recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kuvassa kraniosakraaliterapeutti käyttää tekniikkaa nimeltä: Occipital hold. Se on yksi kraniosakraaliterapian manuaalisista tekniikoista, jossa terapeutti pitää kevyesti käsiä kallon takaosan ja niskan alueella, ja jonka käyttötarkoitukset ovat yksilöllisiä.
**Kraniosakraaliterapia** on manuaalinen eli käsillä tehtävä vaihtoehtohoitoihin ja täydentäviin hoitoihin kuuluva hoitomuoto, jota käytetään tuki- ja liikuntaelimistön rakenteellisten ja toiminnalisten häiriö- ja kiputilojen tutkimiseen, hoitamiseen ja ennaltaehkäisyyn. Hoitomuodon toimivuudesta on vain rajallisesti tieteellistä näyttöä.

Kraniosakraaliterapian historia juontaa juurensa osteopatiaan. Osteopatian kehittäjä oli yhdysvaltalainen lääkäri ja osteopaatti Andrew Taylor Still. Kraniosakraaliterapian suuntauksen kehittäjä on osteopaatti ja tohtori William Garner Sutherland (1873–1954), joka alkoi kutsumaan tutkimustensa ja kokemustensa perusteella työaluettaan kraniaaliosteopatiaksi, josta kehittyi opettaja-oppilassuhteiden myötä nykyaikainen kraniosakraaliterapia. Nimi kraniosakraaliterapia (engl. *craniosacral therapy*) tulee hoitomuodon historiasta, jossa kallon (*cranium*) ja ristiluun (*sacrum*) sekä niitä yhdistävän selkärangan merkitys ihmisen terveydelle erityisesti kiinnosti Sutherlandia. 

Vaikka hoitomuodon nimi viittaa spesifiin alueeseen kehossa, kraniosakraaliterapiaa käytetään hoitona muihinkin tuki- ja liikuntaelimistön sairauksiin. Kraniosakraaliterapian kuten muidenkin manuaalisten terapioiden (hieronta, fysioterapia) käytöstä on aina hyvä keskustella hoitavan lääkärin kanssa. 

Kraniosakraaliterapia on levinnyt laajalti eri puolille maailmaa 1900-luvun loppupuolella ja 2000-luvulla.

Kraniosakraaliterapian toimivuudesta on rajallisesti tieteellistä näyttöä, ja olemassaoleva tutkimus on yleisesti laajuudeltaan ja laadultaan heikkoa sekä tuloksiltaan vaihtelevaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ernst, Edzard: Craniosacral therapy: a systematic review of the clinical evidence.  *Focus on Alternative and Complementary Therapies*, 2012, 17. vsk, nro 4, s. 197–201. doi:10.1111/j.2042-7166.2012.01174.x.
2. ↑  Jäkel, Anne; von Hauenschild, Philip: A systematic review to evaluate the clinical benefits of craniosacral therapy.  *Complementary Therapies in Medicine*, 2012, 20. vsk, nro 6, s. 456–465. doi:10.1016/j.ctim.2012.07.009.
3. ↑  Jäkel, Anne; von Hauenschild, Philip: Therapeutic effects of cranial osteopathic manipulative medicine: a systematic review.  *The Journal of the American Osteopathic Association*, 2011, 111. vsk, nro 12, s. 685–693. PubMed:22182954.
Adam Philippe de Custine
**Adam Philippe de Custine** (4. helmikuuta 1740 Metz – 28. elokuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja kenraali, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien alkuvaiheessa. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vallankumouksen niin sanottuna terrorin aikana.

Custine kuului aatelissukuun, ja hän ansioitui seitsenvuotisessa sodassa siinä määrin, että sai johdettavakseen kokonaisen rakuunarykmentin. Ranskan asetuttua Amerikan vallankumouksessa tukemaan kapinoivia siirtokuntia Englantia vastaan, kuului hän siirtokuntalaisten puolella Pohjois-Amerikassa menestyksekkäästi taistelleisiin joukkoihin.

Palattuaan Ranskaan Adam Philippe de Custine kohosi kenraalimajuriksi. Perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa vuonna 1789 hän edusti Lorrainen aatelia ja asettui vakaasti tukemaan liberaalia liikettä. Custinen näkemyksen mukaan Ranskalle oli välttämätöntä saavuttaa luonnolliset rajansa – mikä koillisessa tarkoittaa Reinjokea – erityisesti koska se nyt vallankumouksen jälkeen oli yksin muuta Eurooppaa vastassa. Vuonna 1791 de Custine palasi armeijaan kenraaliluutnantiksi ylennettynä. Sotilaiden keskuudessa hän oli suosittu johtaja, lempinimenään *général moustache*.

Kreivi Custinen johtama armeija valloitti syksyllä 1792 alkajaisiksi Landaun ja sitten muutkin Reinin länsipuoliset alueet Lounais-Saksassa, miehittäen Mainzin ja Frankfurtin. Hänellä oli näin hallussaan Hessenin tärkeimmät keskukset. Valloittamillaan alueilla hänen joukkonsa levittivät vallankumouksen aatteita ja säädettiin uusia asetuksia, joilla aatelistoa ja papistoa verotettiin aiempaa enemmän Reinin maakunnissa. Hessen sai kuitenkin alkutalvesta apua Preussilta, ja preussilaisten joukkojen keskitys kohti Frankfurtia sai Custinen perääntymään taisteluiden jälkeen ensin Mainziin. Keväällä hänen joukkonsa joutuivat palaamaan Reinin yli länsipuolelle ja vetäytymään aina takaisin Landauhun saakka.

Custine lähetettiin tämän jälkeen pohjoisen armeijan kanssa Belgian ja läntisen Saksan takaisinvaltaukseen, mutta hän kärsi tappioita eikä kyennyt vastaamaan Itävallan hyökkäyksiin. Epäonnistuneiden sotatoimien seurauksena hallinnossa syytettiin Custinea maanpetturuudesta. Tiettyjen poliittisten piirien toiminnan tuloksena hän oli pakotettu lähtemään Pariisiin vastaamaan syytöksiin veljeilystä vihollisen kanssa hyökkäämättömyytensä takia. Custine joutui oikeuden eteen elokuussa 1793, ja huolimatta osaavasta puolustuksesta hänet tuomittiin kuolemaan 27. elokuuta 1793. Hänet teloitettiin seuraavana päivänä.

Kenraali Custinen pojanpoika oli kirjailija Astolphe de Custine.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ravintola Krapihovi
Krapi Ali-Tupa
Krapihovi on vuonna 1973 perustettu hotelli- ja ravintola-alan perheyritys, joka toimii Tuusulan Rantatien varrella. 
Krapin pihapiiri muodostuu ravintoloista, hotellista, savusaunasta ja puistoalueesta sekä kesäaikaan kesäteatterista ja terassista. Krapihovi on lounas-, illallis- ja juhlaravintola. Ravintolan yhteydessä on myynnissä suomalaisten pien- ja lähituottajien tuotteita.

Historia
--------

Krapin tilan vaiheet ulottuvat 1600-luvulle. Nykyisen päärakennuksen rakennutti silloinen omistaja G. F. Sourander vuonna 1883, ja sen on suunnitellut arkkitehti F. W. Mieritz. Vuodesta 1911 alkaen tilan on omistanut Holman suku. Nykyään kotimuseona toimiva Aleksis Kiven kuolinmökki kuului alun perin Krapin tilaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Krapi - yritys *krapi.fi*.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Tuusulanjärvi - nähtävyydet, tapahtumat ja ympäripyöräily *visitlaketuusula.com*.  [vanhentunut linkki]
3. ↑  Krapin historia *krapi.fi*. Viitattu 19.5.2019. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

Tuusulanjärvi - nähtävyydet, tapahtumat ja ympäripyöräily *visitlaketuusula.com*.  [vanhentunut linkki]
**Batis Lampsakoslainen** (200-luvun alku eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen oppilas, Metrodoroksen sisar ja Idomeneuksen vaimo.

Kun Idemeneuksen ja Batiksen poika kuoli, Metrodoros kirjoitti sisarelleen lohdutuskirjeen, jonka Seneca mainitsee. Siinä tämä toteaa: "kaikki kuolevaisten hyvä on kuolevaista" ja "tietynlainen mielihyvä on sukua surulle, ja sitä tulisi tavoitella sellaisina hetkinä kuin tämä". Epikuros puolestaan kirjoitti kirjeen Batikselle Metrodoroksen kuoltua vuonna 277 eaa.

Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrukselle kirjoitettujen kirjeiden joukossa saattaa olla joitakin Batiksen kirjoittamia kirjeitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* X.23.
2. ↑  Seneca: *Kirjeet* XCVIII.9.
3. ↑  Seneca: *Kirjeet*, XCIX.25. Vertaa Platon: *Faidon* 59a.
4. ↑  P.Herc 176 *163.1.169.40*.
5. ↑  Klauck, H. & Bailey, D.: *Ancient Letters and the New Testament: A Guide to Context And Exegesis*, s. 154. Baylor University Press, 2006.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Batis of Lampsacus
Länsi- Grand Bahaman alueen sijainti
**Länsi- Grand Bahama** on yksi Bahaman hallintoalueista. Se on yksi Grand Bahaman saaren kolmesta hallintoalueesta ja sijaitsee saaren länsiosassa. Alue ympäröi Freeportin kaupunkia.

Freeportin läheisyyden vuoksi alueella on useita pikkukaupunkeja. Alueen hallinnollinen keskus sijaitsee Eight Mile Rockissa. Länsi- Grand Bahaman hallinto on jaettu kunnallisesti neljään osaan: West End, Itäinen Eight Mile Rock, Läntinen Eight Mile Rock ja Pinder's Point.

Bahaman alueet

* Acklins
* Berrysaaret
* Bimini
* Black Point
* Cat Island
* Crooked Island
* Etelä-Abaco
* Etelä-Andros
* Etelä-Eleuthera
* Exuma
* Freeport
* Grand Cay
* Green Turtle Cay
* Harbour Island
* Hope Town
* Itä- Grand Bahama
* Inagua
* Keski-Abaco
* Keski-Andros
* Keski-Eleuthera
* Long Island
* Länsi- Grand Bahama
* Mangrove Cay
* Mayaguana
* Moorensaari
* New Providence
* Pohjois-Abaco
* Pohjois-Andros
* Pohjois-Eleuthera
* Ragged Island
* Rum Cay
* San Salvador
* Spanish Wells


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Postilla eli saarnakirja, koottu tohtori Johan Fredrik Bergh vainajan jälelle jääneistä saarnoista ja saarnan juurista** eli lyhyemmin **Berghin postilla** on tunnetun herännäispapin Johan Fredrik Berghin saarnoista ja niiden valmisteluaineistosta toimitettu postilla eli saarnakirja vuodelta 1875. Se on ollut suosittu etenkin herännäispiireissä ja siitä on otettu useita painoksia.

Historia
--------

Berghin postilla julkaistiin yhdeksän vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Sen toimitti Berghin vävy O. H. Cleve. Sen kustansi Weilin & Göös ja siitä otettiin 10 000 kappaleen painos. 569-sivuinen teos oli vasta perustetun kustantamon siihen asti laajin julkaisu. Toinen painos julkaistiin vuonna 1881. Kielellisesti uudistetut laitokset ovat julkaisseet Matti Saaninkoski vuonna 1909 ja Kaarlo Hyrske 1937.

Vaikka Bergh lukeutui Pohjanmaan ja Savon herännäisyyteen, hänen postillaansa on luettu myös Länsi-Suomen rukoilevaisten keskuudessa.

Sisältö
-------

Postillan toimittajan Cleve kertoo esipuheessa toimitusperiaatteistaan. Cleven mukaan Bergh ei kirjoittanut saarnojaan täydellisesti. Sen takia julkaisija on käyttänyt aineistonaan Berghin muistiinpanoja, "saarnan juuria". Bergh on hyödyntänyt saarnoissaan muiden tekemiä postilloja ja merkinnyt papereihinsa, kenen postillan mukaan hän on saarnan rakentanut. Berghin omissa muistiinpanoissa ei ole ollut kylliksi aineistoa, joten julkaisija on ottanut mukaan kaksi Steinhoferin saarnaa ja yhden J. O. Hoofin saarnan. Cleven mukaan hän on tehnyt melkein joka saarnaan korjauksia ja lisäyksiä, ja joissakin tapauksissa Berghin muistiinpanot ovat antaneet vain suunnan saarnan tekemiseen. Tiililä toteaakin: "Emme siis ole suinkaan tämän kirjan ääressä lukemassa vain Berghiä, vaan lähinnä Berghiä ja Cleveä sekä lisäksi eräitä ulkomaisia saarnaajia". Esipuheessaan Cleve arvioi tavoittaneensa Berghin ajatukset, jotka hän Berghin perheenjäsenenä ja apulaisena katsoi hyvin tunteneensa.

Tiililän mukaan Berghin postilla on tyypillinen pietistikirja, jonka ote on sekä herättävä että sielunhoidollinen.

Laitoksia
---------

* Bergh, Johan Fredrik: *Postilla eli saarnakirja: Koottu tohtori Johan Fredrik Berghin jäljelle jääneistä saarnoista ja saarnan juurista*. 4. korjattu painos. Rauma: Länsi-Suomi, 1962.

Lähteet
-------

* Tiililä, Osmo: *Rukoilevaisten kirjoja*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 270. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1961.

### Viitteet

1. 1 2 3  Tiililä 1961, s. 394.
2. ↑  Tiensuu, Kyllikki: "Bergh, Johan Fredrik (1795 - 1866)", *Suomen kansallisbiografia, osa 1*, s. 557–558. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-442-8. / Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Tiililä 1961, s. 395.
4. ↑  Tiililä 1961, s. 395–396.
**Länsigrönlanninkoira** (*vestgrønlandshund*) on sukupuuttoon kuollut grönlantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Länsigrönlanninkoira oli tyypillinen pystykorva, jolla oli tukeva runko ja voimakkaat raajat. Häntä oli tuuhea, selän päälle kiertyvä ja ylhäällä kannettu. Väritys oli joko soopeli, harmaa tai musta; aina valkoisella maskilla, kurkulla, raajojen alaosilla ja hännänpäällä. Säkäkorkeus oli noin 66 cm ja paino noin 34–36 kg. Rotu oli itäistä grönlanninkoiraa kookkaampi ja erosi tästä selkeästi myös muilta piirteiltään.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu oli kestävä ja voimakas.

Alkuperä
--------

1800-luvun puolivälissä länsigrönlanninkoira esiintyi vielä puhtaasti omana erillisenä rotunaan. Vuonna 1864 baffininhuskyjä saapui Länsi-Grönlantiin, missä ne sekoittuivat paikallisten koirien kanssa, minkä takia puhdasrotuinen populaatio alkoi huventua. Alueelle tuodut koirat myös kantoivat mukanaan virustautia, penikkataudin arktista muotoa nimeltä piblockto. Tauti ajoi länsigrönlantilaisen rodun sukupuuton partaalle, mistä sitä ei enää onnistuttu pelastamaan. Itägrönlanninkoira sen sijaan välttyi tartunnoilta ja viimeiset jäljellä olleet länsigrönlantilaiset yksilöt sulautuivat siihen, luoden yhtenäisen rodun nimeltä grönlanninkoira.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 660. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tanskalaiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Broholminkoira
* Grönlanninkoira
	+ Grönlanti
* Tanskalais-ruotsalainen pihakoira
* Vanhatanskankanakoira

 |
|  |
| Muut SKL:n (ja DKK:n) hyväksymät | 
* Tanskanpystykorva

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Herthapointteri

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Länsigrönlanninkoira
	+ Grönlanti
* Strellufinajokoira

 |

 |
Sijainti kartalla
**Bergisches Land** on matala vuoristoalue Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Reinin itäpuolella ja Ruhrin eteläpuolella. Maisemaa muovaavat metsät, niityt, joet ja purot, ja alue sisältää yli 20 tekojärveä. Wuppertal on alueen yksi suurimmista kaupungeista ja sitä pidetään alueen epävirallisena pääkaupunkina, kun taas eteläisellä osalla on nykyään läheisempiä taloudellisia ja sosiokulttuurisia siteitä Kölniin. Wuppertal ja sen naapurikaupungit Remscheid ja Solingen muodostavat *Bergisches Städtedreieck* nimisen kaupunkien yhteistyöalueen.

Lähteet
-------

1. ↑  Roeject Baseline Bergisches Land
2. ↑  Kooperation für das Bergische Städtedreieck (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Alueen viralliset sivut
* NRW-tourism: Region Bergisches Land

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bergisches Land**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bergisches Land
**Olli Heikki Tuovinen** (s. 8. huhtikuuta 1944 Helsinki) on suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen biologi ja emeritusprofessori. Ympäristömikrobiologiaan erikoistunut Tuovinen on työskennellyt vuodesta 1978 Ohion osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa, jossa hän toimi mikrobiologian professorina vuodesta 1985 alkaen. Hän oli 2000-vuosikymmenen lopulla FiDiPro-ohjelman rahoittamana Suomessa tutkimassa kaivosvesien biologista puhdistusta.

Tuovinen opiskeli Helsingin yliopistossa 1960-luvun lopulla ja väitteli tohtoriksi Lontoon yliopistossa 1973. Vuosina 1973–1976 hän työskenteli eteläaustralialaisessa Waiten maataloustutkimuslaitoksessa, sitten Helsingin ja Minnesotan yliopistossa ja vuodesta 1978 eri tehtävissä Ohion osavaltionyliopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Olli Tuovinen, Professor Emeritus *The Ohio State University*. Viitattu 28.4.2022.
2. 1 2  Tuovinen, Olli Heikki. (2017). In J. Muhr (Ed.), *American Men & Women of Science: A Biographical Directory of Today’s Leaders in Physical, Biological and Related Sciences* (35th ed. Vol. 15, p. 9538). Gale. Artikkelin maksullinen verkkoversio, viitattu 28.4.2022.
3. ↑  Majaniemi, Risto: Biologian huippuprofessori syyttää Akatemiaa lyhytjänteisyydestä.  *Tekniikka & Talous*, 25.3.2008. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 28.4.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
**Olli Pekka (O. P.) Zitting** (13. maaliskuuta 1872 Nilsiä – 6. toukokuuta 1929 Muuruvesi) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.

Zitting toimi puolentoista vuoden ajan, helmikuusta 1926 syyskuuhun 1927, Kuopion läänin läntisen vaalipiirin kansanedustajana. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, Armas Saastamoisen siirryttyä suurlähettilääksi, ja hän toimi jäsenenä puolustusasiainvaliokunnassa. Zitting toimi poliittisella urallaan myös Muuruveden kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana, ja kokoomuksen Kuopion piirin puheenjohtajana. Hän sai vuonna 1926 kunnallisneuvoksen arvonimen.

Zittingin muihin luottamustehtäviin lukeutuivat muun muassa Pohjois-Savon maataloustuottajien piiriliiton, Pohjois-Savon piirimielisairaalan johtokunnan ja Siilinjärven–Viinijärven ratatoimikunnan puheenjohtajuudet. Hän oli siviiliammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi Muuruvedellä vuodesta 1892.

Zitting oli naimisissa Eriika Raatikaisen (1871–1956) kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1898. He saivat yhdeksän lasta; 6 poikaa ja 3 tyttöä. Kansanedustajana vuosina 1930–1933 toiminut Emil Rautaharju oli Olli Zittingin veli.

Zitting kuoli toukokuussa 1929, 57 vuoden iässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  .aspx Olli Zitting *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  .aspx Emil Rautaharju *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(38) | 
* Ainali
* Bergroth
* Eerola
* Gebhard
* Heikinheimo
* Heikkilä
* Hiidenheimo
* Härmä
* Ingman
* Jaskari
* Junnila
* Jussila
* Järvinen
* Kaila
* Kares
* Kilpeläinen
* Kinnunen
* Kylänpää (1925–1927)
* Mannermaa
* Neitiniemi
* Nikkanen
* Nukari
* Paavolainen
* Peltonen
* Pennanen
* Pohjala
* Pojanluoma
* Pulkkinen
* Rannikko
* Ruotzi
* Saastamoinen (1924–1926)
* Setälä
* Sjöstedt-Jussila (1924–1925)
* Somersalo
* Tavastähti
* Tulenheimo
* Turja
* Vanhala
* Virkkunen
* Zitting (1926–1927)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Bourem-Inaly** on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella noin 20 kilometriä Timbuktusta itään. Kunnassa on 12 300 asukasta (vuonna 2009).

Bourem-Inalyn kunnan pinta-ala on noin 4 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Berin ja Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman, etelässä Haribomon ja Lafian sekä lännessä Alafian kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. Sen halki virtaa Nigerjoki sivuhaaroineen ja järvineen.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja yksi paimentolaisryhmä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja ja bozoja.

Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Kunnassa on kuusi koulua, kaksi koraanikoulua sekä terveyskeskus.

Paikallinen nähtävyys ovat Nigerjoen virtahevot.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Plan de Securité Alimentaire Commune Rurale de Bourem Inaly 2006–2010 *csa-mali.org*.  2006.  (ranskaksi)
3. ↑  Le Mali, une Afrique Authentique *officetourismemali.com*.  Arkistoitu 15.12.2014. Viitattu 16.9.2014. (ranskaksi)
**Brittany Phelan** (s. 24. syyskuuta 1991 Sainte-Agathe-des-Monts) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa. Aiemmin hän kilpaili alppihiihdossa.

Alppihiihto
-----------

Alppihiihdon maailmancupissa Phelan kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa marraskuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran marraskuussa 2012 Levin pujottelussa sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon Phelan sijoittui ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2013 oltuaan kymmenes. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs sija, jonka hän saavutti Moskovan kaupunkipujottelussa tammikuussa 2013.

Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Phelan keskeytti suurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 30:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 15:nneksi.

Freestylehiihto
---------------

Freestylehiihdon maailmancupissa Phelan kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2016. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Arosassa joulukuussa 2017. Phelan saavutti hopeaa Pyeongchangin olympialaisissa 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Brittany Phelan alpinecanada.org.  Arkistoitu 27.7.2013. Viitattu 21.8.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Brittany Phelan Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. 1 2 3  Brittany Phelan Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Britt Marianne Lundén** (o.s. **Strandberg**, s. 31. maaliskuuta 1934 Hennan, Ljusdalin kunta) on ruotsalainen viestihiihdon olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 167 cm.

Strandberg hiihti toisen osuuden Ruotsin voittaessa olympiakultaa 3 × 5 kilometrin viestissä Squaw Valleyssa 1960. Hän oli samoissa kilpailuissa lisäksi kymmenellä kilometrillä kymmenes. Hän hiihti keskimmäisen viestiosuuden myös Ruotsin hopeajoukkueissa Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 ja Innsbruckin olympialaisissa 1964. Innsbruckin 10 kilometrin kilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja 5 kilometrillä 11:nneksi.

Strandberg hiihti toisen osuuden Ruotsin saavuttaessa viestipronssia Oslon MM-kilpailuissa 1966. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän oli avausosuudella Ruotsin pronssijoukkueessa 3 × 5 kilometrin viestissä. Lisäksi hän sijoittui 15:nneksi sekä 5 että 10 kilometrillä.

Strandberg voitti Ruotsin-mestaruuden 10 kilometrillä 1961 sekä viestissä Edsbyns IF -seurassa 1961–1964 ja 1966–1967.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Britt Strandberg *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  3 × 5 kilometres Relay, Women *olympedia.org*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Britt Strandberg *skisport365.com*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
4. ↑  Zakopane result *skisport365.com*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
5. ↑  3 × 5 kilometres Relay, Women *olympedia.org*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
6. ↑  Holmenkollen result *skisport365.com*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
7. ↑  3 × 5 kilometres Relay, Women *olympedia.org*. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
8. ↑  Längd damer *skidor.com*.  Arkistoitu 7.4.2019. Viitattu 19.5.2021. (ruotsiksi)
**Boussad Houche** (s. 5. huhtikuuta 1978 Revin) on ranskalainen jalkapalloilija.

Houche aloitti uransa Belgian ja Ranskan amatöörijoukkueissa, kunnes siirtyi kaudella 2002 Stade de Reimsiin, jossa hän pelasi ensimmäisen kauden reservijoukkueessa. Kaudella 2003 hän esiintyi seuran ykkösjoukkueessa, joka pelasi Ranskan kolmannella sarjatasolla niin sanotussa Championnat National -liigassa. Hän pelasi kaikkiaan kahdeksassa ottelussa. Seura nousi kyseisellä kaudella Ranskan toiselle sarjatasolle, Ligue 2:hun. Tässä sarjassa kaudella 2004–2005 Houche pelasi Reimsin joukkueessa kaikkiaan 21 ottelussa.

Kesällä 2005 Houche siirtyi kyproslaiseen APEP Pitsiliaan, josta hän palasi belgialaiseen Couvin-Marienbourgiin. 

Keväällä 2008 Houche liittyi Suomen Ykkösessä pelanneeseen AC Ouluun ja sen keskuspuolustajaksi. Yhden kauden mittaisella Suomen-urallaan hän pelasi kaikkiaan 21 ottelua. Syksyllä 2008 hän jatkoi uraansa slovakialaisessa Topvar Topolcanyssä. Kaudella 2010 Houche siirtyi takaisin Suomeen ja Veikkausliigan IFK Mariehamniin, jossa hän pelasi kaikkiaan seitsemän ottelua. Ahvenanmaalta Houche siirtyi takaisin Belgiaan ja Couvin-Marienbourgiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   Playerhistory.com (englanniksi)
2. ↑  Boussad Houche AC Oulun takalinjoille  24.4.2008. Urheilulehti. Viitattu 30.9.2012.
3. 1 2  Gueye Ranskaan, Houche Belgiaan  8.2.2011. Kymppipaikka. Viitattu 30.9.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Houche IFK-paitaan  2.7.2010. Veikkausliiga. Viitattu 30.9.2012.
**Leena (Helena) Ilmari** (o.s. *Kulovaara*, myöh. *Kangas*, 10. kesäkuuta 1913 Turku – 15. elokuuta 2008 Turku) oli suomalainen päätoimittaja, kulttuurivaikuttaja ja taiteen tukija.

Ilmari valmistui Turun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineinaan kirjallisuustiede ja filosofia. Hän aloitti toimittajan uransa opiskeluaikana Uudessa Aurassa, johon hän kirjoitti kirja- ja teatteriarvosteluja ja oli sen vakituinen toimittaja 1937–1945. Sen jälkeen hän oli toimittajana Kansan Kuvalehdessä ja Suomen Kuvalehdessä ja 1963–1971 päätoimittajana Hopeapeilissä, jossa hän pakinoi nimimerkillä Vihreäpukuinen nainen.

Leena Ilmarin ensimmäinen puoliso oli Unileverin Suomen-toimitusjohtaja Einari Kangas. Vuonna 1952 hän avioitui ohjaaja Wilho Ilmarin kanssa. Niin V. A. Koskenniemi kuin Mika Waltarikin kirjoittivat hänelle runoja, ja Waltari omisti hänelle kertomuksensa *Neljä päivänlaskua*.

Lähteet
-------

* "Henkevä journalisti oli Mika Waltarin muusa." Helsingin sanomat 19.9.2008 s. C9 muistokirjoitus Artikkelin verkkoversio[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Leena Marketta Huovinen**, o.s. **Hiltunen** (s. 19. elokuuta 1963 Savonlinna) on suomalainen yliopisto- ja kisapappi.

Huovinen syntyi postivirkamies Risto Hiltusen ja korvauskäsittelijä Helvi Käyhkön perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1988 on toimittaja Timo Huovinen. Ylioppilaaksi Leena Huovinen tuli 1983 ja valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1992. Hän toimi Helsingin yliopiston Lahden tutkimuskeskuksen opintosihteerinä 1993–1994, Helsingin NMKY:n projektisihteerinä 1995–1997 ja Helsingin hiippakunnan ja kirkkopalvelujen hiippakunnallisena opintosihteerinä 1997–1998. Helsingin seurakuntayhtymän yliopistopappi Helsingin yliopistossa hän on ollut vuodesta 1998. Huovinen valittiin Vuoden papiksi 2007. Kirkkohallituksen nimittämäksi kisapapiksi hän tuli vuonna 2004. Hänen edeltäjänsä tässä tehtävässä, Suomen ensimmäinen kisapappi vuodesta 1972, oli Göran Hellberg.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 244. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Leena Huovinen on kisapappi. Vantaan Sanomat, 26.9.2012. (Arkistoitu – Internet Archive)
**X-Pulssion** on vuonna 2009 perustettu englanniksi laulava helsinkiläinen yhtye, jonka musiikissa melodiseen sinfoniaan yhdistyy thrash, groove ja heavy metalia.

Historia
--------

Yhtyeen perustivat syyskuussa 2009 Rayburn Thrashfield ja Aapo Salo. Yhtye koottiin lähinnä kaveriporukasta, ja se oli aluksi kolmihenkinen. Kun yhtye alkoi sovittaa omia kappaleita, tarkoituksena oli löytää yhtyeen ulkopuolelta sopiva solisti. Tyylisuuntaa työstettäessä kuitenkin huomattiin, että melodisten harmonioiden aikaansaamiseksi tarvittaisiin kaksi kitaristia. Sittemmin yhtye vakiintui nelihenkiseksi yhtyeeksi, ja solisti valittiin yhtyeen sisältä, koska haluttiin säästää aikaa ja helpottaa järjestelyjä.

Yhtyeen nimi "X-Pulssion" tarkoittaa monen asian summaa: erottumista massasta, tarttuvaa rytmiä ja hauskanpitoa.*lähde?*

Yhtyeen ensialbumi *Dying Legacy* julkaistiin 29. kesäkuuta 2011. Levynjulkaisukeikka pidettiin Tavastialla samana päivänä.

Julkaisut
---------

**Studioalbumit**

* Dying Legacy (2011)

**Singlet**

* Hellcity (2010)

**Musiikkivideot**

* Tooth Twister (2011, ohj. Aapo Salo)
* Shit Happens (2012, ohj. Rikhard Ståhlberg)

Videot
------

Yhtye teki ensimmäisen musiikkivideonsa 2011 syksyllä kappaleesta "Tooth Twister", ja se julkaistiin Helsinki Clubilla 23. marraskuuta. Toinen musiikkivideo on tehty kappaleesta "Shit Happens". ja se on julkaistu 14. elokuuta 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhtyeen kotisivu [vanhentunut linkki]
2. ↑  Tavastia
3. 1 2  Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu[vanhentunut linkki]
* X-Pulssion Facebook
* X-Pulssion YouTube
**Hetty ratkaisee** (*Hetty Wainthropp Investigates*) on brittiläinen televisiosarja, jossa työväenluokkainen kotirouva Hetty Wainthropp tekee 60-vuotiaana elämänmuutoksen ja perustaa etsivätoimiston ratkomaan asuinseudullaan Luoteis-Englannissa tapahtuvia rikoksia. Nimiroolia esittää komediasarjasta *Pokka pitää* tunnettu Patricia Routledge. Hänen aviomiestään näyttelee Derek Benfield ja assistenttiaan Dominic Monaghan.

BBC tuotti sarjaa vuosina 1996–1998 neljä tuotantokautta, yhteensä 28 jaksoa. Sarjan puolitoistatuntinen pilottijakso valmistui ja esitettiin jo vuonna 1989, mutta varsinaisessa sarjassa henkilöhahmot ja tapahtumat on kehitelty siitä huomattavasti poikkeaviksi. Pääosan esittäjä Patricia Routledge teki pilotin ja sarjan välillä suosikkisarjaa *Pokka pitää* (1990–1995). Sarja *Hetty ratkaisee* perustuu David Cookin romaaniin *Missing Persons* (1986), jonka pohjalta kirjailija työsti käsikirjoitukset yhdessä John Griffith Bowenin kanssa. Cook on sanonut kirjan pohjautuvan paljolti hänen omaan äitiinsä ja tämän kokemiin tapahtumiin.

Sarjan tapahtumat on sijoitettu Lancashiren Darweniin, joka oli myös yksi sarjan kuvauspaikoista. Kuvauksia tehtiin myös Burnleyssä, Blackburnissä, Rossendalen laaksossa ja Boltonissa.

Sarjaa ensiesitettiin Suomessa Yle TV1 -kanavan päiväohjelmistossa 2010-luvun taitteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hetty ratkaisee Marplen hengessä *Keskisuomalainen*.  25.11.2009. Viitattu 2.2.2019.
2. ↑  Hetty ratkaisee *Radio- ja tv-tietokanta Ritva*. Kavi. Viitattu 2.2.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hetty Wainthropp Investigates
**Heuchler** (*teeskentelijä*) on saksalaisen industrial metal -yhtye Megaherzin kuudes täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin 25. heinäkuuta 2008. Kyseessä on ensimmäinen albumi, jolla laulaa yhtyeen uusi vokalisti Alexander "Lex" Wohnhaas. Myös muilta osin kokoonpanoon tuli muutoksia, kun rumpaliksi valittiin Jürgen "Bam Bam" Wiehler.

Single
------

Single *Mann von Welt* julkaistiin 27. kesäkuuta 2008. Se on saatavana kahtena eri versiona, joista laajemmalle on koottu muutamia edellisten albumien kappaleita. Suppeammalla versiolla on *Mann von Welt* -kappaleen lisäksi *Es brennt*, joka julkaistiin alun perin vuonna 2002 *Herzwerk II* -albumin yhteydessä.

Heuchler
--------

1. Heuchler
2. Das Tier
3. Ebenbild
4. Mann von Welt
5. Fauler Zauber
6. Mein Gral
7. L'Aventure
8. Schau in mein Herz
9. Kaltes Grab
10. Alles nur Lüge
11. Morgenrot

### Limited Edition

1. 
2. Das Tier (Orchester version)
3. Das Tier (Orchester only-version)

Lähteet
-------

1. ↑  Swedishcharts: Megaherz – Heuchler (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (saksaksi)
* Viralliset sivut (englanniksi)
* Viralliset sivut (venäjäksi)
**Bergenskjöld** on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1943. Maisteri Andreas Laurentii Edzbergius opiskeli Leipzigin yliopistossa ja toimi kotiin palattuaan kuningas Kaarle X Kustaan hovisaarnaajana 1658. Myösänen poikansa, maisteri Zacharias Andreae Esberg Nericius (1666–1708) pääsi työskentelemään valtakunnan mahtihenkilöiden tuntumaan, sillä hän toimi kreivi Bengt Oxenstiernan saarnaajana ja leskikuningatar Hedvig Eleonooran hovisaarnaajana. Lopulta hänestä tuli Wexiön piispa. Hän oli myös avioliittonsa kautta liittynyt vaikutusvaltaiseen Benzelstierna-sukuun, sillä hänen vaimonsa isä oli Erik Benzelius vanhempi. Hänen kaksi poikaansa aateloitiin vuonna 1751 nimellä Bergenskjöld. Heistä Erik (1699–1769) oli Notaari Salan hopeakaivoksilla ja vuorikollegion asessori sekä vuodesta 1755 vuorineuvos. Toinen veli Carl Henrik (1700–1743) auskultoi Svean hovioikeudessa, minkä jälkeen hän toimi Salan pormestarina, valtionpankin asessorina, hovioikeuden neuvoksena ja valtiopäiväedustajana. Hänen vaimonsa oli ruukinomistaja Michael Hisingerin tytär. Kuninkaallinen kamariherra Zacharias Bergenskjöld (1743–1798) seurasi kuningas Kustaa III:tta tämän ulkomaanmatkalla ja toimi myöhemmin Konstantinopolissa komissiosihteerinä.

Lähteet
-------

* Anrep, G.: *Svenska Adelns Ättar-taflot*. Osa 1. Stockholm: P.A.Norstedt & Söner, 1858. (ruotsiksi)

### Viitteet

1. ↑  Anrep, s. 162
2. ↑  Anrep, s. 163
3. ↑  Anrep, s. 164
**Merivehnä** eli **merihaprajuola** (*Elymus farctus* ssp. *boreoatlanticus*, syn. *Elytrigia juncea* ssp. *boreoatlantica*) on Euroopassa merenrannoilla tavattava heinäkasvi. Laji on tunnusomainen erityisesti Atlantin rannikon hiekka- ja dyynirannoilla. Suomessa merivehnä on äärimmäisen uhanalainen ja rauhoitettu laji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Monivuotinen merivehnä kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Kasvin kellertävä juurakko on pitkä ja suikerteleva. Koko kasvi on vaalean siniharmaa. Lehdet ovat kapeita, laidoilta ylös kiertyneitä, päältä tiheään korkosuonisia ja korvakkeettomia. Merivehnän vaalea kukinto on 8–10 cm pitkä ja vihneetön. Kypsyessään kukinto murenee palasiksi. Suomessa merivehnän kukinta-aika on elokuussa. Merivehnä muistuttaa läheisesti juolavehnää (*Elymus repens*), jonka kanssa se myös helposti risteytyy.

Levinneisyys
------------

Merivehnää tavataan Euroopan ja Pohjois-Afrikan rannikoilla. Suomessa tavattava lajin pohjoinen rotu on levinnyt Atlantin rannikolle Portugalista Etelä-Norjaan ja Itämerelle. Itämeren eteläosissa laji on yleinen, mutta harvinaistuu pohjoiseen päin tultaessa nopeasti. Suomesta tunnettiin pitkään vain yksi, vuonna 1937 löydetty merivehnän esiintymä Dragsfjärdin Öröstä. Vuonna 2005 löydettiin myös Korppoon (nyk. Paraisten) Jurmosta pieni merivehnän kasvusto. Suomen esiintymät ovat Itämeren pohjoisimmat.

Hankoniemeltä on tavattu merivehnän ja juolavehnän risteymän (*E. farctus* × *repens*) esiintymä. Laji on kulkeutunut alueelle meriliikenteen mukana.

Elinympäristö
-------------

Merivehnä on tyypillinen merenrantahietikoiden kasvi. Pitkän juurakon avulla kasvi menestyy kasvupaikoilla, jotka ovat tuulille alttiita ja joissa hiekka on jatkuvassa liikkeessä. Merivehnä sitoo kasvaessaan hiekkaa ja saattaa muodostaa kiinteitä dyynejä, joille muut kasvit juurtuvat. Merivehnä sietää hyvin suolaista vettä, joten se voi kasvaa lähellä vesirajaa. Molemmat Suomessa tavatut kasvupaikat sijaitsevat suojelualueilla.

Lähteet
-------

* Rautiainen, Veli-Pekka: *Merivehnä*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 141.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

1. ↑  Hämet-Ahti, L. Kurtto, A. Lampinen, R. Piirainen, M. Suominen, J. Ulvinen, T. Uotila. P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85
2. ↑  Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 5.5.2009.
3. 1 2 3  Metsähallitus: Merivehnä (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 5.5.2009.
4. 1 2  Retkeilykasvio 1998, s. 600.
5. 1 2 3  Rautiainen 1997, s. 141.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviatlas 2010: Merivehnän levinneisyys Suomessa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2115056
* APDB: 158332
* EUNIS: 191264
* GBIF: 2704155
* ITIS: 525115
* NBN: NHMSYS0000458359
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77260536-1
* Tropicos: 25533626
* WFO: wfo-0000867000
* WoRMS: 1435802

 |

 |
Yleinen esimerkki Pictet–Spengler-reaktiosta
**Pictet-Spengler-reaktio** on kemiallinen reaktio, jossa β-aryylietyyliamiini reagoi happamissa olosuhteissa karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen tetrahydroisokinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran A. Pictet ja T. Spengler vuonna 1911 ja se on nimetty heidän mukaansa. Pictet-Spengler-reaktio on hyvin käytetty reaktio erityisesti alkaloidien synteeseissä. Monet kasvit myös muodostavat alkaloideja Pictet-Spengler-reaktion avulla esimerkiksi striktosidiinisyntaasi katalysoi striktosidiinin muodostumista tällä tavoin.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Pictet-Spengler-reaktio tapahtuu vain β-aryylietyyliamiineille. Reaktio tapahtuu erityisen herkästi mikäli aromaattisessa renkaassa on elektroneja luovuttavia ryhmiä kuten amino-, hydroksi- tai eetteriryhmiä ja siinä on indolirengas. Toinen reagoiva komponentti on aldehydi tai ketoni. Näistä aldehydit ovat ketoneja reaktiivisempia. Pictet-Spengler-reaktio vaatii katalyytin, joka voi olla proottinen happo tai Lewis-happo.

Pictet-Spengler-reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa β-aryylietyyliamiini kondensoituu karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen imiinin. Happamissa olosuhteissa imiini esiintyy positiivisesti varautuneena iminiumkationina. Tämä iminiumioni on elektrofiilinen ja reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla aromaattisen renkaan kanssa muodostaen tetrahydroisokinoliinirenkaan.

Isotooppileimauskokeiden perusteella indolit voivat reagoida myös hieman poikkeavalla mekanismilla. Elektrofiilisen aromaattisen substituution seurauksena muodostuu spirosyklinen kationi, joka toisiintuu tetrahydroisokinoliinirakenteeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-71. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2 3  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 618. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
3. 1 2 3  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 348. Elsevier, 2005. ISBN 978-0-12-429785-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.9.2018). (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 836. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Linda M. Mascavage, Serge Jasmin, Philip E. Sonnet, Michael Wildson & David R. Dalton: *Alkaloids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 2.9.2018
6. 1 2 3  Jie Jack Li: *Name Reactions in Heterocyclic Chemistry*, s. 469–471. John Wiley & Sons, 2004. ISBN 978-0-471-70414-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.9.2018). (englanniksi)
**Daniel Schneidermann** (s. 5. huhtikuuta 1958 Pariisi) on ranskalainen toimittaja. Hänellä on oma palsta *Le Monde*- ja *Libération*-lehdissä. Schneidermann esiintyy myös televisio-ohjelmassa *Arrêt sur images*.

Elämäkerta
----------

Training Center for Journalists:ssa harjoittelun jälkeen Schneidermann liittyi *Le Monde*-lehteen vuonna 1981, jossa hän oli toimittajana vuoteen 1983 saakka. 1992 Schneidermannin kolumneja alettiin esittää televisiossa. 

Vuonna 1995 hän sai oman televisio-ohjelman nimeltä "Arrêt sur images". Toimittaja Pascale Clark oli mukana ohjelman ensimmäisenä vuotena. *Arrêt sur imagesin* tehtävänä oli auttaa kolumnisteja ja toimittajia vaihtamaan mielipiteitä ja "analysoida" mediaa.

Daniel Schneidermann jatkoi kolumnien kirjoittamista, jotka ilmeistyivät *Le Mondessa*. Lokakuussa 2003 hän julkaisi kirjan *Le Cauchemar médiatique* (*The Media Nightmare*).

Hänestä tuli koko median tuntema kolumnisti. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin joka perjantai myös *Libération*-lehdessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Daniel Schneidermannin blogi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Amaterasu ilmestyy luolasta.
*Ama-no-Iwaton* luola, johon Amaterasun uskotaan paenneen.
**Amaterasu** (jap. 天照) on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä auringon jumalatar. Hänen koko nimensä on *Amaterasu-ō-mai-kami* (天照大神, kirjaimellisesti "suuri jumala(tar) joka loistaa taivaalla"). Yhtenä arvostetuimmista japanilaisista jumalolennoista Amaterasu edustaa arvokkuutta, kauneutta ja rehellisyyttä.

Ikivanhan japanilaisen myytin mukaan Amaterasu syntyi luojajumala Izanagin vasemmasta silmästä. Hänestä tuli auringon valtiatar, ja niinpä hänen sanottiinkin hehkuvan kirkasta valoa. Amaterasun sisarukset olivat kuun jumala Tsukiyomi ja myrskyn jumala Susanoo. Amaterasu ja Susanoo kilpailivat jatkuvasti keskenään, ja kerran heidän välilleen tuli riita, jonka seurauksena raivostunut Amaterasu pakeni luolaan ja samalla piilotti auringon pitkäksi aikaa. 

Muinaisen tarinan mukaan ensimmäinen Japanin keisari Jimmu polveutui suoraan Amaterasun lapsenlapsesta Ninigi-no-Mikotosta. Niinpä japanilaiset uskoivat keisarin olevan jumalaista syntyperää. Vuonna 1945 keisari Hirohito joutui liittoutuneiden painostuksesta antamaan julistuksen, jossa ilmaisi ettei keisari ollut *akitsumikami* (現御神), minkä miehitysvalta hyväksyi vaatimanaan jumalallisuuden hylkäämisenä, mutta siitä merkitsikö tämä todella *arahitogami* (現人神) -käsitteen ja jumalallisen syntyperän hylkäämistä on oltu monta mieltä.

Eniten Amaterasusta kerrotaan japanilaisten uskomuksia ja kansantarinoita esittelevässä kansalliseepoksessa *Kojikissa*. Yleisesti Amaterasun uskotaan olevan naispuolinen, mutta eräät oppineet pitävät häntä miespuolisena, sillä kaikesta huolimatta *Kojiki* ja muut kirjoitukset eivät paljasta hänen sukupuoltaan.

Šintolaisuudessa Amaterasua kunnioitetaan vuotuisissa juhlissa, jotka järjestetään 17. heinäkuuta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amaterasu** Wikimedia Commonsissa
Meritxell Borràs
**Meritxell Borràs i Solé** (s. 1964 L'Hospitalet de Llobregat) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon hallinto- ja asuntoministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan. Myös Borràs, Dolors Bassa ja Joaquim Forn lähtivät aluksi Belgiaan, mutta palasivat myöhemmin Espanjaan oikeuden kuultaviksi. Lopulta yhteensä kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Borràsin, Bassan ja Fornin lisäksi Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Carles Mundó) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Jo aiemmin tutkintavankeuteen oli määrätty kahden kansanäänestystä ajaneen kansalaisjärjestön puheenjohtajat Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart.

Borràs vapautettiin tutkintavankeudesta 4. joulukuuta 2017, mutta hän joutui maksamaan 100 000 euron takuut. Samassa yhteydessä vapautettiin osa muistakin vangituista ministereistä takuita vastaan, mutta Puigdemontin hallituksen varapääministeri Junqueras ja sisäministeri Forn sekä kansalaisjärjestöjen puheenjohtajat Sànchez ja Cuixart joutuivat yhä jäämään vankilaan. Borràs luopui politiikasta ja vetäytyi julkisuudesta vankilassa viettämänsä ajan jälkeen.

Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä Borràsin osalta kapinasyyte (kat. *rebel·lió)* lievennettiin syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (kat. *desobediència*) ja "julkisten varojen väärinkäytöstä" (kat. *malversació*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. 1 2
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. 1 2
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. 1 2
12. ↑
13. ↑
152 mm kranaatinkuoria täytetään nestemäisellä amatolilla Suomessa 1942
**Amatoli** on voimakas räjähdysaine. Se on trinitrotolueenin (trotyyli, TNT) (C7H5N3O6) ja ammoniumnitraatin (NH4NO3) seos. Se on valettavaa, huoneenlämmössä kiteistä ainetta ja väriltään vaaleankellervää tai rusehtavaa. Edullisena ja käyttöturvallisena räjähdysaineena amatolia on käytetty vaihtelevin seossuhtein kohteissa, jotka eivät vaadi suurinta palonopeutta, sekä maailmansotien aikana esiintyneiden tuotantovajausten takia puhtaan trotyylin ja heksogeenin korvikkeena.

Historia
--------

Seos tunnettiin jo ennen I maailmansotaa. Nimeä amatoli ammoniumnitraatin ja trinitrotolueenin seoksesta käytettiin ensimmäisen kerran tiettävästi 1907 ja räjähteenä sitä käytettiin suuressa määrin viimeistään maailmansodan loppupuolella. Yhdysvaltojen liityttyä sotaan 1918 New Jerseyhin muun muassa perustettiin kranaatteja valmistava tehdaskaupunki, joka nimettiin valmistettavan tuotteen mukaan *Amatoliksi*. Toisessa maailmansodassa ainetta käyttivät Euroopan rintamilla molemmat osapuolet.

Ominaisuudet
------------

Trotyyli ei itsessään sisällä tarpeeksi happea, jotta kaikki sen hapetettavissa oleva aines (hiili) voitaisiin käyttää hyödyksi. Ammoniumnitraatilla tämä niin sanottu happitasapaino on päinvastoin positiivinen. Lisäämällä trotyyliin 80% ammoniumnitraattia seoksen kaikki reaktiivinen aines saadaan hyödynnettyä ja kasvatettua merkittävästi yhdestä kilosta syntyvien palokaasujen määrää.

Amatolin palonopeus jää jonkin verran alhaisemmaksi kuin trotyylin, mutta on 50/50 -seoksena liki puhtaan TNT:n veroinen. Edullisena räjähdysaineena amatolia on käytetty kohteissa, jotka eivät vaadi suurta palonopeutta, sekä maailmansotien aikana esiintyneiden tuotantovajausten takia puhtaan trotyylin ja heksogeenin korvikkeena. Toisen maailmansodan aikana britit saattoivat lisätä sotilasräjähteenä käytettyyn 50/50 -seokseen 20% alumiinia, millä saatiin impulssia jonkin verran parannettua. Tätä sekoitusta kutsuttiin *minoliksi*.

20/80 -seos on vakaata samaan lämpötilaan, kuin puhdas trotyyli (noin +250 °C). Amatoli on muutenkin turvallista käsitellä, jopa turvallisempaa kuin TNT, mutta voi räjähtää hyvin kovasta iskusta. Amatolillakin on kuitenkin taipumus ikääntyessään herkistyä; siksi esimerkiksi sota-aikaiset lentopommit, syvyyspommit ja miinat, joissa sitä käytettiin, ovat hengenvaarallisia käsiteltäviä - erityisesti jos ne ovat olleet veden alla kuten meren tai järven pohjassa eri hylkyjen mukana uponneina.

Katso myös
----------

* ANFO

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Explosives - Compositions *globalsecurity.org*. Viitattu 9.1.2022.
2. ↑  Merriam-Webster: Amatol. Viitattu 9.1.2022
3. ↑  Amatol Ghost Town *atlasobscura.com*. Viitattu 9.1.2022.
4. 1 2 3  Akhtar Junaid, Malik Abdul Qadeer: Thermal and Kinetic Studies of Trinitrotoluene (TNT) and Amatol Vis-a-Vis Oxygen Balance.  *International Journal of Scientific & Engineering Research*, 8. vsk, nro 5, s. 850-855. 2229-5518 ISSN ISSN 2229-5518. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 9.1.2022.