recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wiljo Einari Warjus** (10. kesäkuuta 1895 Mikkelin maalaiskunta – 4. huhtikuuta 1962 Pyhtää) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yksityismetsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet.

Henkilöhistoria
---------------

Warjuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Wihtori Vilhelm Warjus ja Anna Sofia Matiskainen ja puoliso vuodesta 1925 Anna Ebba Maria (Maija) Markkanen. Warjus tuli ylioppilaaksi Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta 1914 ja valmistui metsänhoitajaksi 1918. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri 1919, Ab W. Gutzeit & Co:n metsänarvioimis- ja hoitosuunnitelmatöissä Korpiselässä 1919 ja linja-arvioimis- ja hoitosuunnitelmatöissä Pielisjärvellä 1922, Itä-Hämeen maanviljelysseuran metsäkonsulentti Lahdessa 1919–1920, Itä-Hämeen Asioimis- ja Kiinteistötoimiston metsäosaston johtaja 1920–1922, puutavaraliikemies 1922–1923, Viipurin läänin maanviljelysseuran metsätalouskonsulentti ja metsäosaston johtaja 1923–1928.

Viipurin läänin lääninmetsäntarkastaja Warjus oli 1928 ja sitten Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan metsänhoitaja kolmekymmentä vuotta, 1929–1959. Hän oli silti myös Vuosalmen yhteismetsän metsänhoitaja 1934–1944, Suomen sahateollisuuskoulun metsänhoidon ja metsäpolitiikan opettaja 1940–1941 ja 1945–1951, Kannaksen hankintapiiriin päällikkö 1942–1944 ja Kotkan polttoainepäällikkö 1952–1958. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen Warjus sai 1949 ja metsäneuvoksen arvonimen 1957.

Julkaisuja
----------

* *Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan toimintakertomus 10-vuotiskaudelta 1929–1939*, 1939
* *Koivu: sen käyttö, kasvatus ja tuoton lisääminen*, 1946
* *Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan toimintakertomus 20-vuotiskaudelta 1929–48*, 1948, Wiljo Warjus, Onni Korhonen
* *Taimikon hoito*, 1957
* *Lainsäädäntömme metsäpykälä*, 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Luoma-aho, Jarmo: Metsäneuvos Wiljo Warjus (1895–1962). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 11.3.2023.
2. 1 2   Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 11.4.1962, s. 7.

Aiheesta muualla
----------------

* Jarmo Luoma-aho: Wiljo Warjus *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Viipurin läänin maanviljelysseura** oli vuonna 1847 perustettu maanviljelysseura. Se käsitti aluksi koko Viipurin läänin, mutta 1893 Itä-Karjalan ja 1895 Läntisen Viipurin läänin maanviljelysseuran erottua siitä seuran alueeksi jäivät Rannan, Jääsken ja Äyräpään kihlakunnat kokonaan, Lappeen kihlakunta, lukuun ottamatta Valkealaa, sekä Käkisalmen kihlakunta, lukuun ottamatta Hiitolan ja Kaukolan kuntia. Jäseniä oli 1853 yhteensä 396. Vuoden 1855 sääntöjen mukaan perustettiin haaraosastoiksi 19 talousyhdistystä, joiden sijaan 1865 muodostettiin 28 kinkerikuntaa.

Vuosina 1849–1864 oli seuralla Viipurin kaupungin omistama Maaskolan tila vuokralla, ja sitä hoidettiin sihteerin johdolla mallitilana, jossa joitakin vuosia oli myös maanviljelyskoulu. Mallitilaan uhratut varat, työ ja harrastus eivät kuitenkaan tuottaneet tarkoitettua hyötyä, vaan se oli seuralle rasituksena ja haittasi sen muutakin toimintaa. Seurassa vaikuttaneita henkilöitä olivat muun muassa valtionagronomi K. J. Forsberg, joka oli sihteerinä 1860–1863, lääninagronomi Axel Gyldén, sihteerinä 1869–1898, sekä maanviljelysneuvos Erkki Pullinen, sihteerinä 1900–1914.

Lähteet
-------

1. 1 2  Viipurin läänin maanviljelysseura, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1235–1236. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919
**Väinö Huuhtanen** (3. huhtikuuta 1896 Kivennapa – 5. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, agronomi ja asutusneuvos.

Väinö Huuhtasen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Huuhtanen ja Maria Pyykkö. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli Aune Gunilla Kahala. Huuhtanen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui agronomiksi 1921. Hän työskenteli Oriveden Opiston opettajana 1921–1922, Leteensuon koeaseman kesäassistenttina 1922, Pohjois-Hämeen maamieskoulun opettajana 1922–1923, Itä-Karjalan maanviljelysseuran sihteerinä 1923–1925, Viipurin läänin maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina 1925–1926, Viipurin läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja toiminnanjohtajana 1926–1948, pika-asutustoiminnan apulaisjohtajana 1941–1942, jälleenrakennustoimikunnan toiminnanjohtajana Viipurissa 1942–1944, maatalousministeriön asutusasiainosaston toimistopäällikkönä 1945–1948, maatalousministeriön asutusneuvoksena 1948–1951, maanhankintalain toimeenpanon tarkkaajana 1946–1949, valtion asutustoimikunnan jäsenenä 1944–1951 sekä maanviljelijänä Vahvialassa.

Huuhtanen valittiin eduskuntaan maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosiksi 1929–1933. Hän toimi myös Karjalan kannaksen rahaston neuvottelukunnan puheenjohtajana ja useissa muissa luottamustehtävissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Väinö Huuhtanen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 2.1.2018.

Maalaisliiton kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(60) | 
* Alestalo
* Arffman
* Auer
* Ellilä
* Hakala
* M. Hannula
* U. Hannula
* Heikkinen
* Hongisto
* Huittinen
* Huuhtanen
* Hänninen
* Janhonen
* Junes
* Jussila
* Jutila
* Juutilainen
* Kallio
* Kalliokoski
* Kariniva
* Kauranen
* Kemppi
* Kirra
* Kivioja
* Koivisto
* Koivuranta
* Kontio
* Kukkonen
* Lahdensuo
* Lautala
* Leppälä
* Lohi
* Luostarinen
* Löthman
* Manner
* Mustakallio
* Mäkelä
* Niilekselä
* Niukkanen
* Nurmesniemi
* Pilkka
* Pilppula
* Pitkänen
* Raatikainen
* Reinikka
* Ruotsalainen
* Saarelainen
* Saarinen
* Sariola
* Sunila
* Tarkkanen
* Tukia
* Tuomivaara
* Vallas
* Vehkaoja
* Vertanen
* Vesterinen
* Vilhula

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(59) | 
* Aakula
* Alestalo
* Annala
* Ellilä (1932–1933)
* Eskola
* Hakala
* Halonen
* Hannula
* Heikkinen
* Hirvensalo
* Huittinen
* Huuhtanen
* Hänninen
* Janhonen
* Joukanen (1930–1932)
* Junes
* Jussila (1931–1933)
* Kaijalainen
* Kallio
* Kalliokoski
* Kaura
* Kauranen
* Kemppi
* Kirveskoski
* Koivisto
* Koivuranta
* Kontio
* Korhonen
* Kuisma
* Kukkonen
* Kämäräinen
* Lahdensuo
* Lahtela
* Lampinen
* Lautala
* Leppälä
* Lohi
* Luostarinen
* Manner
* Miikki
* Mäkelä
* Niukkanen
* Nurmesniemi
* Pilppula
* Pitkänen
* Pullinen
* Raatikainen
* Rissanen
* Ruotsalainen
* Ryynänen
* Saarinen
* Sallinen
* Salo
* Sunila
* Suurkonka
* Tarkkanen
* Tukia
* Vehkaoja
* Vesterinen

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Jeri Lynn Ryan** (s. 22. helmikuuta 1968 München, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut huomattavia rooleja muiden muassa televisiosarjoissa *Star Trek: Voyager* ja *Shark*. 

Ryan on myös esiintynyt esimerkiksi sarjoissa *Käytäväpeliä*, *O.C.*, *Boston Legal* ja *Totuuden anatomia* sekä Peyton Reedin ohjaamassa komediaelokuvassa *Vähät rakkaudesta* (2003). 

Ryan syntyi Münchenissä, Saksassa, missä perhe asui Ryanin isän työn vuoksi. Hän valmistui high schoolista vuonna 1986 ja opiskeli sitten Northwestern-yliopistossa. Hän oli vuoden 1989 Miss Illinois ja kilpaili siten vuoden 1990 Miss American tittelistä. 

Ryanin ensimmäisestä avioliitosta (1991–1999) Jack Ryanin kanssa syntyi poika vuonna 1994. Ryan meni uusiin naimisiin kesäkuussa 2007 ranskalaisen kokin, Christophe Émén kanssa. He saivat tyttären 2. maaliskuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jeri Ryan**.
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
Kasten Antell vuonna 1878.
**Per Kasten Samuel Antell** (12. toukokuuta 1845 Helsinki – 20. marraskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen eversti, senaattori, valtiopäivämies ja Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtaja.

Antellin vanhemmat olivat senaattori Samuel Henrik Antell ja Fanny Alexandra Helena Wallenius. Päätoimittaja, valtiopäivämies Axel Henrik Antell oli hänen veljensä. Antellin puoliso vuodesta 1872 oli vapaaherratar Emilia Sofia de la Chapelle (1853–1919). Avioliitto yhdisti kaksi vaikutusvaltaista senaattorisukua ja huomattavat omaisuudet. Pariskunta asui talvet Helsingissä ja kesät Tjusterbyn kartanossa Porvoossa. Emelie hoiti kahta kotitaloutta ja toimi yhdistävänä voimana suvussa. Heille syntyi yhdeksän lasta - heidän poiikiaan olivat metsänhoitaja, tehtailija Gustaf Richard Samuel Antell (1876–1956) ja kansliapäällikkö Kurt Antell (1890–1972).

Antell pääsi kadettikoulusta vuonna 1863 ja palveli luutnanttina Henkikaartin Semenovin rykmentissä vuodet 1863–1869 sekä oli Suomen kenraalikuvernöörin käytettävissä erityistehtäviä varten 1870–1876. Antell ylennettiin vuonna 1870 majuriksi, 1873 everstiluutnantiksi ja 1876 everstiksi. Antell toimi Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtajana vuosina 1884–1906 ja oli senaatin talousosaston jäsen ja valtiovaraintoimituskunnan päällikkö Mechelinin senaatissa 1905–1906. Hän omisti Tjusterbyn kartanon Porvoossa 1872–1906.

Antell oli ritariston ja aatelin jäsenen valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906 ja toimi varamaamarsalkkana vuonna 1900. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1890–1892 sekä 1898–1903 ja oli valtuuston puheenjohtajana 1900–1903. Antell oli Ritarihuoneen johtokunnan puheenjohtajana 1897–1906 ja kuului jäsenenä Dandevillen komiteaan 1898 ja Tagantsevin komiteaan 1904–1905.

Antell, Viktor Magnus von Born, ja Arvid Nyberg perustivat vuonna 1881 *Östra Nyland* -lehden.

Katso myös
----------

* Antell-suku

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961. Wikiaineistossa

### Viitteet

1. ↑  Antell, Kasten hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  "Antell, Gustaf Richard Samuel", *Suomen metsänhoitajat. Finlands forstmästare 1851–1931*, s. 34. Mänttä: Suomen Metsänhoitajaliitto, 1931.
3. ↑  Antell, Gustaf Richard Samuel. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopisto.
4. ↑  Maria Vainio-Kurtakko: *Ett gott parti : Scener ur Ellan de la Chapelles och Albert Edelfelts liv*. Svenska litteratursällskapet i Finland, 2022. ISBN 978-951-583-557-4. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Born, Viktor Magnus von. *Biografiskt lexikon för Finland*. Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 14.12.2013. (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Anastasija Olehivna Merkušyna** (ukr. Анастасія Олегівна Меркушина; s. 14. tammikuuta 1995 Sumy) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.

Ura
---

Anastasija Merkušyna on moninkertainen nuorten MM- ja EM-mitalisti. Nuorten maailmanmestaruuksia hän on saavuttanut yhden ja Euroopan-mestaruuksia kolme. Lisäksi hänellä on yleisessä sarjassa yksi Euroopan-mestaruushopea ja kolme -pronssia. 

IBU-Cup-tasolla Merkušyna debytoi jo kaudella 2010–2011. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 2014–2015 Östersundissa. Hän kuitenkin vakiinnutti paikkansa Ukrainan edustusjoukkueessa vasta kaudella kaudella 2016–2017 ja pääsi osallistumaan vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuihin. Siellä hän sijoittui kahdesti kymmenen parhaan joukkoon ollen kymmenes pikakilpailussa ja kahdeksas takaa-ajossa. Takaa-ajon kahdeksas sija on Merkušynan toistaiseksi paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupin kilpailussa. Hän myös kuului Ukrainan MM-hopeaa voittaneeseen viestinelikkoon.

Merkušyna osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin sijoittuen parhaimmillaan takaa-ajon 46:nneksi. Hän myös kuului Ukrainan 11:nneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen.

Vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa Merkušyna oli parhaimmillaan normaalimatkan kymmenes. Hän myös saavutti MM-pronssia yhdessä Ukrainan muun viestijoukkueen kanssa. Hän oli kaudella 2018–2019 maailmancupin kokonaiskilpailun 35:s. Se on hänen toistaiseksi paras kokonaiskilpailun sijoituksensa. Vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti viestissä pronssia ja sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä pronssia. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli normaalimatkalla kolmastoista.

Merkušyna on päässyt viidesti maailmancupin kilpailuissa palkintokorokkeelle osana Ukrainan viestijoukkuetta, muttei ole kertaakaan voittanut osakilpailua. Lisäksi hänellä on yksi palkintosija seka- ja pariviestissä.

Lähteet
-------

* Anastasija Merkušynan profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa (englanniksi)
Oliver Cromwell oli yksi näkyvimmistä parlamentaristeista.
**Parlamentaristit**, tunnettiin myös nimellä **Roundheads**, tukivat Englannin parlamenttia Englannin sisällissodan (1642–1651) aikana. He taistelivat Englannin kuningas Charles I:tä ja hänen kannattajiaan vastaan, jotka tunnettiin nimellä kavaljeerit tai rojalistit. 

Kavaljeerit väittivät hallitsevansa absoluuttisen monarkian ja kuninkaiden jumalallisen oikeuden periaatteen mukaisesti, kun taas parlamentaristien tavoitteena oli antaa parlamentille ylin valvonta Englannin toimeenpanohallinnossa ja suurin osa heistä halusi perustuslaillista monarkiaa Charlesin tavoitteleman absoluuttisen monarkian sijasta. Parlamentaristeilla oli selvä etu sisällissodassa, koska heillä oli hallinnassa maan merivoimat ja runsaammin taloudellisia resursseja. Englannin sisällisota päättyi parlamentaristien voittoon ja lyhytaikaiseen tasavaltaiseen hallintoon Englannissa.

Lähteet
-------

1. ↑  English Heritage: Causes of the English Civil Wars
2. ↑  Absolute Monarchs and the English Civil War (1500s-1800s C.E.) (PDF)
3. ↑  National Portrait Gallery: The Civil War Parliamentarians
4. ↑  History.com: English Civil Wars
*Tämä artikkeli käsittelee kuivunutta puuta. Sanan muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Kelo Lavajärvellä Alavuotolla.
**Kelo** on pystyyn kuollut, kuivunut vanha puu, joka on pudottanut kuorensa. Kelo on lähes aina kierteinen, yleensä vastapäivään. Yleensä kelo on Suomessa mänty.

Kelon elinkaari
---------------

Keloutumisen vaiheet.
Mänty voi elää Suomessa noin 500-vuotiaaksi, ja sen keloutuminen kestää noin 35–50 vuotta. Mänty voi Suomessa seisoa kelona noin 250–700 vuotta, kunnes sen juuret ja sitten tyvi lopulta vettyvät ja lahoavat ja puu kaatuu. Myös haapa voi joskus keloutua, jos se sijaitsee avoimella paikalla. Metsässä sen tyvi lahoaa nopeammin. Haapakelo voi esimerkiksi hakkuuaukealla seistä vuosikymmeniä.

Kelojen eliöyhteisöjä
---------------------

Mäntykelo vastustaa lahoamista hyvin, mutta kun puu kaatuu, sen valtaavat kelopuuhun erikoistuneet lahottajasienet. Pystykelossa sienet eivät kasva, vain sen pinnalla on rupijäkäliä. Palokärjen  keloihin tekemissä koloissa asuvat myös monet kolopesijälinnut ja näätä. Myös hevosmuurahainen voi nakertaa pesänsä keloutuneeseen mäntyyn, ja sitä seuraa uhanalainen saloihrakuoriainen. Haapakelo on yleensä aina ontto ja haavankäävän lahottama. Etenkin lahoava haapa tarjoaa elinympäristön suurelle määrälle lahopuussa eläviä hyönteislajeja. Luonnontilaisissa boreaalisissa metsissä keloja on paljon, talousmetsissä vähän.

Kelo Taalainmaalla. Vuosirenkaista on laskettu puun eläneen vuosina 1320–1709.

Kelopuu rakennusmateriaalina
----------------------------

Kelohirrestä valmistettu mökki Pyhtäällä, Etelä-Suomessa
Kelohonka on rakennusmateriaalina kestävää, mutta nykypäivänä melko harvoin käytetty rakennusmateriaali. Kelohirren saatavuus esimerkiksi höylättyyn puutavaraan verrattuna huono ja käsittely on hidasta ja työlästä, joten hinta nousee tuoreeseen höylähirteen verrattuna jopa viisinkertaiseksi. Halkaisijaltaan noin 27 cm paksuisen kelotukin hinta oli vuonna 2021 noin 330–350 euroa per kuutiometri. Myös kelohirrestä sahattu erityisesti kelomökkien ovien- ja ikkunanpielissä käytetty kelotuppilauta on tavalliseen tuppeensahattuun mäntylautaan verrattuna hinnaltaan moninkertainen. Kalliimman hankintahinnan ja hitaamman rakentamisprosessin vuoksi kelohirren käyttö päärakennusmateriallina lisää hirsimökin rakentamiskustannuksia jopa 20 %.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa kelosta Huliswood Oy. Viitattu 14.11.2020.
2. 1 2 3  Kivipelto, Arja: Kelo on luonnon kaunein vainaja – Mänty elää satoja vuosia, mutta seisoo kuolleena veistoksena vielä pidempään.  *Helsingin Sanomat*, 22.3.2017. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 3.5.2021.
3. ↑  Ranta-Aho, Ilkka: Kelohonka on kestävä, mutta melko harvinainen rakennusmateriaali. Kelohirren hankinta ja käsittely on varsin työlästä, joten hinta nousee tuorehirteen verrattuna jopa viisinkertaiseksi..  *Meidän Mökki*, 12.4.2021.  A-lehdet.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kelo** Wikimedia Commonsissa
Dani Rodrik 2012.
**Dani Rodrik** (s. 14. elokuuta 1957) on turkkilainen ekonomisti. Hän toimii kansainvälisen poliittisen taloustieteen professorina Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hän on erikoistunut kauppa- ja teollisuuspolitiikkaan.

Rodrik on syntyisin sefardijuutalaisesta perheestä. Hän on sukunsa ensimmäinen ulkomailla opiskellut jäsen. Hän tuli tunnetuksi, kun YK-järjestö UNU-WIDER valitsi hänet vuonna 2004 vuotuisen *kehitystaloustieteen luennon* pitäjäksi. Hän luennoi tällöin aiheesta *Rethinking Growth Strategies*. Rodrik kritisoi vapaakauppaan perustuvaa maailmantaloutta sillä perusteella, että se voi hidastaa talouden kasvamista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Economist Wants Business and Social Aims to Be in Sync. NY Times 30.1.2007.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dani Rodrik**.
* Who's Dani Rodrik (Arkistoitu – Internet Archive). Who is Who in Economics.
* Unconventional Thoughts on Economic Developement and Globalization (Arkistoitu – Internet Archive). Dani Rodrikin blogi.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project
* Scopus

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Henry Norris Russell
**Henry Norris Russell** (1877–1957) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Russell opiskeli Princetonissa ja Cambridgessa. Hänestä tuli Princetonin yliopiston tähtitieteen professori vuonna 1911. Princetonista hän siirtyi Harvardin observatorioon tutkijaksi vuonna 1947.

Russell kehitti menetelmän, jolla pystyttiin määrittämään pimennysmuuttujatähtien koot. Vuonna 1913 hän loi yhdessä Ejnar Hertzsprungin kanssa Hertzsprungin–Russellin kaavioksi kutsutun tähtien luokittelujärjestelmän. Russellin spektroskooppiset tutkimukset vaikuttivat tähtien evoluutioteorian syntymiseen.

Yhdessä Heinrich Vogtin kanssa hän keksi myös Vogt-Russellin teoreeman, jonka mukaan tähden rakenne määräytyy yksikäsitteisellä tavalla sen massasta ja kemiallisesta koostumuksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 487–488. "Henry Norris Russell (1877–1957)". Helsinki: Ursa, 2003. ISBN 978-952-5329-26-1.
2. 1 2  "Russell, Henry Norris." The Columbia Electronic Encyclopedia, Sixth Edition. Columbia University Press. 2003. Answers.com 28 Feb. 2008.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Robert J. Van de Graaff (1966)
**Robert J. Van de Graaff** (20. joulukuuta 1901 Tuscaloosa, Alabama – 16. tammikuuta 1967 Boston) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja mittalaitteiden tekijä. Hän toimi fysiikan professorina Princetonin yliopistossa.

Hän on tunnettu vuonna 1929 suunnittelemastaan Van de Graaffin generaattorista.

Lähteet
-------

1. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 86. "Staattisen sähkön käyttöä". Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Lyhyt elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Ahmad Tawfiq al-Madani
**Ahmad Tawfiq al-Madani** (arab. احمد توفيق المدني‎, *Aḥmad Tawfīq al-Madanī*; 1899, Tunis – 1983, Alger) oli algerialainen historioitsija, poliitikko, valtiomies, toimittaja ja kirjailija, Algerian sodan kansallismielinen johtaja.

Madanin perhe oli alkujaan kotoisin Algeriasta, mutta Mokranin kansannousun epäonnistuttua perhe karkotettiin Tunisiaan. Madani aloitti opinnot vuonna 1913 tunnetussa Azzaytuna-yliopistossa. Vuonna 1920 hän oli mukana perustamassa tunisialaista kansallismielistä Destour-puoluetta. Hänet karkotettiin Algeriaan vuonna 1925.

Algeriassa Madani työskenteli alkuun politiikantoimittajana. Hän lopulta liittyi kansallisen vapausrintaman johtoon. Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 Madani toimi muun muassa kulttuuriministerinä sekä Algerian suurlähettiläänä Irakissa.

Madani tuotti laajasti arabialaisia historiallisia kirjoituksia, joissa ylistettiin Algerian islamilaisia esi-isiä. Madani edisti kansallista henkeä myös proosan kautta.

Madani oli kirjeenvaihdossa tamperelaisen tataari-imaamin Habibur-Rahman Shakirin kanssa. Vuonna 1954 suomentataarien jalkapalloseura Yolduz matkasi johtajansa Abdullah Alin johdolla Algeriaan, missä he pelasivat ystävyysottelun paikallista joukkuetta vastaan. Tämän on tulkittu edustaneen "tataarien moraalista tukea algerialaisille veljille heidän itsenäisyystaisteluissaan".

Teoksia
-------

* *Tārīkh Shamāl Ifrīqyya aw Qartaghanna fī arba' 'uṣūr*
* *Kitāb al-Ghazā'ir*
* *Al-Muslmūn fī gazīrat Ṣiqiliyya wa ganūb Iṭālya*
* *Gughrāfiyyat al-Quṭr ibn al-Gazā'irī*
* *Ibn Khaldūn wa-l gazā'ir*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Что связывало татарского имама с мусульманами Северной Африки? *islam-today.ru*.  2021. Viitattu 27.11.2023. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4 5  Madanī Ahmad Tawfiq al *universalis.fr*. Viitattu 27.11.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Crowley, Patrick: Algeria: Nation, Culture and Transnationalism, 1988-2013 (s. 246)  17.7.2017. Oxford University Press. Viitattu ´27.11.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
Al Kooper
**Al Kooper** (oik. **Alan Peter Kuperschmidt**, s. 5. helmikuuta 1944 New York) on yhdysvaltalainen lauluntekijä, kosketinsoittaja ja tuottaja, joka on työskennellyt useiden erittäin tunnettujen rocktähtien kanssa.

Parhaiten Al Kooper muistetaan kosketinsoittajan ominaisuudessa tapahtuneesta osallistumisestaan Bob Dylanin albumin *Highway 61 Revisited* (1965) ja Jimi Hendrixin *Electric Ladylandin* (1968) äänityksiin. Lisäksi Kooper teki vuonna 1968 albumin *Super Session* yhdessä tunnettujen kitaristien Stephen Stillsin ja Michael Bloomfieldin kanssa. Kooper on soittanut myös muun muassa eräillä The Rolling Stonesin ja The Whon kappaleilla. Hän oli alkuvaiheessa mukana Blood, Sweat & Tears -yhtyeessä ja toimi 1970-luvulla Lynyrd Skynyrdin tuottajana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nils Politt** (s. 6. maaliskuuta 1994 Köln) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa. Hän aloitti ammattilaisuransa saksalaisessa Team Stöltingissä 2013–2015, minkä jälkeen on ajanut UCI World Tour -tasolla Katjuša-tallissa 2015–2019, Israel Start-Up Nationissa 2020, Bora-Hansgrohessa 2021–2023 ja UAE Team Emiratesissa kaudesta 2024 lähtien.

Politt sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-kilpailussa 2019 hävittyään loppukirissä irtiottokumppanilleen Philippe Gilbertille. Hän saavutti samana vuonna Yorkshiren MM-kilpailuissa hopeaa sekajoukkueaika-ajoviestissä. Hän voitti 12. etapin Ranskan ympäriajossa 2021 sekä Saksan-mestaruuden maantieajossa 2022 ja aika-ajossa 2023.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2011
Ratapyöräilyn joukkuetakaa-ajon nuorten Saksan-mestaruus
2012
Ratapyöräilyn pariajon nuorten Saksan-mestaruus
2014
Aika-ajon alle 23-v. Saksan-mestaruus
2015
Maantieajon alle 23-v. Saksan-mestaruus
2018
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Sparkassen Münsterland Giro, kolmas
2019
E3 BinckBank Classic, kuudes
Flanderin ympäriajo, viides
Pariisi–Roubaix, toinen
MM-kilpailut, sekajoukkueaika-ajoviestissä hopeaa
2020
Ratapyöräilyn kuuden päivän ajo, Bremen, voitto
2021
Ranskan ympäriajo, 12. etapin voitto
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
2022
Dwars door Vlaanderen, viides
Rund um Köln, voitto
Maantieajon Saksan-mestaruus
2023
Aika-ajon Saksan-mestaruus
2024
Omloop Het Nieuwsblad, toinen
Flanderin ympäriajo, kolmas
Pariisi–Roubaix, neljäs

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nils Politt *procyclingstats.com*. Viitattu 8.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Nils Politt *cyclingarchives.com*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Philippe Gilbert voitti Pariisi-Roubaixin *kestavyysurheilu.fi*.  14.4.2019.  Arkistoitu 15.4.2019. Viitattu 9.5.2020.
Syvinkisalmen työväentalo **Hömppölä** on Ruoveden kunnan Pajuskylässä sijaitseva entinen työväentalo. Sen omistaa nykyään (2023) Pajusen Eräilijät ry.

Historiaa
---------

Syvingin eli Syvinkisalmen työväenyhdistys perustettiin maaliskuussa 1906. Perustamisvuoden lopulla yhdistyksen jäsenmäärä oli 47. Vuonna 1916, yhdistyksen viettäessä 10-vuotissyntymäpäiväänsä, jäsenluku oli 29. Talon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1920, ja talo valmistui vuonna 1923.

Vuonna 1936 yhdistyksen 30-vuotisjuhliin työväentalolle saapui lähes sata vierasta, mitä pidettiin harvaanasutussa kylässä hyvänä saavutuksena. Juhlapuhujana oli Santeri Saarikivi, ja ohjelmassa oli puheiden lisäksi viulun ja mandoliinin soittoa, runonlausuntaa sekä Lapuanliikkeen aikaa käsitellyt näytelmä *Vainottuja*. Seuraavana vuonna talolla pidettiin jäsenhankintajuhla, jossa osanottajia oli 125, ja yhdistykseen kirjoittautui kahdeksan uutta jäsentä. Juhlassa muun muassa kuultiin kisällilaulua ja nähtiin yhdistyksen näytelmäseuran esittämänä *Uusi levy*. Puhujana oli kansanedustaja Edvard Kujala.

Vuoden 1947 alussa yhdistys erosi Sosialidemokraattisesta Puolueesta ja liittyi SKDL:n jäseneksi.

Sittemmin talo on siirtynyt Pajusen Eräilijät ry:n omistukseen. Vuonna 2019 yhdistys sai Suomen Kotiseutuliitolta 19 000 euron avustuksen ja korjasi sen turvin talon katon. Kattoremontin jälkeen ensimmäinen tilaisuus talolla oli juhannustanssit 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.3.1916, no 63. Viitattu 13.2.2023.
2. ↑  Vesanen, Pentti; Kontio, Kimmo: *Ruoveden historia 1865–1939*. Ruoveden kunta, 1994. ISBN 952-90-4299-x.
3. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.4.1936, no 83. Viitattu 13.2.2023.
4. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.10.1937, no 230. Viitattu 13.2.2023.
5. ↑  Vapaa Sana *digi.kansalliskirjasto.fi*.  7.2.1947, no 36. Viitattu 13.2.2023.
6. ↑  Myönnetyt seurantaloavustukset 2019 maakunnittain  11.4.2019. Suomen Kotiseutuliitto. Viitattu 13.2.2023.
7. ↑  Pajuskylässä ollaan valmiita juhannustansseihin  20.6.2019. Ruovesi-lehti. Viitattu 13.2.2023.
8. ↑  Juhannustanssit kruunasivat yöttömän yön  27.6.2019. Ruovesi-lehti. Viitattu 13.2.2023.
**Visuveden työväentalo** on Ruovedellä Visuveden kylässä sijaitseva työväentalo. Se on osa Visuveden kulttuurimaiseman maakunnallisesti arvokasta kokonaisuutta. 

Visuveden Työväenyhdistys Kehitys perustettiin 1.1.1906 Rantapusun pirtissä Visuvedellä. Yhdistys liittyi haaraosastona Ruoveden kirkolla toimineeseen Työväenyhdistys Tulevaisuuteen. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin renki Emil Aatunpoika Nieminen. Ensimmäiseen johtokuntaan valittiin neljä naista ja kuusi miestä helmikuun 1906 alussa pidetyssä kokouksessa. Samassa kokouksessa perustettiin huvitoimikunta. Rakennusrahastoa alettiin kasvattaa arpajaisilla heti kesällä 1906. Ensimmäisen toimintavuoden aikana yhdistys järjesti kokousten ohella 8 iltamaa, yhdet arpajaiset ja yhden kävelyretken. Yhdistyksellä oli oma lainakirjasto ja näytelmäseura perustettiin ensimmäisen toimintavuoden aikana. Jäseniä oli vuoden 1906 lopussa 105. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen kesällä 1906.

Herman Aimon suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1908. Piirustukset eivät ole tallella. Talo oli alun perin hirsirunkoinen ja vuoraamaton. Pärekatto vaihdettiin asbestitiilikatoksi vuonna 1948 ja peltikatoksi vuonna 1974. Taloa laajennettiin ravintolasiivellä vuonna 1925. Rakennuksessa on juhlasali, ravintola, eteinen, huone sekä huoneen ja keittiön asunto. 1990-luvulla vintti remontoitiin talkoilla nuorisotilaksi.

Suojeluskuntalaiset takavarikoivat talon 29. tammikuuta 1918. Yhdistys anoi Hämeen läänin maaherralta yhdistyksen kiinteää ja irtainta omaisuutta 13. tammikuuta 1919 ja sai myönteisen päätöksen kesällä 1919. Yhdistys osti vuokratontin omaksi keväällä 1930. Vappuna 1930 nimismiehen määräyksestä yhdistyksen lippu poistettiin talon katolta.

Työväentalo on säilyttänyt hyvin alkuperäiset piirteensä. Visuveden työväentalo on edelleen alkuperäisessä käytössään ja sen omistaa Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry. Yhdistyksen oman toiminnan lisäksi taloa vuokrataan juhla- ja kokoustiloiksi ulkopuolisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry: historiaa *visuvedentykehitys.fi*.  Arkistoitu 26.5.2022. Viitattu 6.4.2022.
2. ↑  Tampereen Sanomat 3.2.1906, no 27 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 6.4.2022.
3. ↑  Hämeen Sanomat 6.4.1906, no 40 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 6.4.2022.
4. ↑  Kansan Lehti 18.1.1907 no 14 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 6.4.2022.
5. ↑  Matti Turkia, toimittaja: SDP:n puoluetilasto 1906 Sos.dem. puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 6.4.2022.
6. 1 2  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
7. ↑  Pirkanmaan maakuntamuseo: Maakuntamuseon lausunto 402/2018 *siiri.tampere.fi*. Viitattu 6.4.2022.
8. ↑  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
Ravintolan työntekijä kääntelemässä grillissä paahtuvaa ruokaa grillipihdeillä.
**Grillaus** on ruoan paahtamista grillissä. Suoragrillauksessa ruoka sijoitetaan suoraan lämmönlähteen yläpuolelle, epäsuorassa grillauksessa sen sivuun. Ruokaan tulee joskus karamellisoitunut pinta ja hiillostunut maku.

Välineet
--------

*Pääartikkeli: Grilli*
Yleisiä grillityyppejä ovat hiiligrilli, puugrilli, kaasugrilli ja sähkögrilli. Grilliin saa lisävarusteena savustimen tai savustuslaatikon, jolla ruokaa voi savustaa.

Grillauksen perusvälineitä ovat tukevat ja pitkävartiset pihdit, bambu- tai metallivartaat, voitelusivellin marinadin sivelyyn, metalliharja grillin puhdistukseen, lämpömittari oikean grillauslämpötilan varmistamiseksi sekä lihalämpömittari lihan lämpötilan ja kypsyyden tarkistamiseksi.

Grillin käyttö ja sytytys
-------------------------

Sytytetty grilli.
Tulinen grilli ja sytytysneste ovat vaarallisia, joten grilli sijoitetaan riittävän kauan rakennuksista ja puista sekä helposti syttyvistä esineistä. Turvallisuutta lisää grillin pitäminen puhtaana ja sen tarkistaminen tukkeutumien ja muiden vikojen varalta säännöllisesti.

Grilli sytytetään sen tyypistä riippuvalla tavalla, ja sen lämpötila säädetään halutulle tasolle. Lämpötila voi olla noin 110 celsiusasteesta aina 290 celsiusasteeseen saakka. Erilaiset ruoat vaativat erilaisen grillauslämpötilan.

Grillausmenetelmät
------------------

Hampurilaispihvien suoragrillausta hiiligrillissä.
Suoragrillauksessa ruoka kypsennetään suoraan lämmönlähteen, kuten hiilien tai polttimon, yläpuolella. Grillaus tapahtuu korkeassa lämpötilassa öljytyllä ritilällä kerran kääntäen. Ruoka paistuu nopeasti, muutamassa minuutissa. Ruokaan tulee ritilän jäljet, hiillostunut maku ja karamellisoitunut pinta, ja sisältä se säilyy kosteana ja mureana. Suoragrillausta käytetään esimerkiksi pihvien, kyljysten, hampurilaisten, kalan, äyriäisten, kanan, makkaroiden ja kasvisten grillaukseen.

Epäsuorassa grillauksessa ruokaa ei laiteta suoraan lämmönlähteen yläpuolelle vaan sen sivuun, jolloin ruoka paistuu hitaasti. Hiili- ja puugrillissä ruoka paistetaan hiilten ja puun keskelle jätetyn tyhjän tilan yläpuolella. Kaasugrillissä sammutetaan ne polttimet, joiden yläpuolelle ruoka laitetaan. Grillin kansi pidetään kiinni grillauksen aikana, jotta lämpö ei karkaa. Epäsuoraa grillausta käytetään esimerkiksi pitkää kypsentämistä vaativiin lihanpaloihin, kuten paisteihin ja kokonaisiin broilereihin.

Savustuksessa ruoka kypsennetään grillin puun tai hiilten lämmöllä ja savulla, jotka täyttävät grillin, kun sen kansi on suljettu. Savustuslämpötila on yleensä matalampi kuin grillauksessa. Ruoka kypsyy ja maustuu samanaikaisesti.

Lähteet
-------

* Donovan, Robin: *Kuumaa kamaa grillistä*. Suomentanut Nieminen, Aatos. Gummerus, 2017. ISBN 978-951-24-0397-4.

### Viitteet

1. ↑  Donovan 2017, s. 6–9.
2. ↑  Donovan 2017, s. 14–15.
3. ↑  Donovan 2017, s. 16.
4. ↑  Donovan 2017, s. 12–14.
5. 1 2 3  Donovan 2017, s. 10–11.
Kepler 42:n järjestelmä vertautuu kertolaisten radoilta Jupiterin kuujärjestelmään.
**Kepler 42** eli *KOI-961* on punainen kääpiötähti, jolta on löydetty kolme planeettaa.

Tähden kuvaus
-------------

Tähti *Kepler 42* sijaitsee Joutsenen tähdistössä, mutta on erittäin himmeä 16,2 suuruusluokan tähti, jollainen näkyy vain suurella kaukoputkella. Kepler 42 on 126 valovuoden päässä oleva punainen kääpiötähti, jonka spektrityyppi on M5V. Tähden Kepler 42 massa noin 0.13 auringon massaa, säde 0.17 auringon sädettä, pintalämpötila 3068 K ja luminositeetti 2,4 tuhannesosaa Auringon luminositeetista. Metallipitoisuus [Fe/H] =-0.48±0.17.

Planeettakunnan tiedot
----------------------

Tähden kolme planeettaa *c*, *b* ja *d* on löydetty mittaamalla tähden kirkkautta Kepler-avaruuteleskoopilla. Vaikka planeettoja ei suoraan havaita, niiden aiheuttamat jaksoittaiset himmenemiset kyetään mittaamaan. Planeetat ovat luultavasti kaikki elinkelvottomia, koska ne ovat kuumia. Hieman tätä järjestelmää muistuttavia moniplaneettajärjestelmiä on tähdillä Kepler-20, 55 Cancri, Kepler-11, Gliese 581, Gliese 876, HD 10180 ja Kepler-33.

| Tunnus | Massa Maata | Kiertoaika päivää | Radan isoakselin puolikas AU | Soikeus | Säde | Lämpötila, jos heijastavuus on 0.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **c** | <2.06 M⊕  | 0.45328509 ± 9.7x10-7 | 0.006 | 0 | 0.73 ± 0.20 R⊕ | 455 °C |
| **b** | <2.73 M⊕ | 1.2137672 ± 4.6x10-6 | 0.0116 | 0 | 0.78 ± 0.22 R⊕ | 251 °C |
| **d** | <0.9 M⊕ | 1.856169 ± 1.4x10-5 | 0.0154 | 0 | .57 ± 0.18 R⊕ | 181 °C |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Characterizing the Cool KOIs III. KOI-961: A Small Star with Large Proper Motion and Three Small Planets[vanhentunut linkki]
2. ↑  Kapler 42 Exoplanet.eu
**Alberto Otárola Peñaranda** (s. 12. helmikuuta 1967*lähde?*) on perulainen poliitikko ja Perun pääministeri vuodesta 2022 lähtien. Hän toimi myös Perun puolustusministerinä puolen vuoden ajan joulukuulta 2011 toukokuulle 2012.*lähde?*

Koulutus ja näkemykset
----------------------

Otárola on koulutukseltaan lakimies, jolla on jatkotutkinto valtio-opin ja hallinnon ajalta. Hän painottaa erityisesti perustuslakia sekä hallinto- ja työoikeutta. Hän on käyttänyt oikeudellista puolustusta erityisesti Perun perustuslaillisessa ja korkeimmassa oikeudessa.

Muut toimet ja ansiot
---------------------

Otárola on ollut Kansainvälisen huumausainevalvontalautakunnan varsinainen jäsen ja varapuheenjohtaja. Hän ollut myös Perun presidentin neuvonantaja, puolustusminiteri ja sisäasioiden varaministeri. Otárola on palkittu Perun ansiomerkillä suurristillä ja Ayacuchon ritarikunnalla, joka on Perun armeijan korkein ansiomerkki.

Lähteet
-------

1. ↑  The National: Peru appoints new prime minister after protests *The National*.  21.12.2022. Viitattu 23.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Luis Alberto Otárola Peñaranda - Peruvian President of the Council of Ministers *www.gob.pe*. Viitattu 23.7.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alberto Otárola** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pōmare V** (oikealta nimeltään **Teri’itari’a Teratane Pomare**, 3. marraskuuta 1839 – 12. kesäkuuta 1891) oli Tahitin kuningaskunnan viimeinen kuningas, joka hallitsi vuosina 1877–1880.

Pōmare V oli kuningatar Pōmare IV ja tämän miehen Ariʻifaʻaiten poika ja vanhin perheen aikuisikään eläneistä pojista. Hän nousi kruununperijäksi vuonna 1855 vanhemman veljensä kuoltua. Pōmare V oli naimisissa kaksi kertaa: ensimmäisen kerran Teuhen kanssa vuosina 1857–1861 ja toisen kerran Maraun kanssa 1875–1887. Molemmat avioliitot päättyivät eroon. Jälkimmäisestä liitosta syntyi yksi poika ja kaksi tytärtä.

Vuonna 1880 Pōmare V luopui kruunusta ja luovutti kuningaskuntansa Ranskan alaisuuteen.

Kuningas kuoli alkoholismiin 12. kesäkuuta 1891. Hänen hautansa oli alun perin tarkoitettu hänen äidilleen, mutta hän siirsi äidin ruumiin kuningasperheen hautausmaalle. Vaikka hautaa pidetään arkkitehtuurisena huippusuorituksena, Paul Gauguinin mielestä se oli ruma ympäröivän luonnon kauneutta vasten.

Kunnianosoitukset
-----------------

* Kunnialegioona (Ranska, 1880)
* Maatalousansioiden ritarikunta (Ranska, 1880)

Galleria
--------

* Nuori Pōmare VNuori Pōmare V
* Pōmare V univormussaan.Pōmare V univormussaan.
* Pōmare V:n hauta vuonna 2015.Pōmare V:n hauta vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tahiti5 *royalark.net*.  2023. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Pomare V, Last King of Tahiti from Tahiti--Ensemble de 16 Photographies *University of Hawaiʻi at Mānoa*.  2023. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  L'histoire des polynésiens & de Tahiti Et Ses Îles *Tahiti Tourisme*. Viitattu 6.2.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Tomb Of King Pomare V - Arue *Tahiti Tourisme*. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
5. ↑  Latest from Tahiti *paperspast.natlib.govt.nz*. Viitattu 6.2.2023. (englanniksi)
6. ↑  TOAREVA - Carnet d'Aventure Tahiti by Arnaud Simonnet (s. 5) *issuu.com*. Viitattu 6.2.2023. (ranskaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |
Meänmaan lippu
**Meänmaan lipun päivä** (meänkieleksi *Meän flakun päivä*) tai **Meänmaan päivä** tai **Tornionjokilaakson päivä** on Tornionjokilaaksossa 15. heinäkuuta vietettävä juhlapäivä. Perinteen aloitti vuonna 2007 perustettu Meänmaan Tinkerit -yhdistys, joka julkisti tuolloin Meänmaan lipun. Päivä on ollut Ruotsissa almanakkaan merkitty juhlapäivä vuodesta 2015.

Päivän tausta
-------------

15. heinäkuuta 2017 rajan molemmilta puolilta kokoontui noin 70 ihmisen joukko Ylitornion ja Aavasaksan sillalle. Tapahtuma alkoi sillä, että kello puoli kaksitoista alettiin kantamaan lippuja sekä Ylitorniosta Ruotsin puolelta että Aavasaksasta Suomen puolelta. Ryhmät kohtasivat sillan keskellä, jossa kaadettiin symbolinen rajakivi sillalta jokeen merkiksi maiden rajan ylittävästä yhteistyöstä. Tämän jälkeen laulettiin meänkiellä laulu *Väylä on aina ollu*.

20. heinäkuuta Ylitorniossa järjestettiin myös lipunpäivästä ja seremoniasta seminaari, jossa pystyi myös liittymään Meänmaan Tinkerit -yhdistykseen, jonka jäsenkortti oli suunniteltu näyttämään Meänmaan passilta. Lipunnostopäivästä tuli yhdistyksen järjestämä vuosittainen kansallispäivä.

Lipulla ja passilla oli myös vastustajansa. Kirjailija Mikael Niemestä lippu, passi ja suomen kielen korostus ovat nationalistisia, eikä hän kaivannut kansallispäivää, jona ihmiset seisovat vartioimassa joen rantaa laulaen kansallismielisiä tornionlaaksolaisia lauluja. Niemen mukaan olisi parempi muistaa lippupäivää nostamalla kauniit räsymatot lipputankoon ja juhlimalla kukin tavallaan.

Päivän vakiinnuttua Meänmaan Tinkerit -yhdistys ehdotti Ruotsin akatemialle päivää kalenteriin, jolloin tornionjokilaaksolaisia edustanut STR-T-yhdistys teki valituksen siitä, että kaikkia alueella asuvia ei ollut kuultu. Asiasta keskusteltiin, ja vuonna 2013 päästiin yhteisymmärrykseen siitä, että heinäkuun 15. päivää juhlitaan tornionlaaksolaisten ja kveenien päivänä. Kun kaikki yhdistykset olivat sopineet yhteisestä lippupäivästä, se tarkoitti, että se oli muidenkin kuin vain meänkielen osaajien päivä. Samalla haettiin mallisuojaa lipulle.

Katso myös
----------

* Meänkielen päivä
* Ruotsinsuomalaisten lippu

Lähteet
-------

1. ↑  Meänmaalle juhlapäivä ja lipulle mallisuoja *Yle Uutiset*.  8.10.2013. Viitattu 11.2.2024.
2. ↑  Hannele Kenttä: Meän flakun päivää juhlittiin ympäri Tornionlaaksoa *Sveriges Radio*.  15.7.2016. Viitattu 11.2.2024.
3. 1 2  Meänmaan Tiuku: Meänflaku – Näin se alko (Elin Emborg uutinen Kuriren -lehdessä) *liipetti.net*. Viitattu 13.2.2024.
4. 1 2  Eller varför inte en trasmatta? *Sveriges Radio*.  6.6.2014. Viitattu 13.2.2024. (ruotsiksi)
5. 1 2  S. V. T. Nyheter: Tornionlaaksolaiset sopuun liputuspäivästä *SVT Nyheter*.  14.6.2013. Viitattu 12.2.2024.
6. ↑  Meän flaku ei vähennä kansallisen lipun merkitystä *Sveriges Radio*.  18.6.2013. Viitattu 12.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Meänmaan Tiuku -lehden artikkeli ensimmäisistä Meän Flakun Päivän tapahtumista
**Myyrinpuhos** on Vantaan Myyrmäessä, aivan Myyrmäen aseman vieressä sijaitseva kolmikerroksinen ostoskeskus, joka valmistui vuonna 1975. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Eero Kostiainen. Kiinteistön nykyinen omistaja on Taitokaari Oy.

Ostoskeskuksessa toimi sen alkuaikoina muun muassa Alko, elokuvateatteri, Osuuspankki, ravintola Toppari, Valintatalo ja yksityinen lääkäriasema. Talon suurin käyttäjä on kulttuuritalo Myyräncolo, jonka käytössä on noin 70 % kliinteistön tiloista. Muita käyttäjiä olivat Vuonna 2020 Myyrmäen apteekki, ravintolat Molly Malone's Toppari, R-kioski, parturi sekä Ladyt-kuntosali. 

Myyrinpuhoksen läheisyydestä löytyy kaksi sitä uudempaa ostoskeskusta: Isomyyri ja Myyrmanni.

Tyyli
-----

Myyrinpuhos vuonna 2020. Vasemmassa reunassa Myyrmäen rautatieasema.
Rakennuksen ilme on futuristinen, ja arkkitehtonisesti se edustaa harvinaista konstruktivismia. Sen yksityiskohtien on sanottu muistuttavan hieman Matti Suurosen muoviarkkitehtuuria. Julkisivun punaiset ja keltaiset väripaneelit ovat rakennusajankohdalle hyvin tunnusomaisia. Myös katolle rakennettu ilmastointihuone viittaa 1970-luvun tyyliin, ja siitä on tullut myös alueen maamerkki. 1990-luvulla kauppakeskuksen alkuperäiset katokset purettiin ja julkisivun ilmettä muutettiin. Katosten väri vaihtui punaisesta vaalean harmaaseen.

Ostoskeskus on säilynyt melko hyväkuntoisena ja se on arvioitu rakennushistoriallisesti kansainvälisesti tai valtakunnallisesti merkittäväksi, 1. arvoluokkaan kuuluvaksi kohteeksi.

Tulevaisuus
-----------

Muistolaatta Myyrinpuhoksen katutason läpikulkukäytävän (Liesipolun osa) seinässä.
Myyrinpuhos on purku-uhan alla. Myyr York Downtown -nimisen suunnittelukilpailun voittajaehdotuksen mukaan Myyrinpuhoksen ja Isomyyrin paikalle rakennetaan korkeita tornitaloja ja alueelle kokonaisuudessaan paljon uusia asuntoja. Vantaan kaupunginmuseo on esittänyt Myyrinpuhoksen suojelua tai osittaista suojelua, mutta yhtään ostoskeskusta Vantaalla ei ole kuitenkaan suojeltu, ja moni niistä on katoamassa kaupunkikuvasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jokinen, Pauliina: Avaruushenkinen ostoskeskus on seissyt jo yli 40 vuotta Myyrmäen symbolina, nyt se aiotaan jyrätä *Helsingin Sanomat*.  1.6.2019. Viitattu 1.7.2021.
2. 1 2  Karitta Laitinen, Eija Huuhka: Vantaan ostoskeskukset (pdf) (s. 35-36) Aalto-yliopisto. Viitattu 2.9.2013.
3. ↑  Kuukkanen, Tatu: Myyrmäen keskusta menee täysin uusiksi Vantaalla – vanhat ostoskeskukset puretaan, tilalle kohoaa tornitaloja *Yle*.  11.4.2019. Viitattu 1.7.2021.
4. ↑  Salomaa, Marja: Myyrmäen keskusta menee täysin uusiksi Vantaalla – vanhat ostoskeskukset puretaan, tilalle kohoaa tornitaloja *Rakennuslehti*.  19.5.2020. Viitattu 1.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Myyrinpuhos** Wikimedia Commonsissa
**Sepp Kuss** (s. 13. syyskuuta 1994 Durango, Colorado) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän on parhaimmillaan etappikilpailuissa sekä mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rally Cycling -joukkueessa 2016–2017 ja on edustanut Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike -tallia vuodesta 2018.

Kuss voitti Tour of Utahin kokonaiskilpailun 2018. Hän voitti Santuario del Aceboon päättyneen 15. etapin Espanjan ympäriajossa 2019 ja Andorra la Vellaan päättyneen 15. etapin Ranskan ympäriajossa 2021. Vuoden 2023 Espanjan ympäriajossa hän voitti Javalambreen päättyneen kuudennen etapin ja siirtyi kahdeksannen etapin jälkeen kokonaiskilpailun johtoon. Lopulta hän voitti kokonaiskilpailun 17 sekunnin erolla Jonas Vingegaardiin.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2016
Redlands Bicycle Classic, 2. etapin voitto
Tour de Beauce, 2. etapin voitto
2017
Tour of Alberta, kokonaiskilpailussa toinen
2018
Tour of Utah, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 2. 5. ja 6. etapin voitto
2019
Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
2020
Critérium du Dauphiné, 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
2021
Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 17. etapilla toinen
2022
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
2023
UAE Tour, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto, 13. etapilla toinen, 17. etapilla kolmas
2024

Baskimaan ympäriajo, näkikirikilpailun voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sepp Kuss *procyclingstats.com*. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sepp Kuss *cyclingarchives.com*. Viitattu 1.1.2024. (englanniksi)