recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Benedictus Granroth** oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.

Granrothin syntymäaika ja -paikka eivät ole tiedossa, mutta todennäköisesti hänen isänsä oli räätäli Gustaf Jönsson ja äitinsä Anna Sigfridsdotter Bonelius, molemmat Pietarsaaresta.

Benedictus Granroth opiskeli Turun Akatemiassa 1699–1706. Hänen joutsenen laulua käsittelevä väitöksensä (*pro exercitio*) tarkastettiin 31. toukokuuta 1703 (*Exercitium academicum, De cantu cycnorum*) ja aatelisvaakuna-aiheinen väitöksensä (*pro gradu*) kesäkuussa 1706. Professori Torsten Rudeen toimi ohjaajana kummassakin väitöksessä. Filosofian maisteriksi hänet nimitettiin kesäkuussa 1707. 4. toukokuuta 1706 Granroth vihittiin papiksi ja hän pääsi heti apulaispapiksi Uuteenkaarlepyyhyn. Sittemmin hän oli Oulun kappalainen vuosina 1710–1715.

Oulusta Granroth, hänen vaimonsa Margareta Forsman ja heidän poikansa Gustav pakenivat isovihan venäläisvalloittajia Ruotsin Piitimeen, missä sekä Benedictus että Margareta kuolivat 1715. Gustav oli silloin noin viisivuotias ja meni hänkin sittemmin opiskelemaan Turun Akatemiaan, ja toimi kappalaisena Pietarsaaressa.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5
* Granroth eli Junes suku (Arkistoitu – Internet Archive)
* Granroth (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hakimullah Mehsud**, oik. **Jamshed Mehsud** (n. 1979 Bannu – 1. marraskuuta 2013 Dande Darpa Khel, Pohjois-Waziristan) oli pakistanilainen Taliban-johtaja. Hän oli vuodesta 2009 Tehrik-i-Taliban Pakistanin (TTP) eli Pakistanin Talibanin johtaja. Hänen edeltäjänsä tehtävässä oli Baitullah Mehsud, jonka kanssa hän ei ollut sukua. Yhdysvaltojen ulkoministeriö liitti Mehsudin ja TTP:n 1. syyskuuta terroristilistalle *Specially Designated Global Terrorist* ja lupasi viiden miljoonan dollarin palkkion vihjeistä, jotka johtaisivat hänen kiinni saamiseensa. Tehrik-i-Talibanin johtajana Mehsud oli tärkeä hahmo Luoteis-Pakistanin heimoalueen konfliktissa.

Alkuvuodesta 2012 oli liikkeellä väitteitä Mehsudin kuolemasta. Pakistanin turvallisuusviranomaiset väittivät hänen kuolleen Yhdysvaltojen miehittämättömässä lennokkihyökkäyksessä, Taliban kiisti tiedon. Mehsudin kuolemasta liikkui tietoja jo kahdesti aiemmin, elokuussa 2009 kolmen päivän välein. Marraskuussa 2013 Pakistanin Taliban ilmoitti johtajansa kuolleen Yhdysvaltain ohjusiskussa Luoteis-Pakistanissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Similä, Ville: Pakistanin Taleban ilmoitti johtajansa kuolleen *Helsingin Sanomat*.  1.11.2013. Viitattu 2.11.2013.
2. ↑  Brutale Angriffe auf Schiiten *Die Tageszeitung*.  16.5.2011. Viitattu 16.1.2012. (saksaksi)
3. ↑  Hasnain Kazim und Yassin Musharbash: Al-Qaida ringt um mehr Einfluss bei den Taliban *Spiegel Online*.  18.10.2009. Viitattu 16.1.2012. (saksaksi)
4. ↑  Philip J. Crowley: Designations of Tehrik-e Taliban Pakistan and Two Senior Leaders  1.9.2010. U.S. Department of State. Viitattu 16.1.2012. (englanniksi)
5. ↑  Pakistanin Taliban-johtajan kuolemasta taas vahvoja väitteitä[vanhentunut linkki], Yle.fi/uutiset, Viitattu 16.1.2012
6. ↑  Ville Similä, Hakimullahin kolme kuolemaa, Helsingin Sanomat 17.1.2012 sivu B 1
**Artur (Arthur) Mikael Nordström** (28. lokakuuta 1938 Porvoo – 20. helmikuuta 1956) oli suomalainen Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun professori.

Nordström pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1922. Nordström teki opintomatkan Leipzigiin 1922.

Nordström hoiti aluksi assistentin virkoja ja oli Turengin kemiallisen tehtaan teknillisenä johtajana 1916–1917. Hän oli korkeamman ruotsalaisen kauppaopiston kemian ja tavaraopin opettajana 1916–1921 ja Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin vanhempana opettajana 1921–1934 sekä kemian ja tavaraopin professorina vuodesta 1934. Nordström oli myös kauppakorkeakoulun vararehtorina 1927–1939.

Nordström oli lisäksi Nya svenska samskolanin ja Nya svenska läroverketin opettajana 1923–1925 ja Suomen osuuskauppakoulun opettajana 1921–1945. Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan inspehtorina hän oli 1926–1930, Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoneuvoston jäsenenä vuodesta 1928 ja kirkkovaltuuston jäsenenä 1931–1950.

Artur Nordström oli naimisissa vuodesta 1917 Thyra Vasa Johanna Sandströmin kanssa.

Julkaisuja
----------

Nimellä *A. M. Nordström*:

* *Några homologer till kamfen och deras omlagring*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Helsingfors 1921
* *Analytiska reaktionsformler och deras tillämpning på den kvalitativa kemiska analysen*. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1944
* *Laboratorionsövningar*. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947
* *Organisk varukunskap. 1*. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947
* *Organisk varukunskap. 2*. Svenska handelshögskolan, Helsingfors 1947

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuka kukin on 1954
2. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto - 62\_1 Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Niskan, Aili- Nuotio, Tommi, jakso 1803: NORDSTRÖM ARTUR MIKAEL 28.10.1888 Porvoo (Helsinki); Kansallisarkisto
3. 1 2 3 4  50-vuotias. Professori A. M. Nordström, Helsingin Sanomat, 28.10.1938, nro 291, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Sony SPC700** on Super Nintendo Entertainment Systemissa (SNES) käytetty 8-bittisellä suorittimella varustettu äänipiiri. SPC700 on osana SNESin äänimoduulia. SPC700-piiri oli erittäin edistynyt*lähde?* aikaisekseen (1991) ja sitä voidaankin luonnehtia tietyin tavoin nykyisien wavetable-synteesiin perustuvien äänikorttien esi-isäksi.

SPC700:n ja sen kumppanina toimivan 16-bittisen S-DSP:n kehitti ja valmisti Sony. Super Nintendo Entertainment Systemin sisällä SPC700 sijaitsee S-DSP:n yläpuolella, äänimoduulin vasemmalla laidalla. Piiri on kytketty piirilevylle juotettuun 64 kilotavun muistiin ja käy 2,048 MHz:n nopeudella. Se koostuu kuudesta sisäisestä rekisteristä ja voi suorittaa 256 operaatiokoodia. SPC700:n ääninäytteet ovat digitaalisesti pakatussa muodossa. Toisin kuin useimpien muiden komponenttien kohdalla, SPC700 ei tue DMA tiedonsiirtoa, vaan kaikki informaatio täytyy siirtää neljän 8-bittisen rekisterin kautta, jotka näkyvät sekä SPC700:lle että Super Nintendo Entertainment Systemin suorittimelle.

SPC700:n kumppani, S-DSP toimii samankaltaisesti kuin modernit wavetable-äänikortit, kuten Sound Blaster Audigy. Se pystyy toistamaan samanaikaisesti 8 häviöllisesti pakattua 16-bittistä samplea millä tahansa korkeudella, voimakkuudella ja stereopaneroinnilla. SPC700:lle ja S-DSP:lle voidaan kehittää soitto-ohjelmistoa siinä missä tavallisille PC-yhteensopiville tai Macintosh-koneillekin. Emulointiin liittyvä ääniformaatin tiedostonimi .SPC tulee tämän piirin nimestä.

Aiheesta muualla
----------------

* – Piiriin liittyvä emulointiaiheinen sivusto
* – SPC700:n dokumentaatiota (englanniksi)
**Ervi Anneli Sirén** (s. 1948) on suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi. Sirén edustaa nykytanssia ja on vaikuttanut voimakkaasti suomalaiseen tanssitaiteeseen 1970-luvulta lähtien.

Vuosina 1974–1980 Sirén oli tanssijana tanssiteatteri Rollossa, jossa hän työskenteli monien tunnettujen koreografien kanssa. Sen jälkeen hän on toiminut vapaana freelancer-tanssitaiteilijana. 1980- ja 1990-luvuilla hän työskenteli lisäksi Teatterikorkeakoulun tuntiopettajana sekä koulun tanssitaiteen ja liikunnan lehtorina. Vuosina 1998–2007 hän oli korkeakoulun tanssitaiteen professori, opetusalanaan tanssijantyö. Vuosina 2000–2004 hän toimi myös korkeakoulun tanssitaiteen laitoksen johtajana vuorotellen professori Marjo Kuuselan kanssa. Sirénin antama opetus on sisältänyt niin tanssitekniikkaa, tanssijantyön kokonaisuutta kuin koreografioiden luomista. Pitkäaikaisen opetustyönsä kautta hänellä on ollut merkittävä vaikutus suomalaisten tanssitaiteilijoiden koulutukseen ja laajemminkin tanssitaiteeseen.

Koko taiteilijanuransa ajan Sirén on tutkinut ja kehittänyt sekä omaa työskentelytapaansa että opetusajatteluaan, joissa korostuu liikettä hienovaraisesti mutta syvästi ymmärtävä ote. 

Sirénille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2000 ja taiteilijaeläke 2015.

Lähteet
-------

* Ervi Sirén – taiteellinen toiminta
* Zodiak: Ervi Sirén – Viita (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Ervi Sirén TeaK. Viitattu 23.11.2013.
2. ↑  Kiasman ohjelma 1/2009 (pdf) *Kiasma*.  2009.  Arkistoitu 3.2.2013. Viitattu 23.11.2013.
3. ↑  Vihdoin helpotusta arkeen – Muskalle myönnettiin taiteilijaeläke  3.7.2015. MTV.fi.  Arkistoitu 13.7.2015. Viitattu 11.7.2015.
Malli ihmisen galaktokinaasin rakenteesta
**Galaktokinaasi** on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi galaktoosi-1-fosfaatin muodostamista galaktoosista ja ATP-molekyylistä. Se siis osallistuu sokeriaineenvaihduntaan ja sitä tavataan niin aitotumaisista kuin esitumaisistakin eliöistä. Galaktokinaasin EC-numero on EC 2.7.1.6.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Galaktokinaasi on rakenteeltaan yhdestä yksiköstä koostuva monomeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 38 kDa. Entsyymi vaatii fosfaattiryhmän luovuttajaksi ATP-molekyylin. Jotta ATP sitoutuu entsyymiin, tulee entsyymiin olla sitoutuneena koentsyymeiksi magnesiumioneja. Eläimillä ja hiivoilla entsyymiin sitoutuu ensin ATP ja tämän jälkeen galaktoosi. Kasvien entsyymeillä järjestys on vastakkainen.

Galaktokinaasin katalysoiman mekanismin keskeisessä osassa on entsyymin aktiivisen kohdan aspartaattiryhmä, joka ottaa vastaan protonin eräältä galaktoosin hydroksyyliryhmältä. Näin hydroksyyliryhmästä muodostuu alkoksidi, joka on nukleofiilisempi kuin hydroksyyliryhmä. Tämä alkoksidiryhmä reagoi ATP:n kanssa ja tuotteena muodostuu galaktoosi-1-fosfaattia ja ADP-molekyyli.

Puutteellinen galaktokinaasin toiminta johtaa galaktosemiaan, joka on harvinainen autosomien välityksellä periytyvä sairaus. Sairaudessa galaktoosin ja galaktitolin pitoisuudessa ovat koholla. Yleensä tauti on lievä, mutta vastasyntyneillä galaktoosi voi aiheuttaa katarakteja silmiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 2.7.1.6 - galactokinase Brenda. Viitattu 15.7.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  H. M. Holden, J. B. Thoden, D. J. Timson & R. J. Reece: Galactokinase: structure, function and role in type II galactosemia.  *Cellular and Molecular Life Sciences*, 2004, 61. vsk, s. 2471–2484. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.7.2018.  (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Clare F. Megarity, Meilan Huang, Claire Warnock & David J. Timson: The role of the active site residues in human galactokinase: Implications
for the mechanisms of GHMP kinases.  *Bioorganic Chemistry*, 2011, 39. vsk, nro 3, s. 120–126. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.7.2018.  (englanniksi)
4. ↑  Kwang W. Jeon: *International Review of Cell and Molecular Biology*, s. 116. Academic Press, 2008. ISBN 978-0123745545. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.7.2018). (englanniksi)
5. ↑  Florian Lang: *Encyclopedia of Molecular Mechanisms of Disease*, s. 679. Springer, 2009. ISBN 978-3-540-67136-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.7.2018). (englanniksi)
**Mihail Jurevitš Teplinski** (ven. Михаил Юрьевич Теплинский, s. 9. tammikuuta 1969, Mospine) on venäläinen sotilas, arvoltaan kenraalieversti ja Venäjän federaation sankari.

Teplinski liittyi neuvostoarmeijaan 1987. Vuonna 1991 hän valmistui Rjazanin laskuvarjojoukkojen koulusta. Teplinski otti osaa Transnistrian levottomuuksien rauhoittamiseen 1992--1993. Joulukuusta 1994 maaliskuuhun 1995 hän osallistui ensimmäiseen Tšetšenian sotaan. 1. tammikuuta 1995 laskuvarjojoukot valtasivat Groznyin keskustassa rautatieaseman ympäristön, jossa 131. Maykopin moottoroidun prikaatin kalusto vielä paloi. Teplinski kunnostautui myös Sunžajoen ylityksessä. Maaliskuun 1. 1995 hän sai Venäjän federaation sankarin arvonimen.

Vuonna 1999 Teplinski valmistui Venäjän asevoimien aselajiakatemiasta. Vuodesta 1999 hän komensi laskuvarjopataljoonaa. Hän taisteli toisessa Tšetšenian sodassa. Hän oli Pihkovassa 76. divisioonan 234. kaartin laskuvarjorykmentin komentaja. Vuodesta 2002 hän oli divisioonan varakomentaja ja vuodesta 2003 sen esikuntapäällikkö.

Vuonna 2007 hän valmistui pääesikunnan akatemiasta ja kesällä hänet nimitettiin 212. koulutuskeskuksen johtoon. Kesäkuusta 2009 hän oli 20. armeijakunnan komentaja Moskovan sotilaspiirissä ja 2013 36. armeijakunnan komentaja Kaukoidässä Ulan-Udessa. Kenraalimajurin arvon hän sai joulukuussa 2012.
Vuodesta 2015 hän palveli eteläisessä sotilaspiirissä Rostov-on-Donissa ja huhtikuusta 2019 pääesikuntapäällikkö ja varakomentaja keskisessä sotilaspiirissä Jekaterinburgissa. Teplinski ylennettiin elokuussa 2021 kenraalieverstiksi.

Kesäkuusta 2022 Teplinski oli Venäjän laskuvarjojoukkojen komentaja. Hän osallistui erikoissotilasoperaatioon Ukainassa ja oli huhtikuusta 2023 joukkojen varakomentaja.

Lähteet
-------

*
**Shadowgate** on ICOM Simulationsin kehittämä ja Mindscapen julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1987 Macintoshille.

Peli on MacVenture-sarjan suosituin osa. Peli julkaistiin Macintoshin lisäksi monelle muullekin alustalle, kuten Nintendo Entertainment Systemille, jolle julkaistusta versiosta tuli pienimuotoinen menestys. NES:ille pelin julkaisi Kemco. Jatko-osat ovat TurboGrafx 16:lle julkaistu *Beyond Shadowgate* ja Nintendo 64:lle julkaistu *Shadowgate 64: Trials of the Four Towers*.

Pelistä on vuonna 2014 julkaistu Zojoin kehittämä uusintaversio (*remake*) *Shadowgate* Linux-, Mac OS X - ja Windows-alustoille.

Pelaaminen
----------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Peli on kuvattu pelihahmon näkökulmasta. Peli sijoittuu nimensä mukaisesti Castle Shadowgateen, pahan Warlock Lordin asuinpaikkaan. Pelaaja, "sankarikuninkaiden suuren suvun viimeinen", joka tunnetaan sarjan myöhemmissä osissa nimellä Lord Jair, on velvoitettu pelastamaan maailma kukistamalla Warlock Lord, joka yrittää kutsua demoni Behemothin helvetistä.

Pelaajan täytyy ratkaista joukko arvoituksia järjestyksessä edetäkseen linnan läpi Warlock Lordin huoneeseen. Linnan vaarallisuuden vuoksi pelaajalla täytyy olla koko ajan vähintään yksi palava soihtu hallussaan. Soihdun sammuessa pelaaja kompastuu, murtaa niskansa ja joutuu palaamaan paikkaan, jossa viimeksi tallensi. Koska pelin aikana on mahdollista kerätä vain rajoitettu määrä soihtuja, ne ovat tavallaan pelin aikarajoituksena.

Peli on tunnettu siitä, että siinä on useita tapoja kuolla. Lohikäärmeen henkäys polttaa pelaajan, kykloopit hyökkäävät tämän kimppuun, rikkoutunut peili imaisee ulkoavaruuteen, maksun saanut peikko vetääkin sillan alta, hapokas lima liuottaa, väärästä aukosta kulkeminen pudottaa pohjattomaan kuiluun, väärin asetettu täydennysesine aiheuttaa kuolemaniskun, mutanttikoira tai ihmissusinainen raatelee, hait syövät kulkijan - unohtamatta itsemurhaa ja monia muita tapoja.

Itse asiassa jokainen pelaajan suorittama toiminto, joka ei ole oikea kunkin arvoituksen ratkaisemiseksi, aiheuttaa pelihahmon kuoleman. Nämä kuolemat kuvaillaan usein graafisesti pelin tekstikentässä, jopa NES-versiossa, huolimatta Nintendon tuon aikaisesta sensuuripolitiikasta. Lisäksi monet ratkaisevat valinnat ovat täysin epäloogisia.

Monet pelin arvoituksista voi ratkaista vain yritys ja erehdys -menetelmällä. Kirjoista ja pelin teksteistä voi löytää hyviä vihjeitä pelissä etenemiseen. NES-versiossa nämä on korvattu epämääräisillä vihjauksilla siitä, mitä on otettava huomioon kussakin linnan huoneessa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Kuvia
-----

* Kuvassa NES-version viattoman näköinen ihmissusinainen.Kuvassa NES-version viattoman näköinen ihmissusinainen.
* Kuva Macintosh-versiosta.Kuva Macintosh-versiosta.

Lähteet
-------

1. ↑  SHADOWGATE AVAILABLE NOW – COME AND CONQUER THE LEGENDARY LIVING CASTLE *steamcommunity.com*. Viitattu 13.3.2017.
2. ↑  SHADOWGATE REVIEW IGN. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Shadowgate* MobyGamesissa (englanniksi)
**Orava** (ven. Орово, *Orovo*) on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Nykyään kylä kuuluu Seuloskoin piiriin. 

Perimätiedon mukaan kylän perusti Oravainen -niminen perhe entisen inkeroisen Jalovitsa -asutusten alueella. Kylä mainitaan nimellä Oravamäki (*Årrafwamäcki*) Ruotsin 1690-luvun asiakirjassa. Kelton kirkonkirjassa vuodelta 1745 listattiin Oravassa Ronkonen, Jurvinen, Villikainen, Hynnä, Kelkka ja Ollikainen -nimisiä sukuja. Vuonna 1849 siellä asui 169 ihmistä (76 miestä ja 93 naista), niistä inkeriläisiä (savakoita) - 122 (54 miestä ja 68 naista), ja Suomen karjalaisia - 47 (miehiä 22, naisia 25). 
Pitkää aikaa kyläläisillä ei lähes ollut omaa maata, vaan he joutui vuokramaan sitä Jaanilan hovilta
. 1900-luvun alussa kylässä toimi osuuskauppa. Kylän lapset kävivät Saakrovan kansakoulussa, missä oli sekä venäjän- että suomenkielisiä oppilaita. 

Vuonna 1926 Oravassa oli 55 taloa ja 274 asukasta, niistä 271 (54 taloa) - inkeriläisiä, ja 3 henkilöä (1 talo) - Suomen suomalaisia. Kylän talot sijaitsivat silloin ainoastaan mäen päällä. Oravassa asuneet Suomen kansalaiset onnistuivat palata takaisin rajan taakse ennen kollektivisaatiota. 

Oravan kaksi suurinta sukua olivat Mehiläinen ja Pekki, pienempiä sukuja olivat Ollikainen, Kuronen ja Kelkka. Maallikkosaarnaajat Katri Kukkonen ja Maria Kajava, molemmat o.s. Mehiläinen, ovat syntyneet Oravassa. Heillä oli iso rooli evankelis-luterilaisen kirkon elvyttämisessä Neuvostoliiton 1960-1980 -luvuilla. Näyttelijä Juha Mehiläinen oli myös kotoisin Oravasta. 

1930-luvun alussa kylän varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. Sen jälkeen 1930-luvulla kaikkian kylässä vainojen uhreja oli vielä 23 ihmistä. Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki Oravan suomalaiset karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä.

Lähteet
-------

Ronkonen, Lyyli: *Ilon ja itkun Inkeri. Katri Kukkosen elämäntarina.*. SLEY-kirjat, 1995. ISBN 951-618-128-7. 

### Viitteet

1. ↑  Keltun asutus.  *Inkeri*, 17.08.1912, nro 60B, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Kepsu, Saulo: *Inkerin pogostat*, s. 562. Helsinki: Kotus, 2020. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
4. ↑  Kirje Keltusta.  *Neva*, 13.05.1916, nro 37, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
**Marc Jacobs** (s. 9. huhtikuuta 1963 New York) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Jacobs oli vuosina 1997-2013 tunnetun ranskalaisen muotitalon Louis Vuittonin taiteellinen johtaja. Hänellä on myös omia suosittuja vaatelinjoja, kuten esimerkiksi **Marc Jacobs** sekä vuonna 2002 aloitettu, hieman halvempi **Marc By Marc Jacobs**.

Marc Jacobs valmistui High School of Art and Designista vuonna 1981 ja sen jälkeen jatkoi opiskelujaan Parsons School of Designissa New York Cityssä. Parsonsissa hän voitti palkintoja kuten Perry Ellis Gold Thimble Awardin vuonna 1984, sekä suunnitteli ja myi kokoelman neuleita. Samoihin aikoihin hän myös aloitti näihin päiviin kestäneen yhtiökumppanuuden Robert Duffyn kanssa. Ensimmäisen kokoelman nimellä Marc Jacobs Jacobs julkaisi vuonna 1986. Seuraavana vuonna hän voitti erään alan korkeimmista palkinnoista; The Council of Fashion Designers of American (CFDA) Perry Ellis-palkinnon uuden muotikyvyn kategoriassa.

Jacobs ja Duffy liittyivät Perry Ellisille vuonna 1989. Vuonna 1992 Jacobs sai jälleen tunnustuksen CFDA:lta, kun nämä nimesivät hänet vuoden naistenvaatesuunnittelijaksi. Jacobs sai Ellisiltä potkut suunniteltuaan vuonna 1993 merkille grunge-tyylisen kokoelman. Kokoelma toi kuitenkin Jacobsille paljon huomiota muotimaailmassa. 

Louis Vuittonin muotitalon taiteelliseksi pääsuunnittelijaksi Jacobs nimettiin vuonna 1997. Vuittonilla Jacobs suunnitteli muun muassa muotitalon ensimmäisen valmisvaatekokoelman, sekä teki yhteistyötä muun muassa taiteilijoiden Takashi Murakamin ja Stephen Sprousen kanssa.

Marc Jacobsin vaatteita myydään ympäri maailmaa runsain mitoin. Jacobs on vaatteittensa ohella tunnettu myös kengistään ja laukuistaan, joista tunnetuin malli lienee *Stam Bag*. Maaliskuussa 2012 uutisoitiin Marc Jacobsin haluttomuudesta maksaa malleillensa palkkaa. Lokakuussa 2013 kerrottiin Jacobsin lähtevät Louis Vuittonilta ja keskittyvän omaan brändiinsä.

Lähteet
-------

1. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Harpoon** on Applied Computing Servicesin kehittämä ja Three-Sixty Pacificin julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 1989 DOS:lle ja seuraavina vuosina Amigalle, Macintoshille ja NEC PC-9801:lle.

Peli perustuu Larry Bondin samannimiseen lautapelisarjaan ja on tietokoneille julkaistun *Harpoon*-sarjan ensimmäinen. Ensimmäinen osa on julkaistu myöhemmin uudestaan nimellä *Harpoon Classic*.

Pelille on julkaistu neljä *Harpoon & Battleset* -lisäosaa ja *Harpoon Scenario Editor*.

Vastaanotto
-----------

Pelin Amiga-versio on saanut *Datormagazin*-lehden arvostelussa arvosanaksi 97%. Amiga-versio on saanut *CU Amiga* -lehden arvostelussa arvosanaksi 78%.

Lähteet
-------

1. ↑  Harpoon review Amiga Magazine Rack. Viitattu 31.5.2019. (ruotsiksi)
2. ↑  Harpoon review Amiga Magazine Rack. Viitattu 31.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Harpoon* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Harpoon Scenario Editor* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Harpoon* MobyGamesissa (englanniksi)
**Ben Hardy** (oik. Benjamin Jones, s. 2. tammikuuta 1991 Bournemouth, Englanti) on englantilainen näyttelijä.

Ura
---

Ben Hardy varttui Sherbornessa, joka on pikkukaupunki Lounais-Englannissa. Hän opiskeli sikäläisessä Gryphon Schoolissa. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli Arthur näytelmässä *The Judas Kiss* (Hampstead Theatre, 2012). Hän on näytellyt teatterissa myös klassisen Romeon roolin tragediassa *Romeo ja Julia* sekä useita muita osia.

Hardyn ensimmäinen televisiorooli oli Peter Beale BBC:n pitkäaikaisessa saippuasarjassa *EastEnders*. Hardy näytteli sarjassa vuosina 2013–2015. Hardyn ensimmäinen elokuvarooli oli arkkienkeli supersankarielokuvassa *X-Men: Apocalypse* (2016). Vuonna 2018 Hardy sai positiivisia arvioita Roger Taylorin roolistaan Queen-yhtyeen vaiheista kertovassa draamassa *Bohemian Rhapsody*. Hän opetteli soittamaan rumpuja suoriutuakseen roolistaan.

Vuonna 2019 Hardy näytteli Netflixin toimintaelokuvassa *6 Underground*. Vuonna 2023 hänellä oli Oliver Jonesin rooli Netflixin romanttisessa komediassa *Love at First Sight*, joka perustuu romaaniin *The Statistical Probability of Love at First Sight*.

Valikoitu filmografia
---------------------

### Elokuvat

* X-Men: Apocalypse (2016)
* Mary Shelley (2017)
* Bohemian Rhapsody (2018)
* 6 Underground (2019)
* Unicorns (2023)
* Love at First Sight (2023)

### Televisiosarjat

* EastEnders (2013–2015)
* The Woman in White (2018)
* The Girl Before (2021)

Lähteet
-------

1. 1 2  Ben Hardy – Biography, Facts & Life Story Super Stars Bio. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
2. ↑  Sherborne actor Ben Jones lands role in EastEnders Local World. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ben Hardy Creative Artists Management. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
4. 1 2  Ben Hardy TMDB. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
5. ↑  An Analysis of Ben Hardy as Roger Taylor in ‘Bohemian Rhapsody’ Hollywood Insider – News Entertainment & Culture. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
6. ↑  Movie Review: A charming Haley Lu Richardson anchors sappy but sweet rom-com ‘Love at First Sight’ The Associated Press. Viitattu 26.10.2023. (englanniksi)
**Jussi Nevanlinna** (s. Helsinki) on suomalainen pokeriammattilainen, joka on aiemmin kilpaillut myös tenniksessä.

Pokerinpelaajana
----------------

Nevanlinna aloitti pokerin pelaamisen vuonna 2006 ja ryhtyi ammattilaiseksi vuoden pelattuaan. Hän pelaa nettipokeria enimmäkseen korkeiden panosten käteispeleissä, mutta on menestynyt myös liveturnauksissa. Hän on Suomen kaikkojen aikojen rahalistalla sijalla 7. rahastettuaan yli 2,4 miljoonaa dollaria liveturnauksista pokeriuransa aikana. Nevanlinnan suurin yksittäinen turnausvoitto on vuodelta 2015, jolloin hän peittosi kaikki vastustajana Master Classics of Poker (MCOP) turnausviikon pääturnauksessa rahastaen voitostaan tasan 300 000. Tämä turnaus pelattiin No Limit Texas Hold'em formaatissa ja turnauksen sisäänosto oli 4 000 € + 250 €.

Vuosittain Las Vegasissa järjestettävissä World Series of Poker turnauksissa Nevanlinna on ollut rahasijoilla yhteensä 12 kertaa. WSOP turnauksista kahdessa hän on yltänyt myös finaalipöytään asti, vuosina 2015 ja 2012. Ensimmäisen WSOP finaalipöytänsä hän saavutti Cannesissa pelatussa WSOP Europe Pot Limit Omaha turnauksessa rahastaen 33 765 €. Kaikkien aikojen rahalistalla koko maailmassa Nevanlinna sijoittuu reilusti tuhannen parhaan pokerinpelaajan joukkoon. Parhaimmillaan hän on ollut 635. sijalla, pitäen 19. marraskuuta sijaa 712.

Pokerinpelaajat voivat joutua erilaisten kyberhyökkäysten kohteeksi peleissä liikkuvien suurten rahasummien vuoksi. Nevanlinna kertoo menettäneensä satoja tuhansia euroja vuonna 2013, kun hänen tietokoneellensa murtauduttiin. Nevanlinna toimitti tietokoneensa F-Securelle tutkittavaksi. Hänen kannettavasta tietokoneestaan löytyi näissä tutkimuksissa haittaohjelma, joka mahdollisti ruutukaappauksen lähettämisen toiseen laitteeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jussi Nevanlinna Men's Singles Overview *itftennis.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020.
2. ↑  Jussi Nevanlinna The Hendon Mob *pokerdb.thehendonmob.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020.
3. ↑  Jussi Nevanlinna Card Player profiili *cardplayer.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020.
4. ↑  Jussi Nevanlinna The Hendon Mob Databasessa *pokerdb.thehendonmob.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020.
5. ↑  PokerListings: Security Expert: Poker Pros Always at Risk for Cybercrimes *pokerlistings.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020.
6. ↑  Beasts Of Poker: Jussi Nevanlinna vs. 888poker *beastsofpoker.com*. Viitattu 19. marraskuuta 2020..

Aiheesta muualla
----------------

Amsterdam's Jussi Nevanlinna's Luckiest City World Poker Tourin toimittaja Remko Rinkema haastattelee Jussi Nevanlinnaa hänen menestyksestään Amsterdamissa järjestetyissä livepokeriturnauksissa.
**Etelä-Kuopion Ilves** (lyh. **E-KI**) on vuonna 1966 rekisteröity urheilun yleisseura. Seuralla on toimintaa salibandyssa sekä lentopallossa.

Salibandy
---------

Salibandyjaos perustettiin seuran alaisuuteen vuonna 2001. Useiden alasarjoissa pelattujen vuosien jälkeen E-KI selvitti kahdessa vuodessa kaksi sarjatasoa ja nousi II-divisioonaan kaudeksi 2008-2009. Salibandyjaokseen kuului myös naisten joukkue, Miesten 2-joukkue sekä B-tyttöjen joukkue. Salibandytoiminnassa on kaudella 2016-2017 kaksi joukkuetta. Miesten joukkue pelaa V-divisioonaa Savo-Karjalan lohkossa. Lisäksi vuonna 2015 perustettu M35-joukkue pelaa SM-sarjaa.

Jalkapallo
----------

Vuonna 1994 alas ajettu jalkapallojaos heräteltiin henkiin kaudelle 2010, kun miesten joukkue osallistui Itä-Suomen piirin V-divisioonaan. Jalkapallojoukkueen toiminta-ajatuksena on muutamalle tulevalle vuodelle toimia salibandypelaajien kesäharjoittelumuotona. Jalkapallotoiminta laajeni kesäksi 2011, kun E-KI:n naiset lähtevät mukaan piirin järjestämään pienkenttäsarjaan. Jalkapallojoukkueen toiminta loppui vuonna 2012.

Lentopallo
----------

Lentopallo oli pitkään laji, josta E-KI Savon seudulla ja valtakunnallisestikin tunnettiin. Parhaimpina saavutuksina oli lentopallon SM-sarjan pronssi kaudella 1990. Etelä-Kuopion Ilves on Kuopion vanhin toiminnassa oleva lentopalloseura.
Kaudella 2016-2017 E-KI pelaa miesten maakuntasarjassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Lentopallokirja 2011-2012*, s. 201. Lentopalloliitto. Teoksen verkkoversio (viitattu 31.7.2012). [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Nurmeksen yhteiskoulu** oli Nurmeksen kauppalassa vuosina 1898–1940 toiminut yksityinen maaseutuoppikoulu. Koulun omisti 1898–1903 Nurmeksen kauppala ja 1903–1919 Nurmeksen suomenkielisen yhteiskoulun kannatusyhdistys.

Koulu aloitti toimintansa 1898 viisiluokkaisena Nurmeksen porvarikouluna. Koulu laajennettiin 1903 8-luokkaiseksi ja se sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1906. Koulun viisi alinta luokkaa otettiin valtion haltuun vuonna 1919 mutta koulun lukioluokat jatkoivat yksityisinä jatkoluokkina vuoteen 1940 saakka, jolloin valtio otti ne haltuun 1938 annetulla asetuksella. Nurmeksen yhteiskoulu oli yksi Suomen vanhimmista maaseudulla toimineista oppikouluista.

Koulu toimi vuoteen 1905 saakka yksityisasunnoiksi tarkoitetuissa tiloissa neljässä eri paikassa kunnes oma koulutalo valmistui 1905. 

Nurmeksen yhteiskoulun seuraajia olivat Nurmeksen keskikoulu ja vuodesta 1938 Nurmeksen yhteislyseo. Vuonna 1973 peruskoulujärjestelmään siirtymisen jälkeen toiminta jatkui Kirkkokadun yläasteella ja Nurmeksen lukiossa.

Rehtorit
--------

* 1898–1902 Vilho Tomminen
* 1902–1908 A. S. Kilpeläinen
* 1908–1919 Juho Lähteenmäki

Kirjallisuutta
--------------

* *Lyhyt katsaus koulun 50-vuotiseen taipaleeseen, Nurmeksen yhteiskoulun vuosikertomus 1947-1948*. Joensuu 1948.
* *Opin sauna: Nurmeksen yhteiskoulun entisten oppilaiden muistelmia koulun puolivuosisataisjuhlaan (1898-1948)*; toim. Urho Peltonen. Nurmeksen yhteiskoulu, Nurmes 1948
* Pekka Törrönen : *Opintiellä oppikoulussa Nurmeksen yhteislyseo 1898-1973*. 1998 ISBN 9529100558

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Nurmeksen porvarikoulu 1898-1900 Nurmeksen yhteiskoulu 1900-1919

Aiheesta muualla
----------------

* Nurmeksen yhteiskoulun uusi koulutalo syksyllä 1905, Museovirasto, Kansatieteen kuvakokoelma, Karjalaisen osakunnan kokoelma (Finna)
Längelmäen sankarimuistomerkki Elokuussa 2020. Keskellä vuonna 2017 paljastettu Tolvajärven taistelun muistolaatta.
Längelmäen sankarimuistomerkki Elokuussa 2011.
**Längelmäen sankarimuistomerkki** on vuosien 1939–44 sodissa kaatuneiden sankarivainajien muistomerkki Längelmäen vanhalla hautausmaalla Längelmäen kirkon luona Längelmäellä Orivedellä Pirkanmaalla. Nykyinen muistomerkki on paikalla toinen.

Ensimmäinen sankarivainajien muistomerkki paljastettiin 25.6.1950. Sen oli suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta. Muistomerkki oli muodoltaan liuskakivinen paasi. Tämä muistomerkki purettiin nykyisen muistomerkin tieltä vuonna 1967.

Uusi muistomerkki paljastettiin 6.12.1967. Sen oli suunnitellut Arvo I. Auvinen.

Vuonna 2017 osana Suomi 100 -juhlallisuuksia muistomerkkiin liitettiin muistolaatta Tolvajärven taistelussa 1939 kaatuneille. Aloitteentekijänä uuden muistomerkin hankkimiselle olivat Längelmäen sotaveteraanit. Muistokiven hankkivat sotaveteraanien jälkeläiset. Paljastusjuhla oli itsenäisyyspäivänä 6.12.2017. Juuri Längelmäkeä sota koetteli raskaasti: sankarivainajia oli 197, ja suuri osa näistä Tolvajärven taistelussa.

Katso myös
----------

* Luettelo Oriveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet
-------

1. 1 2  Orivesi, Längelmäen sankarihautausmaa; Sotasampo.Fi
2. ↑  Längelmäen hautausmaa Oriveden seurakunta. Viitattu 27.8.2020.
3. 1 2 3  Hotari, Juha: Längelmäki *He antoivat kaikkensa...*. Juha Hotari. Viitattu 29.8.2020. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Hotari, Juha: Paljastusjuhla Längelmäki *He antoivat kaikkensa...*. Juha Hotari. Viitattu 29.8.2020. [vanhentunut linkki]
5. 1 2 3  Kangas, Vesa: Jokaiselle sankarihaudalle saatiin muistohavujen laskija.  *Oriveden Sanomat*, 13.12.2017, 91. vsk, nro 50, s. 14-15. Näköislehti lehtiluukku-palvelussa (maksullinen). Viitattu 29.8.2020.
6. ↑  Oriveden seurakunta, kirkkoneuvosto, pöytäkirja 5/2017 (pdf)  2017. Oriveden seurakunta. Viitattu 29.8.2020.
7. ↑  Längelmäki aikojen alusta nykypäivään *Längelmäki. Koti lähellä maaseutua*. Längelmäen kehitys rt. Viitattu 29.8.2020.
**Mariam Chabi Talata** (myös **Mariam Chabi Talata Zime** tai **Mariam Chabi Talata Zimé Yérima**), (s. 7. heinäkuuta 1963 Bembéréké, Dahomey) on beniniläinen opettaja ja poliitikko. Vuoden 2021 Beninin presidetinvaalissa hänet valittiin Beninin varapresidentiksi.

Ura
---

Mariam Chabi Talata on lähtöisin Parakousta, jossa hän toimi aluksi alueneuvostossa vuosina 2008-2015 edustaen Union pour la démocratie et la solidarité (UDS) puoluetta. Sen jälkeen hän liittyi Soleil -liittoon toimien ryhmässä joka vastusti Boni Yayin Forces Cauris pour un Bénin émergent (FCBE) -puoluetta ja tuki vuoden 2016 presidentinvaalissa Patrice Talonia. Häntä on luonnehdittu "talonistiksi".

Mariam Chabi Talatalla on filosofian loppututkinto Abomey-Calavin yliopiston humanistisesta tiedekunnasta. Hän on opettanut filosofiaa ja toimi opettajana Beninin pohjoisosissa Natitingoussa vuodesta 1991 alkaen. Hän pätevöityi koulutarkastajaksi ja nimitettiin vuonna 2016 opetusministeriöön toisen asteen koulutuksen johtajaksi. 

Vuodesta 2019 hän on toiminut Beninin parlamentissa. Hänen asemansa maan aluepoliittisena tasapainottajana Etelä-Beninistä olevan Patrice Talonin kanssa on ollut merkittävä. Mariam Chabi Talatallan näkemyksen mukaan poliittisten puolueiden uudelleeryhmitys on lopettanut poliittiset paronit, jotka olivat usein miehiä ja jonka takia taitoja on alettu arvostamaan enemmän kuin puolueen jäsenkirjaa.

Mariam Chabi Talata korosti Beninin presidentinvaalin rauhallista toimeenpanoa. Hän viittasi vaalikampanjassaan Beninin vuoden 2019 parlamenttivaalien tapahtumiin ja vetosi siihen, että ne eivät saisi toistua.

Mariam Chabi Talataa lähellä ovat myös koulutus ja naisten oikeudet. Hän haluaa muuttaa naisten oikeuksia ja parantaa heidän asemaansa, sekä puhua sen puolesta, että naiset saisivat enemmän tunnustusta ja kunnioitusta.

Ehdokas
-------

Mariam Chabi Talatasta on Beninin ensimmäinen varapresidentti. Varapresidentin virka määriteltiin ja perustettiin uudessa perustuslakimuutoksessa. Vaikka varapresidentin asema on pääasiassa nimellinen, se on strategisesti tärkeä. Varapresidentti toimii väliaikaisena virkakauden loppuun, jos presidentti kuolee tai tulee esteelliseksi.

Yksityiselämä
-------------

Mariam Chabi Talata on neljän lapsen äiti ja naimisissa beniniläisen maatalousinsinöörin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Khalid Al Mouahidi: Benin: Patrice Talon declared winner of the presidential election without surprise – Medafrica Times *medafricatimes.com*. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Présidentielle au Bénin : qui est Mariam Chabi Talata, la colistière de Patrice Talon ? – Jeune Afrique *JeuneAfrique.com*.  28.1.2021. Viitattu 13.3.2021. (ranskaksi)
3. 1 2  L’honorable Mariam Chabi Talata échange avec les populations du Mono sur la problématique de la paix en période électorale *www.agencebeninpresse.info*. Viitattu 13.3.2021. [vanhentunut linkki]
**Saint-Fargeau** on kunta Ranskassa Yonnen departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Loingjoen varrella, noin 44 kilometriä Auxerren kaupungista lounaaseen.

Château de Saint-Fargeau
Kunnan nähtävyys on keskiaikainen linna Château de Saint-Fargeau. Sen historia ulottuu 900-luvulle. Vuonna 980 Auxerren piispa Héribert perusti paikalle linnoitetun metsästysmajan. 1400-luvulla linnan omistajana oli Kaarle VII:n varojen hoitaja Jacques Coeur. Vuonna 1453 Antoine de Chabannes rakennutti nykyisen linnan vanhan linnoituksen perustuksille. Linna on viisikulmio ja siinä on kuusi suurta tornia. Vuonna 1652 Anne Marie Louise d'Orléans, Grande Mademoiselle, Ludvig XIV:n serkku, tuomittiin viideksi vuodeksi maanpakoon Fronden tapahtumien seurauksena. Tuon ajan hän vietti Château de Saint-Fargeaussa. Lepeletierin suku osti linnan vuonna 1713. Suvun jäsenistä konventin jäsen Louis Michel Lepeletier äänesti Ranskan kuningas Ludvig XVI:n kuoleman puolesta ja hänet murhattiin vuonna 1793. Château de Saint Fargeau on keskeisessä asemassa Jean d'Ormessonin vuonna 1974 julkaistussa romaanissa *Au Plaisir de Dieu*. Vuodesta 1979 lähtien Linna on ollut Michel Guyotin omaisuutta. Linnaan on maksullinen sisäänpääsy.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 1.11.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire du Château Château de Saint-Fargeau. Viitattu 1.11.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Fargeau** Wikimedia Commonsissa
**Christiane Chabi Kao** (myös **Christiane Chabi-Kao)** (s. 30. kesäkuuta 1963 Marseille, Ranska) on beniniläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan elokuvaohjauksistaan ja hän on toiminut Cotonoussa järjestettävän Lagunimages-festivaalin johtajana Monique Phoban kanssa vuodesta 2009.

Tuotanto ohjaajana
------------------

*Les Inséparables,* (Erottamattomat), 2007 104 min. Tine on nainen, jonka lapset lähetetään kouluun työskentelemään palvelijoina ilman hänen suostumustaan. Hän päättää poiketa traditiosta, jättää aviomiehensä ja menee etsimään lapsiaan. Häntä tukee tarkastaja, koska hänen on välttämättä löydettävä lapsensa.

*Les Chenapans*, 2013, 26 min. Atisso, Soulé ja Aséna ovat orpoja. He noudattavat isänsä, opettajan antamia tehtäviä. Soulé on temperamenttinen nuori nainen, joka sitoutuu jaksossa "Kollektiivinen valhe" kuntouttamaan seksuaalisesta hyväksikäytöstä epäoikeudenmukaisesti syytetyn opettajan. Elokuvan otsikon mukaan tehtiin 14-jaksoinen televisiosarja, joka kertoo viidestä beniniläisestä nuoresta ystävästä. Osittain vakavissaan, osittain pilailumielessä he löytävät ratkaisuja lähipiirinsä konflikteihin ja kohtaavat sosiaalisia ongelmia, kuten lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa tai melusaastetta. Sarjan esikatselu oli marraskuussa 2017 Cotonoussa.

*Les Enfants esclaves* (Lapsiorjat), 60 min. Raportti on kuvattu piilotetulla kameralla, joka paljastaa tyttöjen laittoman orjakaupan. Perheet myyvät tytöt välittäjille. Elokuvassa näytetään yhdeksänvuotiaan tytön myynti. Elokuvan osallisia haastatellaan.

*Crocodile dans la Mangrove* (Krokotiili mangrovessa) 2014 95 min. Kekseliäs nuori afrikkalainen Alexis joutuu maksamaan velan sisarelleen Nadettelle. Hän tapaa liikemiehen mangrove-hotellin ravintolassa neuvottelemassa "Alexiatoristaan", eräänlaisesta maagisesta hedelmästä, jolla on hämmästyttäviä ominaisuuksia ja joille hän on jopa hakenut patenttia Yhdysvalloissa.

Muu toiminta
------------

Christiane Chabi Kaolle myönnettiin Deutsche Welle Academyn apuraha elokuvafestivaalin järjestämisen opiskeluun vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Personnes | Africultures : Chabi Kao Christiane *Africultures*. Viitattu 14.3.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Reportage Afrique - Bénin: la série TV «Chenapans» cherche distributeur *RFI*.  25.11.2017. Viitattu 14.3.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Benin filmmaker takes fight against child labour to school *Expat Guide to Spain | Expatica*.  9.3.2009. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
4. ↑  Africiné - Christiane Chabi Kao, directrice de Lagunimages au Bénin (du 23 au 26 avril) *Africiné*. Viitattu 14.3.2021. (ranskaksi)
**Arslanbek Sultanbekov** (s. 23. huhtikuuta 1965) on nogai-muusikko- ja säveltäjä, joka on tullut etenkin turkkilaisten kansojen keskuudessa tunnetuksi dombralla soitetusta kansanmusiikista.

Sultanbekovin nimikkokappale on "dombıra". Sitä käytettiin Turkin presidentin Recep Tayyip Erdoğanin vaalikampanjan päämusiikkina.

Sultanbekov on palkittu taiteilija. Huomionosoituksia ovat muun muassa kansallisen taiteilijan arvonimi ja tasavallan kaunein ääni -nimike vuonna 1994.

Sultanbekov on aktiivinen nogai-kulttuurin puolestapuhuja. Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta hänen kappaleensa kertovat omasta kansastaan.

Karatšai-Tšerkessiassa syntynyt Sultanbekov on asunut Kazakstanissa vuodesta 2004. Hänellä on kaksi lasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Arslanbek Sultanbekov Spotify
* Arslanbek Sultanbekov youtube

Lähteet
-------

1. 1 2 3  DOMBIRA NEDİR? (turkiksi)  22.2.2014. Memleket. Viitattu 27.8.2021.
2. 1 2 3  Zhazira Dyussembekova: Arslanbek Sultanbekov: Unique Musician with a Unique History  25.1.2016. The Astana Times. Viitattu 27.8.2021.
**Hansasilta** on Helsingin kaupungin omistama kauppakeskussilta. Hansasilta yhdistää Itäväylän eteläpuolella sijaitsevan kauppakeskus Eastonin Itäväylän pohjoispuolella sijaitsevaan kauppakeskus Itikseen. Hansasillalla on 15–20 omaa liiketilaa, joissa toimii sen yhdistämistä kauppakeskuksista riippumattomia myymälöitä ja ravintoloita. Hansasillan oma pääsisäänkäynti ja tuloaula sijaitsevat Hansakujalla. Tuloaulasta on pääsy sillan liikkeiden lisäksi Easton Hansakäytävään, joka tunnettiin City-Jättinä ennen vuoden 2017 Easton-uudistusta.

Hansasilta valittiin vuoden teräsrakenteeksi 1986, jolloin poikkeuksellisesti palkittiin kaksi eri kohdetta. Hansasilta ja sillalla toiminut *Itä-Helsingin Antikvariaatti* ovat näkyvästi esillä alun perin vuonna 1999 esitetyssä sarjadokumentissa *Ostoskeskuksen helmet*. Dokumentissa näkyy vilaukselta myös neulontaliike *Lanka-vakka*, joka toimi Hansasillalla edelleen vuonna 2021, jolloin Yle uutiset haastatteli liikkeen omistajaa koronaviruspandemian vaikutuksista asiakaskäyttäytymiseen ja liiketoimintaan.

Kuvagalleria
------------

* Sisäänkäynti HansakujaltaSisäänkäynti Hansakujalta
* TuloaulaTuloaula
* MyymälöitäMyymälöitä
* LattiamosaiikkiLattiamosaiikki
* Itis-liityntäItis-liityntä
* Itis-liityntä ulkoaItis-liityntä ulkoa
* Sisäänkäynti kauppakeskus ItiksestäSisäänkäynti kauppakeskus Itiksestä
* Alitus länsipuoleltaAlitus länsipuolelta

Lähteet
-------

1. ↑  Hansasillan yrittäjät raivoissaan Itäkeskuksen remontista Yle. Viitattu 7.9.2019.
2. ↑  Entinen City-Jätin kauppakäytävä ehostettiin Hansakäytäväksi Blogspot-blogi *Helsinki Tabloid*. Viitattu 7.9.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Teräsrakennepalkinnot 1980–2004 (Internet Archivessa) Teräsrakenneyhdistys.  Arkistoitu 25.12.2004. Viitattu 7.9.2019.
4. ↑  Itäkeskuksen hulinaan mahtuvat niin tuulipuvut kuin turkiksetkin Yle. Viitattu 21.9.2019.
5. ↑  Karppi, Tiina – Vesalainen, Suvi – Lehto, Kristiina ( kuvat ): 83-vuotias Marjatta Tuominen on pyörittänyt lankaliikettä jo vuosikymmeniä Kauppakeskus Itiksessä – "Ihmiset eivät uskalla tulla tänne", hän kertoo nyt  6.4.2021 kello 20:15. Yle. Viitattu 5.5.2021.
**Dino-Riders** eli **Dinoratsastajat** (*Dino-Riders*) oli vuonna 1988 tuotettu yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa tehtiin yhteensä 14 jakson verran. Sarjan käsikirjoitti Paul Kirchner. Suomessa sarjan jaksot julkaistiin VHS-kasetteina suomeksi puhuttuina. Ääninäyttelijöinä olivat Esa Saario, Matti Ranin, Anitta Niemi, Pekka Juntunen, Kalle Juurela, Arto Koskelo ja Matti Olavi Ranin. Matti Ranin oli myös suomenkielisen version ohjaaja.

Sarjassa ovat vastakkain hyvät valorialaiset eli dinoratsastajat, joita johtaa Questar, ja pahat Rulonit, joita johtaa Krulos. Muita henkilöitä ovat muun muassa Yungstar, Serena ja Gunnar. Dinoratsastajilla on kyky puhua telepaattisesti kaulallaan roikkuvan esineen avulla. Tätä he käyttävät hyödykseen muun muassa puhuessaan dinosaurusten kanssa.

Sarjan alussa sanotaan tavallisesti "Tule mukaan seikkailemaan esihistorialliseen aikaan. Sinne sinut kiidättää Dinoratsastajat!"

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sarja kertoo Valoria-planeetalla asuneesta kansasta, joka joutuu Rulon-kansan hyökkäyksen kohteeksi. Questar pakenee pienen joukon kanssa avaruudessa Krulonin joukkoja ja yrittävät saada aika-avaruuskristallinsa S.T.E.P.:in (sanoista Space-Time Energy Projector) toimimaan. Virta ei kuitenkaan aluksi riitä, mutta kun Rulonit ampuvat valorialaisten alukseen straktosäteen, kristalli saa lisää energiaa ja alkaa toimia. Valorialaiset siirtyvät kristallinsa avulla ajassa taaksepäin ja joutuvat esihistorialliselle Maapallolle, jossa elää dinosauruksia. Myös Rulonit joutuvat Maahan, ja niinpä heidän johtajansa Krulos haluaa kristallin itselleen päästäkseen takaisin valtakuntaansa. Sitä varten hän haluaa tuhota valorialaiset.

Rulonit pyydystävät dinosauruksia erilaisin ansoin ja asein ja asentavat sitten niiden päähän laitteen, jonka avulla dinosaurukset tottelevat heitä. Tämän jälkeen he laittavat dinosaurusten selkään laseraseita. Valorialaiset sen sijaan tulevat toimeen dinosaurusten kanssa ilman väkivaltaa telepaattisen puhekyvyn ansiosta, mutta myös heidän dinosauruksiinsa on asennettu aseita. Kruloksen joukot saavat kuitenkin etulyöntiaseman, kun he onnistuvat pyydystämään tyrannosaurus rexin.

Ensimmäisen jakson päätteeksi Questar toteaa: "Emme ole enää valorialaisia. Olemme dinoratsastajia."

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Hahmot
------

### Dinoratsastajat (valorialaiset)

* Questar – Dinoratsastajien johtaja
* Yungstar
* Serena
* Gunner
* Turret
* Mind-Zei – sokea mies, Serenan isoisä
* Llahd
* Icon
* Tagg
* Aero
* Vector
* Cub

Kommandot (Dinoratsastajat)

* Astra: Kommandojen johtaja
* Rock: Hyvä liikkumaan kivikoissa
* Glyde: Hyvä liikkumaan ilmassa
* Bomba: Pommiasiantuntija (pioneeri)
* Kameelian: Luontoasiantuntija
* Faze: Elektroniikka- ja ohjusasiantuntija

### Rulonit

* Krulos – Ruloneiden johtaja
* Krok
* Rasp
* Vasarapää (Hammerhead)
* Antor
* Skate
* Lokus

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  Dino Riders 1 (1988) Elitisti.net. Viitattu 19.3.2008.
**Heikki Kymäläinen** (18. maaliskuuta 1938 Viipuri – 25. huhtikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen Yleisradion Radiouutisten politiikantoimittaja.

Kymäläinen kävi Työväen akatemian ja oli aluksi paikallislehden toimittajana Muhoksella ja sitten oululaisen Kaleva-lehden urheilu- ja politiikantoimittajana. Yleisradion radiouutisten toimittajaksi hän siirtyi vappuna 1968.

Kymäläinen oli politiikan erikoistoimittajana Yleisradiossa ja kommentoi muun muassa vaaleja 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Hän oli pääministeri Kalevi Sorsan luottotoimittaja ja toimitti pääministeri Rafael Paasion muistelmateoksen. Kymäläinen oli Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtajana 1970–1972.

Toimitustöitä
-------------

* Rafael Paasio: *Kun aika on kypsä*. Tammi, Helsinki 1980 ISBN 951-30-3905-6
* *Mauno Koivisto : koko kansan presidentti*. Tammi, Helsinki 1982, 4. painos 1983 ISBN 951-30-5578-7

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin Sanomat Muistot 25.4.2009
2. 1 2 3  Heikki Kymäläinen on kuollut, Yle uutiset kotimaa 25.4.2009
Velliá  
Βελλιά

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kozáni, Länsi-Makedonia, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 754 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
40° 17′ 07″ P, 21° 35′ 19″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Velliá** (kreik. Βελλιά, myös *Véllia*, Βέλλια) eli **Méllia** (Μἐλλια) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 754 metriä.

Velliá on Áskion vuorimassiivin jatke ja sijaitsee Kozánin alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Sen korkeimman huipun nimi on sama kuin itse vuorella. Muut korkeimmat huiput ovat Pýrgos (Πὐργος, 1 688 m) ja Traní Ráchi (Τρανή Ράχη, 1 505 m).

Lähteet
-------

1. ↑  Μέλλια-Βελλιά (Βέλλια ή Βίλια) *Πεζοπορία*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  The Askio Mountain *Πρόγραμμα Πίνδος*.  Arkistoitu 10.9.2016. Viitattu 15.8.2016.