recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Viljo Pentti Aleksanteri Sarkamies**, vuoteen 1936 **Siljander** (28. elokuuta 1914 Savonlinna – 3. helmikuuta 2003 Turku) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sarkamiehen vanhemmat olivat pankinjohtaja Aleksander Sarkamies, aiemmin Siljander, ja Aini Karoliina Punnonen ja puoliso vuodesta 1939 Anna Kerttu Kuusilehto. Sarkamies tuli ylioppilaaksi 1933 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1939. Hän meni sokeriteollisuuden palvelukseen heti valmistuttuaan, toimien ensin Suomen Sokerin tehtaalla Kotkassa kemistinä ja käyttöinsinöörinä vuoteen 1947 ja teknisen johtajana apulaisena 1948, ja sitten vuodesta 1948 vuoteen 1954 Auran sokeritehtaan isännöitsijänä ja teknisenä johtajana Turussa. Vuonna 1952 Sarkamiehestä tuli muiden tehtäviensä ohella myös Naantaliin perustetun Juurikassokerin toimitusjohtaja. Yhtiön päätoiminen toimitusjohtaja hän oli vuodesta 1955 aina vuoteen 1979 asti. Hän kehitti paitsi yrityksen liiketoimintaa ja tuotantoa, myös edisti sokerijuurikkaan viljelyn, korjuun ja käsittelyn tutkimusta ja kehitystä. Sarkamies piti lisäksi tiiviisti yhteyttä juurikkaan viljelijöihin ja hänellä oli useita luottamustoimia. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1971. Sotilasarvoltaan Sarkamies oli reservin insinöörimajuri (1967).

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Pentti Sarkamies Viitattu 29.10.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Diplomi-insinööri teki uran sokeriteollisuudessa. Teollisuusneuvos Pentti Sarkamies. *Helsingin Sanomat*, 5.5.2003. (Tilaajille). Viitattu 29.10.2021.
3. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 869. Viitattu 29.10.2021.
**Slim** on japanilainen kuuluotain. Se laskeutui Kuuhun Mare Nectarisin tasangolle, Shiolin kraatterin laidalle 19. tammikuuta 2024.

Virallinen nimi Slim on lyhenne sanoista *Smart Lander for Investigating Moon* eli "älykäs laskeutuja Kuun tutkimiseksi", mutta lempinimi, "Kuun tarkka-ampuja", kuvaa sen tehtävää.

Slimiä kuljettava raketti laukaistiin kohti Kuuta syyskuussa 2023. Se kiersi ensin Maan kiertorataa ja pääsi joulupäivänä Kuun kiertoradalle. Se laskeutui hyvin lähelle suunniteltua paikkaa, mutta toinen moottori oli vikaantunut. Luotain asettui väärin päin, jolloin sen aurinkopaneelit eivät onnistuneet lataamaan akkuja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Japanista tuli viides Kuu-maa – "tarkka-ampuja" laskeutui Kuun kraatterin reunalle *Yle*.  19.1.2024. Viitattu 27.1.2024.
2. ↑  Japanin kuu­laskeutuja osui kohteeseensa lähes täydellisesti mutta päätyi väärin päin *Helsingin Sanomat*.  26.1.. Viitattu 27.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Slim** Wikimedia Commonsissa
**Barbro Beatrice Boldt** (o.s. **Inberg**; 8. heinäkuuta 1913 Helsinki – 30. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kirjastoneuvos, joka toimi Suomen ruotsinkielisten kirjastojen tarkastajana 1944–1980.

Boldt työskenteli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssina 1934–1937, Vaasan kaupunginkirjaston assistenttina 1937–1939 ja Vallilan sivukirjaston johtajana 1939–1944. Hänet nimitettiin vanhemmaksi kirjastotarkastajaksi Valtion kirjastotoimistoon vuonna 1944, ja hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1980. Hän edisti erityisesti maaseudun kirjasto-oloja. Lisäksi hän opetti kirjastonhoitajia Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Boldtille myönnettiin kirjastoneuvoksen arvonimi vuonna 1980.

Barbro Boldtin puoliso oli eversti Lauri Boldt ja lapsia ekonomisti Peter J. Boldt, psykoanalyytikko Barbara Mattsson ja toimittaja Jolin Boldt.

Julkaisuja
----------

* *Handledning i skötsel av mindre bibliotek*. Helsingfors: Svenska folkskolans vänner, 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2  Boldt, Barbro hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  *Vem och vad? Biografisk handbok 1967*, s. 55. Helsingfors 1966.
3. ↑  Pettersson, Tobias: Forskare: Krigsbarnen borde inte ha separerats från sina föräldrar.  *Hufvudstadsbladet*, 16.2.2020, s. 20–22. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 2.8.2020.
4. ↑  Lauri Boldtin kuolinilmoitus *Helsingin Sanomissa* 22.1.1982. (Maksullinen lähde.)

Aiheesta muualla
----------------

* Barbro Boldtin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*. (Maksullinen artikkeli.)
* Barbro Boldtin muistokirjoitus *Hufvudstadsbladetissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Suurteholaskenta** (engl. *High Performance Computing*, HPC) on tietojenkäsittelyn haara, jossa käsitellään laskennallisesti niin vaativia tieteellisiä ja teknisiä tehtäviä, ettei laskentaa voida suorittaa yleistietokoneilla. Suurteholaskentaa suoritetaan supertietokoneilla.

Historia
--------

*Pääartikkeli: Tietokonetekniikan historia*
Suurteholaskennan historia on alkuvaiheiltaan pitkälti sama kuin tietokonetekniikan historia. Control Data Corporationin CDC 1604 oli ensimmäinen suuren mittakaavan transistoripohjainen tietokone.

Suurteholaskennan vaatimukset
-----------------------------

Suurteholaskentaa varten on huomioitava useita vaatimuksia, kuten sähköverkon toimintavarmuus, tietoliikenneverkot ja jäähdytysmahdollisuudet datakeskuksessa.

Suurteholaskenta Suomessa
-------------------------

Suomessa supertietokoneita on ollut muun muassa CSC:llä ja Ilmatieteen laitoksella. Kesäkuun 2006 maailman TOP500 -listalla ei ollut yhtään Suomessa käytettyä supertietokonetta. Kesäkuun 2005 listalla CSC:n käyttämä supertietokonemalli oli sijalla 497 ja marraskuussa 2005 Ilmatieteen laitoksen tuolloin juuri käyttöön otettu SGI Altix 3700 BX2 -sarjan supertietokone oli sijalla 465. Kesäkuussa 2009 CSC:n Cray XT5/XT4 QC 2.3 GHz oli TOP500-listalla sijalla 49.

EU:n jäsenmaiden ja komission yhteisyrityksen EuroHPC Joint Undertaking supertietokone sijoitetaan Suomeen ja se valmistuu vuodeen 2020 lopulla. Tietokone tunnetaan nimellä LUMI (engl. *Large Unified Modern Infrastructure*) ja siitä tulee yksi maailman tehokkaimmista tietokoneista. Tietokoneen tuottamaa hukkalämpöä on tarkoitus hyödyntää kaukolämmössä.

Katso myös
----------

* Grid-verkko

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  What is high performance computing? Inside HPC. Viitattu 31.7.2017.
3. ↑  1961: Silicon Transistor Exceeds Germanium Speed Computer History Museum. Viitattu 7.8.2017.
4. ↑  Kestävä kehitys CSC. Viitattu 5.8.2019.
5. ↑  Savolainen, Hanna. Tekniikka ja talous 23.6.2009.
6. ↑  Hanne Kinnunen: Suomi sai mitä halusi: Euroopan nopein supertietokone tulee Kajaaniin  7.6.2019. Yle Uutiset. Viitattu 5.8.2019.
7. 1 2  Suomeen sijoitetaan yksi maailman tehokkaimmista supertietokoneista *csc.fi*.  7.6.2019. Viitattu 21.6.2019.
**Reino Lauri Sakari Reunanen** (10. elokuuta 1902 Hämeenlinna – 11. lokakuuta 1978) oli sodassa palvelut suomalainen jalkaväen upseeri.

Reunasen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Kaarle Reunanen sekä Lyydia Alli. Reunanen kävi kadettikoulun 1927–1928 ja palveli ennen sotaa mm. Reserviupseerikoulun komppanianpäällikkönä. Hän ehti myös käydä Sotakorkeakoulua ennen talvisodan syttymistä (ye-upseeri 1942). Talvisodassa hän palveli mm. toimistopäällikkönä 5. divisioonassa sekä V. armeijakunnan esikunnassa. Jatkosodan aikana hän komensi pataljoonaa JR 53:ssa sekä JR 14:ssä, toimi Sissipataljoona 3:n komentajana sekä toimi Ryhmä J:n sekä 15. divisioonan esikuntapäällikkönä. 

Sodan jälkeen Reunanen toimi Satakunnan sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1945–1949. Pääesikunnan aluejärjestelytoimiston päällikkönä hän oli 1949–1952 sekä järjestelyosaston päällikkönä 1952–1954. Porin prikaatin komentajana Reunanen oli 1954–1955. Reserviupseerikoulun johtajana Reunanen palveli 1955–1957. 

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * reservikornetti 1921
* reserviluutnantti 1927
* luutnantti 1929
* kapteeni 1931
* majuri 1940
* everstiluutnantti 1942
* eversti 1952
 |  |  |

Lähteet
-------

*
Kauppaneuvos Kauko Uusitalo (1921–1988)
**Kauko Aulis Uusitalo** (11. kesäkuuta 1921 Dragsfjärd – 22. kesäkuuta 1988 Espoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Uusitalon vanhemmat olivat metsäteknikko Vihtori Jalmari Uusitalo ja Aili Amanda Nygård ja puoliso vuodesta 1949 sairaanhoitaja Vappu Sinikka Houttu. Uusitalo tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1942 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Hän oli Helsingin teknillisen opiston tuntiopettaja 1948–1949 ja Osuuskunta Metexin vienti - ja myynti-insinööri vuodesta 1949, apulaisjohtaja vuodesta 1952 ja toimitusjohtaja 1956–1984. Teknillisen korkeakoulun konepajatekniikan assistenttina Uusitalo toimi 1951–1954. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Uusitalo oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kauko Uusitalo *Biografiasampo*. Viitattu 11.11.2022.
2. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 1036. Viitattu 11.11.2022.
3. ↑  Kuolleita. Kauko Uusitalo.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 24.6.1988, nro 171, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 11.11.2022.
**Carl Göran Leopold** (1. huhtikuuta 1890 Helsinki – 18. marraskuuta 1940 Kittilä) oli suomalainen tuomari ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen (RKP) poliitikko.

Leopoldin vanhemmat olivat laamanni Gottlieb Leopold ja Ellen Maria Kraepelin. Leopold kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista 1908, suoritti oikeustutkinnon 1912 ja sai varatuomarin arvon 1915. Hän työskenteli nuoruudessaan Turun hovioikeuden auskultanttina sekä senaatin virkamiehenä. Vuosina 1919–1920 hän oli yksityisenä asianajajana Helsingissä ja Landtmannabankenin johtokunnan jäsenenä. Leopold oli Helsingin raastuvanoikeuden rikosasiain notaarina vuosina 1918–1919 ja 1921–1926, nuorempana oikeusneuvosmiehenä vuosina 1926–1927 ja vanhempana oikeusneuvosmiehenä vuosina 1927–1938 sekä Lapinmaan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina vuodesta 1938 kuolemaansa asti. Hän oli Helsingin oikeusaputoimiston johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1930–1939.

Leopold oli RKP:n Helsingin paikallisosaston puheenjohtaja vuosina 1919–1929 ja Uudenmaan piirin puheenjohtaja vuosina 1924–1929. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1920 ja 1925–1929 sekä kaupungin rahatoimikamarin vuosina 1928–1931. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1937 vaaleissa ja kuului tuolloin niin sanottuun "vuorineuvosfalangiin" eli niihin kahdeksaan RKP:n oikeistosiiven valitsijamieheen, jotka vaalin ensimmäisellä kierroksella äänestivät istuvaa presidenttiä P. E. Svinhufvudia enemmistön äänestäessä K. J. Ståhlbergia. Muista seitsemästä poiketen Leopold oli etukäteen ilmoittanut olevansa valmis luopumaan Svinhufvudista mutta ei pitänyt sanaansa, joten viime kädessä juuri hänen on katsottu ratkaisseen vaalin lopputuloksen, sillä Ståhlberg jäi vain yhden äänen päähän valituksi tulemisesta. Vaalin voitti toisella kierroksella RKP:lle epämielusa Kyösti Kallio.

Leopold vaikutti myös Arbetets vänner -järjestössä. Hän oli sen valtakunnallisen keskushallinnon puheenjohtaja vuosina 1921–1931 ja 1935–1939 sekä samalla Helsingin pääyhdistyksen puheenjohtaja (jo vuodesta 1920). Vuodesta 1931 hän oli Arbetets vännerin kunniajäsen. Lisäksi Leopold oli Nummelan parantolan johtokunnan puheenjohtaja 1936–1939 ja Suomen maistraattien ja raastuvanoikeuksien yhdistyksen puheenjohtaja 1937–1939.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leopold, Göran hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi) Viitattu 19.2.2024.
2. 1 2 3 4 5  *Aikalaiskirja* (1934), s. 189 Runeberg.org. Viitattu 19.2.2024.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Häradsh. Göran Leopold död. (ruotsiksi) Hufvudstadsbladet 20.11.1940, s. 9. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 19.2.2024.
4. 1 2  bergsrådsfalangen hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi) Viitattu 19.2.2024.
Gyula Andrássy nuorempi vuonna 1905.
**Gyula Andrássy** (30. kesäkuuta 1860 Tőketerebes – 11. kesäkuuta 1929 Budapest) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko, joka toimi useissa ministerinviroissa Unkarin hallituksessa sekä Itävalta-Unkarin keisarikunnan ulkoministerinä aivan ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa loka–marraskuussa 1918. Hän oli valtiomies Gyula Andrássyn poika.

Andrássy valittiin Unkarin parlamenttiin vuonna 1885 ja hänestä tuli yksi liberaalipuolueen johtajista. Vuosina 1893–1895 hän toimi Unkarin opetus- ja sittemmin hoviministerinä. Hän erosi puolueestaan ensi kerran vuonna 1898, mutta palasi pian takaisin. Lopullisesti hän jätti liberaalipuolueen vuonna 1905 István Tiszan kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi. Vuosina 1906–1910 Andrássy oli sisäministerinä Sándor Wekerlen hallituksessa.

Ensimmäisen maailmansodan alussa Andrássy tuki Itävalta-Unkarin hallitusta, mutta ryhtyi myöhemmin kannattamaan rauhaa ympärysvaltojen kanssa. Hänet nimitettiin valtakunnan ulkoministeriksi sodan loppuvaiheessa 24. lokakuuta 1918. Kolme päivää myöhemmin hän lähetti Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonille viestin, jossa ilmoitti Itävalta-Unkarin suostuvan aseleponeuvotteluihin amerikkalaisten aiemmin ilmoittamien ehtojen mukaisesti, mikä merkitsi liittolaisuuden katkaisemista Saksan kanssa. Andrássy jätti ulkoministerin tehtävät kaksoismonarkian hajotessa 3. marraskuuta 1918.

Andrássy jatkoi sodan jälkeen poliitikkona Unkarissa, ja oli vuodesta 1920 kansalliskokousedustajana. Hän johti pientä legitimististen monarkistien ryhmää, joka tuki entisen keisarin Kaarle I:n ja myöhemmin tämän pojan Otto von Habsburgin pyrkimyksiä päästä Unkarin kuninkaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Nordisk familjebok* (1904), s. 981–982 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 29.6.2013.
2. 1 2 3  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1922), s. 208–209 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 29.6.2013.
3. ↑  Vesa Vares: *Vieroksutut kohtalotoverit: Suomalaisten näkemyksiä itäisen Keski-Euroopan ja Balkanin kansoista maailmansotien välillä*, s. 84. Historiallisia tutkimuksia 269. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
James Craig
**James Craig, Craigavonin ensimmäinen varakreivi** (8. tammikuuta 1871 Belfast, Irlanti – 24. marraskuuta 1940 Glencraig, Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti) oli irlantilainen unionistipoliitikko. Hän oli yksi Ulster Unionist Partyn johtajista ja toimi vuosina 1921–1940 Pohjois-Irlannin pääministerinä.

Elämäkerta
----------

Craig oli maanomistajan poika Downista ja ryhtyi nuorena pörssimeklariksi. Hän osallistui buurisotaan irlantilaisissa joukoissa. Vuosina 1906–1921 Craig oli parlamentissa Ulster Unionist Partyn edustajana ja hänestä tuli yksi unionistien johtajan Edward Carsonin lähimmistä miehistä. Irlannin itsehallintolaista eli home rulesta 1910-luvun alussa syntyneen katkeran kiistan aikana myös Craig kohosi unionistien näkyvien johtajien joukkoon ja osallistui Carsonin rinnalla Ulsterin vapaaehtoisjoukkojen perustamiseen, aseiden hankkimiseen sekä väliaikaisen hallituksen perustamisen suunnitteluun. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän värväsi Ulsterista vapaaehtoisjoukkoja, joista koottiin brittiarmeijan 36. divisioona. Craig toimi vuosina 1915–1916 kyseisen divisioonan päämajoitusmestarina rintamalla ja sai everstiluutnantin arvon. Sodan jälkeen hän oli Ison-Britannian hallituksessa eläkeministeriön parlamenttisihteerinä 1919–1920 sekä amiraliteetin parlamentti- ja finanssisihteerinä 1920–1921.

Vuonna 1920 säädetty Govenrment of Ireland Act -laki loi kuudesta Ulsterin kreivikunnasta muodostetulle Pohjois-Irlannille oman itsehallinnon. Craigista tuli 7. kesäkuuta 1921 Pohjois-Irlannin hallituksen ensimmäinen pääministeri, ja hän toimi tässä tehtävässä yhtäjaksoisesti kuolemaansa saakka. Noiden 19 vuoden aikana Craig johti unionistipuolueen vaaleissa voitosta voittoon. Vaalitavan palauttaminen suhteellisesta enemmistövaaliksi varmisti unionistien hallitsevan aseman parlamentissa ja paikallishallinnossa. Craigin hallituksen kokoonpanokin pysyi lähes samana kaksi vuosikymmentä. Hallitus allekirjoitti vuonna 1925 Irlannin vapaavaltion sekä Ison-Britannian kanssa sopimuksen, jolla vahvistettiin Irlannin ja Pohjois-Irlannin välisen rajan pysyvyys. Se myös muun muassa uudisti koulutus- ja oikeusjärjestelmää sekä kansallisti tieliikenteen. Se ei kuitenkaan onnistunut estämään katolisten nationalistien vieraantumista Pohjois-Irlannin hallinnosta. Craigille myönnettiin 1918 baronetin ja 1927 varakreivin arvo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  James Craig, 1st Viscount Craigavon (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 26.4.2014.
2. 1 2 3  *Nordisk familjebok*, täydennysosa (1923), s. 179–180 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 26.4.2014.
3. ↑  Mike Cronin: *A History of Ireland*, s. 209. Palgrave 2001.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jaana Vuorio** on suomalainen virkamies. Hän toimi Maahanmuuttovirasto Migrin ylijohtajana 1. heinäkuuta 2013 lähtien, virkakausi kesti seitsemän vuotta vuoteen 2020. Vuorio haki jatkokaudelle, mutta hänen sijaan ylijohtajaksi valittiin Jari Kähkönen. Vuorion edeltäjä oli Jorma Vuorio, joka siirtyi Suomen sisäministeriön maahanmuutto-osaston osastopäälliköksi. He eivät ole sukua.

Ura
---

Vuorio kouluttautui laintuntijaksi Hän on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Valmistumisensa jälkeen hän toimi muutaman vuoden Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön laki­henkilönä Keniassa ja Intiassa pakolaisleirillä auttamassa Afganistanista paenneita.

Vuosina 2003–2013 Vuorio toimi Maahanmuuttoviraston oikeus- ja maatietopalveluyksikön johtajana sekä viraston ylijohtajan sijaisena. Vuonna 2012 hän kävi neljän viikon ulkomaankomennuksella Kreikassa rakentamassa EU:n säännösten mukaista turvapaikkajärjestelmää.

Vuorio aloitti 1. heinäkuuta 2013 Maahanmuuttovirasto Migrin ylijohtajana, jonka tehtävänä on johtaa, valvoa ja kehittää viraston toimintaa. Virkaa haki 13 ihmistä.

Yksityiselämä
-------------

Vuorio on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hemmilä, Ilkka: Maahanmuuttoviraston johtoon vastaanottokeskusta johtanut Jari Kähkönen – nykyinen ylijohtaja Jaana Vuorio ei saanut jatkokautta *suomenmaa.fi*.  20.8.2020. Viitattu 17.9.2022.
2. 1 2 3  Jaana Vuorio Maahanmuuttoviraston ylijohtajaksi *Yle Uutiset*.  27.6.2013. Viitattu 26.2.2018.
3. 1 2 3  Lakimiesuutiset: Pakolaisleiriltä pomoksi *mediaseuranta.blogspot.fi*.  10.12. 2013. Viitattu 26.2.2018.
**Osmo Ilmari Lehmuskallio**, vuoteen 198 **Lindsten** (17. kesäkuuta 1910 Simo – 30. toukokuuta 1997 Rauma) oli Kap Hornin matruusina kiertänyt merikapteeni, joka työskenteli Merenkulkuhallituksen luotsi- ja merenkulkupiirien palveluksessa sekä luotsi- ja majakkaosaston päällikkönä merenkulkuneuvoksen virassa.

Henkilöhistoria
---------------

Osmo Lehmuskallion vanhemmat olivat sahanhoitaja Arthur Valter Lehmuskallio ja Hulda Huttula ja puoliso vuodesta 1937 merkonomi Kerttu Johanna Penttilä. Ohjaaja Markku Lehmuskallio on heidän poikansa. Osmo Lehmuskallio lähti merille jo 17-vuotiaana. Kap Hornin hän kiersi nelimastoparkki Lawhillin matkassa 1929–1931. Matkoistaan hän julkaisi 1986 teoksen *Lokikirja*. Vuonna 1937 merikapteenin tutkinnon suorittanut Lehmuskallio oli Loviisan luotsipiirin päällikkö 1954–1956 ja Kotkan 1957–1963. Turun merenkulkupiirin merenkulun tarkastajana hän toimi 1964–1967 ja Merenkulkuhallituksen osastopäällikkönä 1967–1973. Vielä eläkkeellä hän työskenteli alusten perämiehenä ja päällikkönä, kuten merikapteeniksi valmistuttuaan. Kompassintarkastaja Lehmuskallio oli vuodesta 1947, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Lehmuskallio oli reservin luutnantti (1966).

Julkaisuja
----------

* *Lokikirja Nelimastoparkki Lawhillin matkassa 1929–1931*, 1986 (ruots. Sven-Olof Lindfors, *Loggbok: från en resa ombord på 4-mbk Lawhill 1929–1931*, 2007)

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 504. (Viitattu 9.9.2019)
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 9.6.1997, s. 4.
**Turkisliike Grünstein** on suomalainen turkisliike.

Liikkeen perustivat Helsinkiin Jakob ja Olga Grünstein vuonna 1917, sitä jatkoi heidän poikansa Boris Grünstein ja tämän puoliso, muotisuunnittelija Ulla Grünstein. Yritys pysyi Grünsteinin suvussa, kunnes konkurssiuhan jälkeen Raoul Grünstein ryhtyi sen hallituksen puheenjohtajaksi 1995, pelasti sen ja myi velipuolensa Juhani Wariksen kanssa Marimekolle vuonna 2000.

Marimekon liiketoiminta keskittyi vielä vuosituhannen vaihteessa vahvasti Suomeen, kun taas Grünstein vei 90 prosenttia tuotteistaan ulkomaille. Marimekolla oli ajatuksena, että yhtiö voisi turkisten kautta laajentaa Venäjän ja Ranskan kaltaisiin maihin, joissa yhtiöillä ei ollut vielä vahvaa jalansijaa. Turkisliike sopi kuitenkin erittäin huonosti yhteen Marimekon brändin kanssa. Turkistarhauksen vastustajat ryhtyivät kaupan jälkeen osoittamaan mieltään Marimekkoa vastaan muun muassa kahliutumalla Marimekon liikkeisiin, heittelemällä lentolehtisiä yhtiön muotinäytökseen ja osoittamalla mieltään eduskuntatalolla. Myöhemmin Marimekko sai kritiikkiä myös turkisalan puolustajilta: joulukuussa 2004 Kirsti Paakkanen kertoi Kauppalehti Presson haastattelussa "inohoavansa turkiksia sydämensä pohjasta", johon turkistarhaajien etujärjestöt vastasivat omalla avoimella kirjeellään.

Marimekko myi Grünstein lopulta kokonaan pois vain muutama vuosi yhtiön ostamisen jälkeen. Grünsteinin ostivat Sirpa Lanamäki ja Arja Miettinen, jotka maksoivat turkisliikkeestä 2,3 miljoonaa euroa, sisältäen 1,3 miljoonaa euroa velkaa. Marimekko kirjasi kaupasta 1,2 miljoonan euron tappiot.

Lähteet
-------

1. ↑  Kati Haapakoski: Marimekko ja Grünstein kansainvälistyvät toistensa avulla *Taloussanomat*.  26.8.2000. Viitattu 19.2.2024.
2. 1 2  Esa Koivuranta, Kati Pehkonen, Tuija Sorjanen, Anniina Vainio: "Tuom tumma nainen (kirj. Tuija Sorjanen)", *Marimekko: Suuria kuvioita*, s. 292-297. Into, 2015. ISBN 978-952-264-439-8.
**Kansainvälinen apukieli** (harrastajien kesken joskus *IAL* tai *auxlang* englannin sanoista *international auxiliary language*) on keinotekoinen kieli, jota käytetään eri kieliä käyttävien kansallisuuksien välisessä kommunikaatiossa. Joskus sanalla voidaan tarkoittaa myös luonnollista kieltä, kuten latina, jota ehdotetaan käytettäväksi tällaisena kielenä, mutta useimmiten sillä tarkoitetaan harrastajien keskuudessa nimenomaisesti keinotekoista kieltä, jotka on luotu korvaamaan kansallisten valtakielten – kuten englannin, ranskan ja espanjan – asema lingua francana. Sanalla *apukieli* viitataan siihen, että kielen tarkoitus on olla ylimääräinen käyttökieli ihmisille, eikä niinkään korvata heidän äidinkieliään. 

Kansainvälisiä apukieliä ei käytetä kovin laajalti, eivätkä eri apukielten kannattajat ole päässeet yksimielisyyteen siitä, minkä kielen pitäisi olla kansainvälisessä käytössä. Näiden pulmien ratkaisemiseksi on ehdotettu, että maailman kansojen valitsemat edustajat päättäisivät yhdessä asiantuntijoiden avustuksella sopivan kielen, jolla olisi sekä puhuttu että kirjoitettu muoto. Kieli otettaisiin käyttöön mahdollisimman monen valtion koulujärjestelmässä ensimmäisenä vieraana kielenä. Toisen ratkaisumallin mukaan kieltä yritetään levittää mahdollisimman laajaan käyttöön, jotta siitä tulisi yleisin lajissaan.

Myös yhteisen sokeiden kirjoitusjärjestelmän omaksumista on ehdotettu vastaamaan valittua kansainvälistä kieltä. Lisäksi viittomakieliä, kuten gestunoa, on ehdotettu kuurojen lingua francaksi, koska viittomakielet eivät ole keskenään ymmärrettäviä.

Luettelo kansainvälisistä apukielistä
-------------------------------------

* esperanto
* fasile
* folkspraak
* gestuno
* glosa
* idiom neutral
* ido
* interlingua
* interslaavi
* kotava
* latino sine flexione
* lingua franca nova
* mondlango
* novial
* occidental
* pandunia
* ro
* solresol
* sona
* volapük

Aiheesta muualla
----------------

* OneTongue.com
* Conlang Directory: International Communication

Keinotekoiset kielet

* afrihili
* babm
* basic english
* borduuri
* budinos
* dothraki
* dunia
* ekspreso
* esperanto
* esperanto II
* europanto
* fasala
* gestuno
* glosa
* hutt
* ido
* interlingua
* interlingue
* interslaavi
* ithkuil
* klingon
* kotava
* latino sine flexione
* lingua franca nova
* loglan
* lojban
* loxian
* mondlango
* neo
* novial
* pandunia
* quenya
* sindar
* slovio
* solresol
* sona
* syldaavi
* talossa
* toki pona
* uuskieli
* volapük



* kansainvälinen apukieli
* taidekieli
* suunnitelmakieli
* luettelo keinotekoisista kielistä
**Joseph Antoine Ferdinand Plateau** (14. lokakuuta 1801 Bryssel, Belgia – 15. syyskuuta 1883 Gent, Belgia) oli belgialainen fyysikko, joka kehitti stroboskooppisen menetelmän liikkuvien kuvien esittämiseen.

Elämä
-----

Plateau oli L. A. J. Quetelet'n oppilas ja ystävä, jolla oli suuri vaikutus hänen uransa alkupuolella. Plateau oli vuodesta 1835 lähtien professori Gentin yliopistossa, jossa hänen tutkimuksensa liittyvät pääasiassa optiikkaan tai molekyylien välisiin voimiin. Hän kehitti stroboskooppisen menetelmän, jolla tutkitaan värähtelevän kappaleen liikettä katsomalla sitä pyörivässä levyssä olevien yhtä kaukana toisistaan olevien säteittäisten rakojen läpi.

Vuonna 1829 Plateau katsoi varomattomasti keskipäivän aurinkoa 20 sekunnin ajan tutkiakseen sen jälkivaikutuksia. Seurauksena oli sokeutuminen muutamaksi päiväksi, jonka jälkeen hän toipui tilapäisesti, mutta seuraavien neljäntoista vuoden aikana hänen näkönsä heikkeni vähitellen, ja vuonna 1843 hänestä tuli pysyvästi sokea.

Vaimonsa ja poikansa sekä myöhemmin vävynsä G. L. van der Mensbrugghen avustamana hän jatkoi elämänsä loppuun asti tutkimuksiaan, ohjasi heidän hänelle tekemiensä kokeiden kulkua ja tulkitsi tulosten merkitystä. Hänen suuri teoksensa *Statique experimentale et theorique des liquides soumis aux seules forces moleculaires* (1873), on arvokas panos kapillaari-ilmiöiden ymmärrykseen. Hänen pojastaan Felix Auguste Joseph Plateausta tuli Gentin eläintieteen ja vertailevan anatomian professori vuonna 1870.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Plateau, Joseph *Nordisk familjebok*.  1915. Viitattu 17.10.2021.
2. 1 2 3 4  Joseph Plateau *Encyclopaedia Britannica*.  1911. Viitattu 17.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Liberté Dembaya** on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diala Banlieue sijaitsee Senegaljoen rannalla 7 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 14 400 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).

Liberté Dembayan kunnan pinta-ala on 215,46 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Bangassin ja Kayesin, idässä Khouloumin ja Hawa Dembayan, etelässä Sadiolan ja lännessä Samé Diomgoman kuntiin. Pohjoisosa on Senegaljoen laaksoa ja eteläosa ylänköä. Senegaliin laskee Paparajoki. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 17 kylää ja 27 pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, fulbeja, bambaroita, mandinkoja, bozoja ja khasonkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on animisteja ja muutamia kristittyjä.

Kunnan läpi kulkevat päällystetyt maantiet RN1 ja RN22 sekä päällystämätön RN 21. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Puutarhaviljely tuottaa okraa, salaattia, perunaa, kurkkua, tomaattia ja sipulia. Hedelmätarhoissa kasvatetaan mangoja, appelsiineja, papaijaa ja banaania. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä hyödynnetään hiekkaa ja soraa. Kahdessa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnassa toimii 12 ala- ja kolme yläkoulua sekä neljä koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluvat keskuskylän terveyskeskus ja kaksi yksityisvastaanottoa. Vesihuolto kattaa 77 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Keskuskylässä on Énergie du Malin sähköverkko.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.2.2018.
2. 1 2 3 4 5  Commune rurale de Liberté Dembaya: Programme de développement économique, social et culturel dans la commune rurale de Toukoto 2018–2022 *Agence de développement régional de Kayes*.  2018.  Arkistoitu 5.6.2021. Viitattu 5.6.2021.
3. ↑  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Liberté Dembaya 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 18.2.2018. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Situation des points d’eau modernes au Mali: Région de Kayes *Atlas des points d’eau modernes du Mali*.  2016. Viitattu 5.6.2021.
**Kurt Ragnar Pomoell** [po'mel] (29. heinäkuuta 1894 Sahalahti – 30. huhtikuuta 1975) oli suomalainen filologi, lehtori ja professori.

Pomoellin vanhemmat olivat sotakamreeri Julius Albert Pomoell ja Aina Maria Gabriella Wendell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1928 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1933. Pomoell opiskeli Göteborgissa 1913–1914, 1928, 1930 ja 1938.

Pomoell toimi Tampereen Osake-Pankin Hämeenlinnan konttorin esimiehenä 1918–1926, suomalaisen normaalilyseon latinankielen ja kreikankielen vt. vanhempana lehtorina 1929–1930 ja Turun suomalaisessa klassillisessa lyseossa vt. lehtorina 1930–1932 sekä vakinaisena lehtorina vuodesta 1932. Hän oli myös Åbo Akademissa latinankielen opettajana 1932–1947, Rooman kirjallisuuden dosenttina 1944 sekä hoiti Kreikan ja Rooman kirjallisuuden professorin virkaa vuodesta 1947 alkaen.

Teoksia
-------

* *Textkritiska studier till Columellas femte bok* ; Åbo akademin väitöskirja. Åbo akademi, Åbo 1931
* *Extemporalia latina* teoksessa *Turun suomalainen klassillinen lyseo. Kertomus lukuvuodelta 1931-1932*. Turku 1932
* *Exempla latinitatis christianae atque ecclesiasticae : studiosorum theologiae in usum edenda curaverunt* ; kirj. Johannes Sundwall ja Ragnar Pomoell. Sumptibus Ordinis in Academia aboensi theologorum, Åbo 1935
* *Filologiska anteckningar till Columellas språk och stil. 1*. Acta Academiae Aboensis. Series A, Humaniora 15, 6. Åbo 1946
* *Vilhelm Lundström och Finlands svenskar*. Riksföreningen för Svenskhetens Bavarande i Utlandet, 1964

Lähteet
-------

1. ↑  Uttal av finlandssvenska efternamn Kotus. Viitattu 23.6.2018. (ruotsiksi)
2. ↑  *Kuka kukin 1978*, s. 1154 Runeberg.org.
3. 1 2 3  *Kuka kukin on 1954*, s. 659. Runeberg.org.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sequoia Capital** on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital -rahoittajana. Sequoiaa pidetään yhtenä tieto- ja viestintäteknologian alan ja Piilaakson maineikkaimmista venture capital -rahoittajista, koska se on alan pitkäikäisimpiä ja on toimintansa aikana rahoittanut suurta osaa alan kaikkein merkittävimmistä yrityksistä. Näihin kuuluvat muun muassa Apple, Atari, Cisco Systems, Electronic Arts, Flextronics, Google, NVIDIA, Oracle, PayPal, Yahoo! ja YouTube. Sequoia on yhtiön itsensä mukaan ollut ensimmäinen rahoittaja yrityksille, jotka muodostavat nykyisellään 10 prosenttia koko NASDAQ-teknologiapörssiin listautuneiden yritysten yhteenlasketusta markkina-arvosta.

Sequoialla on Menlo Parkissa, Kaliforniassa sijaitsevan pääkonttorin lisäksi viisi toimistoa, muun muassa Kiinassa, Intiassa ja Israelissa.

Osakkaat
--------

Don Valentine, Randy L. Ditzler, Greg McAdoo, Michael Moritz, Douglas Leone, Gaurav Garg, Michael Goguen, Mark Stevens, Jim Goetz, Roelof Botha ja Mark Kvamme.

Vuosina 2006 ja 2007 yrityksen osakas Michael Moritz nimettiin Forbesin maailman 25 parhaan venture capital -kultasormien *Midas List* -rankingissa ensimmäiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Creators Sequoia Capital.  Arkistoitu 3.5.2009. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)
2. ↑  Etusivu Sequoia Capital. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)
3. ↑  People Sequoia Capital. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sequoia Capital (englanniksi)
* Newsmaker: Legendary venture capitalist looks ahead. CNET News, 27.11.2004. (englanniksi)
* Legendary VC enjoys living in the past. Gawker, 31.10.2008. (englanniksi)
**Matthias Jakob Schleiden** (5. huhtikuuta 1804, Hampuri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 23. kesäkuuta 1881 Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta) oli saksalainen kasvitieteilijä ja juristi. Hän oli merkittävä hahmo kasvitieteen soluteorian kehityksessä.

Elämä
-----

Schleiden syntyi Hampurissa 5. huhtikuuta 1804. Hän opiskeli oikeustiedettä Heidelbergissä ja toimi asianajajana Hampurissa vuoteen 1831, mutta ei menestynyt. Hän suoritti sitten kasvitieteiden ja lääketieteen opintoja Göttingenissä ja Berliinissä ja valmistui vuonna 1839 Jenasta. Hänet nimitettiin Jenan yliopiston kasvitieteen ylimääräiseksi professoriksi ja varsinaiseksi professoriksi vuonna 1850. Vuonna 1863 hänet kutsuttiin Tarton yliopistoon, mutta hän erosi seuraavana vuonna ja palasi Saksaan, jossa hän työskenteli yksityisopettajana. Hän kuoli Frankfurt am Mainissa 23. kesäkuuta 1881.

Kasvitieteelliset tutkimukset
-----------------------------

Schleidenillä oli aikanaan suuri merkitys kasvitieteellisen tutkimuksen syventämisessä ja entistä laajakantoisempia päämääriä kohti ohjaamisessa pois linnéalaisen kasvitieteen koulukunnan perinteistä. Hän asetti kehityshistorian kaiken morfologisen tutkimuksen perustaksi ja koetti ensimmäisenä näitä näkökohtia silmällä pitäen karakterisoida kasvikunnan pääryhmät. Solututkimuksen historiassa on hänen nimensä myös mainittava. Schleiden osoitti, että kaikki kasvien osaset muodostuvat alkujaan tumallisista kasvisoluista ja että kasvien kehitys perustuu soluihin. Schleidenin kasviopin pääteos oli *Grundzüge der wissenschaftlichen Botanik* (1842-43). Schleideniä kuitenkin kritisoitiin spekuloinnista ja kyvyttömyydestä todentaa omia hypoteesejaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Schwann, Theodor *Encyclopaedia Britannica*.  1911. Viitattu 29.04.2021.
2. 1 2  Schleiden, Matthias Jakob *Tietosanakirja*.  1909-1922. Viitattu 02.05.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii
* Leopoldina
* Scopus

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Dea Trier Mørch
**Dea Trier Mørch** (9. joulukuuta 1941 Kööpenhamina, Tanska – 26. toukokuuta 2001) oli tanskalainen graafikko ja kirjailija. Hänen tuotannostaan on suomennettu vuonna 1976 ilmestynyt, synnytyssairaalan naisista kertova esikoisromaani *Talvilapset*. Sen pohjalta Astrid Henning-Jensen ohjasi samannimisen elokuvan, joka sai ensi-iltansa 1978.

Dea Trier Mørch syntyi Kööpenhaminassa arkkitehti Ibi Trier Mørchin tyttärenä. Hän opiskeli 16-vuotiaasta alkaen Tanskan taideakatemiassa ja piti esikoisnäyttelynsä 1961. Hän jatkoi taideakatemiassa vuoteen 1964 asti ja teki sitten jatko-opintoja Varsovan, Krakovan, Belgradin, Leningradin ja Prahan kuvataidekouluissa. Hän aloitti abstrakteista aiheista mutta kehitti tyyliään vähitellen kohti realismia. Hän oli jäsenenä Tanskan kommunistipuolueessa sekä vasemmistolaisessa Røde Mor -taiteilijaryhmässä yhdessä silloisen elämänkumppaninsa, viihdemuusikko Troels Trierin kanssa. Heillä on kolme lasta.*lähde?* Lapsista Tobias Trier on muusikko.

Litografioita tekevänä taidegraafikkona Trier Mørchin tyyli on hyvin pelkistettyä, ja samaa luonnehdintaa on käytetty hänen proosastaan. Hänen kirjansa ovat saavuttaneet yleisöä myös perinteisten kirjallisuudenharrastajien ulkopuolella.

*Talvilasten* ohella Trier Mørchin muita kirjoja ovat *Sørgmunter realisme* (1968), *Kastaniealleen* (1978), *Den indre* (1980) ja *Aftenstjernen* (1982).

Suomennetut teokset
-------------------

* *Talvilapset* (*Vinterbørn*, 1976), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Otava 1977 ISBN 951-1-04442-7

Lähteet
-------

1. 1 2  Dea Trier Mørch, Danske Film, viitattu 9.7.2021 (tanskaksi)
2. ↑  Dehn Nielsen, Henning: Denmark: Danish Literature in the Seventies (Arkistoitu – Internet Archive). Countries of the World, ProQuest LLC 1991. Vaatii HighBeam-tilauksen.
3. ↑  Trier Mørch, Dea (1941–) (Arkistoitu – Internet Archive), Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages. Thomson Gale 2007. Vaatii HighBeam-tilauksen.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: sv:Dea Trier Mørch & en:Dea Trier Mørch
**Sassalinjärvi** on matala ja saareton ylänköjärvi Sodankylän lounaisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,5 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 84 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Sassalinjärvi on kaakkois–luoteissuuntainen. Kaakkoisosan Kaakkurilahti ja koillisosan Syvälahti ovat suiltaan avoimia. Nimestään huolimatta Syvälahden syvin kohta on vain noin 1,8 metriä. Järven luusua sijaitsee etelässä, josta alkaa etelään virtaava Ulingasjoki, joka laskee Unarin Ulinkaanlahteen. Sassalinjärven länsirannalla sijaitsee Sassalin kylä ja itärannalla Heinäperä. Noin neljä viidesosaa järvestä on vähintään metrin ja enintään kaksi metriä syvä. Syvin kohta, 2,1 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.

Sassalinjärven koillispuolella sijaitsee Syväjärvi (203,6 mpy), josta virtaa Välijoki Syvälahteen. Järviä erottaa runsaan kilometrin levyinen kannas.

Sassalinjärven vesitilavuus on 5 998 000 kuutiometriä.

Sassalinjärvi (65.598.1.003) kuuluu Ulingasjoen valuma-alueeseen (65.598), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Meltausjoen valuma-alue (65.59) ja ensimmäinen jakovaihe on Ala-Ounasjoen alue (65.5). Ulingasjoen valuma-alueella on yhdeksäntoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Sassalinjärvi on laajin. Sitä seuraa Syväjärvi, joka puolestaan on vesitilavuudeltaan suurin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sassalinjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 12.2.2024.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.2.2024.
3. ↑  Sassalinjärvi (65.598.1.003) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.2.2024.
4. ↑  Ulingasjoen valuma-alue (65.598) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.2.2024.
**Ilona Mononen** (s. 18. joulukuuta 2003 Hämeenlinna) on suomalainen keskimatkanjuoksija, joka edustaa Lahden Ahkeraa. Hänen valmentajansa on Mikko Rajaniemi.

Mononen voitti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021 kultaa 3 000  metrin juoksussa ennätyksellään 9.15,66. Saman vuoden Nairobin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi ja 3 000 metrillä viidenneksi. Vuoden 2022 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Calissa hän sijoittui jälleen 1 500 metrillä kahdeksanneksi ja 3 000 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksastoista. Hän saavutti maastojuoksun alle 20-vuotiaiden EM-pronssia Veneria Realessa joulukuussa 2022. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023 Mononen sijoittui kahdeksanneksi 5 000 metrillä. 1 500 metrillä hän oli oman alkueränsä viides, mikä ei riittänyt jatkoon. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden sarjassa.

Mononen on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2020 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi pohjoismaisen hallimaaottelun 1  500 metrillä 2022.

Mononen on saavuttanut Kalevan kisoissa 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 2021 ja hopeaa 2020, 800 metrin juoksussa pronssia 2020 sekä 5 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2023. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän sai 800 metrillä hopeaa 2021, 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 2022, hopeaa 2020 ja pronssia vuonna 2021 sekä 3 000 metrillä kultaa 2022 ja hopeaa 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä kultaa 2020 ja 2022 sekä 4 × 1 500 metrin sekaviestissä kultaa 2021, hopeaa 2022 ja pronssia 2020.

Monosen ennätys ulkoradoilla on 800 metrillä 2.07,57 (2021), 1 500 metrillä 4.14,79 (2023), 3 000 metrillä 9.02,00 (2022) ja 5 000 metrillä 15.41,82 (2023). Hallissa hänen ennätyksensä 800 metrillä on 2.08,85 (2021, pitkällä radalla), 1 500 metrillä 4.19,69 (2022) ja 3 000 metrillä 9.04,82 (2024).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ilona Mononen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**William Painter** (1838–1906) oli keksijä, joka keksi mm. kruunukorkin ja pullonavaajan.

Painter syntyi Irlannissa ja muutti Yhdysvaltoihin 20-vuotiaana. Hän asettui asumaan Baltimoreen, ja sai keksinnöilleen kaikkiaan 80 patenttia. Kruunukorkin menestystä siivitti samaan aikaan tapahtunut hiilihapollisten juomien yleistyminen. Crown Cork and Seal Company -niminen yritys alkoi valmistaa kruunukorkkeja ja vakuuttaa juomavalmistajia korkin ylivertaisuudesta. Korkintuotanto laajeni nopeasti, ja kun Painter kuoli vuonna 1906 varakkaana miehenä, yrityksellä oli jo tytäryhtiöt Saksassa, Ranskassa, Brasiliassa ja Japanissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Who Invented the Crown Cap Lifter? *Bullworks*. Viitattu 2.8.2017.
2. ↑  William Painter *Lemelson-MIT Program*. Viitattu 2.8.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Käpylä United** on Helsingin Käpylään perustettu jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 2019. Käpylä Unitedin toiminta pohjautuu pääosin junioritoimintaan. Käpylä United järjestää myös juniorijalkapalloleirejä nuorille joka vuosi säännöllisesti. Talvisin seura harjoittelee Käpylän Jalkapallohallissa.

Nykyhetki
---------

Käpylä Unitedilla on juniorijoukkueita ikäluokissa 2010–2020 syntyneet. Seuralla toimii myös Naisten Harraste -sekä Miesten "Old Boys" -ryhmät. Seuran harjoitukset pidetään Käpylän liikuntapuistossa. Juniorit jaetaan seurassa oman tason mukaan - Kilpa/Eliitti, Haaste ja Harraste luokkiin.

Seuran varustekumppanina toimii Craft syyskuuhun 2023 asti. Käpylä United ja Joma solmivat yhteistyösopimuksen, joka alkaa syyskuussa 2023.

Kaudesta 2023–2024 alkaen Käpylä United, sekä FC Espoo aloittavat seurayhteistyön. Yhteistyön ideana on panostaa pelaajien kehityksiin omilla tasoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  [kapylaunited.fi Käpylä United]   *lähde tarkemmin?*
2. ↑  [kapylahalli.fi Käpylähalli]   *lähde tarkemmin?*
3. ↑  Käpylä United *www.kapylaunited.fi*.  29.6.2023. Viitattu 27.8.2023.
4. ↑  Käpylä United *www.kapylaunited.fi*.  29.6.2023. Viitattu 27.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
* Seuran harjoituskentän kotisivut
**Ossi Kivekäs** (10. marraskuuta 1908 – 9. heinäkuuta 1992 Lahti) oli suomalainen varatuomari ja lehtikustantaja. Hän johti Esa-konsernia ja hänen aikanaan Etelä-Suomen Sanomista tuli Lahden talousalueen valtalehti.

Ossi Kivekkään vanhemmat olivat kauppaneuvos Kaarlo (Kalle) Oskari Kivekäs (1880–1957) ja Hulda Richter. Kalle Kivekäs johti vuodesta 1914 Etelä-Suomen Sanomain Kirjapaino Osakeyhtiötä (vuodesta 1940 Esan Kirjapaino Oy), joka julkaisi Lahdessa Etelä-Suomen Sanomia sekä vuodesta 1945 Heinolassa Itä-Häme-lehteä ja vuodesta 1969 Kuusankosken Sanomat-lehteä. Ossi Kivekkäästä tuli kirjapainoyhtiön toimitusjohtaja isänsä jälkeen 1957.

Kivekäs oli myös ahkera kirjoittaja joka otti kantaa sekä paikallisiin että valtakunnallisiin aiheisiin. Hänen haastattelunsa keväällä 1979 television Itse asiassa kuultuna-ohjelmasarjassa herätti aikanaan suurta huomiota. Kivekäs valittiin Vuoden lahtelaiseksi 1982.  Ossi Kivekäs on haudattu Kaarlo Oskari Kivekkään tapaan Lahden vanhalle hautausmaalle Radiomäelle.

Julkaisuja
----------

* *Ajatuksia toimittajan ja julkaisijan suhteista*, eripainos Lakimies 1/1974. Helsinki 1974
* *Keskustelua valtiosäännöstä*, eripainos Lakimies 1/1985. Helsinki 1985

Lähteet
-------

1. 1 2  Lehtipatruunan syntymästä sata vuotta, ESS 9.11.2008
2. ↑  Ossi Kivekkään hauta Lahden vanhalla hautausmaalla, Suomen Sukututkimuseura Hautakirjoituksia ja hautakuvia[vanhentunut linkki]
3. ↑  Kuka kukin on 1954 : Kalle-Oskari Kivekäs
4. ↑  Täydentäviä yhtiötietoja, Etelä-Suomen Sanomain Kirjapaino Osakeyhtiö, Pörssitieto G. Kock
5. ↑  Lahti-Seura ry : Vuoden lahtelainen

Aiheesta muualla
----------------

* Yle Elävä arkisto : Vallan ja bisneksen mies Ossi Kivekäs, Itse asiassa kuultuna-ohjelmasarjan henkiökuva vuodelta 1979
* Lahtea ja lahtelaisia vuosikymmenten saatossa : Lähikuvassa Ossi Kivekäs, haastattelijana vuonna 1986 Tauno Juhana Lahtinen. (Youtube)
* Ossi Kivekkäälle museotila Itä-Häme-taloon, Itä-Häme 7.6.2017