recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Joey DeFrancesco
**Joey DeFrancesco** (10. huhtikuuta 1971 Philadelphia, Pennsylvania – 25. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli keskeinen vaikuttaja Hammond B3 -urkujen elvyttämisessä jazzmusiikin instrumenttina, mutta vaikutti myös trumpetistina ja laulajana. DeFrancesco teki yhteistyötä muiden muassa isänsä, jazzurkuri "Papa" John DeFrancescon sekä Miles Davisin, Jimmy Smithin, Larry Coryellin, Jimmy Cobbin, Bobby Hutchersonin, David Sanbornin, Benny Golsonin, George Bensonin, Jason Brownin, Dan Wilsonin, Troy Robertsin, Van Morrisonin, Michael Oden, Billy Hartin, Sammy Figueroan ja Pharoah Sandersin kanssa. Hän teki omalla nimellään yli 30 albumia, mutta oli myös kysytty sideman.

DeFrancesco aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana, mutta siirtyi isänsä instrumenttiin. Hän eteni finalistiksi Thelonious Monk -jazzpianokilpailussa. DeFrancesco esiintyi hyvän vastaanoton saaneilla Miles Davisin albumeilla *Live Around the World* ja *Amandla* ennen solistina tekemäänsä levytyssopimusta Columbia Recordsin kanssa. Vuonna 1989 ilmestyi hänen debyyttialbuminsa *All of Me*. Hän teki neljä muutakin albumia Columbia Recordsille. Tämän jälkeen hän teki muun muassa laajaa yhteistyötä kitaristi John McLaughlinin kanssa. Columbian ohella DeFrancesco levytti useille muillekin levy-yhtiöille.

DeFrancesco oli viisinkertainen Grammy-ehdokas. Hän kuoli 51-vuotiaana sydäninfarktiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Joey DeFrancesco AllMusic
2. ↑  Joey DeFrancesco Grammy Awards
3. ↑  Joey DeFrancesco, Who Helped Revitalize the Hammond B-3 Organ, Dies at 51 DownBeat


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**67P/Tšurjumov–Gerasimenko** on jaksollinen komeetta, jonka löysi neuvostoliittolainen Klim Ivanovitš Tšurjumov 22. lokakuuta 1969. Komeetta kuvattiin ensimmäisen kerran 9. syyskuuta 1969. Sen kiertoaika Auringon ympäri on 6,45 vuotta, ja sen edellinen periheli tapahtui 12. elokuuta 2015.

Komeetta vuonna 2014 VLT-teleskoopin kuvaamana.
67P/Tšurjumov–Gerasimenko Rosettan kuvamana 28,6 kilometrin etäisyydeltä komeetan keskustasta. Kuvassa näkyy alue, jonne Philae alun perin laskeutui.

Rosetta-luotain
---------------

Euroopan avaruusjärjestön 2. maaliskuuta 2004 laukaisema 67P/Tšurjumov–Gerasimenkoa tutkimaan lähetetty Rosetta-luotain saavutti komeetan 6. elokuuta vuonna 2014 matkattuaan avaruudessa noin vuosikymmenen ja lennettyään matkallaan kolme kertaa Maan ja kerran Marsin ja asteroidien Šteins ja Lutetia ohi. Itse luotaimen kiertäessä komeetan jäistä ydintä Philae-laskeutuja tutki komeettaa sen pinnalta käsin. Kyseessä on tähän mennessä tarkin koskaan tehty tutkimus komeetasta. Laskeutuminen komeetan pinnalle tapahtui 12.11.2014.

Laskeuduttuaan Philae pomppasi komeetan pinnalla ensin noin yhden kilometrin matkan yhden tunnin ja 50 minuutin aikana, sitten se pompahti vielä noin seitsemän minuutin ajaksi ylös komeetan pinnasta, kunnes laskeutui lopullisesti. Tämä pomppiminen johtui siitä, että laskeutujan komeetan pintaan kiinnittävät harppuunat eivät toimineet. Philaen ensimmäinen kosketus komeetan kamaraan tapahtui suunnitellulla laskeutumisalueella, mutta se päätyi varjoisammalle alueelle. Tästä huolimatta laskeutuja sai suoritettua suurimman osan mittauksistaan ja vielä lähetettyä kaikki mittaustuloksensa Maahan ennen kuin sen energia loppui 15. marraskuuta. Se saatetaan voida vielä voida käynnistää uudelleen komeetan tullessa lähemmäs Aurinkoa elokuussa 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  67P/Churyumov-Gerasimenko *Small-Body Database Browser*.  29.8.2003. NASA. Viitattu 17.6.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Rosetta at a glance Euroopan avaruusjärjestö (ESA). Viitattu 17.6.2013. (englanniksi)
3. ↑  Tähdet ja avaruus *avaruus.fi*.
4. ↑  Rosetta arrives at comet destination  6. elokuuta 2014. ESA. Viitattu 13.12.2014. (englanniksi)
5. ↑  Three touchdowns for Rosetta’s lander  14. marraskuuta 2014. ESA. Viitattu 13.12.2014. (englanniksi)
6. ↑  Pioneering Philae completes main mission before hibernation  15. marraskuuta 2014. ESA. Viitattu 13.12.2014. (englanniksi)
7. ↑  Philae on laskeutunut.  *Tähdet ja avaruus*, 2014, nro 8, s. 14–20.  Ursa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **67P/Tšurjumov–Gerasimenko**.
* Rosetta's target: comet 67P/Churyumov-Gerasimenko *ESA:n sivusto*.  27.1.2014.   (englanniksi)
* 67P/Tšurjumov–Gerasimenko WolframAlpha-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**66P/du Toit** | **Luettelo komeetoista** | Seuraaja:**68P/Klemola** |
**Piirreavaruus** on  hahmontunnistuksessa vektoriavaruus. Piirreavaruuden mittaa kutsutaan piirteeksi. Muunnosta näyteavaruudesta piirreavaruuteen kutsutaan **piirreirrotukseksi**.

Esimerkki
---------

Olkoon näyteavaruus {\displaystyle \mathbb {R} ^{N\times N}}, josta saadut näytteet ovat {\displaystyle N\times N} kokoisia kuvia. Kuvat esitetään laskennallissa menetelmissä usein  matriiseina). Kuvataan näytteet piirreavaruuteen {\displaystyle \mathbb {R} \,}. Tällaista operaatiota, jossa piirreavaruuden dimensio on pienempi kuin näyteavaruuden, kutsutaan dimension pienennykseksi. Lasketaan jokaisesta kuvanäytteestä kuvan keskimääräinen kirkkaus. Näin ollen muunnos {\displaystyle \mathbb {R} ^{N\times N}\to \mathbb {R} } näyteavaruudesta piirreavaruuteen on

{\displaystyle p(\mathbf {X} )={\frac {1}{N^{2}}}\mathbf {v} ^{T}\mathbf {X} \mathbf {v} },
missä {\displaystyle \mathbf {v} =[1...1]^{T}} on {\displaystyle N\times 1} kokoinen vektori ja {\displaystyle \mathbf {X} } on {\displaystyle N\times N} kokoinen kuvamatriisi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hahmontunnistus ja neuroverkot, luku 1. Johdatus tilastolliseen hahmontunnistukseen (Luentomoniste) Oulun yliopisto. Viitattu 18.7.2019. (suomeksi)[vanhentunut linkki]

Katso myös
----------

* Piirre
Roedean School.
**Roedean School** on itsenäinen, Brightonissa, Englannissa sijaitseva tyttökoulu. Brightonin laidalla, huvivenesataman lähellä sijaitsevassa koulussa on oppilaita ympäri maailmaa. Akateemisten oppiaineiden lisäksi Roedean tarjoaa laajan valikoiman oppimäärään kuulumattomia aineita, kuten tanssia, taistelulajeja, urheilua, ratsastusta, musiikkia ja näyttelemistä. *The Good Schools Guide* on sanonut Roedean Schoolilla olevan "hyvä henki ja paljon tarjottavaa"*lähde?*. Koulussa on 320-paikkainen teatteri, sisäuima-allas ja kappeli, sekä työpajoja, studioita ja laboratorioita. Tällä hetkellä koulun lukukausi maksu on 4 550-9 750 puntaa, mikä tekee siitä yhden Ison-Britannian kalleimmista kouluista.

Historia
--------

Penelope, Millicent ja Dorothy Lawrence perustivat Roedean Schoolin vuonna 1885 nimellä Wimbledon House. Vuonna 1898 koulu siirtyi sen nykyiselle paikalle arkkitehti John William Simpsonin suunnittelemiin rakennuksiin. Roedean Schoolin sisarkoulu, myös nimeltään Roedean School, sijaitsee Etelä-Afrikassa.

Toisen maailmansodan aikana koulun oppilaat ja henkilökunta evakuoitiin Pohjois-Englantiin, Keswickiin.

Tuvat
-----

Koulun oppilaat jaetaan viiteen tupaan opiskeluvuoden mukaan:

* 7.-11. vuoden opiskelijat Lawrence House tai Tanner House
* 12. vuoden opiskelijat Lawrence Serior tai Tanner Senior
* 13. vuoden opiskelijat Keswick House

Tunnettuja opiskelijoita
------------------------

* Jani Allan
* Jill Balcon
* Jillian Becker
* Ursula Graham Bower
* Baroness Chalker
* Dame Margaret Cole
* Noel Dyson
* Adéle Geras
* Zerbanoo Gifford
* Lucy Griffiths
* Rebecca Hall
* Jessica Hester Hsuan
* Verity Lambert
* Sarah Miles
* Rhona Mitra

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roedean School**.
* Roedean School:n nettisivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Piiritystila** on vuonna 2013 Suomessa järjestetty liveroolipeli, joka käsitteli elämää miehitetyssä valtiossa.

Pelin kuvaus
------------

Piiritystila (arabiaksi Halat hisar) sijoittui piiritettyyn Helsinkiin, mutta varsinainen peli pelattiin vuonna 2013 Parkanossa Pirkanmaalla. Peliin osallistui järjestäjiä eri pohjoismaista ja Palestiinasta. Yhteensä pelaajia oli n. 70.

Palestiinalaisten järjestäjien ideoimassa lähtötilanteessa nykyisen Suomen alueella asuu kaksi kansaa, fiktiiviset ugrit ja suomalaiset. Suomalaisten alue on ugrien kansallisvaltion Uralian miehittämä ja uralialaisten tarkoituksena on muodostaa puhtaasti ugrilainen valtio.

Pääasiassa palestiinalaisten osallistujien käsikirjoittamassa Piiritystilassa suomalaiset pelasivat miehitetyn maan kansalaisia, kansainväliset vieraat taas esittivät ulkomaalaisia toimittajia ja avustustyöntekijöitä. Moni pelaaja oli kiinnostunut pohtimaan sitä, minkälaiseksi kansallismielisyys muuttuu, kun se on sorretun kansan kansallismielisyyttä varakkaan maan nationalismin sijaan. 

Piiritystilassa kuvattu Suomen tilanne muistutti monella tavoin nykypäivän Palestiinan olosuhteita. Pelin ääneen lausuttuna tarkoituksena olikin ymmärtää minkälaista elämä miehitysvallan alla ruumiintarkastuksineen, ulkonaliikkumiskieltoineen ja mielivallan alla on tai voi olla. Juhana Pettersson, yksi pelin järjestäjistä, on tähdentänyt että Piiritystilassa on ei ole kyse "palestiinalaisesta kulttuurista, vaan olosuhteista, joissa palestiinalaiset elävät". 

Alun perin Parkanossa vuonna 2013 järjestetty peli uusittiin Mikkelissä kesällä 2016. Vuoden 2016 peliin saapuneita palestinalaisia osallistujia kuulusteltiin Suomen rajalla, joka sekoitti pelin järjestäjien mukaan entisestään toden ja fiktiivisen eroa

Aiheesta muualla
----------------

* Piiritystila: Kootut maininnat mediassa

Lähteet
-------

1. 1 2  Pelit - Museokeskus Vapriikki *Museokeskus Vapriikki*. Viitattu 1.2.2017.
2. 1 2 3  Suomi miehitetään palestiinalaislarpissa *Yle Uutiset*. Viitattu 1.2.2017.
3. 1 2  Miehitetty Helsinki - Voima *Voima*. Viitattu 1.2.2017.
4. ↑  Palestiinalaiset larppaajat jumissa Helsinki-Vantaalla *Pikseliparatiisi - Image-blogit*.  28.6.2016. Viitattu 1.2.2017.
**Ahti Onni Risku** (2. maaliskuuta 1910 Sievi – 8. elokuuta 1984 Tornio) oli suomalainen insinööri ja johtava virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Riskun vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Iisakki Risku ja Ida Vilhelmiina Vainoniemi ja puolisot 1939–1946 Airi Ella Annikki Tuompo ja vuodesta 1947 Sirkka Annikki Säippä. Risku tuli ylioppilaaksi Porvoon Suomalaisilta jatkoluokilta 1928 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1934. Hän oli maataloushallituksessa ylimääräinen maanviljelysinsinööri Oulun maanviljelysinsinööripiirissä 1934–1935 ja Perä-Pohjolan maanviljelysinsinööripiirissä 1935–1946, vs. apulaismaanviljelysinsinööri 1943–1944, alemman palkkaluokan apulaismaanviljelysinsinööri 1946–1957, vanhempi insinööri Lapin maanviljelysinsinööripiirissä 1957–1970 ja maa- ja vesirakennustoiminnan suunnittelun toimialapäällikkö 1968–1970 sekä maa- ja vesirakennustoiminnan suunnittelun toimialapäällikkö vesihallituksen Lapin vesipiirissä 1970–1975.

Riskulla oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, ennen muuta maa- ja vesirakentamisen piirissä. Esimerkiksi Kemijoen vesirakentamiseen hän oli perehtynyt jo 1930-luvulta ja osallistui merkittävästi siihen liittyneiden kalakorvauskiistojen selvittämiseen. Maanviljelysneuvoksen arvon Risku sai 1974. Suomen kulttuurirahasto perusti Riskun ja hänen vaimonsa Sirkan nimeä kantavan rahaston 1977 heidän tekemiensä lahjoitusten turvin.

Julkaisuja
----------

* *Vastainen uudisraivaustoiminta Lapin läänissä: esitelmä*, 1947
* *Pienteollisuus*, 1966, julkaisussa *Lapin insinööri- ja arkkitehtiyhdistys 1946–1966: 20-vuotisjuhlajulkaisu*, s. 61-68
* *Maatilatalouden merkityksestä Lapin läänille*, 1977, julkaisussa *Maatalousjaoston loppuraportti: peruselinkeinojen merkitys ja koulutus*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jäntti, Vesa-Pekka: Maanviljelysneuvos Ahti Risku (1910–1984). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 24.1.2023.
2. 1 2  Sirkka ja Ahti Riskun rahasto Suomen Kulttuurirahasto. Viitattu 24.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Vesa-Pekka Jäntti: Ahti Risku *Biografiasampo*.
**Fiscus** oli nimitys Rooman valtakunnan keisareiden yksityiselle omistukselle. Termi juontaa juurensa aiemmasta Rooman valtakunnassa käytetystä tasavallan omaisuutta merkitsevästä Aerarium-sanasta, joka jäi käyttöön entisaikojen Rooman senaatin varoja merkitsevänä sanana.

Nykyaikana fiscus tarkoittaa etenkin valtiota taloudellisena toimijana, vaikka yleisessä kielenkäytössä, termi on usein rajoitettu tarkoittamaan varainhoitoa.*lähde?*
Valtion talouspolitiikka eli finanssipolitiikka on siis *fiskaalista*. 

Latinan kielen fiscus-sanasta juontui myös englannin kielen taloussanastoon ja sitä kautta myöhemmin muihinkin kieliin tulleet erilaiset "fiscal" (eli "fiskaalinen-" ja "fiskaali-") -alkuiset taloustermit. Esimerkiksi "fiscal policy", joka tarkoittaa finanssipolitiikkaa, "fiscal deficit", joka tarkoittaa valtion budjettialijäämää sekä "fiscal Year" (fiskaalinen vuosi) joka tarkoittaa kirjanpidon terminologiassa erilaisten yritysten, organisaatioiden ym. koko menneen vuoden budjettia, tai oikeammin budjettivuotta eli tilikautta. *lähde?* Muita fiscus-sanan johdannaisia nykyisessä finanssipoliittisessa ja ekonomistien suosimassa kielenkäytössä ovat esim. *fiskaalinen alijäämä*, *fiskaalinen stimulointi*, *fiskaalinen federalismi* ja *fiskaalinen devalvaatio*.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
Esimerkki Fischerin indolisynteesistä
**Fischerin indolisynteesi** on aromaattisen hydratsiinin ja karbonyyliyhdisteen, kuten aldehydin tai ketonin, välinen reaktio, joka muodostaa indolijohdannaisen. Katalyyttinä reaktioissa käytetään happoja. Fischerin indolisynteesi on nimetty kehittäjänsä Hermann Emil Fischerin mukaan. Fischer keksi reaktion vuonna 1883. Fischerin indolisynteesi on yksi käytetyimmistä menetelmistä syntetisoida indolirakenteen sisältäviä yhdisteitä.

Mekanismi ja katalyytit
-----------------------

Fischerin insolisynteesin reaktiomekanismi on hyvin tunnettu. Mekanismin todisteina ovat reaktiosta suoritetut 13C- ja 15N-NMR-mittaukset, isotooppileimauskokeet ja välituotteiden "kaappaus" niistä johdannaisia muodostamalla. Fischerin indolisynteesin ensimmäisessä vaiheessa aromaattinen hydratsiini reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen hydratsonin. Reaktion seuraavassa vaiheessa hydratsoni tautomerisoituu enamiiniksi. Jotta tämä tapahtuisi, täytyy hydratsonin C=N-sidokseen nähden α-asemassa sijaitsevaan hiiliatomiin olla kiinnittyneenä vähintään yksi vetyatomi. Tämän jälkeen tapahtuu [3,3]-sigmatrooppinen reaktio. Sigmatrooppisen reaktion jälkeen syntyvä välituote aromatisoituu ja tuotteessa on sekä amino- että iminoryhmä. Aromaattinen aminoryhmä reagoi iminoryhmän kanssa muodostaen rengasrakenteisen aminaalin. Fischerin indolisynteesin mekanismin viimeisessä vaiheessa aminaalista eliminoituu ammoniakkia, jolloin muodostuu indoli.

Yksinkertaistettu Fischerin indolisynteesin mekanismi
### Reaktiossa käytettävät katalyytit

Fischerin indolisynteesi voidaan suorittaa myös ilman katalyyttejä, mutta useimmin käytetään reaktiota katalysoimaan happoja. Tyypillisesti käytettyjä ovat protoneja luovuttavat hapot, kuten rikkihappo tai polyfosforihappo, mutta myös Lewis-happoja kuten sinkkikloridia, alumiinikloridia tai kupari(I)kloridia käytetään. Katalyytin tehtävänä on nopeuttaa enamiinin muodostumista hydratsonista. Fischerin indolisynteesiä voidaan nopeuttaa myös käyttämällä mikroaaltosäteilytystä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren, Peter Wothers: *Organic Chemistry*, s. 1204–1206. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-850346-0. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1674–1676. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 978-0-471-72091-1. (englanniksi)
3. 1 2 3  Richard J. Sundberg :*Indole, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 12.09.2013
4. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 409. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.09.2013). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fischerin indolisynteesi** Wikimedia Commonsissa
UPM:n Joensuun vaneritehdas (2008).
**Joensuun vaneritehdas** on UPM Plywood Oy:n Joensuussa sijaitseva koivuvaneritehdas.

Tehdas perustettiin vuonna 1912 alun perin lankarullatehtaaksi mutta se muutettiin tuottamaan vaneria jo 1917*lähde?*. Joensuun tehdas siirtyi 1923 Oy Wilhelm Schauman Ab:n omistukseen. Tehtaalla oli tulipalo 1930 ja tehdas rakennettiin uudelleen 1931–1935. Schauman ja Kymmene fuusioituivat 1988 ja vuonna 1996 muodostettiin UPM-Kymmene Oy Kymmene Oy:n ja Repola Oy:n fuusiossa.

Joensuun vaneritehdas tuottaa nykyisin 55 000 kuutiota koivuvaneria vuodessa ja henkilöstöä on 170. Tehtaan vanerituotanto menee rakentamiseen, kuljetusvälineteollisuudelle sekä myös laivanrakennus-, pakkaus- , huonekalu-, urheiluväline- ja leluteollisuuteen.

Vanerilevyt voivat olla eri menetelmin ja materiaalein pinnoitettuja, työstettyjä tai kyllästettyjä. Vanerista toimitetaan vientiin yli 95 %.  *lähde?*

Tehtaan voimalaitos tuottaa pääosin puuperäisillä polttoaineilla lämpöä ja sähköä vanerin valmistusprosessiin sekä lämpöä Valio Oy:n meijerille höyryä ja lämpöä kaupungin kaukolämpöverkkoon. Energia tuotetaan pääkattilana toimivalla, polttoaineteholtaan 32 MW:n (nimellisteho 26,6 MW) arinakattilalla, joka on varustettu jäähdytetyllä viistoarinalla, mekaanisella jalka-arinalla, tuhkansammuttimella ja öljypolttimilla. Sähkö tuotetaan 62 barin paineinen ja 480 °C:een lämpöinen höyry johdetaan 3,5 MW:n vastapaineturbiiniin.Oma sähkön tuotanto on noin puolet laitoksen sähkön tarpeesta.Varakattila on polttoaineteholtaan 13,5 MW (nimellisteho 10,4 MW) oleva Vapor TTK-350 kattila, turbiini on ostettu Mikkelin sähkölaitokselta vuonna 1971. *lähde?*

Uusi 30 MW lämpölaitos on määrä ottaa käyttöön vuoden 2019 lopulla Uuden voimalaitoksen rakentaminen alkaa 2018 kesällä Vanhasta poiketen se tuottaa vain lämpöä, ei sähköä. Vanha voimalaitos jää paikalleen varalaitokseksi.Sähköntuotannosta luovutaan.Uusi voimala tulee vanhan viereen Vapor 13,5MW kattila jää varakattilaksi. Vanha 32MW ja turbiini generaattoreineen jää vanhaan voimalaitosrakennukseen paikoilleen. *lähde?*

**Tehdaspalokunta**

UPM joensuun tehtaalla toimii edelleen oma tehdaspalokunta, Paloautona on ford F-600 sen nykyisestä käytöstä ei ole tietoa taitaa seisoa nokka edellä paloaseman tallissa.  *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  UPM Joensuun vaneritehdas : yhteystiedot ja historiaa
**Topcon Corporation** on vuonna 1932 perustettu japanilainen optiikka-alan konserni. Yritys aloitti sotilaskäyttöön tehdyn optiikan valmistajana, mutta siirtyi Japanin hävittyä toisen maailmansodan kuluttajamarkkinoille. Yritys oli tunnettu kameravalmistaja 1950-1980. Nykyään yritys on maailman johtavia ammattikäyttöön suunnatun optiikan valmistajista. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tokiossa. Yhtiön pääjohtajana toimii vuonna 2018 Satoshi Hirano. Yritys tunnettiin aikaisemmin nimellä Tokyo Optical Co.

Yrityksen päätoimialat ovat 

* paikannus - GPS, koneenohjaus, laserinstrumentit, maanmittauslaitteet
* silmälääkäreiden ja silmäleikkausten laitteet
* hienomekaniikka - puolijohteiden valmistuksen tarkastuslaitteet, litteät näytöt, optiset laitteet

Vuonna 2017 konsernilla oli yksiköitä 27 maailmassa, vuoden 2015 myynti oli ¥130 735 ja sillä oli 4 459 työntekijää.

Historiaa
---------

Topcon RE Super (1963–1971).
1950-luvun puolestavälistä 1970-luvun puoleenväliin asti Topcon oli merkittävä kinofilmikoon järjestelmäkameroiden kehittäjä ja valmistaja. Yksi syy sen katoamiseen markkinoilta 1980-luvulle tultaessa oli pitäytyminen vanhentuneessa Exakta-bajonetissa, mikä vaikeutti objektiivien kehittämistä. Topcon esitteli ensimmäisen kinofilmipeilikameransa Topcon R:n jo vuonna 1957, pari vuotta ennen Nikonia ja Canonia. Vuosina 1963–1971 valmistettu Topcon RE Super oli maailman ensimmäinen tai toinen objektiivin läpi valoa mittaava kinofilmikamera. Sen liikkuva etsinpeili oli puoliläpäisevä, koska valoa mittaava CdS-verkko oli sijoitettu sen alapintaan. Topcon Uni oli maailman ensimmäinen keskussulkimella toteutettu peilikamera, jossa valo mitataan objektiivin läpi täydellä aukolla. Sen seuraajia olivat Topcon Unirex ja valotusautomatiikalla varustettu Unirex EE.

Kirjallisuutta
--------------

* Antonetto, Marco.: *Topcon story : Topcon enigma*. Lugano: Nassa Watch Gallery, Collector Camera Publishing, 1997. 78882337. ISBN 8887161003, 9788887161007. Teoksen verkkoversio.

Lähteet
-------

1. ↑  Topcon Corporation: Private Company Information - Bloomberg *www.bloomberg.com*. Viitattu 26.5.2018.
2. ↑  Topcon Corporation (International Directory of Company Histories) *www.encyclopedia.com*. Viitattu 26.5.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Corporate Information | About Us | TOPCON Global Gateway *global.topcon.com*. Viitattu 26.5.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Asikainen, Ossi: Kinofilmipeilikamerat II *Näppää nyt! Sata vuotta kameroita*. Viitattu 24.5.2018.
5. ↑  1955-1959: Japan..JAPAN!! - Looking forward - or backwards.. *www.pentax-slr.com*.  Arkistoitu 10.6.2018. Viitattu 26.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Topcon**.
* Yhtiön kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hugo Ruys, Non-Exaktas with Exakta Mount Part 3: Topcon 1
* Hugo Ruys, Non-Exaktas with Exakta mount: Topcon (cont.)

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Topcon RE Super & en:Topcon
Mario Ferrari Julius Caesarina.
**Mario Ferrari** (3. syyskuuta 1894 Rooma – 28. kesäkuuta 1974 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Ferrari valmistui Firenzen näyttelijäkoulusta, osallistui ensimmäiseen maailmansotaan lentäjänä ja teki pitkän ja ansiokkaan teatteriuran. Hän esiintyi mykkäelokuvissa vuosina 1920–1921 ja palasi alalle äänielokuvan tultua. Ferrari oli Italian suosituimpia elokuvanäyttelijöitä, vaikka joutuikin usein tyytymään sivuosiin. Hän työskenteli myös radiossa, televisiossa ja jälkiäänittäjänä.

Elokuvia
--------

* *Cavalleria*, 1936
* *Abuna Messias*, 1939
* *La peccatrice*, 1940
* *Quelli della montagna*, 1943
* *La leggenda di Enea*, 1962

Lähteet
-------

1. ↑  Lancia, Enrico; Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: gli attori. Vol. 1: A–L*, s. 235. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-213-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Mario Ferrari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Topi Korhonen** (s. 4. maaliskuuta 1996 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa kaudella 2021 Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Korhonen pelasi kasvattajaseurassaan Sotkamon Jymyssä kausina 2013–2020 ja jo ennen tätä ennen hän edusti Jymyä poikien Superpesiksessä ja B-poikien SM-sarjassa. Lokakuussa 2020 Jymy ilmoitti, ettei Korhonen enää jatka joukkueessa. Korhosen pelipaikka on polttolinjassa. Sisäpelissä hänen roolinsa on etenijä/vaihtaja. 

Korhonen on saavuttanut Jymyn Superpesis-joukkueessa viisi SM-kultaa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2020.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 5 SM-kultaa: 2012, 2013, 2014, 2015, 2020
* 3 SM-hopeaa: 2016, 2017, 2019

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Hentilä, Joonas: Topi Korhonen seurasi nuorempana hiljaa vierestä Jymyn konkareita, nyt hän on valmis avaamaan suunsa KeKi:ssä – "Jos on sanottavaa, sanon ennemmin kuin olen hiljaa" *Kaleva*.  21.3.2021. Viitattu 7.8.2021.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 18.9.2017. Viitattu 14.4.2018.

  

Sotkamon Jymy – Miesten Superpesis
 S. Hakkarainen |
J J. Kemppainen |
L T. Kohonen |
S A. Korhonen |
K J. Korhonen |
P N. Korhonen |
J R. Korhonen |  

P T. Korhonen |
P A. Kiiskinen |
L R. Niemi |
P M. Litmanen |
J N. Piiponniemi |
S M. Tuikka |
J J. Vikström |
J L. Rönkkö |  

Pj. J. Komulainen |
**Rodákino** (kreik. Ροδάκινο) on Kreikan kyläyhdyskunta, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Foínikaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Foínikaksen kunnallisyksikköön. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 264 (vuonna 2011).

Rodákinon Pyhän Marinan (Pyhän Margareetan, *Agía Marína*) kirkko.
Rodákinon kyläyhdyskunta, suomeksi "Persikka", koostuu kahdesta Rodákinon kylästä, jotka ovat **Áno Rodákino** (Άνω Ροδάκινο, "Ylä-Rodákino", 106 asukasta) ja **Káto Rodákino** (Κάτω Ροδάκινο, "Ala-Rodákino", 117 asukasta). Lisäksi siihen kuuluvat kylät Kórakas (11 asukasta) ja Polýrizos (30 asukasta). Kylät sijaitsevat noin 47 kilometriä lounaaseen Réthymnon kaupungista. Áno Rodákinon ja Káto Rodákinon välissä sijaitsee Ríkinthos-niminen rotko ja joenuoma.

Paikka on ollut asuttuna viimeistään 1600-luvulta. Erään tiedon mukaan asukkaat olisivat alkuperältään Lakonian mánilaisia. Saksalaiset polttivat kylät saaren natsimiehityksen aikaan 20. elokuuta 1943. Áno Rodákinon kirkkoihin kuuluvat muun muassa Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (*Koímisi tis Theotókou*) ja Vapahtajan kirkastumisen kirkko (*Metamórfosi tou Sotíros*), ja Káto Rodákinon kirkkoihin kaksi Pyhän Georgioksen (Pyhä Yrjö, *Ágios Geórgios*) kirkkoa sekä Profeetta Elian (*Profítis Ilías*), Pyhän Antonioksen (*Ágios Antónios*) ja Pyhän Hengen (*Ágio Pnévma*) kirkot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Ροδάκινο: Το ιστορικό χωριό του Ρεθύμνου! *DayNight.gr*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rodákino** Wikimedia Commonsissa
**Hanko Sushi** on suomalainen vuonna 2009 Hangossa perustettu ravintolaketju, jonka päätuote on sushi. Ketjulla on Suomessa 22 toimipistettä, joista 11 sijaitsee Helsingissä, kaksi Espoossa, sekä Tampereella, ja yksi Jyväskylässä, Kuopiossa, Oulussa, Raisiossa, Rukalla, Turussa ja Vantaalla kussakin. Hanko Sushi on niin ravintoloiden määrässä kuin liikevaihdossakin mitattuna Suomen suurin sushiketju.

Ketjun nimessä esiintyvä *Hanko* viittaa japanin kielessä leimasinta tarkoittavaan sanaan, sekä Hangon kaupunkiin, mihin sen ensimmäinen toimipiste avattiin.

Ketjun liiketoimintaa ylläpitää osakeyhtiö Sushi World Oy. Vuonna 2019 sen liikevaihto oli 13,5 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 36 000 euroa. Hanko Sushin perustivat vuonna 2009 Rolf Wirta ja Mika Laakio. Ketjun on vuodesta 2014 omistanut Royal Ravintolat, joka vuonna 2018 fuusioitui Restamaxin kanssa, ja myöhemmin muutti nimensä NoHo Partnersiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sushi World Oy *Finder*. Viitattu 16.3.2021.
2. ↑  Ravintolat *Hanko Sushi*. Viitattu 16.3.2021.
3. ↑  Suomen suurimmalle sushiketjulle uusi omistaja *Kauppalehti*. Viitattu 16.3.2021.
4. ↑  Tarina *Hanko Sushi*. Viitattu 16.3.2021.
5. ↑  Restamax ostaa Royal Ravintolat – Hanko Sushi, Pizzarium ja Savoy siirtyvät uudelle omistajalle *Savon Sanomat*. Viitattu 16.3.2021.
**Red Crag** (RCG) on Itä-Englannissa oleva punaista maata sisältävä kerrostuma, joka on noin 2,6 miljoonaa vuotta vanha ja osuu nykyisen laskutavan mukaan pleistoseenin jääkausien alkuun (Gela-vaihe). Tämän seudun kerrostumien nimissä esiintyvä termi *crag* tarkoittaa simpukan- tai kotilonkuorta sisältävään hiekkaa. Red Cragin punainen väri johtuu rautayhdisteistä.

Itä-Angliassa sijaitseva Red Crag on hiekkaista ja mereistä. Kerrostumasta löytyy paikoin ns. kryogeenisiä, jäätymiseen liittyviä tekijöitä eli merkkejä ikiroudasta. Punainen kerrostuma on terävärajainen, alempana kerrostuma on muuttumaton. Kerrostumasta ovat kalsiittimineraalit poistuneet ja punainen rauta jäänyt jäljelle. Oletetaan tämän tapahtuneen ikiroudan sulaessa aina kesäisin. Sulavesi on muokannut liuottamalla mineraaleja. Red Cragiin on joutunut mm. mioseenikauden hain hampaita. Red Cragia on löydetty mm. Ludhamista.

Kerrostumaa edeltää Coralline Crag CGC, ja sitä seuraa Norwich Crag (MIS 81-68). Red Crag vaihtuu joissain paikoissa ilman selvää rajaa Norwich Cragiin, johon liittyy Englannin vanhin jäätikön asema, Chillesford Sandin muodostuma Luoteis-Essexin seuduilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Pliocene Encyclopedia Britannica, 1911 edition.
**Tauno Mikael Peussa** (5. lokakuuta 1914 Koivisto – 14. helmikuuta 1940 Kuolemajärvi) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Peussa voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1937, 1938 ja 1939. Lisäksi hän oli hopealla 400 metrillä vuonna 1936. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestissä Viipurin Urheilijoiden joukkueessa vuonna 1939.

Peussa oli vuoden 1938 Euroopan-mestaruuskilpailuissa 800 metrillä kuudes ajalla 1.55,5. Hän oli syyskuussa 1937 4 x 800 metrin SE:n 7.40,6 tehneessä Suomen maajoukkueessa kokoonpanolla Helge Vänttilä, Niilo Hartikka, Ossi Teileri, Peussa.Peussan ennätys 400 metrillä oli 49,9, 800 metrillä 1.53,3 ja 1 500 metrillä 3.53,4.

Seuratasolla Peussa edusti vuoteen 1937 Terijoen Kiistoa, vuonna 1938 Koiviston Urheilijoita ja vuonna 1939 Viipurin Urheilijoita. Peussalla oli maaotteluedustuksia.

Siviilielämässään Tauno Peussa työskenteli Koiviston Suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hän kaatui talvisodassa Kuolemajärven Muurilassa 14.2.1940.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tauno Peussa Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).   Viitattu 8.5.2019
2. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti (toim.): *Suuri EM-kirja*. Yleisurheilun EM-kisat 1934-1990. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
3. ↑  Suomella 14 pisteen johto maaottelussa Englantia vastaan.  *Helsingin Sanomat*, 5.9.1937, s. 16. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 28.6.2020.
4. ↑  Track and Field Statistics Tauno Peussa Track and Field Statistics Web Site. Viitattu 3.9.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Tauno Mikael Peussa Sotapolku.fi
* Peussa, Tauno Mikael[vanhentunut linkki] Kansallisarkisto – Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneet
**Tauno Matias Sorvisto** (1. tammikuuta 1916 Ylivieska – 12. kesäkuuta 1979) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Kuopion kaupunginteatterissa ja sen edeltäjässä, Kuopion Yhteisteatterissa. Sorvisto näytteli puheteatterin lisäksi radiossa ja televisiossa.

Elämä ja ura
------------

Tauno Sorviston vanhemmat olivat konemestari Otto Sorvisto ja Ida Vauhkonen. Sorvisto aloitti näyttelijän uransa Kokkolan Näyttämöltä, johon hän oli kiinnitettynä 1945–1946. Hän oli Anita Välkin ohella Kokkolan Näyttämön ensimmäinen ammattinäyttelijä. Sen jälkeen Sorvisto näytteli Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä, Porin Teatterissa, Kuopion Yhteisteatterissa ja Vaasan Suomalaisessa Teatterissa. Vuonna 1955 Sorvisto palasi Kuopion Yhteisteatteriin, jossa hän näytteli uransa loppuun.

Sorviston näyttämötehtäviä olivat muun muassa nimirooli komediassa *Gabriel, tule takaisin*, Ventti-Ville komediassa *Omena putoaa* ja Polonius tragediassa *Hamlet*. Uransa alussa hän näytteli Juhanin roolin Hella Wuolijoen draamassa *Niskavuoren nuori emäntä*.

Sorvisto näytteli Alfredin roolin Sina Kujansuun ohjaamassa televisionäytelmässä *Valmistumisen aika* vuonna 1978. Lisäksi hänellä oli sivuroolit televisioelokuvissa *Ruusubaletti* (1968) ja *Siunattu hulluus* (1975). Uransa varhaisvaiheessa Sorvistolla oli pieni sivutehtävä Edvin Laineen komediassa *Tapahtui kaukana* (1950).

Sorvisto sai Kultaisen ansiomerkin huhtikuussa 1978.

Sorviston ensimmäinen puoliso oli konttoristi Rauha Annikki Laukkanen, jatkosodan aikana alkanut liitto päättyi puolison kuolemaan 1946. Toinen puoliso oli farmaseutti Kerttu Esteri Tuoma, liitto alkoi 1949 ja siitä syntyi poika vuonna 1952.

Lähteet
-------

* Veistäjä, Verneri: *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 5, 1950.
* Veistäjä, Verneri: *Teatterin maailma 1965 - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 8, 1965.
* Martin, Timo; Niemi, Pertti; Tainio, Ilona: *Suomen teatterit ja teatterintekijät - Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisu n:o 28, 1974. ISBN 951-30-2505-5.
* Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisu, 1983. ISBN 951-30-5727-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 480
2. ↑  Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, s. 487
3. ↑  Teatteria Kokkolassa jo yli 100 vuotta! *Kokkolanteatteri.fi*. Kokkolan Kaupunginteatteri. Viitattu 10.7.2019.
4. 1 2  Teatterin maailma 1950, s. 232
5. ↑  Teatterin maailma 1965, s. 374
6. ↑  Tauno Sorvisto Elonetissä.
7. ↑  Kultaiset ansiomerkit 1965–2014 *Oladesign.fi*.  Arkistoitu 12.7.2019. Viitattu 10.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Sotapolku.fi: Tauno Matias Sorvisto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Ennakkoperintärekisteri** on Suomen verottajan ylläpitämä luettelo, johon voi ilmoittautua yritys, yhteisö tai luonnollinen henkilö, jolla on tarkoituksena hankkia tuloja. Rekisteriin hakeutuminen ei ole pakollista. Ennakkoperintärekisteriin merkitään elinkeinotoimintaa, maataloutta tai muuta tulonhankkimista harjoittavat yritykset.

Ennakkoperintärekisterin tarkoituksena on osoittaa, että elinkeinonharjoittaja on verotuksen piirissä ja että hän ei ole palkansaaja, jonka suoritteista koituu työnantajavelvoitteita. Ellei merkintää ennakkoperintärekisterissä ole, voi työn suorituttaja joutua myöhemmin vastuuseen myös työantajavelvoitteiden suorittamatta jättämisestä.

Rekisteri otettiin käyttöön ennakonperintälain (1215/94) muuttuessa 1.3.1995.

Patentti- ja rekisterihallitus sekä Verohallinto ylläpitävät Yritys- ja yhteisötietojärjestelmää, josta voi tarkistaa, onko yritys rekisteröity kaupparekisteriin tai ennakkoperintärekisteriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Verohallinto[vanhentunut linkki]
2. ↑  Verohallinto: Ennakkoperintärekisteri *vero.fi*.  22.10.2010.  Arkistoitu 15.2.2019. Viitattu 15.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Ennakkoperintälaki
* Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä
**Tauno Aate Sarmaja** (ent. **Snellman**; 17. maaliskuuta 1907 Helsinki – 26. joulukuuta 1973 Helsinki) oli helsinkiläinen taidemaalari, joka keskittyi henkilö- ja maisemamaalauksiin.

Sarmajan vanhemmat olivat maalarimestari Johan Gustaf Snellman ja Dagmar Snellman omaa sukua Siljander. Tauno Sarmaja kävi kansakoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1926 sekä 1931–1933 yhdysvaltalaisessa Art Institute of Chicagossa professorien Ritmanin ja Forsbergin johdolla.

Tauno Sarmajan teoksia oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä 1925 ja hän osallistui Suomen Taiteilijaseuran yhteisnäyttelyyn 1937. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen. Hän myös opetti taidetta Taideteollisuuden keskuskoulussa 1951. Sarmajan töitä on valittu Helsingin kaupungin taidekokoelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lönn, Rauha (toim.): *Kuvataiteilijat 2004*, s. 771. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannus Oy Taide, 2004. ISBN 951-608-063-4.
2. 1 2  Paischeff, A.: *Suomen kuvaamataiteilijat*, s. 135–136. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannusosakeyhtiö Kirjamies, 1943.

Aiheesta muualla
----------------

* Tauno Sarmaja taiteilijamatrikkelissa
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
**Aune Ester Perälä**, o. s. *Yli-Luukko* (10. marraskuuta 1909 Ilmajoki – 23. marraskuuta 1993 Espoo) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka kirjoitti nimimerkillä **Une Haarnoja** sanat joululauluun Rauhaa, vain rauhaa kellot ne soi.

Aune Perälä oli naimisissa 1937–1967 opettaja Aate Vireini Perälän kanssa. He käyttivät taiteilijanimeä *Haarnoja* ja julkaisivat vuonna 1942 yhteisen runokokoelman *Sumukehrät*. Aune Perälä oli opettajana useissa eri kouluissa, ja viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään vuonna 1970 hän oli opettajana Espoossa Rastaalan koulussa. Aune Perälä kirjoitti runonsa *Rauhaa, vain rauhaa kellot ne soi* otsikolla *Jouluhymni* 1940-luvun lopulla, ja hän näytti Perälän perheessä vierailulla olleelle säveltäjä Ahti Sonniselle kirjoittamiaan runoja. *Jouluhymni*-runo teki erityisen vaikutuksen Sonniseen, ja hän pyysi sen sävellettäväkseen. Laulu ilmestyi sitten vuonna 1952.

Teoksia
-------

Nimellä *Aune Perälä*:

* *Sininen ovi*. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 39. Helsinki 1940
* *Kolme kotkaa* : vuorokeskustelu. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 41. Vammala 1940

Nimimerkillä *Une Haarnoja*:

* *Sumukehrät* : runoja, kirjoittajat Une Haarnoja ja A. V. Haarnoja. Kivi, Helsinki 1942
* *Kuororunoja pienille* ; toim. Une Haarnoja. Valistus, Helsinki 1949
* *Marraskoivu* ; piirrokset Une Turunen. Ev.lut. herätysseura, Suolahti 1991

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Lähetysseura : Kauneimpien joululaulujen taustatietoja (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Isänisä, taulu 652 (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Aune Annikki Huotari** (18. marraskuuta 1903 Viipuri – 27. joulukuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.

Aune Huotarin vanhemmat olivat kansanedustajat Anni ja Anton Huotari. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1922 ja valmistui vuotta myöhemmin kansakoulunopettajaksi. Työskenneltyään vuoden opettajana hän aloitti historian opinnot Helsingin yliopistossa. Huotari oli Akateeminen Sosialistiseuran perustajajäseniä ja kuului pitkään sen johtokuntaan. Viimeiset vuotensa hän työskenteli Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjastonhoitajana. Huotari kirjoitti satuja ja tarinoita Suomen Työväen Raittiusliiton julkaisemaan *Sarastus*-lehteen ja vuonna 1931 niitä julkaistiin myös kirjana. Huotari kuoli keuhkotautiin Helsingin tuberkuloosisairaalassa.

Teoksia
-------

* *Satu lihavasta ja laihasta noita-akasta ynnä muita satuja*. Helsinki: WSOY, 1931.

Lähteet
-------

* Aune Huotari SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)

### Viitteet

1. ↑  Sainio, Venla: / Huotari, Anton (1881–1931) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 30.6.2023.
2. ↑  Aune Huotari kuollut.  *Suomen Sosialidemokraatti*, 28.12.1932, nro 353, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.6.2023.
3. ↑  Aune Huotari kuollut.  *Soihtu*, 1933, nro 1, s. 11. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.06.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Nyman *Eeva*-lehden kannessa 1967.
**Tamara Nyman** (s. 17. kesäkuuta 1939 Suojärvi) on suomalaissyntyinen entinen valokuvamalli, joka teki 1960-luvun alkupuolella kansainvälistä uraa New Yorkissa ja Pariisissa yhdessä sisarensa Kecia Nymanin kanssa. Vuosina 1966–1971 hän oli avioliitossa Liechtensteinin ruhtinassukuun kuuluneen Albrecht Johannes Géza Augustinus Wilhelm Maria Prinz von und zu Liechtensteinin kanssa ja käytti arvonimeä Landskronin paronitar.

Tamara Nyman syntyi köyhän perheen esikoisena Raja-Karjalan Suojärvellä. Perhe tuli sodan sytyttyä evakkoina Mänttään, jossa syntyi seitsemän lasta lisää, toiseksi vanhimpana Kecia-sisko. Heidän isoisänsä oli venäläissukuinen, ja heidän isänsä työskenteli sähköasentajana Valmetilla. 

Tamara muutti heti sotien jälkeen sukulaisten luo Ruotsiin, jossa hän kävi koulunsa. Tukholmassa hänet löysi ranskalainen valokuvaaja Gilbert Roy, ja siitä lähti liikkelle tumman Tamaran kansainvälinen malliura. 

Vuonna 1958 Nymanin perhe lähti Suomesta siirtolaisiksi Kanadan Vancouveriin, ja pian Tamara pääsi mallintöihin Yhdysvaltoihin. 1960-luvun alkupuolella hän auttoi myös Kecia-sisaren mallinuran alkuun New Yorkissa. 1960-luvun keskivaiheilla Tamara Nyman sai paikan Chanelin muotitalosta Pariisissa, jossa hän asui vuonna 1962 New Yorkissa tapaamansa Liechtensteinin prinssi Albrechtin kanssa. Heidän vuonna 1966 solmittu avioliittonsa kesti viitisen vuotta, ja he saivat kaksi lasta, Tatianan (1965–2001) ja Albrechtin (s. 1967). He asuivat avioeroonsa asti Pariisissa, ja sittemmin Tamara Nyman on asunut Zürichissä, Sveitsissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tamara Nyman *thepeerage.com*. Viitattu 16.5.2019.
2. ↑  Sassi, Mirja: Kecia. Maailman tunnetuin suomalainen kansikuvatyttö nyt elokuvatähti Pariisissa.  *Viikkosanomat*, 9.8.1968, nro 32/1968, s. 1, 43–46.
3. ↑  Tamara ja Kecia Nymanin Facebook-sivu, Kecia Nymanin kommentti albumissa Tamara's Marriage to Prince Albrecht von Liechtenstein. Viitattu 23.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tamara Nymanin kansi-, muoti- ja mainoskuvia
**Ritarikunta** oli suomalainen, turkulaisista muusikoista koostuva rap-yhtye. Yhtyeen muodostavat rap-artistit Lempi-Joe (tunnetaan myös nimillä *Hopee* ja *HP*) ja Chyde (tunnetaan myös nimillä *Chydeone* , *Chyde1* ja *MC Nikke T*) sekä DJ Oddjob, tuottaja Jesse J (Jesus) ja live-miksaaja Varissuo. Ritarikunta on julkaissut yhteensä neljä studioalbumia, joista kaksi ensimmäistä julkaisi Ranka Recordings ja kaksi viimeistä Monsp Records.

Kaikki Ritarikunnan jäsenet ovat olleet aktiivisia myös yhtyeen ulkopuolisissa projekteissa. Chyde (Niko Toiskallio) tunnettiin 1990-luvun alussa nimellä *Nikke T* ja vuonna 2003 mies julkaisi *Vaihtelevaa ihmisyyttä* -nimisen sooloalbumin käyttäen nimeä *Chydeone*. Hopee julkaisi oman sooloalbuminsa *Rakkauden vuoksi* vuonna 2004 nimellä *Lempi Joe*. Myös Varissuolla, Jessellä ja Oddjobilla on omia, Ritarikuntaan liittymättömiä projekteja.

17. maaliskuuta 2010 Ritarikunta ilmoitti julkaisevansa uuden albumin. Sitä ennen julkaistaan mixtape nimeltä *AlbumiPromo – TKUG Mixtape*. Yhtyeen viides studioalbumi *Ritarikunta-Albumi* julkaistiin 21. huhtikuuta 2010. Albumi nousi ilmestymisviikollaan (17/2010) Suomen virallisen listan sijalle 29. Lempi-Joe kertoi Redrum-187:n haastattelussa syksyllä 2011, että "Ritarikunta" -nimellä ei todennäköisesti enää tehdä musiikkia. Myöhemmin myös Chydeone vahvisti asian Basson keskustelufoorumilla.

Diskografia
-----------

Ritarikunnan aikaisempi logo
### Albumit

* *Saranat avaavat sanat*  (2001, Ranka Recordings, CD)
* *Sanat tavaraa vastaan*  (2002, Ranka, CD)
* *RK – Kroonisesti akuutti*  (2005, Monsp Records, CD & LP)
* *Ritarikunta-albumi*  (2010, Monsp)
* *Pitää rakastaa*  (2020, Överdog)

### Singlet ja EP:t

* *Ceedeeeepee* (Omakustanne, 2000) CDr
* *Mä en jaksa/Me Tehään* (Ranka, 2000) CDS, singlelistan 4.
* *Arvaa ketkä/Tilanteen tasalla/Yritys ja erehdys* (Ranka, 2001) CDS, singlelistan 9.
* *Kuka sua kuskaa/Joojoojoo osa 2/Klassikkomatskuu* (Ranka, 2001) 12"
* *En vaihtais/Lepposasti vaa* (Ranka, 2002) CDS, singlelistan 7.
* *Pää täynnä tyhjää/Uuteen tulevaisuuteen* (Ranka, 2002) CDS
* *Maton alta EP* (Monsp, 2004) CD
* *Stressii/T.U.R.K.U. -siit tähän* (Monsp, 2004) 7"
* *Ei enempää, ei vähempää* (Monsp, 2005) CDS/7"
* *AlbumiPromo – TKUG Mixtape* (Monsp, 2010) mixtape
* *Valmis / Oppimäärä* (Monsp, 2017) digitaalinen tuplasingle

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Chydeonen viesti nimimerkillä *Chydeone12*. (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Syvällä Pelissä - Ritarikunta (2008) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lempi-Joen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
* Chyden haastattelu Redrum-187 -sivustolla
**Breguet Bre.690** oli toisessa maailmansodassa käytetty ranskalainen rynnäkköpommittaja. Koneen tyyppinumero 690 viittaa prototyyppimalliin, ensimmäinen tuotantomalli oli Bre.691.

Sarjan päätyyppi oli Breguet Bre.693 AB2. Siinä oli kaksi ranskalaista 700 hevosvoiman tehoista Gnome-Rhône 14M *Mars* -tähtimoottoria. Samaa moottorityyppiä käytettiin myöhemmin sotasaalisvalmisteena saksalaisten Henschel Hs 129 -rynnäkköhävittäjässä.

Jatkokehitys tuotti tyypin Bre.695, jossa oli yhdysvaltalaisvalmisteiset Pratt & Whitney SB4G Twin Junior -moottorit. Ne olivat Ranskassa valmistettuja kevyemmät ja tehokkaammat, mutta niiden suurempi läpimitta aiheutti enemmän ilmanvastusta, joten niillä varustetuilla koneilla oli aiempia malleja huonommat suoritusarvot. Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 mallia oli ehditty valmistaa vain 50 kappaletta.

Koneen 693 AB.2 -alatyypin huippunopeus oli 475 km/h (695:lla 560 km/h), ja enimmäispommikuorma 400 kg. Puolustus- ja tulituen aseina maavoimia vastaan rynnäköitäessä oli neljä konekiväärejä, joista yksi oli taakse ylös ja toinen alaviistoon vapaasti ampuva. Eteenpäin ampuvana kiinteästi asennettuna aseena oli 20 mm tykki. Joissain malleissa käytettiin moottorisuojuksista kiinteästi taakse alaviistoon ampuvia konekiväärejä, yksi kummassakin.

Saksa pakko-otti haltuunsa loput tämän tyypin lentokoneet marraskuussa 1942 ja antoi ne Italian kuninkaallisten ilmavoimien käyttöön harjoituskoneiksi.

Tekniset tiedot (693 AB.2)
--------------------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&09.06700009,67 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&015.036000015,36 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.01900003,19 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&03010.&&&&003 010 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Gnome-Rhône 14M Mars -tähtimoottoria

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0475.&&&&00475 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&01350.&&&&001 350 km

**Aseistus**  

* 1 × 20 mm tykki
* 2 × 7,5 mm kk kiinteästi eteen
* 1 × 7,5 mm liikuteltava taakse ylös
* 2 × 7,5 mm kk viistosti alas taakse
* 1 × 7,5 mm kk alas suoraan
* 400 kg pommeja

Lähteet
-------

* Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4

### Viitteet

1. ↑  Chant 2008: s. 62
2. ↑  Chant 2008: s. 182-183
3. 1 2
4. ↑  Chant 2008 s. 63

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (ranskaksi)