recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sam & Dave vuonna 1967
**Sam & Dave** oli yhdysvaltalainen soul- ja R&B-duo, jonka muodostivat Sam Moore ja Dave Prater. Duo muistetaan useista 1960-luvun lopulla levyttämistään klassikoiksi nousseista kappaleista, kuten "Soul Man".

Etelävaltiolaisissa soul- ja R&B-klubeissa omilla tahoillaan laulaneet Moore ja Prater tapasivat toisensa Miamissa vuonna 1961 ja alkoivat levyttää yhdessä. He saivat vuonna 1965 levytyssopimuksen Atlantic Recordsille ja siirtyivät sen tytäryhtiölle Stax Recordsille. Staxin Isaac Hayes ja David Porter ryhtyivät tekemään duolle lauluja, joista listahiteiksi ja southern soulin klassikoiksi nousivat vuosina 1966–1968 esimerkiksi "Soul Man", "Hold On! I’m Comin’" ja "I Thank You". Duo tunnettiin myös hyvin energisistä lavaesiintymisistään.

Kun Stax erosi Atlanticista vuonna 1968, Sam ja Dave menettivät samalla Hayesin ja Porterin sekä Booker T. & the M.G.’s -yhtyeen palvelukset. Kaksikko myös riiteli jatkuvasti keskenään, ja duo hajosi vuonna 1970. Sen jälkeen he palasivat useasti yhteen, mutta menestyksen aika oli jo ohi. Samin ja Daven musiikki sai uutta yleisöä vuonna 1980 *The Blues Brothers* -elokuvan myötä, mikä toi duolle uusia konserttiesiintymisiä. Seuraavana vuonna duo hajosi viimeisen kerran. Prater jatkoi Sam & Dave -nimellä konsertointia laulaja Sam Danielsin kanssa. Prater kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1988. Moore jatkoi esiintymistä.

Sam & Dave nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1992. "Soul Man" valittiin vuonna 2018 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Diskografia
-----------

* *Hold On, I'm Comin'* (Stax, 1966)
* *Double Dynamite* (Stax, 1966)
* *Soul Men* (Stax, 1967)
* *I Thank You* (Atlantic, 1968)
* *Back at Cha* (United Artists, 1975)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Colin Escott: Artist Biography AllMusic. Viitattu 28.12.2017.
2. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kun soul tuli Suomeen Sam & Dave Kulttuuritalolla 20.10.1967
**Hitukääpiökoi** (*Stigmella magdalenae*) on erittäin pieni kääpiökoiden heimoon kuuluva perhoslaji. Se on Suomen pienikokoisin perhonen, joskaan tämä asema ei ole kiistaton. Ulkonäöltään ja toukan syömäjäljen osalta samankaltainen laji on pikkukääpiökoi (*Stigmella nylandriella*).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Täysikasvuinen perhonen on väriltään tasaisen kellertävän ruskeanharmaa, hieman kiiltävä ja sen siipien kärkiväli on 3,9–4,6 mm. Etusiiven kärkiosassa siipisuomut ovat tummakärkisiä. Siipiripset ovat yksivärisen ruskeat. Päälaella on koiraalla kellertävä, naaraalla ruskehtava tupsu. Tuntosarvet ovat pituudeltaan puolet etusiiven pituudesta ja niiden tyvessä on valkoinen suomutupsu.

Toukka on väriltään vihreä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajin levinneisyys yltää Länsi- ja Keski-Euroopasta Keski-Venäjälle. Se on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen, mutta hyvin pienen koon takia itse perhosta on vaikea löytää. Levinneisyyden pohjoisraja ulottuu Pohjois-Pohjanmaalta Pohjois-Karjalaan, mutta pohjoisempaakin on yksittäishavaintoja. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta kesäkuun loppuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Kosteissa metsiköissä elävä perhonen. Naaras munii lehden alapinnalle ja toukka elää heinä-elokuussa lehtimiinaajana kovertaen vähitellen levenevää käytävää, yleensä lehden reunoja pitkin, joskus lehtisuonia pitkin. Käytävä on leveimmillään noin 2 mm:n levyinen ja ulostevana jatkuu koko miinan pituudelta.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää kotipihlajan (*Sorbus aucuparia*) ja ilmeisesti muutamien muiden ruusukasvien lehtien sisällä.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin hyönteistieteellinen yhdistys: Kokousselostuksia 1981-1990. Kuukausikokous 18.4.1984[vanhentunut linkki]
2. ↑
3. 1 2 3 4  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna: Fjärilar: Käkmalar–säckspinnare. ISBN 978-91-88506-60-3. s. 156–158.
4. ↑  Perhowiki[vanhentunut linkki]
5. 1 2
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* microlepidoptera.nl (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
* Bladmineerders.nl (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)(englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1759035
* Wikispecies: Stigmella magdalenae
* BioLib: 44562
* BOLD: 343784
* CoL: 52M5W
* EoL: 960120
* EUNIS: 298339
* Fauna Europaea: 431859
* Fauna Europaea (new): f5804a67-bc93-4092-a54a-294f4c37df14
* GBIF: 5102448
* iNaturalist: 522446
* IRMNG: 10608104
* LepIndex: 136402
* LoB: 4873
* NBN: NBNSYS0100005606
* NCBI: 1927241
* PPE: stigmella-magdalenae

 |

 |
Hualamphong on Bangkokin päärautatieasema ja Thaimaan rautatieverkoston keskipiste.
Thaimaalainen dieselveturi.
**Thaimaan valtionrautatiet** (thaiksi การรถไฟแห่งประเทศไทย, engl. *State Railway of Thailand*, lyh. SRT) on Thaimaan valtion omistama rautatieyhtiö, joka perustettiin vuonna 1890. SRT kuljettaa yli 50 miljoonaa matkustajaa vuositasolla. Vuonna 2005 Thaimaan valtionrautateiden verkosto oli 4070 km pitkä ja kokonaan metrin raideleveydellä oleva kapearaiteinen rautatie. Rautatieverkosto on melkein kokonaisuudessaan yksiraiteista, vaikkakin Bangkokin alueella tärkeimmät raiteet ovat kaksi- tai useampiraiteisia.

Historia
--------

Thaimaan valtionrautatiet perustettiin vuonna 1890 nimellä *Royal Siamese Railway* (RSR). Perustettaessa rautatielaitos jaettiin kahteen osastoon, pohjoiseen ja eteläiseen rautatiehen, jotka yhdistettiin 5. kesäkuuta 1917. Operatiivinen johto ja suuri osa päällystöstä olivat alkuvaiheessa eurooppalaisia. Koillisen radan ensimmäinen rautatieosuus Bangkokista Ayutthayaan, pituudeltaan 71 km, aloitettiin 1891 ja saatettiin päätökseen 26. maaliskuuta 1894. Thonburi - Phetchaburi -linja (150 km), josta tuli myöhemmin eteläinen rata (Southern Line), avattiin 19. kesäkuuta 1903.

Pohjoinen rata rakennettiin alun perin normaaliraideleveydellä, mutta 1920 maassa aloitettiin siirtyminen kapearaiteiseen järjestelmään naapurivaltioiden Malesian, Burman ja Kambodžan mukaisesti, mikä toteutettiin koko valtakunnassa seuraavan kymmenen vuoden kuluessa. Kuninkaallinen Siamin rautatiet muutti nimensä nykyiseksi Thaimaan valtionrautatieksi 1. heinäkuuta 1951.

Verkosto
--------

Thaimaan valtionrautateillä on henkilöliikennettä seuraavilla reiteillä:

### Pohjoinen rata

* Bangkok - Ayutthaya - Lopburi - Nakhon Sawan - Phitsanulok - Lampang - Chiang Mai

### Koillinen rata

* Bangkok - Ayutthaya - Nakhon Ratchasima - Khon Kaen - Udon Thani - Nong Khai
* Bangkok - Ayutthaya - Nakhon Ratchasima - Buriram - Si Sa Ket - Ubon Ratchathani

### Itäinen rata

* Bangkok - Chachoengsao - Aranyaprathet
* Bangkok - Chachoengsao - Pattaya

### Eteläinen rata

* Bangkok - Nakhon Pathom - Hua Hin - Surat Thani - Hat Yai - Butterworth (Malesia)
* Bangkok - Nakhon Pathom - Hua Hin - Surat Thani - Hat Yai - Sungai Kolok
* Bangkok - Nakhon Pathom - Hua Hin - Surat Thani - Thung Song - Nakhon Si Thammarat
* Bangkok - Nakhon Pathom - Hua Hin - Surat Thani - Thung Song - Kantang
* Bangkok - Nakhon Pathom - Kanchanaburi - Nam Tok

Aiheesta muualla
----------------

* Thaimaan valtionrautateiden viralliset sivut
* 2Bangkok.com: Thaimaan rautatiet (Arkistoitu – Internet Archive)
**Arvopaperivälittäjä** on yritys, joka toteuttaa asiakkaidensa arvopapereiden osto- ja myyntitoimeksiantoja. Tyypillisesti välittäjä siirtää toimeksiannot sellaisenaan tai muokattuina edelleen arvopaperipörssiin toteutettaviksi. Joissain tapauksissa arvopaperivälittäjä voi toteuttaa kaupan itse esim. toisen välittäjän tai toisen sijoittajan kanssa tai asettua itse kaupan vastapuoleksi.

Arvopaperivälittäjää pörssissä edustavaa työntekijää kutsutaan meklariksi.

Perinteisesti välitysyritykset on organisoitu seuraavasti:

* Front office (kaupankäynti, deski) vastaanottaa asiakkaiden toimeksiannot ja välittää ne edelleen pörssiin, sekä joissain tapauksissa jakaa toteutuneet kaupat asiakkaiden toimenksiantoihin.
* Middle office huolehtii kirjanpidosta, valvoo päivittäistä toimintaa sekä tukee muita toimintoja.
* Back office (bäkkäri, "T+3 Boyz") selvittää asiakkaille toteutetut kaupat huolehtimalla arvopapereiden ja rahojen siirroista useimmiten selvitysjärjestelmässä. Joissain tapauksissa suorittaa toteutuneiden kauppojen jaon asiakkaiden toimeksiantoihin.

Katso myös
----------

* Sijoittaminen
* Arvopaperipörssi

Aiheesta muualla
----------------

Arvopaperimarkkinalaki, Arvopaperinvälittäjä

Finanssialan Keskusliitto, Arvopaperinvälitys

Pörssisäätiö
Émile Lassallen piirros Ary Schefferista vuodelta 1840.

**Ary Scheffer** (10. helmikuuta 1795 Dordrecht, Alankomaat – 15. kesäkuuta 1858 Argenteuil, Ranska) oli hollantilais-ranskalainen taidemaalari. 

Scheffer syntyi Dordrechtissa Alankomaissa vuonna 1795. Hänen isänsä oli myös taidemaalari, joka ei kuitenkaan ehtinyt saavuttaa menestystä kuoltuaan verrattain nuorena. Isän kuoleman jälkeen äiti vei poikansa Pariisiin ja laittoi hänet Pierre-Narcisse Guérinin oppiin. Kun Scheffer lähti Guérinilta, Ranskassa suosittiin romantiikkaa, joka ei viehättänyt häntä. Sen sijaan hän kehitti oman tyylinsä, jota on luonnehdittiin jäykän klassiseksi.

Scheffer löysi aiheensa historiasta ja kirjallisuudesta kuten Byronin ja Goethen teoksista. Vuoden 1836 aikoihin hän siirtyi kristillisiin teemoihin. Vuoden 1846 jälkeen Scheffer ei enää järjestänyt näyttelyitä, koska hänen siteensä kuninkaalliseen perheeseen kääntyivät hänelle haitaksi, erityisesti Ranskan toisen tasavallan syntymisen aikoihin 1848. Hän jatkoi työskentelyä ja maalasi ateljeessaan lukuisia maalauksia, jotka esitettiin yleisölle vasta hänen kuolemansa jälkeen.

Scheffer kuoli Pariisin lähellä 1858. Hänet on haudattu Cimetière de Montmartren hautausmaahan.

Schefferin maalauksia
---------------------

* Sulioottinaiset, 1827*Sulioottinaiset*, 1827
* Chopinin muotokuva*Chopinin muotokuva*
* Kaarle Suuri ottaa vastaan Widukindin antautumisen, 1840*Kaarle Suuri ottaa vastaan Widukindin antautumisen*, 1840
* Kristuksen kiusaus, 1854*Kristuksen kiusaus*, 1854

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ary Scheffer** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* National Gallery of Canada
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Abdullah Abdullah** (s. 5. syyskuuta 1960 Kabul) on afganistanilainen poliitikko, maan entinen ulkoministeri ja presidenttiehdokas vuosien 2009 ja 2014 vaaleissa. Vuodesta 2014 hän on toiminut Afganistanin pääministerinä.

Elämäkerta
----------

Abdullah syntyi Kabulissa. Hänen isänsä on pataani ja äitinsä tadžikki. Hänen isänsä Ghullam Muhayuddin Khan oli korkeassa asemassa Kandaharissa, jossa myös Abdullah vietti osan lapsuuttaan. Viimein perhe asettui Kabuliin, kun kuningas Mohammed Zahir Shah nimitti isän senaattoriksi.

Abdullah meni opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui Kabulin yliopistolta lääketieteen lisensiaatiksi 1983. Vuonna 1985 hän muutti maasta Peshawarin Pakistaniin, jossa jatkoi ammattinsa harjoittamista Afganistanin pakolaisten parissa.

Abdullah toimi myös Panjshirin vastarinta rintaman terveysosaston johdossa ja hänestä tuli Ahmad Shah Massoudin läheinen kumppani.

Vuonna 1995 Abdullah nimettiin Afganistanin islamilaisen valtion puhemieheksi. Talibanin valloitettua Kabulin Abdullah toimi Pohjoisen liiton varaulkoministerinä syyskuusta 1997. Bonnin konferenssin*selvennä* jälkeen hänet nimitettiin ulkoministeriksi joulukuussa 2001. Hän piti asemansa myös vuoden 2002 Loya jirgan ja vuoden 2004 presidentinvaalien jälkeen. Hänet erotettiin hallituksesta 2006.

Abdullah Abdullah tuli toiseksi Afganistanin vuoden 2009 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella. Vaalit olivat laajalti vilpilliset ja istuvan presidentin Hamid Karzain äänistä noin kolmannes mitätöitiin. Vaaleissa oli tarkoitus järjestää toinen kierros jonkinlaisen legitimiteetin saavuttamiseksi. Abdullah Abdullah vetäytyi kuitenkin kokonaan toiselta kierrokselta, jolloin keskusvaalilautakunta julisti Karzain voittaneen.

Vuoden 2014 presidentinvaalissa Abdullahin vastaehdokkaana oli Ashraf Ghani. Alustavan ääntenlaskun mukaan Ghani sai äänten enemmistön toisella kierroksella. Toiseksi tullut Abdullah epäili vaalivilppiä. Neuvottelujen jälkeen ehdokkaat allekirjoittivat vallanjakosopimuksen 21. syyskuuta 2014, jonka mukaan Ghani nousi presidentiksi ja Abdullahista tuli pääministeri.

Lähteet
-------

1. ↑  Profile: Abdullah Abdullah. BBC 1.11.2009.
2. ↑  Karzai declared elected president. BBC 2.11.2009.
3. ↑  Kokkonen, Yrjö: Afganistanissa viimein sopu päämiesten vallanjaosta – maa saa uuden presidentin  21.9.2014. Yle Uutiset. Viitattu 21.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Abdullah Abdullah** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Azerbaidžanin tatien asuinalue 1800-luvun lopussa.
**Tatit** (tatiksi *tat*) on useista iranilaista kieltä puhuvista etnisistä ryhmistä käytetty nimitys.

Iranissa tateja arvioidaan olevan noin 300 000 henkeä. He asuvat erillisinä ryhminä Iranin ylängön luoteisosassa, Teheranin ja Qazvinin kaupunkien välillä, Talikanin vuoristoseudulla sekä Zohran tasangolla. Kieleltään ja kulttuuriltaan Iranin tatit eivät juurikaan poikkea persialaisista.

Entisessä Neuvostoliitossa on useita tatin kieltä puhuvia ryhmiä, jotka eroavat toisistaan uskonnon mukaan. Tatin kieli jakautuu etelä- ja pohjoismurteisiin, jotka ovat vain vaivoin toistensa puhujien ymmärrettävissä. 

Tatin etelämurretta puhuvat Azerbaidžanissa asuvat islamia tunnustavat muslimitatit sekä Armenian kirkkoon kuuluvat armenialaistatit. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan tateja oli Azerbaidžanissa 10 200 henkeä. Azerbaidžanin tatit ovat pitkälti sulautuneet azereihin ja puhuvat toisena kielenään azeria sekä usein myös venäjää, lezgiä tai armeniaa.

Pohjoismurretta puhuvat Dagestanissa, Kabardi-Balkariassa ja muualla Pohjois-Kaukasiassa asuvat juutalaisuutta tunnustavat tatit eli vuoristojuutalaiset. Pohjoismurteeseen perustuva tatin kirjakieli on yksi Dagestanin virallisista kirjakielistä. Dagestanissa ja Pohjois-Kaukasiassa asuvien tatin puhujien toinen kieli on venäjä ja kolmantena kielenä voi olla joku paikallisista kielistä.

Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä asui 19 400 tatia ja 11 300 vuoristojuutalaista. Dagestanissa tateja oli 12 900 henkeä, vuoristojuutalaisia 3 600 ja muita juutalaisia 9 400 (jälkimmäiseen lukuun voi sisältyä myös tatin puhujia). Kabardi-Balkariassa vuoristojuutalaisia oli 3 200 henkeä, tateja 1 900 ja juutalaisia 1 700.

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli enää 3 400 vuoristojuutalaista ja 2 300 tatia. Dagestanissa tateja oli enää 825 henkeä. Väestömäärän romahtamista selittää tatia puhuvien juutalaisten muutto Israeliin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Narody Mira: istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 435. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1988.
2. 1 2 3  *Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom III*, s. 76–77. Moskva: Nauka, 2005. ISBN 5-02-011237-2.
3. ↑  *Pismennyje jazyki mira: Jazyki Rossijskoi Federatsii. Sotsiolingvistitšeskaja entsiklopedija. Kniga 1*, s. 473. Moskva: Academia, 2000. ISBN 5-87444-103-4.
4. ↑  *Narody Rossii: entsiklopedija*, s. 433–434. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-082-7.
5. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda. 4.1. Natsionalnyi sostav naselenija. *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 6.2.2009. Viitattu 24.1.2009. (venäjäksi)
6. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda. 4.7. Naselenije otdelnyh natsionalnostei po vozrastnym gruppam i polu po subjektam Rossijskoi Federatsii. *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 8.10.2007. Viitattu 24.1.2009. (venäjäksi)
**Abdullah Bakhashab** (s. 26. syyskuuta 1968) on saudiarabialainen entinen ralliautoilija.

Ura MERC-sarjassa
-----------------

Bakhashab aloitti ralliuransa vuonna 1992 osallistumalla Qatarin ralliin Range Roverilla sekä Irlannin Tarmac-sarjaan kuuluneeseen Pohjois-Irlannin ralliin Ford Sierralla. Seuraavana vuonna Bakhashab ajoi kaksi lähi-idän rallisarjan osakilpailua Toyota Celicalla Dubaissa ja Omanissa ja sijoittui sarjassa viidennelle sijalle. Vuonna 1994 ohjelmassa oli kolme lähi-idän rallisarjan kilpailua Omanissa, Dubaissa ja Jordaniassa. Kauden yhteistuloksissa Bakhashab sijoittui kolmanneksi ja voitti N-ryhmän. Vuonna 1995 Bakhashab ajoi viisi sarjan osakilpailua, joista voitti kaksi ja sijoittui kahdesti kolmanneksi. Nämä tulokset riittivät nostamaan hänet koko sarjan voittajaksi. Seuraavina kahtena vuonna Bakhashab sijoittui sarjassa toiseksi. Bakhashab palasi lähi-idän rallisarjaan kaudelle 2002 sijoittuen kahdella 2. sijallaan sarjan loppupisteissä sijalle 5. Seuraavana vuonna ajokki vaihtui vanhasta Toyota Corolla WRCsta Peugeot 206 WRC. Vaihto osoittautui ilmeisen epäonnistuneeksi, sillä kaikki kolme startattua rallia päättyivät teknisen vian aiheuttamaan keskeytykseen.

Ura rallin MM-sarjassa
----------------------

Lähi-idän rallisarjan mestaruuden jälkeen seuraava askel oli osallistua rallin MM-sarjaan kaudella 1998. Kahdessa ensimmäisessä MM-osakilpailussa Bakhashabin kartanlukijana istui MERC-sarjan ajoilta tuttu britti Bobby Willis, mutta Korsikan rallista alkaen nuottien luvusta vastasi kokenut ruotsalainen Arne Hertz. Mainittavaa menestystä ei kaudelta tullut ja parhaaksi saavutukseksi jäi kauden päättäneen RAC-rallin 13. tila. Kahdeksasta startatusta rallista Bakhashab ajoi maaliin asti neljässä ja neljästi matka päättyi keskeytykseen.
1999 Hertzin tilalle kartanlukijaksi tuli britti Michael Park, joka myöhemmin tultiin tuntemaan virolaisen Markko Märtinin viereltä. Kauden kahdeksasta rallista viisi päättyi keskeytykseen. Kauden paras saavutus oli Akropolis-rallin kahdeksas sija.
Kaudelle 2000 kartanlukija vaihtui jälleen ja hyttiin palasi tuttu mies, Bobby Willis. Tulokset olivat jälleen nousujohteiset sillä seitsemästä startista vain yksi päättyi keskeytykseen ja kauden kohokohtana oli jälleen Kreikan Akropolis-ralli, josta tuloksena oli kuudes sija. Ajamalla taakse jäi mm. Peugeotin tehdastiimissä ajanut Francois Delecour.
Kaudella 2001 Bakhashab ja Willis osallistuivat kuuteen MM-ralliin, mutta tulokset eivät olleet mainittavia. Kyproksen rallin 10. ja Akropolis-rallin 12. sija jäivät kauden parhaiksi. Kaudella 2002 Bakhashab ja Willis ajoivat vielä kerran Kreikan Akropolis-rallissa loppusijoituksen ollessa 16.

Lähteet
-------

*
**Tatjana Nikolajevna Andrianova** (ven. Татьяна Николаевна Андрианова, s. 10. joulukuuta 1979) on venäläinen kilpauransa päättänyt keskimatkojen juoksija.

Andrianova voitti vuonna 2004 Venäjän mestaruuden 800 metrin juoksussa sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui samana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi. Ateenan olympialaisissa hän oli myös viides ajalla 1.56,88. Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. Seuraavana vuonna Andrianova voitti pronssia Helsingin MM-kisoissa ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli kahdeksas ajalla 2.02,63 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui alkuerissä.

Andrianovan Helsingin MM-kilpailuissa 2005 antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2015 ja siitä löydettiin merkkejä stanozololin käytöstä. Hän sai Venäjän yleisurheiluliitolta kahden vuoden kilpailukiellon ja hänen tuloksiaan hylättiin aikaväliltä 9.8.2005–8.8.2007. Näin hän olisi menettänyt pronssimitalinsa Helsingin MM-kilpailuista. Andrianova valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS), joka kumosi kilpailukiellon. Cassin mukaan Andrianovan dopingnäyte oli uudelleentestattu liian myöhään sillä vuosina 2005–2014 voimassa olleet kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n dopingsäädökset sallivat uudelleentestauksen kahdeksan vuoden ajan näytteen otosta. Myöhemmin Andrianova sai kahden vuoden kilpailukiellon biologisen dopingpassin perusteella ajalle 22.2.2016–21.2.2018 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 26.7.2010–25.7.2012 hylättiin.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 800 metrin juoksu: 1.56,00 (2008)
* 1 500 metrin juoksu: 4.12,02 (2005)

Lähteet
-------

* Tatjana Andrianova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  List of athletes currently serving a period of ineligibility as a result of an anti-doping rule violation under IAAF rules. IAAF. 4.12.2015. Viitattu 5.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  CAS annuls Tatyana Andrianova’s two-year ban: the disciplinary case was time-barred (pdf)  14.4.2016. TAS. Viitattu 14.4.2016. (englanniksi)
3. ↑  Karttunen, Anu: Uusintatesti tehtiin liian myöhään – Helsingin MM-pronssimitalistin valitus hyväksyttiin  14.4.2016. Yle Urheilu. Viitattu 14.4.2016.
4. ↑  Sanctions for anti-doping rule violations in athletics as of 29 January 2018 IAAF Newsletter 189 (pdf). Viitattu 24.5.2019 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Andrianovan profiili rusathletics.comissa (venäjäksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Team Atrian logo
**Team Atria** on urheiluseura Seinäjoen Nurmosta, jolla on toimintaa salibandyssa ja pesäpallossa. Team Atria on pelannut salibandyssa parhaimmillaan I-divisioonan karsinnoissa, mutta pelaa nykyisin salibandyssa 2. divisioonaa ja pesäpallossa maakuntasarjaa. Pesäpallossa Team Atria on voittanut Kontioiden Suomen mestaruuden vuonna 2008. Salibandyssa Team Atria on voittanut yritysten SM-kultaa 2015 ja useita muita mitaleita.

Historia
--------

Team Atria oli kaudella 2003-2004 Nurmon korkeimmalla sarjatasolla pelaava salibandyseura, kun se selviytyi 1. divisioonan karsintoihin. Muutamaa kautta aiemmin jopa Salibandyliigassa pelannut naapuriseura Jymy oli pudonnut heikon talouden takia 5. divisioonaan ja tuolloin alettiin miettimään, kannattaako Team Atrian ja Jymyn toimintaa pitää erillään. Team Atrian hankala tilanne valmentajan ja salivuorojen suhteen ajoi sen kuitenkin tilanteeseen, että se joutui luovuttamaan Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason eli II-divisioonan sarjapaikkansa ja pelaajansa Jymylle. Tämän jälkeen Team Atria on pelannut alemmilla sarjatasoilla 4. ja 3. divisioonassa, kunnes se haki uuden nousun ja nousi pelaamalla takaisin 2. Divisioonaan, ja fuusioitui samalla Ilmajokelaisen ISB:n kanssa. 

Pesäpallossa Team Atria pelasi kaudella 2010 maakuntasarjan länsilohkossa. Pesäpallossa seuran suurin saavutus on vuonna 2008 saavuttama Kontioiden Suomen mestaruus.

| Kontioiden SM-kultajoukkue 2008 |
| --- |
| Pasi Haara, Markku Jouppi, Jukka-Pekka Kangasmäki, Jani Karvonen, Petri Kaski, Vesa Kattelus, Markus Kettunen, Mika Koivisto, Risto Lilli, Petri Penttilä, Toni Pyhälahti, Mika Sivunen, Mika Syrjälä, Pekka Tikka, Aimo Vieri, Mika Yli-Taipalus, Jari Peltomäki (PJ) |

Aiheesta muualla
----------------

* Team Atrian kotisivut[vanhentunut linkki] (suomeksi)

Lähteet
-------

1. ↑
**Arne Mellnäs** (30. elokuuta 1933 Tukholma – 22. marraskuuta 2002 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä.

Mellnäs opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1953–1961. Hän suoritti siellä ensin musiikkipedagogin tutkinnon vuonna 1958 ja opiskeli tämän jälkeen sävellystä Erland von Kochin, Lars-Erik Larssonin, Karl-Birger Blomdahlin sekä Bo Wallnerin johdolla. Lisäksi Mellnäs sai sävellysopetusta Boris Blacherilta Berliinissä vuonna 1959, Max Deutschilta Pariisissa vuonna 1961 ja György Ligetiltä Wienissä vuonna 1962. Erityisesti Ligetin vaikutus hänen uraansa oli merkittävä. Musiikin teorian opiskelua hän jatkoi vuoteen 1963. Vuosina 1962–1963 Mellnäs työskenteli Gottfried Michael Koenigin kanssa Alankomaiden Bilthovenissa ja vuonna 1964 San Franciscon Tape Music Centerissä.

Mellnäs opetti musiikin teoriaa Tukholman Citizens' Schoolissa vuosina 1961–1963 ja aloitti vuonna 1963 työsuhteen Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Jälkimmäisessä oppilaitoksessa hän myös opetti orkestrointia vuosina 1972–1986. Mellnäs toimi International Society for Contemporary Musicin Ruotsin-osaston puhemiehenä vuosina 1983–1996 ja Ruotsin säveltäjäliiton hallituksen jäsenenä vuosina 1979–1989. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1984. Hän oli International Society for Contemporary Musicin puheenjohtaja vuosina 1996–2002 ja tuli valituksi sen kunniajäseneksi vuonna 2002.

Mellnäs nousi urallaan merkittävään asemaan Ruotsin musiikkielämässä teknisenä innovoijana ja avantgardististen tyylien maahantuojana. Hänen tuotantonsa joukossa on muun muassa kamari- ja kuoromusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mellnäs, Arne International Society for Contemporary Music

Aiheesta muualla
----------------

* International Society for Contemporary Music Den svenska sektionen (ruotsiksi) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Abdulrahman Muhammad Arif** (13. huhtikuuta 1916 – 24. elokuuta 2007) oli irakilainen sotilas ja maan entinen presidentti. Hän toimi virassa vuosina 1966–1968.

Arif oli ammattisotilas ja tuki sotilasvallankaappausta, jolla hänen veljensä Abdulsalam Arif tuli valtaan vuonna 1963. Hänet nimitettiin pääesikunnan päälliköksi. Kun nuorempi Arif kuoli helikopterionnettomuudessa, Abdulrahman al-Bazzazista tuli virkaatekevä presidentti kolmeksi päiväksi. Sen jälkeen armeija päätti, että entisen presidentin isoveljen pitäisi seurata tätä virassa. Päätöksellä oli mahdollisesti Egyptin johtajan Gamal Abdel Nasserin tuki. Abdulrahman Arif valittiin presidentiksi 16. huhtikuuta 1966.

Abdulrahman Arif jatkoi veljensä poliittisella tiellä, mutta hieman nationalistisemmalla otteella. Presidenttikauden jatkuttua kaksi vuotta Arifin läheiset avustajat Baath-puolueesta syöksivät hänet vallasta.
Vallankumous tapahtui 17. heinäkuuta 1968 aamun tunteina, kun Arif oli vielä nukkumassa. Puolustusministeri Hardan al-Tikriti tuli palatsiin ja ilmoitti Arifille puhelimitse, ettei hän enää ollut presidentti.

Arif lähetettiin lentokoneella Lontooseen, josta hän matkusti maanpakoon Turkkiin ja palasi Irakiin 1980-luvun lopulla. Hän pysyi sen jälkeen enimmäkseen poissa julkisuudesta. Arif pakeni Jordaniaan Yhdysvaltain joukkojen syrjäytettyä Saddam Husseinin vuonna 2003. Vuonna 2004 Irakin väliaikaishallitus myönsi hänelle eläkkeen ja varoja hänen sairauskuluihinsa. Arifin sisar Sabiha kuoli 2004 autopommi-iskussa Bagdadissa.

Saddam Husseinin syrjäyttämisen jälkeen Arif antoi harvinaisen haastattelun uutistoimisto AP:lle ja kehotti irakilaisia unohtamaan menneen ja keskittymään paremman tulevaisuuden rakentamiseen. Hän kuoli 2007 Ammanissa Kuningas Husseinin lääketieteellisessä keskuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Käki, Matti & Kojo, Pauli & Räty, Ritva: *Mitä Missä Milloin 1967. Kansalaisen vuosikirja*, s. 37. Otava, 1966.
2. 1 2 3  Former Iraqi President Aref dies at 91, 24.8.2007. USA Today.

Irakin vaakunaIrakin presidentit

* Muhammad Najib al-Ruba’i
* Abdulsalam Arif
* Abdulrahman Arif
* Ahmad Hasan al-Bakr
* Saddam Hussein
* Ghazi al-Yawar
* Jalal Talabani
* Fuad Masum
* Barham Salih
* Abdul Latif Rashid


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Arne Dekke Eide Næss** (27. tammikuuta 1912 – 12. tammikuuta 2009) oli norjalainen ympäristöfilosofi. Næss toimi Oslon yliopiston filosofian professorina vuosina 1939–1970. Hänet tunnetaan syväekologian perustajana. Hänen pääteoksensa on vuonna 1973 julkaistu *Ekologia, yhteiskunta ja elämäntapa*.

Toisen maailmansodan aikana Næss palveli agenttina maan sisällä toimineessa tiedusteluorganisaatio XU:ssa.

Næssin ajattelu oli saanut vaikutteita Baruch Spinozalta, Mahatma Gandhilta ja buddhalaisuudesta. Hän oli nuorin Oslon yliopiston varsinaisen professuurin saanut henkilö. Tärkein vaikutin Næssin itsensä mukaan oli kuitenkin Rachel Carsonin kirja *Hiljainen kevät* (1962).

Næss osallistui myös suoraan toimintaan luonnon puolesta. Vuonna 1970 hän kahliutui Mardalsfossenin vesipuiston kallioihin muiden mielenosoittajien kanssa ja kieltäytyi laskeutumasta ennen kuin patosuunnitelmista luovuttaisiin. 

Næss oli innokas vuorikiipeilijä. Hän oli vuorikiipeilijä ja liikemies Arne Næss Juniorin (1937–2004) setä sekä laivanomistaja Erling Dekke Næssin pikkuveli. Næss osallistui vuonna 1950 Pakistanissa Tirich Mir (7 708 m) vuoren ensimmäiselle valloitukselle. 

1950-luvulla Næssin keskeinen filosofinen työ oli "Interpretation and Preciseness", joka keskittyi kielen tulkinnan ongelmiin. Næss siirtyi tavanomaisen analyyttisen filosofian parista syväekologian kannattajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sæter, Einar & Sæter, Svein: *XU. I hemmeleg teneste 1940–45*. 3. painos. Oslo: Det Norske Samlaget, 2007. ISBN 978-82-521-7208-9. (uusnorjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Richairo Juliano Živković** (serb. Ришаиро Живковић, *Rišairo Živković*, s. 5. syyskuuta 1996 Assen) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kiinalaisseura Changchun Yataita. Oikeajalkainen Živković on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Živković aloitti uransa Eredivisien FC Groningenissa. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa tapahtui jo 16-vuotiaana, joulukuussa 2012 Heracles Almeloa vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2013 NEC Nijmegenia vastaan. Živković pelasi Groningenissa 37 ottelua onnistuen maalinteossa 11 kertaa.

Heinäkuussa 2014 Živković siirtyi Eredivisien hallitsevaan mestariin AFC Ajaxiin, jonka paidassa hän debytoi joulukuussa 2014 FC Utrechtia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella SBV Excelsiorin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Živković debytoi Ajaxin paidassa myös Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa.

Živković pelasi Ajaxissa kaikkiaan seitsemän Eredivisien ottelua. Hän pelasi Ajaxin alle 21-vuotiaiden joukkueessa 40 toisen sarjatason ottelua, joissa teki 27 maalia. Lisäksi hän pelasi lainasopimuksilla Willem II.ssa 16 ja Utrechtissa 34 Eredivisien ottelua.

Živković siirtyi kesällä 2017 Jupiler Pro Leaguen KV Oostendeen, ja pelasi puolentoista kauden aikana pudotuspelit mukaan lukien 50 Belgian pääsarjaottelua, joissa teki 12 maalia. Hän siirtyi Changchun Yataihin helmikuussa 2019 ja pelasi tulokaskaudellaan Kiinan kakkosliigassa 25 ottelua, joissa teki 16 maalia. Kevätkauden 2020 hän oli lainalla Englannin Valioliigan Sheffield Unitedissa mutta pääsi vaihtopelaajana kentälle vain viidessä ottelussa.

### Maajoukkueura

Živković on edustanut Alankomaita alle 18-, 19-, 20- ja 21-vuotiaissa. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelasi vuosina 2013–2015 kymmenen ottelua tehden niissä viisi maalia. Alle 21-vuotiaissa hän teki yhdeksässä ottelussa neljä maalia vuosina 2016–2018.

Muuta
-----

Živkovićin sukunimi on peräisin hänen äidiltään, joka on kotoisin Serbiasta. Živkovićin isä, joka jätti perheen Richairon ollessa pieni, on puolestaan kotoisin Alankomaihin kuuluvalta Curaçaolta. Živković voi siis näin halutessaan edustaa maajoukkuetasolla Serbiaa, Alankomaita tai Curaçaoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3 4 5
Lumenpudottajia työssään
**Lumenpudottaja** on kattojen lumitilanteen hallinnan ja lumen turvallisen ja hallitun alassaattamisen suorittavasta henkilöstä käytettävä ammattinimike. Lumenpudottajan tehtävänä on erilaisia työvälineitä hyväksi käyttäen turvata kattorakenteiden kunnossa pysyminen poistamalla kattojen päältä ylimääräinen lumi.

Tärkeintä lumenpudottajan työssä on lumen pudottaminen turvallisesti katoilta ja sen jälkeen katolta pudonneen lumenluonti katutasosta. Katoilta pudotetun lumen siirtäminen voidaan tosin joissain tilanteissa ulkoistaa myös ulkopuolisille toimijoille. Nykyään lumenpudotuksen apuvälineiksi on kehitetty erilaisia laitteita, mutta ammattikäytössä perinteinen lapio on usein todettu lumikolan ohella parhaaksi työvälineeksi. Työ vaatii tarkkuutta, tasapainoa ja hyvää fyysistä kuntoa. 

Lumenpudottajan työ on ryhmätyötä, ja ammatissa tapahtuu paljon tapaturmia. Lumenpudottajilta edellytetään valppautta, ripeyttä ja tarkkuutta. Lumenpudottajan työt ovat kausityötä.
**Arne Verner Helenius** (8. heinäkuuta 1915 Loviisa – 6. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Heleniuksen vanhemmat olivat konemies Väinö Vilhelm Helenius ja Hilma Suikka ja puoliso vuodesta 1942 Aina Brita Helena Elfving, Östen Elfvingin tytär. Helenius tuli ylioppilaaksi Porvoossa vuonna 1935 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1941. Sotiin osallistunut Helenius toimi välirauhan aikana asiantuntijajäsenenä pika-asutustoimikunnissa ja sotien jälkeen Valtion viljavaraston piirimiehenä ja asutustehtävissä  Muhoksen, Utajärven ja Puolangan kuntien alueilla. Hän siirtyi näistä tehtävistä MTK:n Pohjois-Suomen asioiden hoitajaksi ja Osuusteurastamo Karjapohjolan järjestötoimenjohtajaksi vuoteen 1952 asti.

Vuonna 1952 Heleniuksesta tuli Maanviljelijäin Maitokeskuksen, vuodesta 1976 Kotisaari, toimitusjohtaja aina vuoteen 1980 asti. Yhtiöllä oli paitsi meijeri-, myös muuta elintarvikeliiketoimintaa, kuten jäätelön, jugurtin, mehujen, vanukkaiden ja leipomotuotteiden valmistus. Pitkän toimitusjohtajan työnsä aikana Helenius vaikutti merkittävästi yrityksen kasvuun ja kehittymiseen. Hänellä oli lisäksi useita oman alansa ja laajemmin elintarvikeollisuuden luottamustehtäviä. Helenius ja hänen puolisonsa vaikuttivat keskeisesti siihen, että Brita Heleniuksen kotitilasta Määtästä muodostui Turkansaaren ulkomuseo Oulun Madekoskella. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Arne Helenius sai vuonna 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arne Helenius *Biografiasampo*. Viitattu 25.4.2022.
2. 1 2  Etevän meijerijohtajan sydän sykki Oulujoella.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 22.9.2004, nro 111, s. 13. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.4.2022.
*Codex Borbonicusin* sivu 13
**Asteekkien koodeksit** ovat koodekseja, joissa asteekit kuvasivat esimerkiksi divinaatiota, seremonioita, rituaalikalenteria, jumalia ja maailmankaikkeutta. Kaikki säilyneet kopiot on tehty espanjalaisvalloituksen 1520 jälkeen, joskin ainakin alkuperäinen *Codex Borbonicus* kirjoitettiin mahdollisesti ennen valloitusta.

Koodeksit tehtiin peurannahalle tai agavekuidusta tehdylle paperille. Niiden sisältö koostuu piktogrammeista, ideogrammeista ja foneettisista merkeistä. Espanjalaisvaikutteita saaneissa myöhemmissä koodekseissa on eurooppalaista kirjoitusta. Espanjalaiset valloittajat polttivat monia koodekseja niiden pakanallisen sisällön johdosta. Myös asteekkihallitsijat olivat tuhonneet koodekseja kirjoittaakseen historiaa mieleisekseen.

Käsikirjoituksia on säilynyt 1500-, 1600- ja 1700-lukujen ajalta noin 500 kappaletta. Joitain säilyneitä asteekkikoodekseja ovat esimerkiksi *Codex Mendoza*, *Matricula de Tributos*, *Codex Borbonicus*, *Codex Vaticanus A*, *Codex Azcatitlan* ja *Codex Xicotepec*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Colonial and Aztec Codex Facsimiles University of Arizona Library.  Arkistoitu 13.5.2017. Viitattu 6.3.2017.
2. ↑  Vahé Ter Minassian: Aztec manuscript under the microscope *The Guardian*.  28.11.2014. Viitattu 6.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asteekkien koodeksit** Wikimedia Commonsissa
WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Ricen gambiitti**. 
*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Ricen gambiitti** on hyvin kyseenalainen*selvennä* kuningasgambiitin muunnelma. Se alkaa siirroilla

1.e4 e5 2.f4 exf4 3.Rf3 g5 4.h4 g4 5.Re5 Rf6 6.Lc4 d5 7.exd5 Ld6 8.O-O
Muunnelma on nimetty yhdysvaltalaisen Isaac Ricen mukaan. Hän pelasi muunnelmaa ensi kertaa vahingossa, mutta innostui siitä voitettuaan pelin. Rice promotoi muunnelmaa paljon ja käytti lähes 50 000 dollaria sen teematurnausten järjestämisiin. Hän perusti jopa *The Rice Gambit Association* -järjestön vuonna 1904. Järjestön oli tarkoitus tehdä gambiittia tunnetuksi.

Kahdeksannella siirrollaan valkea vie kuninkaansa turvaan ja uhraa ratsunsa tarkoituksenaan saada tarpeeksi vahva hyökkäys korvaukseksi. Gambiitti on kuitenkin todettu tarpeettomaksi ja musta saa selvästi paremman aseman ottaessaan ratsun vastaan. Tästä syystä Ricen gambiittia ei enää näekään koskaan huipputasolla.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Lähteet
-------

* Rice Gambit *1904 Cambridge Springs International Chess Congress*.  Arkistoitu 20.9.2008. Viitattu 25.6.2020. (englanniksi)
* The Rice Gambit by Bill Wall
* Chess Notes by Edward Winter
**Alexander Ramstedt** (9. tammikuuta 1848 Savonlinna – 16. helmikuuta 1889 Savonlinna) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä *A.R-dt*, *A.R:dt*, *A.R-st* ja *Aleksis Raunio*.

Ramstedt kävi yläalkeiskoulun ja oli sitten lyhyen aikaa maanmittarin oppilaana kunnes lähti 1868 opiskelemaan Jyväskylän opettajaseminaariin. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi sieltä vuonna 1872. Ramstedt oli kansakoulunopettajana Mikkelissä 1872–1875 ja toimi samalla myös Mikkelin lyseon laulun- ja voimistelunopettajana. Vuodesta 1875 Ramstedt oli kansakoulunopettajana Savonlinnassa ja hän oli myös kaupungissa ilmestyneen *Savonlinna*-lehden toimittajana vuodesta 1876.

Ramstedtin ensimmäiset kirjalliset tuotokset ilmestyivät Jyväskylän seminaarin oppilaiden J. H. Erkon, Olli Wuorisen ja Isa Aspin kokoamassa albumissa *Suomen saloilta*. Hän avusti myöhemmin useita lehtiä muun muassa Suomen Kuvalehteä ja hän julkaisi myös itse lyhyen aikaa Läheltä ja kaukaa-nimistä kirjallisuuslehteä.

Teoksia
-------

* *Mammonan orjuus* ; kertoili Aleksis Raunio. Nuori Suomi 2. Edlund, Helsinki 1886

Suomennoksia
------------

* Johan Rudolf Pallin : *Keski-ajan historia kansakoulujen tarpeeksi*. Weilin ja Göös, Jyväskylä 1875
* Karl Listner ja Friedrich Gerstäcker : *Siirtolaisen elämän vaiheet ynnä Haaksirikon jälkeen : kaksi kertomusta Australiasta*. Huvikirjasto nuorisolle 1. Weilin ja Göös, Jyväskylä 1875

Lähteet
-------

* Alexander Ramstedt SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Uutinen Ramstedtin kuolemasta, Lounas no 16 22.02.1889 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* Uutinen Ramstedtin kuolemasta, Finland no 41 18.02.1889 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Alexander Robert Uno Standertskjöld** (26. maaliskuuta 1863 Tula, Venäjä – 16. elokuuta 1911 Wien, Itävalta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra.[1]

Alexander Robert Uno Standertskjöldin vanhemmat olivat kenraalimajuri, vapaaherra Carl Arvid Mauritz Standertskjöld ja Catarina Paulina von Bodisco. Standertskjöld valmistui 1. Paavalin sotakoulusta Pietarista, ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin palvelukseen 6. tarkk’ampujapataljoonaan vuonna 1883. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1888 ja alikapteeniksi 1889. Vuonna 1891 Standertskjöld siirrettiin 8. tarkk’ampujapataljoonaan, kapteeniksi hän yleni 1896 ja everstiluutnantiksi 1902. Venäjän–Japanin sodan alussa helmikuussa 1902 Standertskjöld määrättiin kasööriksi Mantšurian armeijan kenttäesikuntaan, toukokuussa 1904 hänet siirrettiin kasööriksi Mantšurian armeijan ylipäällikön esikuntaan ja lokakuussa 1904 määrättiin kenttäarmeijan ylipäällikön esikunnan majoitusmestariosaston komendantiksi. Sodan jälkeen heinäkuussa 1906 hän palasi palvelukseen 8. tarkk’ampujapataljoonaan, everstiksi hän yleni saman vuoden syyskuussa. Standertskjöld sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina elokuussa 1911.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Alexander Robert Uno Standertskjöld *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 26.4.2020)
**Æthelwalh** tai **Æthelwealh** (k. 686 tai 687) oli Sussexin kuningas 648–686. Anglosaksien kronikan mukaan Mercian kuningas Wulfhere ryösti Wightsaarta vuonna 661 ja antoi sen jälkeen saaren Æthelwalhille, koska oli ollut tämän kummisetä kastetilaisuudessa. Beda Venerabiliksen mukaan Wulfhere oli käännyttänyt eteläsaksit kristityiksi ja heidän kuninkaansa Æthelwalh oli ottanut kasteen Wulfheren toimiessa kummisetänä. Bedan mukaan Æthelwalh puolestaan antoi Wulfherelle maata Selseyssä, ja Wulfhere rakennutti sinne luostarin. Wessexin kuningas Cædwalla hyökkäsi vuonna 686 tai 687 Sussexiin ja tappoi Æthelwalhin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kings of Sussex 491–686 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 23.2.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Sussexin kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Ælle (477–~491)
* Cissa
* Æthelwalh ~(660–685)
* Ecgwald ~(683–685)
* Berthun (685)
* Andhun (685)
* Nothhelm ~(692–714)
* Watt ~(692–700)
* Bryni (~705)
* Osric ~(705–717)
* Æthelstan (~714)
* Æthelbert (~740)
* Offa (~770)
* Oswald (~772)
* Osmund (760–772)
* Oslac (~765–780)
* Aelfwald (~765–772)
* Ealdwulf ~(765–791)
* Egbert (827)
* Eadwine

 |

 |
David Foster
**David Foster** O.C. O.B.C. LL.D. (s. 1. marraskuuta 1949 Victoria, Kanada) on kanadalainen muusikko ja maailman menestyneimpiä pop-tuottajia. Hän on voittanut lukuisia Grammy-palkintoja parhaana sovittajana, säveltäjänä sekä tuottajana.

Hän on tuottanut muun muassa näiden artistien levyjä: Josh Groban, Céline Dion, Barbra Streisand, Kenny Rogers, The Corrs, George Harrison, Earth, Wind & Fire, Chaka Khan, Laura Pausini, Whitney Houston, Michael Jackson, Luis Miguel, Chicago, Richard Marx, Mariah Carey, Destiny's Child, Anne Murray, Olivia Newton-John, Andrea Bocelli, Lara Fabian, Dolly Parton, Julio Iglesias, Gordon Lightfoot, Madonna, Al Jarreau ja Yes.

AOR-musiikki
------------

David Foster tunnetaan myös AOR-musiikin (adult oriented rock) suurena vaikuttajana, ja hän perustikin 1980-luvulla amerikkalaisen studiokitaristi Jay Graydonin kanssa AOR-yhtyeen Airplay, joka teki yhden levyn vuonna 1980. AOR-musiikki on edelleen suosiossa mm. Tanskassa ja Ruotsissa. Suurimpia AOR-tyylin yhtyeitä olivat 1980-luvulla mm. Chicago, jonka 1980-luvun albumeista David Foster tuottikin muutaman.

Yksityiselämä
-------------

David Fosterin perheestä tehtiin vuonna 2005 Fox-kanavalla tosi-TV:n kaltainen televisio-ohjelma, joka kertoi hänen uusioperheestään, kun hän yrittää paimentaa kahta toisen vaimonsa ylihemmoteltua poikaa hankkimaan oikeat työpaikat heidän Malibun yli 40 miljoonan dollarin kartanossaan. Sarjaa ehdittiin lähettää vain kahden jakson verran, jonka jälkeen Fox päätti keskeyttää sen liian vähäisiin katsojiin vedoten. MTV Finland näytti kummatkin jaksot Suomessa.

Foster oli naimisissa Alankomaista kotoisin olevan entisen mallin ja sisustussuunnittelijan Yolanda Hadidin kanssa vuodesta 2011 vuoteen 2017. Foster avioitui kesällä 2019 laulaja-näyttelijä Katharine McPheen kanssa ja he saivat maaliskuussa 2021 lapsen joka on McPheen esikoinen ja Fosterin kuudes lapsi. Pari tapasi American Idol -ohjelman kuvauksissa vuonna 2006, jolloin McPhee oli ohjelmassa kilpailijana ja Foster sen vierailevana esiintyjänä ja mentorina.

Lähteet
-------

1. ↑  David Foster Says He'll Never 'Disclose' Why He and Yolanda Hadid Split *Us Weekly*.  1.7.2020. Viitattu 4.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Poika tuli! American Idol -tähti Katharine McPheen, 36, ja musiikkimoguli David Fosterin, 71, lapsi syntyi *www.iltalehti.fi*. Viitattu 4.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Nikita Boriso-Glebsky** (myös **Borisoglebsky**, s. 1985 Volgodonsk) on venäläinen viulisti. Suomalaiset muistavat hänet Sibelius-viulukilpailun 2010 voittajana, minkä lisäksi hän on voittanut Tšaikovski-kilpailun Moskovassa 2007, Kuningatar Elisabeth -kilpailun Brysselissä 2008 ja Fritz Kreisler -viulukilpailun Wienissä 2010.

Boriso-Glebsky valmistui Moskovan Tšaikovski-konservatoriosta vuonna 2005 ja jatkoi opintojaan Eduard Grachin ja Tatjana Berkulin johdolla Venäjällä sekä Belgiassa Chapelle Musicale Reine Elisabeth -oppilaitoksessa Augustin Dumayn oppilaana.

Boriso-Glebsky tekee kiertueita ympäri maailmaa sekä orkesterien solistina että resitaaleja antaen. Hän on ollut perustamassa vaihtuvakokoonpanoista Rubik Ensemble -kamarimusiikkiorkesteria ja levyttänyt Henri Vieuxtempsin ja Édouard Lalon sävellyksiä. Hän soittaa Matteo Goffrillerin rakentamaa viulua vuosilta 1720–1730.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nikita Borisoglebsky *236th Season*. Mariinski-teatteri. Viitattu 16.9.2018. (englanniksi)
2. ↑  Nikita Boriso-Glebsky, viulu Kuhmon kamarimusiikki. Viitattu 16.9.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |