recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Metaanisulfonyylikloridi** eli **mesyylikloridi** (CH3SO2Cl) on sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa metaanisulfonyylikloridi on kellertävä neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta metaanisulfonihapoksi. Aine on liukoinen alkoholeihin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Amiinit ja alkoholit reagoivat metaanisulfonyylikloridin kanssa muodostaen metaanisulfonaatti- eli mesyylijohdannaisia, jotka ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian synteeseissä. Lisäksi metaanisulfonyylikloridi reagoi alkeenien kanssa additioreaktiolla, jossa muodostuu β-kloorisulfonijohdannaisia. Hyvin vahvojen emästen vaikutuksesta metaanisulfonyylikloridista muodostuu erittäin reaktiivinen sulfeeni. Yhdiste syövyttää helposti monia metalleja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Metaanisulfonyylikloridia voidaan valmistaa metaanitiolista hapettavalla kloorauksella tai metaanista ja sulfuryylikloridista vapaaradikaali-initiaattorin kuten vetyperoksidin ja urean seoksen läsnä ollessa.

Metaanisulfonyylikloridia käytetään orgaanisissa synteeseissä tuomaan yhdisteeseen metyylisulfonaattiryhmä valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita, väriaineita, maatalouskemikaaleja, tekokuituja ja valokuvauskemikaaleja. Jossain määrin sillä on käyttöä myös katalyyttinä, klooraavana kemikaalina ja stabilisaattorina.

Turvallisuus
------------

Metaanisulfonyylikloridi on helposti haihtuva syövyttävä ja voimakkaasti ihoa ja silmiä ärsyttävä yhdiste. Se on kyynelvuotoa aiheuttava yhdiste eli lakrymaattori.

Lähteet
-------

1. ↑  Methanesulfonyl chloride – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 13.9.2014.
2. 1 2 3 4 5  Edward D. Weil, Stanley R. Sandler & Michael Gernon :*Sulfur Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 13.9.2014
3. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 94. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
4. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 349. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
5. ↑  William H. Brown, Christopher S. Foote, Brent L. Iverson, Eric V Anslyn, Bruce M Novak: *Organic Chemistry*, s. 415. Cengage Learning, 2011. ISBN 978-0840054982. Teoksen verkkoversio (viitattu 13.9.2014). (englanniksi)
6. 1 2  Valerie Vaillancourt, Michele M. Cudahy, Matthew M. Kreilein & Danielle L. Jacobs: *Methanesulfonyl Chloride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 13.9.2014
7. ↑  Metaanisulfonyylikloridin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 13.9.2014.
**American Cream Draft** on Yhdysvalloista peräisin oleva keskiraskas työhevosrotu. Kohtalaisen nuori, 1950-luvulta peräisin oleva rotu on saanut nimensä vaaleankeltaisesta karvastaan, joka on vaaleanpunaisen ihon ohella yksi rodun tärkeimmistä tuntomerkeistä. American Cream Draft on ainoa yhdysvalloista kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu. Rodun nimestä (cream, voikkoväri) huolimatta sen väritys ei ole voikko vaan samppanja.

Ominaisuudet
------------

Rodun edustajat ovat miltei aina samppanjanvärisiä. Väriin kuuluu vaaleankeltaisen karvan lisäksi vaaleanpunainen iho, vaaleanruskeat tai vihertävät silmät sekä valkoiset jouhet. Harja ja häntä tulisi rotumääritelmän mukaan pitää pitkinä. Jalkojen ja pään merkit ovat sallittuja, jopa suotavia. Rodun hevoset ovat noin 153-165 cm korkeita ja painavat noin 700-800 kg. Luonteeltaan American Cream Draftit ovat miellyttämisenhaluisia, rauhallisia ja luotettavia.

Jalostukseen käytettäville tammoille hyväksytään toistaiseksi myös tumma iho, kunhan peitinkarva on kermanvaalea ja jouhet valkoiset. Oreilta edellytetään vaaleanpunaista ihoa.

Historia
--------

Rodun kehityksen katsotaan lähteneen "Old Granny" -nimisestä vaaleankeltaisesta tammasta. Se myytiin vuonna 1911 kasvattajalle, joka sai siitä useita samanvärisiä varsoja. Varsat myytiin paikallisille pienellä hinnalla. Vaaleankeltaisten työhevosten kanta lähti kasvamaan, kunnes teollistuminen pysäytti kehityksen. Kun rotu rekisteröitiin 1950-luvulla, sen 41 kasvattajaa omistivat yhteensä vain 200 rekisteröityä American Cream Draft -hevosta. Nämä kasvattajat pitivät rodun säilymistä tärkeänä ja jatkoivat kasvatusta ja hevosten pitoa ja myyntiä. 1970-luvulla rotuyhdistys alkoi taas järjestää kokouksia. 1991 rodun rotumääritelmä uudistettiin nykyiseen muotoonsa, joka käsittää muutakin kuin värin. Uuden määritelmän mukaisena kantakirjaan on merkitty yli sata hevosta.

### Yhdistystoiminta ja kasvatus nykyään

American Cream Draft Assosiation pitää vuosittaisia tapaamisia kasvattajille ja hevoshuutokauppoja. Lisäksi The Colonial Williamsburg Foundation of Williamsburg painaa ja levittää kahdesti vuodessa julkaistavaa tiedotuskirjettä.

Rotua kasvattaa noin 50 yhdysvaltalaista tahoa. Rodun edustajia on vain Yhdysvalloissa.

Rodun kantakirja on yhä avoin. Sen sivurekisteriin hyväksytään ne puhdasrotuiset yksilöt, jotka ovat vääränvärisiä päärekisteriin, sekä puoliveriset American Cream Draft -risteytykset, mikäli ne täyttävät tietyt vaatimukset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tähkämö, S.: American Cream Draft *hevosmaailma.net*.  20.12.2005.  Arkistoitu 1.10.2009. Viitattu 18.10.2009.
2. 1 2  Our History *acdha.org*.  Arkistoitu 5.9.2009. Viitattu 27.10.2009. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  The Cream of Drafts (PDF) American Cream Draft Horse Association.  Arkistoitu 20.9.2009. Viitattu 27.10.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* American Cream Draft Association
* Kentucky Horse Park (Arkistoitu – Internet Archive)
**Alloksaani** (C4H2N2O4) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja eläinkokeissa diabetesta aiheuttavana yhdisteenä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa alloksaani on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja etanoliin, asetoniin ja hieman etyyliasetaattiin, mutta ei poolittomiin orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin. Alloksaani muodostaa helposti veden kanssa additiotuotteita eli hydraatteja, ja tunnetaan muun muassa alloksaanin mono- (C4H2N2O4·H2O) ja tetrahydraatit (C4H2N2O4·4H2O).

Alloksaanin on havaittu aiheuttavan diabetesta jyrsijöille. Alloksaani muodostaa glutationin läsnä ollessa vetyperoksidia sekä superoksidi- ja hydroksyyliradikaaleja. Nämä radikaalit vaurioittavat haiman β-soluja aiheuttaen niissä kuolion, jolloin insuliinin tuotanto lakkaa ja seurauksena on diabeteksen laukeaminen. Ihmiselle alloksaani ei aiheuta diabetesta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Alloksaania voidaan valmistaa hapettamalla barbituurihappoa tai virtsahappoa kromitrioksidin, kaliumpermanganaatin tai typpihapon avulla.

Alloksaania käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja diabeteksen laukaisemiseen eläinkokeissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Alloxan – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 23.12.2017.
2. 1 2 3 4 5  Budavari, Susan (päätoim.): *Merck Index*, s. 52. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2 3  Georg-Burkhard Kresse: *Enzymes, 6. Enzymes in Therapy, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 23.12.2017.
4. ↑  S. Lenzen: The mechanisms of alloxan- and streptozotocin-induced diabetes.  *Diabetologia*, 2008, 51. vsk, nro 2, s. 216–226.  Springer. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.12.2017.  (englanniksi)
5. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 46. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Alloxan (englanniksi)
Kouvolan oikeus- ja poliisitalo
**Kouvolan oikeus- ja poliisitalo** on Kouvolassa Palomäellä sijaitseva yhdistetty poliisin ja oikeuslaitoksen rakennus, jossa toimii Kaakkois-Suomen poliisilaitos ja Kymenlaakson käräjäoikeus. Rakennuksessa sijaitsee Kaakkois-Suomen poliisilaitoksen pääpoliisiasema, Kymenlaakson käräjäoikeuden kanslia ja istuntopaikka sekä Itä-Suomen hovioikeuden istuntopaikka. Rakennuksen rakennustyöt alkoivat keväällä 2000, ja se otettiin käyttöön vuonna 2002. Ennen uuden oikeus- ja poliisitalon rakentamista Kouvolan poliisiasema toimi Kouvolan ydinkeskustassa Hallituskadulla rautatieaseman vieressä sijaitsevassa virastotalossa. Vuonna 2014 rakennukseen tuli myös Itä-Suomen hovioikeuden istuntopaikka, kun Kouvolan hovioikeus lakkautettiin ja Hovioikeudenkadulla sijaitseva vuonna 1996 rakennettu Kouvolan hovioikeuden talo jäi tyhjilleen.

* Vanha Kouvolan poliisitaloVanha Kouvolan poliisitalo

Lähteet
-------

1. ↑  Oikeus- ja poliisitalo Kouvolaan – Helsingin Sanomat
2. ↑  Kouvolan oikeus- ja poliisitalo käyttöön – Helsingin Sanomat
3. ↑  Kouvolan hovioikeus lakkaa – Yle Uutiset
**Satu Sopanen** (s. 1967) on suomalainen muusikko ja musiikkikasvattaja, joka tunnetaan erityisesti monipuolisena lastenmusiikin ammattilaisena. Hän on esiintynyt muun muassa Yleisradion TV2:lle tehdyissä lastenmusiikkiohjelmissa, joita hän on myös käsikirjottanut. Sopanen sai vuonna 2011 lastenkulttuurin valtionpalkinnon Pikku Kakkoselle tekemistään musiikkiohjelmista. Niistä esimerkiksi Satutunti-animaatiota syntyi toistasataa jaksoa vuosina 1997–1998 ja Huvitutti-ohjelmaa myös toistasataa jaksoa vuosina 1998–2002.

Sopanen on esiintynyt useiden yhtyeiden ja orkesterien kanssa. Kokoonpanoista mainittakoon Tuttiorkesteri, Loiskis ja UMO sekä Helsingin, Joensuun, Kuopion ja Oulun kaupunginorkesterit samoin kuin Mukaralla ja Tinttaralla sekä Jazzituttaa ja Tuttijazzaa!.

Satu Sopanen aloitti kanteleensoiton parissa kuusivuotiaana kanteleensoittajaisänsä opetuksessa. Hän esiintyi isänsä kanssa jopa Pikku Kakkosessa. Sittemmin Sopanen opiskeli Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusta ja valmistui musiikinopettajaksi kanteleensoitto pääaineenaan. Hän on opettanut kantelepedagogiikkaa muun muassa Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin konservatoriossa.

Sopasen perheeseen kuului aviomies ja kaksi lasta.

Sopanen on julkaissut monia äänilevyjä ja musiikin oppikirjoja sekä laulukokoelmia. Sopasen yhdessä Markku Kaikkosen kanssa julkaisema *Reissutunti* palkittiin Vuoden lastenlevynä (2013).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lastenkulttuurin valtionpalkinto Risto Räppääjän tekijöille ja muusikko Satu Sopaselle  18.11.2011. Taiteen edistämiskeskus, taike.fi.  Arkistoitu 3.6.2021. Viitattu 2.6.2021.
2. ↑  Elina Yli-Ojanperä: Olipa kerran UMO-orkesteri, Satu-täti Sopanen ja Sorin Sirkus (sisältää konserttitaltioinnin, Ylen Elävä arkisto, kesto 39.49)  12.2.2015. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 2.6.2021.
3. 1 2  Mari Koppinen: Satutäti luottaa laulun voimaan (tilaajille) *Helsingin Sanomat, hs.fi*.  23.9.2008. Viitattu 2.6.2021.
4. ↑  Kotiorkesteri soimaan! *Iltalehti, iltalehti.fi*.  25.9.2006. Viitattu 2.6.2021.
5. ↑  Vuoden lastenlevy -voittajat *Varhaisiän musiikinopettajat, vamory.fi*. Viitattu 3.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* *Satu Sopanen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Satu Sopanen Discogsissa.  (englanniksi)
* Tuttiorkesteri (Arkistoitu – Internet Archive) (tuttiorkesteri.fi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Ra** on suomalainen kolmihenkinen rockyhtye. Yhtyeen jäsenet kirjoittivat levytyssopimuksen vuonna 2007 ollessaan vasta 11-vuotiaita. Ensimmäisen singlen aika oli vuoden 2008 kesäkuussa, kun *Painajainen* julkaistiin. Ensimmäinen albumi, Punainen virta, julkaistiin helmikuussa, 25.2.2009. 

Ran jäsenet Jaanis (s. 1995), Tomi (s. 1995) ja Jesse (s. 1995) tapasivat toisensa ala-asteen musiikkiluokalla ja yhteinen sävel löytyi Pohjois-Helsingin Bändikoulusta, jossa myös toinen nuorena aloittanut yhtye Tiktak sai alkunsa. 

Haastattelussa yhtyeen jäsenet ovat kuvanneet omaa musiikkityyliään *faaraoheavyksi*, koska "se on heavya ja siinä on faaraotyyppiset sanat". 

Ra -yhtyeen voi sekoittaa helposti myös muihin yhtyeisiin, sillä ennen tätä yhtyettä oli olemassa jo kaksi Ra -nimellä toimivaa yhtyettä. 90-luvulla perustettu amerikkalainen Alternative-metallia soittava Ra ja vuonna 1994 perustettu norjalainen psytrancea soittava Ra.

Diskografia
-----------

* *Punainen virta*  (2009, EMI)

### Singlet

* *Painajainen*  (2008)
* *Mä tiedän*  (2008)
* *Punaiseen virtaan*  (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Ilta-Sanomat: Ra soittaa 11-vuotiasta heviä
2. ↑  MTV3:n Viihdeuutiset: Suomen nuorin levyttävä yhtye on Ra
**Lucas Ariel Boyé** (s. 28. helmikuuta 1996 San Gregorio, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

1. helmikuuta 2016 Boyé teki nelivuotisen sopimuksen italialaisseura Torinon kanssa. Sopimus astui voimaan 1. heinäkuuta 2016 alkaen.

31. tammikuuta 2018 hän siirtyi kauden loppuun asti kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Celta Vigoon.

Kaudeksi 2018–2019 Boyé siirtyi lainalle kreikkalaiseen AEK Ateenaan. 28. lokakuuta 2018 hän teki joukkueessa ensimmäisen maalinsa ottelussa Aris Thessalonikia vastaan. 23. helmikuuta 2019 hän teki kaksi maalia samaisessa ottelussa ensimmäistä kertaa ammattilaisurallaan, kun AEK Ateena kaatoi kotikentällään Apollon Smyrnisin maalein 2–1.

2. elokuuta 2019 englantilaisseura Reading ilmoitti tehneensä kauden 2019–2020 kestävän lainasopimuksen Boyén kanssa. Ensimmäisen maalina joukkueessa hän teki 25. syyskuuta 2019 Englannin liigacupin ottelussa Wolverhampton Wanderersia vastaan.

21. syyskuuta 2020 Boyé siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin nousseeseen Elcheen. Lainasopimus sisälsi myös osto-option. 13. toukokuuta 2021 Elche ilmoitti käyttävänsä sopimukseen kirjatun osto-option ja hankki Boyén pysyvällä siirrolla riveihinsä.

30. elokuuta 2023 Boyé teki nelivuotisen sopimuksen Granadan kanssa. Hänestä maksettiin 7 miljoonan euron siirtokorvaus, joka saattaa vielä nousta menestysehtojen täyttyessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lucas Boyé se va en julio al Torino Diario Jornada. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)
2. ↑  Lucas Boyé: "Llego al Celta con mucha ilusión y ganas" Marca. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)
3. ↑  Boye joins AEK Athens Football-Italia. Viitattu 31.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  ΑΕΚ - Άρης 4-0: "Σόου" από Πόνσε και Μπογέ στο άδειο ΟΑΚΑ Sport24.gr. Viitattu (kreikaksi)
5. ↑  ΑΕΚ - Απόλλων Σμύρνης 2-1: "Καθάρισε" ο Μπογέ Sport24.gr. Viitattu (kreikaksi)
6. ↑  Lucas Boyé joins Royals on loan Reading FC. Viitattu 31.8.2023. (englanniksi)
7. ↑  Wolves 1–1 Reading BBC Sport. Viitattu 31.8.2023. (englanniksi)
8. ↑  Lucas Boyé, quinto fichaje del Elche CF Elche CF. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)
9. ↑  OFICIAL | El Elche ejerce la opción de compra por Lucas Boyé Elche CF. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)
10. ↑  Comunicado Oficial | Lucas Boyé, nuevo jugador del Granada CF Granada CF. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)
11. ↑  Lucas Boyé refuerza el ataque del Granada AS. Viitattu 31.8.2023. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lucas Boyén tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Lucas Boyén tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)

Granada – Primera División
1 Raúl |
3 Manafá |
4 Rubio |
5 Vallejo |
7 Boyé |
9 Callejón |
10 Puertas |
11 Uzuni |
12 R. Sánchez |
13 Ferreira |
14 Miquel |
15 Neva |
16 V. Díaz |
17 Weissman |
18 Petrović |
19 Diédhiou |
20 Ruiz |
21 Melendo |
22 Perea |
23 Gumbau |
24 Villar |
26 Zaragoza |
28 Torrente |
Valmentaja P. López
Ammattiopisto Liven entinen rakennus Tenholantiellä Ruskeasuolla.
**Ammattiopisto Live** on Live-säätiön ylläpitämä ammatillinen erityisoppilaitos ja erityisopetuksen kehittämiskeskus. Päätoimipaikka sijaitsee Espoon Leppävaarassa, ja lisäksi opistolla on yhdeksän muuta toimipaikkaa pääkaupunkiseudulla ja muualla Uudellamaalla.

Oppilaitos tarjoaa erilaisia opetus-, kehittämis- ja asiantuntijapalveluja opiskelijoille, toisille oppilaitoksille sekä muille yhteistyötahoille. Oppilaitos tarjoaa valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta ja ohjausta, ammatillista peruskoulutusta sekä ammatillista aikuiskoulutusta. Koulutukset on tarkoitettu ensisijaisesti niille, jotka ovat erityisopetuksen, yksilöllisen tuen tai oppimista tukevien oppimisympäristöjen tarpeessa. Toisen asteen koulutuksessa ja ammatillisessa aikuiskoulutuksessa opiskelee vuosittain noin 1 200 opiskelijaa.*lähde?* Henkilöstömäärä on noin 500.*lähde?*

Ammattiopisto Live tunnetaan invalidien opetuksen kehittäjänä. Sotainvalideja kuntoutettiin ja koulutettiin uusiin sopiviin ammatteihin. Tämä ammatillisen koulutuksen kehittämistyö jatkuu edelleenkin.

Historia
--------

Invalidisäätiö perustettiin 26. kesäkuuta 1940. Ammatillinen koulutus on ollut alusta asti tärkeä osa Invalidisäätiön kuntoutustoimintaa. Kurssimuotoinen opetustoiminta alkoi heti Invalidisäätiön perustamisen jälkeen vuonna 1940 loppupuolella. Koulutus laajeni vuosi vuodelta siten, että vuonna 1942 koulutettiin jo yli 200 oppilasta. Varsinainen koulumuotoinen ammattiopetus Invalidisäätiön laitosrakennuksessa Ruskeasuolla alkoi joulukuussa 1942 jalkinetyön, huonekalujen verhoilun, puusepäntyön ja metallityön koulutusaloilla. Westendin toimipisteessä koulutustoiminta alkoi jo syyskuussa 1942. Koulutuksen alkuvuosina oppilaat olivat sotainvalideja, sotaleskiä ja sotaorpoja. Nuorten invalidien vakinainen ammattiopetus alkoi syksyllä 1947, ja sotainvalidien opetus puolestaan päättyi vuonna 1953. Nykymuotoinen ammatillinen koulutus alkoi vuonna 1949. Arlainstituutti yhdistyi Keskuspuiston ammattiopistoon, nykyiseen Ammattiopisto Liveen vuoden 2009 alussa.

Katso myös
----------

* Ammattiopisto Live, Leppävaaran toimipaikka

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattiopisto Liven verkkosivut
* AMEO -sivusto
Rauno Niemisen valmistama kolmikielinen jouhikko.
**Jouhikko** (myös **jouhikannel**, **jouhikas** tai **jouhkannel**) on polvien välissä soitettava lyyrasoitin jota soitetaan jousella. Se kuuluu perinteisiin suomalaisen kansanmusiikin soittimiin. Jouhikon lähimmät sukulaiset ovat Virossa hiiukannel tai rootsikannel ja Ruotsissa tal(l)harpa tai stråkharpa. Jouhikon tunnetuin länsieurooppalainen sukulaissoitin on walesilainen crwth. Shetlannissa jouhikon kaltainen jousisoitin on nimeltään gue ja Saksassa rotte.

Jouhikko kehittyi kun lyyraa alettiin soittamaan jousella, luultavasti Britteinsaarilla, josta se kulkeutui Shetlanninsaarten ja Norjan kautta Ruotsiin päätyen Viroon ja Suomeen.

Jouhikossa on ollut perinteisesti kahdesta neljään kieltä, joista yhdellä tai kahdella soitetaan melodiaa, muut kielet ovat bordunakieliä. Yleisimmän G-vireisen jouhikon viritys on a1-d1-g1.  Jouhikon kielet valmistetaan hevosen jouhista.

1900-luvun alkuun asti jouhikko oli erityisesti tanssien säestyssoitin Itä-Suomessa ja Karjalassa. Suomalaisista etnomusikologeista jouhikkoa ovat tarkastelleet väitöskirjoissaan Otto Andersson vuonna 1923 ja Rauno Nieminen 2008. 

Jouhikko Death Hawks -yhtyeen esityksessä Flow Festivaaleilla 10. elokuuta 2014.Yksi tunnetuimmista jouhikkomuusikoista on Pekko Käppi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  jouhikon historia *web.uniarts.fi*. Viitattu 26.4.2021.
2. ↑  jouhikko virossa *web.uniarts.fi*. Viitattu 26.4.2021.
3. ↑  jouhikko *web.uniarts.fi*. Viitattu 26.4.2021.
4. ↑  Krohn, Ilmari: *Suomen Kansan Sävelmiä. Kantele- ja jouhikkosävelmiä*, s. 38. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1928.
5. ↑  Vilppu Vuori, 23, rakentaa niin jouhikon, turpapäristimen kuin huippuharvinaisen Ähtävän harpunkin – perinnesoittimet kiinnostavat ulkomailla *Yle Uutiset*. Viitattu 2.3.2020.
6. ↑  Valokuvaaja Maijala Jaana HKM: Flow Festival *www.finna.fi*. Viitattu 14.2.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Andersson, Otto: *Stråkharpan: En studie i nordisk instrumenthistoria*, 1923.
* Nieminen, Rauno: *Jouhikko The Bowed Lyre*, 2007.
* Nieminen, Rauno: *Soitinten tutkiminen rakentamalla, esimerkkinä jouhikko*, 2008.
* Krohn, Ilmari: *Suomen Kansan Sävelmiä. Kantele- ja jouhikkosävelmiä, V jakso.* 1928*.* Perustuu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran julkaisemaan kokoelmaan Suomen Kansan Sävelmiä (Eerola, Tuomas & Toiviainen, Petri). Suomalaisten kansansävelmien elektroninen tietovaranto.

Levytyksiä
----------

* *Hiien Hivuksista — Jouhikko Music from Finland*. CD-levy, Kansanmusiikki-instituutti ‎KICD 82, 2003.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jouhikko**.
* Sibelius-Akatemian jouhikkosivut.
* Video jouhikonsoitosta Kansanmusiikin ja -tanssin edistämiskeskuksen sivustolla.
**Orkneysaaret**  (gaeliksi *Arcaibh*) on Skotlantiin kuuluva saariryhmä Ison-Britannian saaren pohjoispuolella. Saaristo muodostaa yhden Skotlannin 32:sta hallintoalueesta (*council area*). Siihen kuuluu 67 matalaa saarta. Pääkaupunki Kirkwall sijaitsee saarista suurimmalla. 

Saarilla on leuto ilmasto ja niiden pääelinkeinona on maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Viikinkien 800-luvulla valloittamat saaret kuuluivat ensin Norjalle ja sitten Tanskalle vuoteen 1468, jolloin ne siirtyivät Skotlannin hallintaan.

Maantiede
---------

*Katso myös: Luettelo Orkneysaarten saarista*
Orkneysaaret koostuu noin 70 saaresta, joista 20 on asuttuja. Saariryhmän pinta-ala on 990 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 21 670 (vuonna 2015). Saariston pituus itä–länsisuunnassa on 37 kilometriä ja pohjois–eteläsuunnassa 85 kilometriä. 

Orkneysaarten pääsaari on nimeltään Mainland. Pääsaaren lisäksi puhutaan pohjoissaarista, joiden isoimpia saaria ovat Sanday, Rousay, Westray, Stronsay, Shapinsay ja Eday, sekä eteläsaarista, joiden isoimpia ovat Hoy, South Ronaldsay ja South Walls. 

Saarten keskellä oleva Scapa Flow toimi vuoteen 1956 asti Englannin Kotilaivaston päätukikohtana.

Väestö
------

Suurin osa Orkneysaarten asukkaista asuu joko pääkaupungissa Kirkwallissa tai Stromnessissa. Kolmanneksi suurin asutuskeskus on St Margaret’s Hope South Ronaldsayn saarella. 

Stromnessin 2 000 asukkaan kylä on Orkneysaarten toiseksi suurin asutus pääkaupunki Kirkwallin jälkeen.

Nähtävyydet
-----------

Suurimmalla saarella sijaitsee joukko kuuluisia neoliittisia arkeologisia kohteita: hautakammio, kaksi seremoniallista kiviympyrää ja Skara Braen kylä. Näiden lisäksi saarella on joukko ilmeisiä hautakumpuja ja kivikautisia asuinpaikkoja, joita ei ole vielä tutkittu. Löydöistä on saatu paljon tietoa elämästä esihistoriallisena aikana tällä kaukaisella saarella. Yhdessä ne muodostavat Unescon maailmanperintökohteen. Orkneysaaret tunnetaan myös viikinkiajan jäljistä.

Katso myös
----------

* Orkneylaiset
* Orkneylaisten saaga
* Orkneyn lippu
* Shetlandinsaaret

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  United Kingdom: Council Areas and Major Cities in Scotland Citypopulation.de. Viitattu 11.12.2016.
2. ↑
3. ↑  Heart of Neolithic Orkney Unesco.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orkneysaaret** Wikimedia Commonsissa

* Orkneysaarten hallintoalueen internetsivut

Skotlannin lippuSkotlannin hallintoalueet

* Aberdeen
* Aberdeenshire
* Angus
* Argyll ja Bute
* Clackmannanshire
* Dumfries ja Galloway
* Dundee
* Edinburgh
* Etelä-Ayrshire
* Etelä-Lanarkshire
* Falkirk
* Fife
* Glasgow
* Inverclyde
* Itä-Ayrshire
* Itä-Dunbartonshire
* Itä-Lothian
* Itä-Renfrewshire
* Länsi-Dunbartonshire
* Länsi-Lothian
* Midlothian
* Moray
* Orkney
* Perth ja Kinross
* Pohjois-Ayrshire
* Pohjois-Lanarkshire
* Renfrewshire
* Scottish Borders
* Shetland
* Stirling
* Ulko-Hebridit
* Ylämaa
Puinen liikenneympyräkoira Linköpingistä

**Liikenneympyräkoirat** (ruots. *rondellhund*) ovat alun perin Ruotsissa alkunsa saaneita ja siellä suurta suosiota keränneitä koiraa esittäviä veistoksia, joita on sijoitettu liikenneympyröiden sisään. Koiria esittäviä teoksia alettiin sijoittaa liikenneympyröihin joka puolella Ruotsia syksyllä 2006.

Historia
--------

Vuonna 2006 Linköpingin liikenneympyröihin alkoi ilmaantua koiria esittäviä teoksia, kun erääseen liikenneympyrään sijoitettu kuvanveistäjä Stina Opitzin betonista tekemä koirapatsas joutui vandalismin kohteeksi ja jouduttiin poistamaan paikoiltaan. Patsaan ollessa korjattavana paikallinen taiteilijaryhmä Akademi Vreta Kloster sijoitti liikenneympyrään sekarotuista koiraa esittävän puusta valmistetun patsaan. Median kerrottua tapauksesta koirapatsaita alkoi ilmestyä myös kaikkialle muualle Ruotsiin.

Syksyllä 2007 Ruotsissa nousi kohu, kun taiteilija Lars Vilks piirsi islamin profeetta Muhammedin liikenneympyräkoirana.

Lähteet
-------

* Verkkolehti Uutiskynnys: Ruotsalaistaiteilija maan alla (Arkistoitu – Internet Archive), 20.9.2007

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Liikenneympyräkoira** Wikimedia Commonsissa
BTR-152 Yad la-Shiryonin museossa.
**BTR-152** (ven. БТР-152) on ensimmäinen Neuvostoliitossa rakennettu panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Lyhenne BTR tulee edellä mainittua venäjäksi tarkoittavasta sanasta бронетранспортёр (*bronetransportjor*). BTR-152 otettiin käyttöön Neuvostoliiton armeijassa 1950-luvulla.

Vaunu perustui ZiS-151-kuorma-auton alustaan, johon oli lisätty viisi tonnia panssarointia. Tästä seurasi erittäin rajoitettu liikkuvuus. Ajoneuvossa oli kuusi pyörää, joista neljä vetää. Runko on kokonaan hitsattu, moottori ja vaihteisto olivat edessä. Miehistöön kuulu ajajan ja kartanlukijan lisäksi jopa 17 jalkaväkimiestä jotka nousivat vaunuun takaa. *lähde?*

Uudempi versio, BTR-152B tuli palvelukseen vuonna 1951. Uusi malli korjasi edellisen epäkohtia, kuten avoimen katon ja huonon liikkuvuuden. Uudessa mallissa oli vinssi edessä ja renkaiden paineita voitiin säätää maastoliikkuvuuden parantamiseksi. *lähde?*

Parannuksista huolimatta BTR-152 oli vain halpa ajoneuvo armeijan liikkuvuuden parantamiseksi kunnes sopivampi ajoneuvo saataisiin kehitettyä. Muunnoksiin kuuluvat komentoajoneuvo ja versiot aseistettuina kahdella 14,5 mm konekiväärillä ja kahdella 23 mm ilmatorjuntatykillä. *lähde?*

Tuotanto loppui vuoden 1962 alussa ja Neuvostoliitossa vaunun korvasi BTR-60-sarja. Komentovaunuina ajoneuvo jäi kuitenkin käyttöön 1980-luvulle asti. Sitä ovat myös käyttäneet useat Varsovan liiton ja muut maat, kuten Afganistan, Albania, Algeria, Bulgaria, Kamputsia, Kiina (tyyppi 56 miehistönkuljetusvaunu), Kongo, Kuuba, Egypti, Intia, Iran, Irak, Pohjois-Korea, Syyria ja muut. Myös Israel käytti sotasaaliiksi saamiaan vaunuja. *lähde?*

Lähteet
-------

* Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot: 300 sotilasajoneuvoa ympäri maailman*, s. 217. 2. painos. Suomentanut Petri Kortesuo. Hämeenlinna: Karisto, 2009. ISBN 978-951-23-5145-9.

Katso myös
----------

* OT-810

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BTR-152** Wikimedia Commonsissa
Sairaalarakennuksia
**Nikkilän sairaala** oli psykiatrinen sairaala Sipoon Nikkilässä. Se perustettiin vuonna 1914 ja oli Helsingin kaupungin sairaala vuosina 1914–1999.

Historia
--------

Nikkilän kuuluisia potilaita olivat Uuno Kailas, Elmer Diktonius, Maila Pylkkönen, Signe Brander ja L. Onerva. Anna Lappalainen kuoli Nikkilässä. Taiteilija Rafael Wardi toimi sairaalassa taideterapeuttina vuodesta 1959. Lääkäreistä tunnetuin oli Oscar Parland. Osa sairaalassa kuolleista potilaista haudattiin sairaalan omalle hautausmaalle, joka vihittiin käyttöön 3. syyskuuta 1922. Sinne on haudattu 715 ihmistä vuosina 1922−1951.

Sairaala yhdistettiin kapearaiteisella hevosvetoisella rautatiellä Porvoon rataan ilmeisesti vuonna 1913. Rata ei kuitenkaan kulkenut Nikkilän rautatieasemalle asti, vaan se päättyi Sipoonjoen itärannalle.

Sairaalan lakkauttamisen jälkeen, vuonna 1999 perustettu valmisruokia valmistava elintarvikealan yritys Kokkikartano aloitti toimintansa sairaalan vanhassa keittiörakennuksessa vuonna 2000 toimien siellä vuoteen 2005.

Myöhemmin osa sairaalan rakennuksista muutettiin asuinkäyttöön. Rakennusten remontointi jatkui vielä vuonna 2020.

### Jatkosodan aikana

Jatkosodan aikaan vuonna 1942 joka neljäs Nikkilän sairaalan potilaista eli 247 ihmistä kuoli nälkään ja kulkutauteihin. Potilaille syötettiin talven ajan usein vain harmaata jauhovelliä muutamien lantunpalojen kera. Vuodeosastoilla levisivät vatsataudit, flunssakuume, tuberkuloosi sekä lavantauti.

Vaikka Nikkilä oli osin omavarainen, vuonna 1942 sairaalaan muutti myös Helsingin pommituksista evakuoituja potilaita Marian ja Kivelän sairaaloista. Päivittäinen ruokailijoiden määrä nousi korkeimmillaan noin 2 200 ihmiseen ja potilasvahvuus 1 754:ään. Yhteensä vuosina 1940−1945 kuoli 739 potilasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Nikkilän sairaala 100 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Nikkilän Sairaalan historia *Sipoon Vasemmisto*.  11.2.2009.  Arkistoitu 25.11.2016. Viitattu 24.11.2016.
3. ↑  Itälahti, Mikko: Keravan–Porvoon rautatieympäristöjen kulttuuriperintöinventointi (s. 36)  2023. Väylävirasto. Viitattu 15.1.2023.
4. ↑  Huhtakangas, Pirjo: 22 Kokkikartanon perustaja Esa Heikkinen kehottaa:SATSATKAA LAATUUN! *Kehittyvä Elintarvike*.  2007. Kehittyvä Elintarvike & Elintarviketieteiden Seura r.y..  Arkistoitu 10.2.2018. Viitattu 10.2.2018.
5. ↑  Avaruutta suljetulla osastolla. Hs.fi
6. ↑  Siironen, Susanna & Hirvonen, Saara: Keskellä Sipoota on historiallinen mielisairaala-alue, jonka jugendrakennuksista osa rapistuu nyt käsiin – harvat ovat nähneet nämä suljetut tunnelit *Yle*.  13.9.2020. Viitattu 7.8.2021.
7. 1 2  Moilanen, Kaisu: Signe Brander kuoli nälkiintyneenä ja haudattiin mielisairaalan joukkohautaan – tältä näyttää legendaarisen valokuvaajan Helsinki *Helsingin Sanomat*.  18.9.2016. Viitattu 7.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Polosten vieraana Nikkilässä. Helsingin Sanomat, 05.05.1935, nro 119, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Minttu Mikkonen, Outi Neuvonen. Villa Jokilaakso valmistui vuonna 1914 Nikkilän psykiatrisen sairaalan ylilääkärin virka-asunnoksi. Helsingin Sanomat, 02.10.2022
Patrick Geddes
**Patrick Geddes** (2. lokakuuta 1854 Ballater, Aberdeenshire – 17. huhtikuuta 1932 Montpellier, Ranska) oli skotlantilainen biologi, sosiologi, maantieteilijä ja kaupunkisuunnittelun uranuurtaja. Hän toi yhdyskuntasuunnitteluun näkökulmia paitsi sosiologiasta, myös antropologiasta ja arkeologiasta ja tarkasteli yhdyskuntia väestön, ympäristön ja työnteon näkökulmista. Geddesin teorioita ovat sittemmin kehitelleet muun muassa Lewis Mumford ja Konstantin Doxiadis.

Geddes toimi Dundeen yliopiston kasvitieteen professorina vuodesta 1888. 1920-luvulla hän perusti Ranskan Montpellieriin kansainvälisen oppilaitoksen nimeltä Collège des Écossais ("Skottilaisten college"). Hän osti myös Assasin linnan Montpellierin pohjoispuolelta ja perusti sinne kaupunkitutkimuskeskuksen.

Geddes suunnitteli Israeliin Tel Avivin kaupungin asemakaavan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vuosisatamme 1000 tärkeintä ihmistä, osa 17. (52-osainen juttusarja 1969–1970, suomennettu *The Sunday Timesista*.) *Helsingin Sanomat*, 4.1.1970, s. 10. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Tervetuloa kävelykierrokselle Tel Avivin keskustassa *Rantapallo*.  16.10.2017.  Arkistoitu 29.1.2019. Viitattu 28.1.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Patrick Geddes 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Andrei Alehavitš Kastsitsyn** (valkoven. Андрэй Алегавiч Касціцын, ven. Андрей Олегович Костицын, *Andrei Olegovitš Kostitsyn*, s. 3. helmikuuta 1985 Navapolatsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkoilija. Kastitsyn on hyvä kiekonkäsittelijä ja hänellä on hyvä rannelaukaus.*kenen mukaan?* Hänen veljensä Sjarhei Kastsitsyn pelaa myöskin Dinamo Minskissä.

Seuraura
--------

Kastsitsyn pelasi kaudella 2000–2001 ensimmäiset miesten pelinsä, kun hän pelasi Valko-Venäjän pääsarjassa. Hän pelasi vuodet 2002–2004 Venäjällä TsSKA Moskovan riveissä. Kesällä 2003 Montreal Canadiens varasi Kastsitsynin ensimmäisellä kierroksella ja koko varaustilaisuuden kymmenentenä pelaajana.

Kaudella 2004–2005 Kastsitsyn siirtyi Canadiensin organisaatioon ja pelasi AHL-joukkue Hamilton Bulldogsissa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ensimmäisen kokonaisen NHL-kautensa ja teki 78 ottelussa tehot 26+27=53. 

Kastsitsyn pelasi Montreal Canadiensissa helmikuuhun 2012 asti, jolloin hän siirtyi NHL-kauden 2011–2012 viimeisenä siirtopäivänä Nashville Predatorsiin. Canadiens sai Predatorsilta vaihdossa toisen ja viidennen kierroksen varausvuorot NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän pelasi Predatorsissa 19 runkosarja- ja kahdeksan pudotuspeliottelua. Joukkue hyllytti hänet ja Aleksandr Radulovin kesken pudotuspelien toisen kierroksen kaksikon vietettyä iltaa ulkona pitempään kuin oli joukkueen sääntöjen mukaan sallittua. He olivat pelaamatta Phoenix Coyotesia vastaan pelatun ottelusarjan kolmannessa ja neljännessä ottelussa.

Syyskuussa 2012 Kastsitsyn siirtyi yksivuotisella sopimuksella KHL:n Traktor Tšeljabinskiin. Joukkue eteni kaudella 2012–2013 KHL:n loppuotteluihin, mutta hävisi mestaruuden Dinamo Moskovalle. Kauden päätyttyä Kastsitsyn teki Traktorin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. 

2017 kesäkuussa Kastitsyn teki Kunlun Red Starsin kanssa yksivuotisen sopimuksen.

Maajoukkueura
-------------

Kastsitsyn on pelannut kolmet alle 18-vuotiaiden MM-kisat ja neljät alle 20-vuotiaiden MM-kisat. Ikäkausimaajoukkueiden arvokisoissa hänelle on kertynyt 43 ottelussa tehot 19 + 17 = 36. Miesten MM-kisoissa Kastsitsyn on edustanut Valko-Venäjää seitsemästi.

Lähteet
-------

* Andrei Kastsitsyn Jatkoaika.comissa
* Andrei Kastsitsyn The Internet Hockey Databasessa
* Andrei Kastsitsyn *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Canadiens send F Kostitsyn to Predators for picks *TSN.ca*.  27.2.2012. Viitattu 27.2.2012. (englanniksi)
2. ↑  Hiitelä, Juha: Näin NHL-tähdet narahtivat juhlimisestaan *Ilta-Sanomat*.  5.5.2012. Viitattu 15.9.2012.
3. ↑  Report: Radulov, Kostitsyn in for Game 5 *sportsnet.ca*.  7.5.2012.  Arkistoitu 18.3.2016. Viitattu 15.9.2012. (englanniksi)
4. ↑  Report: A. Kostitsyn signs with KHL club *sportsnet.ca*.  14.9.2012.  Arkistoitu 16.9.2012. Viitattu 15.9.2012. (englanniksi)
**Tolkkisten työväentalo "Talo"** on työväentalo Porvoon Tolkkisissa.

Historiaa
---------

Tolkkisten työväenyhdistys perustettiin syksyn suurlakon vaikutusten jälkeen Porvoon maalaiskunnan Tolkkisten kylässä Viktor Åkermanin asunnossa 26. toukokuuta 1907. Vuoden lopussa yhdistyksessä oli 110 jäsentä. Tolkkisten työväenyhdistys lakkautettiin vuonna 1918, ja arkisto takavarikoitiin. Ruotsalaisen työväenliiton hyväksi pidetyn kokouksen jälkeen vuonna 1919 toiminta käynnistyi uudelleen. 1920-luvulla kommunistit valtasivat työväenyhdistyksen, mutta toiminta laantui. Toiminta lähti uudeen vauhtiin vuonna 1933."Talo" saatiin talkoilla ja maksutulla työllä korjattua.

Rakennus
--------

Työväentalo rakennettiin 50 vuodeksi saadulle vuokratontille Tolkkisten kylään korkealle mäelle talkoovoimin. Se vihittiin 11. marraskuuta 1916 ja sai nimekseen *Talo*. Rakennus päätettiin korjata vuosien lamaantumisten jälkeen. Uusi vihkiäisjuhla pidettiin 21.10.1934. Vuonna 1937 taloa korjattiin ja lisättiin viihtyisyyttä. 1950-luvulla talo toimi elokuvateatterina, ja talo korjattiin uudelleen 1980-luvulla. Rakennuksessa on tilaa nykyään 114m2, joten tiloihin sopii 140 osallistujaa. Juhlasalissa on näyttämö ja keittiötä uusittiin vuonna 2017. Rakennus sijaitsee Taistontie 6. Tolkkinen Porvoon kaupugin alueella.

Toimintaa
---------

Tolkkisten työväentalo eli "Talo" on edelleen kylän alueen suosittu kokoontumispaikka. Kansalaisopiston kursseja pidetään nykyään "Talossa". Rakennuksen tiloja vuokrataan yksityisiin juhliin, tapahtumiin ja kokouksiin kaikille.

Lähteet
-------

* Olavi Hurri ja Vuokko Marttala-Hurri. *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*. Vihdin Painorasteri Oy 1997.
* 

1. ↑  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 141. Vihti: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
Andrei Voznesenski.
**Andrei Andrejevitš Voznesenski** (ven. Андре́й Андре́евич Вознесе́нский, 12. toukokuuta*lähde?* 1933 Moskova, Neuvostoliitto – 1. kesäkuuta 2010 Moskova, Venäjä*lähde?*) oli venäläinen runoilija ja arkkitehti.

Andrei Voznesenski lasketaan kuuluvan *1960-luvun lapsiin*, eli intellektuelleihin uuteen aaltoon jotka toimivat Neuvostoliiton suojasään aikana. Andrei Voznesenskia pidetään nykyjään yhtenä nyky-Venäjän tärkeimmistä runoilijoista ja kuollessaan hänen muistoaan kunnioittivat niin Venäjän presidentti Dmitri Medvedev kuin pääministeri Vladimir Putinkin. Runojen lisäksi hän sanoitti myös lauluja. Hänen tunnetuin sanoituksensa on luultavasti Alla Pugatšovan tunnetuksi tekemä kappale "Million alyh roz", joka on laulettu suomeksi nimellä "Miljoona ruusua"*lähde?*.

Suomennettu tuotanto
--------------------

*Pääartikkeli: Luettelo Andrei Voznesenskin runojen suomennoksista*
Voznesenskin runoja on julkaistu suomeksi muun muassa antologiassa *Idän ja lännen runot* (suom. ja toim. Markku Lahtela ja Anselm Hollo, Weilin + Göös 1963)

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Voznesenski, Andrei", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 862. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. ↑  Solovyov, Dmitri: Poet of post-Stalin thaw Voznesensky dies at 77  1.6.2010. Reuters. Viitattu 7.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Heintz, Jim: Venturesome poet Andrei Voznesensky dies at 77  1.6.2010. Boston.com. Viitattu 7.6.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andrei Voznesenski** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
	+ 2
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Paul Saar vuonna 2007.
**Paul Saar** (7. kesäkuuta 1919 Tallinna – 5. maaliskuuta 2010) oli Viron evankelis-luterilaisen kirkon ja Inkerin kirkon pastori sekä jatkosodassa Suomen-poika.

Hän syntyi vuonna 1919 Tallinnassa, jossa hänen isänsä Tõnis Saar toimi lähetyssaarnaajana. Saar valmistui vuonna 1937 Tallinnan Gustav Adolfi Gümnaasiumista. Sen jälkeen hän oli Viron armeijassa ja sotilaskoulussa. Vuosina 1938–1940 hän opiskeli Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Kun vuonna 1940 teologinen tiedekunta suljettiin, hän meni lääketieteelliseen tiedekuntaan.

Kun sota alkoi, Saar oli vähän aikaa metsäveli. Toukokuusta 1943 maaliskuuhun 1944 hän oli Tallinnan keskusvankilassa. Vuonna 1944 keväästä syksyyn hän oli Suomen puolella jatkosodassa, Suomen-poikien Jalkaväkirykmentti 200:ssa. Vuosina 1944–1947 hän opiskeli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet pidätettiin Helsingissä lokakuussa 1947, ja tammikuussa 1948 hänet luovutettiin Neuvostoliittoon. Tapahtumien aikaan Suomen sisäasiainministerinä toimi Yrjö Leino.

Paul Saar vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1948 Tallinnan tuomiokirkossa. Vuosina 1948–1951 hän oli pappina Vändran ja Torin seurakunnissa. Vuosina 1951–1953 hän oli Tallinnan Kaarlin seurakunnan pappi. Saar pidätettiin 24. helmikuuta 1953, ja hänet tuomittiin vankilaan. Hän vapautui 26. elokuuta 1956 Omskin vankileiriltä.

Vuosina 1956–1967 Saar oli Varblan seurakunnan kirkkoherra ja vuosina 1963–1967 myös Hanilan ja Karusen seurakuntien pappi. Vuosina 1967–1967 Saar oli Hagerin seurakunnan kirkkoherra; lisäksi hän oli vuosina 1989–1993 Länsi-Harjun rovastikunnan rovasti. Vuonna 1993 hän jätti viralliset tehtävänsä. Vuosina 1979–1992 oli hän myös Karjalassa, Petroskoin luterilaisen seurakunnan pappi ja vuosina 1990–1993 Inkerin rovastikunnan rovasti.

Viron presidentti Lennart Meri myönsi Saarille  Valkoisen Tähden ritarikunnan kunniamerkin vuonna 2001.

Suomen arkkipiispa Jukka Paarma myönsi Saarille Pyhän Henrikin ristin vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Presidentti Martti Ahtisaari ja rovasti Paul Saar saivat Pyhän Henrikin ristin  23.4.2008. Kirkon tiedotuskeskus.  Arkistoitu 10.11.2013. Viitattu 28.6.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Nuutti** on suomalainen miehen etunimi. Nuutti on suomalainen muunnos pohjoismaisesta nimestä *Knut*, jonka merkitys on 'ylpeä', 'reipas'. 

Nimi on esiintynyt Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883 ja Suomen almanakassa Nuutti on ollut vuodesta 1885. Sitä ennen nimi oli suomalaisessakin almanakassa muodossa Knut. Nimi oli aikoinaan Knud Lavardin muistoksi 7. tammikuuta, mutta siirrettiin vuonna 1708 Knuut Pyhän muistopäivälle (13. tammikuuta), jolloin on samalla kulunut 20 päivää jouluaatosta.

Nuutinpäivä on kansanomaisesti tärkeä merkkipäivä, johon jouluajan on katsottu päättyvän, kuten osoittaa sananparsi: "Hyvä Tuomas joulun tuopi, paha Nuutti pois sen viepi." Vanhojen lakien mukaan joulurauha kesti 20 päivää ja päättyi siten 13. tammikuuta. Päivän perinteisiin kuuluvat eräillä alueilla Länsi-Suomessa myös nuuttipukit. 

Nimi Nuutti oli 1970-luvulle saakka varsin harvinainen, mutta on viime vuosikymmeninä yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston mukaan 2 762 miestä on saanut nimekseen Nuutti. Suurin osa heistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen.

Tunnettuja Nuutteja
-------------------

* Nuutti Heikkilä (s. 2001), kiekonheittäjä
* Nuutti Konttinen, näyttelijä ja laulaja
* Nuutti Lintamo (1909–1973), jalkapalloilija ja valmentaja
* Nuutti Niinistö (s. 1975), tasavallan presidentti Sauli Niinistön poika
* Nuutti Takkinen (s. 1982), toimittaja, juontaja ja muusikko
* Nuutti Viitasalo (s. 1999), jääkiekkoilija
* Nuutti Vuoritsalo (1878–1913), kirjailija

Kuvitteellisia Nuutteja
-----------------------

* Nuutti Seppä, tv-sarjassa *Salatut elämät*

Lähteet
-------

* Lempiäinen, Pentti: *Suuri etunimikirja*. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29400-4.
* Vilkuna, Kustaa (toim. Mikkonen, Pirjo): *Etunimet*. Otava, 2005. ISBN 951-1-18892-5.

### Viitteet

1. ↑  Oja, Heikki: *Aikakirja 2007*, s. 208. Helsinki: Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2007. ISBN 952-10-3221-9. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.4.2010).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Iso Tietosanakirja, 5. osa (Ihminen–Kansallishenki), art. Joulurauha
3. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 5.1.2021.
Fårö

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Gotlannin kuntaGotlannin lääni, GotlantiRuotsi |
| Pinta-ala | 
113 km² |

Väestö| Asukasluku | 
524 |
| Asutuskeskukset | 
Fårö |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fårö** on Ruotsissa Gotlannin lääniin kuuluva Itämeren saari ja entinen kunta Gotlannin saaren pohjoispuolella. Fårön pinta-ala on 113 km², ja Fårönsalmi erottaa sen Gotlannista. 

Visbystä on 60 kilometriä matkaa Fårösundiin, josta menee lauttoja Fårön saarelle yleensä puolen tunnin välein. Saarella asuu suunnilleen 600 asukasta, joiden pääelinkeinoina on maatalous ja matkailu. Tosin monet käyvät varsinaisella Gotlannin saarella töissä.

Saarella on 1840-luvulla rakennettu majakka, joka on ensimmäisiä Gotlannin majakoita. Lisäksi nähtävää on mm. 1600-luvulta peräisin oleva kalkin polttoon käytetty paikka, jossa on vieläkin uunien jäännökset jäljellä. Keskiajalta on peräisin kirkon raunioita ja vanha satama, jonka maankohoaminen on kuitenkin melkein umpeuttanut. Fårön kirkko on 1600-luvulta ja kolerahautausmaa 1800-luvulta. Kirkon torni on alkuperäinen, muu kirkko uusittiin 1858. Saarella on nähtävissä rannoilla luonnon aikaansaamia kalkkikivimuodostumia (ruots. *raukar*), hiekkarantoja ja lintujensuojelualue.

Elokuvaohjaaja Ingmar Bergman asui Fåröllä.

Fårö muodosti ennen vuoden 1952 kuntauudistusta oman kunnan. Tuolloin se kuitenkin liitettiin Fårösundin kuntaan, joka puolestaan liitettiin vuonna 1971 nykyiseen koko saarimaakunnan kattavaan Gotlannin kuntaan. Fårö muodostaa edelleen oman seurakunnan.

Lähteetijpipsd n<
-----------------

1. 1 2  Allt Om Gotland (ruotsiksi)
2. ↑  Olof Thaning (toim.): *Sverigeboken*, s. 104. Det Bästa, 1982. (ruotsiksi)
3. ↑  IMDb

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fårö** Wikimedia Commonsissa

* Gotland.net
* Kuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
Arkkitehti Jermo Laosmaa
**Jermo Pauli Johannes Laosmaa**, sukunimi aik. *Lindholm* (16. huhtikuuta 1911 Helsinki – 12. marraskuuta 1962) oli suomalainen Helsingissä asunut arkkitehti. 

Laosmaan isä oli kansakoulujohtaja Alex I. Lindholm. Hän opiskeli Saksassa ja valmistui arkkitehdiksi Strelitzin teknillisestä opistosta vuonna 1935. Laosmaa työskenteli SOK:n rakennusosastolla 1937, Arkkitehtitoimisto Aalto & Kokon palveluksessa 1938–1939, Insinööritoimisto Alfred A. Palmbergilla 1939–1950 ja vuodesta 1950 alkaen hän oli Valion rakennusosaston hoitajana.

Jermo Laosmaa oli naimisissa vuodesta 1939 arkkitehti Marjatta Gestrinin kanssa. He suunnittelivat yhdessä monia asuinrakennuksia.

Rakennuksia
-----------

* Sytyttimen tehdasrakennus, Rauma 1942
* Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo, Rauma 1942, Marjatta Laosmaan kanssa
* Asuinkerrostalo Kulmakatu 3b, Kruununhaka, Helsinki 1951, Marjatta Laosmaan kanssa

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen korkeakouluinsinöörit ja arkkitehdit 1956 - vuosimatrikkeli, s. 425
2. 1 2 3  Arkkitehtuurimuseo arkkitehtiesittely : Jermo Laosmaa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo : Lönnström-yhtiöt rakentavat (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Koti täynnä taidetta ja tehdashistoriaa, Turun Sanomat 14.6.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Huvila Lönnström - 75 vuotta eleganssia
6. ↑  Kulmakatu 3b, Korttelit.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Anette Latva-Piikkilä**  (s. 1979) on suomalainen urheilutoimittaja ja karting-kuljettaja. Hän luki vuosina 2005–2011 urheilu-uutisia MTV3-kanavalla ja toimi myös toimittajana joissain urheilutapahtumissa sekä aiemmin Motor Forum -ohjelmassa. Hän kirjoitti myös Racegirl-blogia MTV3:n internet-sivuille.

Latva-Piikkilä oli mukana suomalaisten naisrata-autoilijoiden Team Womena -tiimissä. Hän ajoi muun muassa kartingia Cup-, SM-, PM- ja EM-tasoilla eri luokissa. Hän ajoi nuorena kartingissa kilpaa muun muassa Kimi Räikkösen, Lewis Hamiltonin ja Nico Rosbergin kanssa. Toimittajan töiden jälkeen hän toimi Suomen Red Bullin viestintäpäällikkönä vuosina 2011–2014.

Nykyään (vuonna 2020) hän toimii Levillä Lapissa matkailualan yrittäjänä perustamassaan Discover Lapland -nimisessä yrityksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistatko Anette Latva-Piikkilän? Entinen tv-kasvo löysi täysin uudenlaisen elämän Lapista – kertoo bikinijuonnon taustat *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Anette Latva-Piikkilän blogi (Arkistoitu – Internet Archive)