recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pikkuliitäjä** (*Puffinus puffinus*) on liitäjien heimoon kuuluva ulappalintu.

Koko, ulkonäkö ja ääntely
-------------------------

Linnun pituus on 30-38 cm, siipien kärkiväli 76-89 cm ja paino 375-500 g. Höyhenpuku on yläpuolelta mustahko ja alapuolelta hyvin vaalea. Lentokuvio on risti. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Pikkuliitäjät elävät parvissa.

Euroopan, ehkä koko maailman, vanhin rengastettu lintu on pikkuliitäjä, joka rengastettiin pesivänä Pohjois-Irlannissa Copeland Islandilla kesäkuussa 1953, ja joka pyydystettiin uudelleen pesältä kesäkuussa 2003 eli 49 vuotta 8 kuukautta rengastuksen jälkeen. Lintu oli silloin vähintään 55-vuotias.

Pikkuliitäjän kiljuvan ääntelyn vuoksi sen paikallinen lempinimi monissa maissa on "Paholaislintu".

Esiintyminen
------------

Pikkuliitäjää tavataan Koillis-Atlantilla ja osissa Isoa-Britanniaa ja Irlantia. Vuodesta 1970 se on pesinyt myös Pohjois-Amerikan koillisrannikolla. Maailman populaation koko on 500 000–600 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Suomessa lajia tavataan todella harvoin, se on tavattu kahdesti, 11.9.1994 Mustasaaressa ja 21.8.2002 Uudessakaarlepyyssä. Talvisin ne muuttavat jopa 10 000 kilometrin päähän Atlantin länsirannikkoa seuraten Etelä-Amerikkaan.

Elinympäristö
-------------

Laji pesii meren saarilla ja kalastaa avomerellä kaukana rannasta.

Lisääntyminen
-------------

Muna.
Pikkuliitäjäpari muodostaa elinikäisen parisuhteen. Laji pesii suurina yhdyskuntina saarilla. Maakolossa olevassa pesässä on vain yksi valkoinen muna, jota molemmat emot vuorollaan hautovat. Pikkuliitäjät tulevat maihin vain öisin välttääkseen lokkien ja kihujen ryöstelyn.

Ravinto
-------

Ne syövät pikkukaloja, erityisesti silliä, kilohailia ja sardiineja. Ruokavalioon kuuluu myös äyriäisiä, mustekaloja ja kalanperkeitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Puffinus puffinus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 18.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Pikkuliitäjä: levinneisyys Lintuatlas.fi. Viitattu 8.6.2008.
3. ↑  Euring (englanniksi)
4. ↑  Richard Dawkins: The God Delusion, s.87
5. ↑  Rariteettikomitea (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Puffinus puffinus | 
* Wikidata: Q208405
* Wikispecies: Puffinus puffinus
* ABA: manshe
* Avibase: 5AEDC00231A5201C
* BirdLife: 22698226
* BOLD: 9557
* BTO: bob460
* CoL: 4QFY4
* BOW: manshe
* eBird: manshe
* Euring: 460
* Fauna Europaea: 96592
* Fauna Europaea (new): e9ce06ee-1177-4d6e-a5b8-1dd0348f88ab
* Fossilworks: 83374
* GBIF: 5229380
* GNAB: manx-shearwater
* iNaturalist: 4093
* IRMNG: 10586208
* ITIS: 174555
* IUCN: 22698226
* NatureServe: 2.100688
* NBN: NBNSYS0000000014
* NCBI: 48688
* Neotropical: manshe
* NZBO: manx-shearwater
* NZOR: 947b9611-48ee-4d75-8938-5a0206eaca8e
* SeaLifeBase: 73755
* WoRMS: 137203
* Xeno-canto: Puffinus-puffinus

 |
|  |
| Procellaria puffinus | 
* Wikidata: Q106447868
* GBIF: 7528574
* WoRMS: 1299113

 |

 |
**Fabrosaurus** oli varhaisella jurakaudelle noin 199-189 miljoonaa vuotta sitten elänyt ornithopodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku, joka eli Etelä-Afrikassa.

Fossiilit
---------

Paleontologi Leonard Ginsburg nimesi *Fabrosauruksen* vuonna 1964. Se nimettiin ranskalaisen tiedemiehen Jean Henri Fabren mukaan. Fabrosaurus oli yksi aikaisimmista lintulantioisista dinosauruksista. Sen luita on löydetty Etelä-Afrikasta. Se opittiin toisen samankaltaisen *Lesothosauruksen* avulla*selvennä*.

### Nimi

Se nimettiin sen osittaisen leukaluun avulla, jossa oli kolme hammasta.

Kuvaus
------

*Fabrosaurus* oli hyvin kehittynyt kävelemään kahdella jalalla. *Fabrosaurus* oli kevytrakenteinen dinosaurus ja sillä oli ontot luut, jonka ansiosta se pystyi juoksemaan nopeasti turvaan pedoilta. *Fabrosaurukset* kasvoivat yleensä yhden metrin pituisiksi.

Ravinto
-------

*Fabrosauruksella* oli terävät hampaat ja ne olivat melko yksinkertaiset. Niiden leaut liikkuivat vain pystysuunnassa ja tällä tavalla sen oli pilkottava ravintonsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Micheal K: *Ihmeellien luonto : Dinosaurukset*, s. 148. Suomentanut Jenni Kovanen. Gummerus Kustannus Oy, 2004. ISBN 951-20-6547-9.
2. 1 2  Fabrosaurus *Paleontology World*.  30.11.2016. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  The skull of Fabrosaurus australis, a Triassic ornithischian dinosau *The Palaeontological Association*. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Fabrosaurus *Enchanted Learning*. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134652
* Fossilworks: 38718
* GBIF: 4823091
* IRMNG: 1107084

 |

 |
**Jean-Bertrand Aristide** (s. 15. heinäkuuta 1953) on haitilainen poliitikko ja entinen katolinen pappi. Hän on ollut Haitin presidenttinä kolmeen otteeseen: vuosina 1991, 1994–1996 ja 2001–2004.

Ensimmäisellä vaalikaudellaan Aristide oli Haitin ensimmäinen demokraattisesti valittu johtaja.

Opiskelu ja valtaan nousu
-------------------------

Aristide kävi katolista kouua ja opiskeli psykologiaa yliopistossa. Hänen opiskeluaikansa oli Jean-Claude Duvalierin britaalin vallan aikaa, ja Aristide vaati muutosta radio-ohjelmissaan. Häntä roshkaisiin lähtemään maasta, ja hän jatkoi opintojaan Kanadassa, suorittaen teologian maisterin tutkinnon Montrealissa. Aristide palasi Haitille 1985 ja hänestä tuli seurakuntapappi. Hän arvosteli edelleen maan ja kirkon johtoa äänekkäästi, ja häntä vastaan tehtiin murhayrityksiä. Vuonna 1994 Aristide pyysi pappisvirasta vapautusta.

Kansanliike rohkaisi Aristidea presidenttiehdokkaaksi, ja hän voitti vuoden 1990 vaalit. Hän käynnisti lukutaito-ohjelman, pienensi paikallispäälliköiden valtaa ja vähensi räikeimpiä ihmisoikeusrikkomuksia. Uudistukset suututtivat Haitin eliittiä ja sotavoimia.

Presidenttikaudet
-----------------

Jean-Bertrand Aristide ja Bill Clinton vuonna 1994.
Aristide syrjäytettiin Yhdysvaltain tukeman vallankaappauksen avulla (George H. W. Bushin aikaan). Myöhemmin kyllästyttyään sotilaisiin pian, Yhdysvallat palautti Aristiden valtaan Bill Clintonin kaudella vuonna 1994, joskin Aristiden oli noudatettava nyt Valkoisen talon sanelemaa talouspolitiikkaa. Aristide ei saanut osallistua toista kertaa peräkkäin presidentin vaaleihin, joten hän luopui vallasta vuonna 1996.

Vuonna 2001 hän kuitenkin asettui jälleen ehdolle ja nousi valtaan köyhien äänillä. Maan talous- ja sotilaseliitistä koostuva oppositio syytti Aristiden puoluetta vilpillisistä vaaleista, vaikka tarkkailijat eivät pitäneet vaalituloksia ongelmista huolimatta vääränä. Vuonna 2004 Aristide syöstiin vallasta opposition nostattamien levottomuuksien aikana. Aristiden mukaan yhdysvaltalaiset sotilaat kidnappasivat hänet. Aristiden seuraaja, René Préval, nousi kuitenkin valtaan vuoden 2005 vaaleissa, ja Aristide on Etelä-Afrikasta maan paosta ilmoittanut, ettei halua valtaa pois nykyiseltä presidentti Prévalilta. Aristide palasi Haitiin vuonna 2011, juuri ennen maassa järjestettyjä vaaleja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jean-Bertrand Aristide *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 17.3.2019.
2. ↑  HS–AP: Haitin loputon epätoivon kierre  13.1.2010. Helsingin Sanomat. Viitattu 13.1.2010.
3. ↑  Los Angeles Times - Jean-Bertrand Aristide returns to Haiti, days before presidential election Viitattu 30.3.2011

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Martotähkäyökkönen** eli **vähätähkäyökkönen** (*Mesapamea secalella*) on puuyökkösiin kuuluva yöperhoslaji. Sen tunnistaminen lajilleen ei onnistu ulkoisten tuntomerkkien perusteella.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Martotähkäyökkönen on käytännössä identtinen valkotähkäyökkösen (*Mesapamea secalis*) sekä sekotähkäyökkösen (*Mesapamea remmi*) kanssa, eikä lajeja voi erottaa toisistaan ilman genitaalipreparaatin tekemistä. Se tunnistettiinkin omaksi lajikseen vasta vuonna 1983. Lisäksi samankaltaisia ovat myös kosteikkojuuriyökkönen (*Apamea unanimis*) ja usvayökkönen (*Parastichtis suspecta*). Keskimäärin se on siipiväliltään valkotähkäyökköstä pienempi, 27–32 mm, ja väritykseltään selvemmin yksivärinen. Joidenkin lähteiden mukaan siivessä voi olla myös punertavaa hohdetta.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Vähä-Aasiaan. Norjassa levinneisyys ulottuu pohjoisemmaksi kuin valkotähkäyökkösellä. Suomessa laji on ilmeisesti yleinen, mutta varmat havainnot painottuvat etelärannikolle, minkä lisäksi niitä on jonkin verran Etelä-Suomen sisämaasta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinä-elokuussa. Suomessa lento alkaa ehkä noin viikkoa valkotähkäyökköstä myöhemmin.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Suomessa lajin elinympäristöt painottuvat ehkä rannikon läheisyyteen. Muutoin lajin elinympäristöt ja elintavat lienevät samanlaiset kuin valkotähkäyökkösellä eli avoimia niittyjä ja muita heinää kasvavia paikkoja. Perhoset lentävät öisin ja tulevat sekä syötille että valolle. Toukka elää heinäkasvien varsilla, talvehtii keskenkasvuisena ja koteloituu kotelokopan sisään maahan.

Ravintokasvit
-------------

Toukka elää erilaisilla heinillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska fjärilar (ruotsiksi)
2. 1 2  UK Moths (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Kimmo Silvonen, Morten Top-Jensen & Michael Fibiger: *Suomen päivä- ja yöperhoset – maastokäsikirja*. BugBook Publishing, 2014. ISBN 978-87-993512-9-9.  s. 576
4. 1 2 3  Norges sommerfugler (norjaksi)
5. 1 2  Vlindernet (hollanniksi)
6. ↑  Perhosviki (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Koiraan genitaalit (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Naaraan genitaalit (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13510385
* BioLib: 54117
* CoL: 9459M
* EoL: 522307
* EUNIS: 309982
* Fauna Europaea: 447411
* Fauna Europaea (new): bbceca74-3c04-4e46-90ff-d4522827e468
* GBIF: 1788457
* iNaturalist: 875890
* IRMNG: 11089644
* LepIndex: 266970
* LoB: 4110
* NCBI: 1594364

 |

 |
**Aleen Bailey** (s. 25. marraskuuta 1980 Saint Mary, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija.

Bailey oli mukana Jamaikan viestijoukkueessa, joka voitti nuorten MM-kisoissa 1998 pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Hän oli mukana voittamassa MM-pronssia viestissä Sevillan MM-kisoissa 1999. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli 100 metrin juoksussa kuudes ajalla 11,07. 200 metrillä hän keskeytti juoksunsa toisissa alkuerissä. Hän voitti samana vuonna NCAA-mestaruudet 100 ja 200 metrillä.

Ateenan olympialaisissa 2004 Bailey juoksi 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,05 ja 200 metrillä neljänneksi ajalla 22,42. Viestissä Jamaika voitti olympiakultaa. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 100 metrillä toiseksi ja 200 metrillä kolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän karsiutui 100 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta viestissä Jamaika ylsi MM-hopealle. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Bailey sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ajalla 22,72. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sadalla metrillä kahdeksas ja juoksi kolmannen osuuden Jamaikan joukkueessa, joka voitti pikaviestin maailmanmestaruuden ajalla 42,06.

Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Bailey sijoittui 60 metrillä seitsemänneksi ajalla 7,24.

Ennätykset
----------

* 60 metrin juoksu: 7,18 (2012)
* 100 metrin juoksu: 11,04 (2004)
* 200 metrin juoksu: 22,33 (2004)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Women 200m World Championship 2003 Paris (FRA) todor66.com (englanniksi)
3. 1 2 3  Aleen Bailey Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Andrés Palop Cervera** (s. 22. lokakuuta 1973 L'Alcúdia, Valencian maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.

Ura
---

Palopin ammattilaisura alkoi kaudella 1995–1996 Valencian B-joukkueessa. Vuosina 1997–1999 hän edusti Villarrealia ja oli mukana nostamassa joukkuetta Primera Divisióniin kauden 1997–1998 päätteeksi. Vuonna 1999 hän palasi takaisin Valenciaan, jossa hän vietti seuraavat kuusi kautta Santiago Cañizaresin varjossa.

Kauden 2005–2006 alla Palop siirtyi nykyiseen joukkueeseensa Sevillaan, jossa hän on ollut suuressa roolissa joukkueen voittaessa muun muassa UEFA Cupin kahdesti. Hän nousi otsikoihin tehtyään 15. maaliskuuta 2007 Šah’tar Donetskia vastaan pelatussa UEFA Cupin toisessa neljännesvälieräottelussa lisäajalla 2–2-tasoitusmaalin, joka vei ottelun jatkoajalle. Sevilla voitti ottelun 2–3 ja eteni lopulta mestariksi.

Palop on ollut Espanjan maajoukkueen mukana muutamia kertoja vuosina 2007–2008. Hänet valittiin joukkueen kokoonpanoon myös kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa hän muodosti Espanjan maalivahtikolmikon Iker Casillasin ja Pepe Reinan kanssa joukkueen voittaessa mestaruuden. Espanjan mestaruusjuhlissa Palop pukeutui maalivahti Luis Arconadan vuoden 1984 tappiollisessa EM-loppuottelussa käyttämään pelipaitaan.

Saavutukset
-----------

* Espanjan pääsarjamestaruus: 2002, 2004
* Espanjan cup: 2007
* Espanjan supercup: 2007
* Uefa-cup: 2004, 2006, 2007
* Uefa-supercup: 2004, 2006
* Euroopan-mestaruus: 2008

Lähteet
-------

1. ↑  Sevilla saved by last gasp Palop UEFA. Viitattu 21.4.2007.
2. ↑  Convocatoria Marca. Viitattu 5.6.2008.
3. ↑  Palop: "Arconada se merecía este homenaje" Marca. Viitattu 30.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Andrés Palop LFP:n sivustolla (espanjaksi)
* Andrés Palop Football Database -sivustolla (englanniksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Navarro |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Iniesta |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Capdevila |
12 Cazorla |
13 Palop |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 García |
17 Güiza |
18 Arbeloa |
19 Senna |
20 Juanito |
21 Silva |
22 de la Red |
23 Reina |
Valmentaja Aragonés



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Alex Kipchirchir** (s. 26. marraskuuta 1984 Uasin Gishu) on kenialainen keskimatkojen juoksija.

Kipchirchir pelasi nuorena jalkapalloa ja koripalloa ja aloitti yleisurheilun vasta loppuvuodesta 2001 tavattuaan Moses Tanuin, joka sai hänet kiinnostumaan juoksemisesta. Seuraavana vuonna Kipchirchiristä tuli nuorten maailmanmestari, kun hän voitti Kingstonissa 800 metrin juoksun ajalla 1.46,59. Vuonna 2003 Kipchirchir teki uuden mailin nuorten ME:n 3.50,25. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 1 500 metrin juoksussa toiseksi. Hän oli toinen myös seuraavan vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa.

Kipchirchir selviytyi Helsingin MM-kisoihin 2005 sijoituttuaan Kenian karsinnoissa kolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa hän oli 1 500 metrillä seitsemäs, mutta kauden lopussa juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi ajalla 3.33,71. Seuraavana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 800 metriä ajalla 1.45,88. Samana vuonna hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä 800 että 1 500 metrin kilpailut. Kauden lopussa hän voitti 1 500 metrillä IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 3.32,60 sekä yleisurheilun maailmancupin.

Ennätykset
----------

* 800 metrin juoksu: 1.45,0 (2006)
* 1 000 metrin juoksu: 2.16,94 (2005)
* 1 500 metrin juoksu: 3.30,46 (2004)
* Mailin juoksu: 3.50,25 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alex Kipchirchir Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Anastasia Eristavi-Khoštaria
**Anastasia Eristavi-Khoštaria** (georg. ანასტასია ერისთავი-ხოშტარია, *Anast'asia Eristavi-Khošt'aria*, 3. helmikuuta 1868 – 1. toukokuuta 1951) oli georgialainen kirjailija.

Hän syntyi aristokraattiseen perheeseen Gorissa, Georgiassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Eristavi-Khoštaria aloitti uransa opettajana syntymäkaupungissaan, jonne hän perusti ilmaisen koulun talonpoikien lapsille ja myöhemmin naisten järjestön nimeltään Mandilosani (1913–1914). Kirjailijana hän aloitti vuonna 1885, kun hänen käännöksensä ossetialaisesta legendasta, *Beso* (georg. ბესო), julkaistiin. 1890-luvulla suosittu georgialainen kirjailija Akaki Tsereteli rohkaisi häntä muuttamaan Tbilisiin jatkamaan työtään omien kirjoitustensa parissa. Hänen ensimmäiset romaaninsa, *Molipul gzaze* (georg. მოლიპულ გზაზე, "liukkaalla polulla") vuodelta 1897 ja *Bedis triali* (georg. ბედის ტრიალი, "kohtalon pyörä") vuodelta 1901 menestyivät hyvin. Eristavi-Khoštaria oli ensimmäinen georgialainen naiskirjailija, joka kirjoitti teoksensa naisnäkökulmasta koulutetuille aikuisille. Hänen romaaninsa ja tarinansa seuraavat tiettyä kaavaa, jossa georgialainen aatelisnainen joutuu vanhan moraalin ja taloudellisen järjestyksen romahdusten myllerrykseen 1800-luvun puolivälissä, yrittäen puolustaa ideaalejaan vapaasta työstä ja totuudenmukaisesta rakkaudesta rappeutuneella taustalla. Neuvostoliiton hyökkäyksen jälkeen vuonna 1921 hän vetäytyi kirjallisista ja julkisuuden aktiviteeteista, ja kirjoitti vain vähän, lukuun ottamatta ideologisia korjauksia omiin töihinsä.

Hän oli naimisissa Dutu Megrelin (Dimitri Khoštaria, 1867–1938), suosittujen isänmaallisten runojen ja lastensatujen kirjoittajan kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Donald Rayfield: *The Literature of Georgia: A History*. Clarendon Press - Oxford, 1994. ISBN 0-19-815191-8.  Sivut 242–243.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Eric Harry Timothy Mabius** (22. huhtikuuta 1971 Harrisburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Eric Mabius on näytellyt urallaan niin televisiossa kuin elokuvissakin. Hänen elokuvadebyyttinsä oli *Tervetuloa Nukketaloon* (Welcome to the Dollhouse, 1995). Tämän jälkeen Mabius on esiintynyt useissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat *Julmia aikeita* (Cruel Intentions, 1999) ja *Resident Evil* (2002). Hän on myös vieraillut lukuisissa televisiosarjoissa, mm. sarjoissa *L-koodi*, *O.C.* ja *C.S.I. Miami*. Nykyisin hänet tunnetaan parhaiten Daniel Meaden roolista tv-sarjassa *Ruma Betty*. Vuonna 2014 Mabius tuli pääosaan sarjaan nimeltä *Kadonneen kirjeen arvoitus* (engl. *Singned, Sealed, Delivered*). Siinä hän on Oliver O'Toole, joka selvittää nelihenkisen ryhmänsä kanssa postilaitoksen kadonneiden kirjeiden osastolle päätyneiden kirjeiden lähettäjien ja vastaanottajien kohtaloita.

Yksityiselämä
-------------

Mabiuksella on irlantilaiset, itävaltalaiset ja puolalaiset sukujuuret.  Uskonnoltaan hän on katolilainen.  Hän on ollut naimisissa Ivy Shermanin kanssa vuodesta 2006 lähtien ja pariskunnalla on kaksi lasta

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   Eric Mabius, näyttelijän elämäkerta ABC:n sivuilla
3. ↑  What celebs didn't say onstage
4. ↑  IMDb:n bio

Aiheesta muualla
----------------

* Eric Mabius Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Eric Mabius NNDB:ssä
* Eric Mabius Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Laurent Nkunda** alias **Laurent Nkundabatware** (s. 2. helmikuuta 1967) on entinen Kongon demokraattinen tasavallan asevoimien kenraali, joka johti Itä-Kongossa Pohjois-Kivussa toimivaa kapinallisryhmäänsä, joka tukee Kongon tutseja ja naapurimaan Ruandan tutsihallitusta.

Nkunda on entinen psykologian opiskelija, joka matkusti Ruandan kansanmurhan aikaan Ruandaan tukemaan tutsien Ruandan isänmaallista rintamaa (RPF) hutujen hallitsemaa kansanmurhaa tekevää armeijaa vastaan. RPF:n voitettua sisällissodan Nkunda palasi Kongoon.

Hän taisteli ensimmäisessä Kongon sisällissodassa Laurent-Désiré Kabilan ja Joseph Kabilan rinnalla Mobutu Sese Sekoa vastaan, joka syöstiin vallasta.

Toisen Kongon sisällissodan alkaessa Nkunda liittyi 1998 kapinallisryhmään Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD-Goma) taistellen lähinnä tutsien rinnalla. Häntä syytettiin toukokuussa 2002 160 kapinallisen teloituksesta Kisanganissa. Vuonna 2003 sodan lähestyessä loppuaan Nkunda liittyi Kongon demokraattisen tasavallan siirtymäkauden hallituksen armeijaan everstinä ja hänet ylennettiin 2004 kenraaliksi. Hän sanoutui pian irti hallituksen alaisuudesta ja vetäytyi joukkoineen Masisin metsiin Pohjois-Kivuun.

Nkunda on ilmoittanut suojelevansa Kongon tutsivähemmistöä maahan paenneilta kansanmurhaajajoukkioilta. Samalla paikallisia on pakotettu kaivamaan kultaa, timantteja, kasseriittia (tinadioksidi) ja muita mineraaleja, jotka viedään maailmalle Ruandan pääkaupungin Kigalin kautta.

Nkundan ryhmittymä aiheutti levottomuuksia Pohjois-Kivussa lokakuusta 2008 lähtien, mikä ajoi 200 000 paikallista pakolaisiksi. Nkundan joukot etenivät lähellä Gomaa ja hänen raportoitiin saavan apua Ruandaa johtavan Paul Kagamen hallitukselta. Nkunda uhkasi myös kaataa maan hallituksen.

Nkunda on harras helluntailainen ja kirkon pastori. Hän sanoo myös suuren osa joukkojaan kääntyneen.

Nkundan sissijoukon Kansan puolustuksen kansallisen kongressin toiset johtajat ilmoittivat tammikuussa 2009 Nkundan syrjäyttämisestä ja liittyivät Kongon armeijan rinnalle riisumaan aseista toista sissiryhmää, FDLR:ta.

Nkunda pidätettiin 22. tammikuuta 2009 Ruandan puolella rajaa.

Aiheesta muualla
----------------

* D.R. Congo: Arrest Laurent Nkunda For War Crimes (Arkistoitu – Internet Archive), HRW, 1.2.2006

1. 1 2  Richard Dowden: Britain should cease its one-sided support of Rwanda Independent. Viitattu 16.12.2008.
2. ↑  Killing in the Name of God NYT. Viitattu 26.12.2007.
3. ↑  Dinner With A Warlord, NYT
4. ↑   Leadership dispute hits east Congo rebel group], Reuters, Tue Jan 6, 2009 9:31am EST
5. ↑

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kuvataiteilijasta. Jarkko Peltonen on myös hahmo Salatut elämät -sarjassa.*
**Jarkko Tapio Peltonen** (31. heinäkuuta 1947 Turku – 16. lokakuuta 2008 Turku) oli naantalilainen kuvataiteilija, joka teki maalauksia ja veistoksia. Peltonen tunnetaan värikkäistä klovniaiheista. Muita hänen suosimiaan aiheita ovat soittajat, naishahmot, kaupunkimaisemat ja mielikuvituspersoonat. Peltosen naivistisissa maalauksissa on positiivisuutta ja huumoria.

Alkuun klovnit ottivat kantaa, sittemmin päämääränä oli saada katsoja hyvälle mielelle. Peltonen tapasi maalata klovneja kuitenkin silloin, kun jokin asia harmitti.  Ensimmäinen klovni syntyi Peltosen saatua parkkisakon. Hän ehti paikalle parahiksi näkemään, kuinka lappuliisa poistui paikalta.
Jälkeenpäin Peltonen maalasi kuvan, jossa lappuliisoilla oli klovnin kasvot. 

Maalausten ohella Peltonen on tehnyt koruja ja ex libriksiä.
Peltosella oli myös galleria tyttärensä Essi Peltosen kanssa Naantalissa. Peltosen teoksista on olemassa kolme taidekirjaa, *Värisirkus* (2007), *Elämän Sirkus II* (2003) ja vanhimpana *Jarkko Peltonen* (1990).

Lähteet
-------

1. ↑  Turun Sanomat, 1. marraskuuta 2008
2. ↑  Turun Sanomat Viitattu 16.6.2009.
3. ↑  Turun Sanomat Viitattu 16.6.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Jarkko Peltosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Jarkko Peltosen kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Laukkakilpailua.
**Eläinurheilu** on urheilua, johon eläimet ottavat osaa.

Koska urheilu on määritelty eri kielissä ja eri aikoina eri tavoin, myös eläinurheilun piiriin kuuluvat lajit ovat määritelmäkysymys. Esimerkiksi suomalaisessa *Urheilun vuosikirjassa* eläinurheiluksi on luokiteltu nykyaikainen viisiottelu, ratsastus, laukkaurheilu, valjakkourheilu ja vinttikoiraurheilu. Sen lisäksi kirjassa esitetään tuloksia hirvenhiihdosta, hirvenjuoksusta, kalastuksesta, koiraurheilusta, metsästysammunnasta ja porourheilusta. Näiden lajien lisäksi eläimiä kilpailutetaan myös joissain kamppailulajeissa joko toisiaan tai ihmistä vastaan.

Eläinurheilussa eläin voi olla neljässä erilaisessa roolissa. Laji voi perustua eläimen ja ihmisen yhteistyöhön, kuten kouluratsastus. Eläin voi olla pelkkä ihmisen toiminnan objekti, kuten metsästyksessä, kalastuksessa ja kettujahdissa. Eläimiä saatetaan kilpailuttaa toisiaan vastaan, kuten vinttikoirajuoksussa tai kukkotappelussa, tai ihmistä vastaan, kuten härkätaistelussa.

Luettelo eläinurheilulajeista
-----------------------------

Esteratsastusta.
* hevosurheilu
	+ esteratsastus
	+ hevospallo
	+ kenttäratsastus
	+ kouluratsastus
	+ laukkaurheilu
	+ lännenratsastus
	+ matkaratsastus
	+ monté
	+ poolo
	+ turnajaiset
	+ vikellys
	+ hevoskärryillä kilpailut:
		- peitsari
		- raviurheilu
		- valjakkoajo
		- vaunukilpa-ajot

Agilityä.
* koiraurheilu
	+ agility
	+ canicross
	+ flyball
	+ Junior Handler
	+ koiratanssi
	+ rally-toko
	+ toko
	+ valjakkourheilu
	+ vinttikoirakilpailut

Härkätaistelu on kansanhuvia, joka voidaan luokitella kamppailu-urheiluksi sanan laajassa merkityksessä.
* härkäjuoksu
* härkätaistelu
* kalastus
* kamelikilpailut
* kanihyppy
* kettujahti
* koiratappelu
* kukkotappelu
* metsästys
* rodeo

Lähteet
-------

* Itkonen, Hannu: *Eläimet urheilijoina ja kamppailijoina*. Vastapaino, 2023. ISBN 978-952-397-035-9.

### Viitteet

1. ↑  Itkonen 2023, s. 26–30.
2. ↑  Itkonen 2023, s. 44.
**Ernst Bertram** (1884 Elberfeld – 1957 Köln) oli saksalainen kirjallisuustieteilijä ja runoilija.

Bertram toimi Kölnin yliopiston professorina vuodesta 1922 vuoteen 1946, jolloin hänet erotettiin natsiyhteyksiensä vuoksi. Bertram tutki muun muassa Friedrich Nietzschen ja Adalbert Stifterin tuotantoa. Hänen merkittävimmät runoteoksensa olivat *Gedichte* (1913), *Wartburg* (1933), *Griecheneiland* (1934) ja *Die Fenster von Chartres* (1940).

Lähteet
-------

1. 1 2  "Ernst Bertram." The Oxford Companion to German Literature. Oxford University Press, 1976, 1986, 1997, 2005. Answers.com 22 Apr. 2008.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Carlos Lage Dávila** (s. 15. lokakuuta 1951) on kuubalainen poliitikko, entinen valtioneuvoston varapuheenjohtaja, toimeenpanevan ministerineuvoston sihteeri vuodesta 1992 ja kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroon jäsen.

Lage on lääketieteen tohtori ja sosiologian lisensiaatti. Hän liittyi puolueeseen 1976. Lage ryhtyi politiikkaan jo opiskeluaikoinaan, hän oli yliopisto-opiskelijaliiton varapuheenjohtaja ja kommunistisen nuorisoliiton komitean jäsen. Hänestä tuli kansalliskokouksen edustaja 1976 ja keskuskomitean jäsen 1980. Hän on työskennellyt yliopisto-opiskelijaliiton johdossa Havannassa, kommunistisen nuorisoliiton ensimmäisenä sihteerinä ja toimeenpanevan ministeri komitean sihteeristössä.

Hän on edustanut Kuubaa sitoutumattomien maiden ja Ibero-Amerikan maiden kokouksissa, ollut mukana YK:n 51. yleiskokouksessa. Hän on ollut avustamassa Etiopiassa lastenlääkärinä ja kuubalaisten avustustehtävien johdossa muissa maissa.

Lage tunnetaan siitä, että hän suunnitteli Neuvostoliiton tuen päättymisen jälkeisen taloussuunnitelman. Uusi presidentti Raúl Castro ilmoitti 2. maaliskuuta 2009 hallituksensa uudelleenjärjestelystä ja Lagen erosta tehtävistään.
Lage ilmoitti myöhemmin Granma-lehdessä ulkoministeri Felipe Pérez Roquen tavoin katuvansa virheitään ja sanoutui irti kaikista tehtävistään hallituksessa ja puolueessa sekä jätti parlamenttipaikkansa.

Lähteet
-------

* Biografia (Cuba.cu)

1. ↑
2. ↑  Renuncian Pérez Roque y Carlos Lage al Partido Comunista  5.3.2009. La Jornada. Viitattu 9.3.2009.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Gillian O'Sullivan** (s. 21. elokuuta 1976) on irlantilainen entinen kävelijä.

O'Sullivan sijoittui 1999 kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksikymmenenneksitoiseksi ajalla 1.42.20. Myöhemmin samana vuonna hän oli Sevillan MM-kisoissa matkan kolmaskymmenes ajalla 1.40.33. Seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän käveli kymmenenneksi ajalla 1.33.10. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän oli neljäs ajalla 1.28.46. Seuraavana vuonna hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 1.27.34. Vuonna 2004 hän käveli kävelyn maailmancupissa kahdeksanneksi.

O'Sullivan lopetti uransa huhtikuussa 2007 loukkaantumisten takia.

Ennätykset
----------

* 3 000 metrin ratakävely: 12.34,71 (2000)
* 5 000 metrin ratakävely: 20.02,60 (2002)
* 10 000 metrin ratakävely: 45.28,75 (1998)
* 10 kilometrin kävely: 43.28 (2000)
* 20 kilometrin kävely: 1.27.22 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gillian O’Sullivan Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ashia Hansen**, MBE (s. 5. joulukuuta 1971, Evansville, Yhdysvallat) on brittiläinen kolmiloikkaaja.

Englantilainen nainen ja hänen ghanalainen miehensä adoptoivat Yhdysvalloissa syntyneen Hansenin. Perhe eli kuusi vuotta Ghanassa, ennen kuin muuttivat Lontooseen. Hansen voitti kolmiloikassa 1995 Euroopan cupin, mutta karsiutui samana vuonna Göteborgin MM-kisoissa tuloksella 13,61. Kauden lopussa hän oli GP-finaalissa viides loikittuaan 14,45. Seuraavana vuonna Hansen voitti jälleen Euroopan cupin ja vuonna 1997 Pariisin sisäratojen MM-kisoissa MM-hopeaa tuloksella 14,70. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa viidenneksi ja voitti kauden lopussa GP-finaalin tuloksella 15,15. Seuraavana vuonna Hansen voitti kultaa sisäratojen EM-kisoissa sekä Kansainyhteisön kisoissa.

Hansen voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 MM-kultaa. Myöhemmin samana vuonna hän loikki toiseksi Euroopan cupissa, kahdenneksitoista Sevillan MM-kisoissa sekä voitti kauden lopussa GP-finaalin. Seuraavana vuonna hän oli Sydneyn olympialaisissa yhdestoista ja vuonna 2001 Edmontonin MM-kisoissa seitsemäs. Hansen voitti 2002 Wienin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa. Ulkoradoilla hän voitti samana vuonna EM-kultaa Münchenissä tuloksella 15,00. Lisäksi hän voitti Kansainyhteisön kisat ja loikki toiseksi yleisurheilun maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän voitti Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa kultaa. Hansen sijoittui 2004 Euroopan cupissa kahdeksanneksi ja voitti 2007 Yhdistyneen kuningaskunnan sisäratojen mestaruuden.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,96 (1996)
* Pituushyppy: 647 (1996)
* Kolmiloikka: 15,15 (1997)

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5  Ashia Hansen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Rami Välimäki** (s. 11. heinäkuuta 1977 Nurmo)  on suomalainen iskelmälaulaja. Hän osallistui vuonna 1996 Lavatähti-kisaan sijoittuen kolmanneksi. Sen jälkeen hän alkoi keikkailla. Hän on osallistunut kahdesti Seinäjoen tangomarkkinoille päästen kerran semifinaaliin. Hänestä tuli tangoprinssi vuonna 2004. Välimäki on esiintynyt televisiosarjassa Tähtitehdas ja elokuvassa Häjyt.

Unelmien siivet kantaa-albumin jälkeen Rami on viettänyt hiljaiseloa julkisuudelta ja esiintynyt bilebändissä, kunnes hän osallistui The voice of Finland-kilpailuun vuonna 2014. Hänen kappaleensa "Tuleen rakkauden" toimi Pelastajat-draamasarjan tunnusmusiikkina.

Rami muutti vuonna 2015 Etelä-Norjaan ja esiintyi vuonna 2019 klassisena laulajana Norjassa. Rami keikkailee satunnaisesti myös Suomessa.

Diskografia
-----------

* Tuleen rakkauden (1998)
* Unelmien siivet kantaa (2005)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 11. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.
2. ↑  Äänitetietokanta Fono.fi. Viitattu 8.4.2017.
3. ↑  Rami Välimäki Facebookissa

Aiheesta muualla
----------------

* Rami Välimäen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**David Wilhelm af Grubbens** (17. heinäkuuta 1824 Lofö, Ruotsi – 6. maaliskuuta 1903 Tammela) oli ruotsalaissyntyinen insinööri joka saapui opettajaksi Mustialan maanviljelysopistoon. Hän opetti maanmittausta sekä toimi opiston navetan esimiehenä. Kirjallisessa tuotannossaan af Grubbens käytti nimimerkkejä *-bb-*, *D.W.*, *D.W.G.*, *Gbb* ja *Min-Penna*.

1860-luvulla af Grubbens osti Tammelan kirkonkylästä pienen maatilan jossa hän asui taloutta hoitaneen sisarensa Wilhelmina (Minna) Maria Elisabeth Chiewitzin kanssa. Minna Chiewitz oli arkkitehti Georg Theodor von Chiewitzin leski. Tilanpidon ohella af Grubbens kävi kävi kartoittamassa lähiseudun maatilojen uudisraivauksia. Hänellä oli myös arkkitehti von Chiewitzin suunnittelema pieni kesähuvila Lunkinjärven saaressa.

Af Grubbensin kirjalliseen tuotantoon kuului näytelmä ja kaksi runokokoelmaa.

Teoksia
-------

* *Katovuosien syistä, estämisestä ja helpoimmasta kärsimisestä*. Suomen talousseuran kirjaisia kansalle 4. Turku 1870
* *En fiskarfärd i Tawastland. Lustspel i en akt med kupletter*. Näytelmä, esitetty Mustialassa 25. maaliskuuta 1873
* *Min penna : några blad från en flerårig samling verser*, af D. W. G. Helsingfors 1878
* *På fantasiens vingar : fortsättning af "Min penna"*, af D. W. G. Helsingfors 1886

Lähteet
-------

* David Wilhelm af Grubbens SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)

### Viitteet

1. ↑  Matkun kylän sivut: Valijärven kesähuvila[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Paul Michael Lyons McStay**, lempinimeltään *"The Maestro"*, (s. 22. lokakuuta 1964) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi koko 16 vuotta kestäneen ammattilaisuransa glasgowlaisessa Celticin joukkueessa.

Ensimmäisen kerran McStay väläytteli kykyjään vuonna 1980 koulupoikien maaottelussa Englantia vastaan. Wembley-stadionilla pelatussa ottelussa 15-vuotias McStay toimi Skotlannin kapteenina ja johdatti joukkueen 5-3-voittoon. Hän teki itse yhden maalin ja valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. 1982 McStay johdatti kapteenina Skotlannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueen Euroopan mestaruuteen, mikä on yhä ainoa Skotlannin maajoukkueiden saavuttama arvoturnausvoitto.

Ensimmäisen liigaottelunsa McStay pelasi Celticin paidassa 30. tammikuuta 1982 Aberdeenia vastaan ja teki joukkueen 3-1-voittoon päättyneessä kamppailussa yhden maalin. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi seuraavana vuonna. 14 vuotta Celticissä pelanneen Roy Aitkenin siirryttyä vuonna 1990 Newcastleen, nousi McStay joukkueen kapteeniksi ja pysytteli seuran kapteenina aina lopettamiseensa, vuoteen 1997 saakka. McStay voitti Celticissä Skotlannin liigamestaruuden kolmesti, Skotlannin cupin neljästi ja liigacupin kerran.

Skotlannin maajoukkueesa McStay pelasi vuosina 1983-1997 kaikkiaan 76 ottelua joissa teki yhdeksän maalia. Hän edusti maataan vuosien 1986 ja 1990 MM-lopputurnauksissa ja 1992 EM-kisoissa.

McStay ei ole sukunsa ainoa jalkapallon saralla menestynyt jäsen. Hänen isosetänsä Jimmy ja Willie toimivat molemmat urallaan Celticin kapteeneinä. Hänen veljensä Willie ja Raymond ovat myös entisiä Celtic-pelaajia.

Lähteitä
--------

* Esittely Celticin sivuilla
* *And they gave us James McGrory and Paul McStay (Arkistoitu – Internet Archive)*
* Maaottelutilastoja
* McStay Skotlannin jalkapalloliiton sivuilla
**Yhdysvaltain välivaalit** (engl. *midterm elections*) järjestetään kaksi vuotta presidentinvaalin jälkeen, eli nelivuotisen presidenttikauden puolivälissä. Välivaalit ovat normaalit kongressivaalit, eli niissä valitaan kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannes senaattoreista kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Lisäksi valitaan joukko osavaltio- ja paikallistason päättäjiä (kuten osavaltioiden kuvernöörejä) sekä äänestetään monista paikallisista aloitteista.

Presidentinvaalien tapaan välivaalit järjestetään aina marraskuun ensimmäisen maanantain jälkeisenä tiistaina. Välivaaleissa äänestysaktiivisuus on yleensä vähäisempi kuin niinä vuosina, jolloin kongressivaalit järjestetään samana vuonna kuin presidentinvaalit. Vuonna 2010 äänestysprosentti oli 40,9 ja vuonna 2014 äänestysaktiivisuus jäi vain 36,4 prosenttiin. Presidentinvaaleissa vuosina 2008 ja 2012 äänestysaktiivisuus on ollut noin 60 prosenttia.

Välivaalien tulokset
--------------------

| Vuosi | Istuva presidentti | Presidentinpuoluekanta | Presidentin puolueen voitto/tappio |
| --- | --- | --- | --- |
| Edustajainhuone | Senaatti |
| 1910 | William Taft | republikaani (R) | −56 | −9 |
| 1914 | Woodrow Wilson | demokraatti (D) | −61 | +3 |
| 1918 | −22 | −4 |
| 1922 | Warren Harding | R | −77 | −7 |
| 1926 | Calvin Coolidge | R | −9 | −6 |
| 1930 | Herbert Hoover | R | −52 | −6 |
| 1934 | Franklin D. Roosevelt | D | +9 | +9 |
| 1938 | −72 | −7 |
| 1942 | −45 | −8 |
| 1946 | Harry S. Truman | D | −54 | −10 |
| 1950 | −28 | −5 |
| 1954 | Dwight D. Eisenhower | R | −18 | −2 |
| 1958 | −48 | −12 |
| 1962 | John F. Kennedy | D | −4 | +4 |
| 1966 | Lyndon B. Johnson | D | −47 | −3 |
| 1970 | Richard Nixon | R | −12 | +2 |
| 1974 | Gerald Ford | R | −48 | −4 |
| 1978 | Jimmy Carter | D | −15 | −2 |
| 1982 | Ronald Reagan | R | −26 | ±0 |
| 1986 | −5 | −8 |
| 1990 | George H. W. Bush | R | −8 | −1 |
| 1994 | Bill Clinton | D | −54 | −9 |
| 1998 | +5 | ±0 |
| 2002 | George W. Bush | R | +8 | +1 |
| 2006 | −30 | −6 |
| 2010 | Barack Obama | D | −63 | −6 |
| 2014 | −13 | −9 |
| 2018 | Donald Trump | R | −41 | +2 |
| 2022 | Joe Biden | D | −9 | +1 |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Q&A: US mid-term elections 2006  8.11.2006. BBC. Viitattu 16.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Voter Turnout in Midterm Elections Hits 72-Year Low *TIME.com*.  10.11.2014. Viitattu 16.7.2016. (englanniksi)
**Bianco e Nero** on Italian vanhin ja tunnetuin elokuva-alan aikakauslehti.

*Bianco e Nero* perustettiin vuonna 1937 Centro Sperimentale di Cinematografian elokuvateoreettiseksi julkaisuksi. Sen ensimmäisiä toimittajia olivat Luigi Chiarini ja Umberto Barbaro. Lehden ilmestyminen keskeytyi toisen maailmansodan takia vuonna 1944, mutta jatkui uudelleen vuonna 1947.

Historialliseen, kriittiseen ja teoreettiseen elokuvantutkimukseen keskittynyt lehti ilmestyy nykyään neljästi vuodessa. Sen päätoimittajana työskentelee vuodesta 2013 lähtien Alberto Crespi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Centro Sperimentale di Cinematografia: Bianco e Nero *fondazionecsc.it*. Viitattu 7.3.2015. (italiaksi)
2. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 38–39. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Bianco e Nero* Centro Sperimentale di Cinematografian sivustolla (italiaksi)
* Lehden numeroita digitoituna (italiaksi)
**Erkki Olavi Pakkanen** (19. huhtikuuta 1930 Elimäki – 23. huhtikuuta 1973 Kouvola) oli suomalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Erkki Pakkanen menetti isänsä 9-vuotiaana, joten jo kansakouluikäisenä hän joutui tekemään lujasti töitä kotitilallaan. Rippikouluikäisenä hän aloitti painiharrastuksen mutta vaihtoi vuonna 1947 valmentaja Urho Majorannan aloitteesta nyrkkeilyyn. Lokakuussa 1949 hän voitti 58 kilon sarjassa Kouvolassa Nyrkkeilyliiton nuorten mestaruuden ja kuukautta myöhemmin nuorten Suomen mestaruuden. 

Maaliskuussa 1952 Kouvolan Nyrkkeilijöitä edustava Pakkanen saavutti kevyessä sarjassa (alle 60 kg) SM-pronssia Kalevi Alanteen ja Risto Fagerströmin takana. Olympiakarsinnat oteltiin toukokuussa Helsingin Messuhallissa, ja Pakkanen voitti kevyen sarjan finaalissa Pauli Dufvan hajaäänin. Olympiavalintojen kannalta ratkaisevassa ottelussa heinäkuun alussa Kouvolassa Pakkanen tyrmäsi Dufvan kolmannessa erässä.

Helsingin olympialaisissa kevyeen sarjaan osallistui 27 nyrkkeilijää. Pakkanen pääsi suoraan toiselle kierrokselle, jolla hän voitti Iranin Petros Nazarbegianin pistein 3–0. Kolmannella kierroksella Pakkanen otti pistevoiton Venezuelan Vincente Matutesta, joka suuttui tappiostaan niin että repi kisapaikan pesuhuoneesta suihkut alas. Kolmannessa ottelussaan Pakkanen hävisi pistein 0–3 Italian Aureliano Bolognesille, joka lopulta voitti kultaa. Pakkanen sai kolmannesta sijastaan diplomin, ja vasta vuonna 1970 hänelle ja muille kolmanneksi sijoittuneille nyrkkeilijöille jaettiin pronssimitalit Messuhallissa järjestetyssä tilaisuudessa.

Pakkanen loukkasi oikean kätensä kämmenluun jo kilpailumatkalla Tanskassa vuonna 1950, eikä se koskaan palautunut täysin terveeksi. Vuonna 1953 Nyrkkeilyliiton mestaruuskilpailuissa käsi petti lopullisesti, ja Pakkanen lopetti nyrkkeilyuransa 23-vuotiaana. Elantonsa hän hankki autonkuljettajana, vuodesta 1958 alkaen itsenäisenä yrittäjänä.

Erkki Pakkasella oli kaksi poikaa, vuonna 1953 syntynyt Jarmo ja vuonna 1958 syntynyt Jyrki. Jarmo Pakkanen kilpaili raviohjastajana Kouvolan raviradalla pääsiäisenä 1973, kun katsomossa istunut Erkki Pakkanen kuoli sydämen petettyä.

Saavutuksia
-----------

* Olympiapronssia Helsinki 1952 (nyrkkeily, sarja 60 kg/kevytsarja)
* SM-pronssia 1952
* Nyrkkeilyliiton mestaruus 1952
* 3 maaottelua

Lähteet
-------

* Rinne, Pekka (toim.): *Kultaa, kunniaa, kyyneleitä, III osa*, s. 408–412. Pohjanlahden Kustannus Oy, 1980. ISBN 951-95416-5-9.
* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 238. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
**William McCrum** oli pohjoisirlantilainen pellavakankaan tuottaja ja urheilija. Erityisesti hänet tunnetaan jalkapallon rangaistuspotkun keksijänä. McCrum asui Milfordin kaupungissa ja oli mukana monen urheiluseuran toiminnassa. Hän muun muassa pelasi useita vuosia maalivahtina Milford Everton FC -joukkueessa. 
Hän kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 1932.

Rangaistuspotku
---------------

Pohjois-Irlannin jalkapalloliiton jäsenenä McCrum esitti ajatuksen rangaistuspotkusta. Tarkoituksena oli vähentää puolustajien sääntöjen vastaisia yrityksiä estää maalintekoa. Pohjoisirlantilaiset esittivät McCrumin sääntöehdotuksen kesäkuussa 1890 International Football Association Boardille (IFAB).

Alkuperäinen sääntöehdotus (vapaasti suomennettuna) oli: *Jos kuka tahansa pelaaja tarkoituksellisesti kaataa vastapuolen pelaajan tai estää tätä taikka tahallaan koskettaa palloa kädellä enintään kahdentoista jaardin päässä omasta maaliviivastaan, erotuomarin tulee pyynnöstä tuomita vastapuolelle rangaistuspotku suoritettavaksi mistä tahansa kohdasta 12 jaardin päästä maaliviivasta seuraavin ehdoin: Kaikkien pelaajien, lukuun ottamatta rangaistuspotkun suorittavaa pelaajaa ja maalivahtia, tulee seisoa pallon takana ja vähintään kuuden jaardin päässä siitä; pallo on pelissä, kun potku suoritetaan. Maali voidaan tehdä rangaistuspotkulla.*
Ehdotus hyväksyttiin vuoden väittelyn ja keskustelun jälkeen 2. kesäkuuta 1891.

Lähteet
-------

* FIFA (englanniksi)
* The Guardian (englanniksi)
* ROSA (englanniksi)
* Miller C. (1998). He Always Puts It To The Right – A History of the Penalty Kick. Orion.
Haspel kuvassa äärivasemmalla
**Judith Deutsch-Haspel** (18. elokuuta 1918 Wien – 20. marraskuuta 2004 Herzliya) oli itävaltalainen uimari. Hän oli 1930-luvun menestyksekkäimpiä naisuimareita Itävallassa. Hänen uimauransa Itävallassa päättyi, kun hän kieltäytyi kilpailemasta vuoden 1936 kesäolympialaisissa.

Juutalaisena lapsena Deutschilta evättiin osallistuminen useimpiin itävaltalaisiin urheiluseuroihin. Hän alkoi kilpailla juutalaisen urheiluseuran SC Hakoah Wienin riveissä. Deutsch osoittautui hyvin taitavaksi uimariksi, ja vuonna 1935 hänellä oli jo hallussaan jokainen vapaauinnin keskimatkan sekä pitkän matkan ennätys Itävallassa. Samana vuonna hänet valittiin Itävallan parhaaksi naisurheilijaksi ja edustamaan maataan vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliiniin.

Deutsch ei kuitenkaan suostunut osallistumaan Berliinin olympialaisiin. Yhdessä Ruth Langerin ja Lucie Goldnerin kanssa hän jättäytyi kisoista pois Natsi-Saksan juutalaisvainojen vuoksi. Poisjättäytyminen suututti Itävallan urheiluviranomaisia, ja Deutsch asetettiin kilpailukieltoon. Deutsch muutti Palestiinan ja edusti siitä lähtien Israelia. Itävallan urheiluviranomaiset poistivat tästä suivaantuneina kaikki Deutschin ennätykset uintitilastoista.

Vuonna 1995 Itävallan parlamentti esitti anteeksipyynnön Deutschille ja poistatutti Deutschia vastaan tehdyt sanktiot. Vuoden 2004 dokumentissa *Muistoja uima-altaalta* ("Watermarks"), joka kertoo SC Hakoah Wienin naisuimajoukkueesta, Haspel muistelee uimauraansa. Dokumentin ilmestymisvuonna Haspel kuoli 86-vuotiaana Herzliyassa, Israelissa.

Aiheesta muualla
----------------

* International Jewish Sports Hall of Fame