköisesti tai kirjeitse kaikki 18–67-vuotiaat, joilla on työeläkelakien mukaan vakuutettua työskentelyä Suomessa. Sähköisen otteen voi katsoa oman työeläkelaitoksesi verkkopalvelussa tai Työeläke.fi:n kautta milloin tahansa. 

Postitse työeläkeotteen saavat joka kolmas vuosi ne, jotka työskentelevät yksityisellä alalla, eivätkä ole valinneet itse sähköistä työeläkeotetta. Työuran loppuvaiheessa työeläkeote lähetetään vuosittain. Julkinen ala tarjoaa työeläkeotteen pääosin sähköisenä Kevan Omat eläketietosi -verkkopalvelussa.

Työeläkeotteella näkyvät tiedot
-------------------------------

Työeläkeotteelta näkyvät seuraavat eläkettä kerryttävät ansiot:

* yksityisen ja julkisen alan työ- ja palvelussuhteet
* yrittäjätoimintajaksot
* eräät eläkkeeseen oikeuttavat etuudet, esimerkiksi tietyt tutkinnot tai alle 3-vuotiaan lapsen hoitovapaa.

Otteella ei ole tietoja:

* työstä, joka on tehty ulkomailla ulkomaisen työnantajan palveluksessa
* nykyisen työsuhteen lisäeläkkeestä
* alennetun eläkeiän mukaisesta eläkkeestä
* muusta vapaaehtoisesta eläkkeestä
* julkisen puolen työskentelystä, jos henkilö on oikeutettu julkisen puolen lisäturvaan.
* arviota kansaneläkkeestä

Otteen tarjoaa viimeisin työntekijän tai yrittäjän vakuuttanut työeläkelaitos.

Sähköinen ote on paperista kattavampi
-------------------------------------

Vuodesta 2022 alkaen kirjeitse postitettavalla työeläkeotteella näkyy vain kuluvan sekä kuuden edellisen vuoden tiedot. Koko työhistorian tiedot ovat katsottavissa sähköiseltä otteelta.

Työeläkeotteen tarkistaminen
----------------------------

Työeläkkeen karttumista on syytä seurata tarkasti. Jos työeläkeotteella huomaa puutteita tai virheitä, kannattaa toimia nopeasti. Työeläkelaitoksen tarkistusvelvollisuus rajoittuu kuuden viimeisen vuoden tietoihin. Tätä vanhemmalta ajalta sinulla tulee olla kirjallista näyttöä (esim. työsopimus, palkkakuitit) työsuhteen olemassaolosta ja ansioiden määrästä. Yhteystiedot virheiden selvittämiseksi saa työeläkeotteelta.

Lähteet ja lisätietoa
---------------------

Työeläke.fi

1. 1 2 3 4 5  Työeläkeote *Työeläke.fi*.  27.4.2022. Eläketurvakeskus. Viitattu 10.5.2022.
2. ↑  Eläkkeet eri elämäntilanteissa *Työeläke.fi*.  8.6.2021. Eläketurvakeskus. Viitattu 10.5.2022.
**Työelämään tutustuminen** eli **TET** (ruots. *Prao, praktisk arbetslivsorientering*) on peruskoulun yläkoulun oppimäärään sisältyvä lyhyt työharjoittelu. TET on osa koulunkäyntiä, joten siitä ei makseta palkkaa eikä oppilas ole työsuhteessa TET-paikkaansa. TET järjestetään yleensä 8. ja 9. luokalla (joissain kouluissa pelkästään 9:nnellä), mutta joissain oppilaitoksissa myös 7. luokat käyvät TET:issä esimerkiksi oman koulun keittiössä tai vanhempansa/lähisukulaisensa työpaikalla. TETin kesto vaihtelee. Lyhyimmillään se voi olla 7. luokalla yhden päivän ja joissakin kouluissa kaksi viikkoa 9. luokalla.

TET-jakson aikana oppilaat tutustuvat ohjatusti yritysten ja työyhteisön toimintaan. TET on monelle nuorelle ensimmäinen kokemus työelämästä. Nuori pääsee näkemään, millaista on työelämä, millaista on olla työntekijä, millaista on toimia työyhteisössä. Tutustumisjakson aikana nuori voi päästä tutustumaan useampiin ammatteihin ja aloihin ja saada näin tietoa ammatinvalintasuunnitelmiensa tueksi. TET:n tavoitteena on koulutuksen ja työelämän vuorovaikutuksen laajentaminen ja tehostaminen. Nuoret saavat ainutkertaista tietoa ja omakohtaista kokemusta työelämän vaatimuksista, asetelmista ja oikeasta tekemisestä. Yrityksille puolestaan avautuu mahdollisuus vaikuttaa oppilaiden asenteisiin. 

TET-jakso on vuonna 1979 Airiston Nuorkauppakamarin (ent. Kaarinan Nuorkauppakamari) käynnistämä hanke, jonka alkuvaiheessa työharjoittelun lisäksi koululaisille järjestettiin osallistavia luentoja yrittäjyydestä. Hanke laajeni nopeasti Suomen Nuorkauppakamarin valtakunnalliseksi projektiksi ja vuonna 1981 se luovutettiin yhteiskunnan käyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo: T Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 9.9.2019.
2. ↑  Työelämään tutustuminen. Tieteen termipankki. Viitattu 4.3.2015.
3. ↑  Nuorkauppakamarin toimintaa 1979 - Koulusta työelämään *Suomen Nuorkauppakamarit - JCI Finland*. Viitattu 24.5.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Yleistä tietoa TET:istä Taloudellisen tiedotustoimiston Opetin-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa TET:istä nuorille Taloudellisen tiedotustoimiston Kunkoululoppuu-sivustolla
* TET-harjoittelussa GTK:lla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Singulariteetti** on matematiikassa, erityisesti reaali- ja kompleksianalyysissä, piste, jossa matemaattinen objekti ei ole määritelty.
`f(x) = 1/x` ei ole esimerkiksi hyvin-määritelty, kun `x = 0`. Kyseisessä pisteessä funktion arvoa ei ole määritelty.
Toisin sanottuna nollan käänteisalkiota ei ole määritelty.

Singulariteetti kompleksianalyysissä
------------------------------------

Kompleksianalyysissä singulariteetti esiintyy neljässä eri tilanteessa. Olkoon U kompleksilukujen avoin osajoukko ja piste `a` kuuluu joukkoon U siten, että funktio f on jatkuva ja differentioituva jossakin `a`:n ympäristössä pois sulkien itse a eli joukossa U \ {a}.

Eristetyt singulariteetit
-------------------------

Olkoon funktio f ei-jatkuva pisteessä a. Piste`a` on funktion `f` poistettava singulariteetti, jos on olemassa holomorfinen funktio g, joka on määritelty joukossa U siten, että f(z) = g(z) kaikilla z joukossa U\{a}. Funktio `f` korvataan jatkuvalla funktiolla `g`.

Edellistä pistettä kutsutaan *navaksi*, jos on olemassa holomorphinen funktio `g` joukossa U ja luonnollinen luku `n` siten, että f(z) = g(z) / (z -a) kaikilla z joukossa U \ {a}.
Derivaatta ei ole mahdollisesti olemassa kyseisessä pisteessä. Jos g(a) on erisuuri kuin nolla, niin navan astetta merkitään n:llä. Aste on polkujen lukumäärä navan ympäri.
Esimerkiksi ympyränmuotoisen polun aste pisteen `a` ympäri on yksi.
Edellistä singulariteettia kutsutaan epäoleelliseksi singulariteetiksi.

Singulariteetti on oleellinen, jos ja vain jos funktion Laurentin sarjalla pisteen ympäristössä on äärettömän monta potenssia, joiden aste on negatiivinen.
Toisin sanottuna tämä funktion piste ei ole poistettava piste eikä napa.

Sivuhaarojen pisteet
--------------------

Sivuhaarojen pisteet ovat moniarvoisten funktioiden tulos, toisin kuin eristetyt singulariteetit. Esimerkiksi log(z) on määritelty joillakin rajoilla siten, että funktio voidaan tehdä vakiofunktioksi lähtöjoukossa*selvennä*. Kompleksianalyysissä asetetaan usein analyyttisyysraja, jotta voidaan erottaa funktion ei-jatkuvat pisteet. Funktio saa tämän rajan ympärillä eri arvoja. Analyyttisyysrajan sijainnilla ja muodolla yksikkökiekossa ei ole yleensä merkitystä.

Lähteet
-------

* TKK: L3 Matematiikka
* Rudin, Walter: *Real and Complex Analysis*.
**Singtam** on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki. Sieltä on noin 30 kilometrin matka osavaltion pääkaupunki Gangtokiin. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Bermoikin buddhalaisluostari, joka perustettiin vuonna 1952. Toinen alueella sijaitseva buddhalaisluostari on vuonna 1992 perustettu Karma Thuje Choling -luostari.

Väestö
------

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Singtamissa asuu 5 868 henkeä. Hindulaisia on melkein 78 prosenttia väestöstä, muslimeita ja buddhalaisia 8 % sekä kristittyjä 5 %. Lukutaitoisten osuus väestöstä on 86 prosenttia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Singtam Population Census 2011 - 2019 *census2011.co.in*. Viitattu 27.8.2019.
2. ↑  Singtam Travel Sikkim *incredible-northeastindia.com*. Viitattu 27.8.2019.
3. ↑  Singtam Gonpa ‘Karma Thuje Choling' (1992 A.D) *sikkimeccl.gov.in*. Viitattu 27.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Singtam** Wikimedia Commonsissa
Näkymä seinäkiipeilyhalliin.
**Vesilinna** on vuonna 1941 valmistunut vesitorni Turussa Yliopistonmäellä. Laatikkomaisen, pohjaltaan suorakaiteenmuotoisen rakennuksen harmaa julkisivu on muurattu kalkkihiekkakivestä ja sitä rytmittävät pilasterit. Monumentaalisen rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Erik Bryggman ja Albert Richardtson. Rakennesuunnittelusta vastasi insinööri Emil Holmberg. Vesilinnassa on kaksi betoniallasta, yhteistilavuudeltaan 6 000 m³.

Turun vesilinnan suunnittelusta silloiselle *Ryssänmäelle* järjestettiin arkkitehtikilpailu vuonna 1929, sen voitti Ragnar Ypyä. Kilpailussa jaettiin kaksi muuta palkintoa ja lisäksi kaksi lunastusta. Talousarvioon uusi vesitorni päätyi vasta 10 vuotta myöhemmin, jolloin tornin suunnittelu annettiin arkkitehtikilpailussa toisen lunastuksen saaneen Bryggmanin toteutettavaksi. Lopullisen suunnittelun Bryggman teki yhdessä teollisuusarkkitehtuuriin perehtyneen Richardtsonin kanssa. Talvisodan syttyessä työt olivat kesken ja laitos valmistui jatkosodan aikana 1941.

Vesilinnan alaosassa toimii seinäkiipeilyhalli.

Turun vesilinna sisältyy yliopiston laitosrakennusten kanssa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lähteet
-------

* Asola, Ismo: *Vesitorni – yhdyskunnan maamerkki*. Helsinki: Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2003. ISBN 951-758-434-2.

### Viitteet

1. 1 2  Suomalaisia vesitorneja: Vesilinnat Suomen arkkitehtuurimuseo.  Arkistoitu 2.6.2019. Viitattu 1.5.2012.
2. ↑  Asola, 2003, s.172
3. 1 2  Ragnar Ypyä (Arkkitehtiesittelyt) Suomen arkkitehtuurimuseo.  Arkistoitu 23.3.2012. Viitattu 1.5.2012.
4. ↑  §137 Eräiden aloitteiden merkitseminen käsitellyiksi (Asia nro 31 (6318-2000)) *Turun kaupunginvaltuusto, kokouspöytäkirja*.  5.3.2001. Turun kaupunki.  Arkistoitu 13.2.2005. Viitattu 1.5.2012.
5. ↑  Asola, 2003, s.58
6. ↑  Turun yliopisto *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vesilinna (Turku)** Wikimedia Commonsissa
**Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa** on Ryan Brownin luoma sarjakuva, jonka idean päätyi ensiksi animaatiosarjaksi Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa, jota esitettiin vuosina 1992–1994. Sarjakuvaa julkaistiin vuosina 1992–1993 yhteensä kaksi 3-osaista minisarjakuvaa. Myöhemmin Brown lisäsi hahmot Turtlesien universumiin, jossa ne tekivät ensi esiitymisensä *Tales of the TMNT* sarjakuvan numerossa 21 maaliskuussa 2006.

Kuten televisiosarjassa kerrottu alkutarina aloittaa villin lännen karjapaimen lehmien tarinan komeetan iskeytyessä preerialle, joka aiheutti lähiympäristön eläimille mutaation. Sen seurauksena ne muuttuivat ihmismäisiksi säilyttäen eläimelliset ulkomuodot. Ne alkoivat rakentaa oman yhteisön preerialle, jossa lakia ylläpitäneet pormestari ja sheriffi Terribull saivat lisätukea lainsuojattomia vastaan C.O.W. Boys (Code of the West) kolmikolta, jota johtaa Moe Montana apunaan Dakota Dude ja Cowlorado Kid.

Idean synty
-----------

Ryan Brown työskenteli Mirage Studiosilla vuodesta 1985 lähtien alkuperäisten Turtlesien parissa. 1980-luvun lopulla hän siirtyi hetkeksi pois Miragen palkkalistoilta ja toimi lelujen suunnittelijana suurimman osan ajastaan. Vuonna 1990 Brown sai idean karjapaimen lehmästä, koska hänen isänsä oli suuri länkkäri ihailija. Hän pyysi Doug Brammeria käsikirjoittamaan toisen 3-osaisen minisarjakuvan, jota julkaisi Archie Comics samaan aikaan televisiosarjan kanssa.

Muissa medioissa
----------------

Oman animaatiosarjan lisäksi C.O.W.-Boysin päähahmot vierailivat *Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat* -sarjan kuudennen tuotantokauden jaksossa "Home Invasion" 12. elokuuta 2006. Jaksossa hahmot olivat lähinnä taistelusimulaation tuottamia hahmoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Comic creator Ryan Brown *Lambiek* Viitattu 14.7.2009 (englanniksi)
2. 1 2  Mikey’s TMNT :: Interview with TMNT Adventures’s Doug Brammer !! *Mikey’s TMNT*.  20.5.2009. Viitattu 14.7.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa (englanniksi)
**Wild Target** on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka ohjasi Jonathan Lynn. 
Se perustuu ranskalaiseen vuoden 1993 elokuvaan *Cible émouvante*. Elokuvan käsikirjoitti Lucinda Coxon ja sen tuottivat Martin Rope ja Michael Rose.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 16. syyskuuta 2008 Lontoon keskustassa ja myöhemmin sitä kuvattiin myös Mansaarella. Elokuvan pääosissa nähdään Bill Nighy, Emily Blunt, Rupert Grint sekä Eileen Atkins.

Juoni
-----

Victor Maynard (Bill Nighy) on keski-ikäinen kyvykäs ammattitappaja. Hän suorittaa tapponsa nopeasti ja armotta. Hänet palkataan tappamaan Rose-niminen ammattivaras, (Emily Blunt), tämän varastettua 900 tuhatta puntaa liikemies Fergusonilta (Rupert Everett).
Rose osoittautuu hankalaksi tapoksi, ja Victor epäonnistuu monta kertaa. Hän ei ole koskaan ennen epäonnistunut tapoissaan ja siksipä hänen äitinsä Louisa (Eileen Atkins) on tästä surullinen ja kehottaa Victoria tekemään tappo ilmaiseksi.

Victor jäljittää Rosen ja on valmiina tappamaan tämän, mutta näkee toisen tappajan ase kohotettuna kohti Rosea. Victor ampuu toisen tappajan ja pakenee paikalta Rosen kanssa autolla. Matkalla pois autoparkista, he törmäävät Tonyyn (Rupert Grint) ja ottavat tämän kyytiin. Ferguson ja tämän kätyrit jahtaavat heitä ja asettautuvat tietämättään samaan hotelliin Victorin, Rosen ja Tonyn kanssa. Fergusonin kätyri yrittää hukuttaa Tonyn tämän ollessa kylvyssä, mutta Tony pääsee pois ja ampuu tätä. Victor, Rose ja Tony pakenevat hotellilta ja menevät kohti Victorin lapsuudenkotia. Victor ottaa Tonyn oppipojakseen ja valehtelee olevansa yksityisetsivä. Lopulta Rose saa selville, ettei Victor olekaan mikään yksityisetsivä ja että hänet oli palkattu tappamaan Rose. Rose lähtee, mutta Tony jää silti Victorin kanssa. Elokuvan loppuhuipennuksessa toinen ammattitappaja yrittää tappaa kaikki kolme, mutta ampuu vanhalla aseella, joka on jumittunut niin, että laukaus epäonnistuu ja ase laukeaa tappaen ampujansa.

Kolme vuotta myöhemmin Victor ja Rose ovat naimisissa ja ovat saaneet tyttären. Tony asuu heidän luonaan ja on myös ammattitappaja.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Bill Nighy  | … |  Victor Maynard
  |
|  Emily Blunt  | … |  Rose
  |
|  Rupert Grint  | … |  Tony
  |
|  Eileen Atkins  | … |  Louisa
  |
|  Rupert Everett  | … |  Ferguson
  |
|  Martin Freeman  | … |  Dixon
  |
|  Gregor Fisher  | … |  Mike
  |
|  Geoff Bell  | … |  Fabian
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonathan Lynn's official website *jonathanlynn.com*.  Arkistoitu 7.9.2008. Viitattu 23. maaliskuuta 2011.  (englanniksi)
2. ↑  Dawtrey, Adam: CinemaNX boards trio, Titles are 'Chico,' 'Target,' Heartless' *Variety*.  18.5.2008.  Arkistoitu 21.12.2008. Viitattu 23.3.2011.  (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
* *Wild Target* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Noora Männistö** (s. 1946) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. 

Männistö aloitti uransa 1970-luvun alussa toimimalla läänintaiteilijana toimipaikkanaan Porin teatteri. Hän on myös Ritva Siikalan ohella toinen Suomen suurimman lasten- ja nuorten harrastajateatterin Porin teatterinuorten perustajista. Männistö ohjasi aina 1990-luvun alkuun saakka lyhytelokuvia televisiolle ja on sen jälkeen keskittynyt dokumenttielokuviin. Lyhtydokumenttien lisäksi hän on urallaan ohjannut viisi pitkää dokumenttia. Vuonna 1983 Männistölle myönnettiin Risto Jarva -palkinto lyhytelokuvasta *Kotirauha*.

Pitkät dokumenttielokuvat
-------------------------

* *Isolinnankatu* (2004)
* *Halonvoimaa* (2004)
* *Hyvin tehty elämä* (2007)
* *Katso minuun pienehen* (2010)
* *Jokapäiväinen leipä* (2012)

Lähteet
-------

1. 1 2  Elonet (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 23.10.2013.
2. ↑  Suomen suurin nuorisoteatteri juhlii Nooran ja Reetan kanssa *Satakunnan Viikko*.  13.8.2013.  Arkistoitu 23.10.2013. Viitattu 23.10.2013.
**Noora menee naimisiin** oli keväällä 2006 Nelosella esitetty tosi-tv -sarja. Sarjan päähenkilö oli 32-vuotias Noora, jolla oli 50 päivää aikaa omiin häihinsä, mutta sulhanen puuttui. Nooralle oli koottu raati, joka etsi hänelle sulhasehdokkaita. Raatiin kuuluivat *Cosmopolitan*-lehden toimittaja Elina Pirinen, fysioterapeutti-seksiasiantuntija Kari Heusala ja morsiamen sisko Hanna. Ohjelman tuottajana toimi Moskito Television.

Sulhasehdokkaisiin tutustumisen ohessa Noora osallistui hääjuhlan ruokalistan tekemiseen, kokeili häämeikkejä ja -kampauksia sekä hääpukuja ohjelman stylistin Janne-Caro Pykälän johdolla. Noora myös suunnitteli oman vihkisormuksensa Lindroosin kultasepänmyymälässä Helsingin Aleksanterinkadulla Parone Designin pääsuunnittelijan ja ammattistylistin kanssa. Ohjelma huipentui Hämeenlinnan Vanajanlinnaan, jossa ei kuitenkaan hääjuhlaa lopulta vietetty.

Ohjelman juontajana toimi Karita Tuomola.

Sulhasehdokkaat ja suhteen kesto
--------------------------------

* Lari 1 pv
* Marko 2 pv
* Ilmari 1 pv (kutsuttiin myöhemmin takaisin)
* Juho 1 pv
* Miki 1 pv
* Toni 1 pv
* Juri 1 pv (sulhaskokelas perui)
* Teemu 95 min
* Timo 1 pv
* Ilmari 3,5 s

Aiheesta muualla
----------------

* Ohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kilpailija Larin blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo poliitikosta. Skotlantilaisesta jalkapalloilijasta kertoo artikkeli Scott Brown (jalkapalloilija).*

**Scott Philip Brown** (s. 12. syyskuuta 1959 Kittery, Maine) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hänet valittiin Ted Kennedyn seuraajaksi Yhdysvaltain senaattiin Massachusettsin osavaltiosta tammikuussa 2010. Brown oli Massachusettsin osavaltion ensimmäinen republikaaninen senaattori sitten vuoden 1972. Hän menetti paikkansa vuoden 2012 kongressivaaleissa. Koulutukseltaan Brown on juristi. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä, joista Ayla Brown tunnetaan poplaulajana.

Vaalivoitto 2010
----------------

Vuoden 2010 vaalien lopputulos oli käytännössä suuri takaisku presidentti Barack Obamalle. Brownin voiton myötä demokraatit menettivät ratkaisevan 60–40-enemmistön senaatissa. Enemmistön menetys vaikeutti huomattavasti muun muassa terveydenhuoltouudistuksen eteenpäin vientiä kongressissa. Scott Brown äänestikin Obaman uudistusta vastaan.

Vaalitappio 2012
----------------

Brown ei pystynyt uusimaan paikkansa senaatissa vuoden 2012 vaaleissa. Hän hävisi demokraatti Elizabeth Warrenille. Brownin arvioidaan asettuvan ehdolle vuoden 2013 senaatin täytevaaleissa koska Massachusettsin vanhempi senaattori John Kerry valittiin uudeksi ulkoministeriksi. Maltillinen republikaani Brownin arvioidaan myös olevan mahdollisesti kiinnostunut ehdokkuudesta Massachusettsin kuvernöörivaaleissa vuonna 2014.

### Lähteet

1. ↑  Yhdysvaltain demokraatit menettivät elintärkeän 60:nnen paikan senaatissa *Helsingin Sanomat*.  20.1.2010. Viitattu 20.1.2010.
2. ↑  Brown lyttäsi Obaman terveydenhuoltouudistuksen *Helsingin Sanomat*.  20.1.2010. Viitattu 20.1.2010.
3. ↑  Senaattikisa kuritti konservatiiveja *Helsingin Sanomat*.  8.11.2012. Viitattu 25.1.2013.
4. ↑  Scott Brown ends race with extra campaign funds *The Boston Globe*.  7.12.2012. Viitattu 25.1.2013.
5. ↑  Scott Brown won’t rule out run for Senate or governor *The Washington Post*.  13.11.2012. Viitattu 25.1.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scott Brown**.
* Scott Brownin kampanjasivusto (englanniksi)
* Scott Brownin senaatin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Siron** (myös *Syron*) (n. 50 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli runoilija Vergiliuksen opettaja ja opetti omassa koulussaan Napolissa.

Vergiliuksen nimiin on laitettu Appendix Vergilianassa kaksi runoa, jotka mainitsevat Sironin, ja joissa kirjoittaja puhuu rauhan etsimisestä Sironin seurassa tai hänen viisaiden opetustensa etsimisestä.

Myös Cicero mainitsee Sironin useita kertoja, ja puhuu tästä sekä Filodemoksesta "hyvinä kansalaisina ja mitä oppineimpina miehinä". 400-luvulla kirjoittanut kommentaattori Servius väitti, että Vergilius kunnioitti Sironia kuudennen *Eclogaen* henkilöhahmolla nimeltä Silenus.

Lähteet
-------

1. ↑  Donatus: *Vita Vergilii*, 79.
2. ↑  Vergilius: *Catalepton*, 5; *Catalepton*, 8.
3. ↑  Vergilius: *Catalepton*, 5.
4. ↑  Cicero: *de Finibus*, II.35.
5. ↑  Servius: *Eclogue* 6.1.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Siro the Epicurean 

Antiikin filosofia – Epikurolainen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Epikuros · Metrodoros · Polyainos · Leontion · Karneiskos · Hermarkhos · Idomeneus · Leonteus · Themista · Kolotes · Polystratos · Dionysios Lamptrailainen · Basileides · Diogenes Tarsoslainen · Demetrios Lakonialainen · Filodemos · Apollodoros · Zenon Sidonlainen |
| Roomalainen aika | Amafanius · Titus Albucius · Lucretius · Faidros · Patron · Siron · Diogenes Oinoandalainen · Catius |
Sirohemin rakenne.
**Sirohemi** on raudan ja sirohydrokloriinin muodostama tetrapyrroleihin kuuluva kompleksiyhdiste. Sirohemi on rakenteeltaan läheistä sukua hemille ja se esiintyy välttämättömänä koentsyyminä bakteereissa, kasveissa ja sienissä sulfiittien ja nitriittien aineenvaihdunnassa. Sirohemin kemiallinen kaava on C42H44FeN4O16, moolimassa 916,671 g/mol ja CAS-numero 52553-42-1.

Biosynteesi ja biologinen rooli
-------------------------------

Sirohemiä bakteerit, kasvit ja sienet muodostavat uroporfyrinogeeni III:sta. Ensimmäisessä vaiheessa kaksi uroporfyrinogeeni III:n pyrrolirenkaista metyloidaan, jolloin muodostuu dihydrosirohydrokloriini eli prekorriini-2. Tässä reaktiossa metyyliryhmän lähteenä on S-adenosyylimetioniini. Seuraavassa vaiheessa dihydrosirohydrokloriini hapetetaan entsyymin katalysoimana sirohydrokloriiniksi. Sirohemin biosynteesin viimeinen vaihe on sirohemiferrokelataasin katalysoima kompleksinmuodostuminen rautaionin ja sirohydrokloriinin välille.

Sirohemi on olennaisena osana nitriittireduktaaseja ja sulfiittireduktaaseja. Nitriittireduktaasit pelkistävät nitriitit ammoniumioneiksi, joita eliöt voivat käyttää typen lähteenä ja sulfiittireduktaasit pelkistävät sulfiitit sulfideiksi, jotka toimivat rikin lähteenä eräissä aminohapposynteeseissä. Arkeissa ja eräissä hapettomissa olosuhteissa elävissä bakteereissa sulfiittireduktaasi on tärkeä osa solujen energiantuotantoa. Sirohemiryhmä on entsyymeissä sitoutuneena raudan ja rikin muodostamiin klustereihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Burkhard Fugmann, Susanne Lang-Fugmann, Wolfgang Steglich: *RÖMPP Encyclopedia Natural Products*. Georg Thieme Verlag, 2014. ISBN 9783131795519. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.1.2019). (englanniksi)
2. 1 2 3  Martin Warren,Alison Smith: *Tetrapyrroles*, s. 343. Springer, 2009. ISBN 978-0-387-78517-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.1.2019). (englanniksi)
3. 1 2  Karl Kadish,Kevin M. Smith,Roger Guilard: *The Porphyrin Handbook: With Applications to Chemistry, Physics, Materials Science, Engineering, Biology and Medicine*, s. 112-115. World Scientific, 2012. ISBN 978-0123932228. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.1.2019). (englanniksi)
4. ↑  Ivano Bertini, Astrid Sigel: *Handbook on Metalloproteins*, s. 391. CRC Press, 2001. ISBN 9780824705206. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.1.2019). (englanniksi)
5. ↑  Bernhard Grimm, Robert J. Porra, Wolfhart Rüdiger, Hugo Scheer: *Chlorophylls and Bacteriochlorophylls*, s. 139. Springer, 2007. ISBN 978-1-4020-4515-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.1.2018). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Sirohaem (englanniksi)
* DrugBank: Siroheme (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Siroheme (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Siroheme (englanniksi)
**Anna Johanna Nathalia (Aina) Dammert**, o.s. *Appelgren*, (9. tammikuuta 1837 Helsinki – 17. heinäkuuta 1877 Naantali) oli varhainen suomalainen nuortenkirjailija.

Helsinkiläisen apteekkarin tytär Aina Appelgren meni naimisiin vuonna 1860 lääketieteen tohtori A. G. Dammertin kanssa. Aina Dammert jäi leskeksi 1873, ja hänelle jäi huollettavaksi seitsemän alaikäistä lasta. Hankkiakseen rahaa perheelleen Aina Dammert alkoi kirjoittaa kertomuksia, joita julkaistiin muun muassa Helsingfors Dagbladet- ja Finsk Tidskrift -lehdissä. Lyhyeksi jääneen kirjailijanuransa aikana hän julkaisi myös muutamia nuortenkirjoja.

Teoksia
-------

* *Hemmet. En landflickas anteckningar. För ungdom*. 1876
* *Sista skörden : stycken på vers och prosa för de unga*, af Aina Dammert; med teckningar af Albert Edelfelt. Edlund, Helsingfors 1878

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kirjasampo.fi: Aina Dammert

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Bubi Chen** (1938 Surabaya, Itä-Jaava – 16. helmikuuta 2012 Semarang, Indonesia) oli indonesialainen jazzpianisti. Hän oli merkittävä vaikuttaja indonesialaisen jazzin kehityksessä.

Chen syntyi musikaaliseen perheeseen, jossa isä soitti viulua. Myös Chenin vanhemmista veljistä Teddysta ja Jopiesta tuli myöhemmin jazzmuusikoita. Chen itse aloitti pianonsoiton viisivuotiaana. Hän sovitti lapsena Ludwig van Beethovenin ja Frédéric Chopinin klassisia kappaleita jazztyyleille. Chen suoritti kirjekurssin, jonka kautta häntä jazzin suhteen opasti Teddy Wilson.

1950-luvun loppupuolella Chen tapasi kitaristi Jack Lesmanan, josta tuli hänen vakituinen yhteistyökumppaninsa. Saksalainen jazzkriitikko Joachim Berendt kutsui Indonesian All Starsiksi nimetyn kokoonpanon esiintymään Berliinin jazzfestivaalille vuonna 1967. Yhtyeessä toimivat Chenin ja Lesmanan lisäksi saksofonisti Marjono, basisti Jopie Chen (Bubin veli) ja rumpali Benny Mustafa. Kokoonpano äänitti MPS Recordsin studiolla Villingen-Schwenningenissä kahden päivän ajan Tony Scottin kanssa albumia *Djanger Bali*, johon kuuluu neljä perinteistä indonesialaista laulua.

Chen äänestettiin *Down Beat* -lehden kyselyssä vuonna 1968 Aasian parhaaksi jazzpianistiksi. Hän jatkoi yhteistyötä Lesmanan kanssa muun muassa albumilla *Bila 'ku ingat* (1969). Hän levytti tuotteliaasti 1960-luvulta lähes kuolemaansa saakka. Vuonna 1984 Chen matkusti Yhdysvaltoihin äänittämään trioalbumia *Bubi di Amerika* basisti John Heardin ja rumpali Albert "Tootie" Heathin kanssa. Välillä Chen esiintyi duona toisten pianistien kanssa. Hänen duokumppaneitaan olivat muiden muassa singaporelainen pianisti Jeremy Monteiro ja Jack Lesmanan poika Indra Lesmana.

Diskografia
-----------

* 1989: *Kedamaian*
* 1990: *Bubi Chen and His Friends*
* 1995: *Bubi Chen – Virtuoso*
* 1996: *Jazz, The Two of Us*
* 1997: *All I Am*

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  Jazz legend Bubi Chen dies at 74 | The Jakarta Post *web.archive.org*.  23.4.2012.  Arkistoitu 23.4.2012. Viitattu 29.11.2022.
2. 1 2  archive.ph *archive.ph*.  Arkistoitu 11.9.2012. Viitattu 29.11.2022.
3. 1 2 3 4  Bubi Chen World Of Jazz


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Esiagricolalaiset tekstit** ovat sellaisia vanhan kirjasuomen kauden tekstejä, jotka on laadittu ennen Mikael Agricolan tekemiä käännöksiä ja julkaisuja. Tekstit ovat reformaatioaikaisia käsikirjoituksia. Niiden kääntäjiä tai kopioijia ei Westhin koodeksia lukuun ottamatta tiedetä, mutta eräissä tutkimuksissa Agricolaa vanhemmaksi kääntäjäksi arvellaan ensimmäisenä Wittenbergiin opiskelemaan lähtenyttä Thomas Keijoita. Tarve suomenkielisille jumalanpalvelusteksteille oli ilmeinen jo ennen Agricolan teosten julkaisua, joten seurakunnissa piti turvautua omiin käännöksiin. Esiagricolalaisiin teksteihin voidaan katsoa kuuluvan myös Uppsalan koodeksin suomenkielinen messu, vaikka siinä viitataan Agricolan teksteihin.

Esiagricolalaisia tekstejä on yhteensä neljä:

* Westhin koodeksi
* Uppsalan koodeksin suomenkielinen messu
* Kangasala missale
* Uppsalan evankeliumikirjan katkelma

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Uusitalo, Harri: *Reformaatioajan suomenkielisten Isä meidän -rukousten erot*, s. 16. Turun yliopisto, 2015.
2. ↑  Uusitalo, Harri: *Reformaatioajan suomenkielisten Isä meidän -rukousten erot*, s. 19. Turun yliopisto, 2015.
3. ↑  Häkkinen, Kaisa: *Uppsalan evankeliumikirjan katkelma, vanhin suomenkielinen käsikirjoitus*. Suomen kirkkohistoriallinen seura, 2016.
**Azay-le-Rideau** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 25 kilometriä Toursin kaupungista lounaaseen.

Château de l’Islette
Kunnassa on kaksi renessanssilinnaa. *Château d'Azay-le-Rideau* on rakennettu Indrejoen saarelle 1500-luvulla. Lopullisen muotonsa linna sai kuitenkin 1800-luvulla. Linna on ollut valtion omistuksessa vuodesta 1905 lähtien.

*Château de l'Islette* on rakennettu vuonna 1530. Linnan suuri sali (*Grande Salle*), toimi kahden tunnetun kuvanveistäjän Camille Claudelin ja Auguste Rodin ateljeena ja myrskyisän rakkaussuhteen näyttämönä 1890-luvun alussa. He loivat linnassa kuuluisat veistokset. Auguste Rod muotoili Balzac-patsaan ja Camille Claudel veistoksen *La Petite Châtelaine*, jossa hänen mallinsa oli linnan omistajien tyttärentytär.

  

* BalzacBalzac
* La Petite ChâtelaineLa Petite Châtelaine

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Château d'Azay-le-Rideau Centre des Monuments Nationaux. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Château de l’Islette L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Azay-le-Rideau** Wikimedia Commonsissa
**Hanne Selkokari** (s. 1964) on suomalainen taidehistorioitsija. Hän toimi Ainolan museonjohtajana ja Ainolasäätiön asiamiehenä maaliskuusta 2016 edeltäjänsä museonjohtaja Hilkka Helmisen jäätyä eläkkeelle. Lokakuussa 2018 Selkokari siirtyi Ateneumiin kokoelma-amanuenssiksi.

Selkokari on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Eliel Aspelin-Haapkylä (1847–1917) taiteen keräilijänä ja taidehistorioitsijana. Selkokari on työskennellyt museologian tuntiopettajana Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut myös WSOY:n kirjallisuussäätiön ja muinaismuistosäätiön asiamiehenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hanne Selkokari *Naisjohtajat*. Keskuskauppakamari. Viitattu 23.9.2017.
2. 1 2  Tuomas-Kettunen, Jouko: Museonjohtajana aloittanut Hanne Selkokari ihasteli Ainolan talvista hiljaisuutta *Keski-Uusimaa*.  7.2.2016. Viitattu 6.2.2020.
3. ↑  New curator at Ainola *Sibelius One*.  11.9.2018. Viitattu 21.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  Yhteystiedot Ateneum. Viitattu 21.11.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Peipsin alanko**  (vir. *Peipsi madalik, Peipsi-äärne madalik, Peipsi rannikumadalik*) on maisemalaue, joka on Peipsijärven pohjoisosan länsirannikolla Emajoen joensuun ympäristössä, pohjoisosan eteläisillä saarilla ja sen kaakkois- ja itäpuolella sijaitseva tasainen, herkästi tulviva ja siksi soistunut kosteikkoalue. Se on toisaalta vironkielinen nimitys yhdelle Viron maisema-alueelle ja toisaalta sitä voidaan pitää Peipsijärven alavan rannikkoseudun yleisnimityksenä. Alangon pinta-ala on Viron puolella 807 neliökilometriä. Peipsijärven pinta-ala on 3 572 neliökilometriä.

Maantiede
---------

### Rajaus

Alankoa reunustaa länsipuolella Ugandin tasanko, jossa maanpinta on 40 metrin korkeudella mpy. eli noin 10 metriä Peipsijärveä korkeammalla. Alankoalueet jakautuvat Põlvamaan ja Võrumaan maakuntiin sekä aivan eteläosassa Venäjän Pihkovan alueella Petserin piiriin. Alankoalueeseen luetaan virolaisissa lähteissä myös Virolle kuuluvat Piirisaar, Salosaar ja Pisisaaret. Etelässä alue jatkuu Petserin piirin puolelle Piusa jõen ympäristöön sisältäen myös Kolpinon saaren.

Se, jatkuuko Peipsin alanko Venäjän puolella Remdan niemimaalle (vir. *Rämeda poolsaar, Remda poolsaar*), ei kerrota käytetyissä lähteissä. Se olisi luonteva suunta saarien jatkeeksi, mutta silloin on alangon määritelmä irroitettu virolaisista maantieteellisistä maisema-alueista ja alanko käsitetään yleismaantieteellisenä Peipsijärveen liittyvänä maisema-alueena. Remdan niemimaa on luonnoltaan samanlaista kuin Emajoen suualueen suoalue (vir. *Emajõe-Suursoo*). Venäjällä alueen alangosta käytetään nimitystä "Peipsijärven rannikkoseudun matalikko" (ven. Псковско-Чудская приозерная низменность, *Pskovsko-Tšudskaja priozernaja nizmennost*).

### Luonto

Peipsijärvi on muodostunut maaston laajaan viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneeseen painaumaan, joka on pohjaltaan tasainen ja loivapiirteinen. Vaikka järvi on leveä ja pitkä, ei sen syvimmät kohdat yllä 15 metriin kuin muutamassa kohdassa ja järven keskisyvyys on noin 8 metriä. Maapinnan muoto on loivapiirteinen myös rannoilla, sillä järveä kiertää soiden valtaama matala rantavyöhyke, joka ei kohoa järvestä metriä korkeammalle. Järven pohjoispuolella sitä kutsutaan Alutagusen alangoksi. Peipsijärven vesi on yleensä noin 30 metriä mpy. mutta vedenpinta vaihtelee vuosittain -0,5 metristä +1,0 metriin. Korkeanveden aikana vesi tulvii matalikoille peittäen tai kosteuttaen ne järven vedellä. Silloin järven pinta-alakin kasvaa väliaikaisesti suuresti. Viron puolella veden alle jää 180 neliökilometriä ja Venäjän puolella 130 neliökilometriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Viron paikannimet: suomeen mukautettu vai vironkielinen nimiasu?, Kielitoimiston ohjepankki, Kotimaisten kielten keskus, viitattu 24.11.2020
2. 1 2 3  Peipsi madalik, Eesti Entsüklopeedia, viitattu 24.11.2020 (viroksi)
3. 1 2 3  Eesti pinnavormide liigitamine, Eesti Entsüklopeedia, viitattu 24.11.2020 (viroksi)
4. 1 2 3  Peipsi, Eesti Entsüklopeedia, viitattu 24.11.2020 (viroksi)
5. 1 2  Peipsijärvi, Peipsi Infokeskus, viitattu 26.11.2020
6. ↑  Ремдовский Заказник, Особо охраняемые природные территории России, viitattu 26.11.2020 (venäjäksi)
**Peippolan terästehdas** oli Karjalan kannaksella Uudenkirkon Peippolan kylässä Peippolanjoen kosken rannalla sijainnut manufaktuuripaja joka oli toiminnassa 1800–1844.

Terästehtaan perustivat vapaaherra Demien von Demienov ja pietarilaiset kauppiaat Jakob Österman ja Vasili Iljin. Tehdas, jossa oli kaksi nippurautavasaraa ja kankirautavasara sekä leikkaussakset, aloitti toimintansa helmikuussa 1802. Tehtaassa valmistettiin takoraudasta polttoterästä kuumentamalla lieskauunissa laatikoita joissa oli hiilijauheella ympäröityjä rautakankia. Raaka-aine tuli yleensä Venäjältä mutta ajoittain käytettiin myös suomalaista järvimalmista valmistettua rautaa. Tehdas siirtyi sittemmin Östermanin yksin omistamaksi ja myöhemmin omistajaksi tuli Östermanin poika Wilhelm Österman. Tehtaaseen hankittiin myös venytysvasara ja ahjo teräksen ja karkeiden manufaktuurituotteiden takomista varten.

Vuonna 1833 tapahtuneen tulipalon jälkeen teräksen valmistuksesta luovuttiin ja tehdas muutettiin kankirautapajaksi. Kankirautapaja valmistui vuonna 1838 mutta paloi heti aloitettuaan toimintansa. Vuonna 1839 tehdas sai luvan laitteistolle johon kuului kankivasara, ahjo ja nippuvasara sekä kaksi naulavasaraa. Raaka-aineena käytettiin nyt Viipurista ja Pietarista tuotua romurautaa ja valmiit tuotteet toimitettiin myös näihin kaupunkeihin. Peippolan tehdas paloi kolmannen kerran 1844 eikä sitä enää rakennettu uudestaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kauko Puustinen : Karjalan kannaksen historialliset ruukit, Geologi 64/2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Peipsijärven alavesistöalue** (vir. *Peipsi alamvesikond*) on Viron vesistöjen hallinnollisessa aluejaossa osa Itä-Viron vesistöaluetta. Sen muodostaa Peipsijärven valuma-alueen länsiosan Peipsijärven keskellä kulkevalle Venäjän rajalle asti. Valuma-alueesta on jätetty lännessä pois Võrtsjärven valuma-alue, josta on muodostettu oma Võrtsjärven alavesistöalue. Tämä valuma-alue on kuitenkin pieni ja sen pohjoispuolella kulkee hallinnollinen länsiraja Länsi-Viron vesistöalueeseen, jossa sijaitsee Pärnun alavesistöalue. Etelässä kulkee vielä lyhyt Koivan vesistöalueen raja. Alueen luoteisosassa kohoaa Pandiveren ylänkö, jossa vedenjakaja on sovittu erikseen Virun ja Harjun alueiden suuntiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.11.2019). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Riigi Teataja: Veeseadus (VeeS) (viroksi), 1994, viitattu 1.11.2019
3. ↑  Riigi Teataja: Vesikondade ja alamvesikondade nimetamine(viroksi), 2004, viitattu 1.11.2019
4. ↑  Eesti Entsüklopeedia: Eesti vesikonnad, viitattu 1.11.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Lääne-Eesti vesikond. Ida-Eesti vesikond. Koiva vesikond: veepoliitika raamdirektiivi artikli 5 nõuete täitmine Eestis: vesikondade koondaruanne, 2005 (viroksi)
**Sosialistilaki** (saks. *Sozialistengesetz*) oli Saksan keisarikunnassa vuonna 1878 säädetty poikkeuslaki "sosiaalidemokratian yhteiskunnalle vaarallisia pyrkimyksiä" vastaan. Valtakunnankansleri Otto von Bismarckin aloitteesta säädetyn lain tarkoituksena oli tukahduttaa sosiaalidemokraattinen puolue-, järjestö- ja julkaisutoiminta. Lain läpimenoa valtiopäivillä konservatiivien ja kansallisliberaalien äänienemmistöllä edesauttoi kaksi epäonnistunutta attentaattia keisari Vilhelm I:tä vastaan. Tekosyynä käytetyillä attentaateilla ei kuitenkaan ollut yhteyttä sosialidemokraatteihin ja heidän puolueeseensa Saksan sosialistiseen työväenpuolueeseen.

Lain voimassaoloaikana 1878–1890 kiellettiin sosialidemokraattisiksi tai sosialistisiksi katsotut järjestöt, kokoukset ja juhlat sekä estettiin sosialidemokraattisten kirjapainojen, ammattiyhdistysten ja apukassojen toiminta. Satoja henkilöitä tuomittiin vankeuteen tai karkotettiin kotiseuduiltaan. Osa puolueen edustajista päätyi maanpakoon. Sosialistisen työväenpuolueen edustajat valtiopäivillä saattoivat jatkaa parlamentaarista toimintaa vain yksityishenkilöinä.

Bismarckin suunnitteleman taktiikan mukaisesti sosialistilain ohella kehitettiin myös sosiaalista lainsäädäntöä (sairausvakuutuslaki 1883, tapaturmavakuutus 1884). Kaikista kielloista ja myönnytyksistä huolimatta sosialistilailla ei ollut toivottua vaikutusta. Puolue jatkoi toimintaansa maanalaisena ja se painatti äänenkannattajaansa *Der Socialdemokrat* -lehteä sekä Zürichissä että Lontoossa. Vainotoimet vain lisäsivät puolueen kannatusta työväestön keskuudessa. Vuoden 1890 valtiopäivillä lain voimassaoloa ei enää jatkettu.

Lähteet
-------

* Taddey, Gerhard (toim.): *Sozialistengesetz*, s. 1188-1189. Teoksessa: Lexikon der deutschen Geschichte: Ereignisse, Institutionen, Personen, 3. Ausg.. Suttgart: Alfred Kröner Verlag, 1998.
**Möysän työväentalo** oli Lahden kaupungin Möysän kaupunginosassa sijainnut työväentalo. Talo myytiin vuonna 1936 nuorisoseurataloksi.

Historiaa
---------

Möysän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo rakennettiin vuonna 1922, mutta sen viimeistelytyöt veivät vielä pari vuotta. Vuonna 1924 talo oli käyttökuntoinen. Myös vuoden 1928 aikana taloa kunnostettiin. Yhdistys kuitenkin myi talo Möysän nuorisoseuralle jo syksyllä 1936. Vuonna 1931 Möysän yhdistyksen ennakoitiin liittyvän Lahden työväenyhdistykseen, kun Möysä liitettäisiin Lahteen; mahdollisesti tämä oli talokaupan takana.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla toimi muun muassa Möysän Työväennäyttämö. Vuonna 1924 siellä järjestettiin Lahden ja Möysän yhdistysten yhteinen Sosialidemokraattisen Puolueen 25-vuotisjuhlailtama, ja vuonna 1928 Lahden ja Hollolan kunnallistoimikuntien yhteinen vappujuhla pidettiin Möysän työväentalolla. Vuonna 1936 Lahden Osuuskauppa järjesti talolla osuustoiminnallisen kevätjuhlan, jossa talo oli "viimeiseen saakka täynnä".

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  7.2.1927, no 30. Viitattu 15.12.2022.
2. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.8.1924, no 90. Viitattu 15.12.2022.
3. 1 2  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.9.1928, no 108. Viitattu 15.12.2022.
4. ↑  Nuorisoseuratyö: Lahden seudun nuorisoseurojen liiton lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.3.1937, no 3. Viitattu 15.12.2022.
5. ↑  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
6. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  17.7.1924, no 80. Viitattu 15.12.2022.
7. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  12.4.1928, no 43. Viitattu 15.12.2022.
8. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  19.3.1936, no 34. Viitattu 15.12.2022.
**Münchenin kuros** on antiikin kreikkalainen kuros-veistos, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 540–530 eaa. Nykyisin se on esillä Münchenin Glyptothekissä (esine 169).

Münchenin kuros, yksityiskohta kasvoista.
Kuroksen sanotaan olevan peräisin Attikasta. Sen arvellaan toimineen alun perin hautamuistomerkkinä. Veistos esittää kuroksille tyypilliseen tapaan alastonta nuorta miestä, joka on kuvattu frontaaliasennossa vasen jalka eteenpäin astuneena. Veistos on tehty mahdollisesti paroslaisesta marmorista. Sen korkeus on 2,08 metriä. Nuorukaisella on suuret mantelinmuotoiset silmät ja arkaainen hymy. Monet yksityiskohdat, kuten lihakset, ovat aikaisempia kuroksia luonnollisempia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Munich Kouros *Museum of Classical Archaeology Databases*. University of Cambridge. Viitattu 10.2.2020.
2. ↑  Ohly, Dieter: *The Munich Glyptothek: Greek and Roman Sculpture ; a Brief Guide*, s. 18–19. Kääntäjä Helen Hughes-Brock. C. H. Beck, 2002. ISBN 3406483550. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Münchenin kuros** Wikimedia Commonsissa