recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lokit vuonna 2019
**Lokit** on vuonna 2012 perustettu suomalainen pop- ja rock-musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet aiemmin muun muassa yhtyeissä Black Twig, Itä-Hollola Installaatio, Sur-rur ja Merries. Lokit on vuoden 2021 alkuun mennessä julkaissut neljä ep-levyä sekä yhden kokopitkän albumin.

Vuonna 2022 Lokeilta ilmestyi viimeisin ep-levy. Lokkien Juuso Härmä kuvaili vuonna 2019 Rumban haastattelussa yhtyeen musiikin sijoittuvan jonnekin Leevi and the Leavings-, Sur-rur- ja Woude -yhtyeiden välimaastoon.  Lokkien musiikkia ovat julkaisseet muun muassa levy-yhtiöt Combat Rock Industry, Joteskii Groteskii sekä Temmikongi.

Nykyiset jäsenet
----------------

* Janne Vainikainen (kitara/laulu) 2012–
* Juuso Härmä (laulu/kitara) 2012–
* Timo Övermark (rummut) 2013–
* Saara Kolehmainen (basso/laulut) 2017

### Entiset jäsenet

* Ville Laurila (basso/laulu) 2012–2017
* Kimmo Pohjapelto (rummut) 2012–2013

Diskografia
-----------

* *Lokit 7*" (Temmikongi 2015)
* *Lokit 7"* (Fuck Records & Ehtoo levyt 2016)
* *Hevosella helsinkiin 7"* (Joteskii Groteskii & Teen wolf records 2018)
* *Voima & Valta 7"* (Joteskii Groteskii & Combat Rock industry 2019)
* *Lokit Lp* (Joteskii Groteskii & Combat Rock Industry 2019)
* *Lokit EP* (Combat Rock Industry 2022)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2
7. ↑  Spotify - Lokit #5 *open.spotify.com*. Viitattu 26.10.2022.
Kartta kolmannen makedonialaissodan aikaisesta Thessaliasta, jossa näkyvät muun muassa Tripoliin kaupunkien sijainnit.
**Tripolis** (m.kreik. Τρίπολις, "Kolme kaupunkia") eli *Perrhaibian Tripolis* oli antiikin aikainen kolmen kaupungin yhteenliittymä Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Siihen kuuluivat Azoros, Dolikhe ja Pythion. Tripoliin kaupungit sijaitsivat nykyisen Elassónan kunnan alueella.

Kaikki nämä kolme kaupunkia sijaitsivat Olympos-vuoren juurella sen länsi- tai lounaispuolella. Etelässä aluetta rajasi Titaresios-joki. Kaupunkien sijainti oli strateginen, sillä ne hallitsivat yhdessä solaa, josta kulki luonnollinen tie Thessaliasta Makedoniaan. Kaupungit kukoistivat klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. ja säilyivät olemassa myös roomalaisella ja varhaisbysanttilaisella kaudella.

Liitolla oli yhteiset kultit ja uskonnolliset juhlat. Sen keskuspaikkana toimi Olympoksen harjanteella sijainnut Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Liiton kaupungeilla oli myös yhteinen armeija ja yhteiset ulkopuoliset liittolaiset, ja ne löivät yhdessä rahaa, jonka kuvituksena oli laakeriseppelöity Apollonin pää. Tärkein lähde Tetrapoliin historiaan on roomalainen historioitsija Livius.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Περραιβική Τρίπολη: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 25.2.2018. Viitattu 4.9.2017.
2. ↑  Περραιβική Τρίπολη: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 7.4.2016. Viitattu 4.9.2017.
3. ↑  Ακρόπολη Αζώρου: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 7.2.2018. Viitattu 4.9.2017.
4. ↑  Mili, Maria: *Religion and Society in Ancient Thessaly*, s. 247. Oxford Classical Monographs. Oxford University Press, 2014. ISBN 0191027898. Teoksen verkkoversio.
**Gina Lückenkemper** (s. 21. marraskuuta 1996) on saksalainen pikajuoksija ja Euroopan-mestari. 

Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Lückenkemper saavutti pronssia sekä 200 metrillä ajalla 22,74 että 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 100 metrillä hopeaa ajalla 10.98 ja pikaviestissä pronssia.

Lückenkemper saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pikaviestissä viidenneksi. Hän karsiutui 60 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022. Eugenen 2022 MM-kilpailuissa Lückenkemper saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, pronssia, pikaviestissä. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Münchenin 2022 EM-kilpailuissa Lückenkemper otti kotiyleisönsä edessä ensimmäisen arvokilpailuvoittonsa: hän voitti Euroopan-mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 10,99. Voiton seurauksena suurilukuinen saksalaisyleisö alkoi laulaa Lückenkemperille. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Saksan voittaessa Euroopan-mestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Lückenkemper voitti 200 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Eskilstunassa 2015 tuulituloksella 22,41. Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on 200 metrin viides sija Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2013. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2014. 

Lückenkemperin ennätys 100 metrillä on 10,95 (2017) ja 200 metrillä 22,67 (2016).

Lähteet
-------

* Gina Lückenkemper Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Gina Lückenkemper Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  4x100m Relay Women - Final *european-athletics.org*. Viitattu 2.8.2016. (englanniksi)
2. ↑  Hämäläinen, Tuomas: Münchenin yleisö lauloi – kotiyleisön suosikki syöksyi maagisen 100 metrin mestariksi *MTV Uutiset*.  16.8.2022. Viitattu 17.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gina Lückenkemper** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Harley Davidson ja Marlboro-mies** (engl. *Harley Davidson and the Marlboro Man*) on vuonna 1991 julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Sen pääosissa esiintyvät Mickey Rourke ja Don Johnson. Elokuvan on käsikirjoittanut Don Michael Paul ja ohjannut Simon Wincer.

Elokuva menestyi huonosti sekä lipputulojen että kritiikin osalta ja tuotti Yhdysvalloissa vain noin seitsemän miljoonaa dollaria.

Juoni
-----

Elokuvan tarina sijoittuu lähitulevaisuuteen vuoteen 1996. Mickey Rourken esittämä Harley Davidson kuulee texasilaisessa motellissa uudesta vaarallisesta Kristalliuni-nimisestä huumeesta radiosta. Huumeen merkitys paljastuu vasta elokuvan loppuosassa. Tämän jälkeen Harley tapaa Marlboro-mieheksi kutsutun karjapaimenystävänsä (jota esittää Don Johnson), ja he suunnittelevat yhdessä pankkiryöstön aikomuksenaan auttaa yhteistä ystäväänsä, jonka baari on vaarassa tulla puretuksi paikalle rakennettavan pilvenpiirtäjän tieltä. Ryöstettyään pankin panssariauton he kuitenkin huomaavat saaneensa saaliiksi rahan sijasta Kristalliuni-huumetta. Huumekauppaan sekaantunut pankinjohtaja Chance Wilder (jota esittää Tom Sizemore) vaatii huumeita palautettavaksi. Seuraa sarja vaarallisia yhteenottoja, kun raskaasti aseistetut palkkatappajat jahtaavat Harleyta ja Marlboroa. Elokuva tunnetaan kohtauksesta, jossa Harley Davidson ajaa moottoripyörällään erämaamaiseman halki ja taustalla soi Bon Jovin kappale "Wanted Dead or Alive".

Roolit
------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Mickey Rourke  | … |  Harley Davidson
  |
|  Don Johnson  | … |  Robert T. Anderson, Marlboro-mies
  |
|  Chelsea Field  | … |  Virginia Slim
  |
|  Tia Carrere  | … |  Kimiko
  |
|  Tom Sizemore  | … |  pankinjohtaja Chance Wilder
  |
|  Daniel Baldwin  | … |  Alexander
  |
|  Big John Studd  | … |  Jack Daniel
  |
|  Julius Harris  | … |  vanha mies
  |
|  Vanessa Williams  | … |  Lulu Daniels
  |
|  Giancarlo Esposito  | … |  Jimmy Jiles
  |
|  Robert Ginty  | … |  Thom
  |
|  Eloy Casados  | … |  Jose
  |
|  Jordan Lund  | … |  aseistettu autovahti
  |
|  Steve Tannen  | … |  aseistettu autovahti
  |
|  Kelly Hu  | … |  Suzi
  |
|  Branscombe Richmond  | … |  isokokoinen intiaani
  |
|  Sven-Ole Thorsen  | … |  David
  |
|  Stan Ivar  | … |  Jake McAlister
  |
|  James Nardini  | … |  pyssymies
  |
|  Brenan T. Baird  | … |  puukkomies
  |
|  Sean Hamilton  | … |  esittää itseään / radiokuuluisuus
  |
|  Theresa San-Nicholas  | … |  peukalokyytiläinen
  |
**Douglas Rayner Hartree** (27. maaliskuuta 1897 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta – 12. helmikuuta 1958 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen matemaatikko ja fyysikko, joka kehitti numeerista analyysiä ja siihen liittyvän atomifysiikan Hartree–Fock-teorian. Hän rakensi myös Vannevar Bushin koneen mallin mukaisesti differentiaalianalysaattori Meccano-rakennussarjasta.

Nuoruus ja opiskelu
-------------------

Douglas Hartree syntyi vuonna 1897. Hänen äitinsä Eva Hartree oli Cambridgen pormestari ja naisten oikeuksia ajaneen National Council of Womenin puheenjohtaja. Hänen isänsä William Hartree puolestaan oli insinööritieteen opettaja Cambridgen yliopistossa. Douglas oli vanhin perheen kolmesta pojasta ja ainoa, joka eli aikuisuuteen asti.

Hartree aloitti 1915 yliopisto-opinnot Cambridgen St John’s Collegessa. Ensimmäinen maailmansota katkaisi opinnot. Sodan aikana 1916–1918 hän kuului ryhmään, joka tutki ilmatorjunta-aseita. Hartree valmistui 1921 ja jatkoi väitöskirjaopintoihin. Tohtoriksi hän valmistui 1926.

Ura
---

Hartreen rakennuttama differentiaalianalysaattori.
Hartree toimi 1924–1927 tutkijana St John’s Collegessa ja 1928–1929 Christ’s Collegessa. Manchesterin yliopiston sovelletun matematiikan professorina hän oli 1929–1937. Hartree vieraili vuonna 1933 MIT:ssä Vannevar Bushin luona, jossa hän pääsi käyttämään differentiaalianalysaattoria. Hartree sai koneen piirustukset ja rakensi Meccano-rakennussarjasta oman koneensa. Vain noin 20 puntaa maksanut kone oli suosuttu, ja siitä tehtiin useita kopioita ympäri Britanniaa.

Hartree toimi Manchesterissa 1937–1945 teoreettisen fysiikan professorina. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Yhdysvalloissa ENIAC-projektin parissa. Cambridgen yliopiston matemaattisen fysiikan professuurin Hartree sai 1946. Siinä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti.

Cambridgessa Hartree kehitti järjestelmän itseytyvien kenttien arvioinnille. Menetelmä on useiden atomitason kaavojen pohjana. Sen yleisti venäläinen fyysikko Vladimir Fok, ja se tunnetaan Hartree–Fock-teoriana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  O’Connor, J. J. & Robertson, E. F.: Douglas Rayner Hartree *MacTutor History of Mathematics*. University of St Andrews. Viitattu 10.10.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Douglas Hartree IEEE Computer Society and the Institute of Electrical and Electronics Engineers Inc. Viitattu 10.10.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Douglas R. Hartree *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, Inc. Viitattu 10.10.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Philip Milanov** (s. 6. heinäkuuta 1991 Brugge) on belgialainen kiekonheittäjä. Lille Metropole Athletismeä edustavan Milanovin valmentajana toimii Emil Milanov.

Vuonna 2013 Milanov oli viides Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Vuonna 2014 hän karsiutui loppukilpailusta Zürichin EM-kisossa.

Heinäkuussa 2015 Milanov voitti kultaa kesäuniversiadeista Gwangjusta tuloksella 64,15. Samassa kuussa hän voitti Timanttiliigan osakilpailun Lontoossa tuloksella 65,14. Elokuussa Milanov saavutti hopeaa Pekingin MM-kisoissa uudella Belgian ennätyksellä 66,90.

Milanov sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 65,71. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa Lontoossa 2017, Dohassa 2019, Eugenessa 2022 ja Budapestissa 2023 sekä EM-kilpailuissa Münchenissä 2022.

Hän on voittanut Belgian-mestaruuksia myös kuulantyönnössä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* kiekonheitto: 67,26 (Doha 2016, **NR**)
* kuulantyöntö: 18,63 (Lokeren 2018)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Philip Milanov Tilastopaja. Viitattu 5.8.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Philip Milanov Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Karipúna**, toisinaan myös **uaçá**, on ranskaan pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Brasiliassa, Amapán osavaltiossa. Sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. Ranskan Guayanan kreoli.. Kielellä on arviolta 2400 puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.

Fonologia
---------

### Konsonantit

|  | Bilabiaali | Labiodentaali | Alveodentaali | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nasaali** | m |  | n |  |  | ŋ |  |
| **Klusiili** | p | b |  | t̪ | d̪ |  |  | k | g |  |
| **Frikatiivi** |  | f | v | s | z | ʃ | ʒ |  |  | h |
| **Tremulantti** |  |  | ɾ |  |  |  |  |
| **Lateraali** |  |  | l |  |  |  |  |
| **Puolivokaali** |  |  |  |  | j |  |  |

Lähde:

### Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| **Suppea** | i | u |
| **Puolisuppea** | e | o |
| **Puoliavoin** | ɛ | ɔ |
| **Avoin** | a |  |

Puoliavoimet vokaalit sekä [a] voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.3 - Uaçá Creole French *glottolog.org*. Viitattu 4.5.2021.
2. ↑  Galibi do Uaca in Brazil *joshuaproject.net*. Viitattu 4.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  ScriptSource - Karipuna French Creole written with Latin script *scriptsource.org*. Viitattu 4.5.2021.
4. 1 2  PHOIBLE 2.0 - *phoible.org*. Viitattu 4.5.2021.

Kreolikielet
Agalegan kreoli | Albanyn hollanti† | Antiilien kreoli | Berbicen hollanti† | Ceylonin hollanti | Chagossialainen kreoli | Chavacano | Fa D’ambu | Guadeloupen kreoli | Haitin kreoli | Hiri-motu | Karipúna | Kituba | Kreyol | Krio | Kriol | Louisianan kreoli | Mohawk hollanti† | morisyen | Neekerihollanti† | Norfuk | Palenquero | Papiamentu | Petjo | Pijin | Pitcairnin kieli | Ranskan Guayanan kreoli | Réunioninkreoli | Seychellien kreoli | Skepi† | Sranantongo | Tayo | Tok-pisin | Unserdeutsch | nihongo | betawi | patuá | norfuk

Tupi-kielet
aché | akuntsu | amanayé | amundava | anambé | apiacá | araweté | arikem | asuriní | asuriní xingú | aurá | avá-canoeiro | ava guarani | awetí | chiripá | cocama-cocamilla | emerillon | guajá | guaraní mbyá | guarani | guarayú | guazazara | itä-Bolivian guarani | jorá | júma | jurúna | kabixiana | kaiwá | kamayurá | karipuná | karipúna | karitiâna | karo | kayabí | kepkiriwát | kokoma | kuruaya | länsi-Bolivian guarani | makuráp | maritsauá | mekens | morerebi | muinaistupi | munduruku | nandeva | ñeengatú | omagua | pai tavytera | Paraguayn guarani | parakanã | paranawát | pauserna | potiguára | puruborá | sateré-mawé | sirionó | suruí do Pará | tapieté | tapirapé | tembé | tenharim | tširiguano | tukumanféd | tuparí | tupí | tupinambá | tupinikin | turiwára | urubú-kaapor | uru-ew-wau-wau | urumi | wayampi | wiraféd | wayoró | xetá | xipaya | yuqui | zo'é
Li Zicheng
**Li Zicheng** (kiin.: 李自成; pinyin: *Lǐ Zìchéng*; Wade–Giles: *Li Tzu-ch'eng*; n. 1605 Mizhi, Shaanxi – 1645 Hurbei) oli taitava kiinalainen kapinajohtaja, joka syrjäytti vuonna 1644 Ming-dynastian viimeisen keisarin Chongzhenin.

Li oli alun perin paikallinen kyläpäällikkö, joka ryhtyi kapinalliseksi Pohjois-Kiinaa koetelleen vuoden 1630 nälänhädän jälkeen. Hän loi kapinapesäkkeen pohjoiseen Shaanxin maakuntaan ja onnistui vähitellen lisäämään kannatustaan sekä laajentamaan vaikutusvaltaansa. Hän oli taitava sotilaallisena johtajana ja käytti itsestään nimitystä *Chuang Wang*, ’iskevä kuningas’. Vuodesta 1639 alkaen hän sai tuekseen useita oppineita, joiden neuvosta hän kielsi sotajoukoiltaan ryöstelyn ja ryhtyi sen sijaan jakamaan takavarikoitua ruokaa ja maata köyhille. Tämä lisäsi hänen suosiotaan ja hänen sankarillisista teoistaan alettiin kertoa tarinoita, jotka levisivät ympäri maan.

Li perusti hallitsemalleen alueelle oman hallinnon ja alkoi muun muassa lyöttää omaa rahaa. Vuonna 1644 hän lopulta julistautui itse keisariksi, ilmoitti perustaneensa Shun-dynastian ja marssi Pekingiin. Hän sai pääkaupungin haltuunsa helposti, sillä keisari Chongzhen joutui omien kenraaliensa pettämäksi. Keisarille uskollinen kenraali Wu Sangui onnistui kuitenkin saamaan Kiinan koillisrajalla eläneet mantšut puolelleen ja voitti Lin joukot Shanhaiguanin taistelussa, jonka jälkeen mantšut valtasivat Pekingin. Li pakeni eteläiseen Hubein maakuntaan, jossa hän kuoli mahdollisesti paikallisten asukkaiden surmaamana. Hänen kuolemastaan on tosin muitakin versioita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Li Zicheng (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 15.3.2014.
2. ↑  Kenneth Pletcher: *The history of China*, s. 214-217. Britannica Educational Publishing, 2011. ISBN 978-1-61530-181-2. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Rauhanmuuri jakaa Springmartin Roadin katolilaisten ja protestanttien asuinalueet Belfastissä 
 Belfastin asuinalueiden jako; punainen alue on enemmistö protestanttien ja sininen alue on enemmistö katolilaisten asuinalueita
**Uskonnollinen eristäminen** tarkoittaa uskonnon perusteella tapahtuvaa ihmisten erottelua. Termiä käytetään kuvaamaan paitsi sosiaalista ilmiötä, myös lain perusteella tapahtuvaa erottelua.

Bosnia ja Hertsegovina
----------------------

The Guardian-lehden toimittajan Jonathan Steelen mukaan Bosnia ja Hertsegovina on "riipuvainen, tukahdutettu ja apartheidistinen hallinto". Steelen näkemyksen mukaan YK:n hallinto Bosniassa luo "riipuvaisuuden, tukahduttaa siviiliyhteiskunnan ja aikaansaa selvästi näkyvää taloudellista aparthaidia".*selvennä*

Iran
----

Iranin virallinen uskonto on kaksitoistašiialainen islam. Seb valtionpäämies on hengellinen johtaja, jolla on ajatollahin asema. Iran asettaa ei-muslimit monoteistit dhimmin asemaan. Yhdysvaltain ulkoministeriö on raportoinut Iranissa tapahtuvasta uskonnon perusteella tehtävistä vangitsemisista, häirinnästä ja pelottelusta.

Bahai-uskon jäsenet ovat kertoneet joutuneensa erotetuiksi yliopistosta uskontonsa perusteella. Bahailaiset opettajat joutuvat luopumaan uskostaan saadakseen toimia opettajana. Bahailaisuutta ei tunnusteta Iranin perustuslaissa.

Saudi-Arabia
------------

Saudi-Arabian hallituksen internet-sivuilla mainittiin 1. maaliskuuta, 2004 saakka, että juutalaiset eivät saa saapua maahan.

Mekan ja Medinan kaupunkeihin pääsevät ainoastaan muslimit. Tämä on aiheuttanut hankaluuksia kaupungeissa toimivilla länsimaisille yrityksille, joiden täytyy joko palkata ainoastaan muslimeita, tai teettää työt kaupungin ulkopuolella. Mekan ja Medinan puhelinverkon operoinnista 1980-luvulla vastannut Bell Canada perusti ei-muslimeille omat toimitilat kaupungin ulkopuolelle. Yritys joutui Kanadassa oikeuteen 1970-luvulla uskonnon (ja sukupuolen) perusteella tapahtuneesta syrjinnästä.

Pohjois-Irlanti
---------------

Pohjois-Irlannissa uskonnollinen erottelu näkyy etenkin Belfastissa ja Derryssä. Valtion koulut eivät ole kirkkokunnallisia, mutta monet roomalaiskatoliset lähettävät lapsensa roomalaiskatolisiin kouluihin.

Katso myös
----------

* Ghetto
* Jim Crow -lait
* Kastilaitos
* Myanmarin rohingyojen vaino
* Keltainen daavidintähti
* Nürnbergin lait
* Rotuerottelu

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Religious segregation
Ritarikunnan tunnuksia
**Tammikruunun ritarikunta** (ransk. *Ordre de la Couronne de chêne*, saks. *Eichenlaubkronenorden*, luxemburgiksi *Eechelaafkrounenuerden*) on luxemburgilainen ritarikunta. Sen perusti vuonna 1841 Alankomaiden kuningas Vilhelm III, joka oli persoonaunionin kautta myös Luxemburgin suurherttua. Kaikista luxemburgilaisista ritarikunnista Tammikruunun ritarikunta on vanhin.

Ritarikuntaa myönnetään tunnustuksena Luxemburgin kansalaisille poikkeuksellisista ansioista siviileille sekä sotilashenkilöille. Kunniamerkit luovutetaan yleensä Luxemburgin kansallispäivänä. Ulkomaalaisille kunniamerkkiä myönnetään harvakseltaan, ja tähän vaaditaan maan hallituksen erillinen lupa.

Kunnianosoitusta jaetaan viidessa luokassa, joiden alapuolella on vielä kolme mitaliluokkaa:

* suurristi
* suurupseeri
* komentaja
* upseeri
* ritari
* kultamitali
* hopeamitali
* pronssimitali

Lähteet
-------

1. ↑  Order of the Oak Crown, Knight *Medalbook*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Honorary distinctions of the Grand Duchy of Luxembourg (pdf) (s. 9) *gouvernement.lu*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  ODM of Luxembourg: Order of the Oak Crown *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kuvernööriä. Graafikosta kerrotaan artikkelissa Knut Oscar Furuhjelm.*
Senaatin sota-asiaintoimituskunnan päällikkö, eversti Knut Furuhjelm. Kuvaaja N. P. Michaelis (1860-luvun alku).
**Sten** ***Knut*** **Johan Furuhjelm** (23. heinäkuuta 1813 Urjala – 26. marraskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen lääninkuvernööri, valtiopäivämies ja senaattori.

Furuhjelmin vanhemmat olivat Honkolan kartanon omistanut eversti Elis Furuhjelm ja Lovisa Avellan. Furuhjelm opiskeli Uppsalan ja Helsingin yliopistoissa ennen kuin aloitti sotilasuransa alivänrikkinä Suomen kaartissa vuonna 1832. Hän yleni 1834 vänrikiksi, 1838 luutnantiksi, 1846 kapteeniksi, 1852 everstiluutnantiksi ja 1854 everstiksi, ja osallistui vuosina 1837–1838 sotaan Kaukasiassa. Oolannin sodan aikana Furuhjelm nimitettiin vuonna 1854 Ahvenanmaan siviilihallinnosta vastanneeksi varakuvernööriksi ja hänet määrättiin auttamaan Bomarsundin linnoituksen puolustuksessa. Hän komensi Bomarsundin vahvistukseksi Turusta lähetettyjä Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan kahta komppaniaa. Hän jäi samana vuonna Bomarsundin antautuessa brittien vangiksi ja joutui olemaan sotavankeudessa Ranskassa, kunnes pääsi palaamaan vankienvaihdossa seuraavana vuonna.

Furuhjelm oli Kuopion läänin väliaikainen kuvernööri vuodesta 1855 ja vakinainen kuvernööri vuodesta 1858, jolloin hän erosi virallisesti armeijasta. Hän oli senaatin sotilastoimituskunnan päällikkö vuosina 1862–1882. Furuhjelmin senaattorikaudella Suomen suuriruhtinaskunta sai oman asevelvollisen sotaväen. Hän osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1877–1878 ja sai vuonna 1872 salaneuvoksen arvonimen.

Furuhjelmin poika oli Oulun läänin kuvernööri Edvard Furuhjelm ja veli Viktor Furuhjelm.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kotivuori, Yrjö: Knut Furuhjelm. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
2. 1 2 3 4 5  Furuhjelm, Knut hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
3. ↑  Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: *Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855*, s. 264. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013
4. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 1571


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kuopion läänin maaherrat ja kuvernöörit (1831–1997) |
| --- |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1831–1917) | 
* Sackleen (1831–1833)
* Ramsay (1833–1854)
* Federley (1854–1855)
* Furuhjelm (1855–1862)
* Antell (1862–1866)
* von Essen (1866–1873)
* von Kraemer (1873–1884)
* Järnefelt (1884–1888)
* Aminoff (1888–1899)
* Åkerman (1899-1900)
* Krogius (1900–1903)
* Bergh (1903–1905)
* Stenius (1905–1911)
* Tawaststjerna (1911–1913)
* Spåre (1913-1917)

 | Kuopion läänin vaakuna |
|  |
| Suomi (1917–1997) | 
* von Hellens (1917–1918)
* Ignatius (1918–1940)
* Heikkinen (1940–1950)
* Riikonen (1950–1960)
* Mantere (1960-1966)
* Hölttä (1966–1978)
* Hjerppe (1978–1993)
* Martikainen (1993–1997)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Francistownin roomalaiskatolinen hiippakunta** on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Botswanassa. Sen keskuspaikkana toimii Francistown.

Historia
--------

27. kesäkuuta 1998 perustettiin Francistownin apostolinen vikariaatti erottamalla se Gaboronen hiippakunnasta. Vuonna 1999 siihen kuului 9 seurakuntaa ja 17 262 jäsentä, käsittäen 2,4% alueen väestöstä. Vuonna 2010 seurakuntia oli 17 ja jäseniä 19 094, 2,3% väestöstä. 2. lokakuuta 2017 antoi paavi Franciscus päätöksen vikariaatin muuttamisesta Francistownin hiippakunnaksi. Tuolloin seurakuntia oli 17, pappeja 26 ja jäseniä noin 17 000, 1,4% väestöstä.

Piispat
-------

### Apostoliset vikaarit

* Franklyn Nubuasah: 1998 - 2017

### Piispat

* Franklyn Nubuasah: 2017 -

Lähteet
-------

1. 1 2  Diocese of Francistown *Catholic-Hierarchy*. Viitattu 31.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Resignations and Appointments, 02.10.2017 *Summary of Bulletin - Holy See Press Office*. Viitattu 31.7.2018. (englanniksi)
Walid Muallem vuonna 2009
**Walid Muhi Eddine Muallem** (arab. وليد محيي الدين المعلم‎, *Walīd Muḥyī ad-Dīn al-Mu‘allam*; s. 13. tammikuuta 1941 Damaskos – 16. marraskuuta 2020) oli syyrialainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi vuosina 2006–2020 Syyrian ulkoministerinä ja vuosina 2012–2020 varapääministerinä. Hän oli Syyrian Baath-puolueen jäsen.

Muallem sai kandidaatinarvon taloustieteessä Kairon yliopistosta vuonna 1963. Hän liittyi Syyrian ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1964. Vuosina 1965–1975 hän työskenteli maansa suurlähetystöissä Tansaniassa, Saudi-Arabiassa, Espanjassa ja Isossa-Britanniassa. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 1980 saakka suurlähettilään tehtävissä Romaniassa ja vuosina 1990–1999 Yhdysvalloissa. Vuosina 2000–2005 Muallem toimi Syyriassa ulkoministerin avustajana ja vuosina 2005–2006 varaulkoministerinä. Syyrian ulkoministeriksi hän sai nimityksen helmikuussa 2006.

Elokuussa 2014 Muallem tarjosi Yhdysvalloille apua taistelussa Isistä vastaan ja piti kaikkia yhteistyön ulkopuolella tehtäviä ilmaiskuja aggressioina. Myöhemmin hän julisti Syyriassa toimineet Yhdysvaltain, Ranskan sekä Turkin joukot miehitysvalloiksi ja vaati näiden välitöntä poistumista maasta. Muallem syytti myös Israelia Bašar al-Assadin hallinnon vastaisen terrorismin sponsoroinnista.

Muallem oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  وزارة الخارجية والمغتربين تنعي وفاة وزير الخارجية وليد المعلم (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Syrian FM Walid al-Moallem passes away
3. ↑  Syria's veteran Foreign Minister Walid Muallem dies aged 79 *BBC News*.  16.11.2020. BBC. Viitattu 17.11.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3  His Excellency Walid Muhi Eddine Moallem Arab Decision
5. ↑  Treasury Targets Additional Syrian Government Officials for Sanctions U.S. Department of the Treasury
6. ↑  Syria will help US fight terrorism, says Walid Muallem BBC
7. ↑  Emboldened by civil war gains, Syria says it will recapture Golan too The Times of Israel


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
Clas Robert Segercrantz
**Clas (Claes) Robert Segercrantz** (25. maaliskuuta 1808 Akaa – 4. lokakuuta 1879 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen tykistönkenraali.

Clas Robert Segercrantzin vanhemmat olivat Segercrantz-aatelissukuun kuulunut kapteeni Fredrik Segercrantz ja Maria Helena Fischer. Segercrantz valmistui 2. Pietarin kadettikoulusta ja aloitti sotilasuransa vänrikkinä 18. tykistöprikaatissa vuonna 1826. Prikaatinsa mukana hän osallistui vuosien 1828–1829 Venäjän–Turkin sotaan. Segercrantz ylennettiin aliluutnantiksi 1832, luutnantiksi 1834, alikapteeniksi 1838 ja kapteeniksi 1843. Hänet määrättiin 11. tykistöprikaatin 3. kevyen patterin päälliköksi 1844 ja ylennettiin seuraavana vuonna everstiluutnantiksi. Hän osallistui Kaukasian sotaretkiin. Vuonna 1847 Segercrantz siirrettiin 7. tykistöprikaatin 2. raskaan patterin päälliköksi. Hän osallistui Unkarin kapinan kukistamiseen vuonna 1849, jolloin hänet myös ylennettiin everstiksi. Segercrantz määrättiin 8. tykistöprikaatin komentajaksi 1854, ja hän johti prikaatia Krimin sodassa vuosina 1854–1855. Sodan aikana hän sai lokakuussa 1855 urheudestaan kultaisen sapelin ja joulukuussa 1855 ylennyksen kenraalimajuriksi.

Vuonna 1859 Segercrantz määrättiin Kaukasian rintaman vasemman sivustan tykistökomentajaksi. Vuonna 1863 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja määrättiin Terekin alueen tykistökomentajaksi. Seuraavana vuonna Segercrantz siirrettiin ensin Pietarin sotilaspiirin tykistökomentajan apulaiseksi ja sitten Odessan sotilaspiirin tykistökomentajaksi. Hänet ylennettiin tykistönkenraaliksi ja nimitettiin Venäjän sotaneuvoston jäseneksi heinäkuussa 1876. Segercrantz kuoli virassa ollessaan.

Segercrantzin puolisona oli vuodesta 1840 Helena Grigorjevna Tumanskaja. Heillä oli yksi poika ja yksi tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Clas Robert Segercrantz *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 24.4.2020)
2. 1 2 3 4  Icke-Officiella Afdelningen. (ruotsiksi) Finlands Allmänna Tidning 10.10.1879, s. 1–2. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 22.8.2023.
Malojaroslavetsin vaakuna.
**Malojaroslavets** (ven. Малояросла́вец) on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Protvaan laskevan Lužajoen rannalla 61 kilometriä Kalugasta koilliseen. Kaupunki on Malojaroslavetsin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Brjanskin välinen rautatie (Malojaroslavetsin asema) sekä M3-valtatie. Asukkaita on 31 100 henkeä (vuonna 2008).

Kaupungin on perustanut 1300-luvun lopussa Serpuhovin ruhtinas Vladimir Andrejevitš, joka nimesi sen poikansa mukaan Jaroslavetsiksi. Vuonna 1485 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan, minkä jälkeen sitä alettiin nimittää Malojaroslavetsiksi erotuksena Jaroslavlista. Vuonna 1776 siitä tuli Kalugan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuoden 1812 sodassa seudulla käytiin ankaria taisteluja Napoleonin ja Venäjän armeijan välillä. Toisen maailmansodan aikana lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyisin Malojaroslavetsissa on mm. metalliteollisuutta, kumitehdas ja elintarviketeollisuutta.

Nähtävyyksiä ovat mm. 1800-luvun alussa rakennettu Tšernoostrovin Nikolaoksen luostari, hallinto- ja asuinrakennukset sekä postiasema. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo, vuoden 1812 taisteluille omistettu museo sekä taidegalleria.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 252. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Malojaroslavets**.
* Malojaroslavletsin kaupungille omistettu sivusto (venäjäksi)
**Uutelan kaivos** on Elementis Minerals B.V. Branch Finlandin Sotkamon Jormaskylässä sijaitseva talkkikaivos, joka otettiin käyttöön 2006. Kaivos on avolouhos. Kaivoksesta louhittava malmi käsitellään Elementis Mineralsin tehtaalla Sotkamossa. Kaivoksen toiminnan laajentamiseen saatiin ympäristölupa keväällä 2022. Kaivoksen pinta-ala laajenee 9,5 hehtaarista 16 hehtaariin kun louhosta ja sivukiven läjitysaluetta laajennetaan. Kaivoksen vedet tullaan johtamaan Myllypuron kautta Jormasjärven Mustinlahteen. Kokonaislouhintamäärä tulee olemaan 1,3 miljoonaa tonnia vuodessa laajennuksen jälkeen.

Uutelan avolouhoksen kaakkoispuolella sijaitsee Viinakorven talkkiesiintymä, jonne on suunniteltu 7,5 hehtaarin kokoista uutta avolouhosta. Jos tämä toteutuisi Uutelan kaivoksen kokonaislouhinta olisi 1,8 miljoonaa tonnia vuodessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uutelan kaivoksen laajentamista koskeva tarkkailuohjelmaesitys on nähtävillä, Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus 14.10.2022
2. 1 2  Ympäristöhallinnon verkkopalvelu : Ympäristövaikutusten arviointi : Mondo Minerals B.V. Branch Finland, Uutelan kaivoksen laajentaminen, Sotkamo
3. ↑  Uutelan kaivoksella lisätään tarkkailua (Kainuu, Lappi), Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus 24.3.2023
4. ↑  Sotkamon talkkikaivos laajenee, koska talkin kysyntä maailmalla kasvaa, Yle Uutiset 29.1.2021
5. ↑  Kaivosvastuu.fi : 2021 Elementis
Ritarikunnan tunnuksia
**Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta** (ransk. *Ordre du Lion d'Or de la Maison de Nassau*, holl. *Huisorde van de Gouden Leeuw van Nassau*) on ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1858. Sen perustivat Alankomaiden kuningas Vilhelm III ja Luxemburgin suurherttua Aadolf Nassaun hallitsijasuvun kahtiajakautumisen 600-vuotispäivän muistoksi. Vilhelm III:n kuoltua hänen seuraajakseen nousi Vilhelmiina. Luxemburgin perimyslaki ei tuolloin sallinut naishallitsijoita, joten ritarikunta jätettiin pois Alankomaiden palkitsemisjärjestelmästä. Vuonna 1905 ritarikunta kuitenkin palautettiin molempien maiden järjestelmään.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

* ritari

Nykyään ritarikunta kuuluu sekä Luxemburgin että Alankomaiden palkitsemisjärjestelmään, minkä vuoksi sillä on käytännössä kaksi suurmestaria: Luxemburgin suurherttua Henri ja Alankomaiden kuningas Willem-Alexander. Suurmestarit keskustelevat keskenään ennen kuin ritarikuntaan nimetään uusia jäseniä.

Luxemburgissa ritarikunta on suurherttuakunnan korkein mahdollinen kunnianosoitus. Molemmissa maissa sitä jaetaan kunnianosoituksena kuninkaallisille ja valtionpäämiehille, jotka ovat tehneet jonkin ansiokkaan palveluksen Luxemburgin hyväksi. Alankomaissa sitä voidaan jakaa myös sellaisille ansioituneille henkilöille, jotka ovat arvoltaan vähintään arkkipiispoja, kenraaliluutnantteja, suurlähettiläitä, ministereitä tai korkea-arvoisia tuomareita.

Ritarikunnan jäsenen tulee palauttaa ritarikunnan tunnukset kuolemansa jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Orders and coats of arms *Cour grand-ducale*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Huisorden *Het Koninklijk Huis*.  1.9.2015. Viitattu 10.8.2023. (hollanniksi)
3. 1 2  Order of the Golden Lion of the House of Nassau, V Class Knight *Medalbook*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
**Värnamo** on taajama Värnamon kunnassa Smålandissa Ruotsissa. Taajaman ohi menee Eurooppatie E4 ja Värnamo on myös rautatiesolmukohta, jossa kohtaavat Kustbanan ja Halmstadsbanan. Taajamassa on 18 696 asukasta (31.12.2010). Väkiluku on ollut tasaisen hiljaisessa kasvussa viimeiset vuosikymmenet ja on lähes kaksinkertaistunut vuodesta 1960.

Värnamon kaupunginosia ovat Alansryd, Amerika, Centrum, Doktorn, Gröndal, Helmershus, Hornaryd, Idavall, Karlsdal, Malmen, Mossle, Mosslelund, Norregård, Nylund, Rörstorp, Söderåsen, Torp, Trälleborg, Viadukten, Vråen, Västhorja, Åminne ja Östermalm.

Historia
--------

Värnamo perustettiin varhaisella keskiajalla Lagan-joen varteen käräjä- ja markkinapaikaksi.

Vuonna 1871 Värnamo erotettiin Värnamon maalaiskunnasta itsenäiseksi kauppalaksi. Aikaisemmin Värnamo oli ollut alakauppala (ruots. *lydköping*), sittemmin vapaakauppala (ruots. *friköping*) ja vielä epäitsenäinen kauppala (ruots. *municipalköping*) ennen kuin siitä tuli oma kauppalakuntansa. Kauppala muutettiin kaupungiksi vuonna 1920 ja Värnamon maalaiskunta liitettiin siihen vuonna 1947.

Vuodesta 1971 kaupunki on kuulunut Värnamon kuntaan, jonka keskustaajamana se toimii.

Nähtävyyksiä
------------

Värnamossa sijaitsee Apladalenin luonnonpuisto sekä osittain myös Store Mossen kansallispuisto.

Media
-----

Paikallislehti Värnamo Nyheter ilmestyy neljästi viikossa.

Väestönkehitys
--------------


| Värnamon taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 |    | 10 916 |
| 1965 |    | 13 173 |
| 1970 |    | 14 962 |
| 1975 |    | 15 726 |
| 1980 |    | 15 838 |
| 1990 |    | 16 535 |
| 1995 |    | 16 969 |
| 2000 |    | 17 627 |
| 2005 |    | 18 469 |
| 2010 |    | 18 696 |
| Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). |

Lähteet
-------

1. ↑  Tätorter 2010, korrigerad version 2012-11-14 (PDF) *MI38 Småorter och tätorter*.  14.11.2012. Statistiska centralbyrån. Viitattu 23.11.2012. (ruotsiksi)
2. ↑  Landareal, folkmängd och invånartäthet (inv/km2), per tätort 2005 och 2010. Statistiska centralbyrån. Viitattu 13.9.2012. (ruotsiksi)
3. ↑  Folkmängd i tätorter 1960-2005 Statistiska centralbyrån.  Arkistoitu 7.9.2012. Viitattu 13.9.2012. (ruotsiksi)
4. ↑  Befolkning i tätorter 1960-2010 (XLS)  29.5.2012. Statistiska centralbyrån. Viitattu 12.12.2012. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Värnamo**.
Jönköpingin läänin kuntien keskustaajamat

|  |
| --- |
| Aneby • Eksjö • Gislaved • Gnosjö • Habo • Jönköping • Mullsjö • Nässjö • Skillingaryd (Vaggerydin kunta) • Sävsjö • Tranås • Vaggeryd (Vaggerydin kunta) • Vetlanda • Värnamo |
| Katso myös: Luettelo Ruotsin taajamista • Luettelo Ruotsin kunnista |
"**A Foggy Day**" on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama musiikkikappale vuoden 1937 elokuvamusikaalista *Neitonen ahdingossa*. Kappaleen esitti elokuvassa Fred Astaire, jonka levytys nousi Yhdysvaltojen singlelistalla sijalle kolme. Bob Crosbyn orkesteri nousi kappaleella listoille vuonna 1938.

Elokuvan ensiesitys oli yli viisi kuukautta George Gershwinin kuoleman jälkeen. Hän ehti kuitenkin saada sävellyksen valmiiksi, toisin kuin viimeisiksi jääneet kappaleensa "Love Walked In" ja "Our Love Is Here to Stay", jotka viimeisteltiin hänen kuolemansa jälkeen.

Kappale sijoittuu Lontooseen ja alkaa Big Benin kellonlyönneillä. Se tunnetaan myös nimellä "A Foggy Day in London Town".

Seija Lampila levytti kappaleen Sauvo Puhtilan suomennoksena vuonna 1959 nimellä "Sumuinen päivä".

Lähteet
-------

1. 1 2  Jeremy Wilson: A Foggy Day *JazzStandards.com*. Viitattu 11.6.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Allen Forte: *The American Popular Ballad of the Golden Era, 1924–1950*, s. 166–167. Princeton University Press, 1995. ISBN 9780691043999. (englanniksi)
3. ↑  Hakutulos kappaleelle Sumuinen päivä *Suomen äänilevystö ry*. Viitattu 11.6.2011. [vanhentunut linkki]
**Associazione Sportiva Bari** on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Bari Apuliassa. Seura perustettiin vuonna 1928. Viimeiset vuodet se on vuoroin noussut ja laskenut kahden Italian korkeimman sarjatason välillä (viimeisin tippuminen A:sta oli 2011). Vuonna 2004 se oli jo putoamassa Serie C:hen, mutta Napolin ja Comon konkurssien ansiosta se vältti sen.

Vuonna 1996 seuran kärkipelaaja Igor Protti oli Serie A:n paras maalintekijä 25 osumallaan. Ainoa seuran voittama palkinto on Mitropa Cupin voitto vuonna 1990. Bari-lähtöisistä pelaajista kenties tunnetuin on Antonio Cassano. Kaudella 2022–2023 joukkue pelaa Serie B:ssä.

Tunnettuja entisiä pelaajia
---------------------------

* Italia Lorenzo Amoruso
* Italia Antonio Cassano
* Italia Marco Di Vaio
* Italia Simone Perrotta
* Italia Aldo Serena
* Italia Gianluca Zambrotta
* Argentiina Raul Conti
* Australia Frank Farina
* Brasilia Gerson Candido de Paula
* Brasilia João Paulo
* Kolumbia Miguel Angel Guerrero
* Kroatia Zvonimir Boban
* Kroatia Robert Jarni
* Englanti Gordon Cowans
* Englanti David Platt
* Englanti Paul Rideout
* Saksa Thomas Doll
* Unkari Mihaly Voros
* Marokko Rachid Neqrouz
* Portugali Abel Xavier
* Romania Florin Răducioiu
* Etelä-Afrikka Phil Masinga
* Ruotsi Markus Allbäck
* Ruotsi Daniel Andersson
* Ruotsi Kennet Andersson
* Ruotsi Klas Ingesson
* Ruotsi Yksel Osmanovski

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Barin fanisivu

ItaliaSerie B 2022–2023
Ascoli • Bari • Benevento • Brescia • Cagliari • Cittadella • Como • Cosenza • Frosinone • Genoa •  
Modena • Palermo • Parma • Perugia • Pisa • Reggina • SPAL • Südtirol • Ternana • Venezia

Luettelo Serie B:n voittajista • Serie B:n maalikuninkaat
*Tämä artikkeli käsittelee kirjallisia teoksia. Asteroidista kertoo artikkeli 673 Edda.*
**Edda** on 1200-luvulla koottu skandinaavisten muinaistarujen kokoelma. *Edda*-tekstit ovat tärkeimmät skandinaavisesta mytologiasta kertovat tiedonlähteet. *Eddan* sisältö syntyi luultavasti suureksi osaksi Skandinaviassa, ja se koottiin viikinkien aikaisessa keskiajan Islannissa.

*Edda* kertoo skandinaavisista jumalista, heidän seikkailuistaan ja suhteistaan. Väkivaltaa on runsaasti, mikä heijastelee tarinoiden yhteyttä viikinkikulttuuriin. *Eddan* tarinat ovat erillisiä, mutta ne muodostavat yhtenäisen tarinan maailmankaikkeuden synnystä maailman tuhoon ja seuraavan aikakauden alkamiseen.

*Eddan* mytologiset runot olivat esitettäviä teoksia, eivätkä ihmiset välttämättä pitäneet sen tarinoita muuna kuin viihteenä.

Runo-Edda ja Proosa-Edda
------------------------

*Runo-Eddan* sivu.*Proosa-Eddan* sisältävän käsikirjoituksen kansi.
*Edda* koostuu kahdesta osasta, *Runo-Eddasta* ja *Proosa-Eddasta*. Osat ovat kirjoina luonteeltaan erilaisia. Niissä on osin samoja aineksia, mutta myös eroja.

*Runo-Edda* on *Eddan* osista sisällöltään vanhempi. Se on koottu erilaisista käsikirjoituskokoelmista, ja siitä on erilaisia versioita, mutta tärkeimmät runot sisältyvät Islannissa 1200-luvulla koottuun käsikirjoitukseen *Codex Regiukseen*. Useimmat runot syntyivät arviolta vuosina 800–1000, jotkin sen jälkeen. Runot elivät aluksi suullisena perimätietona ennen kuin ne kirjoitettiin ylös. Runot ovat useiden eri tekijöiden sepittämiä, mutta tekijöiden nimiä ei tunneta. Teos koostuu kahdesta osiosta, *Eddan jumalrunot* ja *Eddan sankarirunot*. Runot on suomentanut Aale Tynni.

*Proosa-Eddan* kirjoitti vanhojen tarinoiden pohjalta islantilainen runoilija ja poliitikko Snorri Sturluson ilmeisesti vuoden 1220 tienoilla. Kirjaa kutsutaan myös nimillä *Sturlusonin Edda* ja *Snorrin Edda*. Kirja sisältää vanhaa tarinaperinnettä yhdenmukaiseksi kirjoitetussa muodossa. *Proosa-Edda* muodostuu esipuheesta ja kolmesta osasta. Snorri kirjoitti osat *Skáldskaparmál* ja *Háttatal* runousopin käsikirjaksi aikansa runoilijoille. Kolmas osa *Gylfaginning* sisältää vuoropuhelun muotoon kirjoitettuja skandinaavisia myyttejä maailman syntymisestä, jumalten seikkailuista ja Ragnarökistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Egerkrans, Johan (kääntäjän esipuhe Ojanen, Eero, s. 8–9.): *Pohjoismaiset jumalolennot*, s. 8–9. Suomentanut Ojanen, Eero. Minerva, 2017 (alkuteos 2016). ISBN 978-952-312-440-0.
2. ↑  Edda *Encyclopædia Britannica*.  20.7.1998. Viitattu 19.4.2017.

Kirjallisuutta
--------------

* Sumari, Anne (toim.): *Óðinnin ratsu: Skandinaaviset jumaltarut*. Edda (mukaelma). Toimittanut ja suomentanut Anni Sumari. Helsinki: Like, 2007. ISBN 978-952-471-935-3.
* *Eddan sankarirunot*. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. Helsinki: WSOY, 1980. ISBN 951-0-10173-7.
* *Eddan jumalrunot*. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. Helsinki: WSOY, 1982 (2. painos 1998). ISBN 951-0-11503-7.
* Snorri Sturluson: *Edda: Taruopillinen alkuosa; Gylfin harhanäky*. (Gylfaginning.). Porvoo: WSOY, 1911.
*Tämä artikkeli käsittelee kirjailija-toimittajaa. Aarno Malin oli myös kirkkohistorioitsija Aarno Maliniemen alkuperäisnimi.*
**Aarno Malin** (s. 1976/7) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.

Malin on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän kiinnostui 1990-luvun puolessavälissä voimakkaasti huumausaineaiheista. Malin myi väärinkäyttöön levinnyttä Lyrica-lääkettä koskevan artikkelinsa *Suomen Kuvalehdelle*. Vuonna 2014 hän alkoi tutkia Tor-verkon huumekauppasivusto Silkkitietä. Hän kirjoitti myös tämän työnsä tiimoilta *Suomen Kuvalehteen*.

Tor-verkon huumekauppaa tutkittuaan Malin päätti tutustua Tor-verkkoon myös muilta osin. Syksyllä 2016 hän löysi sivuston, joka keskittyi materiaaliin lasten kiduttamisesta ja raiskaamisesta eli hurtcoreen. Malin kirjoitti tästä materiaalista kesäkuussa 2018 *Suomen Kuvalehteen* laajan artikkelin "Sairaan ruma maailma". Hän joutui käsittelemään omia kokemuksiaan traumaterapiassa. Malinin ensimmäisenä kirjana ilmestyi vuonna 2022 Tor-verkon äärimmäisimpiä rikollisuuden muotoja käsittelevä *Pimeyden ytimeen*. Kesäkuussa 2023 ilmestyi häneltä kirja *Mies, jota ei uskottu*. Siinä hän käsitteli diagnoosin ja avun saamisen vaikeuttaan krooniseen kipuun ja muihin oireisiinsa, joiden taustalta oli lähes 20 vuoden viiveellä todettu muun muassa selkärankareuma.

Malin on kirjoittanut Tor-verkon rikollisuudesta eri lehtiin ja blogiin. Häntä on usein kuultu mediassa ja pidetty Tor-verkon rikollisuuden asiantuntijana. Hän on itse ollut yhteydessä verkkorikollisiin ja kertonut kokeneensa uhkailua sekä kiristystä työnsä takia. Malin toimi Keskusrikospoliisin asiantuntijana Vastaamon tietomurtoa koskeneessa tutkinnassa.

Kirjat
------

* *Pimeyden ytimeen* (2022, Atena)
* *Mies, jota ei uskottu* (2023, Atena)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ilkka Pernu, Toimittaja Aarno Malin tutki ihmismielen sairaimpia puolia ja sairastui itse Journalisti 6.6.2019, viitattu 23.8.2023
2. 1 2 3  Aarno Malin Atena Kustannus, viitattu 23.8.2023
3. 1 2 3 4  Mitä tapahtuu, kun putoaa kaikkien yhteiskunnan turvaverkkojen läpi? STT Info 7.6.2023, viitattu 23.8.2023
4. ↑  Miika Koskela, "Sysop" on kylmähermoinen kaveri, joka mahdollistaa Tor-verkon huumekaupan eikä tee virheitä – nyt hän sulkee foorumin, mutta kauppa jatkuu Yle 29.10.2020, viitattu 23.8.2023
5. ↑  Antti Kurra, "Sairainta settiä, mitä voin kuvitella maailmasta löytyvän" – Aarno Malin on nähnyt asioita, joista edes traumaterapeutti ei halunnut kuulla Yle 19.7.2022, viitattu 23.8.2023
6. ↑  Aarno Malin, Tor-verkkoa tutkinut Aarno Malin vajosi tuskaan ja päätyi traumaterapiaan: "Näin pahuutta, jollaista normaali ihminen ei osaa edes kuvitella" Seura 9.8.2022, viitattu 23.8.2023