recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Carl Gustav Fleischer vuonna 1940.
**Carl Gustav Fleischer** (28. joulukuuta 1883 Bjørnør (nyk. Roania), Etelä-Trøndelag, Norja – 19. joulukuuta 1942 Ottawa, Kanada) oli norjalainen kenraalimajuri, joka komensi taisteluja saksalaisia vastaan Pohjois-Norjassa toisen maailmansodan aikana huhti–kesäkuussa 1940. Hänen on sanottu olleen ensimmäinen liittoutuneiden kenraali, joka sai taistelussa voiton saksalaisista.

Fleischer valmistui upseeriksi vuonna 1905 ja palveli Norjan pääesikunnassa vuosina 1909–1933. Hänestä tuli vuonna 1934 eversti ja jalkaväkirykmentin komentaja, ja vuonna 1939 kenraalimajuri ja 6. divisioonan komentaja. Fleischerin veli oli piispa Andreas Fleischer.

Saksan hyökkäyksen alkaessa 9. huhtikuuta 1940 Fleischer komensi Pohjois-Norjaan sijoitettuja joukkoja, ja hän antoi heti liikekannallepanokäskyn. Fleischerin joukot pysäyttivät Narvikissa maihinnousseiden saksalaisten etenemisen, ja tekivät 24. huhtikuuta alkaen vastahyökkäyksiä saaden tuekseen Harstadissa ja Sjøveganissa maihinnousseet brittiläis-ranskalais-puolalaiset apujoukot. Etelä-Norjassa olleiden joukkojen peräännyttyä toukokuun alussa maan pohjoisosaan Fleischer joutui luomaan uuden etelärintaman Helgelandin eteläpuolelle. Liittoutuneiden tukemat Fleischerin joukot valtasivat Narvikin takaisin 28. toukokuuta. Tätä pidetään liittoutuneiden ensimmäisenä merkittävänä voittona toisessa maailmansodassa. Liittoutuneiden apujoukkojen vetäydyttyä Norja joutui kuitenkin antautumaan 10. kesäkuuta.

Fleischer pakeni Norjan hallituksen mukana Britanniaan, jossa hänet nimitettiin armeijan komentajaksi maanpaossa. Keväällä 1942 hänet kuitenkin sivuutettiin uutta ylipäällikön virkaa täytettäessä ja siirrettiin vähäpätöisempään tehtävään sotilasattaseaksi Kanadaan. Katkeroituneena hän teki itsemurhan joulukuussa 1942. Hänen hautansa siirrettiin Osloon Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle sodan jälkeen vuonna 1945.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Carl Gustav Fleischer (norjaksi) *Store norske leksikon*. Viitattu 5.7.2020.
2. 1 2  Slaget om Narvik (norjaksi) *Store norske leksikon*. Viitattu 5.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carl Gustav Fleischer** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Yrjö Akseli Auramaa** (25. maaliskuuta 1906 Yläne – 27. heinäkuuta 1986) oli suomalainen kuljetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Auramaan puoliso vuoteen 1977 asti oli Bertta Kajala. Liikenneneuvos Matti Auramaa oli heidän poikansa. Yrjö Auramaa aloitti kuljetusliikkeensä Oripäässä vuonna 1929. Euraan seuraavana vuonna muuttaneen Auramaan yritys kasvoi vähitellen, joskin kasvu taittui hänen osallistuessaan molempiin sotiin. Sotien jälkeisessä noususuhdanteessa 1950-luvulla yhtiö sai useita uusia liikennöintilupia ja aloitti yhteistyön muun muassa Kiitolinjan kanssa. Vuosikymmenen lopulla yrityksellä oli kalustona jo nelisenkymmentä autoa ja se oli perustanut useita tavara-asemia eri paikkakunnille. Kun kuljetusliike muuttui osakeyhtiöksi vuonna 1978, sillä oli noin kuusikymmentä raskasta ajoneuvoyhdistelmää ja palveluksessa yli sata henkilöä. Auramaa osallistui aktiivisesti alansa järjestötoimintaan, muun muassa Tavaralinjat-yhdistykseen ja Autoliikenteen Työnantajayhdistykseen. Hän jätti yhtiönsä toimitusjohtajan tehtävät vasta 77-vuotiaana vuonna 1983, mutta oli vielä senkin jälkeen yhtiön hallituksen puheenjohtaja aina kuolemaansa asti. Liikenneneuvoksen arvonimen Auramaa sai vuonna 1980.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Auramaa *Biografiasampo*. Viitattu 26.5.2022.
2. ↑  Kuolleita. Liikenneneuvos Yrjö Auramaa. *Helsingin Sanomat*, 10.8.1986, s. 14.

Aiheesta muualla
----------------

* Auramaa-yhtiöt
**Vexations** on säveltäjä Erik Satien oletettavasti vuonna 1893 säveltämä pianoteos. Se koostuu lyhyestä katkelmasta, joka on tarkoitettu soitettavaksi 840 kertaa peräkkäin.

*Vexations* koostuu kahdeksantoista nuotin muodostamasta melodiasta, joka toistetaan muunneltuna neljästi (A A1 A A2, missä A on teema, A1 ja A2 muunnelmia, joissa vasemman käden soittamaan teemaan yhtyy oikean käden riitasointuinen, tritonuksista koostuva säestys). Käsikirjoitukseen on merkitty: *Pour se jouer 840 fois de suite ce motif, il sera bon de se préparer au préalable, et dans le plus grand silence, par des immobilités sérieuses.* ("Soittaaksesi teeman itseksesi 840 kertaa peräjälkeen on hyödyllistä valmistautua etukäteen, täydellisessä hiljaisuudessa, vakavassa liikkumattomuudessa.")

Vaikka ohje ei sinänsä vaadi kappaleen soittamista satoja kertoja peräkkäin, on huomautus myöhemmin tulkittu kirjaimellisesti. *Vexations*-esitykset, joita on järjestetty lukuisia, kestävät yleensä neljästätoista yli kahteenkymmeneen tuntiin, ja niissä on useita pianisteja, jotka vuorottelevat rasitusvammojen estämiseksi. Ensimmäisen kerran teos esitettiin kokonaisuudessaan (vaaditut 840 kertaa) 9. syyskuuta 1963 kokonaisen pianistijoukon voimin. Esitys kesti iltakuudesta seuraavaan päivään ja päättyi kello 12:40. Esittäjäryhmään kuuluivat John Cage, David Tudor, Christian Wolff, Philip Corner, Viola Farber, Robert Wood, MacRae Cook, John Cale, David Del Tredici, James Tenney, Howard Klein ja Joshua Rifkin sekä kaksi varamiestä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sam Sweet: A Dangerous and Evil Piano Piece *The New Yorker*.  2013. Viitattu 8.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Stephen Whittington: Vexations (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Stephen Whittington: Serious Immobilities: On the centenary of Erik Satie's Vexations (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Robert Orledge: Understanding Satie's 'Vexations' (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Vexations recording homepage (englanniksi)
* Gavin Bryars: Vexations and its Performers (englanniksi)
* Web vex (Arkistoitu – Internet Archive) kuuntele haluamasi pituinen *Vexations* (16 - 9999 kertaa) (englanniksi)
**Koigi järv**  on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on matala ja sen vedenpinnankorkeus vaihtelee suuresti. Tästä johtuu, että sen rantaviiva piirretään eri yhteyksissä eri lailla. Järven pinta-ala on 115 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Saaria on 6, joiden yhteinen pinta-ala on 6,4 ha, mutta saarien reunat ja niiden välit ovat tiheänä ruovikkoja, jotka rikkovat avovesialueen. Siihen laskee lounasrantaan Kuke kraavi, joka on turvetuotantoalueen johto-oja, ja sen jatkeena toimii samanniminen laskuoja, joka lakaa järven kaakkoisrannasta. Järven luoteisrantaan laskee suoraksi kaivettu Lõhmuste kraavi, joka kokoaa kokoaa siellä laajan turvesuon kuivatusvedet järveen. Etelästä järvenn on yhdistetty Ûmmargune järven kaivettu laskuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 47,7 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys 1,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00057 kuutiokilometriä eli 0,57 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä ja rannat ovat ruovittunutta suomaata.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline*, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus, jolloin se luokitellaan myös dystrofiseksi järveksi.

Luontoarvot
-----------

Järven ympäristö on Koigi soo, jonka linnustolliset arvot tunnetaan. Järven rantaan johtaa pitkospuut ja siellä on 10 metriä korkea lintutorni. Alueen muita järviä ovat Ümmargune järv, Pitkjärv ja Naistejärv.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  Keskkonnaregister: Koigi järv (vee2071500) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
4. ↑  GoogleMap: Koigi järv
5. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
Koikkalan koulu
**Koikkala** (ennen ruots. *Haneberg*) on suurin ja keskeisin kylä Etelä-Juvalla Etelä-Savon maakunnassa. Etäisyys Juvan keskustaan on noin 25 ja Mikkeliin 60 kilometriä. Koikkalan kylä sijaitsee Saimaan läheisyydessä, ja sen tunnetuin vesistö on Saimaan suurimpiin selkiin kuuluva Luonteri. 

Koikkalan kylämaisema on luokiteltu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja valtakunnallisesti arvokkaaksi kylämaisemaksi, ja siihen kuuluu näkymät Luonterille ja Etelä-Savon korkeimmalle kohoumalle, Neitvuorelle. Koikkalan läheisiä kyliä ovat muiden muassa Risulahti, Kaislajärvi, Hietajärvi, Maarala ja Pihlajasalo. Koikkalassa toimiva kyläyhdistys edustaa koko Etelä-Juvaa, kaikkia Etelä-Juvan kyliä sekä kyläläisiä.

Kyläyhdistyksen alulle saattama **Koikkalan kesätori** on muodostunut jokalauantaiseksi tapahtumaksi läpi kesäkauden. Torilla on vieraillut myös presidentti Sauli Niinistö ja rouva Jenni Haukio 2012.

Koikkalassa on Juvan seurakuntaan kuuluva kyläkirkko, joka on rakennettu vuonna 1959. Sen on suunnitellut Martti Välikangas. Kirkko on malliltaan tiilinen pitkäkirkko, ja se on rapattu valkeaksi. Kirkkoon liittyy myös erillinen seurakuntasali ja kellotapuli. Kylän keskustassa sijaitsee myös 2018 lakkautettu ja nykyään yksityisomistuksessa oleva Koikkalan koulu (1884) urheilukenttineen. Kulttuurinähtävyyksiin kuuluu kyläkoulun luoteispuolella sijaitseva Nuijamiesten muistokivi, joka on pystytetty nuijasodan taistelun muistoksi.

Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Heretinharju, talkoovoimin rakennettu Puottopaekan Piitsi -uimaranta Luonterin rannalla Savivedenpäässä, Karihiekan hiekkaranta ja Enkelinpesäkivi Hiidenmaalla. Koikkalanmyllyllä, Ruokojärven rannalla sijaitsevat Kirkkokivet ovat joukko suuria jääkauden aikaisia siirtolohkareita, jotka on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla. Esihistoriallisia nähtävyyksiä ovat Uimasalon Sarkasvuoren kalliomaalaukset ja Ristilammen esihistoriallinen kvartsilouhos.

Lähteet
-------

1. ↑  Zilliacus, Kurt ja Ådahl-Sundgren, Ulla: Haneberg *Svenska ortnamn i Finland,*. Helsinki:  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Viitattu 8.10.2019.
2. 1 2 3  Koikkalan kylä *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, rky.fi*. Museovirasto. Viitattu 23.6.2019.
3. ↑  Koikkalan nähtävyyksiä Koikkalan kyläyhdistys. Viitattu 24.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Koikkalan kyläyhdistyksen sivusto

Etelä-Savon vuoden kylät

|  |
| --- |
| Pyhäkoski 1989 • Hauhala 1990 • Tiemassaari 1991 • Putikko 1992 • Karvio-Lepikkomäki 1993 • Koikkala 1994 • Harjuranta 1995 • Kalho 1996 • Nojanmaa 1997 • Väisälä 1998 • Kutemajärvi 1999 • Tuusmäki 2000 • Venetmäki 2001 • Osikonmäki 2002 • Simanala 2003 • Varistaipale 2004 • Hurissalo 2005 • Hiukkajoki 2006 • Ruokomäki 2007 • Siikamäki-Peiposjärvi 2008 • Rahula 2009 • Rönkönvaara-Lapinlahti 2010 • Hokka 2011 • Anttola 2012 • Ihastjärvi 2013 |
Yleislähetys (broadcast)

**Reititysmallit**

* jokulähetys (anycast)
* ryhmälähetys (multicast)
* täsmälähetys (unicast)
* yleislähetys (broadcast)

**Yleislähetys** (**broadcast**) viittaa tietotekniikassa yleensä datavirtaan, jota lähetetään ennalta määräämättömälle vastaanottajamäärälle. Yleislähetystä käytetään esimerkiksi kun halutaan saada tietoa kaikista verkossa olevista laitteista. Tällöin kyselijä lähettää yhden yleislähetys-paketin, johon jokainen samassa aliverkossa oleva laite vastaa, olettaen että laite osaa tulkita kyselyn. Yleislähetys ei saisi koskaan saapua aliverkon ulkopuolelta, eivätkä aliverkon yleislähetykset saisi levitä aliverkon ulkopuolelle.

Broadcast-osoite (IPv4)
-----------------------

Tietokoneverkkojen yhteydessä *broadcast-osoite* on IP-osoite jonka kautta IP-paketti voidaan lähettää jokaiselle samassa aliverkossa olevalle laitteelle. Osoitteen tarkka määrittely on esityksessä RFC 919.

Tiettyä aliverkkoa vastaava broadcast-osoite saadaan kun tiedossa on laitteelle määritelty IP-osoite sekä aliverkon peite (englanniksi *subnet mask* tai *netmask*). IP-osoitteen ja aliverkon peitteen komplementin kesken tehdään looginen tai (OR) -bittioperaatio jonka tuloksena saadaan broadcast-osoite. 

Esimerkki tämän selventämiseksi: Laite haluaa tehdä broadcast-lähetyksen omaan aliverkkoonsa. Laite tietää IP-osoitteensa 130.230.10.30 sekä aliverkon peitteen 255.255.255.0. Verkon peitteen komplementti on 0.0.0.255. Tällöin broadcast-osoitteeksi saadaan 130.230.10.30 || 0.0.0.255 = 130.230.10.255. Tähän osoitteeseen lähetetty paketti tavoittaa kaikki saman aliverkon laitteet.

Broadcast-osoite (ethernet)
---------------------------

Broadcast-osoite ethernet-verkossa on muotoa FF:FF:FF:FF:FF:FF. Se leviää koko aliverkon alueelle, koska ethernet-kytkimet ja -toistimet kopioivat ethernet-broadcast-osoitteella varustetut paketit jokaiseen porttiin. ARP-paketti on tyypillinen ethernet-broadcast-paketti.

Sanan muita merkityksiä
-----------------------

Radiotekniikassa broadcast-termillä tarkoitetaan tv- ja radiolähetyksiä (sekä analogi- että digitaalilähetykset).

Aiheesta muualla
----------------

* RFC 919
**Jakub Holuša** (s. 20. helmikuuta 1988 Opava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee 800 ja 1 500 metrillä. 800 metrillä hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Dohassa juostu 1.45,12 ja 1 500 metrillä vuonna 2018 Monacossa juostu 3.32,49, joka on myös Tšekin ennätys. 183 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Holuša edustaa TJ Dukla Prahaa.

Holuša saavutti hopeaa vuoden 2012 sisäratojen MM-kilpailuista Istanbulista 800 metriltä ajalla 1.48,62. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista hän saavutti niin ikään hopeaa, nyt 1 500 metriltä ajalla 3.44,30. Holuša voitti kultaa kotiyleisönsä edessä 1 500 metrillä vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa ajalla 3.37,68. Tuo voitto oli pitkälti Holušan hyvän loppukirin ansiota. Lisäksi hän on sijoittunut hallikisoissa viidenneksi 800 metrillä MM-kilpailuissa 2010 ja 1 500 metrillä EM-kilpailuissa 2011 ja MM-kilpailuissa 2014.

Ulkoradoilla Holuša on sijoittunut viidenneksi EM-kisojen 800 metrillä 2010 ja 2012 sekä MM-kilpailujen 1 500 metrillä 2017. Kesäolympialaisiin hän on osallistunut kolmesti. Vuosina 2008 ja 2012 hän jäi alkueriin 800 metrillä, 2016 hän selvisi 1 500 metrillä välieriin.. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti sekaviestissä hopeaa.

Holušalla on kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista vuodelta 2007 3 000 metrin estejuoksusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Holuša on voittanut pronssia 1 500 metriltä vuodelta 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jakub Holuša Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2  Jakub Holuša Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Senior mixed relay *european-athletics.org*. Viitattu 13.12.2017. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Krista Laurila** (s. 29. kesäkuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija. Laurila edusti Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä Hyvinkään Tahkoa, Siilinjärven Pesistä, Mansen Pesäpalloa, Vihdin Palloa, Porin Pesäkarhuja ja Lapuan Virkiää. Laurila savutti yhden SM-kullan kaudella 1998, kaksi SM-hopeaa kaudella 1994 ja kaudella 1995 ja kolme SM-pronssia kaudella 1999, kaudella 2001 ja kaudella 2002. Kaudella 1994 Laurila valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi, hän voitti Superpesiksen kärkilyöntikuningattaruuden 156:lla kärkilyöntipisteellä ja voitti Kultaisen mailan. Hän pelasi yhdeksän Itä-Länsi-ottelua vuosina 1994-1997 ja 1999-2003. Hän pelasi pääsarjatasolla 327 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 55 kunnaria ja 475 tavallista juoksua, toi 368 juoksua ja keräsi 1 865 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi 32 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän loi kolme kunnaria ja 41 tavallista juoksua, toi 17 juoksua ja keräsi 172 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi seitsemän alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kolme tavallista juoksua, toi seitsemän juoksua ja keräsi 54 kärkilyöntipistettä.

Lähteet
-------

1. ↑
**Pegasus-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston kantosiipinen ohjusveneluokka tai tarkemmin kantosiipialusluokka, johon kuului kuusi alusta: *USS Pegasus*, *USS Hercules*, *USS Taurus*, *USS Aquila*, *USS Aries* ja *USS Gemini*. Alukset olivat palveluksessa vuodesta 1977 ja ne palvelivat aina vuoteen 1993 asti. Alusten tyyppimerkintänä oli PHM eli "Patrol, Hydrofoil, Missile". Alustyyppi kehitettiin ennen kaikkea Yhdysvaltoihin tehtävää huumeiden salakuljetusta vastaan.

Suunnittelu
-----------

Yhdysvaltain laivaston eteläisen alueen komentaja vahvisti 1969 vaatimukset nopeille ohjuksin aseistetuille partioaluksille, joiden tuli kyetä torjumaan Välimeren alueella vastaavien alusten aiheuttama uhka. Vaatimukset laajenivat pian Naton merivoimien aseistamista suunnittelevan osastoon, jolloin niihin sisällytettiin Neuvostoliiton pinta-alusten torjuntakyky kaikilla Naton valvonnassa olevilla alueilla. Lopulta vuonna 1972 Yhdysvallat, Saksa ja Italia allekirjoittivat aiesopimuksen alusten suunnittelu- ja hankintakustannusten jakamisesta maiden kesken. Koska kyseessä oli kansainvälinen hanke päätettiin se toteuttaa metrijärjestelmää ja olemassa olevia komponentteja käyttäen. Vaatimuksina olleet suuri nopeus, merikelpoisuus ja raskas aseistus johtivat kantosiipialuksen suunnitteluun.

Suunnitteluvastuu annettiin Boeingille, joka oli samalla myös päätoimittaja. Naton mielenkiinto projektiin hiipui nopeasti, mihin ensisijaisena oli kustannusten nousu. Vuonna 1972 Yhdysvaltoja lukuun ottamatta muut osallistujat vetäytyivät projektista. Yhdysvaltain kongressi budjetoi kuuden aluksen hankinnan vuodelle 1975, mutta budjetin ylittäminen ja toteutusvaikeudet lähes peruuttivat projektin.

Amiraali Elmo Zumwelt aloitti PHM-projektin lisätäkseen laivaston pinta-alusten määrää kustannustehokkaasti. Projektissa olivat Yhdysvaltain laivaston lisäksi mukana Britannian Kuninkaallinen laivasto, Kanadan laivasto, Saksan Liittotasavallan laivasto sekä Italian laivasto ja sen tarkoituksena oli saada palveluskäyttöön kaikkiaan sata uutta alusta. Zumweltin jäätyä eläkkeelle laivasto siirsi pääosan projektiin sidotuista varoista raskaampien alusten kehittämiseen, mikä hidasti *USS Pegasuksen* valmistumista ja muita aluksia ei edes aloitettu. Kongressi pakotti laivaston saattamaan tilauksen päätökseen, mutta muut osallistujat irtautuivat projektista sen vaikeuksien vuoksi.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Ross, Al: Pegasus Class Hydrofoils.  *Warship*, 1989, XIII. vsk, s. 166-175. Lontoo, UK:  Conway Maritime Press. ISBN 0-85177-530-6.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Ross, Al s. 166
2. ↑  Ross, Al s. 166-167
3. ↑  Gardiner, Robert s. 625

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pegasus-luokan kantosiipialus**.
* Navysite.de PHM page
* Boeing page
* USS Aries PHM-5 Hydrofoil Memorial, Inc.
**Safo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 14 700 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).

Safon kunnan pinta-ala on 306,94 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Yélékébougoun, lännessä Kambilan, etelässä Dialakorodjin, Sangarébougoun ja Moribabougoun sekä idässä Koulikoron piirin Tienfalan kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisesta etelään ulottuva tasanko sekä idän, etelän ja lännen kukkulat, jotka muodostavat Mandinguevuorten jatkeen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 650–750 millimetriä. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages instat-mali.org.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 11.5.2018. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Safo 2008-2012  2008. Michigan State University.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 11.5.2018. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence (Kartta) *Reliefweb*.  2013. Viitattu 11.5.2018. (ranskaksi)
4. 1 2  Ndiaye, Serigne Abdou Aziz Sy: Diagnostic agraire en zone périurbaine de Bamako: cas de la commune rurale de Safo *Memoire Online*.  2006. Viitattu 11.5.2018. (ranskaksi)
**Pelopeion** (m.kreik. Πελόπειον) oli antiikin aikainen Pelopsille omistettu heroon-pyhäkkö Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.

Pelopeion oli rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–500 eaa. ja se uusittiin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Se sijaitsi aivan Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* keskellä paikalla, josta on löydetty alueen kaikkein vanhimpien varhaishelladisten talojen ja tumulus-hautojen jäänteet 2000-luvulta eaa. Pelopeionin rakentamisaikaan 500-luvulla eaa. paikalla oli vielä noin kaksi metriä korkea tumuluksen kohouma. Pyhäkkö oli tarkoitettu paikallisen elisläisen heeroksen eli sankarin Pelopsin hautamuistomerkiksi. Pausaniaan kertoman myytin mukaan muistomerkin oli alun perin pystyttänyt Herakles, joka oli Pelopsin jälkeläinen ja jonka kerrottiin myös perustaneen Olympian kisat Pelopsin hautakisoiksi. Pausanias kertoo myös, että paikalla uhrattiin vuosittain musta pässi Pelopsin kunniaksi, eikä kukaan sen lihaa syönyt saanut astua Zeuksen temppeliin.

Viimeisessä vaiheessaan pyhäkkö koostui peribolosmuurilla ympäröidystä viisikulmaisesta alueesta, jossa oli lounaiskulmassa doorilaista tyyliä edustanut nelipylväinen propylon-porttirakennus. Aitauksessa oli Pelopsin alttari sekä poppelipuita ja patsaita. Pyhäkköalueelta on löydetty suuri määrä keramiikkaa sekä terrakotasta tehtyjä ihmis- ja eläinhahmoja, jotka ovat Olympian arkeologisessa museossa.

Zeuksen temppeli sijaitsi Pelopeionin eteläpuolella. Pyhäkön pohjoispuolella sijaitsi Heran temppeli ja luoteispuolella Filippeion.

Lähteet
-------

1. 1 2  Olympia, Pelopeion *Perseus*. Viitattu 15.2.2016.
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Olympia, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Pelopion Ministry of Culture and Sports. Viitattu 15.2.2016.
Kalasaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
JyväskyläKeski-SuomiSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
85 m  |
| Pinta-ala | 
8,5 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kalasaari**  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä, joka sijaitsee Pohjois-Päijäntellä Vuoritsalon länsipuolella.

Maantietoa
----------

Saari on 930 metriä pitkä, 140 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Se sijaitsee Vuoritsalon ja Lehtissaaren välisessä salmessa. Kalasaaren ja Vuoritsalon väliin jää Kalasalmi, joka on 50–220 metriä leveä. Lehtissaareen on Kalasaaresta matkaa yli 250 metriä. Kalasaaren eteläpäässä on matalikko, jossa on kiviä ja yksi luoto. Saaren huippu, joka sijaitsee saaren eteläpuoliskolla, sijaitsee noin 85 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kohoaa noin seitsemän metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saaren omistus on jaettu vapaa-ajanasukkaiden kesken. Rannoille on rakennettu noin 15 vapaa-ajan asuntoa. Ne ovat rantamökkejä, joille tullaan veneillä, sillä saarella ei ole tietä.

Virkistystoimintaa
------------------

Kalasaaren pohjoispäässä on yksi Päijänteen virkistysalueyhdistyksen virkistysalueista. Alueella on laituri kiinnityspoijuineen, sauna uimalaitureineen, grillikatos, jätepiste sekä kompostorikäymälä. Kalasaaressa on myös Päijänteen purjehdusseuran paviljonki. Se on entistetty vanhaan asuunsa.

Historiaa
---------

Vuodelta 1884 olevassa Pohjois-Päijänteen purjehdusliikenteen vesistökartassa Kalasaaren länsipuolella kulki merkitty vesiväylä. Saaren karttanimi on "Kalansaari".

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa sillä on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kalasaari, Jyväskylä (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.9.2019.
2. ↑  Kalasaari, Jyväskylä (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.9.2019.
3. ↑  Kalasaari, Jyväskylä (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 8.9.2019.
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Meriluoto, Timo: Jyväskylä-Muuratsalo (JPG), 1884, Vesistökarttojen pienennökset, viitattu 14.9.2019
7. Paikkatieto: Kalasaari, paikkatietoalusta.fi, viitattu 8.9.2019
**Hämeen ratsurykmentti** oli alun perin Suomen sisällissodassa Viipurin valtaukseen osallistunut Karjalan ratsujääkärirykmentti, jonka sijoituspaikkoina olivat olleet Kuopio ja Lappeenranta ennen kuin se vakiintui Hämeenlinnaan. Hämeenlinnassa sen komentajana toimi everstiluutnantti Veli Gunnar Bogislaus von Hohenthal, joka oli palvellut Venäjän keisarikunnan armeijassa. 

Hämeen ratsurykmentin sotilaita matkalla etulinjoille jatkosodan aikana 24. heinäkuuta 1941. Neljäntenä oikealla ratsastaa Mannerheim-ristin ritari Teppo Hirvi-Kunnas. 
Hämeen ratsurykmentin perinnepäivä oli 1. syyskuuta 1917 tapahtuneesta jääkäripataljoona 27:n Liepājassa tapahtuneen *Melderreiter*-kurssin perustaminen. Vasta myöhemmin suomalaisen ratsuväen perinnepäiväksi vakiintui 7. syyskuuta. Vuonna 1921 HRR siirrettiin Lappeenrantaan ja toimii nykyisin nimellä Rakuunaeskadroona. Talvisodassa Hämeen ratsurykmentti kuului sodan alussa Karjalankannaksen suojajoukkotaisteluissa II armeijakunnan Uudenkirkon ryhmään.

Lähteet
-------

1. ↑  valokuvaaja Sot. virk. P. Poutiainen: Ratsuväki H.R.R. matkalla etulinjoille. *www.finna.fi*. Viitattu 22.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Finna.fi: Hämeen ratsurykmentti - Hämeen ratsujääkäripataljoona 1917-1967 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Trooppinen sykloni Sidr** (JTWC:n lyhenne **06B**) on vuoden 2007 pohjoisen Intian valtameren syklonikauden neljäs nimetty myrsky. 15. marraskuuta aamulla Sidrin tuulet puhalsivat 250 km/h voimakkuudella, puuskissa 305 km/h, tehden siitä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla 5. luokkaan kuuluvan trooppisen syklonin.

Matalapaineesta annettiin varoitus 11. marraskuuta, ja seuraavana päivänä se oli kehittynyt sykloni Sidriksi. Se voimistui nopeasti kulkiessaan Bengalinlahdella. Myrsky aiheutti laajamittaisia evakuointeja Bangladeshissa. Sidr iskeytyi maihin 15. marraskuuta kello 17.00 UTC. Se heikkeni nopeasti tämän jälkeen, ja viimeiset raportit siitä julkaistiin varhain seuraavana aamuna.

Myrsky aiheutti suuria tuhoja Bangaladeshissa ja viranomaiset raportoivat 2 388 ihmisen kuolleen.

Pyörremyrskyn nimi on arabiaa, ja se tarkoittaa erästä *Ziziphus*-sukuun kuuluvaa puuta (*Ziziphus spina-christi*).

Sidr oli vuosikymmenen tuhoisin sykloni pohjoisella Intian valtamerellä. Yli kolme miljoonaa ihmistä menetti kotinsa ja 5 000 bangladeshilaista loukkaantui. Melkein valmis riisisato menetettiin, ja YK:n hätäapukoordinaattorin John Holmesin mukaan satovahingot olivat äärimmäisen vakavia. 3 000 armeijan sotilasta vei laivoilla ja helikoptereilla ruokaa ja apua pahimmin kärsineille. Myrsky vahingoitti myös sähköjärjestelmiä: Bangladeshin pääkaupunki Dhaka ja monet suuret kaupungit jäivät ilman sähköä.

Bangladesh on Suomen kokoinen pinta-alaltaan. Asukkaita on 150 miljoonaa. Bangladeshissa on eniten katastrofeja maailmassa, mihin syynä ovat toistuvat tulvat ja köyhyys. Vuonna 1991 iskeneessä syklonissa kuoli 140 000 ihmistä. Sidr oli yhtä vahva kuin edellinenkin sykloni, mutta nyt varoitusjärjestelmät toimivat paremmin: 1,5 miljoonaa ihmistä evakuoitiin rannalta ennakkoon. Kymmenet tuhannet vapaaehtoiset Punaisen Puolikuun jäsenet osallistuivat varoituksiin. Edellinen vakava myrsky osui Bangladeshiin vuonna 1996. Se vaati 621 uhria. 

Bangladeshissa evakuoitiin 650 000 ihmistä jo kaksi päivää ennen Sidrin iskemistä, kun myrsky oli vielä 150 kilometrin päässä rannasta. Jo tässä vaiheessa myrsky koitui kuitenkin kohtalokkaaksi useille kalastajille. Myrskytuulet olivat 65 m/s, ja ne tuhosivat taloja ja toivat rankkasateita. Aaltojen ennakoitiin nousevan kuusimetrisiksi ja vyöryvän kyliin laajoilla alueilla.

Sidrin uhrien määräksi arvioitiin 10 000 ihmistä. Myrsky tuhosi teitä ja tietoliikenneyhteyksiä. Vapaaehtoisia saapui paikalle 42 000. Saksa, Britannia, EU ja USA tarjosivat myrskyn uhreille apua.

Katso myös
----------

* Bangladeshin sykloni 1991

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. 1 2  Tvåtusen döda efter cyklonen, Hufvudstadsbladet 18.11.2007, s.15
5. ↑  Bangladeshin myrskyissä jo yli tuhat kuollutta, Uhrien etsinnät jatkuvat vielä päiviä, Helsingin Sanomat 17.11.2007 B5
6. ↑  Sadattuhannet pakenivat myrskyä Bangladeshissa, Helsingin Sanomat 16.11.2007 B3
7. ↑  Bangladeshin myrskyn uhreja jopa 10 000, Helsingin Sanomat 19.11.2007 B1

Aiheesta muualla
----------------

* Punainen Risti auttaa Bangladeshin myrsky- ja tulvauhreja SPR 19.11.2007

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sykloni Sidr**.
**Yhteismaa** tarkoitti ennen isojakojen suorittamista kylän tai jakokunnan osakkaiden yhteisesti hallitsemaa maata, joka tavallisesti oli metsää. Yhteisessä omistuksessa saattoi kuitenkin olla myös muuta maata kuin metsää ja osakasyhteisönä saattoi olla muukin yhteisö kuin kylä.
Isojakoja edeltäneenä aikana kullakin kylän talolla oli yksityiset peltonsa, niittynsä ja laidunmaansa. Näiden lisäksi kylään kuului talojen yhteisesti hallitsemia yhteismaita, joiden rajat olivat usein epämääräisiä. Maakuntalait, maanlait ja vuoden 1734 laki sisälsivät määräyksiä rajojen määrittämisestä vain silloin, kun kylien maat rajoittuivat toisiinsa. Kylien ulkopuoliset erämaat katsottiin niin sanotuiksi yleismaiksi. Vähitellen kruunu alkoi käyttää yleismaihin määräysvaltaansa ja vuonna 1542 Kustaa Vaasa otti yleismaat Ruotsin kruunulle. Näin valtio sai vapaat kädet erämaiden asuttamiseen.

Kylien yhteismaat saivat rajansa lopullisesti isojaoissa. Kunkin kylän osuus yhteismaista määrättiin verotuksessa käytettyjen manttaalien perusteella. Yhteismaana olleet kylien metsät jaettiin talojen kesken manttaalien mukaisessa suhteessa. Kylien ulkopuolelle jäävä liikamaa erotettiin valtiolle. Poikkeuksen tekivät eräät Pohjois-Suomen pitäjät, joissa tietty osa taloille jaossa olleista metsistä erotettiin kaikkien talojen yhteisiksi yhteismetsiksi.

Kun yhteismaan osakkaana olivat koko pitäjän talolliset, oli kyseessä pitäjänmetsä; tällaisia oli Suomessa vain Varsinais-Suomessa, Maskun kihlakunnassa. Sen sijaan Ruotsissa instituutiota esiintyi jonkin verran laajemmin. Ruotsissa kihlakunnan tilallisille yhteisesti kuuluva maa- tai vesialue oli kihlakunnan yhteismaata.

Muuta
-----

Myöhemmin yhteismaaksi on kutsuttu jakotoimituksissa yhteiseksi jätettyä maa-aluetta, joka saattoi toimia esimerkiksi mudan, saven, soran tai turpeen ottopaikkana tai vaikkapa yhteisenä venevalkamana. Oikeastaan tällaista aluetta tulisi kutsua yhteiseksi alueeksi.

Katso myös
----------

* Yhteismaan ongelma

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
2. ↑  Oja, Aulis: *Keskiajan ja 1500-luvun Maaria*, s. 149–151, 158–159. *Teoksessa:* Maarian pitäjän historia. I osa. [Maaria]: Maarian seurakunta ja kunta, 1944.
3. ↑  Oja, Aulis: *Nousiaisten historia I*, s. 105. [Nousiainen]: Nousiaisten kunta ja seurakunta, 1977. ISBN 951-99143-6-6.
4. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana kihlakunnan yhteismaa.
5. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
Yksinkertainen kalanruotokaavio.
**Kalanruotokaavio** on laatujohtamisen ja prosessinkehittämisen työkalu, jota käytetään usein ryhmätyön apuvälineenä. Sitä kutsutaan usein myös *Ishikawa-diagrammiksi* japanilaisen keksijänsä professori Kaoru Ishikawan mukaan tai *syy-seuraus-kaavioksi*. Kalanruotokaavio on visuaalinen esitystapa ryhmitellyistä asioista, ja siinä jokainen ryhmä esitetään omalla ruodolla. Kalanruotokaaviota voidaan käyttää joko asioiden luokitteluun tai ongelmanratkaisuun (syy-seurauskaavio).

Asioiden luokittelu
-------------------

Eri ryhmiin kuuluvia asioita jaotellaan seinälle/taululle piirrettyyn kalanruotoon, jossa on tyypillisesti alussa 6 "ruotoa". Ideoita voidaan siirrellä esimerkiksi värikkäiden liimautuvien muistilappusten avulla ryhmästä toiseen. Kun ryhmät alkavat olla selvillä, ruoto nimetään. Koska kalanruotokaavio soveltuu asioiden luokitteluun ryhmässä, se soveltuu hyvin aivoriihen jatkoanalyysiksi, tai vapaasti esitettyjen ajatusten luokitteluun. Luokittelun perusteella voidaan siirtyä kvantitatiivisempiin analyyseihin, esimerkiksi hajonta-analyyseihin tai paretodiagrammiin.

Ongelmanratkaisu
----------------

Kalanruotokaaviota käytetään usein ongelmanratkaisun apuna, havainnollistamaan asioiden syy-seuraussuhteita. Tällöin ruodon päässä on ongelma, ja ruodon haarat nimetään ongelmaan mahdollisesti johtavien asiaryhmien mukaan. Esimerkiksi haarat voidaan nimetä ihminen (henkilöstö), tekniikka (koneet ja välineet), ympäristö (toimintaympäristö), metodit, materiaalit ja mittarit. Näihin tyypillisiin ongelmia aiheuttaviin ryhmittymiin haetaan sitten aivoriihen omaisesti syitä. Haaroja voidaan myös lisätä tarpeen mukaan. Johtopäätösten tekoa vältetään, kunnes kaikki mahdolliset tekijät on huomioitu. Ongelman ratkaisun vaikeus saattaa alun perin johtua juuri siitä, että jokin tekijä tai alkusyy on jäänyt huomioimatta. Mahdollisten syiden tunnistamisen perusteella voidaan siirtyä kvantitatiivisempiin analyyseihin, esimerkiksi hajonta-analyyseihin tai paretodiagrammiin.

Lähteet
-------

* Tilastollinen prosessinohjaus: perusteet ja menetelmät
* Marsh, Laatutyökalut A:sta Ö:hön, Rastor

Aiheesta muualla
----------------

* Laatutyökaluja (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hyvä esimerkki kalanruotokaavion laajamittaisesta käytöstä [vanhentunut linkki]
**Alvar Abraham Outakka** (17. marraskuuta 1897 Uusikaupunki – 26. tammikuuta 1951 Enontekiö, alkujaan Alvar Lind) oli suomalainen taidemaalari, joka eli ja vaikutti Lapissa suurimman osan elämästään. 

Alvar Abraham Lind syntyi Uudessakaupungissa 17. marraskuuta 1897. Hänen vanhempansa olivat tullivartija Emil Sigfrid Lind ja hänen vaimonsa Mathilda Wilhelmina os. Stenros. 
Hän kävi taidekoulunsa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1916–1919 ja debytoi taiteilijana vuonna 1919.  Hän kävi hakemassa taiteellista kokemusta myös Lontoosta ja Pariisista 1920-luvulla. Vuonna 1934 hän asettui Enontekiölle, jossa hän alkoi maalata työkseen. Outakka maalasi akvarelleja ja öljymaalauksia, joiden aiheina ovat Enontekiön maisemat, ihmiset, rakennukset ja eläimet. Hänen maalaustapansa oli usein naivistinen, johon oli yleensä syynä hänen alkoholisoitumisensa. Outakan tunnetuimpia teoksia ovat hänen tekemänsä pienikokoiset akvarellit saamelaisten kasvoista. Nämä olivat etenkin Lapin-turistien suosiossa 1930-luvulla. Myös hänen öljymaalauksensa Lapin maisemista ovat tunnettuja. 

Hänen teoksensa on signeerattu yleensä nimellä Lind tai Outakka.

Lähteet
-------

1. ↑  OUTAKKA (ent. Lind), ALVAR Abraham Suomen Taiteilijaseura. Viitattu 2.10.2012. (suomeksi)
2. ↑  Linnilä Kai: *Lapin Taide*. Helsinki: AMANITA, 2011.
Ruotsalaisia kalapyöryköitä tarjottuna pastan kanssa.
Fuzhoulaisia kalapyöryköitä liemessä
**Kalapyörykkä** tai **kalapulla** on kalaruoka, joka on muodoltaan pyöreä pulla, joka muistuttaa kooltaan ja valmistustavaltaan lihapullaa. Kalapyöryköitä syödään Aasiassa ja Pohjoismaissa.

Kalapyöryköiden valmistus tapahtuu usein jauhamalla kala ruotoineen pyreeksi, josta muotoillaan palloja.

Pohjoismaissa
-------------

Ruotsissa kalapulliin lisätään myös perunajauhoja ja maitoa, jolloin valmiista pullista tulee väriltään valkoisia. Kalapullia maustetaan mustapippurila ja purjolla.

Kalapyöryköiden lisäkkeenä tarjoillaan joko perunamuusia tai riisiä. Toisinaan syödään myös kokonaisia perunoita. Lisäksi ateriaan kuuluu valkoinen kastike, joka tulee valmiina, mikäli kalapyörykät ostetaan purkitettuina.

Aasiassa
--------

Aasiassa kala pyritään valitsemaan sen mukaan, mikä hyytelöityy parhaiten. Tällaisia kaloja ovat mm. makrilli ja ankerias. Myös hain lihaa käytetään. Aasiassa näkee myös paljon vähemmän tärkkelyksen (esim. perunajauhon) lisäämistä kalapyöryköihin.

Kalapyöryköitä syödään usein nuudeleiden kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fiskbullar  13.1.2015. Smaka Sverige. Viitattu 29.1.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  Norwegian Fish Balls Recipe *recipes.timesofindia.com*.  29.12.2019. Viitattu 15.11.2021. (englanniksi)
3. ↑  GROCERIES - Canned Seafood - Fishballs - Marina Market *www.marinamarket.com*. Viitattu 15.11.2021.
4. ↑  How to Make Fish Balls  15.1.2018. chinasichuanfood.com. Viitattu 15.11.2021.
5. ↑  Haspel, Tamar: The secret to making perfect Chinese fish balls *The Washington Post*.  16.1.2016. Viitattu 15.11.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalapyörykkä** Wikimedia Commonsissa
**Äänteellisesti motivoidut sanat** (ekspressiivisanat) on yhteisnimitys sellaisille sanoille, joiden merkitys ja äänneasu ovat jollain tavoin yhteydessä toisiinsa. Äänteellisesti motivoitujen sanojen pääryhmät ovat

* onomatopoeettiset sanat eli ääntä jäljittelevät sanat

* deskriptiiviset sanat eli kuvailevat sanat

Sekä onomatopoeettisten että deskriptiivisten sanojen muodostus perustuu kunkin kielen äännejärjestelmään. Esimerkiksi suomessa koiran ääntelyä kutsutaan *haukkumiseksi*, mutta englanniksi vastaava sana on *bark*. Kumpikaan sanoista ei täysin pysty jäljittelemään koiran todellista ääntä, mutta siitä huolimatta molemmat koetaan sen ääntä jäljitteleväksi. Vastaavasti suomen kielessä erilaisia ääniä jäljitellään klusiilin ja likvidan yhdistelmällä, joiden välissä on vokaali (*kilisee, kolisee, pärisee, pörisee*). Esimerkiksi englannin kielessä vastaavia ääniä jäljitellään toisenlaisilla äänteellisillä konventioilla.

Deskriptiivisiksi koettujen sanojen äänneasu vaihtelee hyvin paljon eri kielissä. Deskriptiivisanat eivät jäljittele ääntä, mutta niissä on jokin kuvailevaksi koettu ja affektia välittävä äänteellinen konventio, ikään kuin kieltenpuhujien sopimus. Niinpä suomen kielessä keskeinen deskriptiivisanojen piirre on *ö*-vokaalin runsas esiintyminen (töllöttää, pörröttää). Etymologian kannalta äänteellinen motivaatio kelpaa sanan taustan selitykseksi vain silloin kun sana syntyy ikään kuin tyhjästä, niin että sillä ei ole etymologiaa.

Monet tutkijat jakavat sanat motivaation kannalta neljään ryhmään: äänteellisesti motivoituihin, morfologisesti motivoituihin, semanttisesti motivoituihin ja motivoimattomiin eli läpikuultamattomiin sanoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sanoista ja motiiveista. Anneli Hänninen. PDF. KRC.karelia.ru. Viitattu 4.1.2015.
2. ↑  Sanastontutkimus ja historiallinen fonologia. Jaakko Häkkinen. PDF. Viitattu 4.1.2015.
**Anna Månsdotter Åkerhielm** (myös muodossa **Åkerhjelm**, o.s. **Anna Agriconia** tai **Agriconica** 1642 – 11. helmikuuta 1698) oli ruotsalainen kirjailija ja tutkimusmatkailija.

Anna Agriconia syntyi Åkerin seurakunnassa lähellä Nyköpingiä pastori Magnus Jonae Agriconiuksen ja Sofia Kempen perheeseen. Hän sai hyvätasoista kotiopetusta. Hänen vanhempansa kuolivat, kun tytär oli alle 15-vuotias. Tämän jälkeen hänen veljensä Samuel Agriconius onnistui saamaan työpaikan valtamarsalkka Magnus Gabriel De la Gardien kotoa. Annasta puolestaan tuli seuraneiti Magnus Gabrielin vaimolle, Pfalz-Zweibrückenin prinsessa Maria Eufrosynelle, joka oli kuningas Kaarle X Kustaan sisar. Seuraneitinä Anna Agriconia ystävystyi Magnus Gabrielin ja Maria Eufrosynen tyttären, Catherine Charlottan kanssa. Kun Catherine De la Gardie meni naimisiin ruotsalais-saksalaisen kenttämarsalkan Otto von Köningsmarckin kanssa vuonna 1682, hän seurasi uutta perhettä Catherinen seuraneitinä. Työtehtävä vei hänet kenttämarsalkan mukana Kreikkaan ja Venetsiaan, sillä tämä oli nimitetty Venetsian tasavallan armeijan johtajistoon.

Kreikassa ollessaan Anna Agriconia piti päiväkirjaa, josta muodostui matkakertomus. Siinä hän kuvasi armeijan taisteluja ja tieteellisiä tutkimuksia, joita hän ja Katariina tekivät antiikin aikaisissa raunioissa. Vuonna 1687 Anna Agriconia oli silminnäkijänä, kun ottomaanit piirittivät Ateenaa ja Parthenon vahingoittui heidän sotilasoperaatiossaan. Annan veli Samuel Agriconius julkisti joitain sisarensa piirroksista Ruotsin lehdissä, minkä ansiosta Anna Agriconiaa voi sanoa ensimmäiseksi ruotsalaiseksi kirjeenvaihtajaksi.

Partheonin raunioista Anna Agriconia löysi arabialaisen käsikirjoituksen, jonka hän lahjoitti Uppsalan yliopistolle palattuaan Ruotsiin. Otto von Köningsmarckin kuoleman 1688 jälkeen Catherine De la Gardie ja Anna Åkerhielm muuttivat von Köningsmarckin kartanoon Staden ulkopuolelle Bremen-Verdenin alueelle Saksaan. Bremen-Verden kuului tällöin Ruotsiin. Anna Agriconia aateloitiin veljensä tavoin nimellä Åkerhielm vuosien 1691–1693 kuluessa.  Samuel Åkerhielmin aatelointi ja aatelissuvun perustaminen tapahtui vuonna 1679. Anna Åkerhielmiä pidetään ensimmäisenä Ruotsin aateloituna naisena, joka on saanut asemansa omalla toiminnallaan.

Lähteet
-------

1. ↑  LIBRISView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4  Anna Månsdotter Agriconica, adlad Åkerhielm. Släkten Åkerhjelm. Web Archive 2016. Viitattu 28.4.2020.(ruotsiksi)
3. ↑  Släkten Åkerhielm. Web Archive 2016. Viitattu 28.4.2020.(ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
**Narewka** on maalaiskunta Hajnówkan piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 609.

Hajnówkan piirikunnan asukkaista 8,2 prosenttia asuu Narewkan kunnassa ja sen pinta-alasta 20,9 prosenttia kuuluu Narewkan kuntaan. Kylät Narewkan kunnassa ovat Bernacki Most, Eliaszuki, Grodzisk, Guszczewina, Janowo, Krynica, Lewkowo Nowe, Lewkowo Stare, Leśna, Michnówka, Mikłaszewo, Narewka, Nowa Łuka, Nowe Masiewo, Ochrymy, Olchówka, Pasieki, Planta, Podlewkowie, Siemianówka, Skupowo, Stare Masiewo, Stoczek, Świnoroje, Tarnopol sekä Zabłotczyzna. Narewkan kunnan pinta-alasta 59,2 prosenttia on metsää ja 23,3 prosenttia maatalousmaata.

Narewkan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 48,9 prosenttia Narewkan asukkaista oli naispuolisia ja 51,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 12,5 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 57,4 prosenttia ja eläkeikäiset 30,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 47,1 vuotta. Vuonna 2019 Narewkan kunnassa syntyi 22 lasta. Kunnan väestöstä 39 prosenttia on valkovenäläisiä, ja valkovenäjän kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Narewka w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 9.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  O Gminie Narewkan kunta. Viitattu 9.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 2.12.2020. (puolaksi)
4. ↑  Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Narewka** Wikimedia Commonsissa
**Unkarin koripallomaajoukkue** edustaa Unkaria koripallon maajoukkuekilpailuissa.

Historia
--------

### EM-kisat

Unkari liittyi FIBA:an vuonna 1935. Maa osallistui vuonna 1935 pidettyihin ensimmäisiin koripallon EM-kilpailuihin, joissa se sijoittui yhdeksänneksi. Ensimmäinen mitali tuli vuoden 1946 kisoista, joissa maa sijoittui pronssille. Hopeaa maa saavutti vuonna 1953 ja maan tähän astisen historian ensimmäinen EM-kulta tuli vuonna 1955. Menestysvuosien jälkeen maa ei esiintynyt enää arvokisoissa ja vuoden 1969 EM-kilpailuiden jälkeen Unkari osallistui seuraavan kerran arvokisoihin vasta vuonna 1999.

### Olympialaiset

Unkari on selviytynyt neljä kertaa olympialaisiin. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui Lontoon olympialaisissa 1948. Maa sijoittui lopulta 16:ksi, kun joukkueita oli mukana 23. Unkarin paras sijoitus olympialaisissa on vuoden 1960 olympialaisten seitsemäs sija.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  History Eurobasket. Viitattu 9.8.2011. (englanniksi)
3. ↑  Vuorinen, Terho: Suomi kaataa Unkarin ja Portugalin.  *Veikkaaja*, 9.8.2011, nro 32/2011, s. 16.  Sanoma News.

Aiheesta muualla
----------------

* Unkarin koripalloliitto (unkariksi)

FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta

**Entisiä joukkueita:** DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia