recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Arrheforia** (myös *Arreforia*, m.kreik. Ἀῤῥηφόρια, *Arrhēforia*, lat. *Arrhephoria/Arrephoria*) eli **Herseforia** (Ἑρσηφόρια, Ἑρρηφόρια) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Athenelle. Se sijoittui Skiroforion-kuuhun eli nykyisen kesä-heinäkuun aikoihin, mutta sen tarkempaa päivää ei tunneta.

Arrheforia-nimi perustuu sanaan *arrhēta* (ἄῤῥητα), 'ääneen lausumaton', mikä viittaa juhlassa kannettuihin salaperäisiin esineisiin. Toinen nimi Herseforia viittaa Ateenan kuninkaan Kekropsin tyttäreen Herseen, jonka kultti liittyi läheisesti Atheneen.

Juhla oli ennen kaikkea naisten tai tyttöjen viettämä. Kaupungin ylhäisösuvuista valittiin vuosittain neljä (tai kaksi) 7–11-vuotiasta tyttöä, joista käytettiin nimitystä *arrheforoi* (ἀῤῥηφόροι, myös ἐρσηφόροι tai ἐῤῥηφόροι), joiden tehtävänä oli Athenen papittaren avustaminen. Valinnan suoritti kuningasarkontti. Kahden tytön tehtävänä oli uuden peploksen kutominen Athenelle Panathenaia-juhlaa varten, mikä aloitettiin Khalkeia-juhlassa. Kahden muun tytön (tai samojen tyttöjen) tehtävänä oli kantaa Arrheforia-juhlassa joitakin esineitä, joiden luonteesta ei ole tietoa.

Kun juhlan aika koitti, Athenen papitar laittoi tyttöjen pään päälle kannettavaksi korit tai muut astiat, joissa esineet olivat. Sen enempää papitar kuin tytötkään eivät tienneet, mitä esineet olivat. Tytöt laskeutuivat Akropoliilta salaista uloskäyntiä pitkin kukkulan rinteessä olleelle Afroditen puutarhapyhäkölle. Salainen uloskäynti oletetaan niin kutsutun Mykeneläisen lähteen portaiksi, ja pyhäkkö oli mahdollisesti Afroditen ja Eroksen pyhäkkö. Tytöt jättivät esineet pyhäkölle, ja kantoivat takaisin jotakin muuta, joka oli myös peitetty. Tytöillä oli yllään valkoiset vaatteet, jotka oli koristeltu kullalla. Muutoin juhlasta ei tiedetä paljoakaan.

Arrheforoi-tyttöjen rakennuksena Akropoliilla toimi Arrheforeion.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἀρρηφορία, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἀρρηφόρια, τά *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Arrhephoria", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2 3  Arrephoria *Oxford Reference*. Viitattu 5.11.2018.
5. ↑  Roberts, J. W.: *City of Sokrates: An Introduction to Classical Athens*, s. 126. Routledge, 1998. ISBN 0203194799.
**Frailea** on kaktuskasvien heimoon (Cactaceae) kuuluva eteläamerikkalainen suku, jonka lajit ovat pienikokoisia ja pallomaisia, keltakukkaisia ja siemeniltään omalaatuisia. Tieteellinen nimi on johdettu henkilön nimestä Manuel Fraile, joka 1900-luvun alussa oli pitänyt yllä kaktuskokoelmaa Washingtonissa (D. C.).

Tuntomerkit
-----------

*Frailea*-kaktukset ovat tavallisesti monivartisia, matalakasvuisia, litistyneen pallomaisia tai lyhyen lieriömäisiä. Varren uurteet ja nystyrät ovat heikosti kehittyneitä ja piikit pieniä. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat avoinna vain lyhyen aikaa päivällä tai eivät avaudu ollenkaan (kleistogamia eli umpisiittoisuus). Ne ovat pieniä, lyhyen suppilomaisia, väriltään keltaisia. Kukan tyviosa on tiheän huopakarvoituksen ja sukasten peittämä. Hedelmä on ohutseinäinen, kuiva ja avautuu epäsäännöllisesti tai on avautumaton. Siemenet ovat pakkaantuneet tiiviisti ja ovat usein omalaatuisesti hatun muotoisia, ja niissä on toisinaan karvamaisia ulokkeita.

Levinneisyys
------------

Suvun levinneisyys on melko laaja Etelä-Amerikassa ja käsittää Argentiinan koillisosan, Bolivian itäosan, Kolumbian, Etelä-Brasilian, Paraguayn ja Uruguayn.

Lajit
-----

Kaikkiaan on kuvattu ja nimetty yli 50 *Frailea*-lajia. Niistä vain 17 on nykyään hyväksyttyjä.

* *Frailea buenekeri*
* *Frailea buiningiana*
* *Frailea castanea*
* *Frailea cataphracta*
* *Frailea chiquitana*
* *Frailea curvispina*
* *Frailea friedrichii*
* *Frailea gracillima*
* *Frailea grahliana*
* *Frailea knippeliana*
* *Frailea mammifera*
* *Frailea perumbilicata*
* *Frailea phaeodisca*
* *Frailea pseudopulcherrima*
* *Frailea pumila*
* *Frailea pygmaea*
* *Frailea schilinzkyana*

* Frailea curvispina*Frailea curvispina*
* Frailea uhligiana*Frailea uhligiana*
* Frailea pygmeae var. aurea*Frailea pygmeae var. aurea*
* Frailea castanea*Frailea castanea*
* Frailea pseudograhliana*Frailea pseudograhliana*
* Frailea cataphractaFrailea cataphracta

Lähteet
-------

Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

### Viitteet

1. 1 2 3  Anderson 2001:336
2. ↑  Anderson 2001:336ss


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q284124
* Wikispecies: Frailea
* BioLib: 105592
* CoL: 4KYS
* EoL: 5190128
* EPPO: 1FRLG
* GBIF: 7280879
* GRIN: 4745
* iNaturalist: 438868
* IPNI: 295879-2
* IRMNG: 1011231
* ITIS: 906975
* NCBI: 154412
* Open Tree of Life: 314006
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295879-2
* Tropicos: 40010718
* uBio: 5920731
* WFO: wfo-4000015001

 |

 |
Muistomerkki puistossa.
**Väinö Valveen puisto** on puisto Helsingin itäosassa, Siilitien metroaseman vieressä.

Puiston historiaa
-----------------

Entiseltä nimeltään aluetta kutsuttiin nimellä **Siilitien aseman puistometsä**. Siilitielle laskeutuva puistokäytävä on erityisen jyrkkä ja se on saanut lempinimen *Häntäluunmäki*. Puusto oli ollut varttunutta ja osittain mänty, osittain koivuvaltaista. Karuilla osilla puusto oli vuoteen 2005 mennessä kärsinyt kuivuustuhoista. Syksyllä 2005 yleisötilaisuuksissa saadun palautteen pohjalta metroaseman lähiympäristön metsä hoidettiin avoimeksi turvallisuuden vuoksi ja häiriökäyttäytymisen hillitsemiseksi. 
.

Puisto nimettiin vuonna 2007 viimeisen jääkärikenraalin ja Merivoimien entisen komentajan Väinö Valven mukaan. Paikassa sijaitsee myös Väinö Valveen muistomerkki, jonka muistomerkkikivi on tuotu Isosaaren linnakkeelta. Kiven valinnan suoritti prikaatikenraali Asko Kilpinen. Valve asui Oravatiellä puiston vieressä viimeiset elinvuotensa.

Lähteet
-------

1. ↑  SIILITIEN ASEMAN PUISTOMETSÄN NIMEÄ KOSKEVA ASEMAKAAVAN MUUTOSEHDOTUS (NRO 11726) Helsingin kaupunginhallitus. Viitattu 9.12.2014.
2. ↑  Herttoniemen ja Roihuvuoren viheraluesuunnitelma 2006-2015 osa 2/4 s59-60 Helsingin kaupungin rakennusvirasto. Viitattu 9.12.2014.
3. ↑  HELSINGIN KAUPUNGINHALLITUS ESITYSLISTA 3 - 2008 Helsingin kaupunginhallitus. Viitattu 6.12.2014.
4. ↑  Viimeistä jääkärikenraalia muistettiin Merivoimien vuosipäivänä Ruotuväki-lehti.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 6.12.2014.
5. ↑  Viimeiselle jääkärille puisto Iltalehti. Viitattu 6.12.2014.
Luontoa Peltosaaren kosteikkopuistossa.
**Peltosaaren kosteikkopuisto** on Riihimäen Peltosaaressa sijaitseva luontokohde. Puiston pinta-ala on 7,8 hehtaaria.

Kosteikkopuiston alue oli vielä 1960-luvulla peltomaata, mutta Peltosaaren kaupunginosan rakentamisen yhteydessä näille pelloille läjitettiin maamassoja valleiksi. Vallien väleihin jääneissä painanteissa pohjaveden pinta nousi ja alueelle muodostui siten useita kosteikkoja. 

Alueen puusto koostuu pääosin nuoresta lehtipuustosta, joista runsaimpina esiintyvät koivu ja leppä. Alueella kasvaa myös runsaasti pajukkoa. Vesialueille on kehittynyt saraikkoa, pajuviitaa ja paikoitellen korkeaa osmankäämi- ja vesihierakkakasvustoa. Kosteikon keskelle jääneet kuolleet puut tarjoavat ravintoa hyönteisille ja linnuille. Rehevyytensä ansiosta alueen linnusto on runsas ja monipuolinen. Vuosina 2013-2014 tehdyn Riihimäen linnustoselvityksen mukaan alueella on havaittu vuosittain satakieliä, kerttusia, kerttuja ja sirkkalintuja. Kosteikkopuiston alue on yksi Riihimäen parhaimpia kohteita yölaulajille. Alueella on myös havaittu rantakanoja, kuten ruisrääkkiä, nokikanoja, liejukanoja ja luhtahuitteja.

Kosteikkopuistossa on noin kilometrin pituinen luontopolku. Luontopolun on toteuttanut Riihimäen seudun luonnonsuojeluyhdistys kaupungin talkootuella 1998. Luontopolulla kävijä voi tutustua kosteikon syntyyn, kasvillisuuteen, hyönteisiin ja linnustoon. Puiston pohjoispuolella polku kulkee osittain pitkospuilla, jotka kunnostettiin 2018. Polun varrella oli aikanaan kohdetauluja, mutta niihin kohdistuvan ilkivallan vuoksi ne poistettiin. Vain polun alkupäässä on enää yksi opastaulu, jossa on alueen kartta, johon poistettujen kohdetaulujen sijainnit on merkitty. Polun opastus perustuu Riihimäen seudun luonnonsuojeluyhdistyksen tekemään opasvihkoon, joka on saatavilla ympäristösuojeluyksiköstä Riihimäen yritystalolta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Riihimäen linnustoselvitys 2013-2014 - Loppuraportti (Arkistoitu – Internet Archive) (sivu 27, kohde 6.3 - Peltosaaren kosteikkopuisto), *riihimaki.fi*, viitattu 10.10.2020
2. 1 2  Peltosaaren kosteikkoluontopolku - Riihimäen kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive), *riihimaki.fi*
3. ↑  Peltosaaren kosteikkopolku syntyi yhteistyönä - Suomen luonnonsuojeluliitto Riihimäki, *sll.fi*, viitattu 10.10.2020.
**Väinö Vindician Hirvinen** (28. lokakuuta 1869 Rauma – 25. lokakuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen juristi ja senaattori.

Hirvisen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Salomon Hirvinen ja Mathilda Karolina Fransman. Hän oli naimisissa vuodesta 1899 Edla Skogin kanssa. Hirvinen pääsi ylioppilaaksi 1888 Vaasan lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Yleisen oikeustutkinnon hän suoritti 1892 ja sai varatuomarin arvon 1895. Helsingin lääninvankilan johtajana Hirvinen toimi 1896–1897 ja sitten lyhyitä aikoja virkamiehenä eri puolella maata, kuten Vaasan lääninhallituksen lääninnotaarina, Turun hovioikeuden notaarina ja apujäsenenä, Hämeen lääninhallituksen lääninsihteerinä ja Maanmittaushallituksen sihteerinä. Senaatin oikeusosaston esittelijäsihteeri hän oli 1911–1917 ja senaattori ja oikeusosaston jäsen 1917–1918. Vuodesta 1918 alkaen Hirvinen oli korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kautto, Timo, Tyynelä, Markku: "Väinö Vindician Hirvinen", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 7–8. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* HIRVINEN Wäinö Vindician. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Fraizer Campbell** (s. 13. syyskuuta 1987 Huddersfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa FC Cardiff Cityä.

Campbell liittyi Manchester Unitedin junioreiden riveihin 1. heinäkuuta 2004. Vuoteen 2006 asti reservissä pelannut Campbell oli auttamassa reservijoukkuetta triplamestaruuteen, tehden myös maalin loppuottelussa. Aikuisten joukkueessa Campbell debytoi 9. toukokuuta 2006 Roy Keanen testimonial-ottelussa.

Frazier Campbell.
Ennen kauden 2006–2007 alkua Campbell teki ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa, kun hän tuli vaihdosta kentälle Wayne Rooneyn tilalle ja onnistui maalinteossa harjoitusvastustaja Macclesfield Townia vastaan. Kauden 2006–2007 Campbell pelasi lainasopimuksella Royal Antwerpissa. Belgian kakkosdivarijoukkueessa Campbell teki 21 maalia 33 ottelussa. Fanien keskuudessa hän sai lempinimen "Super Campbell".

Campbell nimettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon 19. elokuuta 2007 pelattuun Manchesterin derbyyn. Penkillä aloittanut huddersfieldilainen pääsi ensimmäistä kertaa liigaottelussa kentälle, kun 73:nnella minuutilla hän korvasi Michael Carrickin. Manchester City voitti City of Manchester Stadiumilla pelatun ottelun 1–0.

Siirtoikkunan viimeisenä päivänä kesällä 2008 Campbell liittyi Tottenham Hotspurin edustusjoukkueeseen koko loppukauden kestävällä lainasopimuksella. Campbell jäi vähälle peliajalle Tottenhamissa; hän pelasi Valioliigassa vain kymmenessä ottelussa tullen useasti vaihdosta kentälle. Peleissä hän teki yhden maalin. Campbellin asema heikkeni vielä lisää tammikuussa verrattuna alkukauteen, kun Tottenhamiin saapuivat hyökkääjät Jermain Defoe ja Robbie Keane. 

Heinäkuussa 2009 Campbell siirtyi Sunderlandiin.

Lähteet
-------

* Fraizer Campbell Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Fraizer Campbell National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑   (englanniksi) (Luettu 4.syyskuuta 2008)
**Väinö Vilhelm Svanström** (7. marraskuuta 1884 Helsinki – 22. tammikuuta 1966 Helsinki) oli Venäjällä koulutuksensa saanut ja Suomen armeijassa kenraalimajuriksi ylennyt tykistöupseeri.

Svanström valmistui ylioppilaaksi 1904 ja kävi Kiovan sotaopiston 1905–1907 ja palveli Venäjän armeijan tykistössä 1907–1918. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vuosina 1914–1917 itärintamalla ja kesästä 1917 alkaen Kaukasian rintamalla, jossa hän palveli vuoristotykistöprikaatin komentajana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Svanström siirtyi tammikuussa 1918 itsenäiseksi julistautuneen Armenian armeijaan, jossa hän sai everstiluutnantin arvon. Hän erosi Armenian armeijasta toukokuussa 1918 palatakseen itsenäistyneeseen Suomeen. Hänet merkittiin elokuussa 1918 Suomen armeijaan kapteenina, joka oli ollut hänen korkein arvonsa Venäjän armeijassa.

Svanström palveli Suomen rannikkotykistössä 1918–1919 ja sittemmin kenttätykistörykmentti 2:n komentajana 1919–1933. Hän oli tykistön tarkastajan apulaisena 1933–1937 ja tykistön tarkastajana 1937–1939. Svanström määrättiin syksyllä 1939 ylimääräisten kertausharjoitusten yhteydessä päämajan ja yleisesikunnan tykistökomentajaksi, missä tehtävässä hän toimi koko talvisodan ja vielä jatkosodan hyökkäysvaiheen ajan aina vuoteen 1942. Käytännössä tämä tarkoitti toimimista tykistön tarkastajana olleen kenraali V. P. Nenosen apulaisena hankinta-asioissa. Svanström oli päämajan ase-esikunnan päällikkönä 1942–1944 ja pääesikunnan taisteluvälineosaston varikkojen tarkastajana 1945–1946. Erottuaan palveluksesta hän toimi Helsingin kaupungin kansanhuollon apulaisjohtajana 1946–1949 ja johtajana 1949–1954.

Svanström oli vuosina 1935–1942 valtion tykkitehtaan ja vuosina 1937–1944 valtion ammustehtaan johtokunnan puheenjohtajana.

Ylennykset Suomen armeijassa: majuri 1919, everstiluutnantti 1921, eversti 1925, kenraalimajuri 1938.

Lähteet
-------

* Svanström Väinö, *Kuka kukin on 1954*
* Mikko Uola: / Svanström, Väinö (1884 - 1966) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Songhaikielten puhuma-alue.
**Songhain kieli** (myös *songai*) on Nigerjoen keskijuoksulla Malissa, Nigerissä sekä Burkina Fasossa puhuttava songhaikieli. Sen lähisukulaisia ovat lähinnä Nigerissä ja Nigeriassa puhuttava djerma eli zarma sekä Nigerin ja Beninin dendi. Malissa ja Algeriassa on myös tuaregien puhumia songhain variantteja. Kielen puhujamääräksi arvioidaan 1,1 miljoonaa.

Kieli koostuu toisistaan poikkeavista murteista, jotka muodostavat läntisen, keskisen ja itäisen ryhmän. Yleiskielen pohjana on Gaon seudulla puhuttava itämurre, johon lukeutuu muun muassa koyraboro senni. Länsimurteita puhutaan Timbuktun alueella ja keskimurteita Douentzan piirin Homborin seudulla. Sanastossa on runsaasti lainoja hausasta.

Songhaista tuli tärkeä alueellinen kieli Songhain valtakunnan aikana 1400–1500-luvuilla. Nigerjoen varrella sitä puhutaan edelleen myös toisena kielenä. Songhaita kirjoitetaan latinalaisella kirjaimistolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 132. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. ↑  *Concise Encyclopedia of Languages of the World*, s. 990–991. Oxford: Elsevier, 2009. ISBN 978-0-08-087774-7.
3. ↑  *Concise Encyclopedia of Languages of the World*, s. 990. Oxford: Elsevier, 2009. ISBN 978-0-08-087774-7.
4. 1 2  Dalby, Andrew: *Dictionary of Languages*, s. 572. London: A & C Black, 2004. ISBN 978-0-7136-7841-3.
Toinen versio samasta aiheesta. Van Gogh, 1890.
**Tohtori Gachet’n muotokuva** on Vincent van Goghin öljyvärimaalaus vuodelta 1890. Se esittää lääkäri Theo Gachet'ta, joka hoiti Van Goghia Auversissa.

Van Gogh kuvasi Gachet'n tämän luonteen mukaisesti melankolikon asentoon. Kasvojen ja kirjojen kalpean keltaiset värit luovat kontrastin taustan siniselle taustalle.

Muotokuva on toistaiseksi kalleimmalla hinnalla myyty Vincent van Goghin taulu. Se myytiin huutokaupassa vuonna 1990 japanilaiselle liikemiehelle Ryoei Saitolle 82,5 miljoonan dollarin hintaan, mikä oli aikanaan maailmanennätys.

Van Gogh teki maalauksesta toisenkin version, joka on Musée d'Orsayssa, Pariisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Beaujean, Dieter: *Vincent van Gogh: elämä ja tuotanto*, s. 85. Könemann, 2005. ISBN 3833115718.
2. 1 2  Hardy, William: *History & Techniques of the Great Masters: Van Gogh*, s. 54–55. Eagle Editions. ISBN 1-86160-472-6.
3. ↑  Most Expensive Paintings ever sold, The Art Wolf, viitattu 6.1.2015
**Uuno Väinö Uoti** (25. syyskuuta 1906 Pusula – 8. elokuuta 1994 Kotka) oli suomalainen maanrakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Uotin vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Uoti ja Fanny Maria Naurismo ja puoliso vuodesta 1935 Fanny Annikki Stenfors. Uoti tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1927 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1932. Hän työskenteli ensin tilanhoitajana Urjalassa ja sitten opettajana Parikkalan, Uudenmaan ja Kyminlaakson maamieskouluissa. Viimeksi mainitussa hän työskenteli vuoteen 1956 asti ja oli myös koulun johtaja ja koulutilan hoitaja. Yritystoiminnan Uoti aloitti jo vuonna 1953 perustamalla raivaus- ja maansiirtoyhtiö Rai-Manin ja opettajan toimesta vuonna 1956 erottuaan vielä Kymen Raivaus -yhtiön, vuodesta 1971 Lakumo Oy. Hän siirsi Lakumoon myös Rai-Manin liiketoiminnan 1970-luvun alussa ja oli yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuoteen 1977 asti. Yrityksestä tuli Suomen suurimpiin kuulunut yksityinen raivaus- ja maansiirtoliike. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1970 saaneella Uotilla oli liiketoiminnan ohella myös useita luottamustehtäviä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Väinö Uoti *Biografiasampo*. Viitattu 26.3.2022.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 21.8.1994, s. 7.
**Inbar Lanir** (hepr. ‏ענבר לניר‎, s. 3. huhtikuuta 2000) on israelilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on otellut alle 78 kilogramman sarjassa vuodesta 2018 lähtien.

Lanir voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden alle 78-kiloisissa 2020 ja sai EM-pronssia 2019. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2020. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän oli seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui alle 78 kg:n painoluokassa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti sekajoukkuekilpailun MM-pronssia Taškentissa 2022.

Lanir voitti alle 78 kg:n sarjan maailmanmestaruuden Dohassa 2023 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Audrey Tcheuméon.

Lanir on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa neljä kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Iaraelin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Inbar Lanir *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Inbar Lanir *judoinside.com*. Viitattu 14.5.2023. (englanniksi)
**Suoukonkorento** (*Aeshna subarctica*) on suurikokoinen ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Suoukonkorento on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kuin siniukonkorento, ja 1920-luvulle asti ne laskettiinkin yhdeksi lajiksi.

Koiraalla on takaruumiinsa 3. jaokkeen selkäpuolella leveämpi vaalea kuviointi kuin siniukonkorennolla. Enimmäkseen koiras on tumma, ja sinistä väriä on vain vähän. Naaraalla puolestaan on leveät, päistään pyöreät ja sivulta katsoen kapeat perälisäkkeet. Lajin keskiruumiin sivuilla on useimmiten kolme yksittäistä laikkua sivujuovien välissä. Laikuista ylin on pitkämäinen, keskimmäinen pienikokoinen ja alimmainen kolmion muotoinen. Sivujuovat ovat kohtalaisen kapeat. Korennon kasvoissa oleva musta vaakasuora sauma on tasaisen leveä, mutta voi myös kaveta silmän vieressä, kuten siniukonkorennolla.

Lentävän koiraan tuntomerkkeihin kuuluu takaruumiin asento. Koiras nimittäin pitää lennossa takaruumistaan suorana ja yläviistossa asennossa eikä taivuta sitä päädystä alaspäin, kuten siniukonkorento ja isoukonkorento.

Suoukonkorennon takaruumis on 48–56 mm pitkä ja takasiipi 41–46 mm pitkä.

Elintavat
---------

Lajin lentoaika eli aikuisten yksilöiden esiintymisaika on kesäkuun puolivälin vaiheilta syyskuun loppuun. Päälentoaikaa ovat heinäkuun loppupuolisko ja elokuu.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Suoukonkorentoa elää Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Keski-Euroopassa suoukonkorentoa tavataan paikoittaisena. Lajin alalajeista *subarctica*-nimialalaji on kuvattu Pohjois-Amerikassa, kun taas eurooppalaiset yksilöt kuuluvat alalajiin *Aeshna subarctica elisabethae*. Suomessa laji esiintyy jokseenkin harvinaisena, ja yksilömäärä on pieni.

Suoukonkorento elää soiden lammilla ja avosoiden rimmillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Paulson, D.R.: *Aeshna subarctica* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2017. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Suoukonkorento – *Aeshna subarctica* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Karjalainen, Sami: *Suomen sudenkorennot*, s. 124–125. Uudistettu laitos. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5425-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Suoukonkorento Korentowikissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1621978
* Wikispecies: Aeshna subarctica
* ADW: Aeshna\_subarctica
* ARKive: aeshna-subarctica
* BioLib: 1617
* BOLD: 265985
* BugGuide: 13196
* CoL: 65BQH
* EoL: 2762993
* EUNIS: 241274
* Fauna Europaea: 214310
* Fauna Europaea (new): dcff1c1f-7e60-4fa8-a7df-7b86c0abd30b
* GBIF: 1425166
* iNaturalist: 93446
* IRMNG: 11414373
* ITIS: 185984
* IUCN: 165508
* NatureServe: 2.108456
* NBN: NHMSYS0000532426
* NCBI: 1168617

 |

 |
Vermontin sinetti (1937–)
**Vermontin sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Vermontin virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinetissä on kuvattu metsästä nouseva 14-haarainen mänty, jonka yläpuolella on viljalyhde. 14 oksaa symboloivat kolmeatoista siirtokuntaa ja Vermontia, joka oli Yhdysvaltain 14. osavaltio. Kuvan viljalyhteet ja lehmä edustavat Vermontin maataloutta. Puut ja aaltoviivat edustavat vuoria ja järviä. Sinetin alaosassa lukee Vermontin osavaltion motto "Freedom & Unity" (suom. *Vapaus ja yhtenäisyys*). Sinetti otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1937, jota ennen se oli ollut käytössä ennen vuotta 1821.

Aiemmat versiot
---------------

* 1821–19371821–1937

Lähteet
-------

1. ↑  State Seals List *50states.com*. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Vermont State Seal *Vermont History Explorer*. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  Vermont State Seal *Britannica Kids*. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)

Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
**Rakieem Mustafa Allah "Mookie" Salaam** (s. 5. huhtikuuta 1990 San Bernardino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä. Salaam on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa.

Ura
---

Salaam kuului Yhdysvaltain hopeaa saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa. Hän juoksi sekä alkuerissä että finaalissa. Muut joukkueen jäsenet olivat Charles Silmon, Mike Rodgers ja Justin Gatlin. Salaam on voittanut urallaan yhden Timanttiliigan osakilpailun.

Salaamin valmentajna toimii Matt Kane.

Ennätykset
----------

### Ulkoradoilla

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 metrin juoksu** | 9,97 | Des Moines | 10. kesäkuuta 2011 |
| **200 metrin juoksu** | 20,05 | Norman | 15. toukokuuta 2011 |

### Sisäradoilla

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 metrin juoksu** | 6,54 | Fayetteville | 11. helmikuuta 2011 |
| **200 metrin juoksu** | 20,39 | College Station | 11. maaliskuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Rakieem Salaam Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Verner Robert Halén** (11. heinäkuuta 1894 Turku − 1940 jälkeen, Neuvostoliitto) oli suomalainen puuseppä ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.

Halénin vanhemmat olivat puuseppä Johan Verner Halén ja Fanny Lundström. Hän kävi kansakoulun sekä ammattikoulun ja työskenteli puuseppänä Turussa ja Kaarinassa. Halén oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1929–1930 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. 

Halén muutti 1930 Neuvostoliittoon jossa hän kävi 1930 poliittisen ohjaajan kurssin Petroskoissa ja toimi sen jälkeen Tunkuan piirin poliittisena ohjaajana 1933, *Punainen Tunkua*-lehden toimittajana 1935 sekä Tunkuan piirin valistusohjaajana 1937. Viimeksi Halénin tiedetään asuneen Leningradissa vuonna 1940. 

Halén oli naimisissa Helga Saurinin kanssa vuodesta 1914.

Lähteet
-------

* .aspx Verner Halén *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(23) | 
* Halén
* Kallio (1929–1930)
* Kulmala
* Kyhälä
* Lehto
* Liedes
* Meriläinen
* Myllymäki
* Mäenpää (1930)
* Pekkala
* Perälä
* Pohjaranta
* Riihimäki
* Rosenberg
* Rötkö
* Salo
* Strengell
* Tabell
* Talvio
* Tanner
* Turunen
* Urpilainen
* Virta
* Väisänen

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Domingos Castro** (s. 22. marraskuuta 1963 Guimarães, Portugali) on entinen portugalilainen kestävyysjuoksija. 

Castro sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 viidenneksi 10 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän saavutti Rooman MM-kilpailuissa hopeaa 5 000 metrillä ajalla 13.27,59. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Sa’id Awitalle runsaan sekunnin. Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi ajalla 13.16,09 jääden pronssista 0,36 sekunnin päähän. Tokion MM-kilpailuissa 1991 Castro sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ajalla 13.28,88. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli samalla matkalla yhdestoista ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994 yhdeksäs.

Castro oli Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 yhdestoista 10 000 metrillä ajalla 27.53,42. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui maratonilla 25:nneksi. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli 10 000 metrillä kuudes ajalla 27.36,52. Sydneyssä 2000 hän sijoittui olympiamaratonilla 18:nneksi.

Castro sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa seitsemänneksi 1990, yhdeksänneksi 1998, kymmenenneksi 1999, 11:nneksi 1992, 12:nneksi 1993 ja 2000, 15:nneksi 1997 ja 16:nneksi 1988. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 1994 ja oli viides 1999. Maantieviestin MM-kilpailuissa hän kuului Portugalin hopeajoukkueeseen 1992. Hän voitti Pariisin maratonin 1995 ja Rotterdamin maratonin 1997. Hyvän tahdon kisoissa hän voitti 10 000 metriä 1986. 

Myös Castron kaksoisveli Dionisio Castro on entinen kestävyysjuoksija.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.38,1 | Coimbra | 19. heinäkuuta 1997 |
| 3 000 m | 7.41,02 | Lissabon | 25. heinäkuuta 1997 |
| 5 000 m | 13.14,41 | Bryssel | 25. elokuuta 1989 |
| 10 000 m | 27.34,53 | Tukholma | 5. heinäkuuta 1993 |
| Puolimaraton | 1.01.43 | Lille | 2. syyskuuta 2000 |
| Maraton | 2.07.51 | Rotterdam | 20. huhtikuuta 1997 |

Lähteet
-------

* Domingos Castro Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Athletics World Championships 1987 at Roma (ita) Men: 5000 m Sports123.com (englanniksi)
2. ↑  Athletics Olympic Games 1988 at Seoul (sko) Men: 5000 mSports123.com (englanniksi)
3. ↑  Athletics Paris Marathon Men Sports123.com (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Suotaalan työväentalo** oli Hattulan kunnan Suotaalan kylässä (vuoteen 1971 Tyrväntöä) sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Tyrvännön Eteläpuolen työväenyhdistys perustettiin 1905, mutta sen toiminta päättyi sisällissotaan. Yhdistys ehti kuitenkin rakentaa talon, joka valmistui vuonna 1908 Tyrvännön ensimmäisenä työväentalona. Vuoden 1916 SDP:n tilaston mukaan Eteläpuolen työväenyhdistys omisti tuolloin talon yhdessä Tyrvännön Lusin osaston ja Retulan työväenyhdistys Riennon kanssa. Yhdistyksen tilalle perustettiin vuonna 1921 Suotaalan sosialidemokraattinen nuoriso-osasto, jolle talokin päätyi.

Vuonna 1911 kansanedustaja Miina Sillanpää puhui työväentalolla. 1920-1930-luvuilla siellä järjestettiin muun muassa ohjelmallisia iltamia ja kesäjuhlia. Talon vaiheista 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. ↑  Vaulo, Valvatti: *Tyrvännön vaiheita*. Tyrväntö-seura, Tyrvännön kunta, 1968.
3. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1916  1917. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 2.2.2023.
4. ↑  Hämeen Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  12.12.1911, no 140. Viitattu 25.1.2023.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.9.1926, no 100. Viitattu 25.1.2023.
6. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.6.1935, no 67. Viitattu 25.1.2023.
**Suosituimmuusehto** (engl. *provision for most-favoured-nation status*, MFN) on ulkomaankaupassa kahden tai useamman maan kesken solmittu sopimus. Jos yksi sopijoista myöntää jonkin kauppaedun (esimerkiksi tullien alennuksen) jollekin kolmannelle maalle, sen on annettava sama etu myös sopimuksen osapuolille.

Suomen oli 1950-luvun loppupuolella neuvoteltava vapaakaupasta Länsi-Euroopan maiden kanssa, jotta Ruotsi ei saisi kaupalleen etua siitä, että sen vientituotteissa olisi vähemmän tulleja ja maksuja kuin Suomella. Pääministeri V. J. Sukselainen ilmoitti syksyllä 1959 Suomen halusta liittyä syntymässä olevan kauppaliitto EFTAn jäseneksi. Toisaalta Suomi oli solminut Neuvostoliiton kanssa suosituimmuussopimuksen. Kun EFTAn kanssa päästiin sopimukseen (niin sanottu FINEFTA vuonna 1961), sai myös Neuvostoliitto Suomen-kaupalleen samanlaiset vapaakauppaedut.

Lähteet
-------

1. ↑  Lehtonen, Reino & Sipilä, Leea-Mari: *Taloussanasto*, s. 227. Taloustieto Oy, 1989. ISBN 951-628-168-0.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Fearless-luokan maihinnousualuksesta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Intrepid** (viirinumero L11) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fearless-luokan maihinnousualus (engl. *Landing Platform Dock, LPD*), joka oli palveluksessa 1967-1999.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fearless-luokka (LPD)*
Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, joka oli jättänyt toiseksi parhaan 8 005 360 punnan tarjouksen tilatuista aluksista. Köli laskettiin 19. joulukuuta 1962. Alus laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 11. maaliskuuta 1967. Se oli telakan viimeinen laivastolle valmistunut alus.

Palvelus
--------

Alus poistettiin 1976 palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Se palautettiin palvelukseen 1979 korvaamaan telakalle siirrettävää sisaralustaan *HMS Fearlessia*. Alus palasi reserviin vuoden 1981 lopulla ja sitä tarjottiin Argentiinalle, mutta Falklandin sodan syttyessä alus palautettiin palvelukseen.

3. kommandoprikaati siirtyi alukselle, minkä jälkeen se lähti laivaston mukana Etelä-Atlantille. Alus joutui ilmahyökkäykseen 25. toukokuuta kärsien vain vähän vaurioita. Aluksella olleet joukot nousivat 6. kesäkuuta maihin Bluff Covessa. Alus oli tämän jälkeen sotavankileirinä, jonne koottiin argentiinalaissotilaita ja sen kannella allekirjoitettiin antautumisasiakirjat.

Alus siirrettiin 1991 reserviin, jonka jälkeen se oli ankkurissa Portsmouthissa. Aluksesta otettiin varaosia sen sisaralukseen *Fearlessiin*. Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1999 ja lähti 13. syyskuuta 2008 romutettavaksi Liverpooliin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Intrepid (L11)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Intrepid (L11)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* McCart, Neil: *Fearless & Intrepid 1965-2002*. Cheltenham, Englanti: Fan Publications, 2003. ISBN 1-901225-07-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  McCart, Neil s. 110
2. ↑  Gardiner, Robert s. 534

*Fearless* -luokan maihinnousualukset

|  |
| --- |
| *HMS Fearless* - *HMS Intrepid* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: *HMS Ocean* |
MLN-T:n lippu
**Tupamaros** eli **Movimiento de Liberación Nacional – Tupamaros** (lyh. **MLN-T**; esp. *Kansallisen vapautuksen rintama*) oli sissiliike, joka vaikutti Uruguayssa 1960- ja 1970-luvulla. Liikkeen tärkein johtaja oli marxilainen Raúl Sendic (1926–1989). Vuonna 1989 Tupamaros liittyi Frente Amplio (Laaja rintama) -koalitioon.

Liike otti nimensä inkakapinalliselta Túpac Amaru II:lta. Tupamarot aloittivat toimintansa jakamalla varastettua ruokaa ja rahaa köyhille Montevideossa 1960-luvun alussa. Vuosikymmenen lopulla liike siirtyi kidnappauksiin, "aseelliseen propagandaan" ja salamurhiin. Tupamarojen kaupunkisissi-taktiikkaan vaikutti etenkin Carlos Marighellan vuonna 1969 julkaistu *Mini Manual do Guerrilheiro Urbano* ("Kaupunkisissitoiminnan pienoiskäsikirja").

Liike kaappasi mm. pankinjohtaja Pereyra Rebervelin ja Britannian lähettilään Geoffrey Jacksonin ja murhasi FBI-agentti Daniel A. Mitrionen, joka koulutti Latinalaisen Amerikan maiden poliisivoimia kapinallisten vastaisissa taktiikoissa. Tupamarojen huippuaikaa olivat vuodet 1970 ja 1971, jolloin kidnapattuja pidettiin kansanvankiloissa (*Cárcel del Pueblo*). Liikkeen 106 jäsentä pakeni vuonna 1971 Montevideon Punta Carretan vankilasta. Presidentti Juan María Bordaberry ja häntä seurannut sotilasjuntta aloittivat veriset vastatoimenpiteet, joiden seurauksena jo vuonna 1972 Tupamaros oli heikentynyt merkittävästi. Sen merkittävimmät johtajat tuomittiin 12 vuoden vankeusrangaistuksiin.

Kun Uruguay palasi demokratiaan 1985 ja vuonna 1989 hyväksyttiin yleinen armahdus, tupamarot muodostivat Movimiento de Participación Popular -puolueen, joka on nykyisin suurin vasemmistolaisen Frente Amplio -koalition jäsenistä.

Raúl Sendic menehtyi ALS-tautiin vuonna 1989.

Lähteet
-------

* Tupamaros. Columbia Encyclopedia.
* Tupamaros Uprising. Globalsecurity.org.
Nicola Piovani.
**Nicola Piovani** (s. 26. toukokuuta 1946 Rooma) on italialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari, joka tunnetaan erityisesti elokuvamusiikistaan.

Piovani sai parhaan musiikin Oscarin elokuvasta Kaunis elämä (*La vita è bella*) vuonna 1998. Kaikkiaan hän on säveltänyt musiikkia yli 130 elokuvaan.

Vuoden 2008 Cannesin elokuvajuhlilla Piovanille myönnettiin Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicola Piovani Biography *nicolapiovani.it*. Viitattu 19.11.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nicola Piovanin virallinen verkkosivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Andrea del Verrocchio: Bartolomeo Colleonin ratsastajapatsas
**Bartolommeo Colleoni**, myös **Bartolomeo Colleoni** (1400–1475) oli italialainen palkkasoturijoukon päällikkö eli kondottieeri, jonka muisto on säilynyt jälkipolvien tietoisuudessa hänelle Venetsiaan pystytetyn Colleonin ratsastajapatsaan vuoksi. Hän palveli sotilaana vuorotellen Napolia, Milanoa ja Venetsiaa, jossa toimi 1450-luvun puolivälistä lähtien aina kuolemaansa saakka. Hänet nimitettiin Venetsian sotalaitoksen ylipäälliköksi 1454. Colleoni testamenttasi Venetsialle 100 000 kultadukaattia ja toivoi jälkisäädöksessään, että hänen muistokseen pystytettäisiin ratsastajapatsas.

Lähteet
-------

1. ↑  britannica.com: Bartolomeo Colleoni
2. 1 2  *Uusi tietosanakirja*. Osa 4, palsta 272, hakusana Colleoni, Bartolommeo. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1960.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 2, palsta 140, hakusana Colleoni, Bartolommeo. Helsinki: Otava, 1962.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tupinambámies kuvattuna maalauksessa.
**Tupinambát** olivat yksi tupi-intiaanien alaryhmistä nykyisen Brasilian koillisosissa. Monet heistä kuolivat orjuudessa portugalilaisten siirtokunnissa tauteihin ja loput sulautuivat muihin intiaaniryhmiin.

Historia
--------

Varhaiset historialliset lähteet Brasilian rannikon intiaaneista ovat peräisin eurooppalaisilta, jotka jakoivat intiaanit hyvin laaja-alaisiin ryhmiin. Rannikon intiaanit tulivat tunnetuiksi tupeina ja siihen kuuluneilla ryhmillä oli hyvin samankaltainen kulttuuri ja kieli. Ryhmät eivät olleet kuitenkaan poliittisesti yhtenäisiä, vaan yhteisöjä leimasi jatkuva sodankäynti ryhmien kesken. Alueella asui myös intiaaneja, jotka eivät puhuneet tupi-kieliä ja heitä kutsuttiin nimellä tapuiat, joita varhaiset eurooppalaiset pitivät alueen vanhimpina asukkaina. Bahian intiaaneista kirjoittaneen Soares de Sousan mukaan tupinát ajoivat ensin tapuiat alueiltaan Brasilian rannikolla ja heitä seurasivat vuorostaan tupinambát. De Sousa perusti kirjoituksensa intiaanien kansanperinteeseen. Tupinambá-nimellä kutsuttiin sittemmin myös useita eri Amazonin suulla asuneita intiaaniryhmiä.

André Thévetin kannibalismia kuvaava kaiverrus vuodelta 1557.
Portugalilaisten kohdatessa tupinamboja ensi kerran nämä kaksi kansaa kävivät aluksi keskenään kauppaa. Ryhmät joutuivat kuitenkin pian yhteenottoihin keskenään, kun sokerista tuli Euroopan kysynnän myötä arvokas vientituote ja tupinambojen hallitsemat alueet alkoivat käydä houkuttelevammaksi portugalilaisille siirtomaaherroille. Portugalilaisia myös kammotti intiaanien harjoittama kannibalismi, jolla oli tärkeä osa tuolloisessa intiaanikulttuurissa. Portugalilaiset valloittivat intiaanien maat ja väkivallasta selvinneet intiaanit päätyivät orjuuteen plantaaseille.

Vuonna 1547 tupinambát nykyisen Salvadorin lähistöllä kapinoivat ja tuhosivat paikallisen portugalilaisten asutuskeskuksen tappaen sen asukkaat. Saman vuosisadan toisella puoliskolla Portugalin kruunu nimitti kuninkaallisen kuvernöörin ja rakennutti aiemmin hävitetylle paikalle uuden alueellisen pääkaupungin. Portugalilaisten vallan kasvaessa tupinambát orjuutettiin vähitellen jälleen. Siirtokunta oli yliasutettu ja taudit tappoivat suuren osan intiaaneista nopeasti. Tupinambát sekoittuivat myös muihin paikallisiin intiaaniryhmiin, kunnes he lopulta katosivat omana ryhmänään.

Lähteet
-------

1. ↑  Frank Salomon ja Stuart B. Schwartz: *The Cambridge History of the Native Peoples of Americas Volume III Part 2*, s. 973-977. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0-521-33393-8. (englanniksi)
2. 1 2  J. Michael Francis: *Encyclopedia of Latin America*, s. 300. Volume 1. Facts On File, 2010. ISBN 978-1-4381-2964-8. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Inconstant** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Arethusa-luokka (1913)*
Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1913. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1914 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1915.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston engl. *Grand Fleet* Rosythiin sijoitettuun 1. risteilijäviirikköön, missä alus oli ensimmäisen maailmansodan päättymiseen saakka. Alus osallistui saksalaisen kaapparin *Meteorin* etsimiseen sekä laivaston mukana Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916. Alukselle asennettiin syyskuussa 1917 kiskot, joilla se kykeni kuljettamaan 74 miinaa. Alus suoritti viisi miinoitusmatkaa, joiden aikana se laski kaikkiaan 370 miinaa.

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus lähetettiin vuoden 1919 alussa Itämerelle vanhemman lippu-upseerin aluksena. Alus palasi huhtikuussa Britteinsaarille, jolloin se liitettiin 2. risteilijäviirikköön Harwichiin.

*Inconstant* poistettiin palveluksesta lokakuussa 1919, jolloin siitä tehtiin 1. sukellusvenelaivueen emäalukseksi. Alus oli tehtävässä helmikuuhun 1922 lukuun ottamatta lyhyttä määräystä Atlantin laivaston lippulaivana. Se poistettiin lopullisesti palveluksesta 16. helmikuuta Chathamissa ja myytiin romutettavaksi 9. kesäkuuta 1922 Cashmorelle Newportiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Conway's s. 56

*Arethusa*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *HMS Arethusa* - *HMS Aurora* - *HMS Galatea* - *HMS Inconstant* - *HMS Penelope* - *HMS Phaeton* - *HMS Royalist* - *HMS Undaunted* |
| Edeltäjä: *Town*-luokka – Seuraaja: *C*-luokka |
**Tupakkavero** on vero, jota peritään tupakkatuotteista. Valmistettu tupakka kuuluu Euroopan unionissa harmonoidun eli direktiiveillä yhdenmukaistetun valmisteverotuksen piiriin. 

Tupakkaveron nostamisen on tutkimuksessa havaittu vähentävän tupakointia. Tupakan hinnannousu 10 prosentilla vähentää savukkeiden kysyntää Länsi-Euroopassa 3–4 %.

Tupakkavero Suomessa
--------------------

Tupakkaveron tarkoitus on Suomessa kerryttää verovaroja ja edistää terveyttä mm. vähentämällä tupakointia. Verotus perustuu *tupakkaverosta annettuun lakiin*.

| Verotettava tuote | Veron määrä |
| --- | --- |
| Savukkeet | 33,50 euroa/1000 kpl ja 52 % vähittäismyyntihinnasta, vähintään 177 euroa/1000 kpl |
| Sikarit ja pikkusikarit | 29 % vähittäismyyntihinnasta |
| Piippu- ja savuketupakka | 24,50 euroa/kg ja 48 % vähittäismyyntihinnasta |
| Savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka | 23,50 euroa/kg ja 52 % vähittäismyyntihinnasta, vähintään 107,50 euroa/kg |
| Savukepaperi ja muut tupakkaa sisältävät tuotteet | 60 % vähittäismyyntihinnasta |

### Tupakkaveron tuotto Suomessa

* 2019 tupakkaveron kokonaistuotto 929 miljoonaa euroa
* 2015 talousarvio 863 000 000
* 2014 talousarvio 743 000 000
* 2013 tilinpäätös 847 761 075
* 2012 tilinpäätös 752 167 771
* 2011 tilinpäätös 739 016 278

Tupakkaveron tuotosta lähes 90 % kertyy savukkeiden verosta.

Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen kehittämispäällikön Miikka Vähäsen tutkimuksen mukaan tupakoinnin välittömät kustannukset, kuten terveydenhuollon menot, sairauspäivärahat ja tupakan aiheuttamat tulipalot, olivat vuonna 2012 noin 617 miljoonaa euroa. Välillisten menojen kuten tupakan aiheuttamien kuolemien ja sairaspoissaolojen sekä tupakkataukojen aiheuttamat tuotannon menetykset Vähänen arvioi olevan noin 840–930 miljoonaa euroa.

Katso myös
----------

* Suomen tupakkalaki

Lähteet
-------

* Valtion talousarvioesitykset

### Viitteet

1. ↑  Tupakkaveron nostaminen vähentää tupakointia
2. ↑  Yle 10.5.2012: Tupakkaveron korotus vähentää tupakointia
3. ↑  Valtiovarainministeriö: Tupakkaverotus
4. ↑  Taloustaito 12/2014, s. 50
5. ↑  Tupakkaverotus *Valtiovarainministeriö*. Viitattu 4.10.2021.
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Laki tupakkaverosta

Suomen kulutusverot
ajoneuvovero • arvonlisävero • autovero • koiravero • makeisvero • tulli • vakuutusmaksuvero

**Valmisteverot:** alkoholivero • tupakkavero • virvoitusjuomavero
**Stefan De Las** (s. 16. maaliskuuta 1988 San Fernando, Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Suomen Veikkausliigan Myllykosken Palloa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

De Las opiskeli kansainvälistä liiketoimintaa Yhdysvalloissa iowalaisessa Graceland Universityssä. Opintojen ohessa hän pelasi jalkapalloa yliopiston joukkueessa Yellowjacketsissä ja vuosina 2008–2010 USL Premier Development Leaguen Des Moines Menacessa. Hän on pelannut myös englantilaisen Birmingham Cityn akatemiassa.

De Las teki kauden 2010 loppuun ulottuneen sopimuksen suomalaisen Myllykosken Pallon kanssa elokuussa 2010. Hänen valmentajanaan Menacessa toimi entinen MYPA-pelaaja Neathan Gibson. Hän debytoi Veikkausliigassa 30. elokuuta 2010 ottelussa Hakaa vastaan ja pelasi kauden aikana yhteensä viidessä ottelussa.

De Las on edustanut Trinidad ja Tobagoa alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Stefan Delas Graceland University.  Arkistoitu 12.6.2009. Viitattu 2.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Alumni Des Moines Menace.  Arkistoitu 1.4.2016. Viitattu 2.9.2010.
3. 1 2  Menace’s De Las Signs In Finland  24.8.2010. United Soccer Leagues. Viitattu 2.9.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  SSFL president Ewing Davis visits Birmingham  10.1.2005. Soca Warriors Online. Viitattu 2.9.2010. (englanniksi)
5. 1 2 3  De Las vahvistaa keskikenttää  23.8.2010. Myllykosken Pallo -47. Viitattu 2.9.2010. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Liigapelaajat Veikkausliiga. Viitattu 9.5.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Stefan De Lasin esittely Veikkausliigan sivustolla