recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pianokonsertti
Osa artikkelisarjaa
 **Musiikki** 

Musiikin tyylilajit 

* Taidemusiikki
* Populaarimusiikki:
* *Pop* | *Rock* | *Iskelmä*
* Afroamerikkalainen musiikki
* Kansanmusiikki
* Maailmanmusiikki


Musiikinteoria 

* Nuottikirjoitus
* Melodia
* Harmonia
* Tonaalisuus
* Sävelasteikko
* Sävellaji
* Tahtilaji
* Musiikkifilosofia
* Musiikin vaikutukset
* Musiikin historia


Musiikin tekeminen 

* Muusikko
* Säveltäminen
* Improvisointi
* Soitin
* Laulu
* Konsertti
* Äänen tallennus
* Tekijänoikeus


**Konsertti** on tilaisuus, jonka ohjelma muodostuu kokonaan tai pääasiallisesti musiikin esittämisestä. Tyypillisin konsertti on kaikille avoin mutta maksullinen yleisötilaisuus, mutta konsertiksi voidaan nimittää myös maksutonta tilaisuutta tai yksityistilaisuutta. Sen sijaan tallennetun musiikin toistamisesta muodostuvaa tilaisuutta ei nimitetä konsertiksi, vaan konsertissa on aina yksi tai useampi esiintyjä, joka soittaa tai laulaa yleisölle paikan päällä.

Käsitteenä konsertti vakiintui klassisen musiikin aikana, jolloin puhuttiin "konsertoista" (italiaksi *concerto*). Myöhemmin populaarimusiikin synnyttyä ja yleistyttyä 1900-luvun puolivälin jälkeen alettiin puhua myös pop- sekä rock-konserteista.

Katso myös
----------

* Musiikkifestivaali

Lähteet
-------

1. ↑  Suomisanakirja: Konsertti

Kirjallisuutta
--------------

* Mikkonen, Henna & Rimpiläinen, Suvi: *Konsertissa kävijän taskusanasto*. Helsinki Jyväskylä: Minerva, 2009. ISBN 978-952-492-248-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konsertti** Wikimedia Commonsissa
Charles Kingsford Smith.
**Charles Kingsford Smith** (9. helmikuuta 1897 – 8. marraskuuta 1935) oli australialainen lentäjä ja ilmailualan edelläkävijä.

Kingsford Smith liittyi nuorena armeijaan ja osallistui ensimmäisessä maailmansotaan palkittuna lentäjänä Kuninkaallisissa lentojoukoissa. Armeijan jälkeen hän oli useita vuosia Hollywoodissa stunt-lentäjänä. Palattuaan Australiaan hän oli australialaisessa lentoyhtiössä lentäjänä.

Ennätyslentäjä
--------------

Vuonna 1926 Kingsford Smith osti Fokker F.VII:n ja antoi sille nimen *The Southern Cross*. Tällä koneella hän lensi useita ennätyksiä, kuten ylitti ensimmäisenä Tyynen valtameren. Vuonna 1935 hän katosi koneineen Myanmarissa (tuolloinen Burma) matkalla Englannista Australiaan.

Huomionosoituksia
-----------------

* Sydneyn kansainvälinen lentoasema on nimetty Kingsford Smithin mukaan.
* Australian 20 dollarin setelissä on hänen kuvansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Australian Stories (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Kingsford Smith** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Konstruktiivinen realismi** on tieteenfilosofinen suuntaus, jonka kehitti 1980-luvun loppupuolella Friedrich Wallner. Wallnerin mukaan perinteiset tiedettä koskevat näkemykset sen universaaliudesta, välttämättömyydestä ja ikuisesta pätevyydestä ovat kyseenalaisia, ja relativismi on vaikuttanut tuhoavan tieteen väitteet rationaalisuudesta. Konstruktiivisessa realismissa Wallner pyrki yhdistämään perinteisen näkemyksen tieteellisestä tiedosta relativismiin.

Konstruktiivinen realismi korvaa tieteen deskriptivismin konstruktivismilla: sen mukaan tiede ei kuvaa todellisuutta vaan koostaa uuden, keinotekoisen todellisuuden. Konstruktiiviseen realismiin kuuluu muun muassa tieteellisen teorian irrottaminen kontekstistaan ja sijoittaminen uuteen kontekstiin. Tällöin teoriaan liittyvät erilaiset piilevät oletukset paljastuvat. Tästä Wallner käyttää termiä *strangification*, ja hän vertaa sitä hermeneuttiseen etäisyyden ottamisen menetelmään (*Verfremdung*).

Katso myös
----------

* Sosiaalinen konstruktionismi

Lähteet
-------

1. 1 2  Wallner, Fritz: A New Vision of Science *bu.edu*. Viitattu 3.6.2009.
2. 1 2  Wallner, Fritz: Constructive Realism *elm.eeng.dcu.ie*. Viitattu 3.6.2009. [vanhentunut linkki]

Kirjallisuutta
--------------

* Newton, Roger G.: *The truth of science: Physical theories and reality*. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1997. ISBN 978-0-674-91092-8. (englanniksi)
**Kaori Sakamoto** (jap. 坂本花織, *Sakamoto Kaori*; s. 9. huhtikuuta 2000 Kobe) on japanilainen taitoluistelija. Hän on kaksinkertainen maailmanmestari, kaksinkertainen olympiamitalisti, kolminkertainen Japanin-mestari ja 2018 neljän maanosan mestaruuskilpailuiden voittaja. 

Sakamoto sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kuudenneksi kaudella 2014–2015 ja saavutti pronssia kaudella 2016–2017. Vuonna 2018 hän voitti neljän maanosan mestaruuden ja sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa kuudenneksi. Vuonna 2019 hän jäi Saitaman MM-kilpailuissa viidenneksi vain vajaan pisteen päässä pronssimitalista. 

2020-2021 kaudella hän voitti 2020 NHK-Trophy -Grand Prixin, oli toisissa MM-kilpailuissaan kuudes ja oli mukana pronssia voittaneessa Japanin tiimissä World Team Trophyssä.

2021-2022 kaudella hän voitti NHK-Trophyn, oli Skate American neljäs ja voitti toisen Japanin-mestaruutensa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuepronssia luisteltuaan naisten vapaaohjelman toiseksi. Yksinluistelussa Sakamoto voitti pronssia saatuaan kolmanneksi korkeimmat pisteet niin lyhyt- kuin vapaaohjelmassa. 2022 MM-kilpailuissa Montpellierissä hän sijoittui ensimmäiseksi niin lyhyt- kuin vapaaohjelmassa ja voitti kultaa.

2022-2023 kaudella Sakamoto oli mukana tiimissä joka voitti 2022 Japan Open kultaa, voitti ensimmäisen Skate America-tittelinsä, sai hopeaa Japanin NHK-Trophyssä ja jäi Grand Prix finaalin viidenneksi. Hän voitti kolmannen Japanin mestaruutensa ja kauden päätteeksi luisteli kotiyleisön edessä toiseen peräkkäiseen MM-kultaansa Saitamassa. 

Sakamoto on pituudeltaan 159-senttinen. Häntä valmentaa Sonoko Nakano, Mitsuko Graham ja Sei Kawahara. Hänen koreografinsa kaudella 2022-2023 ovat Marie-France Dubreuil (vapaaohjelma) ja Rohene Ward (lyhytohjelma).

Lähteet
-------

1. 1 2  Biograph: Kaori Sakamoto International Skating Union. Viitattu 18.2.2022. (englanniksi)
**Konséguéla** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 30 100 ja kylässä 5 400 asukasta (vuonna 2009).

Konséguélan kunta rajoittuu lännessä Koutialan piirin Diédougoun ja Koninan, pohjoisessa Miénan ja N’Tossonin, idässä N’Golonianasson ja Faguin ja etelässä Sikasson piirin Dogonin sekä Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Etelärajalla virtaa Banin sivujoki Banifing. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.3.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Konséguéla 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 9.3.2018.
Kermit the Frogin tähti Hollywood Walk of Famella
**Kermit the Frog** eli **Kermit-sammakko** on Muppet, jonka ensiesiintyminen oli vuonna 1955. Sen äänenä oli Jim Henson aina kuolemaansa 1990 asti, ja se olikin Hensonin hahmoista kuuluisin. Hensonin kuoleman jälkeen hahmon äänenä oli vuoteen 2016 asti Steve Whitmire. Nyt Kermitin esittäjänä on Matt Vogel. Kermit-hahmo on yksi tunnetuimpia *The Muppet Show’n* hahmoista ja esiintynyt runsaasti niin televisiossa kuin Muppet-elokuvissakin. Kermit on yksi harvoista fiktiivisistä hahmoista, joka on saanut oman tähden Hollywood Walk of Famelle. Kermitin suomenkielisinä ääninä ovat olleet Antti Pääkkönen (*Seesamtie*) ja Markus Niemi (2020-).

Kermit alun perin oli valmistettu Jim Hensonin äidin hylkäämästä vaaleanvihreästä takista, joka sai silmät pingispallon puolikkaista. Leski Jane Henson luovutti kymmenen nukkea Washingtonissa sijaitsevalle Smithsonian-instituutin museolle, mukana meni myös Kermit. Kirkkaamman vihreä Kermit ilmestyi vuonna 1969 Sesame Street -ohjelmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Äidin takista ommeltu alkuperäinen Kermit pääsi museoon *hs.fi*.  26.8.2010. Helsinki:  Helsingin Sanomat. Viitattu 26.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Tough Pigs Anthology: Kermit's Sesame Street News Flash sketches (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kermit's commencement address at Southampton College in 1996 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Gáhteriinná** ja **Káhtariinná** ovat naisen etunimiä. Ne ovat Katariina-nimen saamelaisia vastineita.

Vuoteen 2022 mennessä Gáhteriinná on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 5 naisella. Káhtariinná-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan.

Nimipäivä
---------

Gáhteriinná- ja Káhtariinná-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 25. marraskuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Saarelma-Paukkala, Minna: *Etunimikirja. Suomalaiset nimitrendit 2000-luvulla*, s. 257. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. ISBN 978-952-222-831-4.
2. ↑  Lempiäinen, Pentti: *Suuri etunimikirja*, s. 127–128. Kolmas tarkistettu painos. Toim. Raisa Vuohelainen. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29400-4.
3. ↑  Nimipalvelu: Etunimitilasto (hakusanat "Gáhteriinná" ja "Káhtariinná")  7.11.2022. Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 10.11.2022.
4. ↑  Saarelma-Paukkala 2017, s. 183–185, 257.
KonsulinsaariSaari marraskuussa 2016 kunnostustöiden jälkeen, taustalla vanha Finlaysonin tehdasrakennus.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
61°30′04″N, 23°45′44″E, TampereSuomi |
| Vesialue | 
Tammerkoski |

Väestö| Asukasluku | 
asumaton |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Konsulinsaari vehmaana elokuussa 2013.
**Konsulinsaari** on pieni saari Tampereen Jussinkylässä Tammerkosken yläjuoksulla.

Saaren nimi
-----------

Saari sai nykyisen nimensä konsuli F. E. Wahlgrenista, joka oli Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtajana 1869–1881 ja isännöi saarta osana yhtiön maita. Saarta kutsuttiin myös Wahlgrenin saareksi, mutta Konsulinsaaresta tuli uusi pysyvä nimi. Aiemmin saarella on ollut useita nimiä. Se on tunnettu nimillä Koivusaari, Marieholm, Koskensaari sekä Pikkusillan vieressä oleva saari.

Saaren käyttö
-------------

Vuonna 1858 Konsulinsaaren kautta rakennettiin kapea, pelkästään kävelyyn tarkoitettu puinen Pikkusilta. Se oli aikanaan toinen Tammerkosken ylittävä silta. Tuolloin Hämeensillan paikalla ollutta siltaa kutsuttiin Isoksisillaksi.

Vuonna 1882 saareen rakennettiin kahvila-ravintola, joka toimi vuoteen 1897 saakka. Silloin alettiin rakentaa nykyistä Satakunnansiltaa, ja sillan valmistuttua vuonna 1900 kulkuyhteys saareen katkesi. Samalla suuri osa saaresta jäi sillan alle. Vuonna 1901 saareen vielä suunniteltiin uutta ravintolaa ja arkkitehti Birger Federleyltä tilattiin ravintolalle piirustukset, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Tämän jälkeen saari on ollut käyttämättömänä.

Syksyllä 2016 saaressa tehtiin kunnostustöitä ja sinne sijoitettiin Matti Hauptin veistämä Kultakutri. Veistos on ollut aiemmin esillä Pyynikillä Joselinin niemellä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tampere wanhoissa postikorteissa
2. ↑  Pirkanmaan teollisuushistoria (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Rundgren, Essi: Kahvila väistyi Satakunnansillan tieltä, eikä palaa.  *Aamulehti, Moro*, 29.9.2016, s. 10-11.
4. ↑  Konsulinsaarta kunnostetaan ja sinne sijoitetaan Kultakutri-patsas  9.9.2016. Tampereen kaupunki. Viitattu 24.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Satakunnansilta** Wikimedia Commonsissa
Kapaneus William Blaken laatimassa *Jumalaisen näytelmän* kuvituksessa.
**Kapaneus** (kreik. Καπανεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hipponooksen ja Astynomen poika. Hänellä oli puolisonsa Euadnen kanssa poika Sthenelos. Kapaneus oli yksi seitsemästä Thebaa vastaan nousseesta sotapäälliköstä.

Kapaneus oli tarun mukaan suunnattoman vahva ja suurikokoinen ja vertaansa vailla soturina. Hänet tunnettiin myös röyhkeydestään. Theban piirityksen aikana hän seisoessaan Theban muurilla huusi, ettei itse Zeus voisi estää häntä hyökkäämästä kaupunkiin, josta suuttuneena Zeus iski Kapaneuksen vasamalla kuoliaaksi. Kapaneuksen ruumista tuhkattaessa tämän puoliso Euadne heittäytyy miehensä hautarovioon ja kuoli siten tämän mukana.

Kapaneuksen tarinaa ovat kertoneet Aiskhylos tragediassa *Seitsemän Thebaa vastaan*, Euripides tragedioissaan *Turvananojat* ja *Foinikian naiset* sekä roomalainen runoilija Statius.

*Jumalaisessa näytelmässä* Dante näkee Kapaneuksen helvetin kolmannessa pyörössä. Muiden jumalanpilkkaajien tavoin Kapaneus on tuomittu olemaan polttavalla hiekalla, jossa heidän päällensä sataa hiljalleen tulta. Mutta päinvastoin kuin muut, Kapaneus ei torju tulta aivan kuin se ei häntä polttaisikaan. Danten tätä ihmetellessä Kapaneus kertoo olevansa sama mies niin kuolossa kuin elossakin ja uhmaavansa edelleen jumalaa.[1]

Lähteet
-------

1. ↑  Dante: *Jumalainen näytelmä: I Helvetti, 14. laulu*
**Käärlampi** on runsaan kolmen hehtaarin laajuinen metsäjärvi koillisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Lahnuksessa. Käärlammen itäinen naapurijärvi on Hepolampi ja koillisessa on Hauklampi. Käärlammen luoteispuolella sijaitsee Pitkäsuo ja itäpuolella Vahtersuo.

Etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen Käärlampi jakautuu eteläosastaan lounaiseen ja kaakkoiseen poukamaan. Järven nimi on vanha ja sen alkuperä on hämärän peitossa. Nimi on saattanut olla aiemmin Kierlampi, jolloin se on viitannut järven muotoon. Varhaisin karttamaininta Käärlammesta on vuodelta 1775 muodossa Kjär Lambi.

Käärlampi on osa 1,4 neliökilometrin laajuista Luukin luonnonsuojelualuetta, jolla vuorottelevat kalliomänniköt ja -jyrkänteet kapeiden soiden ja rehevien purolaaksojen kanssa. Käärlammen kallioalue on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 5.9.2019.
2. 1 2  Käärlampi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 5.9.2019.
3. ↑  Käärlampi Espoon karttapalvelussa
4. ↑  Luhtala, Marika: Käärlampi on voinut saada nimensä kiertyvästä muodostaan *Espoo.fi*.  12.1.2018. Espoon kaupunki.  Arkistoitu 6.9.2019. Viitattu 5.9.2019.
5. ↑  12.4 Luukin luonnonsuojelualue, 12.5 Pitkäsuo, 12.6 Käärlammen siirtolohkare, 12.7 Luukin muinaisranta, 12.8 Hauklammen jyrkänne *Esbo.fi*. Espoon kaupunki.  Arkistoitu 6.9.2019. Viitattu 5.9.2019.
François Bayrou
**François Bayrou** (s. 25. toukokuuta 1951 Bordères, Pyrénées-Atlantiques) on ranskalainen poliitikko, entinen Euroopan parlamentin jäsen. Bayrou oli opetusministerinä Édouard Balladurin ja Alain Juppén konservatiivihallituksissa 1993–1997 ja opetusministerinä lyhyen aikaa Édouard Philippen hallituksessa. Pienpuolueen johtaja Bayrou sai vuoden 2007 presidentinvaaleissa yllättävän 18,5 prosentin kannatuksen.

Bayrou oli keskustalaisen Union pour la Démocratie Française -puolueen (UDF) puheenjohtaja vuodesta 1998. Gaullistisen Rassemblement pour la Républiquen muodostaessa vuonna 2002 Chiracia tukevan Union pour un Mouvement Populairen, Bayrou päätti UDF:n jäävän sen ulkopuolelle, vaikka suuri osa puolueen jäsenistä liittyikin uuteen puolueeseen. Seuranneisiin UMP:n hallituksiin kuului yksi UDF:n ministeri, Bayroun vastustaja Gilles de Robien.

Bayrou oli ehdokas vuoden 2002 presidentinvaalissa, jossa hän jäi ensimmäisellä kierroksella neljänneksi saatuaan 6,84 prosenttia äänistä. Vuoden 2007 presidentinvaaleissa Bayrou nousi mielipidetiedusteluissa kahden suurimman puolueen ehdokkaiden vanaveteen. CSA:n gallupin mukaan hän saisi ensimmäisellä kierroksella 24 prosenttia äänistä suurempien puolueiden ehdokkaiden kerätessä 25 prosenttia ja 26 prosenttia. Lopulta Bayrou sai 18,57 prosenttia ensimmäisen kierroksen äänistä ja sijoittui kolmanneksi Nicolas Sarkozyn ja Ségolène Royalin jälkeen.

Bayrou perusti presidentinvaalikannatuksensa turvin uuden keskustalaisen Mouvement démocrate -puolueen (MoDem), jonka UDF-MoDem-lista sai kesäkuun parlamenttivaaleissa 7,61 prosentin kannatuksen.

Emmanuel Macronin tultua 2017 valituksi presidentiksi hallituksen kokosi Édouard Philippe. Tässä hallituksessa Bayrou oli oikeusministerinä 19. kesäkuuta saakka. Hän oli yksi niistä neljästä Macrónin tukipuolueen MoDemin neljästä ministeristä, jotka erosivat kesäkuussa 2017 ministerintehtävästä puoluetta ravistelevan rahoituskandaalin vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Bayrou nousi Sarkozyn ja Royalin kannoille Ranskassa HS. Viitattu 10.03.2007.
2. ↑  Johanna Kippo: Ranskassa lisää ministerieroja *Yle.fi/uutiset*.  21.6.2017. Viitattu 22.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François Bayrou** Wikimedia Commonsissa

* Bayroun kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ranskan presidentinvaalin ehdokkaat 2012 |
| --- |
|  |
| Toinen kierros | 
* **Hollande** (PS)
* Sarkozy (UMP)

 |  |
|  |
| Muut ehdokkaat | 
* Le Pen (FN)
* Mélenchon (LFI)
* Bayrou (MoDem)
* Joly (EELV)
* Dupont-Aignan (DLF)
* Poutou (NPA)
* Arthaud (LO)
* Cheminade (SP)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Elizabeth-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Swiftsure** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1787 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Elizabeth-luokka*
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1782 Deptfordista John & William Wellsiltä, missä köli laskettiin toukokuussa 1784. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1787 ja se valmistui 22. toukokuuta Deptfordissa ja 21. elokuuta Woolwichissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 31 241 puntaa 3 shillinkiä ja 5 dimeä, mihin tuli lisäksi varustamiskulut Deptfordissa 10 643 puntaa ja kuparointi Woolwichissa 1 635 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa 1790 päällikkönään Sir James Wallace. Alus oli varusteltavana Plymouthissa helmi-maaliskuussa 1791Alus varustettiin elokuussa Plymouthissa palvelukseen Kanaalin alueella. Se poistettiin palveluksesta syyskuussa 1791. Alus oli kesäkuusta lokakuuhun 1793 varustettavana Plymouthissa ja se otettiin palvelukseen heinäkuussa päällikkönään Charles Boyles. Alus oli 1794 Irlannin asemalla kontra-amiraali Sir Robert Kingsmillin lippulaivana. Alus valtasi 5. toukokuuta 36-tykkisen *L'Atalanten*.

Alus osallistui 1. elokuuta 1798 Aboukirin taisteluun. Ranskan laivaston amiraali Ganteaumen johtama laivasto-osasto valtasi aluksen 24. kesäkuuta 1801 Dernan niemen edustalla. Valtauksessa sai surmansa kaksi ja haavoittui kahdeksan, joista kaksi kuolettavasti, miehistönjäsentä.

Ranskan laivaston Swiftsure
---------------------------

Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä *Le Swiftsure*. Se osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen.

HMS Irresistible
----------------

Aluksen saamat vauriot korjattiin Gibraltarilla. Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1806 nimellä *HMS Irresistible*, koska laivastossa oli jo alus nimellä *HMS Swiftsure*. Alus palautettiin palvelukseen vankilalaivana maaliskuussa 1808 päällikkönään George Fowke.

Alus romutettiin tammikuussa 1816 Chathamissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Goodwin, Peter: *The Ships of Trafalgar - The British, French and Spanish Fleets October 1805*. London: Conway Maritime Press, 2005. ISBN 1-84486-015-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Winfield 2007 s. 82

*Elizabeth*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Elizabeth* – *HMS Resolution* – *HMS Cumberland* – *HMS Berwick* – *HMS Bombay Castle* – *HMS Powerful* – *HMS Defiance* – *HMS Swiftsure* |
| Edeltäjä: *HMS Egmont* – Seuraaja: Royal Oak -luokka |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Bellerophon-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Superb** oli Sir Edward Reedin Turkin laivastolle suunnittelema ja Thames Ironworksin rakentama taistelulaiva (alkuperäiseltä nimeltään *Hamidieh*), joka siirrettiin vuonna 1878 Venäjän ja Turkin välisen sodan vuoksi yhdessä Belleisle-luokan alusten ja *HMS Neptunen* kanssa Britannian kuninkaalliselle laivastolle.

Aluksen alkuperäisten piirustusten mukaan alus oli suurempi versio *HMS Herculeksesta*. Aluksen aseistusta oli kasvatettu ja panssarointia lisätty. Muutokset kuitenkin aiheuttivat lopulta merkittäviä muutoksia valmistuneeseen alukseen ja aiheuttivat viiden vuoden viiveen vesillelaskun ja valmistumisen välille.

Palvelus
--------

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, jossa se palveli seuraavat seitsemän vuotta. Alus osallistui Aleksandrian pommitukseen, jossa se käytti 310 kymmenen tuuman kranaattia. Alukseen osui samassa yhteydessä kymmenen kranaattia, joista seitsemän osui panssariin. Osumat eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja.

Alus oli modernisoitavana vuosina 1887–1891 Chathamin telakalla, minkä jälkeen se palveli vartioaluksena Clydessä vuoteen 1894, jolloin se siirrettiin reserviin.

Reservissä palvellessaan se palveli merellä ainoastaan vuoden 1900 sotaharjoituksissa. Vuodesta 1904 alus oli epidemiasairaalana, kunnes se myytiin vuonna 1906 romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Coward, B. R. s. 35


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***HMS Temeraire*** | **Royal Navyn taistelulaivaluokat** | Seuraaja:***HMS Neptune*** |
Kuvassa oikealla linssi tarkentunut lähietäisyydelle ja vasemmalla kauemmaksi. Punaiset kohdat esittävät ripustinsäikeitä.
**Mykiö** on silmän värikalvon ja lasiaisen etupinnan välissä sijaitseva kaksoiskupera linssi. Sen tehtävänä on taittaa silmään tuleva valo ja kohdistaa se silmän perälle keskikuoppaan tarkan kuvan saamiseksi. Toisin sanoen näkemisen säätö eri etäisyyksille. Mykiö ei kuitenkaan yksin taita valoa, vaan sarveiskalvo taittaa suurimman osan silmään tulevasta valosta, mutta mykiö kohdistaa valon.

Mykiö on joustava ja sädekehän lihakset pystyvät säätämään sen polttoväliä. Kun sädekehän lihakset supistuvat ripustinsäikeet löystyvät ja mykiö tulee paksummaksi. Näin linssi tarkentaa lähietäisyydelle. Ikääntymisen myötä mykiön joustavuus kärsii ja tarkennus ei onnistu enää niin hyvin, tätä kutsutaan ikänäöksi.

Mykiö koostuu ohuista päällekkäisistä kerroksista. Mykiö on melko kuiva, sen vesipitoisuus on alhainen ja iän myötä vesipitoisuus pienenee entisestään. Iän myötä myös mykiön sisältämän kalsiumin määrä kasvaa ja sen valkuaisainerakenne muuttuu, mikä vähentää linssin kimmoisuutta. Aikuisen ihmisen mykiö on noin 5 mm paksu ja 9 mm läpimitaltaan.

Mykiön rakenteessa voi olla synnynnäisiä poikkeavuuksia kuten pienilinssisyys tai mykiö voi sijaita väärässä kohdassa. Mykiöön voi tulla samentumia, jotka tunnetaan harmaakaihina. Samentumat voivat olla synnynnäisiä tai ilmestyä myöhemmin. Yleensä samentumat eivät ole häiritseviä, mutta jos samentumasta on huomattavaa haittaa voidaan samentuma hoitaa leikkauksella.

Katso myös
----------

* Linssi (optiikka)
**Filippiiniensorsa** (*Anas luzonica*) on Filippiineillä elävä sorsalaji. Se on Filippiineillä kotoperäinen laji, ja sen kanta vähenee nopeasti elinympäristöjen muutosten takia. Nykyisin filippiiniensorsia arvioidaan olevan enää viisituhatta yksilöä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Filippiiniensorsan pää on muuten kanelinruskea, mutta päälaki ja silmän läpi kulkeva raita ovat tummanruskeat. Muualta höyhenpeite on harmaanruskea. Lentävän linnun siivissä näkyy kiiltävä vihreä läikkä, jossa on mustat reunat. Nokka on siniharmaa. Aikuisen linnun pituus on 48–58 senttimetriä.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Filippiiniensorsaa tavataan nimensä mukaisesti Filippiineillä. Se elää monenlaisissa kosteikkoympäristöissä, sekä suolaisen että makean veden äärellä, myös siellä missä vesi lilluu metsän siimeksessä kuten mangrovealueilla ja toisaalta myös avomerellä.

Lisääntyminen
-------------

Filippiiniensorsien pesimiskausi ulottuu maaliskuusta marraskuuhun mutta siinä on alueellisia eroja. Vilkkainta pesiminen on heinä-elokuussa. Pari laskee 8–10, joskus jopa 16 munaa. Niitä haudotaan noin 25 päivää.

Ravinto
-------

Filippiiniensorsat syövät kalaa, äyriäisiä, hyönteisiä, riisiä ja kasvinversoja.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Anas luzonica* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.6.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Mystery bird: Philippine duck, Anas luzonica Guardian. Viitattu 12.10.2013.
3. 1 2 3  Factsheet ARKive.  Arkistoitu 15.10.2013. Viitattu 11.10.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q654901
* Wikispecies: Anas luzonica
* ADW: Anas\_luzonica
* ARKive: anas-luzonica
* Avibase: 9AA3E5C2D1B17651
* BirdLife: 22680214
* CoL: DGNW
* BOW: phiduc1
* eBird: phiduc1
* GBIF: 2498108
* iNaturalist: 6967
* IRMNG: 11072966
* ITIS: 175107
* IUCN: 22680214
* NBN: NHMSYS0001689389
* NCBI: 75851
* TSA: 1726
* Xeno-canto: Anas-luzonica

 |

 |
**Jiri Geller** (oik. **Jiri Holopainen**, s. 4. syyskuuta 1970 Kerava) on suomalainen kuvanveistäjä, pop-taiteilija ja kuuluu ulkomailla tunnettuihin uuden sukupolven suomalaisiin poptaiteilijoihin. Gellerin töitä on ollut esillä eri puolilla Eurooppaa sekä Japanissa, Kanadassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa.*lähde?* Gellerin ura alkoi 1998 ROR-taiteilijaryhmän (Revolutions On Request) perustajana. Ryhmän toiminta hiipui pikkuhiljaa 2000-luvun alkupuolella ja ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Geller piti vuonna 2006 Kulttuuritehdas Korjaamon Korjaamo Galleriassa.*lähde?*

Nimi Jiri Geller on taiteilijanimi ja viittaa 1970-luvulla muun muassa lusikantaivuttelijana tunnettuun Uri Gelleriin. Geller kertoo töillään luovansa maagista todellisuutta silmänkääntötempuilla.

Gellerin töille on ominaista huippuunsa viimeistelty pinta, joka tavoittelee illuusiota koneen synnyttämästä täydellisestä pinnasta, jota Geller kuitenkin työstää itse eri menetelmin, usein jopa kuukausia. Hän kertoo suhteestaan mustaan väriin Rolls Roycen markkinointikampanjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nurmio, Satu: Kuvanveistäjä Jiri Geller tekee huijauksesta taidetta  18.6.2014. Yle Uutiset. Viitattu 1.5.2022.
2. ↑  Römpötti, Harri: Jiri Geller tekee veistoksia, jotka edustavat toista todellisuutta *Helsingin Sanomat*.  2.9.2020. Viitattu 1.5.2022.
3. ↑  Huhtanen, Ann-Mari: Silmänkääntötemppu *Ylioppilaslehti*.  1.10.2010. HYY. Viitattu 8.1.2018.
4. 1 2  Jiri Geller (Arkistoitu – Internet Archive) Sinkka.fi s. 8
5. ↑  Jussila, Veera: Jiri Geller: Taidetta "tavalliselle Adidaksen kuluttajalle" *Suomenkuvalehti.fi*.  12.9.2014. Viitattu 8.1.2018.
6. ↑  Frilander, Aino: Roll Royce markkinoi uusia autojaan suomalaistaiteilijan avulla, Helsingin Sanomat 1.9.2016.*lähde tarkemmin?* (Artikkelin verkkoversio digilehden tilaajille)

Aiheesta muualla
----------------

* Jiri Gellerin kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Brigitte Oertli** (s. 10. kesäkuuta 1962 Egg, Zürichin kantoni) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Skiclub Eggiä.

Oertli sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 syöksylaskussa 12:nneksi. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän oli alppiyhdistetyssä neljäs, pujottelussa viides ja syöksylaskussa kahdeksas. Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi, suurpujottelussa 11:nneksi ja yhdistetyssä 14:nneksi.

Oertli saavutti Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa sekä Marina Kiehlin voittamassa syöksylaskussa että Anita Wachterin voittamassa alppiyhdistetyssä. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sai pronssia yhdistetyssä.

Oertli voitti alppiyhdistetyn maailmancupin kausilla 1984–1985, 1986–1987, 1987–1988 ja 1988–1989 sekä sijoittui kolmanneksi 1989–1990 ja neljänneksi 1985–1986. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli toinen kaudella 1987–1988, kolmas 1984–1985 ja neljäs 1985–1986 sekä pujottelun maailmancupissa viides 1985–1986 ja 1986–1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kausilla 1984–1985 ja 1987–1988, kolmanneksi 1986–1987 ja viidenneksi 1985–1986. Hän voitti kaikkiaan yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittui 13 kertaa toiseksi ja yhdeksän kertaa kolmanneksi.

Maailmancupin osakilpailuvoitot
-------------------------------

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 9. joulukuuta 1984 | Sveitsi Davos | Alppiyhdistetty |
| 11. tammikuuta 1985 | Itävalta Bad Kleinkirchheim | Alppiyhdistetty |
| 11. tammikuuta 1987 | Itävalta Mellau | Alppiyhdistetty |
| 13. joulukuuta 1987 | Sveitsi Leukerbad | Alppiyhdistetty |
| 18. tammikuuta 1988 | Sveitsi Saas Fee | Pujottelu |
| 24. tammikuuta 1988 | Itävalta Bad Gastein | Alppiyhdistetty |
| 5. maaliskuuta 1988 | Yhdysvallat Aspen | Syöksylasku |
| 15. tammikuuta 1989 | Sveitsi Grindelwald | Alppiyhdistetty |
| 10. joulukuuta 1989 | Yhdysvallat Steamboat Springs | Alppiyhdistetty |

Lähteet
-------

1. ↑  Brigitte Oertli *sports-reference.com*.  Arkistoitu 26.6.2015. Viitattu 12.11.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Brigitte Oertli Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Myh’ailo Ivtšenko** (ukr. Михайло Івченко; 9. elokuuta 1890 Nykolivka, Pultavan kuvernementti – 16. lokakuuta 1939 Vladykavkaz, Pohjois-Ossetia, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.

Ivtšenkon puoliso oli kirjailija Ljudmyla Kovalenko.

Ukrainalaisten taiteilijoiden (MARS) tapaaminen 1923 Kiovassa.
Ennen lokakuun 1917 vallankumousta Ivtšenko työskenteli tilastotieteilijänä Pultavan alueella ja kirjoitti artikkeleita taloudesta, luonnontieteistä ja kansallisesta kysymyksestä aikakauslehdille *Rada* (Kiova) ja *Hutorjanyn*. Ivtšenko oli 1920-luvulla neuvostomielinen ja kuului sellaisiin kirjallisiin järjestöihin kuin Muzahet ja Aspys ja kirjoitti useita proosakokoelmia. Hänen merkittävin kirjallinen teoksena on romaani *Robitni syly* (1929, suom. *Työvoimat*), jossa hän esittää vertauskuvallisesti kansallisen tietoisuuden kehittymisen. Hän käänsi ukrainaksi Rabindranath Tagoren proosaa ja oli 1920-luvulla kirjeenvaihdossa tämän kanssa.

Ivtšenko oli 1930 syytettynä fiktiivisen Ukrainan vapautusliiton näytösoikeudenkäynnissä, ja hänet tuomittiin ehdollisesti. Välttääkseen uuden pidätyksen hän muutti Moskovaan ja asettui sitten Kaukasiaan Pohjois-Ossetiaan Vladykavkaziin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ivchenko, Mykhailo *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  2008. Viitattu 13.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Struk, Danylo Husar: Kovalenko, Liudmyla *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1988. Viitattu 13.9.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |
**Suomen elämäkerrasto** on vuosien 1927 ja 1934 välisenä aikana julkaistun viisiosaisen *Kansallisen elämäkerraston* lyhennetty ja uudistettu laitos, joka ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 1955. Molempien seuraaja taas on vuosina 2003–2007 julkaistu Suomen kansallisbiografia. *Kansalliseen elämäkerrastoon* otettiin muutamia elämäkertoja jo 1879–1883 ilmestyneestä *Biografisesta Nimikirjasta*, jotka kuitenkin tarkistettiin ennen uutta julkaisemista.

Toimittaminen
-------------

Suomen elämäkerraston toimittaja ja kirjoittaja on Ilmari Heikinheimo. Vaikka Heikinheimo laati teoksen yksin, hän mainitsee esipuheessa saaneensa paljon apua useilta henkilöiltä: professori Eino Jutikkala, filosofian lisensiaatti Antero Manninen, professori A. R. Cederberg, kanslianeuvos Osmo Durchman, dosentti Vilho Niitemaa sekä rovasti Urho Paljakka.

Sisältö
-------

Teoksessa on 856 sivua, 1 686 kuvaa ja 16 monivärikuvaliitettä. Kirja laadittiin hakuteokseksi eli sen elämäkerrat ovat edeltäjäänsä verrattuna suppeita. Pääosa noin 2 500 elämäkerrasta on silti peräisin *Kansallisesta elämäkerrastosta*, mutta lyhennettynä, ja kolmannes perusteellisemmin tai jopa kokonaan uudistettuna. Teoksessa on myös 560 uutta elämäkertaa. Julkaisuvaiheessa eläneiden henkilöiden elämäkertoja on kuitenkin mukana vain hieman toistasataa, vaikka niitä arkistoitiin teoksen kirjoitusaikana lähes viisisataa. Edeltäjään verrattuna huomattava ero teoksessa on, että se on kokonaan yhden henkilön kirjoittama. Muitakin eroja, joskin vähäisempiä, teosten välillä on. 

*Kansallisessa elämäkerrastossa* kaikkien ennen vuotta 1809 syntyneiden henkilöiden nimet kirjoitettiin suomalaisessa asussa, mutta Suomen elämäkerrastossa tästä periaatteesta luovuttiin. Vain keskiaikaiset, 1500-luvun ja hallitsijanimet on kirjoitettu suomalaisittain ja muut 1600-luvulta lähtien varsinaisessa kirjoitusasussaan. Tosin 1700-luvulle saakka etunimissä on käytetty K-kirjainta C-kirjaimen asemesta, esimerkiksi *Karl* eikä *Carl*. Toinen poikkeus ovat tietyt henkilöt, jotka ovat tulleet tunnetuksi suomenkielisillä nimillä, kuten Kustaa Mauri Armfelt. Tällöin varsinainen nimi on kuitenkin esitetty suluissa, esimerkiksi (Gustaf Mauritz). Maisterin- ja tohtorin arvojen saantivuosia ei ole teoksessa mainittu eikä esimerkiksi arvonimeä rovasti lainkaan. Kirjallisuusviitteet on tiivistetty henkilöittäin teoksen nimeen ja julkaisuvuoteen.

Teoksen ensimmäisen elämäkerran henkilö on Aadolf Fredrik, Ruotsin ja Suomen kuningas 1700-luvulta, ja viimeisen Pehr Östring, Närpiössä vuonna 1819 syntynyt maatalous- ja valtiopäivämies.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 855. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Biografinen nimikirja: Elämäkertoja Suomen entisiltä ja nykyajoilta. Toimittanut Suomen Historiallinen Seura. (Viitattu 23.10.2019)
3. ↑  Kaarlo Blomstedt, Kustavi Grotenfelt, J. W. Ruuth, Martti Ruuth, Gunnar Suolahti, Väinö Voionmaa, Yrjö Karilas, Ragnar Rosén (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto. I osa. A–E.*, s. 607. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1927.
**Myh’ailo Myh’ailovytš Kotsjubynskyi** (ukr. Михайло Михайлович Коцюбинський, salanimeltään **Zah’ar Kozub**, ukr. Захар Козуб; 17. syyskuuta 1864 Vinnytsja, Podolian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. huhtikuuta 1913 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen kirjailija.

Kotsjubynskyi opiskeli teologisessa seminaarissa, mutta hänet erotettiin 1882 populistisen toiminnan vuoksi, ja hän oli sen jälkeen loppuelämänsä poliisin tarkkailussa. Luettuaan Ludwig Feuerbachin ja Charles Fourierin teoksia hän kääntyi ateistiksi ja sosialistiksi. Hän ryhtyi työskentelemään jo nuorena Ukrainan kansan hyväksi. Hän oli vuosina 1892–1897 salaisen Taras-veljeskunnan jäsen. Hän matkusteli Euroopassa ja sydänvaivojen vuoksi oleskeli Caprilla 1909–1911. Huonon terveytensä vuoksi hän ei työnteon ohella jaksanut kirjoittaa, ja vaikka hän eläkkeen saatuaan saattoi omistautua kirjoittamiselle, hän kuitenkin kuoli jo kahden vuoden kuluttua.

Kotsjubynskyin tuotantoa julkaistiin hänen elinaikanaan parikymmentä teosta, joita myös käännettiin jo tuolloin venäjäksi ja eurooppalaisille kielille. 1890-luvun jälkipuolella hänestä kehittyi lahjakkaimpia ukrainalaisia modernisteja. Hänen taiteellisimpiin teoksiinsa kuuluu *Intermezzo* (1908), jossa hän kuvaa luonnon parantavien voimien vaikutusta herkkähermoiseen kirjailijaan. Monet 1900-luvun alun ukrainalaiset kirjailijat saivat vaikutteita hänen teoksistaan.

Neuvostoliitossa tehtiin elokuvia hänen teostensa pohjalta. Hänen syntymäkodissaan Vinnytsjassa avattiin 1927 museo ja myöhemmin 1934 myös Tšernihivissä hänen asuintalossaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ivan Koshelivets ja Roman Senkus: Kotsiubynsky, Mykhailo *Internet Encyclopedia of Ukraine*. Viitattu 27.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Myh’ailo Kotsjubynskyi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Internet Encyclopedia of Ukraine
* IdRef

 |

 |
Briljanteiksi hiotut timantit heijastavat hyvin valoa
Briljantiksi hiotun timantin mittasuhteet ja osien nimet (englanniksi)
Briljanttileikatun topaasin halkaisijaa mitataan työntömitalla.
Briljanttileikattu timantti (0,1 ct) titaanisessa vihkisormuksessa.
**Briljantti** on jalokiven hiontamuoto. Siinä kivi hiotaan päältäpäin katsottuna lähes pyöreäksi, tulkinnasta riippuen 57 tai 58 -tahoiseksi kiveksi, joka heijastaa valoa mahdollisimman paljon takaisin. Alkuperäisen brillianttileikkauksen taustalla olevan matemaattisen laskukaavan timantin leikkaamiseen ja viisteiden kulmien valitsemiseksi, niin että heijastuneen valon määrä maksimoituu, kehitti Marcel Tolkowsky vuonna 1919 osana väitöskirjatyötään Lontoon yliopistoon. 

Käytettäessä pelkkää briljantti-sanaa tarkoitetaan näin hiottua timanttia. Briljantti on timantin yleisin hiontamuoto.

Briljanttileikatun timantin arviopaino halkaisijan perusteella
--------------------------------------------------------------

Briljanttimuotoon leikatun timantin painoa (karaatteina, karaatti= 0,200 g) voidaan arvioida sen halkaisijan (mm) perusteella seuraavasti. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Halkaisija** | **Karaattia** | **Halkaisija** | **Karaattia** |
| 1,1 mm | 0,005 ct | 6,5 mm | 1,0 ct |
| 1,4 mm | 0,01 ct | 7,4 mm | 1,5 ct |
| 2,0 mm | 0,03 ct | 8,2 mm | 2,0 ct |
| 3,0 mm | 0,10 ct | 9,3 mm | 3,0 ct |
| 4,1 mm | 0,25 ct | 10,3 mm | 4,0 ct |
| 5,1 mm | 0,50 ct | 11,1 mm | 5,0 ct |
| 5,9 mm | 0,75 ct | 13,9 mm | 10,0 ct |

Kaava:
{\displaystyle \mathrm {Painot\,karaatteina\;=\;(Halkaisija\,mm)^{3}\times 0{},0037} }

Briljanttimuotoon leikattuja zirkoneja.

Lähteet
-------

1. ↑  Marcel Tolkowsky, 92, A Retired Gemologist *nytimes.com*.  15.2.1991. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Diamond Cut: Anatomy of a Round Brilliant *gia.edu*.  14.1.2016. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Brilliant cut. Gem cut *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)
4. ↑  Timanttien hiontamuodot *Timanttiset*.  Arkistoitu 21.8.2016. Viitattu 31.7.2016.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Swiftsure** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Swiftsure-luokka (taistelulaiva)*
Chilen hallitus tilasi aluksen Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä *Constitucíon*. Aluksen suunnitteli Reed. Köli laskettiin 26. helmikuuta 1902 telakkanumerolla 733. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1903. Chile asetti aluksen myyntiin alkuvuodesta 1903. Britannian hallitus lunasti 3. joulukuuta aluksen estääkseen sen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta *HMS Swiftsureksi* ja se valmistui 15. kesäkuuta 1904.

Palvelus
--------

Alus oli 1904–1908 Koti- ja Atlantilaivastoissa. Se joutui 3. kesäkuuta 1905 *HMS Triumphin* yliajamaksi. Alus oli 1909–1912 Välimeren laivastossa ja sen jälkeen vuonna 1913 Itä-Intian aseman lippulaivana.

Ensimmäisen maailmansodan aikana alus oli Punaisellamerellä ja Suezin kanavan valvojana. Maaliskuussa 1915 se osallistui Dardanellien operaatioon. Alus palasi kotimaahan joukkojen evakuoinnin jälkeen. Se partio 1916–1917 Atlantilla, mistä palattuaan alus siirrettiin Chathamissa reserviin. Syksyllä 1918 alusta oli tarkoitus käyttää sulkulaivana Oostendessä, mutta aselepo astui voimaan ennen operaation toteuttamista.

Sodan jälkeen alus oli maalilaivana, kunnes se myytiin romutettavaksi 18. kesäkuuta 1920 Stanleelle Doveriin.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *Battleships of World War I*. Lontoo, Englanti: Anness Publishing Ltd, 2006. ISBN 1-84476-377-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 39

*Swiftsure*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *HMS Swiftsure* –
*HMS Triumph* |
| Edeltäjä: *King Edward VII* -luokka – Seuraaja: *Lord Nelson* -luokka |
George Cole, *Calpen metsästysseurue kokoontuu Cork Woodsissa*, 1800-luku
**Calpen ketunmetsästys** oli Gibraltarilla yli sadan vuoden ajan järjestetty kettujahtitapahtuma. Se oli merkittävä seurapiiritapahtuma ja brittiläisen kulttuurin ilmentymä kaukaisella Britannian merentakaisella alueella. Se oli harvinainen myös siviilihenkilöiden järjestämänä tapahtumana Gibraltarilla, joka toimi lähinnä laivastotukikohtana.

Ketunmetsästykseen johtaneet tapahtumat alkoivat, kun varuskunnan sotilaspastori tuotatutti Gibraltarille parin metsästyskoiria vuonna 1812. Nämä koirat oli tarkoitettu hankkiutumaan eroon ketuista, jotka olivat vaivaksi niemimaan puutarhoissa ja kanatarhoissa. Pian muutkin siviilit tuottivat metsästyskoiria omalla kustannuksellaan. Koirien kasvatusta varten perustettiin kennel, ja pian niitä oli tarpeeksi metsästystapahtuman järjestämiseksi. Metsästysseurue kutsui itseään nimellä *Civil Hunt*, "siviilien metsästysseura", ja teetti siniset univormut joissa oli hopeanapit. Ennen pitkää varuskunnan upseerit ottivat tärkeät tehtävät metsästysseurassa, ja sen nimeksi muutettiin *Calpe Hunt*. Metsästysasut vaihdettiin punaisiksi.

Metsästysseurue järjesti kettujahteja kaksi kertaa viikossa metsästyskauden ajan eli marraskuusta maaliskuuhun. Jahdit järjestettiin Espanjan puolella Gibraltarin lähistöllä. Pisimmät matkat olivat 14 mailia (noin 22 km). Metsästys oli sosiaalinen ja urheilutapahtuma, ei enää haittaeläinten tuhoamista. Itse asiassa ketut kävivät alueella ajoittain niin harvinaisiksi, että niitä piti tarhata tai tuottaa Englannista jotta metsästysretkiä voitiin järjestää. Joidenkin espanjalaisten silmissä rajan yli suuntautuneilla retkillä nähtiin myös sotilaallista merkitystä.

Jahdit jatkuivat vuoteen 1939 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ferguson G: *Hounds are Home. The History of the Royal Calpe Hunt.*. Springwood Books. 1979. ISBN 9780905947235. esittely ABE-books sivuilla (viitattu 4.11.2012).
2. 1 2 3  Horse Riding - The Calpe Hunt in Gibraltar *Andalucia.com*. Viitattu 4.11.2012.
3. ↑  Pablo Larios and the Royal Calpe Hunt as Markers of Transborder Activities Between Gibraltar and Spain During the 19th and 20th Centuries (PDF) *Historia Contemporánea 41: 345-371*. Viitattu 4.11.2012. (espanjaksi) (englanniksi)
**Défina** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bougounista kaakkoon. Kunnassa on 8 000 ja kylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).

Définan kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Zantiébougoun, lännessä Bladié-Tièmalan, etelässä Yiridougoun ja idässä Kolondiéban piirin N’Golodianan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja alangot. Vesistöjä ovat Banin sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää.

Définan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kunnasta muutetaan ansiotöihin Malin kaupunkeihin ja Norsunluurannikolle.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 12.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 12.6.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Défina 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 12.6.2018.
**Mesoskooppinen fysiikka** on tiiviin aineen fysiikan aliosa-alue, joka tarkastelee mikroskooppisen atomimaailman ja makroskooppisen arkimaailman välissä (*mesos*=*välissä* kreikan kielellä) olevia ilmiöitä. Tyypillisesti tarkastellaan kuinka kvanttimekaaniset atomitason ilmiöt muuttuvat klassisiksi rakenteen koon kasvaessa. Tavallisesti mesoskooppisessa fysiikassa suurin osa atomeista aikaansaa tarkastelluille hiukkasille klassisen keskeiskentän, jossa ilmiöt saattavat silti olla kvanttimekaanisia - esimerkkinä elektronien aaltoluonteesta johtuvat interferenssi-ilmiöt.

Esimerkki mesoskooppisesta ilmiöstä on Youngin kaksoisrakokoe, jossa kaksoisraon tuottavia atomeja voidaan hyvin kuvata klassisena potentiaalina, kun taas sen läpi menevä hiukkanen (valon fotoni, elektroni tai jokin muu hiukkanen) käyttäytyy kvanttimekaanisesti.

Tyypillisesti mesoskooppisen ja makroskooppisen fysiikan rajapintaa kuvaavat erilaiset pituusskaalat. Kun rakenteen pituus on suurempi kuin kyseinen pituusskaala, kvanttimekaaniset ilmiöt häviävät ja systeemiä voidaan kuvailla täysin klassisesti. Esimerkiksi sähkönjohteissa olennainen pituusskaala on vaihekoherenssipituus {\displaystyle \ell \_{\phi }}, joka riippuu lämpötilasta. Huoneenlämpötilassa {\displaystyle \ell \_{\phi }} on tyypillisesti vain joitain nanometrejä, mutta 1 kelvinin lämpötilassa se voi olla useita mikrometrejä. Tämän vuoksi mesoskooppisia ilmiöitä tutkitaan usein nanofysiikan rakenteissa ja/tai matalissa lämpötiloissa.

Katso myös
----------

* Nanoteknologia