**Tähdet** 

 

Nimeäminen · Luokittelu  
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi  

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta  

Luettelot tähdistä

Synty ja kehitys 

Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja  
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara  
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu  
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova  
Supernova · Hypernova

Luminositeettiluokitus 

Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)  
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)  
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)  
Hyperjättiläinen

Spektriluokitus 

O · B · A · F · G · K · M  
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti

Jäänteet 

Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta  
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko

Nukleosynteesi 

Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus  
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova

Yleiset ominaisuudet 

Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti

Aiheeseen liittyvää 

Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta  
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö  
Auringon ominaisuudet

 n • k • m 

Neljä sinistä ylijättiläistä ja yksi punainen ylijättiläinen tähtijoukossa NGC 4755
**Ylijättiläinen** on hyvin suuri ja kirkas tähti, jonka säde on jopa 1 000 Auringon sädettä ja massa 10–50 Auringon massaa. Niiden luminositeettiluokka on Ia tai Ib. Niiden kirkkaus on 5 000–100 000 -kertainen Aurinkoon verrattuna. Ylijättiläisiä kirkkaampia ovat vain luokan 0 hyperjättiläiset. Ylijättiläisen absoluuttinen kirkkaus on aina yli −4 magnitudia.*lähde?*

Ylijättiläiset ovat lyhytikäisiä, mutta näkyvät melko kauas: tämän vuoksi monta ylijättiläistä on kirkkaimpien tähtien joukossa. Ylijättiläiset ovat yleensä korkeintaan 10–50 miljoonan vuoden sisällä lopustaan, supernovaräjähdyksestä. Monien ylijättiläisten kirkkaus vaihtelee, ja niissä tapahtuu kaasua sinkoavia purkauksia.

Kirkkaita luokan Ia ylijättiläisiä ovat siniset Saiph ja Aludra, sinivalkoinen Rigel, valkoinen Deneb ja keltainen Wezen. Himmeämpiä ylijättiläisiä, jotka kuuluvat luokkaan Ib, ovat mm. Canopus, Mirfak, Pohjantähti, Enif, Suhail, Antares ja Betelgeuze.

Valkoisen Denebin absoluuttinen kirkkaus on noin −7,2 magnitudia ja kirkkaus 60 000–250 000 Auringon kirkkautta. Tähden etäisyyttä ei ole pystytty tarkkaan arvioimaan. Deneb on 200–300 kertaa Aurinkoa suurempi, ja sen massa on 20–25-kertainen Auringon massaan verrattuna. Orionin päätähden Betelgeusen säde on noin 630 Auringon sädettä, kirkkaus 20 000 Auringon kirkkautta.

Ylijättiläisten ominaisuuksia
-----------------------------

| Spektriluokka | Pintalämpötila | Säde auringon säde=1 | Massa auringon massa=1 | Absoluuttinen näennäinen kirkkaus MV | Kokonaissäteilyteho eli bolometrinen Luminositeetti, Auringon = 1 | Elokelpoisen vyöhykkeen säde AU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| O5 | 40 000 K | 30 | 70 | −6.6 | 11 000 000 | 3300 |
| B0 | 26 000 K | 30 | 25 | −6.4 | 2 600 000 | 1600 |
| A0 | 9 700 K | 60 | 16 | −6.3 | 35 000 | 190 |
| F0 | 7 700 K | 80 | 12 | −6.6 | 32 000 | 180 |
| G0 | 5 500 K | 120 | 10 | −6.4 | 30 000 | 170 |
| G5 | 4 800 K | 150 | 12 | −6.2 | 29 000 | 170 |
| K0 | 4 400 K | 200 | 13 | −6.0 | 29 000 | 170 |
| K5 | 3 800 K | 400 | 13 | −5.8 | 38 000 | 190 |
| M0 | 3 600 K | 500 | 13 | −5.6 | 41 000 | 200 |

Lähteet
-------

* Karttunen, Hannu et al.: *Tähtitieteen perusteet*. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa ry, 2010. ISBN 978-952-5329-82-7.

### Viitteet

1. ↑  Karttunen et al, s. 312
2. ↑  Karttunen et al, s. 317
3. ↑  The Classification of Stars *atlasoftheuniverse.com*. Viitattu 3. toukokuuta 2007. (englanniksi)