recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kurt Tucholsky** (9. tammikuuta 1890 Berliini, Saksa – 21. joulukuuta 1935 Hindas, Göteborg, Ruotsi) oli saksalainen esseisti, runoilija, satiirikko ja kriitikko, joka tunnetaan erityisesti kabareelauluistaan. Hän käytti myös salanimiä *Theobald Tiger*, *Peter Panter*, *Ignaz Wrobel* ja *Kaspar Hauser*.

Tucholsky opiskeli nuorena oikeustiedettä. Palveltuaan rintamalla ensimmäisessä maailmansodassa hän muutti aluksi Pariisiin ja vuoden 1929 jälkeen Ruotsiin. Tucholsky oli yksi vuonna 1931 julkaistun kommunistisen *Rote Signale* –runokokoelman kirjoittajista, ja hän kirjoitti säännöllisesti *Schaubühne*-lehteen (sittemmin *Die Weltbühne*). Vuonna 1933 Saksan natsihallinto kielsi kaikki Tucholskyn teokset, ja hän menetti Saksan kansalaisuuden. Tucholsky teki vuonna 1935 itsemurhan.

Tucholskyn tuotanto koostuu aforismeista, kirjoista, kirjallisuus- ja teatterikritiikeistä, runoista, novelleista sekä purevan satiirisista esseistä, joissa hän kritisoi Saksan militarismia ja nationalismia ja modernin aikakauden epäinhimillisiä voimia. Hänen runouttaan on sovitettu lauluiksi, joita esitetään laajalti saksalaisissa kabaree-esityksissä.

Suomennettu tuotanto
--------------------

* *Eilisen ja huomisen välissä*: valikoima kirjoituksia ja runoja (*Zwischen Gestern und Morgen*), suom. Leena Kyrki, Librum 1981 ISBN 951-862-018-0
* Mistä reiät tulevat juustoon? novelli, suom. Vilho Hokkanen, antologiassa *Huumoria ympäri maailman*, toim. Jarl Hellemann, Helsinki: Tammi 1974 Sarja: Kurki-kirja ISBN 951-30-3007-5

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Editors of Encyclopaedia Britannica: Kurt Tucholsky *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 29.1.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 8
	+ 9
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Mollekens ajaa Alan Docking Racingin autoa Silverstonen radalla Britannian Formula 3 kaudella 1995.
**Kurt Mollekens** (s. 8. maaliskuuta 1973) on belgialainen autourheilija ja tallipäällikkö. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1990. Vuonna 1992 hän siirtyi Formula Ford-sarjaan voittaen samalla kertaa Benelux Formula Ford, Hollannin Formula Ford ja Belgian Formula Ford sarjojen mestaruudet. Vuonna 1993 Mollekens kilpaili Britannian Formula Ford sarjassa ja seuraavana vuonna Formula Opel Lotus sarjassa. Vuosina 1995-96 hän kilpaili Britannian F3 sarjassa voittaen Zandvoortin kilpailun vuonna 1996. Vuosina 1997-99 Mollekens kilpaili Formula 3000 sarjassa omassa KTR-tallissaan. Vuonna 1999 hän kilpaili myös Belgian Pro Car Series-sarjassa Peugeotilla. Vuosina 2000-2002 hän kilpaili FIA GT Championship-sarjassa. Vuosina 2002-2008 Mollekens toimi KTR tallinsa tallipäällikkönä World Series by Nissan ja World Series by Renault-sarjoissa. Vuonna 2004 hän itse kilpaili European Touring Car Championship-sarjassa. Vuonna 2011 hänen tallinsa kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kurt Mollekens *driverdb.com*. Viitattu 4.3.2023. (englanniksi)
**Shadowrun** on tieteisfiktiota ja fantasiaa yhdistelevä roolipeli, jonka pohjalta on tehty novelleja, keräilykorttipeli ja muutamia videopelejä. Pelin erityinen teema on teollisuusvakoilu.

Shadowrun sijoittuu tulevaisuuteen (ensimmäinen versio alkaa vuodesta 2050), jossa mayakalenterin pitkälaskun päättyminen aiheuttaa mytologisten olentojen ja taikavoimien ilmestymisen maailmaan, jonka yhteydessä monet ihmisistä muuttuvat örkeiksi ja peikoiksi. Megakorporaatioilla on erittäin paljon valtaa ja usein omia yksityisarmeijoita.

Fantasianovellit
----------------

FASA julkaisi yli 40 fantasianovellia vuosina 1991–2001.

Catalyst Game Labs ilmoitti vuonna 2008 alkavansa julkaisemaan Shadowruniin pohjautuvia fantasiaromaaneja. Yhtiön edustajan mukaan Shadowrun-peliä tai novellia on pelannut tai lukenut noin 25 miljoonaa henkeä.

Videopelit
----------

*Shadowrun*ille on tehty kuusi videopeliä. Ensimmäinen oli Beam Softwaren vuonna 1993 julkaisema toimintaroolipeli *Shadowrun*. Toinen Shadowrun-niminen peli ilmestyi seuraavana vuonna Sega Mega Drivelle. Vuonna 2007 julkaistiin Xbox 360:lle ja Windowsille *Shadowrun*, joka oli ensimmäisen persoonan ammuntapeli.

Microsoft sulki FASA Studiosin vuonna 2007 ja lisensoi *Shadowrunin* videopelioikeudet Jordan Weismanin omistamalle Smith & Tinker -yhtiölle. Harebrained Schemes -peliyhtiö aloitti Kickstarter-keräyksen *Shadowrun Returnsin* kehityksen rahoittamiseksi. Keräys tuotti 1,8 miljoonaa dollaria tavoitteen ollessa 400 000 dollaria. Shadowrun Returns julkaistiin 25. heinäkuuta 2013. Shadowrun Chronicles: Boston Lockdown, jota kehitettiin alun perin nimellä Shadowrun Online, julkaistiin huhtikuussa 2015. Uusi nimi päätettiin yhdessä Kickstarter-tukijoiden kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Catalyst Game Labs bring Classic BattleTech, Shadowrun, and MechWarrior novels back to bookstores  24.6.2008. Catalyst Game Labs.  Arkistoitu 5.1.2016. Viitattu 27.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  Harebrained Schemes LLC: https://www.kickstarter.com/projects/webeharebrained/shadowrun-returns *Kickstarter*. Viitattu 27.12.2015. (englanniksi)
3. ↑  Shadowrun Online renamed to Shadowrun Chronicles: Boston Lockdown  3.3.2015. Nordic Games. Viitattu 27.12.2015. (englanniksi)
**Bill Gatesin asunto** on suuri kartano, joka sijaitsee mäellä Lake Washingtonin äärellä, Medinassa, Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. 6 100 neliömetrin asunto tunnetaan muotoilustaan ja sisältämästään teknologiasta. Se on lempinimeltään Xanadu 2.0. Rakennustyöt kestivät 7 vuotta, ja maksoivat 63 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Vuonna 2009, verojen sanottiin olevan 1,063 miljoonaa dollaria.

Suunnittelu
-----------

Kartano on moderni ja edustaa Pacific Lodge -tyyliä. Kartanossa on muun muassa suuri yksityinen kirjasto kupumaisella katolla. Asunnossa on myös muun muassa 16-metrinen uima-allas, jossa on vedenalainen äänen toisto, 230 m² kuntosali, 93 m² ruokailutila, sekä lämmitetyt lattiat ja ajoväylät. Vierailla on myös pinssit, jotka laitteisto tunnistaa, ja säätää huoneen musiikin, ilmastoinnin ja valaistuksen vieraan toiveiden mukaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Folkers, Richard: Bill Gates' stately pleasure dome and futuristic home *usnews.com*.  23.11.1997.
2. ↑  Anderson, Rick: Taxman Cometh  16.5.2008. Seattle Weekly.  Arkistoitu 17.4.2013. Viitattu 24.1.2013.
3. ↑  "Technology: Bill Gates' House". *U.S. News & World Report*. Retrieved July 24, 2012.
4. ↑  "Pool Building". *U.S. News & World Report*. Retrieved July 24, 2012.
5. ↑  "coverage of the Gates' Medina, Washington estate". Forbes. May 22, 2002. Archived from the original on 2012-09-06.. Retrieved June 9, 2010.
**Kytöviljely** eli **kydönpoltto** on historiallinen polttoviljelymenetelmä, jossa pellon ruokamultakerrosta poltettiin maata lannoittavaksi tuhkaksi. Kydötettävälle maalle kerättiin puunrunkoja, oksia ja risuja, jotka ladottiin pitkiksi kasoiksi. Puuaineksen päälle asetettiin ruokamullan kyntöviilloksia ja turpeita. Puiden ja maa-aineksen annettiin palaa vähitellen tuhkaksi, joka levitettiin pellolle ja kynnettiin maahan. Kytöviljely oli tavallista puuttomilla kovilla mailla ja alavilla niityillä. Kytöviljely erosi kaskiviljelystä siinä, että kydötettäessä multaa paloi runsaasti kun taas kaskenpoltossa maan pinta yleensä vain kärventyi.

Suomessa harjoitetusta kytöviljelystä on tietoja 1600-luvulta lähtien. Sitä harjoitettiin varsinkin Hämeessä sekä Lounais- ja Länsi-Suomessa Koska kydönpoltto oli ryöstöviljelyä, joka useana vuonna toistuessaan hävitti ruokamullan vähitellen kokonaan, valtio kielsi sen harjoittamisen vuoden 1753 metsäasetuksessa. Siitä huolimatta se oli joillakin paikkakunnilla käytössä vielä 1800-luvulla. Entisaikoina käytössä ollutta rahkasoiden pintakerroksen kydöttämistä ei pidetä varsinaisena kytöviljelynä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana kytöviljely.
2. 1 2 3  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana kytöviljely.
3. ↑  *Factum,* Weilin+Göös 2003–2005, ISBN 951-35-6646-3, hakusana kytöviljely.
Ruggero Ruggeri
**Ruggero Ruggeri** (14. marraskuuta 1871 Fano – 20. heinäkuuta 1953 Milano) oli italialainen näyttelijä.

Harrastajanäyttelijänä aloittanut Ruggeri työskenteli Ermete Novellin sekä Virgilio Tallin, Irma Gramatican ja Oreste Calabresin teatteriseurueissa. Pian hän alkoi muodostaa omia teatteriseurueitaan. Ruggeri näytteli Shakespearea sekä erityisesti ranskalaisia komedioita. Hän oli yksi ensimmäisistä ja arvostetuimmista Luigi Pirandellon näytelmien esittäjistä. Iän myötä Ruggerin ammattitaito vain parani ja toisen maailmansodan jälkeen hän herätti kansainvälistäkin huomiota T. S. Eliotin näytelmässä *Murha katedraalissa* sekä Platonin dialogeissa. Ruggeri on esiintynyt myös elokuvissa.

Elokuvia
--------

* *Papà*, 1915

Lähteet
-------

1. ↑  Enciclopedie on line *treccani.it*. Viitattu 17.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Ruggero Ruggeri (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Elonet

 |

 |
**Treat** on ruotsalainen hard rock -yhtye.

Historia
--------

Treatin juuret juontavat vuoteen 1981, jolloin yhtye toimi vielä nimellä **The Boys**. Laulaja Robert Ernlund ja kitaristit Anders Wikström ja Leif Liljegren muodostivat hard rock -yhtyeen, jonka vaikutteet olivat peräisin Whitesnaken ja Van Halenin musiikista. Vuonna 1983 rumpali Mats Dahlberg tuli täydentämään kokoonpanoa ja vuotta myöhemmin basisti Tomas Lind liittyi myös mukaan. Yhtyeen ensimmäinen demo sai Mercury Recordsin huomion ja tarjosi Treatille levytyssopimusta. Debyyttialbumi *Scratch and Bite* oli vuoden 1985 odotetuimmista hard rock -julkaisuista Ruotsissa ja Treat sai ansaitsemaansa huomiota. Albumin ensimmäinen single *Too Wild* sai paljon radiosoittoa ja mm. Europe -yhtyeen laulaja Joey Tempest tiesi singlen olevan hitti. Singlen julkaisun aikoihin Lind jätti yhtyeen ja hänet korvasi Kenneth Siewertson. Treat teki suuren kiertueen Ruotsissa, markkinoimalla debyyttialbumiaan. Elokuussa 1985 Dalhberg lähti yhtyeestä ja pian hänen tilalleen otettiin Leif Sundin.

Toinen studioalbumi *The Pleasure Principle* julkaistiin seuraavana vuonna 1986. Albumi oli kriitikoiden mielestä genren vahvimpia, mutta ei myynyt lähellekään niin hyvin kuin odotettiin. Albumi hävisi Europe -yhtyeen *The Final Countdown* -albumin menestykselle. Treatilla oli nälkä julkaista lisää musiikkia, joten kolmas studioalbumi julkaistiin jo seuraavana vuonna. Albumi kantoi nimeä *Dreamhunter*. *Dreamhunterin* nauhoitusten aikana Sundin päätti lähteä yhtyeestä, joten hänet korvasi Jamie Borger. Vuosi 1988 yhtyeellä meni kiertämällä Yhdysvaltoja. Kiertueen jälkeen Liljegren korvattiin ihmeellisesti uudella kosketinsoittajalla, Patrick Appelgrenillä. Siewertson korvattiin Joakim Larssonilla vuonna 1989. Uudella kokoonpanolla Treat julkaisi *Organized Crime* -albumin. Albumin huonon menestyksen takia Wikström lähti yhtyeestä vuonna 1993 ja Treat hajosi myös samana vuonna.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Scratch and Bite* (1985)
* *The Pleasure Principle* (1986)
* *Dreamhunter* (1987)
* *Organized Crime* (1988)
* *Treat* (1992)
* *Coup de Grace* (2010)
* *Ghost of Graceland* (2016)
* *Tunguska* (2018)
* *The Endgame* (2022)

Aiheesta muualla
----------------

* Treatin virallinen Facebook -sivu
**Rugnola** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisosassa Suomenkulmantien varrella.

Rugnola sijaitsee Ornaistenlahden ja Kuupylyjärven välisellä maa-alueella. Valtaosa kylän alueesta kuuluu Rugnolan suurtilan maihin, minkä lisäksi kylässä on vain muutamia asuintaloja. Suomenkulmantie kulkee Rugnolan läpi yhdistäen kylän Kalkkilaan ja Kuggböleen. Rugnolan tila on rakennushistoriallisesti arvokas kartanomainen 1800-luvun maatila tien varrella.

Rugnola mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1442. Kylän nimen alkuperäistä ei ole tietoa, mutta se vaikuttaisi suomalaisperäiseltä. Kylä on kuulunut hengelliselle rälssille, mutta päätynyt maalliselle rälssille 1500-luvulla. Tuolloin kylässä on ollut neljä tilaa, jotka sijaitsivat vierekkäin kylän läpi kulkevan tien varrella. Tilat ovat päätyneet Viikin kartanon omistukseen 1600-luvun lopulla ja ne yhdistettiin Rugnolan tilaksi 1860-luvulla. Rugnola toimi kartanon ulkotilana, mutta sitä kutsuttiin kansan suussa myös kartanoksi. Rugnola itsenäistyi vuonna 1903 ja 1920-luvulla tilan lisäksi kylässä oli seitsemän tilattoman väen taloa. Rugnolan tilasta lohkottiin muutama asuintila 1930-luvulla. Vuonna 1894 Rugnolaan perustettiin kansakoulu, joka lakkautettiin 1950-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunmaa yhteinen kulttuuriympäristömme Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 23.2.2021.
2. ↑  Rugnola, Kimito Finlandssvenska Bebyggelsenamn:  SLS. Viitattu 23.2.2021. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kemiö |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Kemiön kirkonkylä

 |
|  |
| Rekisterikyliä Kemiössä | 
* Albrektsböle
* Berga
* Bjensböle
* Bogsböle
* Branten
* Brokärr
* Båtkulla
* Böle
* Dalby
* Dalkarby
* Degerdal
* Ekniemi
* Elmdal
* Engelsby
* Flugböle
* Fröjdböle
* Gammelby
* Gesterby
* Gräsböle
* Gundby
* Helgeboda
* Hova
* Hulta
* Högmo
* Kalkkila
* Kastkärr
* Kiila
* Kirkonkylä
* Koustar
* Kuggböle
* Kvarnböle
* Kylppy
* Kåddböle
* Kårkulla
* Labböle
* Lamkulla
* Lappdal
* Lemnäs
* Lillvik
* Linnarnäs
* Långholmen
* Lövböle
* Mainiemi
* Makila
* Mattböle
* Mattkärr
* Mjösund
* Måsa
* Nordvik
* Norrlångvik
* Norrsundvik
* Orrnäs
* Pajböle
* Pappila
* Pederså
* Pungböle
* Påvalsby
* Reku
* Rudå
* Rugnola
* Sjölax
* Skarpböle
* Skoböle
* Skogsböle
* Skålböle
* Skäggböle
* Smedaböle
* Smedsböle
* Stenmo
* Tavastrona
* Tjuda
* Tolvsnäs
* Torsböle
* Trotby
* Träskböle
* Träskö
* Vestlax
* Viks gård
* Viksvidja
* Villkärr
* Vreta
* Västankärr
* Västermark
* Östermark

 |
|  |
| Karunasta liitetty kylä | 
* Santasaari

 |
|  |
| Perniöön liitetyt kylät | 
* Germundsvidja
* Strömma

 |
|  |
| Muita alueita | 
* Suomenkulma

 |

 |
**Suunnitelma Dalet** eli **Suunnitelma D** (*Tokhnit Dalet)* oli Israelin sionistiliikkeen johdon maaliskuussa 1948 laatima suunnitelma, jonka tavoitteena oli vallata Palestiinassa strategisesti tärkeitä alueita ja turvata kaavaillun valtion rajat.

Suunnitelma antoi sotilaille oikeuden karkottaa arabiasukkaat kodeistaan ja tuhota ja tyhjentää arabikylät. Tämä edisti osaltaan pakolaisongelman syntyä.

Suunnitelmasta on myöhemmin kiistelty paljon: toisten näkemysten mukaan arabiväestö lähti sodan aikana kodeistaan vapaaehtoisesti, kun taas esimerkiksi historioitsija Ilan Pappé nimittää vuoden 1948 tapahtumia etniseksi puhdistukseksi.

Lähteet
-------

* Hannu Juusola: *Israelin historia*, s. 63. Gaudeamus, 2005.

### Viitteet

1. ↑  Khalidi, Walid: Plan Dalet: Master Plan for the Conquest of Palestine.  *Journal of Palestine Studies*, 1988.  University of California Press.   (englanniksi)
2. ↑  Juusola 2005, s. 63
3. ↑  Juusola 2005, s. 63, 75
4. ↑  Pappé, Ilan: The Ethnic Cleansing of Palestine One World Publications.  Arkistoitu 17.6.2020. Viitattu 17.6.2020. (englanniksi)
**Tray Deee** (s. **Tracy Lamar Davis** 27. huhtikuuta 1966, Long Beach) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän liittyi aluksi Death Row Recordsiin, jonka jälkeen hän siirtyi Snoop Doggin Dogghouse Recordsiin (nyk. Doggystyle Records. Hän liittyi platinaa myyneeseen ryhmään, Tha Eastsidaziin, joka koostui hänestä itsestään Snoop Doggista sekä Goldie Locista. 

Ennen rap-uraansa hän kuului Insane Crips katujengiin Long Beachilla. 2. helmikuuta 2005 Tray Deee tuomittiin 12 vuodeksi vankilaan murhayrityksestä, koska vuonna 2003 hän ampui kohti vihollisjengiläisiä. Hän on vangittuna Salinas Valley State Prisonissa, joka sijaitsee Kalifornian Soledadissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Member Of Snoop's Eastsidaz Gets 12 Years For Shooting *mtv.com*.  3.2.2005. Viitattu 2.7.2010.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
| Rugbyolympialaisissa 2020 |
| --- |
| Turnaus |
| Miehet  Naiset |
| Kokoonpanot |
| Miehet  Naiset |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2016 | 2024 > |

 |

**Rugbyssa** kilpailtiin **Tokion 2020 kesäolympialaisissa** 6. kertaa. Miesten turnaus pelattiin 26. – 28. heinäkuuta ja naisten turnaus 29. – 31. heinäkuuta. Kumpaankin turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Rubgy pelattiin Rugby-7-muodossa.

Menestyinen maa oli Uusi-Seelanti, joka voitti naisten turnauksen ja oli toinen miesten turnauksessa. Miesten turnauksen voitti Fidži, joka oli kolmas naisten turnauksessa.

Aikataulu
---------

Lähde:

|  | Ma 26 | Ti 27 | Ke 28 | To 29 | Pe 30 | La 31 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Lohkovaihe | Lohkovaihe  Puolivälierät  Sijoitusottelut | Sijoitusottelut  Välierät  Pronssiottelu  Loppuottelu |  |  |  |
| Naiset |  |  |  | Lohkovaihe | Lohkovaihe  Puolivälierät  Sijoitusottelut | Sijoitusottelut  Välierät  Pronssiottelu  Loppuottelu |
|

Mitaliyhteenveto
----------------

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet  *tiedot* |  Fidži (FIJ) |  Uusi-Seelanti (NZL) |  Argentiina (ARG) |
| Naiset  *tiedot* |  Uusi-Seelanti (NZL) |  Ranska (FRA) |  Fidži (FIJ) |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Uusi-Seelanti | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Fidži | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Ranska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Argentiina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |

Lähteet
-------

1. ↑  Rugby Tokyo 2020. Viitattu 13.7.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Schedule Tokyo 2020. Viitattu 13.7.2019. (englanniksi)

Kesäolympialaisten 2020 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Karate | Kiipeily | Koripallo | Käsipallo | Lainelautailu | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Rullalautailu | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu 

RugbyRugby olympialaisissa
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928–2012 |
2016 |
2020
**Kruununtila** on eräs aiemmin käytössä ollut maatilatyyppi. 

Kruunutilat olivat alun perin suuria tiluskokonaisuuksia, jotka kuuluivat pakanalliselle suomalaiselle yläluokalle ennen Ruotsin vallan aikaa. Ruotsin vallan vakiintumisen myötä ne joutuivat kirkon ja kruunun haltuun.

Ruotsissa siirryttiin 1500-luvun lopulla feodaalisiin omistusoikeuskäsitteisiin ja maaomaisuus jaettiin kruununtiloihin, perintötiloihin ja rälssitiloihin. Kuhunkin tilatyyppiin liittyi erilainen omistusoikeuden muoto, toisin sanoen niillä oli erilainen maanluonto. Kruununtila oli kruunun pysyvää omaisuutta, johon sitä viljelevä talonpoika sai vain käyttöoikeuden. Rahan tarpeessa ollut valtio joutui tosin myymään kruununtiloja yksityishenkilöille, mutta se pidätti itsellään omistus- ja nautintaoikeuden, jolloin tilan ostaja sai ainoastaan sukuoikeuden. Lisäksi jos talonpoika halusi myydä oikeutensa tilaan, hänen oli tarjottava sitä ensiksi valtiolle, joka maksoi oikeuden siirrosta vain alkuperäisen lunastushinnan. Talonpojan velvollisuus oli suorittaa valtiolle vuosittainen vero, joka vertautui vuokramaksuun.

Talonpojan oikeus kruununtilaan turvattiin 1789 annetulla asetuksella niin, että hän sai tilaansa vakaan hallintaoikeuden. Se tarkoitti, että talonpojan ja hänen lastensa hallintaoikeus tilaan oli pysyvä, kunhan tila pidettiin kunnossa ja verot maksettiin säädetysti. Samassa yhteydessä tilanpitäjälle myönnettiin perinnöksiosto-oikeus eli oikeus tilan ostoon omaksi maksamalla kolmen vuoden vero.

Suomessa kruununtilojen asukasoikeudesta annettiin asetus 1883. Lainsäädännössä kruununtilojen erikoisasema säilyi pitkälle 1900-luvulle, vaikka niiden merkitys väheni perinnöksiostojen vuoksi. Vanhat Ruotsin vallan aikaiset säädökset kruununtilojen perinnöksiostamisesta kumottiin vuonna 1995, samalla kun viimeiset säätyerioikeudet lakkautettiin.

 
Selvästi omaksi ryhmäkseen erottuvan kruununtilatyypin muodostivat kruununtorpat. Ne erosivat tavallisista kruununtiloista siinä, ettei niille annettu manttaalia niiden vähäisten tilusten vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kari Tarkiainen: *Ruotsin itämaa*, s. 167. Svenska litteratursällskapet i Finland. 2010.
2. 1 2 3 4  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana kruununtilat.
3. ↑  Laki säätyjen erioikeuksien lakkauttamisesta (97/1995)[vanhentunut linkki]
**Keski-Pohjanmaan käräjäoikeus** oli Keski-Pohjanmaan tuomiopiiriin ja Vaasan hovioikeuspiiriin kuuluva käräjäoikeus. 

Keski-Pohjanmaan käräjäoikeus syntyi vuoden 2010 alussa, kun Kokkolan käräjäoikeuden nimi vaihtui valtioneuvoston säätämän käräjäoikeuksien uudelleenjärjestelyiden vuoksi. Samassa yhteydessä Himangan kunnan asiat siirtyivät hoidettavaksi Ylivieska-Raahen käräjäoikeudessa, sillä Himanka yhdistyi Kalajoen kanssa. Keski-Pohjanmaan käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuului kaikkiaan kahdeksan kuntaa. Tuomioistuimen kanslia sijaitsi Kokkolassa.

Keski-Pohjanmaan käräjäoikeuden toiminta päättyi 31.12.2018.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Suomen käräjäoikeudet

|  |  |
| --- | --- |
| Helsingin hovioikeuspiiri | 
* Helsinki
* Itä-Uusimaa
* Länsi-Uusimaa

 |
| Itä-Suomen hovioikeuspiiri | 
* Etelä-Karjala
* Etelä-Savo
* Kymenlaakso
* Pohjois-Karjala
* Pohjois-Savo
* Päijät-Häme

 |
| Rovaniemen hovioikeuspiiri | 
* Kainuu
* Lappi
* Oulu

 |
| Turun hovioikeuspiiri | 
* Ahvenanmaa
* Kanta-Häme
* Pirkanmaa
* Varsinais-Suomi

 |
| Vaasan hovioikeuspiiri | 
* Etelä-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Pohjanmaa
* Satakunta

 |
**Ruhijärv** (myös *Ruhja järv*) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 88 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,05 ha. Siihen laskevat Lilli oja, Lilli kraavi (Matsikse oja) ja Vedame oja ja järven laskujoki on Ruhja jõgi, joka lähtee järven länsirannasta ja virtaa länteen ollen hetken Latvian rajajokena. Järven valuma-alueen laajuus on 56,6 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys 6,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 kuutiokilometriä eli 2,5 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä ja rannat ovat pääosin metsää. Järvi on lähes autio.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti kovavetiseksi järveksi ja miksotrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline*, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea, järvi on rehevöitynyt ja se luokitellaan myös dystrofiseksi järveksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Keskkonnaregister: Ruhijärv (vee2099300) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
My Vitriol esiintymässä Lontoossa vuonna 2006.
**My Vitriol** on englantilainen vaihtoehtorock-yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja-kitaristi Som Wardner ja rumpali Ravi Kesavaram vuonna 1998 Lontoossa. My Vitriolin nykykokoonpanoon kuuluvat kitaristi Seth Taylor ja basisti Tatia Starkey. Yhtyeen suurimpiin vaikuttajiin kuuluvat muun muassa The Smashing Pumpkins, My Bloody Valentine ja Nirvana. Yhtyeen nimi juontaa juurensa brittikirjailija Graham Greenen romaanista *Kiveä kovempi*. 

My Vitriolin debyyttialbumi *Finelines* julkaistiin vuonna 2001. Albumi saavutti sijan 24. Britannian albumilistalla. Levystä miksattiin uusi versio Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2002. Levy kantoi nimeä "Finelines / Between the Lines", ja se sisälsi debyyttialbumin lisäksi toisen levyn b-puolia ja harvinaisuuksia. Yhtye jäi tauolle vuonna 2002 tarkoituksena äänittää seuraaja debyyttialbumille. My Vitriol julkaisi singlen "This Time" salannimellä "A Secret Society" vuonna 2007 sekä ep:n "A Pyrrhic Victory" samana vuonna, mutta uusi albumi antoi odottaa itseään. 

Vuonna 2013 yhtye ilmoitti toisen levyn julkaisusta. Levy oli tarkoitus julkaista yhteisörahoitus PledgeMusic-palvelun kautta vuoden 2014 alussa, mutta julkaisua lykättiin useaan otteeseen. Keväällä 2014 yhtye tiedotti, että se ei julkaise toista albumiaan palvelun kautta. Levyä rahoittaneille luvattiin harvinaisuuksia sisältävä julkaisu, "The Secret Sessions". Albumi on vielä julkaisematta. 

My Vitriol on peruuttanut kaksi Suomen-konserttia. Yhtyeen oli tarkoitus paikata toista englantilaisyhtyettä, Musea, Provinssirockissa vuonna 2001, mutta yhtye joutui lopulta myös itse perumaan esiintymisensä. Myös vuoden 2009 Helsingin Nosturin keikka peruuntui.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Finelines* (2001)
* *Finelines / Between the Lines* (2002)
* *The Secret Sessions* (2016)

### Livealbumit

*Cast in Amber* (2006) 

### EP:t ja singlet

* "Always" / "Pieces" (1999)
* "Losing Touch" (2000)
* "Cemented Shoes" (2000)
* "Pieces" (2001)
* "Always: Your Way" (2001)
* "Grounded" (2001)
* "Moodswings" / "The Gentle Art Of Choking" (2002)
* "This Time" (Yhtye julkaisi singlen salanimellä 'A Secret Society', 2007)
* "A Pyrrhic Victory EP" (2007)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Ozeaneum
**Ozeaneum** on meritieteellinen museo Saksan Stralsundissa. Museo avattiin vuonna 2008, ja se on osa Saksan meritieteellistä museota. Siinä on viisi näyttelyaluetta ja useita akvaarioalueita, joista suurimpaan mahtuu 2,6 miljoonaa litraa vettä. Ozeaneumissa yhdistyy perinteinen museo sekä akvaariot, joissa esitellään lähimerien, kuten Itämeren ja Pohjanmeren, elämää. Vuonna 2009 Ozeaneumissa vieraili 1,2 miljoonaa ihmistä, ja se olikin Saksan kolmanneksi suosituin museokohde. Vuonna 2010 Ozeaneum valittiin vuoden museoksi European Museum of the Year Award -konferenssissa Tampereen Vapriikissa.

Vuonna 2018 museo täytti 10 vuotta, jolloin sen koko olemassaolohistorian aikana näyttelyitä oli käynyt katsomassa 6,2 miljoonaa ihmistä.

Lähteet
-------

1. ↑  ISIL- und Sigeladressen mit Koordinaten ausgestattet, Berliinin valtionkirjasto, 2016View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Meereswelten erleben im Ozeaneum Stralsund *Ratgeber: Reise*.  13.7.2018. Norddeutscher Rundfunk (NDR). Viitattu 22.1.2019. (saksaksi)
3. 1 2  Germany’s Ozeaneum is Museum of the Year *Vapriikki*.  22.5.2010. Cision News. Viitattu 22.1.2019. (englanniksi)
4. ↑  Museotoimen Vuosi 2010 *Toiminta- ja tilikertomus 2010, s. 7*. Museotoimi, Tampereen kaupunki. Viitattu 22.1.2019.

* Aamulehti 23.5.2010 sivu B19

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ozeaneum**.
Sähkökäyttöinen lehtipuhallin.
**Lehtipuhallin** on erityisesti kaupunkimaisiin puutarhoihin suunniteltu haravan korvaava väline. Useimmat lehtipuhaltimet toimivat polttomoottorilla ja voivat nojata työntekijän hartioihin. Ammattilaiskäyttöön on olemassa selkään laitettavia puhaltimia. Ammattikäytössä puhallin säästää työaikaa paljon, koska yksi ihminen voi tehdä puhaltimella vastaavan määrän töitä kuin jopa seitsemän ihmistä haravalla.

Lehtipuhaltimille on ominaista erittäin korkea melutaso. Kovimmillaan puhaltimista lähtee yleensä noin 110 desibelin verran ääntä. Sähkökäyttöisistä lähtee usein enemmän ääntä ja polttomoottorilla käyvistä vähemmän, koska niissä on mahdollisuus säätää käytön voimakkuutta.

Melun vuoksi laitteen käyttö kiellettiin Yhdysvalloissa eräissä kaupungeissa jo 1970-luvulla, ja tällä hetkellä noin sadan yhdysvaltalaisen kaupungin järjestyssäännöissä on jonkinasteinen käyttökielto tai -rajoitus lehtipuhaltimille. Kaksi osavaltiota on lisäksi harkinnut lakimääräisiä rajoituksia.*lähde?*

Suomessakin lehtipuhallinten käytön on koettu vähentävän asumisviihtyisyyttä. Lehtipuhallin valittiinkin Suomen Luonto -lehden kisassa vuoden 2000 turhakkeeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  YLE: Pörisevä puhallin vai rapiseva harava?[vanhentunut linkki] 29.9.2009. Viitattu 8.7.2010
2. ↑  Leaf-blower regulations nationwide Consumer Reports magazine, 2010.
3. ↑  Suomen Luonto -lehti: Lehtipuhallin on vuoden turhake (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lehtipuhallin**.
Oyster-matkakortti
Oyster-kortinlukijoita Canary Wharfin metroasemalla
**Oyster** on Suur-Lontoon alueella käytössä oleva matkakortti. Oyster-järjestelmää hallinnoi Transport for London, ja korttia voi käyttää Lontoon metron, bussien, Docklands Light Railwayn, London Overgroundin, Tramlinkin, Lontoon alueen paikallisjunien sekä joidenkin Thamesin lauttayhteyksien matkojen maksamiseen. 

Oyster-järjestelmä on ollut käytössä heinäkuusta 2003 lähtien.

Vuonna 2017 käytettiin päivittäin kolmea miljoonaa Oyster-korttia, joilla tehtiin yhteensä keskimäärin 10 miljoonaa matkaa päivässä.

Käyttö
------

Oyster-kortille voi ladata arvoa tai erilaisia kausilippuja. Lontoon joukkoliikennejärjestelmässä on yhteensä yhdeksän kehämäistä maksualuetta, joiden mukaan matkan hinta määräytyy. Useimmissa liikennevälineissä korttia näytetään kortinlukijalle liikennevälineeseen noustessa ja siitä poistuttaessa. Tällöin järjestelmä vähentää kortilta automaattisesti matkan hinnan tai tarkastaa, onko kausilippu voimassa kyseisellä yhteysvälillä. Busseissa ja raitiovaunuissa hinta on kuitenkin kiinteä, joten matkakorttia ei tarvitse näyttää poistuttaessa. Järjestelmä pitää myös huolen siitä, ettei Oyster-kortilla päivän aikana tehtyjen matkojen hinta ikinä ylitä yksittäin ostetun päivälipun hintaa.

Käytön raportointi
------------------

Oyster-matkakortin käyttöraportti
Oyster-kortin verkkopalvelusta voi tilata säännöllisesti toimitettavan käyttöraportin, josta ilmenee matkojen ajankohdat, kortin kosketuspisteet sekä veloitetut kustannukset. Raportti toimitetaan sähköpostin liiteenä PDF-tiedostona.

Lähteet
-------

1. ↑  London's Oyster travel smartcard turns 10 *BBC*.  1.7.2013. Viitattu 19.11.2017.
2. ↑  Commuters will be able to top up Oyster cards using smartphones *Evening Standard*.  19.7.2017. Viitattu 19.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Oyster-infoa Lontoon liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
Käsitteellä **ruuan valta** viitataan politiikassa maatalouden käyttöön poliittisena välineenä, jonka avulla valtio tai joukko valtioita tarjoaa tai pidättäytyy tarjoamasta tuotteita toisille valtioille vaikuttaakseen näiden valtioiden toimintaan. OPEC tunnisti toiminnan yhtenä aseena, kun öljyä käytettiin poliittisena aseena. Ruualla on merkittävä vaikutus valtion poliittiseen toimintaan. Valtio yleensä pyrkii takaamaan kansalaisilleen ruuan saannin.

Ruuan valta on osa ruokapolitiikkaa. Ruuan valtaa käytetään usein esimerkiksi kauppasaartojen muodossa. Maailman neljä suurinta ruuan vallan käyttäjää ovat Yhdysvallat, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti. Yhdysvallat näyttää käyttävän ruuan valtaa rangaistuskeinona. Useat Afrikan valtiot käyttävät ruuan valtaa alueellisella tasolla.

Historiallinen tausta
---------------------

Maailmassa on neljä valtiota, joiden maataloustuotteiden vienti riittää ruuan vallan käyttämiseen: Yhdysvallat, Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti. Huonojen satokausien sattuessa ruuan tuojavaltiot joutuvat tukeutumaan näihin valtioihin, jotka voivat näin ollen käyttää ruokaa myös muiden tavoitteiden edistämiseen. Ruuan viejävaltiot eivät yleensä pidättäydy ruuan viemisestä ulkomaille, johtuen kotimaisten tuottajien vaatimuksista.

Politiikka
----------

Ruokapolitiikka kattaa ruuan tuotannon, valvonnan ja sääntelyn, tarkastuksen sekä jakelun. Politiikkaan voivat vaikuttaa eettiset, kulttuurilliset, lääketieteelliset ja ympäristölliset kiistat.

Yhdysvaltain maatalousministeri Earl Butz sanoi vuonna 1974 "Ruoka on ase". OPEC oli käyttänyt öljyä poliittisena aseena, mikä avasi mahdollisuuden myös ruuan käyttämiseen vastaavalla tavalla. Ruuan valtaa voidaan käyttää myös käänteisesti, tuojavaltio voi kieltäytyä vastaanottamasta ruokaa ilman poliittisia myönnytyksiä. Tällä olisi sama vaikutus kuin, jos viejävaltio kieltäytyisi ruuan viemisestä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Food power
Konserttitalo Martinus Vantaan Martinlaaksossa on Vantaan viihdeorkesterin kotisali.
**Vantaan viihdeorkesteri** (engl. *Vantaa Pops*) on ammattimuusikoista koostuva Vantaalla toimiva sinfoniakokoonpano, joka ainoana Suomessa on keskittynyt viihdemusiikkiin.

Vantaan viihdeorkesterin sai alkunsa vuonna 1948, jolloin Helsingin autokoritehtaan henkilökunta perusti Tikkurilaan voittoa tavoittelemattoman yhdistyksen, *Vantaan orkesteri ry*:n. Pian orkesteri täydentyi muiden paikallisten yritysten henkilökunnalla ja vuonna 1950 orkesterin taustayhteisöksi perustettiin *Tikkurilan Orkesteriyhdistys ry*. Tämä sai hieman taloudellista tukea kotikunnaltaan (Helsingin maalaiskunta).

Sittemmin vuonna 1987 Martinlaaksoon valmistuneesta konserttitalo Martinuksesta tuli orkesterin kotisali. Merkityksellistä oli myös, että orkesterille myönnettiin tuolloin sen toiminnan turvaava toiminta-avustus. 

Vuonna 1998 orkesteri sai tunnustuksena Vantaan kulttuuripalkinnon.

Jousikvartetista 65 muusikon täysikokoiseen sinfoniaorkesteriin taipuvan orkesterin ylikapellimestari vuoden 2011 alusta lähtien on walesilaissyntyinen Nick Davies. Vuosina 1988–2009 orkesterin taiteellisena johtajana toiminut Markku Johansson loi perustan orkesterin suuntautumiselle viihdemusiikkiin.

Orkesterin kapellimestareina ovat viime vuosina vierailleet mm. Atso Almila, Jari Puhakka ja Riku Niemi.

Levytyksiä
----------

* 1992 Vantaan viihdeorkesteri / Suosittuja suomalaisia sävelmiä
* 1997 Vantaan viihdeorkesteri / Jealousy
* 1998 Jari Sillanpää / Varastetut helmet
* 1999 Vantaan viihdeorkesteri / Blue Dreams
* 2000 Jorma Hynninen / Hurmio
* 2000 Vantaan viihdeorkesteri / Tähtiä ja timantteja
* 2001 Pentti Hietanen / Joulun ihme
* 2002 Eija Kantola, Marita Taavitsainen ja Saija Varjus / Muistojen Bulevardi
* 2003 Mari Palo / Illan varjoon himmeään
* 2004 Mamba & The New Kallio Horns / Mamba & Vantaan Viihdeorkesteri konserttilavalla
* 2005 Vesa-Matti Loiri, Anneli Saaristo, Mikko Leppilampi, Nina Tapio / Kaksipäisen kotkan varjossa -elokuvan laulut
* 2005 Vantaan Viihdeorkesteri - Rumpuryhmä / Vantaa Pops Parade
* 2005 Eri esittäjiä / Joulun Tähdet
* 2006 Mari Palo, Petri Bäckström / Joulun hohde
* 2007 Kari Tapio / Kuin taivaisiin
* 2008 Vantaan Viihdeorkesteri, Mari Palo, Anneli Saaristo ja Jorma Hynninen / Tähtiä ja Timantteja
* 2014 Vantaan Viihdeorkesteri / Let's Face the Music

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vantaan Viihdeorkesteri (myös välilehti uusimmat levytykset) sinfoniaorkesterit.fi. Viitattu 23.2.2016.
2. 1 2  Harrastelijaorkesterista Suomen suurimmaksi viihdeorkesteriksi Vantaan viihdeorkesteri, viihdeorkesteri.fi. Viitattu 2.7.2016.
3. ↑  Konserttitalo Martinus - Tulevaa ohjelmistoa Vantaan kaupunki, vantaa.fi.  Arkistoitu 26.10.2014. Viitattu 24.8.2013.
4. ↑  Vantaan kulttuuripalkinto Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 2.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
Rutulin piiri Dagestanin kartalla.
**Rutulin piiri** (ven. Рутульский район, *Rutulski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2188,5 neliökilometriä. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2010).

Rutulin piiri sijaitsee Dagestanin lounaisosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Tljaratan, Tšarodan ja Lakin piireihin, idässä Kulin, Agulin ja Kurahin piireihin, etelässä Ahtyn piiriin sekä lännessä Azerbaidžaniin. Seudun halki virtaa Samurjoki.

Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Amsar, Arakul, Bortš, Gelmets, Hljut, Ihrek, Kaljal, Kina, Lutšek, Mišleš, Mjuhrek, Muslah, Nižni Katruh, Rutul, Šinaz, Tsahur ja Verhni Katruh. Hallinnollinen keskus on Rutulin kylä, josta on 273 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 40. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 59,5 % asukkaista on rutuleja, 21,2 % tsahureja, 9 % lezgejä, 3,9 % lakeja, 2,6 % azereja ja 2,4 % avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun pääelinkeino on maanviljely, joka on erikoistunut maidon, villan ja lihan tuotantoon sekä perunan, kaalin ja hedelmien viljelyyn. Teollisuutta edustaa yksi pieni vesivoimalaitos. Piiristä on maantieyhteys Ahtyn, Usuhtšain ja Magaramkentin kautta M29-valtatielle.

Piirissä toimii viisi lastentarhaa ja 34 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat musiikki- ja taidekoulut, 26 kerhotaloa ja 26 kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat Rutulin, Šinazin, Tsahurin, Mišlešin ja Mjuhrekin vanhat moskeijat minareetteineen.

Paikallislehtenä ilmestyy rutulin- ja venäjänkielinen *Myhabišdy tsindy habarlar* ("Rutulin uutiset") sekä tsahurin- ja venäjänkielinen *Nur* ("Valo").

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 28.8.2009. Viitattu 4.1.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rutulin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Rutulin piiri Dagestanin hallituksen sivustolla (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Muistomerkki Rutunan kirkon paikalla.
**Rutunan kirkko** oli Huittisiin kuuluneen Kauvatsan kappeliseurakunnan ensimmäinen kirkko. Se purettiin vuonna 1800, jolloin seurakunnan uusi kirkko rakennettiin Kauvatsan nykyisen kirkon paikalle. Rutunan kirkon ympärillä oli myös hautausmaa, jonne haudattiin kaikkiaan yli 700 vainajaa. Nykyään vanhan kirkkomaan alue on aidattu puistoksi ja paikalla on muistomerkki.

Historia
--------

Kauvatsan ensimmäinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1646 Rutunan tilan maille Kauvatsanjoen tuntumaan. Se oli kuitenkin vain "julkinen tupa", eikä varsinainen kirkko. Rakennus purettiin epäkäytännöllisyytensä vuoksi 1689 ja sen tilalle rakennettiin uusi kirkko. Se sijaitsi noin viidenkymmenen metrin päässä Rutunan talosta. Ison vihan jälkeen kirkko laudoitettiin ja tervattiin. 1740-luvulla kirkkoon rakennettiin sakasti.

Vuonna 1781 pidetyssä piispantarkistuksessa otettiin esille uuden kirkon rakentaminen. Osa seurakuntalaisista jätti piispalle kirjeen, missä he pyysivät kirkon siirtämistä Rutunasta muutamaa kilometriä pohjoisemmaksi Yttilän kylään. Rutunan kirkon sanottiin olevan kaukana kylistä ja ajoteistä, ja se oli myös käynyt ahtaaksi. Hanke kuitenkin lykkäytyi, koska Huittisten emäkirkkoa piti laajentaa. Isännillä, jotka eivät halunneet näitä työtaakkoja yhtä aikaa, oli manttaalienemmistö äänestyksessä. Lisäksi rovasti Nils Idman nuoremman mielestä Rutunan kirkko oli toistaiseksi riittävä sekä kunnoltaan että tiloiltaan.

Kun Huittisten kirkko oli laajennettu, kauvatsalaiset päättivät syyskuussa 1798 pidetyssä kappelinkokouksessa, että uusi kirkko rakennetaan Yttilään. Rutunan kirkko purettiin vuonna 1800 ja sen kelvollinen aines käytettiin Yttilän pyhäkköön. Uusi kirkko ympäröivine kiviaitoineen oli valmis vuoden 1801 syksyllä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kauvatsan karjalaiset ry (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 19.9.2013.
2. 1 2 3  Raimo Viikki, Suur-Huittisten historia II s. 467-471, 1973 Huittinen: Huittisten, Vampulan, Keikyän ja Kauvatsan kunnat. ISBN 951-99019-2-2
Kristinan kirkko Salassa
**Kristinan kirkko** (ruots. *Kristina kyrka*) on kirkkorakennus Salan kaupungissa keski-Ruotsissa. Se kuuluu Salan seurakunnalle.

Kirkko rakennettiin vuosina 1635 - 1641 sen jälkeen kun Sala oli saanut kaupunkioikeudet vuonna 1624. Kirkon suunnittelijaa ei tunneta. Kirkko vihittiin käyttöön 18. joulukuuta vuonna 1641.

Kirkon rakentamiseen osallistui satakunta vasta perustetun kaupungin asukasta. Se nimettiin kuningatar Kristiinan mukaan. 1600-luvun taiteellisesta koristelusta ovat jäljellä enää hiekkakiviportaalit pohjoisessa ja etelässä. Tornin kupoli on peräisin Salan palon jälkeiseltä ajalta vuodelta 1749. Sen on tiettävästi suunnitellut Lars Larsson Steinholz, Salan hopeakaivoksen taidemestari.

Torniin asennettiin ensimmäinen kellokoneisto vuonna 1750. Se toimi 1800-luvun lopulle saakka, uusi koneisto asennettiin vuonna 1900. Vuonna 1970 se korvatiin sähköistetyllä koneistolla.

Sisätilat
---------

1880-luvulla kirkossa tehtiin mittava korjaustyö: Kirkonpenkit uusittiin ja sisätilat maalattiin valkoisiksi ajan hengen mukaisesti. Kirkko sai uudet protit etelään ja pohjoiseen. Vuosina 1905–1906 tehtiin toinen remontti, jonka yhteydessä asennettiin keskuslämmitys ja sähkövalaistus.

Alttaritaulu esittää Jeesusta ja apostoleja viimeisellä aterialla. Sen lahjoitti kungatar Ulrika Eleonora vuonna 1738. Se on todennäköisesti hovimaalari Georg Engelhard Schröderin käsialaa. Vanhaan alttaritauluun kuuluneet enkelit pelastettiin vuoden 1736 palosta ja sijoitettiin uuden alttaritaulun viereen. Ne on tehnyt Daniel Kortz, Burchardt Prechtin oppilas.

Kastemalja on tehty ahvenanmaalaisesta kalkkikivestä, tyylistä päätellen 1600-luvulla. Kyseessä on ehkä kirkon alkuperäinen kastemalja.

Kirkon alkuperäinen saarnastuoli tunnetaan vain kirjanpitotietojen perusteella. Se valmistui 1647 ja tuhoutui sittemmin vuoden 1736 suurpalossa. Nykyisen saarnastuolin on tehnyt västeråsilainen kuvanveistäjä Jonas Holmin vuonna 1762.

Sakaristo on kaksiosainen. Itäisellä seinällä on kreivi Fredrik Bogislaus von Schwerinin muotokuva; hän toimi Salan kirkkoherrana vuosina 1788–1834. Muotokuvan vieressä on muotokuvamedaljonki, joka esittää hänen poikaansa Wilhelmiä, joka kaatui Oravaisten taistelussa vuonna 1808.

Lähteet
-------

* Redelius, Gunnar; *Kristina kyrka i Sala*, Vendelsö trycker, 1987.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kristinan kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Salan seurakuntayhtymän sivu (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kristina kyrka
**Hilma Pilvikki Kilkkinen** (23. joulukuuta 1897 Taipalsaari – 31. heinäkuuta 1975 Jyväskylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka vietti 15 vuotta Neuvostoliiton vankileireillä vakoilusta tuomittuna jouduttuaan talvisodan alkaessa vangiksi.

Kilkkinen muutti perheensä mukana Lappeenrantaan vuonna 1911 ja hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1922. Hän toimi opettajana eri puolilla Suomea 1920- ja 1930-luvuilla. Syksyllä 1939 hän tuli viransijaiseksi Petsamon Kalastajasaarennossa sijainneeseen Pummangin kylän kouluun. Kylän asukkaat joutuivat talvisodan alkaessa Kalastajasaarentoon hyökänneiden neuvostojoukkojen vangeiksi ja helmikuussa 1940 heidät siirrettiin Murmanskiin. Talvisodan päätyttyä muut petsamolaiset Neuvostoliitossa olleet siviilit pääsivät palaamaan Suomeen mutta vakoilusta syytetty Kilkkinen joutui kuulusteltavaksi ja syyskuussa 1940 hän sai 8 vuoden vankileirituomion. Vakoilusyytökset perustuivat nähtävästi siihen että Kilkkinen oli ollut kesällä 1933 ja 1937 Englannissa ja oppinut puhumaan englannin kieltä. Hänellä oli Petsamossa ollut myös englantilaisia kirjoja.

Kilkkinen kärsi tuomionsa vankileireillä Siperiassa Novosibirskissa ja Kemerovossa. Hän kärsi struumasta ja sairastui leireillä tuberkuloosiin. Tuomion päätyttyä maaliskuussa 1948 Kilkkinen halausi palata Suomeen mutta hänet määrättiin asettumaan Oreder-nimiselle paikkakunnalle joka sijaitsi noin 100 kilometrä Leningradista etelään. Hän pääsi kuitenkin käymään Suomen Moskovan lähetystössä josta hän sai Suomen passin. Kilkkinen vietti vuodet 1948–1949 eri puolilla Neuvostoliittoa eikä hänellä ollut oleskelulupia, asuntoa eikä työpaikkaa. Hänet pidätettiin syksyllä 1949 Moskovassa agitaatiosta syytettynä ja maaliskuussa 1950 hän sai 10 vuoden vankileirituomion. Tällä kertaa Kilkkinen joutui Abesin leirille Komin tasavaltaan. Stalinin kuoleman jälkeen Kilkkinen siirrettiin kesällä 1953 Moskovan lähellä sijainneelle leirille jossa oli sotavankeja. Kilkkinen pääsi lopulta palaamaan Suomeen 9. helmikuuta 1954 junalla Vainikkalan kautta. 

Kilkkinen joutui olemaan Suomessa sairaalahoidossa toipuakseen vankileiriajan koettelemuksista. Hän pääsi työkyvyttömänä eläkkeelle 1956 ja asui sittemmin Karjalohjalla. Kilkkinen kuoli kesällä 1975 Jyväskylässä.

Kilkkinen piti vankeusaikanaan päiväkirjaa joka julkaistiin myöhemmin filosofian tohtori Ritva Sievänen-Allenin toimittamana nimellä *Pitkä matka Siperiaan* (Otava 1997). Kilkkinen kirjoitti kirjan käsikirjoituksen jo 1960-luvulla ja luovutti sen Suomen opettajain liitolle mutta siinä vaiheessa kirjalle ei löytynyt kustantajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 9.8.1975, HS Aikakone. Viitattu 14.3.2018.
2. ↑  Petsamon kylät : Opettajatar Hilma Kilkkinen (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hilma Kilkkisen kirjan takakannen teksti


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |