recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Refik Memišević** (14. toukokuuta 1956 Bačko Novo Selo – 4. tammikuuta 2004 Subotica) oli jugoslavialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija yli 100 kilogramman painoluokassa.

Subotican Spartakia edustanut Memišević voitti vuonna 1973 ikäluokkansa Jugoslavian mestaruuden ja seuraavana vuonna vapaapainissa Balkanin kisoissa junioreissa yli 100 kilogramman sarjan. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, hopeaa, hän saavutti 1977 Göteborgin MM-kisoista 100 kilogramman painoluokassa. Samana vuonna hän voitti ensimmäisen aikuisten Jugoslavian-mestaruutensa. Vuotta myöhemmin Mexico Cityn MM-kisoissa hän sijoittui pronssille. Hän voitti Välimeren kisoissa 100 kilogramman painoluokan vuonna 1979 ja +100 kilogramman painoluokan vuonna 1983.

1980 Moskovan olympialaisissa Memišević jäi neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti MM-kultaa Oslon kisoissa ja 1982 Katowicen MM-kisoissa sijoittui hopealle. 1984 Los Angelesin olympialaisissa Memišević sijoittui hopealle ruotsalaisen Tomas Johanssonin kärähdettyä dopingista. Viimeisissä kansainvälisissä arvokisoissaan 1985 Kolbotnin MM-kisoissa hän jäi neljänneksi 130 kilogramman painoluokassa.

MM- ja olympiamitaleita saavuttanut Memišević osallistui urallaan myös neljiin aikuisten EM-kisoihin, mutta jäi joka kerta mitalisijojen ulkopuolelle.

Hän oli naimisissa Liljanan kanssa. Heillä oli tytär Sanja ja pojan Amir.

Lähteet
-------

* Refik Memišević FILA:n tietokannassa
* Refik Memišević Serbian olympiakomitean sivuilla
* Refik Memišević Sports Reference LLC

### Viitteet

1. ↑  Swede Loses Silver For Using Steroids *nytimes.com*.  6.8.1984. New York Times. Viitattu 28.6.2015. (englanniksi)
2. ↑  Održan 9. Memorijalni turnir "Refik Memišević - Brale" – Refik Memišević, legenda subotičkog i jugoslovenskog rvanja *subotica.com*.  22.6.2014. Viitattu 28.6.2015. (serbiaksi)
Musiikkiyhdistyksen rakennus
Suuri musiikkiyhdistyssali
**Musikverein** (suom. *Musiikkiyhdistys*) on konserttitalo Wienissä, Itävallassa. Se toimii Wienin filharmonikkojen kotisalina. Rakennuksen omistaa Wienin musiikkiystävien seura eli Wienin musiikkiyhdistys. Konserttitalon suunnitteli Theofil Hansen. Avajaiskonsertti pidettiin 6. tammikuuta 1870.

Konserttitalon Suuressa musiikkiyhdistyssalissa (saks. *Großer Musikvereinssaal*) on 1 744 istumapaikkaa ja noin 300 seisomapaikkaa. Se on 48,80 m pitkä, 19,10 m leveä ja 17,75 m korkea. Sali on tunnettu hyvästä akustiikastaan. Wienin filharmonikkojen uudenvuoden konsertti pidetään salissa joka vuosi. 

Rakennukseen kuuluu myös pienempiä saleja ja harjoittelutiloja. Brahms-salina nykyisin tunnetussa kamarimusiikkisalissa on noin 600 paikkaa. Se on 32,50 m pitkä, 10,30 m leveä ja 11 m korkea.

Lähteet
-------

1. ↑  Geschichte | History | 歴史 Der Musikverein | The Musikverein | ウィーン楽友協会, Gesellschaft der Musikfreunde in Wien (saksaksi) (englanniksi) (japaniksi)
2. ↑  Großer Musikvereinssaal | 楽友協会大ホール Der Musikverein | The Musikverein | ウィーン楽友協会, Gesellschaft der Musikfreunde in Wien (saksaksi) (englanniksi) (japaniksi)
3. ↑  Brahms-Saal | ブラームスホール Der Musikverein | The Musikverein | ウィーン楽友協会, Gesellschaft der Musikfreunde in Wien (saksaksi) (englanniksi) (japaniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musikverein**.
* Gesellschaft der Musikfreunde in Wien (saksaksi) (englanniksi) (japaniksi)
**Pramod Mahajan** (30. lokakuuta 1949 – 3. toukokuuta 2006) oli intialainen poliitikko. Hän oli Intian kansanpuolueen merkittävä vaikuttaja ja strategi, jonka ansiona pidetään puolueen voittoa vuoden 1998 parlamenttivaaleissa. Mahajan toimi pääministeri Atal Bihari Vajpayeen neuvonantajana vuonna 1998, myöhemmin hänestä tuli viestintäministeri.

1970-luvun alussa Mahajan liittyi hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestön jäseneksi. Hän opiskeli fysiikkaa, politiikan tutkimusta ja journalismia sekä päätyi Indira Gandhin julistaman poikkeustilan aikana vankilaan. Vuonna 1979 hän siirtyi mukaan politiikkaan. Kansanpuolueen liittoa Shiv Senan kanssa ja vaalivoittoa Maharashtrassa vuonna 1995 pidettiin hänen ansionaan.

Mahajan haavoittui vuonna 2006 tultuaan alemmuuden tuntoa kokeneen nuoremman veljensä Pravinin ampumaksi kotonaan. Kolmen luodin haavoittama Mahajan vietiin sairaalaan, johon häntä hoitamaan saapui elinsiirtoihin erikoistunut asiantuntija Lontoosta. Häntä saapui katsomaan sairaalaan Intian politiikan, liikemaailman ja Bollywoodin huomattavimpia nimiä. Mahajan kuoli 12 päivän kuluttua ampumisesta. Hänen murhaajansa oli oma-aloitteisesti mennyt poliisiasemalle antautumaan samana päivänä, jona hän ampui veljensä. Pravin kertoi poliiseille tappaneensa Mahajanin kostona pitkään kestäneestä nöyryytyksestä. Poliisin mukaan Pravinin aseen neljäs luoti jumittui, eikä Pravin kyennyt ampumaan kaikkia yhdeksää luotiaan, mikä pelasti Mahajanin hengen hetkeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Pramod Mahajan *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 6.10.2019.
2. ↑  Suresh, K. G.: BJP loses its master strategist *Rediff*.  3.5.2006. Viitattu 6.10.2019.
3. 1 2 3  PRAMOD MAHAJAN DEAD *The Hindustan Times*.  7.6.2006. Viitattu 6.10.2019.
4. 1 2  Pandya, Haresh: Pramod Mahajan: Gadget-obsessed moderniser of Indian politics *The Guardian*.  5.5.2006. Viitattu 6.10.2019.
5. ↑  Sahgal, Priya; Bhupta, Mahini; Pai, Aditi: Sneak peek of the shooting of the charismatic BJP leader Pramod Mahajan *India Today*.  8.5.2006. Viitattu 6.10.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Muskariini** on väritön, hygroskooppinen, vesiliukoinen ja huoneenlämmössä kiinteä yhdiste. Muskariini esiintyy luontaisesti tietyissä sienilajeissa, kuten punakärpässienessä ja risakkaissa. Oswald Schmiedeberg eristi muskariinin punakärpässienestä ja kuvasi sen farmakologisia ominaisuuksia vuonna 1869. Muskariini oli ensimmäinen koskaan tutkittu parasympatomimeetti.

Vaikutukset elimistössä
-----------------------

Muskariini on muskariinireseptorin agonistina, joka jäljittelee elimistön oman välittäjäaineen asetyylikoliinin toimintaa.

Muskariini aiheuttaa elimistössä tyypillisiä kolinergisia reaktioita. Verisuonet laajenevat, verenpaine laskee ja sydämen lyöntitiheys hidastuu. Keuhkoputket supistuvat ja limaneritys lisääntyy, mikä voi vaikeuttaa hengitystä etenkin astmaatikoilla. Muskariinireseptoriagonistit lisäävät tuntuvasti syljen eritystä. Samoin lisääntyvät hiki- ja kyynelrauhasten sekä nenänielun rauhasten, mahalaukun ja suolen limakalvojen rauhasten eritystoiminta. Muskariinilla ei ole vaikutusta keskushermostoon, koska se ei läpäise veri-aivoestettä positiivisesti varautuneen typpiatominsa vuoksi.

Myrkytysoireet
--------------

Muskariinimyrkytyksen oireet alkavat 15–30 minuutin kuluessa sienen nauttimisesta lisääntyneellä syljenerityksellä, hikoilulla ja kyyneleiden erityksellä. Suurella annostuksella näitä oireita seuraa vatsakipu, voimakas pahoinvointi, ripuli, sumeneva näkökenttä sekä hengityksen työläys. Varsinainen myrkytystila seuraa yleensä kahden tunnin sisällä aineen nauttimisen jälkeen. Myrkytyksissä kuolemantapaukset ovat harvinaisia, mutta vakavissa tapauksissa se on mahdollista sydämen tai hengityselimistön pettäessä.

Muskariinimyrkytyksissä vasta-aineena käytetään atropiinia, joka salpaa muskariinireseptoreja eli on muskariinireseptoriantagonisti.

Katso myös
----------

* Muskimoli

Lähteet
-------

1. ↑  Isolation and Characterization Studies on Muscarine  1955. Frederick A.Kuelh & al. Viitattu 1.8.2012.
2. 1 2 3  Muscarine CTD. Viitattu 1.8.2012.
3. 1 2 3  Farmakologia ja toksikologia, 7. painos, luku 11  2007. Medicina Oy, Markku Koulu.  Arkistoitu 6.2.2005. Viitattu 1.8.2012.
4. ↑  Muscarine T3DB. Viitattu 1.8.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Muscarine (englanniksi)
* PubChem: Muscarine (englanniksi)
* KEGG: Muscarine (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Muscarine (englanniksi)
Museon sisätiloja.
**Musikinstrumenten-Museum** on Berliinin Kulturforumilla toimiva museo, joka esittelee historiallisia soittimia.

Museon perusti Preussin valtio vuonna 1888, ja se toimi pitkään Berliinin rakennusakatemian tiloissa. Kulturforumilla Berliinin filharmonian vieressä sijaitseva nykyinen museorakennus on avattu vuonna 1984. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Edgar Wisniewski edesmenneen Hans Scharounin laatimien luonnosten pohjalta. Museossa myös harjoitetaan aktiivisesti musiikin ja soitinten tutkimusta sekä järjestetään musiikkiesityksiä ja konsertteja.[1]

Musikinstrumenten-Museumin kokoelmat käsitävät 3 500 esinettä. Näyttelyssä on esillä 800 soitinta 1500-luvulta nykypäivään.[2] Joukossa on muun muassa Fredrik Suuren soittamia poikkihuiluja, aito Stradivarius-viulu vuodelta 1703, kuningatar Sofia Charlottalle lahjoitettu kokoontaitettava cembalo, säveltäjä Carl Maria von Weberille kuulunut fortepiano sekä nimellä The Mighty Wurlitzer tunnetut Euroopan suurimmat teatteriurut.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 168. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin.
2. ↑  Musikinstrumenten-Museum (englanniksi) Berlin.de. Viitattu 25.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musikinstrumenten-Museum** Wikimedia Commonsissa

* Museon kotisivu (saksaksi)
**Reetta Sinikka K. Piipari** (s. 20. tammikuuta 1980 Kotka) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Pelaajaura
----------

Piipari pelasi kaudet 1999–2003 Xavierin yliopistossa, jonka paidassa hän voitti vuonna 2001 yliopistokoripalloilun syöttötilaston. Vuonna 2003 hänet kutsuttiin WNBA-seura Washington Mysticsin harjoitusleirille, jolloin WNBA-varausta pidettiin mahdollisena. Piiparin WNBA-unelma ei kuitenkaan auennut, jonka johdosta hän siirtyi pelaamaan Espanjan pääsarjaan Basket Zaragozan paitaan. Kaudeksi 2004–2005 Piipari palasi Peli-Karhuihin. Kahden pelikauden jälkeen Peli-Karhuissa Piipari siirtyi takaisin Espanjan pääsarjaan Extrugasaan, joka oli juuri noussut pääsarjaan. Hänen lisäkseen myös Taru Tuukkanen siirtyi samaan seuraan. Kauden 2006–2007 jälkeen Piipari teki sopimuksen Gran Canaria La Caja de Canariasin kanssa. Piipari johti joukkueen sarjan yhdeksänneksi, jolloin Canaria jäi niukasti pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden jälkeen Piipari teki seuran kanssa jatkosopimuksen. Tammikuussa 2009 Piipari teki paluun naisten SM-sarjaan Lappeenrannan Catzin joukkueeseen. Kaudeksi 2011-12 Piipari palasi Peli-Karhujen riveihin. Neljän PeKa-kauden jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden I-divisioonassa Kouvojen naisjoukkueessa nostaen sen naisten Korisliigaan.

Kesäkuussa 2016 Piiparin uutisoitiin siirtyvän valmentajaksi Yhdysvaltoihin: hän aloitti vanhan high schoolinsa Minster High Schoolin tyttöjen koripallojoukkueen päävalmentajana. Jo Suomessa juniorijoukkueita valmentanut Piipari päätti näin ollen ainakin toistaiseksi pelaajauransa.

Katso myös
----------

* Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista

Lähteet
-------

* Reetta Piipari pelaajatiedot Suomen Koripalloliitto. Viitattu 28.8.2013. [vanhentunut linkki]
* Maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2  Catz vahvistuu Suomeen palaavalla Piiparilla  31.1.2009. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 30.10.2009.
3. ↑  Reetta Piipari Washington Mysticsin leirille  30.4.2003. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 30.10.2009.
4. ↑  Reetta Piipari palaa Suomeen, Peli-Karhuihin  29.9.2004. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 30.10.2009.
5. ↑  Tuukkasen ja Piiparin muodostama tutkapari jälleen yhdessä  12.6.2006. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 30.10.2009.
6. ↑  Reetta Piipari ja Gran Canaria jatkosopimukseen  22.8.2008. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 30.10.2009.
7. ↑  Reetta Piipari Peli-Karhuihin  30.6.2011. Kymen Sanomat. Viitattu 15.10.2011.
8. ↑
9. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Mia Forss** | **Naisten SM-sarjan vuoden tulokas**1996–1997 | Seuraaja:**Paula Penttilä** |
**Prasutagus** oli brittiläisen kelttiheimon, ikeenien kuningas, joka hallitsi suunnilleen nykypäivän Norfolkia vastaavalla alueella ensimmäisellä vuosisadalla. Hänen puolisonsa oli Boudicca.

Prasutaguksesta tehtiin luultavasti ikeenialueiden Rooman vasallikuningas heimon vuoden 43 jaa kansannousun jälkeen [1][2]. Rooman liittolaisena hänen heimonsa pysyi nimellisesti itsenäisenä. Varmistaakseen tämän Prasutagus nimesi Rooman keisarin valtakuntansa perijäksi yhdessä tyttäriensä kanssa. 

Prasutagus kuoli vuonna 60 tai hiukan ennen. Kuoleman jälkeen roomalaiset keisari Neron johdolla eivät tyytyneet kolmasosaan perinnöstä (keisari kuvitteli valtion olevan rikkaampi kuin mitä siitä kerrottiin) vaan anastivat haltuunsa ikeenien maat ja ryöstivät kuningaskunnan; roomalaiset rahoittajat vaativat myös lainojaan maksettavaksi [1]. Boudicca ruoskittiin ja heidän tyttärensä raiskattiin. Tämä johti ikeenien kansannousuun Boudiccan johdolla 60 tai 61.

Roomalaisista historioitsijoista Prasutaguksesta kertoo Tacitus [3] sekä Boudiccan kapinaan johtaneista seikoista myös Dio Cassius [4]

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑   - Tacitus, *Annals* 14.31
4. ↑   - Dio Cassius, *Rooman historia* 62.2
Piaggio P.108
**Piaggio P.108** oli italialainen raskas nelimoottorinen pommikone, jota Regia Aeronautica ja Luftwaffe käyttivät toisessa maailmansodassa.

Konetyyppiä valmistettiin kaikkina versioinaan yhteensä 163 kappaletta, joista 24 kappaletta pommituskäyttöön. Lisäksi joitakin sen muunnoksia käytettiin kuljetustehtäviin. Varsinainen pommitusmuunnos oli P.108B.

Piaggio P.108:n puolustusaseistus käsitti seitsemän konekivääriä. Tähtimoottorit olivat 1 500 hevosvoiman tehoisia ja 18-sylinteriset. Huippunopeus oli 430 km/h ja enimmäispommikuorma oli 3 500 kg. Konetyypin lakikorkeus oli 8 500 metriä ja toimintasäde peräti 3 520 km.

Lähteet
-------

* Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7. (s. 24-25)
* Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to Axis Aircraft of World War II. London: Bounty Books, 2006. ISBN 0-7537-1460-4. (s. 231-232)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Humble: s. 24-25
3. ↑  Mondey: s. 232
**Pirttijärvi** on järvi Oulujoen vesistöalueella Sanginjoen kylässä Muhoksen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Sanginkylältä itään, ja linnuntietä noin viisitoista kilometriä pohjoiseen Muhoksen keskustaajamasta. Järven vesi on pääosin peräisin alueen pohjavesistä, pieni osa vedestä on altaaseen järven valuma-alueelta kertynyttä sadevettä. Järvi laskee vetensä kapeaa Pirttiojaa pitkin Sanginjokeen ja sitä kautta Oulujokeen ja edelleen Perämereen.

Umpeenkasvavan Pirttijärven kunnostus toteutettiin vuosina 2004–2007 osin alueen asukkaiden ja kesämökkiläisten rahoituksella. Kunnostuksen kustannusarvio oli 100 000 euroa, josta vakinaiset ja kesäasukkaat maksoivat 46 000 euroa. Ennen kunnostusta järven pohjalle oli kertynyt arviolta 180 000 kuutiometriä sedimenttiä. Järvessä havaittiin myös sinilevää.

Kunnostus toteutettiin kaivamalla järvestä laskeva Pirttioja kokonaan auki ja valuttamalla järviallas kokonaan tyhjäksi, kuten Särkijärvi Utajärvellä ensimmäisenä Suomessa pari vuotta aiemmin. Kun järven pohjaan kertynyt eloperäinen aines oli kuivunut, Pirttioja padottiin ja altaan annettiin alkaa täyttyä. Heinäkuussa 2007 järven pinta oli vielä noin 80 senttimetriä alkuperäistä pinnantasoa alempana. Kunnostustyöllä saatiin parannettua veden laatua. Kuivatuksen jälkeen osittain täyttyneeseen järvialtaaseen oli kasvanut ruoho, se aiotaan niittää suunnitelmien mukaan vuonna 2008. Järveen tehdyt kalaistutukset ovat osin epäonnistuneet. Järvialtaan veden laadusta ei ole tehty seurantaa, josta olisi julkista tietoa. Tästä huolimatta joidenkin ranta-asukkaiden lehdessä antamien tietojen mukaan järven vesi kirkkaudeltaan ja puhtaudeltaan on vesijohtoveden laatuista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sankala, Kari: Pirttijärven ranta-asukkaat tyytyväisiä.  *Sanomalehti Kaleva*, 17.07.2007, s. 5. Oulu:  Kaleva Kustannus Oy. Artikkelin verkkoversio. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus: Muhoksen Pirttijärven kunnostus hyötyi kuivasta kesästä
Brickell KeyBrickell Key helmikuussa 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Claughton Island |
| Sijainti | 
MiamiMiami-Dade, FloridaYhdysvallat |
| Korkein kohta | 
0,9 m |

Väestö| Asukasluku | 
2 189 (2010) |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Brickell Key** on keinotekoinen saari Miamin rannikolla, Floridassa, Yhdysvalloissa. Saarta kutsutaan myös **Claughton Islandiksi**. Brickell Key sijaitsee Miamin keskustan ja Miamijoen itäpuolella.

Historia
--------

Henry Flagler johti 2,7 metrin syvyisen, Miamijoen suusta johtavan kanavan kaivamista vuonna 1897. Projekti johti kahden pienen saaren muodostumiseen. Edward N. Claughton, Sr. osti saaret 1943 ja yhdisti ne yhdeksi, 180 000 neliömetrin kokoiseksi kolmionmuotoiseksi kokonaisuudeksi. 1970-luvun lopulla Swire Properties osti suurimman osan saaresta Claughtonilta

Galleria
--------

* Brickell Key etelästä katsottuna.Brickell Key etelästä katsottuna.
* Brickell Key.Brickell Key.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brickell Key** Wikimedia Commonsissa

25.824385°N, 80.190711°W

Lähteet
-------

1. ↑  Saaren historia
2. ↑  Brickell Key Miami - History *BRICKELL KEY MIAMI*. Viitattu 13.5.2019. (englanniksi)
Ma Thanegi
**Ma Thanegi** (burmaksi မသိင်္ဂီ; s. 1946 Shwebo) on myanmarilainen kirjailija, toimittaja, kielenkääntäjä ja taidemaalari. Hän kirjoittaa englanniksi. Hänet tunnetaan lukuisista Myanmariin liittyvistä kirjoista, joiden joukossa on muistelmia, matkakertomuksia, kulttuurihistoriallisia teoksia ja keittokirja. Teoksiin kuuluvat *Myanmar Architecture: Cities of Gold* (2005) ja *Defiled on the Ayeyarwaddy: One Woman's Mid-Life Travel Adventures on Myanmar's Great River* (2010).

Thanegi on nimennyt suosikkikirjailijoikseen Ludu Daw Amarin, Journal Kyaw Ma Ma Layn, Hilary Mantelin ja Wesley Stacen. Hän käänsi Ma Ma Laylta englanniksi teoksen *A Man Like Him*. Hän on tehnyt toimitustyötä *Myanmar Timesissa* ja matkalehti *Enchanting Myanmarissa*. Hän osaa englannin lisäksi myös ranskaa ja saksaa.

Thanegi toimi 1980-luvulla Aung San Suu Kyin avustajana ja oli vuosina 1989–1992 Inseinin vankilassa. Vapautumisensa jälkeen hän jatkoi yhteistyötä Suu Kyin kanssa, mutta poliittiset erimielisyydet tekivät hänestä 1990-luvun aikana tämän kriitikon. Vankeuskokemuksistaan Thanegi on kirjoittanut teoksen *Nor Iron Bars A Cage* (2010).

Taidemaalarina Thanegi aloitti uransa vuonna 1967 ryhmänäyttelyllä Myanmarissa, ja vuonna 1998 hän piti toistaiseksi viimeiseksi jääneen seitsemännen oman näyttelynsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cristina Maria Chiorean: /2016/08/meet-renowned-author-ma-thanegi/ Meet renowned author Ma Thanegi *Myanmore, myanmore.com*.  16.8.2016. Viitattu 29.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ma Thanegi speaks: An interview with one of Myanmar’s leading writers[vanhentunut linkki] Myanmar Times
3. 1 2 3  Ma Thanegi Guggenheim
4. 1 2  Interview with Burma's Ma Thanegi New Mandala
5. ↑  Ma Thanegi Books (Arkistoitu – Internet Archive) Google


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
| "Guns and Horses"Ellie Goulding |
| --- |
| Singlen "Guns and Horses" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Lights* |
|  Julkaistu | 16. tammikuuta 2010 |
|  Tuottaja(t) | Starsmith |
|  Tyylilaji | synthpop, folktronica |
|  Kesto | 03.35 |
|  Levy-yhtiö | Polydor |
| Ellie Gouldingin muut singlet |
| "Starry Eyed"2010 | "Guns and Horses"2010 | "The Writer"2010 |

"**Guns and Horses**" on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ellie Gouldingin kappale hänen debyyttialbumiltaan, *Lights*. Kappale julkaistiin 16. tammikuuta 2010 albumin kolmantena singlenä.

Musiikkivideo
-------------

*Guns and Horses* -musiikkivideon on ohjannut Petro ja se on kuvattu Los Angelesin Griffith Parkissa maaliskuussa 2010. Video julkaistiin YouTubessa Gouldingin Vevo-kanavalla 12. huhtikuuta 2010. Videolla Goulding kävelee metsässä löytäen samalla mies- ja naissotilaita sekä hevosia. Kertosäkeitten aikana sotilaat toimivat taustatanssijoina. Naissotilaat ovat pukeutuneet sotilastyylisiin trikoisiin. Miessotilaat ovat pukeutuneet muuten samoin, mutta heillä ei ole trikoita. Gouldingilla on yllään ruudullinen paita sekä legginsit.

Lähteet
-------

1. ↑  Ellie Goulding - Guns And Horses *EllieGouldingVEVO*.  12.4.2010. Viitattu 4.4.2015.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Guns and Horses
**Maa 2** (*Earth 2*) oli yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja, jota kuvattiin yhden tuotantokauden verran (22 jaksoa*lähde?*) vuosina 1994–1995. Sarjan fanien vastustuksesta huolimatta sarja lopetettiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat noin 200 vuoden päähän tulevaisuuteen, jolloin joukko ihmisiä matkustaa asuttamaan kaukaista maan kaltaista planeettaa.

Sarjan kuvauspaikat sijaitsevat lähellä Albuquerquen kaupunkia New Mexicon osavaltiossa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Vuonna 2192 suurin osa ihmisrodun edustajista on muuttanut Maan kiertoradalla kiertäville valtaisille avaruusasemille, sillä Maapallon ympäristö on tuhottu. Maapallolla asuu enää vain köyhiä työläisiä ja kaivosmiehiä. 

Devon Adair käynnistää tutkimusretken perustaakseen siirtokunnan maan kaltaiselle planeetalle nimeltä **G889**. Planeetta sijaitsee 22 valovuoden päässä Maasta. Tutkimusretki epäonnistuu, kun etujoukon avaruusalus joutuu tekemään pakkolaskun planeetalle, kauas aiotusta laskeutumispaikasta. Retkikunta päättää vaeltaa mantereen poikki päästäkseen kohteeseensa, jossa suurin osa heidän tarvikkeistaan on. 

Retkikunta löytää asumattomaksi luulemaltaan planeetalta useita uusia eliölajeja. Maankamaran alla asuvat *terriaanit* muistuttavat ihmisiä ruumiinrakenteeltaan ja kulkevat kahdella jalalla, ja muistuttavat mutaihoista miestä. *Grendlerit* (nimetty Grendel-hirviön mukaan) ovat niin ikään kahdella jalalla kulkevia, lyhyitä ja lyhytkätisiä otuksia, jotka tekevät vaihtokauppaa melkein mistä vain. Retkikunta kohtaa myös apinoita muistuttavan *koba*-lajin edustajia. Näillä otuksilla on nahkamainen iho ja terävät kynnet. Koban kynnen isku vaivuttaa ihmisen kuolemankaltaiseen tilaan muutamaksi päiväksi. Edellä mainittujen otusten lisäksi planeetalla asustaa henkiin jääneitä rikollisia, jotka ovat joutuneet planeetalle joko rangaistukseksi tai haaksirikkojen myötä.

### Planeetta G889

G889 on maan kaltainen planeetta, G88-aurinkokunnan 9. planeetta. Planeetalla on kaksi kiertolaista (kuuta). Mantereita on viisi joista yksi sijaitsee planeetan eteläisellä pallonpuoliskolla. Ilmakehä on koostumukseltaan samankaltainen kuin Maan ilmakehä.

G889 paljastuu näennäisistä samankaltaisuuksistaan huolimatta hyvin erilaiseksi kuin Maa. Planeetalla on esimerkiksi salaperäinen tajunnan tila, *unitaso*, jonka kautta luonnon kanssa sopusoinnussa elävät terriaanit viestivät. Useat todisteet viittaavat siihen, että koko planeetta olisi tietoinen olento.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Debrah Farentino  | … |  Devon Adair
  |
|  Clancy Brown  | … |  John Danziger
  |
|  Jessica Steen  | … |  Dr. Julia Heller
  |
|  Antonio Sabàto Jr.  | … |  Alonzo Solace
  |
|  Rebecca Gayheart  | … |  Bess Martin
  |
|  John Gegenhuber  | … |  Morgan Martin
  |
|  J. Madison Wright  | … |  True Danziger
  |
|  Joey Zimmerman  | … |  Ulysses Adair
  |
|  Sullivan Walker  | … |  Yale
  |
Vanessa Mae
**Vanessa-Mae Vanakorn Nicholson** (s. 27. lokakuuta 1978) on brittiläinen viulisti. Hän on levyttänyt taidemusiikin lisäksi teknovaikutteista popmusiikkia.

Vanessa-Mae syntyi Singaporessa thai-isälle ja kiinalaiselle äidille. Hän aloitti pianonsoiton 3- ja viulunsoiton 5-vuotiaana.

Varhaiskypsä Vanessa-Mae levytti jo 13-vuotiaana Beethovenin ja Tšaikovskin konsertot. Hän esiintyi vuonna 1988 Schleswig-Holsteinin musiikkijuhlilla Saksassa. 

Vanessa-Maen ensimmäinen poptyylinen albumi, *The Violin Player*, julkaistiin vuonna 1995. Viulistia kuullaan myös vierailijana Janet Jacksonin albumilla *The Velvet Rope* (1997). 

Mae osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 edustaen Thaimaata alppihiihdossa. Hän sijoittui suurpujottelussa 67:nneksi ollen kilpailun molemmilla kierroksilla hitain ja häviten kilpailun voittajalle yli 50 sekuntia ja kilpailun toiseksi viimeiselle yli 11 sekuntia. Hänen kisapaikkansa varmistaneiden karsintakilpailuiden tulosten epäiltiin olleen manipuloidut. Tämän vuoksi Kansainvälinen hiihtoliitto FIS määräsi Maen neljän vuoden kilpailukieltoon, jonka Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS kuitenkin perui. CASin mukaan Maen osallisuudesta tulosmanipulaatioon ei ollut varmuutta. Karsintakilpailuiden tuloshylkäykset kuitenkin pysyivät voimassa ja siten Mae ei olisi ollut oikeutettu osallistumaan olympialaisiin. Mae sai Kansainväliseltä hiihtoliitolta korvauksia kunnianloukkauksesta vuonna 2016. Summaa ei julkaistu ja Mae lupasi lahjoittaa rahat hyväntekeväisyyteen.
Hän aikoo osallistua vielä seuraaviinkin, vuoden 2018 talviolympialaisiin, jolloin hän olisi jo 40-vuotias.

Lähteet
-------

1. ↑  Vanessa Vanakorn (Arkistoitu – Internet Archive) Sochi2014.com (englanniksi)
2. ↑  Niemeläinen, Jonne: Tunnettu viulisti huijasi itsensä olympiakisoihin - neljän vuoden kilpailukielto *Yle Urheilu*.  11.11.2014. Viitattu 11.11.2014.
3. ↑  Ääri, Isa-Sofia: Viuluvirtuoosin kilpailukielto kumottiin – Vanessa Mae vapaa palaamaan rinteeseen  19.6.2015. Yle Urheilu. Viitattu 6.7.2015.
4. ↑  ALPINE SKIING - Vanessa Vanakorn (Mae) appeal: Four-year ban cancelled, but ineligibility to compete in the Sochi 2014 Olympic Winter Games confirmed - Tribunal Arbitral du Sport / Court of Arbitration for Sport *tas-cas.org*.  19.6.2015.  Arkistoitu 6.7.2015. Viitattu 6.7.2015. (englanniksi)
5. ↑  Tähtiviulisti Vanessa Mae saa korvauksia oudosta olympiafarssista  24.2.2016. Iltalehti. Viitattu 24.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
* Vanessa-Mae Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Vanden Plas** on saksalainen progressiivista metallia soittava yhtye. Se on perustettu Kaiserslauternissa 1986. Vuosina 1991 ja 1994 he levyttivät kappaleet "Keep On Running" (1991) ja "Das Ist Für Euch" (1994) taistelulauluksi paikalliselle jalkapalloseuralle FC Kaiserslauternille. Kaikkia yhtyeen jäsenistä on kutsuttu teatteri- ja rockmusikaaliprojekteihin, kuten *Jesus Christ Superstar*, *The Rocky Horror Show*, *Pieni kauhukauppa* ja *Evita*.

Vuonna 2004 laulaja Andy Kuntz julkaisi kunnianhimoisen sooloprojektinsa nimellä Abydos. Projektin pohjalta esitettiin musikaali 2. helmikuuta 2006 Kaiserslauternin paikallisessa teatterissa.

Vuonna 2006 yhtye julkaisi konseptialbumin *Christ.0*, joka pohjautuu Alexandre Dumas’n kirjaan *Monte-Criston kreivi*.

Diskografia
-----------

* Colour Temple (1994)
* AcCult (1996, akustinen EP)
* The God Thing (1997)
* Far Off Grace (1999)
* Spirit Of Live (2000, livealbumi)
* Beyond Daylight (2002)
* Christ.0 (2006)
* Seraphic Clockwork (2010)
* Chronicles of the Immortals: Netherworld (path1) (2014)
* Chronicles of the Immortals: Netherworld II (2015)
* The Ghost Xperiment: Awakening (2019)
* The Ghost Xperiment: Illumination (2020)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
* Vanden Plas progarchives.comissa
Mussius Aemilianus
**Lucius Mussius Aemilianus** (k. 262) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja keisari Gallienuksen aikana.

Aemilianuksen uran vaiheet ovat selvinneet erään piirtokirjoituksen perusteella. Hän oli ritarisäätyläinen ja luultavasti italialaista alkuperää. Aemilianus toimi keisarillisen postilaitoksen, *cursus publicuksen*, päällikkönä (*praefectus vehiculorum trium provinciarum*) Galliassa Philippus Arabsin aikana. Myöhemmin hän oli prokuraattorina Egyptissä (*procurator Alexandreae Pelusi Paraetoni*) ja vuonna 247 Ostiassa (*procurator portus utriusque Ostiae*). Keisari Valerianuksen aikana Aemilianus toimi Egyptin prefektinä vuodesta 259 alkaen. Hän pani tuolloin käytäntöön Valerianuksen määräämät kristittyjen vastaiset lait. Kun Valerianus vangittiin persialaisten hyökkäyksessä kesällä 260, kenraali Macrianus julisti poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen keisariksi. Aemilianus päätti tukea Macrianuksia, mutta nämä saivat surmansa taistelussa Illyriassa vuonna 261, jolloin Aemilianus päätti kapinoida keisari Gallienusta vastaan. Gallienuksen kenraali Aurelius Theodotus kuitenkin kukisti Aemilianuksen maaliskuussa 262 ja teloitutti hänet. 260-luvun alun tapahtumat ovat hyvin epäselviä, eikä ole varmaa julistautuiko Aemilianus ollenkaan keisariksi. Hänet saatettiin teloittaa vain, koska hän oli tukenut Macrianuksia.

Lähteet
-------

* Christian Körner: Usurpers under Gallienus  6.12.1999. De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 19.3.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Corpus Inscriptionum Latinarum*  (*CIL*), VI 1624[vanhentunut linkki] (englanniksi) (latinaksi)
*Katso myös: ExoMars 2016#Schiaparelli*
**Schiaparelli** (Entry, Descent and Landing Demonstrator Module (EDM)) on kokeellinen Mars-laskeutuja, joka on osa ExoMars 2016-hanketta. Luotain yritti laskeutumista Marsiin 19. lokakuuta 2016. Laskeutumisen loppuvaiheessa tapahtuneen vian vuoksi luotain törmäsi Marsiin suunniteltua suuremmalla nopeudella ja tuhoutui. Suuri osa laskeutumisen mittausdatasta saatiin talteen, koska se lähetettiin jo laskeutumisvaiheessa. Alustavan arvion mukaan jokin meni vikaan laskuvarjon ja takalämpökilven irrotuksesta alkaen, ne irtosivat liian aikaisin.

Toiminta itsenäisenä
--------------------

Schiaparellin toiminta itsenäisenä perustuu ajastettuun komentosarjaan. Komennot lähetettiin 3. lokakuuta TGO:lle, josta ne ladattiin laskeutujaan 4. lokakuuta. Laskeutumisvaiheiden lisäksi näillä ohjataan mittauslaitteiden ja mittausdatan lähetystä. 

Laskeutumisen aikana ajastettuja komentoja ovat muiden muassa lämpökilven irrotus, laskuvarjon laukaisu, laskuvarjon ja takalämpökilven irrotus, trustereiden laukaisu ja sammutus. Korkeutta mitataan Doppler-tutkalla 7 kilometristä alkaen. 2 metrin korkeudessa nopeus nollataan, mistä luotaimen annetaan pudota loppumatkan vapaasti.

Laskeutumisen jälkeen ohjelmisto ohjaa DREAMS-mittauslaitteistoa ja lähettää mittausdataa ajoittain niin pitkään kuin akuissa riittää virtaa. DREAMS toimii noin 6 tunti per sol. Datan lähetys on ajastettu siten, että virran säästämiseksi sitä lähetetään vain kun satelliitti on yläpuolella sitä vastaanottamassa. Data sitten välitetään edelleen satelliiteilla Maahan. Näitä lähetysikkunoita oletetun toiminta-ajan aikana on: 18 kpl Mars Reconnaissance Orbiter, 8 kpl Mars Odyssey ja 6 kpl Maven. Lisäksi Mars Express tekee 14 ylilentoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mars-laskeutuja tuhoutui törmäyksessä - laskeutuminen suunniteltua rajumpi *iltalehti.fi*. Viitattu 22.10.2016.
2. ↑  esa: Schiaparelli descent data: decoding underway *European Space Agency*.  Arkistoitu 21.10.2016. Viitattu 29.10.2016.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Schiaparelli command sequence sent to space | Rocket Science *blogs.esa.int*. Viitattu 29.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

ESA:

* Schiaparelli: the ExoMars Entry, Descent and Landing Demonstrator Module
* Schiaparelli science package and science investigations
* Preparing to land on Mars
* ExoMars 2016 landing site
* Outreach resources
* Timeline
* A stormy arrival for Schiaparelli?
* Planetary protection
* Listening to an alien landing - Luotaimen seurannasta laskeutumisen aikana.

Muita:

* Ilmatieteen laitoksen tutkimuslaitteita laskeutuu Marsin pinnalle EXOMARS-laskeutujan mukana 19.10. - Ilmatieteenlaitos
* Mitä tänään tapahtui Marsissa? Ja mikä on laskeutujan kohtalo? (Arkistoitu – Internet Archive) - tiedetuubi.fi live-seuranta laskeutumisesta
**Scherzo** (monikko **scherzi**, ital. *vitsi*) tarkoittaa laajan taidemusiikkiteoksen, kuten sinfonian tai sonaatin, osaa. Scherzo kehittyi menuetista ja korvasi sen vähitellen sinfonian (ja muiden teosmuotojen, kuten jousikvartettojen) kolmantena tai toisena osana. Scherzo on tavallisesti ABA-muotoinen, jossa B-osa on trio, jonka jälkeen scherzo kerrataan. 1800-luvulta alkaen scherzoja sävellettiin myös itsenäisinä teoksina.

Joseph Haydnin jousikvartettojen menuetit, jotka on nimetty scherzoiksi (ital. vitsaillen), pilailevat hovitanssin kustannuksella rikkomalla tanssin rytmikuvioita yllättävillä tauoilla. Haydnin jälkeen muotoa käyttivät runsaasti muun muassa Ludwig van Beethoven ja Franz Schubert. Scherzo säilyi sinfonioiden standardiosana koko 1800-luvun ajan, ja säveltäjät ryhtyivät myös säveltämään itsenäisiä scherzoja. 

Frédéric Chopinin sävellystuotantoon kuuluu neljä scherzoksi nimettyä pianoteosta. Niistä kuitenkin vain viimeinen on scherzon nimen mukaisesti "vitsikäs", kun taas kolme ensimmäistä ovat perin synkkiä.
Magda Lupescu (oik.) ja kuningas Kaarle II.
**Magda Lupescu** (1896 (?) Romania – 29. heinäkuuta 1977 Estoril, Portugali) oli Romanian kuninkaan Kaarle II:n rakastajatar ja sittemmin vaimo. Lupescusta tuli 1930-luvulla merkittävä ja kiistanalainen henkilö Romanian politiikassa.

Lupescun taustasta ja varhaisista vaiheista ei ole varmaa tietoa, mutta tiettävästi hänen isänsä oli juutalainen ja äitinsä roomalais-katolinen. Lupescun ensimmäinen aviomies oli Tâmpeanu-niminen romanialainen upseeri. Lupescu oli edelleen naimisissa aloittaessaan 1920-luvun alussa suhteen kruununprinssi Kaarlen kanssa. Suhdetta ei hyväksytty, ja Kaarle pakotettiin sen vuoksi vuonna 1925 luopumaan oikeuksistaan Romanian kruunuun ja lähtemään maanpakoon. Saadakseen perimysoikeutensa takaisin hän lupautui myöhemmin lopettamaan suhteen Lupescuun ja palasi tilapäisesti yhteen vaimonsa, Kreikan prinsessa Helenan kanssa.

Kaarle II kohosi Romanian kuninkaaksi vuonna 1930 ja palasi heti yhteen rakastajattarensa kanssa. Lupesculla katsottiin olevan suurempi vaikutusvalta kuninkaaseen kuin tämän ministereillä, mikä herätti tyytymättömyyttä ja paheksuntaa. Talonpoikaispuolueen puheenjohtajan Iuliu Maniun mukaan Lupescun vaikutus oli syynä lähes kaikkeen pahuuteen Romaniassa. Varsinkin äärioikeistolainen Rautakaarti kiinnitti huomionsa Lupescun juutalaisuuteen. Kaarle syrjäytettiin syyskuussa 1940 ja hän pakeni uudelleen maasta yhdessä Lupescun kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1947, jolloin Lupescu otti nimekseen prinsessa Elena. Miehensä kuoltua vuonna 1953 hän asui loppuikänsä Portugalin Estorilissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Magda Lupescu (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 20.4.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Professori** (lat. *professor*) on useissa maissa käytetty arvonimi tai opettajan nimitys.

Professorin arvonimi Suomessa
-----------------------------

*Professorin nimi ja arvo* on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 12 000 euroa tai 3 000 euroa.

Arvonimi myönnettiin Suomen itsenäisyyden aikana ensimmäisen kerran toukokuussa 1919. Vuosien 1918–2013 aikana professorin arvonimi on myönnetty 1 195 henkilölle.

Taustaa
-------

Professorin arvonimi oli käytössä myös autonomian aikana, jolloin sen sai muun muassa Robert Kajanus.

Professorin arvonimi Suomessa voidaan myöntää myös tutkimuslaitoksen tai muun tutkimusyksikön johtajalle, jos hänellä on professorin tehtävään vaadittava pätevyys. Arvonimi voidaan antaa myös taiteellisista tai yhteiskunnallisista ansioista. Professorin arvonimen taiteellisista ansioista ovat Suomessa saaneet esimerkiksi Akseli Gallen-Kallela, Pekka Halonen, Aukusti Tuhka, Geza Szilvay, Walentin Chorell, Hannu Norjanen, Jörn Donner, Nandor Mikola, Nikolai Lehto, Okko Kamu, Ensio Seppänen, Heljä Liukko-Sundström ja Reidar Särestöniemi.

Katso myös
----------

* Professori

Lähteet
-------

1. ↑  Aho, Seppo: *Valtionhoitajan ja tasavallan presidenttien 1918–2005 myöntämät arvonimet*, s. 168. Alavus: Aholis Oy, 2006. ISBN 952-91-9535-4.
2. ↑  Luettelot myönnetyistä arvonimistä vuoteen 2012 saakka. Helsinki: Valtioneuvoston kanslia, 2014.
3. ↑  Myönnetyt arvonimet 1993–2013. Helsinki: Valtioneuvoston kanslia, 2014.
**Matewan – kuoleman kaivos** (*Matewan*) on John Saylesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-draamaelokuva vuodelta 1987. Se perustuu vuoden 1920 kaivoslakkoon Länsi-Virginiassa, joka johti avoimeen taisteluun kaivosyhtiön ja työläisten välillä. Chris Cooper näyttelee tapausta selvittämään tulevaa ammattiliiton miestä, joka pyrkii käännyttämään afroamerikkalaisten ja italialaissiirtolaisten joukosta haalitut rikkurityöläiset lakkolaisia tukemaan. Muissa keskeisissä osissa nähdään muun muassa David Strathairn, Will Oldham, James Earl Jones ja Mary McDonnell.

Vastaanotto
-----------

Haskell Wexler oli kuvauksesta ASC- ja Oscar-ehdokkaana ja voitti kategoriansa Film Independent Spirit Awards -gaalassa, jossa elokuva toi ehdokkuuksia neljässä muussakin sarjassa.

Elokuvaa ei tuotu Suomen teattereihin, vaan se julkaistiin videokasettina. Suomen tv-kanavilla se on nähty 1993 ja 1995. *Helsingin Sanomien* Petri Immonen luonnehti *Matewania* balladinomaisesti kerrotuksi lännenelokuvaa muistuttavaksi tarinaksi, joka ei pyri saarnaamaan. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti kesäkuun 1993 tv-esityksen alla: "John Saylesia kiinnostaa kollektiivin synty ja ryhmän toiminta. Sayles ei kuvaa Amerikkaa yhtenä suurena kokonaisuutena, vaan hän pyrkii näyttämään lähihistorian oikeat kasvot ja vaietut ristiriidat." *Video-oppaassa 95* Amerikkalaiselokuvalle harvinaista kollektiivin kuvausta kehui myös Tapani Maskula: "Matewan on sangen tarkkanäköinen ja oivaltava analyysi amerikkalaisesta demokratiasta sekä sen sisälle rakennetusta riistomekanismista. Toisaalta Sayles käyttää historiallista etäisyyttä hyväkseen viedäkseen tarinansa lähes westerniä muistuttaviin myyttisiin raameihin. Koko ajan elokuva silti pohtii yksilön sidonnaisuutta ryhmäänsä, paneutuu luokkatietoisuuden heräämiseen ja varoittaa valtasuhteiden kärjistymisestä." *Video-opas 95* -kirjassa Asko Alanen kuvaili elokuvaa tuimaksi raportiksi, joka leikittelee tulitikuilla luokkasodan ruutitynnyrin äärellä.

Lähteet
-------

1. ↑  FISA – Best Cinematography, Awards Archive, Film Independent Spirit Awards. Viitattu 1.10.2021.
2. ↑  1988 Film Independent Spirit Awards – Best Director Winner and Nominees, Awards Archive, Film Independent Spirit Awards. Viitattu 1.10.2021.
3. ↑  1988 Film Independent Spirit Awards – Best Screenplay Winner and Nominees, Awards Archive, Film Independent Spirit Awards. Viitattu 1.10.2021.
4. ↑  1988 Film Independent Spirit Awards – Best Feature Winner and Nominees, Awards Archive, Film Independent Spirit Awards. Viitattu 1.10.2021.
5. ↑  1988 Film Independent Spirit Awards – Best Supporting Male Nominees, Awards Archive, Film Independent Spirit Awards. Viitattu 1.10.2021.
6. ↑  Immonen, Petri: Kaivoslakkolaisia Virginiassa.  *Helsingin Sanomat*, 21.7.1989, s. 36. Näköislehti (maksullinen).
7. ↑  Fränti, Mikael: John Saylesin kunnianhimoinen elokuva kaivostyöläisten taistelusta 1920-luvun Amerikassa.  *Helsingin Sanomat*, 22.6.1993, s. 43. Näköislehti (maksullinen).
8. ↑  Maskula, Tapio: Matewan (1987) *elitisti.net*. Viitattu 1.10.2021.
9. ↑  *Video-opas 95*, WSOY 1994.
**Macina** (myös *Ké Macina*) on maalaiskunta, sen keskuskylä sekä Macinan piirin hallinnollinen keskus Ségoun alueella Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 140 kilometriä Ségousta koilliseen. Kunnassa on 36 200 asukasta (vuonna 2009)

Macinan kunta rajoittuu pohjoisessa Macinan piirin Monimpebougoun, lännessä Kokry centren ja Kolongon, idässä Souleyen ja Saloban, etelässä Ségoun piirin Kamiandougoun ja koillisessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on etupäässä jokivarren tasankoa.

Kuntaan kuuluu 22 kylää, joista yli puolet sijaitsee Nigerin varrella. Asukkaat ovat bambaroita, markoja, bozoja, somonoja, fulbeja ja diawandoja.

Tärkeimmät liikenneväylät ovat Nigerjoki sekä Macinan kautta kulkeva Ségoun ja Moptin välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely (bambarat ja markat), kalastus (bozot ja somonot) sekä karjanhoito (fulbet ja diawandot). Tärkein viljelykasvi on riisi. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnassa on kuusi alakoulua, yksi yläkoulu ja kaksi koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluu poliklinikka ja kaksi terveyskeskusta.

Macina oli myös alueella 1400–1800-luvuilla sijainnut fulbevaltio, mutta se lienee saanut nimensä paikasta Ténenkoun Kékén kylän lähellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.8.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 2.11.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Macina 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 1.8.2012. (ranskaksi)
4. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 241. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
**Profilointi** tarkoittaa ohjelmointiterminä menetelmää, jossa profilointityökalu analysoi ohjelmaa suorituksen aikana samalla tallentaen sen muistin kulutusta, suorituskykyä ja niin edelleen. Näin saadaan selville esimerkiksi mahdollisia pullonkauloja, virheitä, ylimääräistä virran ja muistin kulutusta ohjelmasta. Profiloinnin lisäksi tai vaihtoehtona sille voidaan tehdä staattista analyysiä.

Amdahlin lain mukaan nopeiden ja tehokkaiden ohjelmien kehittämisessä on keskityttävä ohjelman kalleimpaan (raskaimpaan) kohtaan.

Profilointityökaluja
--------------------

Profilointityökalut voivat toimia eri periaatteilla kuten suorituksen mittauksilla, simuloimalla ja instrumentoimalla. Instrumentoinnilla tarkoitetaan ohjelman muokkaamista lisäämällä siihen itseensä laskureita. Profilointi voi käyttää mittauksiin laskureita kuten funktiokutsujen laskureita tai aikaperusteisia mittauksia.

Tyypillisesti mittaukset suoritukset paljastavat "kuumia kohtia" (engl. *hot spot*) kahdella tavalla: paikkoja, joita kutsutaan usein, sekä paikkoja, joissa vietetään paljon suoritusaikaa. Molemmissa tapauksissa on arvioitava erikseen onko koodin suoritusta muutettava, muutettava kutsukohtia vai onko suoritus normaalia maksimikapasiteetin hyödyntämistä. Profilointiohjelmat voivat tallettaa kerätyn tapahtumajoukon (engl. *trace*) tai yhteenvedon (engl. *profile*) profiloinnista.

Myös niin kutsuttuja "kylmiä kohtia" (engl. *cold spot*) joissa ohjelma ei tee mitään voidaan löytää profiloinnilla mittaamalla käytettyä kokonaisaikaa suoritusajan sijaan.

Alustasta riippuen myös laitteistotason laskureita voi olla mahdollista käyttää profilointiin.

### Linux

* Linux Trace Toolkit
* OProfile – järjestelmätason profilointi
* perf – ohjelmatason profilointi

### OS X

* Shark

### Solaris

* DTrace

### AMD

* AMD uProf
* AMD CodeAnalyst
* CodeXL

### IBM

* Rational Purify

### Intel

* Intel Advisor

### C/C++-kielelle

* GNU gprof
* Valgrind

### Basic-kielelle

* Gambas (IDEn integroitu profilointityökalu)

Katso myös
----------

* Ohjelman optimointi

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Simon Schubert & Dejan Kostic & Willy Zwaenepoel & Kang G. Shin: Profiling Software for Energy Consumption (PDF) *people.kth.se*. Viitattu 31.3.2018.
3. 1 2  Ben Wun: Survey of Software Monitoring and Profiling Tools (PDF) *cse.wustl.edu*. Viitattu 31.3.2018.
4. ↑  Amitabh Srivastava & Alan Eustace: [ ATOM: A System for Building Customized Program
Analysis Tools] (PDF)  maaliskuu 1994. Digital. Viitattu 31.3.2018.
5. ↑  Susan L. Graham & Peter B. Kessler & Marshall K. McKusick: gprof: a Call Graph Execution Profiler (PDF) *docs.freebsd.org*. Viitattu 31.3.2018.
6. ↑  Boosting the Real Time Performance of Gnome Shell 3.34 in Ubuntu 19.10 *discourse.ubuntu.com*. Viitattu 28.10.2019. (englanniksi)
7. 1 2  Evaluate performance for Linux on POWER  12.6.2012. IBM. Viitattu 19.10.2019. (englanniksi)
8. ↑  Vince Weaver: Linux perf event Features and Overhead *web.eece.maine.edu*.  21.4.2013. Viitattu 25.11.2017.
9. ↑  AMD μProf AMD. Viitattu 31.3.2018.
10. ↑
Reistingin maa-asema Saksassa.
**Maa-asema** (engl. *earth station* tai *ground station*) on avaruusalusten lennon ohjaukseen liittyvä laitos. Termi maa-asema on – kuten monet muutkin avaruusalan termit – suora käännös vastaavasta englanninkielisestä termistä. Maa-asema valvoo esimerkiksi satelliitin lentoa (esimerkiksi mittaa sen lentoradan parametrit), vastaanottaa sen lähettämää tietoa ja lähettää sille komentoja. Maa-asemaan liittyy yleensä suhteellisen suuret paraboliantennit. Usein radiohäiriöiden välttämiseksi maa-asemat sijoitetaan harvaanasutuille alueille.

Jos maa-asema pelkästään mittaa satelliitin rataa, kutsutaan asemaa *seuranta-asemaksi* (engl. *tracking station*). 

Koska useilla avaruuslennoilla avaruudessa lentävän avaruusaluksen tilaa halutaan seurata likimain jatkuvasti, on kullakin suurella avaruusjärjestöllä maa-asemia ympäri maapalloa.

Maa-asemaverkostoja
-------------------

Deep Space Networkin maa-asema Madridissa Espanjassa.
Suurin maa-asemaverkosto on NASAn Deep Space Network, jonka maa-asemia on muun muassa Kaliforniassa, Australiassa ja Espanjassa. Nimensä mukaisesti se soveltuu Maan kiertorataa etäämpien lentojen seurantaan. Miehitettyjen lentojen lennonjohto on intensiivisempi operaatio. NASAn miehitettyjen lentojen lennonjohto sijaitsee JSC-keskuksessa Teksasissa.

Euroopan avaruusjärjestön suurimmat maa-asemat sijaitsevat Italiassa, Saksassa ja Espanjassa. 

Aikoinaan Neuvostoliitto joutui käyttämään laivoihin sijoitettuja maa-asemia avaruuslentojensa ohjaamiseen.

### Suomen maa-asemat

Suomella on lähettäviä ja vastaanottavia maa-asemia Helsingissä ja Sodankylässä sekä lukuisilla laivoilla. Satelliitin rataa seuraava mittausasema on Kirkkonummella. Suomella ei ole yhtään satelliitien lentoa komentavaa maa-asemaa.
**Professori Rainan salaperäinen katoaminen** on Metsäteollisuuden vuonna 2001 Windowsille julkaisema seikkailu- ja opetuspeli. Ala-asteikäisille lapsille suunnattua peliä jaettiin CD-ROM-levyillä kaikkiin suomenkielisiin kouluihin, joissa oli opetusta 1.–6.-luokkalaisille, yhteensä noin 12 000 kappaletta 3 200 kouluun.

Pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle Viiralan tehdasalueelle sekä Pariisiin, jossa etsitään kadonnutta professori Rainaa. Pelaamisen ohessa tutustutaan metsäteollisuuteen ja sen ammatteihin. Teemoina pelissä ovat teollisuuden kansainvälistyminen, teknologia ja ympäristökysymykset.

Pelin kehitti Everscreen Mediateam ja ohjelmoi Markku Helin. Sen käsikirjoittivat Helin, Terttu Terho ja Juha Valonen. Piirrokset teki Terho, ja musiikin sävelsivät Samuli Latva ja Timo Nisula. Hahmojen ääninäyttelijöinä olivat Tiina Isohanni, Mikko Rokka ja Mikko Erä-Esko.

Lähteet
-------

1. 1 2  Punkari, Pasi: Metsäteollisuus julkaisi seikkailupelin  19.10.2001. Kaleva. Viitattu 22.7.2019.
2. ↑  Nostalgia-aivokuolema - Professori Rainan salaperäinen katoaminen (Pelin lopputekstit videon kohdassa 33:19) *YouTube*.  8.9.2014. Tuuba Brothers. Viitattu 22.7.2019.