recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suomessa valmistetun VRRVY-tutkajärjestelmän 3D-antenni. Keski-Suomen ilmailumuseo.
**Keskivalvontatutka** on Suomessa käytetty määritelmä noin 300 km:n valvontaetäisyyksillä toimivalle ilmavalvontatutkalle. Sen ominaisuuksiin kuuluu yleensä korkea keilan ulottuvuus, ei niinkään suuri kantama. Usein tutka rakennetaan 3D-tutkaksi, jolloin se mittaa suunnan ja etäisyyden lisäksi myös lentävän maalin korkeuden. Tutkan käyttämä toimintataajuus on yleensä 3 GHz (aallonpituus 10 cm). Tutka yleensä toimii osana tiheää tutkaverkostoa, joka muodostaa lennonvarmistuksen tai ilmapuolustuksen ilmatilannekuvan perustan.

Suomen ilmapuolustuksessa keskivalvontatutka on ollut käytössä jo 1960-luvulta asti. Se oli rakennettava kotimaassa kylmän sodan ajan ulkomaisten laitteiden saatavuusvaikeuksien vuoksi. VRRVI ja VRRVY olivat ensimmäiset keskivalvontatutkat. VRRVY:n erikoisuutena on 3D-tutkan vaatima korkeudenmittausantenni, joka on samassa kompleksissa valvonta-antennin kanssa ristikkäin. Ne ovat jo siirtyneet museoon. Seuraava sukupolvi, myös kotimaassa valmistettu KEVA, oli palveluksessa 1970-luvun lopulta alkaen aina 2000-luvun alkuun asti. Se koostui kahdesta tutkasta, joista toinen oli valvontatutka ja toinen korkeudenmittaustutka.

Uusin keskivalvontakalusto on ranskalaisen Thales Raytheon Systemsin valmistama GM 403 -tutka eli KEVA 2010. Se on liikkuva 3D-tutka ja sisältää myös toisiotutkan.

Katso myös
----------

* Kaukovalvontatutka
* Lähivalvontatutka

Lähteet
-------

1. ↑  Christian Wolff: Waves and Frequency Ranges *radartutorial.eu*.  (englanniksi)
2. 1 2  Ilmavalvontatutkat Ilmavoimat, ilmavoimat.fi. Viitattu 3.3.2019.
**Korkut** ovat Intiassa elävä etninen ryhmä, jonka pääasialliseen asuma-alueeseen kuuluvat Khandwan, Burhanpurin, Betulin ja Chhindwaran piirikunnat Madhya Pradeshissa ja Maharashtran tiikerireservaatin ympäristö. He puhuvat korkun kieltä, joka kuuluu mundakieliin ja jota kirjoitetaan devanagarilla. He ovat yksi Intian hallituksen virallisesti tunnustamista rekisteröidyistä heimoyhteisöistä.

Etymologia
----------

Nimi "Korku" on peräisin sanoista *koro* ja *ku*, joista edellinen merkitsee henkilöä, jälkimmäinen puolestaan elävää. Yhdessä sanat *koro* ja *ku* merkitsevät suunnilleen "elävää yhteisön jäsentä". Korkut kuuluvat mundakansoihin, mutta heidän lähimmät naapurinsa ovat dravidakieltä puhuvat gondit. Korkujen uskotaan olleen alun perin metsästäjä-keräilijöitä, jotka asuivat Satpuravuorten metsissä Tapti-joen molemmin puolin.

Asuminen ja kulttuuri
---------------------

Korkut asuvat pienissä ryhmissä mökkejä, jotka on valmistettu ruohosta ja puusta. Jokaisessa kotitaloudessa on korotettu lavamainen rakenne talon etupuolella. Sitä käytetään erilaisten maatilatuotteiden, kuten karjanrehun, varastointitilana. Heidän tyypillinen juomansa on *Madhuca longifolia* -puun kukista valmistettu viina, jota tehdään melkein kaikissa taloissa. Korkuista 97 prosenttia asuu maaseudulla, ja heidän tärkein elinkeinonsa on maanviljely.

Vaikka sekä korkut että gondit elävät metsissä, he ovat myös erinomaisia maanviljelijöitä, ja Madhya Pradeshin Betulin piirikunnan Bhainsdehin tehsilissä he ovat olleet edelläkävijöitä perunan ja kahvin viljelyssä. Perinteisissä Hari- ja Jitori-juhlissa he juhlivat kuukauden mittaista istutuskampanjaa. Tällä tavoin he torjuvat aliravitsemusta ja ympäristön pilaantumista.

Korkuilla on ainutlaatuinen ja omaperäinen kulttuuri, johon kuuluu rikas perintö vanhoista uskomuksista, perimätiedosta ja tavoista. Yhteisön perinteinen, *Korku Panchayat* -nimellä tunnettu edustuselin löytyy edelleen monista kylistä. Panchayatin jäseniä johtavat *Patelina* tunnettu päällikkö, *padihar* eli pappi ja *kotwar* eli vartija sekä kymmestä kahteentoista Panch-nimisen yhteisön miespuolista jäsentä. Sillä on merkittävä rooli perinteisissä tilaisuuksissa, kuten juhlissa, avioliitoissa ja sekä kylänsisäisten että kylienvälisten konfliktien ratkaisemisessa. Köyhyydestä, nälästä, aliravitsemuksesta ja rahanostajien ja kauppiaiden laajamittaisesta hyväksikäytöstä tunnettu yhteisö kohtaa jokapäiväisessä elämässään lukuisia sosioekonomisia haasteita osittain huonojen luonnonvarojen vuoksi. Vaikka maatalous on useimpien korkujen ensisijainen elinkeino, monet heistä ansaitsevat toimeentulonsa kausiluonteisesti maataloustyöntekijöinä.

Korkujen kansantanssia kylässä lähellä Hatrua
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Korku people
Koira, jolla on sisäelinoireinen leishmaniaasi.
**Koiran leishmaniaasi** on koiralla esiintyvä leishmaniaaseihin kuuluva, *Leishmania*-alkueläimen aiheuttama tartuntatauti, joka on pääasiallisesti hietasääsken levittämä. 

Koiralla tauti havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1903. Vuonna 1940 arvioitiin leishmaniaasia olevan 40 prosentilla Rooman alueen koirista. Vuonna 2007 tehdyissä tutkimuksissa 29,9 prosentilla Etelä-Italian kenneleiden koirista sai positiivisen tuloksen leishmaniaasitesteistä. Leishmaniaasia tavataan Välimeren alueella.

Leishmaniaasin itämisaika on kuukausista vuosiin, joten sen toteaminen on vaikeaa. Myös eri testausmuodot ja niiden tehokkuudet vaihtelevat. Eri järjestöt suosittelevatkin Italiasta, Espanjasta ja Välimeren alueelta tuotujen koirien vuosittaista testausta taudin varalta. Yhdysvalloissa tautia tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2000. Leismaniaasia on tavattu Yhdysvalloissa kettukoirilla ja spinonella. Tautia on myös tavattu Etelä-Amerikassa.

Tauti leviää pääasiallisesti hietasääskien välityksellä, mutta tartunta voi tapahtua jonkin lähteen mukaan myös koirien kirppujen kautta. Tauti ei leviä pisaratartuntana. Leishmaniatartunta ei ole koiralle tappava, ja hoitomenetelmiä on kehitetty. Moni tartunnan saanut koira voi elää normaalia elämää lääkityksen avulla, mutta kontrollia on hyvä ylläpitää.

Oireet
------

Leishmaniaasin oireet jaetaan kahteen luokkaan: iho-oireet ja sisäelinoireet. Kumpiakin voi esiintyä yhtä aikaa koirassa. Sairaus alkaa yleensä iho-oireina. Taudin edetessä oireita tulee lisää ja ne pahenevat. Oireita ovat muun muassa:

Iho-oireet
* ihovammat
* turkin lähtö
* haavainen ihotulehdus (*ulcerative dermatitis*)
* kesivä, hilseilevä ihotulehdus (*exfoliative dermatitis*)

Sisäelinoireet
* turvonneet rauhaset
* munuaisongelmat

Muut oireet
* ripuli
* kuumeilu
* lisääntynyt juominen ja virtsaus (munuaisten häiriöistä johtuen)
* nenäverenvuodot
* laihtuminen ja ruokahaluttomuus

Testaaminen
-----------

Tällä hetkellä*milloin?* tehokkain testaustapa on PCR-menetelmä.

Lähteet
-------

* Lisa Cinciripini: Leishmaniasis and The Neapolitan Mastiff (Arkistoitu – Internet Archive) Pdf. Luettu 2008.
* Leishmaniasis in the Spinone Italiano
* Dog fleas implicated in leishmaniasis spread

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koiran leishmaniaasi**.
* Leishmaniasis info (englanniksi)
* Science Daily -Canine Leishmaniasis Cases Are Confirmed In 21 States (englanniksi)
* Canine visceral leishmaniasis, United States and Canada, 2000-2003 (englanniksi)
* CVBD: Leishmaniosis Video koirasta, jolla on leishmaniaasi (englanniksi)
* A.T.I.MA.NA: Leishmaniosi del Mastino Napoletano (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
* Veterinary Clinical Pathology Clerkship Program -Overview of Canine Leishmaniasis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* US & Brazil 2002 US Department of Defense funded Canine Leishmaniasis Project (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tenkain perustama Kan'ei-jin temppeli.
**Tenkai** (jap. 天海, 1536 – 1643) oli japanilainen buddhalaismunkki, joka eli Azuchi-Momoyama ja Edo-kausilla. Hänen buddhalainen nimensä oli alkuun **Zuifū** (jap. 随風), mutta se vaihtui Tenkaiksi vuonna 1590. Kuolemansa jälkeen Tenkaille myönnettiin nimi **Jigen Daishi** (jap. 慈眼大師) vuonna 1648.

Tenkai vaikutti Kita-inin temppelissä Kawagoessa, ja nousi luostarin johtoon vuonna 1599. Hän kuului Tokugawa Ieyasu sisäpiiriin, ja toimi yhteyshenkilönä Tokugawa-shōgunaatin ja Kioton keisarillisen hovin välillä. Yksi hänen aloittamista projekteista oli Oda Nobunagan tuhoaman Enryaku-jin temppelin jälleenrakennus. Hän myös sai luvan uudistaa Kita-inin temppeliä, ja muutti itse temppelin nimeä.

Kun Ieyasu lähestyi kuolemaa, hän antoi Tenkaille tehtäväksi hautajaisten järjestämisen ja Ieyasun nimen muutamisen kuolemanjälkeiseen muotoon. Tenkai valitsi tälle nimen Tōshō Daigongen. Tenkai jatkoi shōgunaatin palvelemista kahden seuraavan shōgunin ajan, ja sai Tokugawa Iemitsulta tehtäväksi perustaa Kan'ei-jin temppeli Uenoon, koilliseen Edon linnasta. Tämä vastasi Tenkain omia haaveita vahvan uskonnollisen keskuksen luomisesta. Temppelin oli tarkoitus torjua pahoja henkiä, joiden uskottiin virtaavan kaupunkiin koillisesta.

Tenkain varhaisesta elämästä ei tiedetä mitään, ja se on herättänyt monenlaisia huhuja. Esimerkiksi jotkin fiktiokirjailijat ovat yhdistäneet Tenkain Nobunagan pettäneeseen Akechi Mitsuhideen. Mitsuhiden kuolemasta ei ole varmaa tietoa, ja jotkut ovat uskoneet hänen aloittaneen uuden elämän Tenkaina.

Lähteet
-------

* Watanabe, Hiroshi: *The Architecture of Tōkyō*. Axel Menges, 2001. ISBN 978-3-93069-893-6.

### Viitteet

1. 1 2  Watanabe, s.34
2. 1 2  Watanabe, s.30


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Helenos** (m.kreik. Ἕλενος, lat. *Helenus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Priamoksen ja Hekaben poika ja Kassandran kaksosveli.[1] Hän oli kuuluisa ennustuskyvystään, mutta hän toimi myös soturina Troijan sodassa.[2]

Pariin kuoleman jälkeen Helenos ajautui riitaa Deifoboksen kanssa siitä, kenelle Helena kuuluisi. Tultuaan lyödyksi hän pakeni Ida-vuorelle, josta kreikkalaiset hänet vangitsivat.[3] Toisen version mukaan hän jätti kaupungin ja liittyi kreikkalaisiin omasta tahdostaan. Vaihtoehtoisesti hän joutui Odysseuksen ansaan tämän haluttua kuulla Helenoksen ennustuksen siitä, miten kaupunki kukistuisi.

Helenos paljasti kreikkalaisten tarvitsevan hankkia Palladionin, tuoda Pelopsin luut Troijaan ja suostutella Neoptolemos liittymään mukaan sotaan.[4] Myöhempien lähteiden mukaan Helenos kertoi Troijan hevosen olevan välttämätön sodan voittamiseksi.[5] Sodan jälkeen Helenos asettui Epeirokseen.[6]

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.12.5 (engl. käännös).
2. ↑  Homeros: *Ilias* 13.576–580 (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi 5.9 (engl. käännös).
4. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi 5.10 (engl. käännös).
5. ↑  Diktys Kreetalainen: *Troijan sodan kronikka* 5.9 (engl. käännös)
6. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.11.1–2 (engl. käännös).
**Gainy** (ven. Га́йны, komipermjakiksi Гайна, *Gaina*) on maaseututaajama, maalaiskunta sekä Permin aluepiirin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Gainyn piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kama-joen rannalla 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2002).

Gainyn kirkonkylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Sen nimityksen uskotaan perustuvan baškiirilaiseen suvunnimeen. Vuonna 1926 kylästä tuli Gainyn piirin keskus. Vuodesta 1963 lähtien sillä oli kaupunkimaisen taajaman status.

Taajamassa toimii konepaja, metsäteollisuusyritys Gainyles, rakennusyrityksiä, metsätila ja lentokenttä. Palveluihin kuuluu lastentarhoja ja kouluja, lasten taidekoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Taajamassa on vuonna 1959 perustettu kotiseutumuseo. Lähistöllä sijaitsee Gainyn muinaislinna ja kaksi keskiaikaista asuinpaikkaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Entsiklopedija Permi: Gainy *enc.permkultura.ru*.  Arkistoitu 31.3.2012. Viitattu 14.2.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 14.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gainyn piirin sivusto (venäjäksi)
Piirityskoneen pienoismalli Thessalonikin tekniikan museossa.
**Helepolis** (m.kreik. ἑλέπολις, suomeksi *Kaupunkien valtaaja*) oli antiikin aikainen piirityskone, jota käytettiin Rhodoksen piirityksessä vuosina 305–304 eaa. Helepolis oli noin 41 metriä korkea ja noin 21 metriä leveä, ja siinä oli kahdeksan halkaisijaltaan 0,92 m kokoista pyörää. Helepolis koostui yhdeksästä kerroksesta, joiden välillä kulki portaat sekä ylös- että alaspäin kulkeville.

Piirityskoneen alin kerros oli noin 65 neliömetriä ja kerrokset pienenivät ylöspäin mentäessä. Torni oli päällystetty kolmelta sivulta tulelta suojaavilla metallilevyillä, ja sen seinissä oli aukot torniin asennettuja ballistoja ja katapultteja varten. Tornissa oli tilaa monelle katapultille. Tornia liikutettiin eteenpäin vetämällä sen eteen maahan ankkuroituihin väkipyöriin kiinnitettyjä köysiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  McNab, Chris: *Sata asetta joilla tehtiin historiaa*, s. 27–30. Suomentanut Kari Koski. Gummerus Kustannus Oy, 2011. ISBN 978-951-20-8609-2. (suomeksi)
2. ↑  McCoy, Jessica: The Helepolis *Age of Empires*.  15.2.2016. Jessica McCoy. Viitattu 26.7.2018.
**Toyota GT86** on Toyotan vuodesta 2012 lähtien valmistama takavetoinen coupé-korinen urheiluautomalli. GT86 on kehitetty yhteistyössä Subarun kanssa, ja sen lähes identtinen sisarmalli on Subaru BRZ. Aasiassa, Australiassa, Pohjois-Amerikassa, Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikassa ensimmäisen sukupolven mallin nimenä oli **Toyota 86**, Bruneissa, Nicaraguassa ja Jamaikassa **Toyota FT86**. Vuoteen 2016 asti autoa myytiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa **Scion FR-S** -nimisenä, kunnes Toyota lakkautti Scion-merkin. 

Vuonna 2021 esitelty toisen sukupolven malli on nimeltään **Toyota GR86**, joka tarkoittaa Gazoo Racingia.

Toyota GT86 (2012–2021)
-----------------------

Toyota GT86:n tuotantomalli esiteltiin Tokion autonäyttelyssä joulukuussa 2011. Sarjavalmistus alkoi helmikuussa 2012 Subarun tehtaalla Gunmassa.

Toyota GT86:ssa on vapaasti hengittävä nelisylinterinen 2,0-litrainen bokserimoottori, joka tuottaa tehoa 200 hevosvoimaa. Moottori on Subarun kehittämä, mutta siinä käytetään Toyotan D-4S-suorasuihkutusjärjestelmää. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaali- tai automaattivaihteisto.

Scion FR-S
Facelift-mallin Toyota GT86.
New Yorkin autonäyttelyssä keväällä 2016 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut GT86. Näkyvimmät uudistukset olivat uudelleenmuotoillut etu- ja takapuskurit. Sekä etu- että takavalot on toteutettu LED-tekniikalla. Lisäksi sisatilojen materiaalit ovat valmistajan mukaan aikaisempaa laadukkaampia. Moottorin teho nousi 205 hevosvoimaan.

Toyota GR86 (2021–)
-------------------

Toyota GR86 -nimen saanut toisen sukupolven malli esiteltiin huhtikuussa 2021, viisi kuukautta uutta Subaru BRZ:aa myöhemmin. Euroopassa Subarun mallia ei enää myydä.

Voimanlähteenä on 2,4-litraiseksi kasvanut Subarun nelisylinterinen vapaasti hengittävä bokserimoottori, jonka teho on 235 hevosvoimaa. Vaihteistoksi voi edelleen valita kuusivaihteisen manuaali- tai automaattivaihteiston.

Lähteet
-------

1. ↑  2022 Toyota GR86 Keeps the RWD Sports-Car Spirit Alive *caranddriver.com*.  5.4.2021. Viitattu 5.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Toyota GT86 Facelift (NYIAS 2016): Vorstellung – Facelift für den GT 86 *Auto Bild*.  17.3.2016. Viitattu 21.5.2019. (saksaksi)
3. ↑  Toyota uudistaa takavetoista sporttiaan *Kauppalehti*.  22.3.2016. Viitattu 21.5.2019.
4. ↑  Hyvästi Toyota GT 86, tervetuloa Toyota GR 86 – Tämä urheiluauto nähdään myös Euroopassa *Tekniikan Maailma*.  6.4.2021. Viitattu 8.8.2021.
5. ↑  Toyota GR 86 – lisää tehoa, vähemmän painoa *Moottori*.  8.4.2021. Viitattu 8.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toyota GT86** Wikimedia Commonsissa
TMMI:n sisäänkäynti.
**Toyota Motor Manufacturing Indiana, Inc.** (TMMI) on autotehdas, joka sijaitsee Indianan osavaltion Gibosonin piirikunnassa, Princetonin ja Fort Branchin välillä. Se on osa Toyota Motor Engineering & Manufacturing North Americaa, jonka japanilainen Toyota Motor Corporation omistaa. TMMI on Evansvillen alueen suurin työnantaja.

Tehdas rakennettiin vuonna 1996, ja se full-size -luokan pick-upin valmistuksen Yhdysvaltain markkinoille. Toyota Tundran valmistus alkoi vuonna 1999. Ennen sitä tehtaalla valmistettiin Toyota T100 -mallia. Toyota Sequoian valmistus alkoi 2000. 

Tila-auto Siennan valmistus siirrettiin TMMI:lle vuonna 2003. Toyota lopetti Tundran valmistuksen TMMI:llä vuonna 2008, ja aloitti kokoonpanon Toyota Motor Manufacturing Texas -tehtaalla, San Antoniossa. Toyota Highlanderin valmistus siirrettiin TMMI:lle 2009. 

Tehdas on jaettu kahteen osaan; "länsitehdas" valmistaa Highlander- ja Sequoia -malleja, ja "itätehdas" valmistaa Siennaa sekä Highlanderia. Kaikki Toyota Highlanderit valmistetaan TMMI:llä lukuun ottamatta Kiinan markkinoille tarkoitettuja autoja, joita valmistaan Kiinassa.

Nykyiset mallit
---------------

* Toyota Sequoia (2000–)
* Toyota Sienna (2003–)
* Toyota Highlander (2009–)
* Toyota Highlander Hybrid (2014–)

Entiset mallit
--------------

* Toyota Tundra (1999-2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Toyota Motor Manufacturing, Indiana, Inc. (TMMI) Fact Sheet *Toyota Motor Sales, U.S.A. Inc.*.  17.4.2017.  Arkistoitu 21.11.2017. Viitattu 11.5.2020.
**Hilary Knight** (s. 12. heinäkuuta 1989 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja kolme hopeaa sekä MM-kilpailuissa yhdeksän kultaa ja neljä hopeaa. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut CWHL-seura Les Canadiennes de Montréalia.

Knight on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä saanut olympiahopeaa Vancouverissa 2010, Sotšissa 2014 ja Pekingissä 2022. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2016, 2017, 2019 ja 2023 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2007, 2012, 2021 ja 2022. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen olympialaisissa 2014 sekä MM-kilpailuissa 2011, 2015, 2016 ja 2019. Vuoden 2023 MM-kilpailuissa hän oli paras maalintekijä ja teki loppuottelussa kolme maalia Yhdysvaltojen voittaessa Kanadan maalein 6–3.

Knight edusti Wisconsinin yliopistoa vuosina 2007–2009 ja 2010–2012, Boston Bladesia vuosina 2012–2015 sekä Boston Pridea vuodesta 2015 ennen siirtymistään Les Canadiennes de Montréaliin.

Hilary Knightin serkku Chip Knight on alppihiihdossa kilpaillut kolmissa olympialaisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hilary Knight *Team USA*. United States Olympic Committee. Viitattu 14.2.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  United States IIHF. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Teiskonlahti, Kirsi: Jo kertaalleen mestaruutta juhlinut Naisleijonat taipui MM-hopealle värikkäiden vaiheiden jälkeen – Yhdysvallat vei voiton voittomaalikisassa  15.4.2019. Yle. Viitattu 15.4.2019.
4. 1 2 3 4  Hilary Knight *USA Hockey*. Viitattu 27.5.2023. (englanniksi)
5. 1 2 3  Yhdysvallat käänsi jääkiekon naisten MM-finaalin päätöserässä ja juhli kultaa arkkivihollistaan vastaan  19.4.2023. Yle. Viitattu 27.5.2023.
6. ↑  Aykroyd, Lucas: Hiirikoski named MVP  14.4.2019. IIHF. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
Aion ja Gaia kuvattuna Sentinumista löydetyn roomalaisen huvilan lattiamosaiikkiin.
*Tämä artikkeli kertoo antiikin kreikkalaisesta jumalasta. Katso muut merkitykset täsmennyssivulta.*
**Gaia** (m.kreik. Γαῖα, "Maa") on kreikkalaisessa mytologiassa alkujumala, maaemo, joka on useiden jumalten ja titaanien äiti.
 Hesiodoksen mukaan Gaia syntyi jumalista toisena heti Khaoksen jälkeen.

Gaia oli alun perin muinainen esihelleenisen ajan jumalatar, jota palvottiin lähinnä Attikan alueella. Gaia on maan alkukantainen olemus, yksi alkuolentojen, Aitherin ja Hederan luomuksista. Eroksen yllyttämänä Gaia synnytti omatoimisesti Pontoksen (meri), Uranoksen (taivas) ja vuoret. Uranoksen kanssa Gaia sai titaanit, kykloopit ja satakätiset, kun taas Gaian ja Tartaroksen (manala) liitosta syntyi hirviömäinen Tyfon. Uranoksen veren hedelmöittämänä Gaia synnytti erinykset, gigantit ja saarninymfit. Pontoksen hedelmöittämänä Gaia synnytti merenjumalat Nereuksen, Thaumaksen, Forkyksen, Keton ja Eurybian.

Gaialla oli muinoin Delfoissa oraakkeli ennen Apollonia. Helleenisellä ajalla Gaista tuli Demeter, viljan jumalatar. Gaia samaistettiin myös Välimeren ikivanhaan hedelmällisyyttä edustaneeseen äitijumalattareen, joka esiintyi Demeterin, Heran, tai Isiksen hahmoissa.

Roomalaisessa mytologiassa Gaiaa vastaa Tellus.

Lähteet
-------

* Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0

### Viitteet

1. 1 2 3  Jordan 1992, s. 99
2. 1 2 3 4  Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 184

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gaia** Wikimedia Commonsissa
Ruotsin Lapinmaat (ruots. *lappmarken*) vuonna 1796.
Lapinkylät 1600-luvulla.
**Lapinraja** eli **Lapin ja Lannan raja** tarkoittaa historiallista rajavyöhykettä suomalaisen ja ruotsalaisen talonpoikaisasutuksen ja saamelaisasutuksen välillä. Lapinrajalta alkoivat saamelaisten käyttämät alueet; talonpojat eivät saaneet asettua sen taakse asumaan eivätkä edes metsästää tai kalastaa alueella ilman saamelaisten lupaa. Rajantakaiset alueet eivät myöskään kuuluneet linnalääneihin. Rajaa ei ollut merkitty karttaan tai maastoon, vaan sen sijainti säilyi paikallisena perimätietona. Lapinrajan tarkka sijainti oli usein riitelyn kohteena ja aiheesta käytiin paljon käräjiä. Esimerkiksi 1672 Kemin kesäkäräjillä alkoi oikeudenkäyntien sarja kemijärveläisten talonpoikien sekä Sodankylän ja Keminkylän lappalaisten välillä rajan sijainnista, joka päättyi lopullisesti lappalaisten eduksi vasta 1724.

Saamelaisten ahkerasta käräjöinnistä huolimatta raja siirtyi kuitenkin pikkuhiljaa pohjoisemmaksi talonpoikaisen asutuksen levitessä. Esimerkiksi Tornionjokilaaksossa lapinraja sijaitsi 1400-luvulla Pellon yläpuolella, mutta vuonna 1584 kuningas Juhana III vahvisti lapinrajan Muonionjoen Sonkamuotkan kohdalle, nykyisen Enontekiön kunnan etelärajalle.

Uuden ajan alussa suurvaltapolitiikka johti rajalinjan merkityksen vähenemiseen. Lanta kuului Ruotsille, joka laajensi valtapiiriään levittämällä talonpoikaista suomalaisasutusta, tavoitteena vahventaa otettaan Lapinmaasta venäläisten (jotka myös verottivat lappalaisia) vaikutusvaltaa vastaan. Uusia alueita raivanneet kaskiviljelijät saivat sekä virallisia että tosiasiallisia helpotuksia ja vapautuksia raskaina pidetyistä veroista, sotaväenotoista ja muista yhteiskunnan rasitteista. Usein vapautuksia luvattiin tietyksi aikaa, toisinaan taas virkamies ei edes tavoittanut uudisasukkaita vuosikausiin. Nämä helpotukset myötävaikuttivat maanviljelyn levittäytymiseen ilmaston kannalta entistä epäsuotuisemmille seuduille. Raja määriteltiin viimeksi juridisesti vuonna 1795, mutta silloin se oli jo pitkälti menettänyt merkityksensä saamelaisen ja suomalaisen asutuksen ja elinkeinojen yhtenäistyessä. Vuodesta 1809 sekä (Suomen) Lappi että (Suomen) Lanta kuuluivat samaan hallintoon; osaksi Venäjään kuuluvaa Suomen suuriruhtinaskuntaa.

Vanha lapinraja ei ole yhtenevä sen enempää nykyisen Lapin maakunnan, saamelaisalueen kuin poronhoitoalueenkaan etelärajan kanssa; sen sijaan Lapin historiallisen maakunnan rajan voi joiltain osin sanoa perustuvan vanhaan lapinrajaan. Kuitenkin tämäkin raja muuttui historiallisena aikana useaan otteeseen, ja näin raja kuvastaa vain pitkän ja monivaiheisen kehityksen viimeisintä vaihetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Suur-Sodankylän historia 1, s.87-92, Jyväskylä 1995, ISBN 951-96796-1-8
2. ↑  Tornionlaakson historia I, s. 258. Malung: , 1991. ISBN 91-630-0263-9
3. ↑  Elo, Tiina & Seppälä, Sirkka-Liisa: *Raivaajien ja rakentajien Salla. Sallan kulttuuriympäristöohjelma*, s. 35-37.. Suomen ympäristö 31 / 2012. Ympäristöministeriö ja Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus, 2012. ISBN 978-952-11-4066-2 (pdf). Lataussivun osoite (pdf) (viitattu 1.11.2019).
**Fita Bayisa** (s. 15. joulukuuta 1972 Ambo, Etiopia) on etiopialainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija.

Bayisan ensimmäiset saavutukset olivat kaksi pronssia maastojuoksun nuorten MM-kilpailuissa vuosina 1990 ja 1991 sekä niiden välissä kulta nuorten MM-kilpailuissa 1990. Vuonna 1991 hän voitti hopeaa Tokion MM-kilpailujen 5 000 metrin juoksussa. Aika 13.16,64 oli nuorten maailmanennätys. 1991 hän voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin kilpailun. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia maastojuoksun MM-kilpailuista. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Oslossa Bislett Gamesissa 10 000 metrin juoksussa ajan 27.14,26, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aika teki hänestä ennakkosuosikin Barcelonan olympialaisissa, mutta olympiakisoissa hän ei menestynyt 10 000 metrillä. 5 000 metrillä hän sai kuitenkin pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 5 000 metrillä yleisurheilun maailmancupin.

Stuttgartin MM-kisoissa 1993 Bayisa sijoittui kolmanneksi 5 000 metrillä ja voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa hopeaa 10 000 metrillä. Stuttgartin aika 13.05,40 jäi hänen ennätyksekseen. Bayisa osallistui tämän jälkeen ahkerasti arvokisoihin, mutta ei kerännyt enää mitaleja. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän oli 5 000 metrillä kahdeksas, Ateenan MM-kilpailuissa 1997 samalla matkalla kymmenes ja Sevillan MM-kilpailuissa 1999 kuudes. Bayisa osallistui vielä Sydneyn olympialaisiin 2000, jossa oli neljäs 5 000 metrin kilpailussa.

Lähteet
-------

* Fita Bayisa Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  FITA BAYISSA *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Malli leivinhiivan (*Saccharomyces cerevisiae*) preotiinidisulfidi-isomeraasin rakenteesta
**Proteiinidisulfidi-isomeraasi** on isomeraaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi proteiineissa kysteiiniaminohappojen välisten disulfidisidosten muodostumista ja virheellisten disulfidisidosten isomeroimista oikeiksi. Entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa ja se on tärkeässä roolissa proteiinien oikeanlaisessa laskostumisessa tertiäärirakenteeksi. Proteiinidisulfidi-isomeraasin EC-numero on EC 5.3.4.1.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Aitotumaisten eliöiden proteiinidisulfidi-isomeraasi on rakenteeltaan tyypillisesti monomeeri, jonka molekyylimassa on noin 55 kDa. Eliöissä proteiinidisulfidi-isomeraasia esiintyy solujen solulimakalvostossa. Solulimakalvostossa vallitsee hapettavat olosuhteet, jotka ovat suotuisia kysteiiniaminohappojen välisten disulfidisidosten eli rikkisiltojen muodostumiselle. Näiden sidosten muodostuminen on tärkeässä roolissa siinä, miten proteiinit laskostuvat ja muodostavat kolmiulotteissen tertiäärirakenteensa. Proteiinidisulfidi-isomeraasi vaattii koentsyymikseen glutationin, joka ylläpitää entsyymin aktiivisen okhdan kysteiiniaminohapon tioliryhmän vapaassa tiolimuodossa. Lisäksi entsyymillä on sitoutumiskohta glutationireduktaasille.

Proteiinidisulfidi-isomeraasi katalysoi sekä rikkisiltojen muodostumista, että väärien kysteiiniaminohappojen välille muodostuneiden sidosten isomeroimista oikeiksi. Entsyymin aktiivisessa kohdassa on kysteiiniaminohappoja, jotka ovat katalyyttisesti tärkeitä. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu disulfidisidos entsyymin ja jonkin substraattiproteiinin kysteiiniaminohappojen välille. Seuraavassa vaiheessa tämä sidos isomeroidaan siten, että jokin toinen substraatin kysteiiniaminohapoista korvaa entsyymin substraattiproteiinista. Tällöin muodostuu disulfidisidos substraattiproteiinin kahden kysteiiniaminohapon välille ja entsyymi vapautuu. Disulfidisidosten isomeroinnissa mekanismi on samankaltainen ja proteiinidisulfidi-isomeraasi toimii näin ollen niin kutsuttuna saperonina.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 5.3.4.1 - Protein disulfide-isomerase Brenda. Viitattu 4.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Thomas Scott,Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 563. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
3. 1 2 3  Rowen J. Y. Chang,Salvador Ventura: *Folding of Disulfide Proteins*, s. 133-144. Springer, 2011. ISBN 978-1-4419-7272-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.4.2017). (englanniksi)
4. 1 2 3  Natalya K. Nagradova: *Foldases*, s. 2-21. Nova Publishers, 2008. ISBN 978-1604563894. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.4.2017). (englanniksi)
Gaito Gazdanov 1920-luvulla.
**Gaito Gazdanov** (ven. Гайто́ (Гео́ргий) Ива́нович Газда́нов, *Gaito* [*Georgii*] *Ivanovich Gazdanov*; oss. Гæздæнты Бæппийы фырт Гайто, *Gæzdænty Bæppijy fyrt Gajto*) (23. joulukuuta (J. 6. joulukuuta) 1903 Pietari, Venäjä – 5. joulukuuta 1971) oli venäläinen emigranttikirjailija, syntyperältään osseetti.

Gazdanov liittyi valkoiseen armeijaan 16-vuotiaana ja osallistui Venäjän sisällissotaan valkoisten puolella. Hän asui vuodesta 1923 Pariisissa, jossa hän sai pian mainetta kirjailijana ja kriitikkona.

Gazdanovin kirjoja ei ole suomennettu, mutta professori Tomi Huttunen pitää hänen teostaan *Vetšer u Kler* ('Ilta Clairen luona') yhtenä niistä kirjoista, jotka pitäisi suomentaa.

Gazdanovin kirjoja alettiin julkaista Venäjällä kommunismin romahtaessa. Vuodesta 1988 siellä on julkaistu 50 hänen teostaan. Venäläistä kirjallisuutta Massachusettsin yliopistossa (Amherst) opettavan László Dienesin mukaan Gazdanovin teokset ovat vaikeasti käännettäviä, ainakin englanniksi. Toisin kuin toinen emigrantti, Vladimir Nabokov, Gazdanov ei vaihtanut kirjoituskieltä ja jäi siksi jossain määrin pimentoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Gaito Gazdanov, Reference Guide to Russian Literature, viitattu 3.2.2019 (Google Books)
2. ↑  Gaito Gazdanov, (Arkistoitu – Internet Archive) Pushkin Press, viitattu 3.2.2019
3. 1 2  Gaito Gazdanov Harvard Magazine, viitattu 3.2.2019
4. ↑  Miska Rantanen, Kirjoja jotka pitäisi suomentaa. Helsingin Sanomat 3.2.2019 s. C 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kalodíki** (kreik. Καλοδίκι eli Λίμνη Καλοδικίου, *Límni Kalodikíou*) eli **Mórfi** (kreik. Μόρφη eli Λίμνη Μορφής, *Límni Morfís*) on järvi Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Sen pinta-ala on 0,97 neliökilometriä. Järvi on suurimmillaan noin 2,5 kilometriä pitkä ja noin 0,7 kilometriä leveä. Järven syvyys vaihtelee vuodenajasta riippuen ollen noin 0,5–5 metriä.

Kalodíki-järveä.
Kalodíki-järvi sijaitsee Thesprotian alueyksikössä Igoumenítsan kunnan alueella. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Kalodíkin kylä ja itäpuolella Mórfin kylä. Järvi on hyvin rehevöitynyt ja umpeenkasvanut. Se on suojeltu Natura 2000 -alueena.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kalodikiou Lake *Visit Greece*.  Arkistoitu 7.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
2. ↑  GR2120006 Eli Kalodiki, Margariti, Karteri kai Limni Prontani *Natura 2000*. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  GR2120002 Elos Kalodiki *Natura 2000*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalodíki** Wikimedia Commonsissa
Tarinan mukaan jättiläisämmä halusi tehdä sillan Pitkäjärven yli. Tätä varten ämmä kantoi nummesta hiekkaa esiliinassaan. Näin syntyivät Ämmänkuopat.
Silta jäi kesken kun esiliina repesi. Näin syntyi Napinniemi.
**Ämmänkuopat** ovat ryhmä suppakuoppia Kankaannummessa Someron Pitkäjärvellä.

Tarinan mukaan Ämmänkuopat ovat syntyneet, kun jättiläisämmä oli tahtonut tehdä sillan Pitkäjärven yli ja oli tätä varten kantanut esiliinassaan hiekkaa viereisestä Kankaannummesta järveen. Esiliinan revettyä työ jäi kesken, mutta jäljellä ovat tästä todistamassa harjuaineksesta koostuvassa nummessa Ämmänkuopiksi kutsutut kuopat ja Pitkäjärvessä niin ikään harjuaineksesta muodostunut Napinniemi.

Alun perin kuoppia mainitaan olleen neljä suurempaa ja kaksi pienempää, mutta soranotto on suureksi osaksi tuhonnut kuopat. Soranoton myötä on hävinnyt kolme kuoppaa, jotka vielä vuonna 1957 kartoitetussa peruskartassa ovat nähtävissä. Yksi kuopista on rauhoitettu luonnonmuistomerkiksi vuonna 1955. Lisäksi yksi isompi ja yksi pienempi kuoppa tästä länteen ovat vielä jäljellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Klemelä, Timo: Kankaannummen Ämmänkuopat *Someron luontokohteet*. Someron kaupunki. Viitattu 11.11.2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Juselius, Herman: Kotiseuduiltamme. Ämmänkuopat Somerolla.  *Kotiseutu*, 1914, nro 1.
3. ↑  Virtaranta, Pertti: *Someron murrekirja*. Vammala: SKS, 1973. ISBN 951-717-008-4.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2024 02 Pyöli.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1960.
5. 1 2  Ämmänkuopat *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 13.3.2011.
**Kalori** (tunnus **cal**) on vanha energian yksikkö, jonka nimi tulee latinan sanasta *calor* "lämpö". Sitä on käytetty lämpöenergian yksikkönä, mutta nykyään se on virallisesti poistettu käytöstä, sillä SI-järjestelmässä joulea käytetään kaikkien energianmuotojen yksikkönä. Käytännössä kaloria käytetään kuitenkin edelleen usein ilmoittamaan, kuinka paljon energiaa syntyy elimistön polttaessa tiettyjä ruoka-aineita. Yleiskielessä kaloria käytetään usein virheellisesti **kilokalorin** sijasta (1 kcal eli 1 000 cal).

Alkuperäisen määritelmän mukaan yksi kalori on lämpömäärä, joka kasvattaa yhden vesigramman lämpötilaa yhdellä celsiusasteella normaalipaineessa. Kalorin suuruus riippuu siten hieman veden alkulämpötilasta. Eräässä kalorin määritelmässä gramma vettä lämmitetään 14,5 °C:sta 15,5 °C:seen. Tällöin 1 kalori on 4,1855 joulea. Jotta kalorin ja joulen suhde ei riippuisi mahdollisista epätarkkuuksista, määriteltiin vuonna 1956, että 1 kalori on tarkalleen 4,1868 joulea.

Katso myös
----------

* Ravintoaineiden energiatiheydet
* Lämmön mekaaninen ekvivalentti

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 27.) *SFS-oppaat*.  4.11.2002. Suomen Standardoimisliitto. Viitattu 18.2.2013.
2. ↑  Merriam-Webster’s Online Dictionary (Hakusana *calorie*) *merriam-webster.com*. Viitattu 23.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 18.) *SFS-oppaat*.  4.11.2002. Suomen Standardoimisliitto. Viitattu 18.12.2011.
4. ↑  *Suuri lääkärikirja A–Ö*, s. 154. (suomalaisen laitoksen päätoimittaja: Timo Klaukka, suomentaja: Aila Cantell). Kirjayhtymä, 1984. ISBN 951-26-2584-9.
5. ↑  *MOT Kielitoimiston sanakirja 2.0*. Hakusanat *kalori* ja *kilokalori*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2007.
6. ↑  K. V. Laurikainen, Uuno Nurmi, Rolf Qvickström, Erkki Rosenberg, Matti Tiilikainen: Lukion fysiikka 1, s. 93–94, WSOY 1972, ISBN 951-0-00557-6

Aiheesta muualla
----------------

* Yksiköiden muunnosohjelma
Vladimir Obrutšev, 1886
**Vladimir Afanasjevitš Obrutšev** (ven. Влади́мир Афана́сьевич О́бручев, 10. lokakuuta 1863 Tverin läänin Rževin kihlakunnan Klepeninon kylä – 19. kesäkuuta 1956 Moskova) oli venäläinen geologi, maantieteilijä ja kirjailija.

Vladimir Obrutšev syntyi sotilaan perheeseen. Hän valmistui Pietarin vuori-instituutista vuonna 1886, työskenteli geologina ja toimi Tomskin, Simferopolin ja Moskovan korkeakoulujen professorina. Obrutšev valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1929. Hän oli Leningradin geologisen instituutin johtaja vuosina 1930–1933, ikiroudan tutkimuskomitean puheenjohtaja vuosina 1930–1939 ja roudantutkimusinstituutin johtaja vuosina 1939–1956.

Obrutšev tunnetaan Siperian ja Keski-Aasian geologian tutkijana. Hän teki alueelle useita tutkimusmatkoja, joiden tuloksia hän kuvaa monografioissaan. Obrutševin tutkimusaiheita olivat erityisesti lössin muodostuminen Keski-Aasiassa, Siperian ikirouta, tektoniikka ja kultaesiintymät sekä niin sanotun "Aasian muinaisen lakivuoriston" olemassaolo.

Obrutšev on kirjoittanut myös populaaritieteellisiä teoksia, oppikirjoja ja tieteisfiktiota. Romaani *Sannikovin maa* (*Zemlja Sannikova*, 1926) kuvaa Pohjoisen jäämeren kuvitteelliselle mantereelle suuntautuvaa tutkimusmatkaa 1800-luvun alussa.

Obrutšev sai Lenin-palkinnon vuonna 1926, Stalin-palkinnon vuosina 1941 ja 1950 sekä sosialistisen työn sankarin arvonimen vuonna 1945. Hänen mukaansa on nimetty useita maantieteellisiä ja muita kohteita.

Suomennettu teos
----------------

* *Sannikovin maa*. Suom. Salme Peterzèns. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Obrutšev Vladimir Afanasjevitš *Bolšaja rossijskaja entsiklopedija*.  Arkistoitu 21.9.2021. Viitattu 11.7.2021.
2. 1 2  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 542. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Helleenit** (m.kreik. Ἕλληνες, *Hellēnes*) tai **panhelleenit** (Πανέλληνες, *Panhellēnes*) oli antiikin Kreikassa yleisnimitys kaikille kreikkalaisille. Se oli peräisin Hellenistä ja alun perin tämän johtaman thessalialaisen heimon nimi. Helleenien alkuperäinen asuma-alue oli Hellas. Myöhemmin termi laajeni tarkoittamaan koko varsinaista Kreikkaa.

Helleeniseksi alueeksi laskettiin koko se alue, minne kreikkalaiset olivat siirtokuntineen levittäytyneet. Varsinkin antiikin Kreikan kaupunkivaltioiden itsenäisyyden aikaan kreikkalaiset kutsuivat kaikkia, jotka eivät olleet helleenejä, barbaareiksi. Varhaiskristillisellä ajalla *helleeni* viittasi pakanoihin tai kaikkiin pakanuudesta kristinuskoon kääntyneisiin, vastakohtana juutalaiset tai juutalaiskristityt. Nykyisin myös modernit kreikkalaiset kutsuvat itseään helleeneiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: Ἕλλην, ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: Πανέλληνες, οἱ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
3. ↑  Smith, William: "Graecia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
**Köyhäinhoitolaki** on nyttemmin kumottu laki, jossa köyhäinhoito Suomessa määriteltiin uudelleen. Köyhäinhoitolaki säädettiin vuonna 1922, ja se tuli voimaan 1923. Ennen lain säätämistä näitä asioita oli määritellyt muun muassa vaivaishoitolaki. Köyhäinhoitolain mukaan muun muassa kuntiin tuli perustaa köyhäinhoitolautakunta.

Köyhäinhoitolain 5 §:n mukaan myös työnantajalla oli velvollisuuksia vanhenevasta työntekijästä huolehtimisen suhteen:

"Jos työntekijä on ollut saman työantajan työssä taikka palvellut samassa liikkeessä tai yrityksessä vähintään kaksikymmentä vuotta ja sinä aikana tullut kivulloiseksi tahi muuten työhön kykenemättömäksi, ettei hän enää voi itseään elättämään, olkoon oikeutettu voimainsa mukaisesti työtä vastaan saamaan kuolinpäiväänsä asti elatuksensa työnantajan tahi, jos niin kohtuullisesti harkitaan, hänen perillisiltään tahi liikkeen tai yrityksen omistajalta." (Suora lainaus köyhäinhoitolaista)

Lain 36–38 §:ien perusteella köyhäinhoito kohdistettiin muun muassa (mieli)sairaisiin, avuntarpeessa oleviin henkilöihin, sokeisiin, kuuromykkiin, raajarikkoisiin, kaatuvatautisiin ja tylsämielisiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Finlex Säädösmuutosten hakemisto: 145/1922
* Leena Paasivaara: Tavoitteet ja tosiasiallinen toiminta : suomalaisen vanhusten hoitotyön muotoutuminen monitasotarkastelussa 1930-luvulta 2000-luvulle Väitöskirja. Oulun yliopisto
* Heikki Myyryläinen: Vaivaishoidosta köyhäinhoitoon Internetix-materiaali Opit-ympäristöön 1999 (Archive.org)
**Vladimir Rudolfovitš Solovjov** (ven. Владимир Рудольфович Соловьёв; s. 20. lokakuuta 1963 Moskova) on venäläinen propagandisti, televisio- ja radiojuontaja.

Solovjov syntyi juutalaisperheeseen Moskovassa ja valmistui vuonna 1986 Moskovan teräs- ja metalli-instituutista sekä vuonna 1989 Maailmantalouden ja kansainvälisten suhteiden instituutista. Vuosina 1986–1988 hän toimi KGB:hen kytketyn Neuvostoliiton nuorisojärjestöjen komitean asiantuntijana. Vuosina 1990–1992 Solovjov luennoi vierailijana taloustieteestä Alabaman yliopistossa. Vuoteen 1998 saakka hän osallistui liike-elämään kotimaassaan. Vuonna 1999 Solovjov teki ensimmäisen esiintymisensä juontajana television keskusteluohjelmissa. Sittemmin hän on juontanut muun muassa Rossija 1:n ohjelmia *Pojedinok* ('Kaksintaistelu') ja *Vetšer s Vladimirom Solovjovym* ('Ilta Vladimir Solovjovin kanssa').

Solovjov on edistänyt merkittävästi Venäjän hallinnon kantoja. Syyskuussa 2017 oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi paljasti dokumentteja, jotka osoittivat Solovjovin omistamaksi jo aiemmin huhutun huvilan Comojärvellä Italiassa hänen nimiinsä rekisteröidyksi. Navalnyin mukaan Solovjov oli ostanut myös Moskovasta kolme loisteliasta asuntoa markkinahintoja halvemmalla vuosina 2004 ja 2007. Italialaiset poliisilähteet kertoivat vuonna 2022 Ukrainan-suurhyökkäyksen aloittamisen jälkeen, että Solovjovin omistusoikeus huvilaan Italiassa oli poistettu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Solovyov Vladimir Spisok Putina
2. ↑  Navalny Exposes Putin's 'Frontline' State TV Propagandists The Moscow Times
3. ↑  MPs seeking ‘fast-track’ freeze on oligarchs’ assets before formal sanctions The Guardian


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Monarch** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva. Alukselle oli aluksi varattu nimeksi *HMS King George V*.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Orion-luokka (taistelulaiva)*
Alus tilattiin Armstrongin telakalta Elswickistä, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1911 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1912.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä *Monarch* liitettiin osaksi 2. taistelulaivaviirikköä Suureen laivastoon (engl. *Grand Fleet*), joka koottiin sen sisaraluksista ja King George V -luokan taistelulaivoista. Se otti osaa Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta 1916, missä se ei kärsinyt vaurioita.

*Monarch* poistettiin palveluksesta 1921 ja muutettiin maalilaivaksi. Alus upposi maalilaivana 20. tammikuuta 1925.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Coward s. 74

Aiheesta muualla
----------------

* Maritimequestin kuvagalleria HMS Monarch

*Orion*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| HMS *Orion* –
HMS *Monarch* –
HMS *Thunderer* –
HMS *Conqueror* |
| Edeltäjä: *Colossus*-luokka – Seuraaja: *King George V* -luokka |
**Brian Axel Hoyer** (s. 13. lokakuuta 1985 Lakewood, Ohio) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan New England Patriotsissa, ja on edustanut ammattilaisurallaan useampaa seuraa.

Pelaajaura
----------

Hoyer teki varaamattomana pelaajan sopimuksen New England Patriotsin kanssa kaudelle 2009. Hoyer pelasi kolme kautta Tom Bradyn varamiehenä, kunnes Patriots vapautti Hoyerin sopimuksesta. Hoyer teki sopimuksen kesken kauden 2012 Pittsburgh Steelersin kanssa, jonka molemmat pelinrakentajat olivat loukkaantuneet. Hoyer oli kuitenkin vain varamiehenä Steelersissä, ja kolmen viikon kuluttua hänet laitettiin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Arizona Cardinals poimi hänet. Kauden viimeisessä ottelussa Hoyer sai ensimmäistä kertaa olla aloittavassa kokoonpanossa.

Cardinals vapautti kauden jälkeen Hoyerin sopimuksesta, ja hän teki kaksivuotisen sopimuksen Cleveland Brownsin kanssa. Hoyerista tuli Brownsin aloittava pelinrakenta kolmannella viikolla kun Brandon Weeden loukkaantui. Hoyer pelasi kolme ottelua kunnes hän loukkaantui itsekin. Hoyer oli Brownsin aloittava pelinrakentaja kauden 2014, jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi.

Hoyer teki kaksivuotisen sopimuksen Houston Texansin kanssa, ja kisasi kauden aikana Ryan Mallettin kanssa aloittavan pelinrakentajan roolista. Lopulta Hoyer vakiinnutti roolinsa aloittavana, mutta surkean pudotuspeliottelun jälkeen Texans purki Hoyerin sopimuksen. Hoyer siirtyi kauden mittaisella sopimuksella Chicago Bearsin kaudeksi 2016. Bearsin aloittavan pelinrakentajan Jay Cutlerin loukkaannuttua Hoyerista tuli aloittava. Kauden puolivälissä Hoyerin vasen käsi murtui taklaustilanteessa, mikä päätti hänen pelikautensa.

Bears ei jatkanut sopimusta Hoyerin kanssa, joten hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella San Francisco 49ersiin. Hoyer pelasi 49ersin aloittavana pelinrakentajana, kunnes joukkue hankki New England Patriotsista Jimmy Garoppolon. Hoyerin sopimus ostettiin ulos ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Patriotsiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Patriots cuts finalized: Hoyer, Branch, Koppen released boston.com. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  Brian Hoyer will be Arizona Cardinals' QB in finale NFL. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  Brian Hoyer released by Arizona Cardinals NFL. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  Texans release Brian Hoyer a month after adding Brock Osweiler SB Nation. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
5. ↑  Bears QB Brian Hoyer breaks left arm in loss to Packers NFL. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
6. ↑  49ers Agree to Terms with Seven Free Agents San Francisco 49ers. Viitattu 27.3.2017. (englanniksi)
7. ↑  Brian Hoyer signs three-year contract with Patriots *nfl.com*. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
**Brian Stanford Hewson** (4. huhtikuuta 1933 Croydon – 13. syyskuuta 2022) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija.

Hewson alitti mailin juoksussa neljän minuutin rajan ensimmäisen kerran Lontoossa 28. toukokuuta 1955. Juoksun voitti unkarilainen László Tábori ajalla 3.59,0, ja Christopher Chataway ja Hewson saivat ajan 3.59,8. Ennen heitä vain kaksi juoksijaa oli juossut niin sanotun haamumailin. Melbournen 1956 olympialaisissa 181-senttinen ja 63-kiloinen Hewson sijoittui 1 500 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 3.42,6. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa ajalla 3.41,9. Syyskuussa 1958 hän juoksi Pariisissa Ranskan ja Britannian maaottelussa myös 800 metrillä huippuajan 1.47,0. 

Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa Hewson sai hopeaa 880 jaardin juoksussa 1954 ja 1958.

Lähteet
-------

* Quercetani, Robert L: *Kilpakenttien kuninkaat, 4. painos*, s. 153, 155, 160. , 1966.

### Viitteet

1. ↑  Brian Hewson *Olympedia*. Viitattu 17.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2  1958 European 1500m champion Hewson dies *worldathletics.org*.  16.9.2022. World Athletics. Viitattu 17.9.2022.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |