recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hayato Ikeda ja Joseph Dodge
**Joseph Morrell Dodge** (18. marraskuuta 1890 Detroit – 2. joulukuuta 1964 Detroit) oli yhdysvaltalaisen Detroit Bankin eli nykyisen Comerican johtaja. Myöhemmin hän toimi taloudellisena neuvonantajana toisen maailmansodan jälkeisissä talouden vakauttamisohjelmissa Saksassa ja Japanissa.

Dodge muodosti talouden uudelleenjärjestelysuunnitelman Länsi-Saksalle sodan jälkeen kenraali Lucius D. Clayn neuvonantajana ja toimi Yhdysvaltain komission edustajana Wienissä Itävallassa. Vuoden 1949 helmikuussa hän muutti Japaniin SCAP:n talousneuvonantajaksi ja laati uuden taloussuunnitelman, joka tunnetaan *Dodgen linjana*.

Vuosina 1953–1954 hän toimi Dwight D. Eisenhowerin budjettiosaston (Bureau of the Budget) johtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Mayer, Michael S.: *The Eisenhower Years*, s. 155–156. Infobase Publishing, 2009. ISBN 9781438119083. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.8.2017).
2. 1 2  Schonberger, Howard B.: *Aftermath of War: Americans and the Remaking of Japan, 1945-1952*, s. 198–200. Kent State University Press, 1989. ISBN 9780873383820. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  DODGE, JOSEPH M.: Papers, 1952-1964 DWIGHT D. EISENHOWER LIBRARY – ABILENE, KANSAS. Viitattu 29.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Dodge** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Maksim Aleksandrovitš Tšudov** (ven. Максим Александрович Чудов, s. 12. marraskuuta 1982 Baškortostan) on venäläinen ampumahiihtäjä, sprintin ja viestin maailmanmestari.

Tšudov saavutti Anterselvan MM-kilpailuissa 2007 hopeaa takaa-ajokilpailussa. Hän lähti kilpailuun sprintin (10 kilometriä) jälkeiseltä 13. sijalta, mutta nousi toiseksi kolmesta sakkokierroksestaan huolimatta. Eroa kilpailun voittaneeseen Ole Einar Bjørndaleniin oli toista minuuttia. Viestissä Tšudov hiihti toisen osuuden Venäjän joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden yli minuutin erolla Norjaan.

Tšudov voitti sprintin maailmanmestaruuden Östersundin MM-kilpailuissa 2008 19,8 sekunnin erolla Halvard Hanevoldiin; molemmat selviytyivät kilpailusta ilman sakkokierroksia. Takaa-ajossa Tšudov sijoittui Ole Einar Bjørndalenin jälkeen hopealle. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Venäjän joukkueessa, joka voitti kultaa lähes 50 sekunnin erolla Norjaan. Yhteislähtökilpailussa Tšudov saavutti pronssia kolmesta ohilaukauksestaan huolimatta; hän hävisi yhden sakkokierroksen kiertäneille Emil Hegle Svendsenille ja Ole Einar Bjørndalenille noin 25 sekuntia.

Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 Tšudov saavutti hopeaa takaa-ajossa. Välillä hänet nostettiin mestariksi Bjørndalenin saatua minuutin aikasakon väärästä reitinvalinnasta. Tuomaristo kuitenkin perui päätöksensä myöhemmin, jolloin Tšudov putosi takaisin toiseksi.  Vancouverin olympialaisissa 2010 hän hiihti kolmannen osuuden pronssia saaneessa Venäjän viestijoukkueessa.

Maailmancupissa Tšudov on voittanut neljä kilpailua, ollut yhdeksän kertaa toinen ja viisi kertaa kolmas. Kauden 2007–2008 kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja kaudella 2008–2009 viides.

Saavutuksia
-----------

* MM-kilpailut:
	+ Anterselva 2007: viestissä kultaa, takaa-ajossa hopeaa, sprintissä 13.
	+ Östersund 2008: sprintissä ja viestissä kultaa, takaa-ajossa hopeaa, yhteislähtökilpailussa pronssia, normaalimatkalla viides
	+ Pyeongchang 2009: takaa-ajossa hopeaa, sprintissä viides, yhteislähdössä seitsemäs, normaalimatkalla kymmenes
	+ Hanty-Mansijsk 2011: normaalimatkalla yhdeksäs
* Olympialaiset:
	+ Torino 2006: sprintissä ja takaa-ajossa yhdeksäs, yhteislähdössä 15.
	+ Vancouver 2010: viestissä pronssia
* Nuorten MM-kilpailut:
	+ Ridnaun-Val Ridanna 2002: takaa-ajossa hopeaa
	+ Koscielisko 2003: kultaa takaa-ajossa ja viestissä, pronssia sprintissä

Tšudov MM-kisoissa 2008
### Maailmancupin osakilpailuvoitot

|
|  |
| Päivä | Kilpailupaikka | Laji |
| 17. maaliskuuta 2007 | Venäjä Hanti-Mansijsk | takaa-ajo |
| 9. helmikuuta 2008 | Ruotsi Östersund | sprintti |
| 18. joulukuuta 2008 | Itävalta Hochfilzen | normaalimatka |
| 10. tammikuuta 2009 | Saksa Oberhof | sprintti |
| 15. helmikuuta 2009 | Etelä-Korea Pyeongchang | takaa-ajo |
|

Lähteet
-------

* Maksim Tšudov Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

1. ↑  Björndalen sittenkin maailmanmestariksi pitkän vatvomisen jälkeen *hs.fi*.  15.2.2009. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 18.2.2009. Viitattu 15.2.2009.
**Edward Earl Reed Jr.** (s. 11. syyskuuta 1978, St. Rose, Louisiana) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Reed pelasi 12 NFL-liigassa ollen aikansa parhaita takapuolustajia. Hänet muistetaan etenkin urastaan Baltimore Ravensissa.

Uralaan Reed voitti Super Bowlin kerran, hänet valittiin yhdeksän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin sekä viisi kertaa liigan All-Pro -kentälliseen. Hänet valittiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 2019.

NFL-ura
-------

Baltimore Ravens varasi Miamin yliopistossa pelanneen Reedin vuoden 2002 NFL:n varaustilaisuudessa, ensimmäisen kierroksen 24. pelaajana. Reed oli yhdessä tukimies Ray Lewisin kanssa Ravensin puolustuksen tärkeimmät pelaajat ja liigan tähtiä. Reed valittiin muun muassa NFL:n vuoden puolustajaksi kaudella 2004. 

Ravens ei uusinut Reedin pelaajasopimusta kauden 2012 jälkeen, joten hän siirtyi Houston Texansiin. Reed ei pelannut Texansissa entisellä tasollaan ja hänen sopimuksensa purettiin kesken kauden. Hän siirtyi loppukauden mittaisella sopimuksella New York Jetsiin.

Reed ei pelannut kaudella 2014. Toukokuussa 2015 Reed ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.

Aiheesta muualla
----------------

* Ed Reed Pro Football Hall of Fame -sivustolla
* Ed Reed Ravens.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Reedin NFL-uran tilastot Databasefootball.com -sivustolla

Lähteet
-------

1. ↑  Ed Reed Stats *pro-football-reference.com*. Viitattu 1.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Pro Football Hall of Fame's 8-person class includes Ed Reed, Ty Law, Champ Bailey, Tony Gonzalez ESPN. Viitattu 1.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Ed Reed leaving Ravens to join Texans USA Today. Viitattu 1.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Ed Reed Spurned Patriots to Join Rex Ryan’s Jets BlackPressUSA. Viitattu 1.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Ex-Ravens safety Ed Reed announces retirement *nfl.com*. Viitattu 1.4.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Keith "Keef" Hartley** (8. maaliskuuta 1944 Preston – 26. marraskuuta 2011 Preston) oli brittiläinen rumpali.

Keef Hartleyn muusikon ura alkoi Rory Storm And The Hurricanes -yhtyeessä, kun hän korvasi Beatleseihin siirtyneen Ringo Starrin. Yhtyeen hajottua Hartley pestattiin The Artwoodsin rumpaliksi. Yhtyeessä soitti myös myöhemmin Deep Purplen urkurina tunnettu Jon Lord. Hartley soitti yhtyeen ainoalla albumilla *Art Gallery* (1966). Hartley palkattiin John Mayall & the Bluesbreakers -yhtyeeseen, jossa hän soitti ainakin kahdella albumilla, *Crusade* ja *Diary Of A Band*.

Hartley perusti nimeään kantavan yhtyeen Keef Hartley Band, ja yhtyeen ensimmäinen albumi *Halfbreed* ilmestyi 1969. Samana vuonna he esiintyivät Woodstockin festivaaleilla. Yhtye julkaisi tämän jälkeen vielä viisi albumia, kunnes hajosi vuonna 1972. Yhtyeen musiikki oli progressiivista jazzrockia. 1971 Hartley esiintyi Little Big Band -nimisen kokoonpanon kanssa, joka teki yhden albumin *Little Big Band*. 1973 Hartley levytti sooloalbumin *Lancashire Hustler*. 1974 Hartley perusti yhtyeen Dog Soldier, joka julkaisi yhden albumin, *Dog Soldier* (1975). Tämän jälkeen Hartley teki töitä musiikkialalla, kunnes jäi eläkkeelle ja muutti takaisin sukunsa pariin Prestoniin. Vuonna 2007 häneltä julkaistiin haamukirjailijan kirjoittama muistelmateos *Halfbreed (A Rock and Roll Journey That Happened Against All The Odds)*.

Keef Hartley oli intiaanifani ja perehtyi tarkoin intiaanikulttuuriin. Hän esiintyi usein pohjoisamerikkalaiseen intiaaniasuun pukeutuneena, joskus täysissä soturin juhlatamineissa ja sotamaalauksessa.

Lähteet
-------

* Keef Hartleyn kotisivu (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Alex Gittlin (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Preston drummer who played at Woodstock dies aged 67  8.12.2011. Lancashire Evening Post.  Arkistoitu 5.12.2011. Viitattu 8.12.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
	+ 2
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Kreikka

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Arja Irmeli Jussila** (o.s. **Myllyselkä**, s. 29. huhtikuuta 1953 Muhos) on entinen suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Antti Matinolli ja Eero Jussila.

Jussila jäi Helsingin MM-kilpailuissa 1983 karsinnassa ilman tulosta. Samoin hänelle kävi myös Lièvinin sisäratojen EM-kilpailuissa 1987. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1979–1988 voittaen ulkoratamaaottelujen pituuskilpailun Lappeenrannassa ja Tukholmassa 1983, Tampereella 1987 sekä Øyestadissa 1988.

Jussila saavutti Kalevan kisoissa hopeaa 1979, 1983, 1984, 1985, 1986 ja 1988 sekä pronssia 1982. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 1986 ja 1987 sekä hopeaa 1983 ja 1988. Pohjoismaiden hallimestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 1987 ja hopeaa 1986. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä 1986. Kolmiloikassa hän oli Kalevan kisoissa parhaimmillaan neljäs 1990.

Jussila hyppäsi ulkorataennätyksensä 649 cm Tyrnävällä 15. kesäkuuta 1986. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 645 Oslossa 14. helmikuuta 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Arja Jussila Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).   Viitattu 9.6.2009
2. ↑  Nordic Indoor Championships *www.gbrathletics.com*. Viitattu 9.6.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Leonardo da Vincin maalaus *Mona Lisa*.
**Eduardo de Valfierno**, joka kutsui itseään Markiisiksi, oli argentiinalainen huijari, joka oletettavasti suunnitteli Mona Lisan ryöstön. Valfierno maksoi parille miehelle taulun varastamisesta Louvresta, mukaan lukien museon työntekijä Vincenzo Peruggia. 21. elokuuta 1911 Peruggia piilotti maalauksen takkinsa alle ja käveli pois museosta.

Ennen kuin ryöstö tapahtui, Valfierno antoi ranskalaiselle entisöijälle ja väärentäjälle Yves Chaudronille tehtäväksi valmistaa Mona Lisasta kuusi väärennöstä. Väärennökset lähetettiin tämän jälkeen valmiiksi eri puolille maailmaa, koska Valfierno tiesi, että Mona Lisan ryöstön jälkeen kopiot olisi vaikeampi salakuljettaa tullin ohi. Ryöstön jälkeen kopiot toimitettiin ostajille, joista jokainen luuli saaneensa aidon taulun, joka oli varastettu vain heitä varten. Koska Valfierno halusi vain myydä väärennökset, hänen tarvitsi vain saada aito Mona Lisa katoamaan eikä hän ottanut Peruggiaan yhteyttä enää ryöstön jälkeen. Lopulta Peruggia jäi kiinni yrittäessään myydä maalausta, ja se palautettiin Louvreen 1913.

Peruggia kielsi tuntevansa Valfiernoa, mutta myönsi tavanneensa tämän sattumalta Louvressa.

Lähteet
-------

1. ↑  Forbes: Great Art Thefts Of The 20th Century
2. ↑  Crimes Against Mona (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Schroeder, Andreas: *Scams, Scandals and Skulduggery*. McClelland & Stewart, 1996.
4. ↑  Reit, Seymour. The Day They Stole the Mona Lisa. New York: Summitt Books, 1981.

Aiheesta muualla
----------------

* El día que robaron La Gioconda (Arkistoitu – Internet Archive)
**Reginald Ernest Moreau** (29. toukokuuta 1897 Kingston upon Thames, Englanti – 30. toukokuuta 1970 Hereford, Englanti) oli englantilainen lintutieteilijä.

Moreau päätti opintonsa Kingston Grammar Schoolissa 1914 ja värväytyi armeijaan. Vuosina 1920–1927 hän eli Egyptissä, jonka jälkeen hän toimi Amanin maa- ja metsätieteellisen tutkimuslaitoksen kirjastonhoitajana Tansaniassa 1928–1946. Täällä hän vietti kaiken liikenevän vapaa-aikansa lintuja tutkien, ja oli ensimmäisiä lintutieteilijöitä, joka tutki afrikkalaisten lintujen pesimäbiologiaa ja ekologiaa. Hän osoitti tieteellisesti sen, että linnut munivat pienempiä pesyeitä tropiikissa kuin korkeammilla leveysasteiila. Hän organisoi suuren osan Afrikkaa kattavan havaintoverkoston ja keräsi mittavan havaintoaineiston. Moreau oli kiinteässä kirjeenvaihdossa amerikkalaisen American Museum of Natural Historyn Afrikan linnuston tuntijan James Paul Chapinin kanssa. Vuonna 1946 Moreau jäi eläkkeelle virasta ja palasi Englantiin.

Englannissa Moreau toimi Ibiksen toimittajana 19461960. Hänet palkattiin tutkijaksi Oxfordin yliopiston Edward Grey Instituuttiin vuosiksi 1947–1966. Hän toimi British Ornithologists' Unionin (BOU) puheenjohtajana 1960–1965, ja 1949 hänet valittiin American Ornithologists' Unionin (AOU) kunniajäseneksi. 1966 BOU palkitsi hänet Godman-Salvin-mitalilla.

Moreau nimesi tansanianvirtakerttusen (*Bathmocercus winifredae*) vuonna 1938, todennäköisesti vaimonsa Winifredin kunniaksi, sillä lajin englanninkielinen nimi on Mrs Moreau's Warbler.

Teoksia
-------

* *The Bird Faunas of Africa and Its Islands* (1966)
* *The Departed Village: Berrick Salome at the Turn of the Century* (1968)
* *An Atlas of Speciation in African Passerine Birds* (1970), yhdessä Beryl Patricia Hallin kanssa
* *The Palaearctic-African Bird Migration Systems* (1972, postuumisti)

Lähteet
-------

* Chrono-Biographical Sketches (englanniksi)

1. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Don Arden** (synt. **Harry Levy**, 4. tammikuuta 1926 Manchester – 21. heinäkuuta 2007 Los Angeles) oli brittiläinen musiikkimanageri, agentti ja liikemies. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Small Faces-, Electric Light Orchestra- ja Black Sabbath -yhtyeiden managerina. Arden tuli kuuluisaksi aggressiivisista, ehkä jopa laittomista bisnesmetodeistaan, joiden mukaan hän sai useita lempinimiä, kuten "Mr. Big", "Englantilainen kummisetä" ja "Popin Al Capone".

Elämäkerta
----------

Cheethamissa Manchesterissa juutalaiseen tehdastyöläisperheeseen syntynyt Arden esiintyi poikana kirkkokuorossa ja palveli Britannian armeijassa toisen maailmansodan aikana. Hän elätti alun perin itseään muusikkona ja esiintyjänä, mutta ymmärsi suhteellisen pian, että itse esiintyjälle päätyi tuloista vain pieni osa, ja siirtyi sen sijaan manageriksi.

1950-luvulla Arden toi Yhdysvalloista Britanniaan Little Richardin ja Gene Vincentin kaltaisia esiintyjiä.

Ardenin kovapintaisuuden managerina sai kokea muun muassa Small Faces. Yhtyeen jäsenet saivat ainoastaan 20 punnan viikoittaisen summan Ardenin toimiessa heidän managerinaan. Kun he kysyivät Ardenilta heidän uusimman singlensä tuloista, tämä soitti näiden vanhemmille ja valehteli näillä olevan huumeongelmia. Arden myös julkaisi yhtyeen singlen "My Mind's Eye" kysymättä yhtyeeltä asiasta. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 4. Kun Arden sai kuulla, että Small Faces oli ollut puheissa kilpailevan managerin Robert Stigwoodin kanssa, hän tunkeutui Stigwoodin toimistoon jengiläisten saattelemana ja roikotti tätä neljännen kerroksen ikkunasta pää alaspäin. Small Faces katkaisi lopulta onnistuneesti managerisopimuksen Ardenin kanssa.

Vuonna 1974 Arden perusti oman levy-yhtiönsä Jet Recordsin.

Sharon Osbourne, joka tunnetaan parhaiten Black Sabbath -solisti Ozzy Osbournen vaimona, on Ardenin tytär. Isä ja tytär riitaantuivat 1980-luvun alkupuolella pahasti. Sharonin tullessa isänsä kotiin vierailulle Arden käski koiransa tämän kimppuun. Koirien hyökkäys aiheutti Osbournelle keskenmenon, eikä hän puhunut isälleen 20 vuoteen. He sopivat riitansa lopulta vuonna 2001 ja Arden jopa vieraili *The Osbournes* -tosi-tv-sarjassa.

### Kuolema

Arden kuoli Los Angelesissa 21. heinäkuuta 2007 sairastettuaan viisi vuotta Alzheimerin tautia. Hänet haudattiin Manchesteriin Agecroftin juutalaiselle hautausmaalle 25. heinäkuuta. Hänen tyttärensä ei ollut paikalla hautajaisissa.

Lähteet
-------

* Nyman, Jake: *Kovan päivän ilta*. Jyväskylä: Ajatuskirjat, 2009. ISBN 978-951-20-7605-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Pop world's 'Mr Big' comes home to be buried *Manchester Evening News*.  26.7.2007.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Don Arden *The Telegraph*.  24.7.2007. Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Don Arden *rockenrolleum*.  Arkistoitu 11.8.2020. Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)
4. ↑  Nyman 2009, s. 252
5. ↑  Jet Records USA *45-sleeves.co.uk*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Don Ardenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
**Tim Kitzrow** on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen videopeleissä kuuluttajaäänenä, kommentaattorina ja selostajana. Hän tuli tunnetuksi NBA Jam peleistä ja niiden iskulauseista kuten Boomshakalaka.

Ura
---

Kitzrow päätyi 1990-luvun alussa lainaamaan äänensä flipperipeleihin, kun hänen yhtyeensä jäsenet pyysivät Kitzrowia imitoimaan Mr. Howardia Gilligan's Island flipperiin, joka pohjautui samannimiseen televisiosarjaan. Sittemmin Kitzrow sai äänitettyä lisää flippereitä ja kuten Twilight Zone, Kippari Kalle, The Shadow, Road Show ja Judge Dredd. Vuonna 1993 Kitzrow äänitti ensimmäisen videopelinsä NBA Jamin, josta tuli menestyksekäs kolikkopelinä ja videopelinä. Sittemmin hänet palkattiin useisiin Acclaimin tekemiin peleihin kuuluttaja ääneksi samanlaiseen peliin College Slam, joka ei kuitenkaan menestynyt NBA Jamin tavoin. Sittemmin hän oli kuuluttajana muun muassa Big Hurt Baseballissa, All-Star Baseball, Wayne Gretzky and the NHLPA All-Stars.

Acclaim päätti kuitenkin palkata Kitzrowin sijasta oikeita selostajia ja hän menetti paikkansa Marv Albertille. Kitzrow oletti videopeleissä kuuluttamisen loppuneen hänen osaltaan, kunnes sai NBA Jamin luoneelta Mark Turmellilta kutsun äänittää NFL Blitziä (1997). Samalla Kitzrow toimi myös selostajana NBA Showtimessa. Sittemmin 2000-luvun aikana hän päätti etsiä itselleen agentin Chicagosta ja päätyi äänittämään videopelien ohella televisio- ja radiomainoksia. Kitzrow'ta kuultiin myös MLB Slugfest pelisarjassa vuosina 2002, 2003 ja 2006. Kitzrow palasi vuonna 2010 takaisin NBA Jamin pariin, kun EA Sports päätti tuottaa seitsemän vuoden jälkeen uuden NBA Jam -pelin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Breaking into the Industry: Tim Kitzrow *ign64.ign.com*.  15.2.2000. Viitattu 8.8.2010. (englanniksi)
**Fredrik Wilhelm Kadenius** (8. lokakuuta 1861 Helsinki – 29. joulukuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja pikakirjoittaja.

F. W. Kadenius valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1883, ja toimi matematiikan ja fysiikan opettajana Viipurin suomalaisessa tyttökoulussa. Hän toimi myös säätyvaltiopäivillä pikakirjoittajana vuodesta 1882. Yksikamariseen eduskuntaan siirryttäessä Kadenius loi eduskunnan pikakirjoituskanslian työmuodot ja oli pikakirjoituskanslian päällikkönä vuoteen 1920 asti. Pikakirjoituslehden päätoimittajana Kadenius toimi 1908–1915. Hän julkaisi kaksi pikakirjoituksen oppikirjaa: alkeisoppikirjan vuonna 1917 ja lyhennysoppaan vuonna 1934.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredrik Wilhelm Kadenius. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Kallioniemi, Kaarlo: *Pikakirjoitus ja säätyvaltiopäivät*, s. 256. Helsinki: Otava, 1946.
3. ↑  Valta, Anna-Liisa: Suomen pikakirjoittajayhdistys ry 1872–1972. I osa.  *Pikakirjoituslehti*, 1972, nro 1–2, s. 15.
4. ↑  1908–1915 F W Kadenius.  *Pikakirjoituslehti*, 1971, nro 5, s. 7.
5. ↑  Räty, Unto: Suomalainen pikakirjoituskirjallisuus 1874–1971.  *Pikakirjoituslehti*, 1972, nro 1–2.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Marco Gastón Ruben Rodríguez** (s. 26. lokakuuta 1986 Capitán Bermúdez, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa argentiinalaista Rosario Centralia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Ruben aloitti uransa Rosario Centralista vuonna 2004. Aikaisemmin hän oli pelannut seuran juniorijoukkueissa. Vuoden 2006 syyskaudella (Apertura) hän teki 17 ottelussa seitsemän maalia ja oli näin joukkueensa paras maalintekijä. Tämä herätti kiinnostusta useissa eri seuroissa kotimaassa sekä Euroopassa. Lopulta hän siirtyi River Plateen 7,5 miljoonan dollarin kaupassa, johon kuuluivat myös seuratoverit Cristian Villagra ja Juan Ojeda.

Ruben ehti pelata River Platessa vain lyhyen aikaa, kun hän siirtyi tammikuussa 2008 espanjalaiseen Villarrealiin 7 miljoonan dollarin siirtokorvauksella. Saapumisensa jälkeen hänet lainattiin välittömästi loppukauden kestävällä sopimuksella Recreativoon. 27. tammikuuta 2008 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan Primera Divisiónissa Getafea vastaan.

Kauden 2008–2009 hän jatkoi lainalla Recreativossa ja pelasi yhteensä 29 ottelua, joissa syntyi kolme maalia. Joukkue ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa kauden päätteeksi ja niin hän palasi takaisin Villarrealiin. Hän vietti kuitenkin suurimman osan kaudesta seuran reservijoukkueessa, joka pelasi Segunda Divisiónissa.

7. helmikuuta 2010 Ruben pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa Villarrealin edustusjoukkueessa Mallorcaa vastaan.

Vuonna 2015 Ruben palasi joukkueeseen, jossa aloitti uransa, Rosario Centraliin.

Lähteet
-------

1. ↑  River cerró los pases de Marco Ruben, Villagra y Ojeda Clarín. Viitattu 10.8.2010.
2. ↑  Ruben moves to Villarreal Sky Sports. Viitattu 10.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Marco Rubenin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Dana Hussein Abdul-Razzaq
**Dana Hussein Abdul-Razzaq** (kirjoitettu myös muodossa **Dana Abdulrazak**, s. 3. tammikuuta 1986) on irakilainen pikajuoksija. Hän oli kiekonheittäjä Haider Jabreenin ohella ainoa Irakia edustanut urheilija Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Abdul-Razzaqin lajina kisoissa oli naisten 100 metrin juoksu. T-paidassa ja pyöräilyshortseissa juossut Abdul-Razzaq teki alkuerissä ennätyksensä 12,36, jolla sijoittui erässään kuudenneksi ja kaikkiaan sijalle 59.

Time-lehti valitsi ennen Pekingin kisoja Abdul-Razzaqin listalleen "100 olympiaurheilijaa, joita seurata". Sotaa käyneessä Bagdadissa harjoitellut Abdul-Razzaq on šiiamuslimi ja hänen valmentajansa Yousif Abdul-Rahman on sunnimuslimi.

Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 12,38. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui karsintaerässään toiseksi ajalla 11,91, mutta jäi alkueränsä viimeiseksi tuulituloksella 11,81. Istanbulin MM-hallikisoissa 2012 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä ajalla 7,78 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 24,57.

Pan-Arabian kisoissa Abdul-Razzaq on saavuttanut hopeaa 100 metrillä Kairossa 2007. Dohassa 2011 hän voitti 100 metriä Irakin ennätysajalla 11,88, sai hopeaa 200 metrillä ja pronssia 400 metrillä. Arabian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän sai Damaskoksessa 2009 pronssia 100 metrillä ja kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Al-Ainissa 2011 hän voitti 400 metriä, oli toinen 100 metrillä ja kolmas 200 metrillä. Dohassa 2013 hän voitti Arabian-mestaruuden 200 metrillä. Länsi-Aasian kisoissa Dohassa 2005 hän sai pronssia 100 metrillä. Länsi-Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän on saanut Aleppossa 2010 pronssia 100 ja 200 metrillä sekä kultaa molemmissa viesteissä. Dubaissa 2012 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: Tilastopaja

* 60 m: 7,60 (2016)
* 100 m: 11,88 (2011)
* 200 m: 23,96 (2015)
* 400 m: 54,78 (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Ghosh, Bobby: Iraq And A Hard Place *sportsillustrated.cnn.com*.  4.8.2008. Sports Illustrated.  Arkistoitu 5.10.2013. Viitattu 18.4.2013. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Lynn Zinser: Iraqi Sprinter Goes for Gold in Olympic Spirit  16.8.2008. The New York Times. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
5. ↑  Abigail Hauslohner: 100 Olympic Athletes To Watch: 99. Dana Hussein Abdul-Razzaq TIME.  Arkistoitu 8.5.2009. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
6. 1 2 3  Dana Hussein Abdul-Razzaq Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dana Hussein Abdul-Razzaq Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Eric Westervelt: Iraqi Sprinter Dodges Wartime Obstacles to Train
* Harvey Araton: Olympic Dream Stalls in Iraq

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Hilary A. Haag** (s. 3. tammikuuta 1972 Mount Horeb, Wisconsin) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka sai American Anime -ehdokkuuden vuonna 2007

Elämäkerta
----------

Haag syntyi pienessä kylässä Mount Horebilla, Wisconsinissa. Haagista oli tulla aluksi lakimies, mutta työskentelikin hetken aikaa tarjoilijana Texasissa ennen kuin hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Tämä ei kuitenkaan tuottanut tulosta ja Haag palasi takaisin Texasiin, jossa hän alkoi työskentelemään tietokoneiden myymisen ohella ääninäyttelemistä ADV Filmsillä vuodesta 1999 lähtien.

### Ääninäyttelijänä

Haagin ensimmäinen merkittävä rooli oli Nene Romonova animessa Bubble Gum Crisis 2040, joka oli myös yksi hänen ainoa äänirooli, jossa Haag menetti hetkellisesti äänensä huutamisen vuoksi, jota esiintyi sarjan aikana useaan otteeseen. Hän on myös harvoja ääninäyttelijöitä, jotka kykenevät dubbaamaan japanilaisten ääninäyttelijöiden todella kimeitä ääniä. Haag ei ollut aluksi mikään suuri animen ystävä, ennen kuin hän ryhtyi dubbaamaan sarjoja englanniksi. Haag pitää animesarjoja saippuasarjoina, joiden seuraavaa jaksoa ei malta odottaa. Haag palkittiin ensimmäisen kerran työstään vuonna 2002 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä animesarjasta *Princess Nine*.

Hän tehnyt urallaan yli 130 dubbausroolia, joiden ohella Haag on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa My Gym Partner's a Monkey -animaatiosarjaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  fansview.com *fansview.com*. Viitattu 11. helmikuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  List of ADR Award Winners Viitattu 1.5.2012 (englanniksi)
3. ↑  Anime News Network *animenewsnetwork.com*. Viitattu 11. helmikuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Anime News Network
* TV.com
* Crystalacids
* Voice Chasers
**John David Barber** (22. heinäkuuta 1929 Little Marlow, Buckinghamshire – 4. helmikuuta 2015 Palma de Mallorca, Espanja) oli brittiläinen moottoriurheilija, joka osallistui yhteen Formula 1 -luokan kilpailuun kaudella 1953 Cooper-tallissa. Kyseinen kilpailu oli Argentiinan Grand Prix 1953. Barber sijoittui kilpailussa kahdeksanneksi saavuttamatta yhtään MM-pistettä.

Ennen Formula 1:iä Barberin ajokokemus rajoittui muutamiin Formula 3-, Formula 2- ja Formula Libre-kisoihin, joissa pärjäsi kohtalaisella menestyksellä. Hän joutui ajoittain kolaritilanteisiin, muun muassa hän kolaroi Cooperin valmistaman auton Castle Coomben kilpailussa vuonna 1952 ja vuoden 1953 Mansaaren British Empire Trophy -autokilpailussa kilpa-autoilija James Neilson jäi hänen yliajamakseen sekä kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin.

Alkuperäiseltä ammatiltaan Barber oli kalakauppias, jolla oli perheyritys Lontoon Billingsgatella. Hän vietti eläkepäiviään Espanjan Mallorcalla, jossa kuoli vuonna 2015.

Formula 1-tulokset
------------------

| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953 | Cooper Car Company | Cooper T23 | Bristol Suora-6 | ARG8 | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | GER | SUI | ITA | - | 0 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  John Barber *Biography*. Motor Sport Magazine. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  John Barber - Great Britain ESPN. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3  John Barber *Drivers*. ChicaneF1.com. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
4. ↑  1953 Argentine Grand Prix - RACE RESULT *Formula1.com*. Formula One World Championship Limited. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
5. 1 2  John Barber *Drivers*.  21.12.2019. Old Racing Cars. Viitattu 23.1.2021. (englanniksi)
LWD Żak-3, (SP-AAC)
**LWD Żak** oli puolalainen LWD-yhtiön kehittämä kaksipaikkainen matkalento- ja koulukone, jonka ensilento tehtiin 23. maaliskuuta 1947. Koneita rakennettiin vuonna 1948 kaikkiaan 13 kappaletta. 

Żak-koneen (suomeksi opiskelija) suunnitteli Tadeusz Sołtyk vuonna 1946 osana Puolan lentokoneteollisuuden jälleenrakentamista Saksan aikaansaamasta tuhosta. Kone oli alataso, jossa oppilas ja opettaja istuivat vierekkäin, mikä oli tuohon aikaan moderni ratkaisu. Siinä oli kiinteät laskutelineet ja kannuspyörä. Żak-1-versiossa oli tšekkiläinen 65 hv Walter Mikron III -moottori. Toisessa prototyypissä Żak-2 oli samantehoinen Continental A-65 -moottori ja avo-ohjaamo. Se lensi 27. marraskuuta 1947. 

Viestintäministeriö tilasi 10 konetta. Niissä oli Walter Mikron moottorit ja katettu ohjaamo, tyyppitunnus oli Żak-3. Ne toimitettiin puolalaiselle lentokerholle, joka käytti niitä vuoteen 1955 asti. 20. lokakuuta 1948 lensi Żak-4-versio, joka oli tarkoitettu purjelentokoneiden hinaamiseen, mutta oli tässä huonompi kuin vanha neuvostoliittolainen Polikarpov Po-2.

Museokoneita
------------

Żak-3 SP-AAX on Puolan ilmailumuseossa Krakovassa (vuonna 2007 osina).

Spesifikaatio (Żak-3)
---------------------

* miehistö 2
* pituus 7,6 m
* kärkiväli 11,8 m
* korkeus 1,9 m
* siipipinta-ala 17 m²
* tyhjäpaino 400 kg
* lentopaino 620 kg
* voimalaite Walter Mikron III, ilmajäähdytetty 4-sylinterinen mäntämoottori, 65 hv eli 48 kW
* suurin nopeus 160 km/h
* kantama 400 km
* lakikorkeus 3500 m
* nousunopeus 2,7 m/s

Lähteet
-------

1. ↑  Jane's All The World's Aircraft 1953-54, Bridgman 1953, p.173.

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuvia koneesta
* Babiejczuk, Janusz and Grzegorzewski, Jerzy: *Polski przemysł lotniczy 1945-1973* (Polish aviation industry...), Wydawnictwo MON, Warsaw 1974
* Bridgman, Leonard. *Jane's All The World's Aircraft 1953-54*, Jane's,1953.
* Krzyżan, Marian: *Samoloty w muzeach polskich*, Warsaw, 1983, ISBN 83-206-0432
* Photo and description  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sylvia Jebiwott Kibet** (s. 28. maaliskuuta 1984) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Kibet voitti 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa hopeaa 1 500 metrin juoksussa ajalla 4.24,43. Seitsemän vuotta myöhemmin hän voitti pronssia Afrikan-mestaruuskisoissa 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.57,14 ja oli kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metrin juoksussa viides ajalla 8.40,09.

Vuonna 2007 Kibet sai Algerin Afrikan kisoissa pronssia 5 000 metrillä ajalla 15.06,39 ja juoksi Osakan MM-kisoissa 5 000 metrillä neljänneksi ajalla 14.59,26. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metrillä viidenneksi ja 5 000 metrillä toiseksi ajalla 14.57,37. Vuonna 2008 Kibet sijoittui neljänneksi sekä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrillä että Pekingin olympialaisissa 5 000 metrillä. Hänet palkittiin myöhemmin pronssimitalilla, kun Elvan Abeylegessen suoritus hylättiin dopingrikkomuksen vuoksi. Saman vuoden yleisurheilufinaalissa hän sijoittui kuudenneksi 3 000 metrillä ja 5 000 metrillä.

Vuonna 2009 Kibet juoksi Berliinin MM-kisoissa 5 000 metrillä toiseksi ajalla 14.58,33. Saman vuoden yleisurheilufinaalissa hän sijoittui neljänneksi 5 000 metrillä ja kuudenneksi 3 000 metrillä. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän oli neljäs 3 000 metrillä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 15.55,61.

Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 13:nneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Daegun MM-kisoissa hän voitti hopeaa 5 000 metrillä ajalla 14.56,21. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli neljäs 3 000 metrillä ajalla 8.40,50.

Sylvia Kibetin sisko Hilda Kibet ja serkku Lornah Kiplagat ovat myös kestävyysjuoksijoita.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 1 500 metrin juoksu: 4.07,87 (2010)
* 3 000 metrin juoksu: 8.37,47 (2013)
* Kahden mailin juoksu: 9.16,62 (2007)
* 5 000 metrin juoksu: 14.31,91 (2010)
* 10 000 metrin juoksu: 30.47,20 (2009)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 31.20 (2010)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 47.57 (2009)
* Puolimaraton: 1.09.51 (2009)

Sisäradat
* 1 500 metrin juoksu: 4.05,33 (2010)
* 3 000 metrin juoksu: 8.40,50 (2012)

Lähteet
-------

* Sylvia Jebiwott Kibet Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  SYLVIA JEBIWOTT KIBET *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Sylvia Kibet *tilastopaja.org*. Viitattu 5.9.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Elvan Abeylegesse, Gamze Bulut set to lose Olympic medals for doping *News*.  29.3.2017. ESPN. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
4. ↑  Berliini 2009 – N 5 000 m tulokset (Arkistoitu – Internet Archive), IAAF (englanniksi)
5. ↑  Punta Umbría 2011 – Maastojuoksun MM-kilpailut, tulokset, IAAF (englanniksi)
6. ↑  Wokabi, James & Mutuota, Mutwiri: Focus on Athletes - Sylvia Chibiwott KIBET  8.7.2008. IAAF. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Luc Holtz** (s. 14. kesäkuuta 1969) on luxemburgilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Elokuusta 2010 lähtien hän on toiminut Luxemburgin maajoukkueen päävalmentajana.

Ura pelaajana
-------------

Holtz aloitti pelaajauransa FA Red Boys Differdangen pelintekijänä 1990. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi FC Avenir Beggeniin, jossa voitti kaksi perättäistä tuplamestaruutta. Vuonna 1993 Holtz valittiin myös maan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kaikkiaan Holtz edusti Aveniria seitsemän kautta, kunnes siirtyi 1999 FC Etzella Ettelbruckiin pelaajavalmentajaksi. Etzellassa Holtz voitti pelaajauransa viimeiseksi jääneenä kilpailuna Luxemburgin cupin 2000–2001. Holtz lopetti pelaajauransa kauden 2007–2008 jälkeen.

Maajoukkuetasolla Holtz edusti Luxemburgia 55 ottelussa ja teki niissä yhden maalin. 

### Meriitit pelaajana

* Luxemburgin mestaruus (2): 1993, 1994
* Luxemburgin cup (3): 1993, 1994, 2001

Ura valmentajana
----------------

Holtz aloitti valmennusuransa 1999 FC Etzella Ettelbruckin pelaajavalmentajana. Hänen johdollaan seura voitti cupin mestaruuden 2000–2001, mutta putosivat jo seuraavana vuonna liigasta. Holtzin johdolla seura kuitenkin taisteli tiensä takaisin liigaan, jossa se sijoittui hopealle 2006–2007 ja oli kahdesti cupin finaalissa. Holtz jätti valmentajan tehtävät 2007 ja lopetti pelaajauransa vuotta myöhemmin.

Vuonna 2008 Holtz jatkoi valmennusuraansa Luxemburgin U21-maajoukkueessa. Elokuussa 2010 hän nousi A-maajoukkueen päävalmentajaksi Guy Hellersin jätettyä tehtävänsä. 

### Meriitit valmentajana

* Luxemburgin cup: 2001

Lähteet
-------

1. ↑  Luxembourg - Record International Players
2. ↑  Hellers steps down as Luxembourg coach


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Guy Hellers** | **Luxemburgin maajoukkueen päävalmentaja**2010– | Seuraaja:**–** |
**César González Navas** (s. 14. helmikuuta 1980 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa tatarstanilaista Rubin Kazania.

Ura
---

Navas on Real Madridin kasvatti, mutta ei noussut seuran edustusjoukkueeseen. B-joukkueessa hän pelasi yli 100 ottelua Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki kaudella 2004–2005 Málagan riveissä. Málagan pudottua sarjasta kauden 2005–2006 päätteeksi Navas lainattiin tammikuussa 2007 Gimnàsticiin, joka niin ikään putosi.

Kesällä 2007 Navas kävi englantilaisen Ipswich Townin testissä. Hän loukkasi jalkapöytänsä kesken testijakson, mistä huolimatta seura tarjosi hänelle sopimusta, jonka hän lopulta hylkäsi. Hän jäi kotimaahansa ja solmi elokuun lopulla kaksivuotisen sopimuksen Racingin kanssa, joka maksoi Málagalle noin 300 000 euroa. Toivuttuaan loukkaantumisesta Navas otti paikkansa Racingin avauskokoonpanosta, ja joukkue sijoittui kauden 2007–2008 päätteeksi historiallisesti UEFA Cup -paikkaan oikeuttaneelle kuudennelle sijalle.

Helmikuussa 2009 Navas myytiin 2,5 miljoonalla eurolla tatarstanilaiselle Rubin Kazanille, jonka kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen. Hän oli yksi Rubinin runkopelaajista, kun joukkue voitti toisen peräkkäisen Venäjän valioliigan mestaruuden kaudella 2009. Hän pelasi myös tappiollisessa Venäjän cupin loppuottelussa TsSKA Moskovaa vastaan sekä kauden 2009–2010 Mestarien liigassa.

Saavutukset
-----------

* Venäjän valioliiga: 2009

Lähteet
-------

* Plantillas (Tilastot Espanjan kahdelta korkeimmalta sarjatasolta) LFP. Viitattu 9.12.2009.

### Viitteet

1. 1 2  Igroki FK Rubin Kazan. Viitattu 9.12.2009. (venäjäksi)
2. 1 2  Historial jugador Fútbol en la Red. Viitattu 9.12.2009. (espanjaksi)
3. ↑  Navas deal off  24.8.2007. Ipswich Town FC. Viitattu 9.12.2009. (englanniksi)
4. ↑  César Navas jugará en el Racing las dos próximas temporadas  30.8.2007. Marca. Viitattu 9.12.2009. (espanjaksi)
5. ↑  2008/09: Pitmen strike gold in Istanbul  20.5.2009. UEFA. Viitattu 9.12.2009. (englanniksi)
6. ↑  "Es una oferta irrechazable"  26.2.2009. El Diario Montes.  Arkistoitu 1.3.2009. Viitattu 9.12.2009. (espanjaksi)
7. ↑  Igroki Rossijskaja futbolnaja Premjer-Liga. Viitattu 9.12.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
8. ↑  Players UEFA. Viitattu 9.12.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **César Navas** Wikimedia Commonsissa

* César Navasin esittely Rubin Kazanin sivustolla (venäjäksi)
* César Navasin esittely Venäjän valioliigan sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
*Tämä artikkeli käsittelee näyttelijää. Kate French käsittelee nykyaikaista viisiottelijaa.*

**Kate French** (s. 1984 Flemington, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.

Ura
---

Kate French toimi nuorena mallina, mutta alkoi sittemmin luoda uraa näyttelijänä. Hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta *Accepted* vuonna 2006. Samana vuonna hän sai pääroolin televisiosarjasta *Wicked Wicked Wicked*. Sarja kuitenkin lopetettiin vuonna 2007. Frech esitti näyttelijä Niki Stevensiä sarjassa *L-koodi* vuosina 2008–2009. Hän on vieraillut myös mm. sarjoissa *Tunteet pelissä*, *CSI: Miami* ja *Gossip Girl*.

Yksityiselämä
-------------

Kate Frenchin vanhemmat Joan ja Rob French ovat työskennelleet malleina. Hänen isäpuolensa on muotivalokuvaaja.French kasvoi Long Islandilla kolmen sisaruksensa kanssa. Nykyään hän asuu West Hollywoodissa. French on opiskellut Kalifornian yliopistossa. Hän harrastaa mm. kirjoittamista, surfailua ja lenkkeilyä koiran kanssa.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* *Accepted* (2006) - Glen's Party Girl
* *Annetaan palaa!* (*Fired Up!*, 2009) - Cute Captain
* *Sutures* (2009) - Shannon
* *K Citizen* (2009) - Mandy
* *Language of a Broken Heart* (2010) - Emma
* *Girltrash: All Night Long* (2010) - Sid

### Televisio

* *Wicked Wicked Games* (2006–2007) - Brooke Crawford (50 jaksoa)
* *South of Nowhere* (2007–2008) - Sasha Miller (5 jaksoa)
* *L-koodi* (2008-2009) - Niki Stevens (15 jaksoa)
* *Gossip Girl* (2009) - Elle (2 jaksoa)
* *CSI: Miami* (2009) - Rita (1 jakso)
* *Beyond the Break* (2009) - Riley Westlake (4 jaksoa)

Aiheesta muualla
----------------

* Kate French Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Internet Movie Database - Kate French - Biography
2. 1 2  BuddyTV - Kate French
3. ↑  IMDb - Kate French
**Jozef Kabaň** (s. 4. tammikuuta 1973 Námestovo, Tšekkoslovakia) on slovakialainen muotoilija.

Kabaň opiskeli teollista muotoilua Bratislavan kuvataide- ja muotoiluakatemiassa. Opiskeluaikanaan hän osallistui VAG järjestämään Škodan muotoilukilpailuun ja sijoittui toiseksi. Tämän jälkeen hänet palkattiin Volkswagenille ensin nuoremmaksi muotoilijaksi josta hän eteni korinmuotoilijaksi.

Vuonna 1997 Kabaň valmistui taiteen maisteriksi Royal College of Artista ensimmäisenä slovakialaisena. Hänen pääaineenaan oli ajoneuvojen muotoilu. Samana vuonna hänelle myönnettiin Giorgio Giugiaro -palkinto suunnittelemansa futuristisen konseptiauton johdosta.

Bugatti Veyron.
Vuonna 1999 Hartmut Warkuß otti Kabaňin mukaan Bugatti Veyron -projektiin. Muotoilusta vastannut Kabaň oli mukana projektissa alustavasta hahmottelusta auton tuotannon aloittamiseen asti.

Kabaň siirtyi Volkswagenilta Audille vuonna 2003. Hän johti vuosina 2006–2007 Audin korimuotoiluosastoa ja nimitettiin vuoden 2008 alussa Škoda Auton muotoiluosaston johtajaksi Jens Mansken tilalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Gallina, Eric: Jozef Kaban appointed Head of Škoda Auto Design *Car Design News*.  24.12.2007. Car Design News Ltd.  Arkistoitu 18.5.2011. Viitattu 1.11.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Jozef Kaban je nový šéfdesignér Škody Auto: od Bugatti Veyron k novým škodovkám *Auto.cz*.  10.12.2007. Ringier Axel Springer CZ a.s.. Viitattu 1.11.2011. (tšekiksi)
*Tämä artikkeli kertoo ruotsalaisesta tennispelaajasta ja -valmentajasta. Peter Carlsson on myös ruotsalainen muusikko.*

**Peter Carlsson** (s. 13. huhtikuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen entinen tennispelaaja ja nykyinen tennisvalmentaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 119 huhtikuussa 1987 ja nelinpelissä sijalle 101 marraskuussa 1985. Australian avoimissa 1987 Carlsson voitti ensimmäisellä kierroksella Jason Stoltenbergin, mutta hävisi toisella kierroksella John Frawleylle.

Nykyisin hän valmentaa Henri Kontista. Aikaisemmin hän on valmentanut muun muassa Tomas Enqvistiä, Jonas Björkmania, Kenneth Carlsenia ja Robin Söderlingiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Peter Carlsson *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 13.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  Peter Carlsson - Playing Activity *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 13.12.2009. (englanniksi)
3. ↑  Rannevammasta toipunut tennislupaus Kontinen palaamassa kentille *HS.fi*.  13.1.2009. Sanoma News Oy. Viitattu 21.9.2009.
**Allain Roland Roy** (s. 6. helmikuuta 1970) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti. Winnipeg Jets varasi hänet neljännellä kierroksella 69. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1989, muttei Roy ikinä pelannut NHL:ssä.

Roy torjui vuodet 1988–1992 Harvardin yliopistojoukkueessa. Hän voitti siellä NCAA:n mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan 1988–1989. Vuodet 1992–1994 Roy torjui Kanadan maajoukkueessa ja kaudella 1993–1994 hän pelasi myös SM-liigajoukkue Jokereissa. Roy jäi Jokereissa luukkuvahdiksi Ari Sulanderin taakse ja hän torjui kauden aikana 15 ottelussa. Keväällä 1994 Roy voitti Suomen mestaruuden. Samana vuonna hän edusti myös Kanadaa Lillehammerin olympiakisoissa. Roy jäi Kanadan kolmosmaalivahdiksi Corey Hirschin ja Manny Legacen taakse, mutta hän pääsi luukkuvahdiksi yhteen otteluun ja voitti olympiahopeaa.

Kaudeksi 1994–1995 Roy palasi kotimaahansa ja siirtyi CoHL-joukkue Saginaw Wheelsiin. Hän pelasi uransa viimeisen kauden 1995–1996 itävaltalaisessa Kapfenberger SV:ssä ja lopetti uransa kevääseen 1996. Roy toimii nykyään pelaaja-agenttina.

Lähteet
-------

* Allain Roy The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Allain Roy Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Allain Roy *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Elite Prospects
Alfons Wilhelm Arlander
**Alfons Wilhelm Arlander**  (käytti Saksassa nimeä Zühlke) (29. maaliskuuta 1890 Porvoo – 16. tammikuuta 1918 Osnabrück) oli suomalainen gruppenführer. Hänen vanhempansa olivat koneenkäyttäjä Julius Teodor Arlander ja Maria Sofia Karlsson ja hänen puolisonsa oli Eva Maria Hallman. Alfons Wilhelm Arlander kävi 5/8 lk. Porvoon ruotsalaista lyseota sekä Turun ruotsalaisen kauppaopiston.

Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Turussa hän hoiti omistamaansa paperikauppaa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1915, hän oli ensimmäisten suomesta lähteneiden joukossa ja osallistui Pfadfinder-kurssille. Hänet siirrettiin 31. elokuuta 1915 pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Alfons Wilhelm Arlander menehtyi 28-vuotiaana tapaturmaisesti junaonnettomuudessa lähellä Osnabrückin kaupunkia, kun hän oli saattamassa jääkäriystäviään pataljoonasta Kölniin työlomalle. Hänet oli haudattu Osnabrückin sotilashautausmaalle, kunnes hänet myöhemmin siirrettiin kotimaahan ja Turun sankarihautaan.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 2. syyskuuta 1915
* Guppenführer 6. marraskuuta 1915
 |  | * Preussin rautaristi 2. lk
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Jernström, Erik: *Jääkärit maailmansodassa*, Sotateos oy Helsinki 1933.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto*, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Jernström 1933: 148.