recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lajitelma erilaisia leikkeleitä.
**Leikkele** (engl. *cold cuts*) on yleisimmin voileivän päällysteenä tai kylmänä alkuruokana syötävä ohueksi viipaloitu lihavalmiste. Myös kasviproteiinista valmistettuja viipaleita voidaan kutsua leikkeleiksi. Yhdysvalloissa termillä tarkoitetaan lisäksi myös juustoviipaleita.

*Kokolihaleikkeleitä* valmistetaan esimerkiksi kinkusta, paistista tai fileestä. *Kinkkuleikkele* tarkoittaa puolestaan leikkelettä, jonka valmistuksessa on käytetty kinkun lisäksi sidonta-ainetta kuten tärkkelystä tai proteiini- tai kuituvalmisteita ja jotka eroavat lisäksi leikkelemakkarasta hienonnusasteen sekä valmistusmenetelmän suhteen. Kinkkuleikkeleen valmistukseen saa käyttää vähäisessä määrin myös muuta sianlihaa.

Leikkeleitä valmistetaan myös makkarasta, jolloin tuotetta kutsutaan leikkelemakkaraksi.

*Kasvipohjaisena leikkeleenä* tai *kasvisleikkeleenä* markkinoidaan Suomessa esimerkiksi gluteenista tai soija- ja vehnäproteiinista sekä ruokaöljystä valmistetun kasvismakkaran viipaleita.

*Kalaleikkeleenä* markkinoidaan Suomessa esimerkiksi kalasta ja perunajauhosta valmistetun kalamurekkeen viipaleita.

*Leikkelelautanen* (engl. c*harcuterie board*) on lautanen, johon on koottu erilaisia leikkeleitä ja muita kylmänä nautittavia elintarvikkeita kuten esimerkiksi juustoa ja suolakeksejä. 

*Leikkelepöytä* on noutopöytä, jossa on tarjolla erilaisia leikkeleitä.

Katso myös
----------

* Leike

Lähteet
-------

* Lehmusoksa, Ritva & Muurinen, Pirjo: *Ruokasanakirja*. Jyväskylä Helsinki: Gummerus, 1998. ISBN 951-20-5156-7.
* Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.

### Viitteet

1. ↑  Kielitoimiston sanakirja *www.kielitoimistonsanakirja.fi*. Viitattu 2.1.2024.
2. ↑  cold cuts.
3. ↑  Kokolihaleikkeleet *www.hk.fi*. Viitattu 2.1.2024.
4. 1 2  Suositus eräiden kypsennettyjen lihavalmisteiden ja niiden tapaan käytettävien kasvipohjaisten tuotteiden nimeämisestä *Ruokavirasto*. Viitattu 2.1.2024.
5. ↑  MUU Kasvipohjainen Leikkele Paprika 150g | S-kaupat ruoan verkkokauppa *www.s-kaupat.fi*. Viitattu 2.1.2024.
6. ↑  Bon Soya 100g savustettu ja viipaloitu salaminmakuinen kasvisleikkele. | S-kaupat ruoan verkkokauppa *www.s-kaupat.fi*. Viitattu 2.1.2024.
7. ↑  Leikkala- Leppäsavustettu kalaleikkele, savu 100G | S-kaupat ruoan verkkokauppa *www.s-kaupat.fi*. Viitattu 2.1.2024.
8. ↑  Nerokasta! Katin helppo leikkelelautanen sopii täydellisesti pikkujoulu- ja joulupöytään *mtvuutiset.fi*.  27.11.2021. Viitattu 2.1.2024.
9. ↑  Grönros, Eija-Riitta (päätoim.): *Kielitoimiston sanakirja*. Osa 2, s. 46, hakusana leikkelepöytä. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2007. ISBN 978-952-5446-20-3. Kirjan verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leikkele** Wikimedia Commonsissa
**Pyhämaan uhrikirkko** on vuosina 1647–1652 rakennettu torniton pitkäkirkko Pyhämaassa Uudessakaupungissa. Puukirkko on parhaiten säilyneitä 1600-luvun kirkkoja Suomessa. Pyhämaan uhrikirkon vieressä sijaitsee vuonna 1804 valmistunut Pyhämaan uusi kirkko.

Kirkko on tunnettu maalauksistaan, jotka ovat merkittävä osa Suomen 1600-luvun taidehistoriaa. Kirkkosalin katon ja seinien runsaat liimavärimaalaukset on luultavasti tehty maalarimestari Christian Wilbrandtin johdolla 1667. Barokkihenkisiä ja kuvakudosmaisia maalauksia on hirsiseinien ja laakean tynnyriholvin ohella kuorikaiteen yläosassa. Seinissä kuvataan Raamatun tapahtumia, holvissa taas kukkaseppeleiden ympäröimiä pulleita enkeleitä. Väleissä on kukkaköynnöksiä ja hedelmäryhmiä.

Pyhämaan uhrikirkko sijaitsee vanhan purjehdusväylän varrella. Tasaleveän suorakaiteenmuotoisen kirkkohuoneen alttaripääty on kolmitaitteinen. Kuori on erotettu muusta kirkosta alaosastaan hirsistä salvotulla kuorikaiteella. Välissä on kapeista balustereista koostuva osa. Saarnastuoli on 1640-luvulta ja penkit 1700-luvulta, mutta niiden väritys on peräisin myöhemmältä ajalta.

Hirsiseinät on salvottu sulkanurkalle. Niitä peittää ulkopuolelta 1960-luvulla tehty tasaleveä punamullattu pystylaudoitus. Vesikaton länsipäähän on sijoitettu pieni kattoratsastaja. Kirkon sakaristo, asehuone ja kellotapuli purettiin 1800-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 541. 3. painos. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X.
2. 1 2 3 4  Museoviraston rekisteri Viitattu 16.5.2010
3. 1 2  Salokorpi, Asko: "Pyhämaa", *Arkkitehtuurinähtävyyksiä*, s. 80. 2. painos. Helsinki: Suomen rakennustaiteen museo & Otava, 1980. ISBN 951-1-04773-6.

Kirjallisuutta
--------------

* Karsikas, Auvo: Pyhämaan Luodon uhrikirkko : rakennus- ja kulttuurihistoriaa : raamatunkuvien uskonnollinen merkitys. 2000.
* Karsikas, Auvo: Pyhämaan uhrikirkon raamattukuvien uskonnollinen ja kirkkopoliittinen merkitys. 1999.
* Rancken, Aarne. Wilhelm.: Pyhämaan Luodon uhrikirkko. 1987.
* Salokangas, H. J.: Tietoja Pyhämaan luotoseurakunnan kirkon historiasta. 1908.

Aiheesta muualla
----------------

* Pyhämaan kirkot Museoviraston rekisteriportaalissa
* Pyhämaan uhrikirkko Retkipaikan esittelyssä
* F. M. Karrakoski : Pyhämaan uhri kirkolle, Kansan kuvalehti, 06.01.1933, nro 2, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Straight Edge -elämäntavan luonut Minor Threat esiintymässä Washingtonissa vuonna 1981.
Straight edge -elämäntyyliä ilmentäviä kangasmerkkejä.
**Straight edge** on elämäntapa ja alakulttuuri, jonka edustajat pidättäytyvät käyttämästä päihteitä (tupakkaa, alkoholia ja huumeita). Joskus tähän elämäntapaan liitetään myös veganismi, sekä eläinten oikeudet.. Suomessa Straight edge -aatteen kannattajia kutsutaan "streittareiksi". 

Straight edge -kulttuuriin liittyvät vahvasti musiikkityylit punk ja erityisesti hardcore punk. Straight edge on yksi hardcore punkin alalaji. Straight edge -liike kehittyi Minor Threat -yhtyeen sanoituksesta kappaleessa "Straight Edge", jossa liikkeen perusidea tuodaan esille. Siihen kuuluu myös punkille ominainen rasismin ja homofobian vastaisuus, feminismi sekä antitotalitarismi.*lähde?*

1980-luvulla aatetta musiikillisesti jatkoivat Yhdysvalloissa muun muassa Gorilla Bisquits, 7 Seconds, Judge, Youth Of Today ja Project X. 1990-luvulle tultaessa Straight edge ja siihen yhdistettävä eläinoikeusaate saivat uuden äänen metal-hardcore yhtye Earth Crisisin EP- ja albumijulkaisuista.

Streittariuden tunnus on kämmenselkään piirretty X-kirjain. Alun perin tällä merkinnällä järjestyksenvalvojat merkitsivät ovella punk-yhtyeiden keikoille pyrkineet alaikäiset, jolloin merkityille ei myyty alkoholia.

Straight edge -yhtyeitä
-----------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * 7 Seconds
* A Chorus of Disapproval
* Abhinanda
* xAFBx
* Amendment 18
* xBishopx
* Bold
* xCanaanx
* Carry On
* Casey Jones
* Chain of Strength
* Champion
* Cleansingxxx
* Culture
* xDeadlockx
* Down To Nothing
 | * Earth Crisis
* Eye For All
* Floorpunch
* Fugazi
* GHOSTxSHIP
* Good Clean Fun
* Gorilla Biscuits
* Have Heart
* In My Eyes
* Liferuiner
* xLooking Forwardx
* Make Move
* Maroon
* Mental
* Minor Threat
 | * Morning Again
* Nueva Ética
* xOne Choicex
* One Life Crew
* Outspoken
* Project X
* Racetraitor
* Raivoraittius
* Refused
* Rise Against
* xRepresentx
* Sairaat Mielet
* Saving Grace
* Side by Side
* Slapshot
* xSpecies Traitorx
 | * Suffokate
* Stand and Fight
* Stick To Your Guns
* Strife
* Ten Yard Fight
* To Kill
* Turn the Tide
* xTyrantx
* Unbroken
* Uniform Choice
* Until The End
* Vitamin X
* xThe Warx
* XTRMST
* Youth of Today
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Sam Sutherland: The Complicated Contradictions of Straight Edge Punk  heinäkuu 2006. Exclaim. Viitattu 21.10.2013. (englanniksi)
2. ↑  Josh Krist: White Punks on Hope  22. elokuuta 1996. Phoenix New Times.  Arkistoitu 13.10.2013. Viitattu 21.10.2013. (englanniksi)
3. ↑  Selvä ilta *HS.fi*. Viitattu 18.10.2016. [vanhentunut linkki]
4. ↑
5. ↑  Brian Cogan: *The Encyclopedia of Punk*. New York: Sterling. 2008. ISBN 978-1-4027-5960-4. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Straight edge** Wikimedia Commonsissa
**Marco Canola** (s. 26. joulukuuta 1988 Vicenza, Veneto) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Colnago - CSF Inox -joukkueessa 2012 ja edusti samaa tallia, sittemmin nimeltään Bardiani-CSF, vuoteen 2014. Kausilla 2015–2016 hän kilpaili UnitedHealthcare Pro Cycling Teamissa, 2017–2019 Nippo - Vini Fantini -joukkueessa ja vuodesta 2020 Gazprom-RusVelo-tallissa.

Canola voitti Italian ympäriajossa 2014 Rivarolo Canaveseen päättyneen 13. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Jackson Rodríguezin ja Angelo Tulikin.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2012
Tour de Langkawi, 7. etapin voitto
2014
Tirreno–Adriatico, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, 13. etapin voitto
2015
Critérium International, mäkikirikilpailun voitto
2016
Tour de Taiwan, pistekilpailun voitto
2017
Volta Limburg Classic, voitto
Tour of Japan, pistekilpailun sekä 2. 3. ja 5. etapin voitto
Tour of Utah, 7. etapin voitto
Coppa Agostoni, toinen
Japan Cup, voitto
2018
GP Industria & Artigianato, toinen
GP Kanton Aargau, kolmas
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa toinen
2019
Tour of Utah, 4. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marco Canola *Cycling Archives*. Viitattu 22.5.2017. (englanniksi)
2. ↑  Canolalle uran suurin voitto *Yle*.  23.5.2014. Viitattu 27.5.2014.
3. ↑  Marco Canola *Pro Cycling Stats*. Viitattu 17.8.2019. (englanniksi)
**Iyabode Ololade** (**Lola**) **Remilekun Odusoga** (ent. **Wallinkoski**, o.s. **Odusoga**, s. 30. kesäkuuta 1977 Turku) on suomalainen malli, juontaja ja Miss Suomi vuodelta 1996. Hän sijoittui vuoden 1996 Miss Universum -kilpailussa kolmanneksi. Vuonna 1997 hänet valittiin myös Miss Skandinaviaksi. Odusoga asuu Turussa.

Elämä
-----

Lola Odusogan äiti on suomalainen ja isä nigerialainen. Odusoga on 174 cm pitkä ja painoi missivuotenaan 54 kiloa. 

Missivuoden jälkeen Odusoga tuli tunnetuksi huumorintajuisesta esiintymisestään mainoksissa, joissa hän teki itse pilaa muun muassa ärräviastaan. Hän juonsi Seinäjoen Tangomarkkinat 1996. Odusoga valittiin vuonna 2000 Suomen turhimmaksi julkkikseksi Radiomafian äänestyksessä.

Vuonna 2007 Odusoga esiintyi *Ota tai jätä* -viihdeohjelman mobiilipelin juontajana. Hän toimi juontajana *Suomen kaamein kämppä* -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2012. Syyskuussa 2012 Odusoga alkoi juontaa Foxilla *Tanssi peppu pieneksi* -ohjelmaa. Hänellä oli rooli lokakuussa 2012 ensi-iltansa saaneessa *Vares – Pimeyden tango* -elokuvassa, jossa hän esittää Donna-nimistä naista.

Varsinais-Suomen kokoomus asetti Odusogan ehdokkaakseen vuoden 2015 eduskuntavaaleihin. Odusoga keräsi vaaleissa 1 050 ääntä, eikä tullut valituksi eduskuntaan. Vuonna 2019 hän osallistui *Selviytyjät Suomi* -ohjelmaan.

Perhe
-----

Odusoga oli naimisissa Jarkko Wallinkosken kanssa vuodesta 2005, mutta jätti erohakemuksensa toukokuussa 2015. Pariskunnalla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär ja vuonna 2006 syntynyt poika. Odusoga oli kihloissa keväästä 2020 vuoden 2022 maaliskuuhun, mutta pari piti suhteen yksityisenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lola vaihtoi sukunimensä - on jälleen Odusoga *Iltalehti*.  15.3.2016.  Arkistoitu 21.3.2016. Viitattu 16.3.2016.
2. ↑  1996 *pageantopolis.com*. Viitattu 5.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  Turhat julkkikset -voittajat
4. ↑  Lola Wallinkoski yllättää - pyrkii eduskuntaan *Ilta-sanomat*.  26.6.2014.  Arkistoitu 5.7.2014. Viitattu 26.6.2014.
5. ↑  Varsinais-Suomi - ehdokkaat
6. ↑  Iltasanomat viitattu 19.5.2015 (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Heini Kangasluoma: Lola Wallinkoski jälleen Karibialle: Lapset tottuneet poissaoloon  5.3.2014. mtv.fi.  Arkistoitu 19.6.2015. Viitattu 19.6.2015.
8. ↑  Lola Odusoga: Ero! *www.iltalehti.fi*. Viitattu 10.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lola Odusoga** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet
* Yle

 |

 |
Pooskerin saaristoSaanteen niemen koillisrantaa Pooskerin saariston Natura 2000 -alueella Ahlaisten Lanskatanlahdella lähellä Mäntykaria huhtikuussa 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
PoriSuomi |

Hallinto| Tyyppi | 
Natura 2000 -suojelualueView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pooskerin saaristo** on Natura 2000 -suojelualue Merikarvialla ja Porin Ahlaisissa. Natura-alueen sisälle jää sekä mantereeseen työntyviä suojaisia lahtia että ulkosaariston puuttomia luotoja. Metsähallituksen hallinnassa olevat osat Natura-alueesta ovat osa Selkämeren kansallispuistoa.

Alueen eteläosan muodostaa Karvianjoen vesistöön kuuluva Ahlaistenjoen suisto. Siihen liittyy kluuvijärven muodostava, maankohoamisen seurauksena merestä irti kuroutunut entinen merenlahti Mustalahti.

Mustalahteen ja Ahlaistenjokisuistoon liittyy pohjoisessa osittain harjuaineksesta muodostuva, metsäinen, osin hiekkarantainen, luode–kaakko-suuntainen Saanteen eli Sandön niemi. Sen jatkeena on ulkosaaristossa Merikarvian puolella samaan harjujaksoon kuuluva pitkä ja kapea Revelin saari.

Merikarvian rannikon mantereen ja siihen maankohoamisen myötä kiinni kasvaneen Pooskerin saaren väliin jää kirkasvetinen ja matala mutta rehevä Pooskerinlahti joka muodostaa suojaisan fladan. Lisäksi Natura-alueeseen kuuluu Pooskerin saaren itärannan niemiä ja saaria lahden länsirannalla.

Pooskerin luoteis- ja itäosissa on soraisia saaria, matalia ruovikkoisia lahtia ja katajaa kasvavia lehtoisia kumpareita sekä rantaniittyjä. Pooskerin luoteiskärjen viereen Isäntäviikin luona jää Pitkäkarin saari, jossa on sekä kalliota että lehtoa.

Pohjoisessa Pooskerin edustalla olevat Peipunkarit ovat matalia, hiekkarantaisia mutta lohkareisia saaria, joilla esiintyy nummea, hietikkoa ja somerikkoa. Rehevyyttä tuovat rantojen rakkolevä- eli hauruvallit.

Lähteet
-------

* Vilén, Risto: *Ahlaistenjokisuiston ja Mustalahden linnusto- ja viitasammakkoselvitys 2012*. Porin Ahlaisten vedet –hanke ja Genius Loci Luonto- ja kulttuuripalvelut Ky, 2012. Julkaisun verkkoversio Genius Locin sivuilla (viitattu 10.4.2016).

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Pooskerin saaristo  12.8.2013. Varsinais-Suomen ELY-keskus. Viitattu 10.4.2016.
2. ↑  Vilén 2012: 3.
3. 1 2  Vilén 2012: 3–4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pooskerin saaristo** Wikimedia Commonsissa

* Gummandooran ja Pooskerin saaristo *Luontoon.fi*. Metsähallitus.  Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 11.4.2016.
* Ahlaisten luontokohteet *VisitYyteri*. Porin seudun matkailu.  Arkistoitu 8.5.2016. Viitattu 11.4.2016.
Tukholman kaupunginteatteri Sergelin torilla.
**Tukholman kaupunginteatteri** (ruots. *Stockholms stadsteater*) on Tukholman kaupungin ylläpitämä laitosteatteri, joka on yleisömääriltään Ruotsin suurin. Teatteri perustettiin vuonna 1956, mutta ensimmäinen näytäntökausi toteutui vasta syksyllä 1960. Aluksi teatteri sijaitsi väliaikaisissa tiloissa *Folkets hus* -rakennuksessa kaupungin pohjoisella rautatientorilla (Norra Bantorget). Väliaikaistilat olivat kuitenkin lopulta käytössä melkein 30 vuoden ajan, kunnes vuonna 1990 teatteri sai uudet näyttämötilat Sergelin torin varrelta. Teatterin päänäyttämöt sijaitsevat siten nykyisin aivan Tukholman keskustassa, tunnetussa Kulturhuset-kulttuuritalossa.

Vuonna 2005 Tukholman kaupunginteatterin yleisömäärä oli yhteensä noin 450 000. Tukholman toiseksi suurin teatteri, Kuninkaallinen draamateatteri, jää yleisömäärissä selvästi jälkeen vuotuisilla alle 300 000:n kävijämäärillään. Kaupunginteatteri tuottaa vuosittain 30–40 näyttämöteosta, joita esitetään yhdeksällä eri näyttämöllä. Teatterin henkilökuntaan kuuluu monia suosittuja ruotsalaisnäyttelijöitä. Kaupunginteatterin palveluksessa on yhteensä noin 100 näyttelijää ja taiteellista henkilökuntaa yhteensä noin 140 henkeä.

Kaupunginteatterin johtaja on Maria Sid.

Näyttämöt
---------

* Stora scenen, Suuri näyttämö, 550 paikkaa
* Lilla scenen, Pieni näyttämö, 323 paikkaa
* Klarascenen 336 paikkaa
* Kafé Klara/Klara soppteater, kahvilateatteri
* Parkteatern, kesäajan puistonäyttämöt, vapaa pääsy
* Lagret, kaupunginteatteriin kuuluvan kokeellisen Unga Klara -teatterin näyttämö, 200 paikkaa
* Akvariet, kaupunginteatteriin kuuluvan kokeellisen Unga Klara -teatterin näyttämö, 90 paikkaa
* Skärholmen, Skärholmenin esikaupungissa toimiva näyttämö
* Bryggan, intiimi huoneteatterinäyttämö, 70 paikkaa

Lähteet
-------

1. ↑  Årsredovisning
2. ↑  Maria Sid on valittu Tukholman kaupunginteatterin johtajaksi Yle

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tukholman kaupunginteatteri**.
* Stockholms stadsteater (ruotsiksi)
**Jaycee Lee Dugard** (s. 3. toukokuuta, 1980) siepattiin 10. kesäkuuta 1991 hänen ollessaan 11-vuotias. Jaycee kidnapattiin autoon bussipysäkiltä South Lake Tahoessa, Kaliforniassa. Hän oli siepattuna 18 vuotta, ennen kuin pääsi vapaaksi. Dugard sai vankeusaikanaan kaksi lasta, Angelin (s. 1994) ja Starletin (s. 1997).

Jayceen siepanneen Phillip Garridon pidätyskuva.
Sieppaukseen osallistuneen, Phillip Garridon vaimon, Nancy Garridon pidätyskuva.

Kaappauksen vuodet
------------------

Takapiha, jossa Jaycee vietti 18 vuotta vangittuna.
Jaycee asui Garridojen takapihalla teltassa 18 vuotta. Nancy (s. 1955) ja Philip Garrido (s. 5. huhtikuuta 1951) pitivät Jayceeta kurjissa oloissa. Takapiha oli ahdas ja täynnä romuja. Philip raiskasi Jayceeta useita kertoja. Philip Garrido sanoi, että "perheen" tarina oli sydäntä lämmittävä, että hän oli muuttanut tapansa täysin ja että hän ja Nancy rakastavat "lapsiaan". Jayceen lapset itkivät, kun Garridot pidätettiin.

Tuomiot
-------

Phillip Garrido tuomittiin kesäkuussa 2011 yhteensä 431 vuodeksi vankeuteen. Nancy Garrido sai elinkautisen, jota hänen pitää istua vähintään 36 vuotta.

Lähteet
-------

1. ↑  11-vuotiaana kidnapattu tyttö löytyi 18 vuoden jälkeen  28.8.2009. Uusi Suomi. Viitattu 18.10.2010.
2. ↑  Jaycee Lee Dugard abductor Phillip Garrido 'wanted cute blonde girl'  12.9.2009. Telegraph. Viitattu 3.6.2011.
3. ↑  Meet Phillip Craig Garrido  27.8.2009. True Crime Report. Viitattu 3.6.2011.
4. ↑  Phillip Garrido: Jaycee Dugard's Girls "Slept in My Arms Every Single Night" *www.cbsnews.com*. Viitattu 2.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  Jaycee Lee Dugard's Daughters Cried When Their Father, Phillip Garrido, Was Arrested *www.cbsnews.com*. Viitattu 2.4.2022. (englanniksi)
6. ↑  Jaycee Dugard kidnap: Victim rues 'stolen life'  2.6.2011. BBC. Viitattu 3.6.2011.
7. ↑  Jayceen sieppaajille pitkät vankeustuomiot  2.6.2011. Iltalehti. Viitattu 3.6.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jaycee Lee Dugardin sieppaus** Wikimedia Commonsissa
Ritarikunnan tunnuksia
**Pyhän Yrjön voiton ritarikunta** (georg. წმინდა გიორგის სახელობის გამარჯვების ორდენი, *Ts’minda Giorgis sakhelobis gamardžvebis ordeni*) on georgialainen ritarikunta, joka perustettiin 24. kesäkuuta 2004. Sitä myönnetään tunnustuksena henkilöille, jotka ovat osallistuneet Georgian voittoihin. Saajan ei tarvitse olla Georgian kansalainen. Kunniamerkin lisäksi ritarikuntaan nimetyt henkilöt saavat kertaluontoisen 6000 larin rahapalkkion.

Georgian kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä Pyhän Yrjön voiton ritarikunta on toiseksi korkea-arvoisin.

Ritarikunnassa on yksi luokka:

* ritarikunnan nauha

Lähteet
-------

1. ↑  St. George's Order of Victory *wawards.org*. Viitattu 12.9.2023.
2. ↑  State Awards Issued by Georgian Presidents in 2003-2015 *Institute for Development of Freedom of Information*.  2023. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  სახელმწიფო ჯილდოები და პრემიები *Administration of the President of Georgia*.  2023. Viitattu 12.9.2023. (georgiaksi)
4. ↑  St. George's Victory Order *medalbook.com*.  2023. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
**Ammattiopisto Spesia** on eri puolilla Suomea toimiva ammatillinen erityisoppilaitos. Spesia kouluttaa nuoria ja aikuisia, jotka tarvitsevat yksilöllistä tukea opintoihinsa. 

Spesian päätoimipaikat ovat Jyväskylä, Järvenpää, Pieksämäki ja Turku. Spesia järjestää koulutusta myös useilla muilla paikkakunnilla. Noin 1 500 opiskelijan Spesia on Suomen toiseksi suurin ammatillinen erityisoppilaitos Ammattiopisto Luovin jälkeen.

Toiminta
--------

### Valmentavaa ja tutkintotavoitteista koulutusta

Spesia tarjoaa sekä valmentavaa että tutkintoon johtavaa ammatillista koulutusta opiskelijoille, jotka tarvitsevat oppimiseensa ja opinnoista suoriutumiseen yksilöllistä tukea. Tuen tarve voi liittyä esimerkiksi oppimisvaikeuksiin, fyysisiin rajoitteisiin, sairauteen tai sosiaalisiin haasteisiin. Opiskelu on käytännönläheistä ja tapahtuu pienissä ryhmissä. 

Koulutustarjontaan kuuluu: 

* TUVA, tutkintokoulutukseen valmentava koulutus
* TELMA, työhön ja itsenäiseen elämään valmentava koulutus
* tutkintotavoitteinen koulutus, ammatilliset perustutkinnot

Spesiaan voi hakea joko yhteishaussa helmi-maaliskuussa tai jatkuvan haun kautta ympäri vuoden. 

### Erityisen tuen asiantuntijapalveluita

Ammattiopisto Spesia toimii myös ammatillisen erityisopetuksen palvelu- ja kehittämiskeskuksena. Spesia Asiantuntijapalvelut järjestää koulutuksia ja konsultaatiota opetus- ja ohjausalan ammattilaisille, työnantajille sekä muille erityistä tukea tarvitsevien parissa työskenteleville.

Historia
--------

Ammattiopisto Spesia syntyi vuonna 2018, kun Bovallius-ammattiopisto ja Validia Ammattiopisto yhdistyivät. Oppilaitoksen ylläpitäjäksi perustettiin vuoden 2017 alussa Ammattiopisto Spesia Oy, jonka omistajia ovat Invalidiliitto (57 %) ja S. ja A. Bovalliuksen säätiö sr‎ (43 %). 

S. ja A. Bovalliuksen säätiö on järjestänyt ammatillista koulutusta vuodesta 1905 alkaen ja Invalidiliitto vuodesta 1942. Ammattiopisto Spesian juuret ulottuvat myös Kuhankosken erityisammattikouluun (Laukaa) ja AURA-instituuttiin (Turku), jotka yhdistyivät Bovallius-ammattiopistoon vuonna 2009.

Katso myös
----------

* Ammatillinen erityisopetus
* AMEO ammatilliset erityisoppilaitokset Suomessa

Lähteet
-------

1. 1 2  Ammatiopisto Spesia *Ammattiopisto Spesia*. Viitattu 24.10.2022.
2. ↑  Opintopolku *opintopolku.fi*. Viitattu 24.10.2022.
3. ↑  Bovallius-ammattiopisto ja Validia Ammattiopisto yhdistyvät uudeksi oppilaitokseksi Ammattiopisto Spesia. Viitattu 4.1.2018.
4. ↑  Virtanen, Jaana: Invalidiliiton ja Bovallius-säätiön koulutus yhteiseen osakeyhtiöön *Savon Sanomat*.  21.12.2016. Viitattu 18.1.2017.
5. ↑  Uuden ammattiopiston nimeksi Spesia, Validia. Viitattu 8.3.2017.
6. ↑  Historian havinaa *Ammattiopisto Spesia*.
Turun arkkihiippakunnan piispan vaakuna.Turun arkkihiippakunnan piispan vaakuna.
**Turun arkkihiippakunnan piispa** johtaa Turun arkkihiippakuntaa, jossa on poikkeuksellisesti kaksi piispaa: arkkihiippakunnan piispa ja arkkipiispa. Arkkihiippakunnan piispa johtaa tuomiokapitulia ja vastaa 43:ta arkkihiippakunnan seurakunnasta. Arkkipiispa keskittyy enemmän kirkon yhteisiin ja kansainvälisiin asioihin, arkkihiippakunnassa hänen ensisijaiseen vastuualueeseensa kuuluu 17 seurakuntaa. 

Turun arkkihiippakunnan piispa on Mari Leppänen, joka vihittiin virkaan 7. helmikuuta 2021. Turun arkkihiippakunnan edellinen piispa oli Kaarlo Kalliala, joka oli piispana 2010–2021. .

Piispat
-------

| piispa | virka-aika | lisätietoa |
| --- | --- | --- |
|  | Ilkka Kantola | 1998–2006 |  |
|  | Kari Mäkinen | 2006–2010 | arkkipiispa 2010–2018 |
|  | Kaarlo Kalliala  | 2011–2021 |  |
|  | Mari Leppänen | 2021– |  |

Lähteet
-------

1. 1 2  Vähämäki, Hannu: Mari Leppänen valittiin Turun arkkihiippakunnan piispaksi *Yle Uutiset*.  3.12.2020. Viitattu 3.12.2020.
2. ↑  Kaarlo Kalliala on uusi Turun piispa *fleim.fi*.  Arkistoitu 6.11.2010. Viitattu 28.10.2010.
**MixRadio** oli japanilaisen Linen suunnittelema suoratoistopalvelu, joka perustui valmiiksi luotuihin soittolistoihin.
Palvelu oli saatavilla jokaiseen Microsoft Mobile-älypuhelimeen, Androidille, iOS:lle sekä Nokia Lumia 2520 tablettiin, ja se oli ilmainen. Ennen lakkautusta MixRadion omisti japanilainen Line.

MixRadio perustui yli 300 valmiiksi luotuun soittolistaan, jotka sisältivät yhteensä yli 30 miljoonaa kappaletta. Soittolistoissa soitettiin kappaleita satunnaisessa järjestyksessä eikä niiden järjestystä voi siten päättää. Kappaleiden yli voi kuitenkin rajatussa määrin hyppiä. Kun ylihyppäyksiä on tullut tunnissa kuusi menee "seuraava"-nappi pois päältä. Se tulee käyttöön taas tunnin päästä.

Soittolistoja on moneen eri tyyliin. On esimerkiksi metallimusiikin- kesäfestareiden- artistien luomia- ja kaikkien aikojen suosituimmat-soittolistoja.

MixRadiossa voi myös luoda artistikanavia, joissa soitetaan valittujen artistien ja niiden kaltaisten artistien musiikkia.

Palvelussa oli ominaisuus, joka löytää käyttäjää lähellä olevat keikat. Palvelun avulla pystyi ostaa liput keikalle ja se opasti käyttäjän jopa keikkapaikalle.

MixRadiossa oli mahdollista ladata puhelimeen tallennettavaksi neljä offline-soittolistaa. Tällöin näiden kuunteluun ei tarvittu nettiyhteyttä.

MixRadiosta oli saatavilla myös maksullinen versio, MixRadio+. Se salli hyppäämisen kappaleiden yli niin paljon kuin halusi ja offline-soittolistoja pystyi lataamaan niin paljon kuin halusi. MixRadio+ päättyi Microsoftin ostettua palvelun.*lähde?*

Nokia-kaupan johdosta MixRadio siirtyi Microsoftille. Microsoft eriytti palvelun ja myi sen japanilaiselle Line-pikaviestipalvelun omistajalle.

Helmikuussa 2016 uutisoitiin MixRadion lopettamisesta.

Lähteet
-------

* Tällainen on Nokian uusi ilmainen musiikkipalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Testissä Nokia Musiikki+ – erilainen musiikkipalvelu puhelimeen (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Microsoft myy Lumioiden musiikkipalvelun *taloussanomat.fi*.  18.12.2014. Viitattu 29.3.2016.
2. ↑  Nokian "Spotifyn-tappajan" taru päättyi tänään *digitoday.fi*.  16.2.2016. Viitattu 29.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* MixRadion kotisivut
**Paholaisen kirjeopisto** (*The Screwtape Letters*) on brittiläisen kirjailijan C. S. Lewisin kaunokirjallinen läpimurtoteos, joka ilmestyi 1942. Se on ilmestynyt kahtena suomennoksena. Tyyni Tuulion suomennos ilmestyi 1950, Taneli Junttilan 2007.

Teos on kirjekokoelma, jossa demonien hallinto-osaston kansliapäällikkö Pora (engl. Screwtape) luennoi harhaanjohtamisen taidosta nuorelle veljenpojalleen Koiruoholle (Tuulion käännöksessä Mali). Suomennoksen loppuun on liitetty Lewisin The Saturday Evening Post -lehdessä julkaisema Poran poliittisesti värittynyt tervehdyspuhe Nuorten pirujen korkeakoulussa *Screwtape Proposes a Toast*.

Ateistista kristityksi kääntyneen Lewisin toi laajemman yleisön tuntemaksi toisen maailmansodan aikana juuri *Paholaisen kirjeopisto*, jossa paholaisen kiusaama romaanihenkilö menee Englannin kodinturvajoukkoihin ja pommitusten raivaajaksi. Tuonaikaisten lukijoiden oli helppo samastua häneen ja pelkuruuteen, joka on yksi teoksen avaimia moraalisen maailman löytämiseen.

Teoksessa käydään sotaa kahdella tasolla, toisaalta konkreettista sotaa Saksaa vastaan, toisaalta sotaa käyvät keskenään jumalalliset ja demoniset henkivallat.

Lewis kirjoittaa teoksen myöhempien painosten alkusanoissa, kuinka hän ahdistui äärimmilleen kirjoitusvaiheessa Poran ja Koiruohon maailmasta ja ajatuksista eikä siksi voinut silloin ajatella jatko-osan kirjoittamista. Teoksen lyhyt jatko, *Screwtape Proposes a Toast*, ilmestyi kuitenkin Saturday Evening Postissa vuonna 1959.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  J. O. Hiltunen, Klassikko: Paholaisen oppipoika Kiiltomato.net
2. ↑  Sylvaniachristian.com
**Pakistanin senaatti** (urduksi ‏ایوانِ بالا پاکستان‎, *Aivān-e Bālā Pākistān*, engl. *Senate of Pakistan*) on Pakistanin parlamentin ylähuone, joka koostuu 104 edustajasta. Kansalaisten sijaan senaatin tehtävä on edustaa Pakistanin provinsseja ja muita alueita. Erona alahuoneeseen, kansalliskokoukseen, senaattia ei voi hajottaa..

Senaatin paikat jaetaan provinssien kesken. Lisäksi paikkoja on kiintiöity ammattisenaattoreille, islaminoppineille, naisille ja muiden uskontojen edustajille..

|  | Yleiset paikat | Teknokraattien 
ja ulaman paikat | Naisten paikat | Ei-muslimien paikat | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  **Balochistan** | 14 | 4 | 4 | 1 | 23 |
|  **Khyber Pakhtunkhwa** | 14 | 4 | 4 | 1 | 23 |
|  **Punjab** | 14 | 4 | 4 | 1 | 23 |
|  **Sindh** | 14 | 4 | 4 | 1 | 23 |
| **Pääkaupunkialue** | 2 | 1 | 1 | 0 | 4 |
| **Heimoalue** | 8 | 0 | 0 | 0 | 8 |
| ***Koko maa*** | ***66*** | ***17*** | ***17*** | ***5*** | ***104*** |

Historia
--------

Itsenäistymisen jälkeen Pakistanissa oli yksikamarinen parlamentti. Vuonna 1973 voimaan astunut perustuslaki teki parlamentista kaksikamarisen. Aluksi senaatin koko oli 45, mutta sitä kasvatettiin vuosina 1977, 1985 ja 2002.

Vuodesta 2003 lähtien vaalit on pidetty kolmen vuoden välein. Yhden senaattorin kausi kestää kuusi vuotta. Senaatin vaaleissa valitaan vain puolet senaattoreista kerrallaan..

Viimeisimmät vaalit
-------------------

Vaatimukset senaattoreille ovat samat kuin kansalliskokouksen edustajallekin eli näiden tulee olla Pakistanin kansalaisia, rekisteröityneitä ja hyvämaineisia äänestäjiä. Senaattorien tulee kuitenkin olla vähintään 30-vuotiaita..

Viimeisimmät vaalit pidettiin 3. maaliskuuta 2018. Isoja teemoja vaaleissa olivat Balochistanin levottomuudet ja kansanpuolueesta eläköityvien senaattorien iso määrä.. PML-N säilytti asemansa suurimpana puolueena.

Lähteet
-------

1. 1 2  National Parliaments: Pakistan  2020. Library of Congress. Viitattu 26.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Senate of Pakistan *www.senate.gov.pk*. Viitattu 26.11.2020.
3. ↑  Senate of Pakistan *www.senate.gov.pk*. Viitattu 26.11.2020.
4. 1 2  History of the Senate *The Nation*.  3.3.2018. Viitattu 26.11.2020. (englanniksi)
5. ↑  Parliamentary Detail *www.cpahq.org*. Viitattu 26.11.2020. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Elections in Pakistan: 2018 Senate Elections *www.ifes.org*. Viitattu 26.11.2020. (englanniksi)
7. ↑  Deutsche Welle (www.dw.com): Pakistani ruling party gains control of senate | DW | 03.03.2018 *DW.COM*. Viitattu 26.11.2020. (englanniksi)
**Tapa tuomari!** (*Les Arbitres*, kansainvälisessä levityksessä myös *Kill the Referee*) on belgialaisten Yves Hinantin ja Jean Libonin tuottama jalkapalloaiheinen dokumenttielokuva vuodelta 2009. Elokuvassa seurataan vuoden 2008 EM-kilpailuiden erotuomarien elämää kentällä ja sen ulkopuolella ja käsitellään erotuomarien vaativassa tehtävässään kokemia paineita.

Elokuvassa esitetään muun muassa englantilaisen Howard Webbin Itävalta–Puola-ottelun lisäajalla Puolaa vastaan tuomitsema rangaistuspotku, jolla isäntämaa tasoitti ottelun. Webb ja hänen perheensä saivat tapauksen jälkeen tappouhkauksia ja jopa Puolan pääministeri Donald Tusk sanoi "halunneensa tappaa". Lähikuvassa elokuvassa ovat myös sveitsiläisen Massimo Busaccan, espanjalaisen Manuel Mejuto Gonzálezin, ruotsalaisen Peter Fröjdfeldtin ja italialaisen Roberto Rosettin johtamat erotuomarinelikot, Euroopan jalkapalloliiton erotuomarikomitea ja erotuomarien perheet.

Elokuvan ensiesitys oli 10. elokuuta 2009 Locarnon elokuvajuhlilla. Suomenkielisissä yhteyksissä elokuva on esitetty DocPoint-dokumenttielokuvafestivaalilla 28. tammikuuta 2010 ja televisiossa Yle TV2:n *Dokumenttiprojekti*-ohjelmapaikalla 27. kesäkuuta 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Polish PM "wanted to kill Howard Webb"  13.6.2008. ESPN Soccernet. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  International Referees at the Locarno Film Festival  8.8.2009. Festival del film Locarno.  Arkistoitu 22.8.2009. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Kill the Referee DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali.  Arkistoitu 8.1.2010. Viitattu 29.6.2010.
4. ↑  Dokumenttiprojekti: Tapa tuomari!  21.6.2010. Yleisradio. Viitattu 29.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuvan esittely Locarnon elokuvafestivaalin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Greenwich** ['ɡrɛnɪtʃ] on kunta (*town*) itäisessä Connecticutin Fairfieldin piirikunnassa, Yhdysvalloissa. Greenwichissä asuu 13 287 asukasta, joiden keski-ikä on 42,3 vuotta. Tämä on 1,3 vuotta korkeampi kuin koko Connecticutin keskiarvo.

Väestö
------

Greenwichin väkiluku on 13 287, joista 60 prosenttia on 16-64-vuotiaita, 22 prosenttia alle 18-vuotiaita ja 18 prosenttia yli 65-vuotiaita. 7,8 prosenttia asukkaista asuu köyhyydessä. 27,5 prosenttia on ulkomailla syntyneitä, ja yleisimmät syntymämaat Yhdysvaltojen jälkeen on Intia, Jamaika ja Meksiko. Myös Suomesta on muuttanut 238 ihmistä Greenwichiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Census profile: Greenwich, CT *Census Reporter*. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  U.S. Census Bureau QuickFacts: Greenwich CDP, Connecticut *www.census.gov*. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Greenwich, CT | Data USA *datausa.io*. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Greenwich (Connecticut)** Wikimedia Commonsissa
Osmo Lampinen
**Osmo Lampinen** (9. marraskuuta 1948 – 7. huhtikuuta 2021) oli suomalainen dosentti ja valtiotieteen tohtori. Hänen väitöskirjansa käsitteli tieteen ja politiikan suhdetta sekä tutkimustiedon hyödyntämistä poliittisessa päätöksenteossa. Lampisesta kehkeytyi yhteiskunnallinen keskustelija, erityisalana koulutuspolitiikka. *Tiedepolitiikka*-lehden päätoimittajana hän toimi 1992–1999.

Osmo Lampinen vietti nuoruutensa Outo­kummussa. Ylioppilastutkinnon hän suoritti Lahden lyseossa vuonna 1968. Yliopisto-opinnot Lampinen suoritti Helsingin yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1992, ja hänen väitöskirjansa nimi oli *The utilization of social science research in public policy*.

Lampinen on työskennellyt opetusministeriön virkamiehenä. Hänen päätyökseen muodostui ammattikorkeakoulujen luominen ja perustaminen. Lampinen toimi myös sekä Vantaan väli­aikaisen ammatti­korkea­koulun että Humanistisen ammatti­korkea­koulun rehtorina.

Ammattikorkeakoulun luomistyö kiteytyi duaalimalliin, missä ammattikorkeakoulut ovat ammattisuuntautuneina tasavertaisia yliopistojen tieteellisen painotuksen kanssa. Duaalimalli sai vaikutteita sekä keskieurooppalaisista että amerikkalaisista korkeakoulujärjestelmistä. Työskentely OECD:n sihteeristössä (1982) loi perustan kansainväliselle näkemykselle.

Eräs merkkipaalu on Osmo Soininvaaran kanssa kirjoitettu teos *Suomi 1980-luvulla, Pehmeän kehityksen tie*. Kirjassa korostuvat ekologinen ja sosiaali­poliittinen näkökulma. Kansalais­palkan luominen oli siinä keskeisenä ajatuksena. Erityisen mielenkiinnon kohteena Lampisella on ollut Unkarin historia, yhteiskunta ja kulttuuri. Aiheesta hän kirjoitti teoksen unkarilaisista vähemmistöistä maan ulkopuolella.

Kirjallisuus
------------

* Lampinen Osmo. Romanian unkarilaiset, WSOY 1989
* Lampinen Osmo. Mitkä kumman ammattikorkeakoulut? Tiedepolitiikka 2/1989.
* Lampinen Osmo & Mäkelä Keijo. Laaja vai suppea ammattikorkeakoulu? Korkeakoulutettujen 60%:n tavoiteosuuden analyysi, ammattirakenne-ennakointi. Opetusministeriö, Korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osasto, Muistio no 8, 1995.
* Lampinen Osmo (toim.), Ammattikorkeakoulut vaihtoehto yliopistolle, Gaudeamus 1995
* Lampinen Osmo & Savola Marita. Ammattikorkeakoulujen syntyvaiheet, Suomessa teoksessa Lampinen O. Ammattikorkeakoulut vaihtoehto yliopistolle, Gaudeamus 1995.
* Lampinen Osmo. Higher professiona edeucation in USA. Opetusministeriö 1998.
* Lampinen Osmo. Suomen koulutusjärjestelmän kehitys. Gaudeamus 2000.
* Lampinen O. Unkarilaiset Itävalta-Unkarin seuraajavaltioissa. Teoksessa Huotari & Vehviläinen "Unkari, maa, kansa, historia. Jyväskylä 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Rajakallio, Keijo & Ratilainen, Timo & Ravantti, Eero: Osmo Lampinen 1948–2021 - Muistot *HS.fi*.  7.6.2021. Viitattu 15.6.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Tiibetin taiteen keskus** on Loimaan Alastarolla sijaitseva taidemuseo. Museo sijaitsee Ylhäisten vanhan kansakoulurakennuksen tiloissa. Taidekeskuksen yhteydessä toimii myös dharmakeskus, jossa opetetaan meditaatiota ja joogaa. Keskuksen taustalla toimii Buddhalainen Dharmakeskus -yhdistys, jonka kotipaikkakunta on Helsinki.

Taidekeskuksen esineistö koostuu tiibetiläistä thangka-maalauksista, erilaisista rituaalisista esineistä sekä patsaita ja koruja. Kaikki näytteillä olevat esineet ovat pääsääntöisesti peräisin Nepalista ja niitä on hieman yli 200. Kokoelman kullatut patsaat on valmistettu pronssista.. Kokoelman keräämisen aloitti taiteilija, muusikko ja meditaatio-opettaja Pekka Airaksinen vuonna 1974. Itse taidekeskus on avattu kesäkuussa 2017. Dharmakeskus on sijainnut samassa rakennuksessa jo kauemmin, mutta se piti pitkään matalaa profiilia osittain kirkon negatiivisten asenteiden vuoksi, vaikkei ollutkaan täysin suljettu ulkopuolisilta..

Lähteet
-------

1. ↑  Tätä näkyä ei Loimaalla kuvittelisi näkevänsä keskellä Alastaron viljavainioita – Tiibetin taiteen keskus on todellinen "oho" *Satakunnan Kansa*.  30.6.2018. Viitattu 30.11.2020.
2. 1 2  Salaperäinen buddhakoulu avasi ovensa: Loimaalla toimii Suomen ainoa Tiibetin taidekeskus *Yle Uutiset*. Viitattu 30.11.2020.
3. ↑  Buddhalainen Dharmakeskus *www.uskonnot.fi*.  Arkistoitu 21.1.2021. Viitattu 30.11.2020.
4. ↑  Kokoelma – Tiibetin taiteen keskus *tiibetintaiteenkeskus.fi*. Viitattu 30.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiibetin taiteen keskuksen kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Tiibetin taiteen keskus (Q104150461)ohje |
| --- |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
|  |

 |
Madridin kuninkaallinen palatsi kuvattuna Plaza de la Armeríalta.
**Palacío Real de Madrid** on Espanjan kuninkaan virallinen virka-asunto, joka sijaitsee maan pääkaupungissa Madridissa. Kuningas Felipe VI perheineen ei asu palatsissa, vaan on valinnut kodikseen pienemmän, Madridin laitamilla sijaitsevan La Zarzuelan palatsin. Kuninkaallinen palatsi toimii lähinnä valtiollisten juhlatilaisuuksien pitopaikkana.

Palatsi sijaitsee Madridin keskustan länsiosassa Calle de Bailénin varrella, paikalla jolle Córdoban emiiri Muhammad I alun perin rakennutti linnoituksen 800-luvulla. Kastilian kuningas Alfonso VI valloitti linnoituksen vuonna 1085. 1500-luvulla paikalle rakennettiin linna (*Antiguo Alcázar*), joka tuhoutui tulipalossa jouluaattona 1734. Kuningas Filip V määräsi uuden palatsin rakennettavaksi samalle paikalle. Rakennustyöt suoritettiin vuosina 1738–1755 arkkitehti Juan Bautista Sachettin johdolla. Kuningas Kaarle III muutti palatsiin vuonna 1764.

Palatsi on 135 000 neliömetrin alallaan ja yli 2 800 huoneellaan suurin Länsi-Euroopassa. Se on sisustettu muun muassa Goyan, Velázquezin, El Grecon, Rubensin, Tiepolon, Mengsin ja Caravaggion teoksilla. Palatsi sisältää myös useita historiallisesti arvokkaita kuninkaallisia kokoelmia, kuten asekokoelman 1200-luvulta ja maailman suurimman Stradivarius-soitinkokoelman, sekä kuvakudos-, posliini- ja huonekalukokoelmia.

Palatsista länteen aukeavat Manzanaresjoen laakso ja Campo de Moron puutarhat. Itäpuolella sijaitsevat Plaza de Oriente, jolla on rivissä Espanjan kuninkaiden ja kuningattarien patsaita, ja Teatro Real, Madridin kuninkaallinen oopperatalo. Etelässä ovat palatsin pienempien siipien ympäröimä Plaza de la Armería ja Almudenan katedraali.

Kuvia
-----

* Pohjoinen julkisivuPohjoinen julkisivu
* Plaza de la ArmeríaPlaza de la Armería
* Itäinen julkisivu (etualalla Plaza de Oriente)Itäinen julkisivu (etualalla Plaza de Oriente)
* VahdinvaihtoVahdinvaihto
* KeskuspatioKeskuspatio
* PääportaikkoPääportaikko
* ValtaistuinsaliValtaistuinsali
* Valtaistuin valtaistunsalissaValtaistuin valtaistunsalissa
* PäivällissaliPäivällissali
* Kuninkaallinen asekammioKuninkaallinen asekammio
* BiljardisaliBiljardisali
* Jardines De SabatiniJardines De Sabatini

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palacio Real de Madrid** Wikimedia Commonsissa

* Patrimonio Nacional (Arkistoitu – Internet Archive)
* SPAIN.INFO
**San Sebastián** oli Espanjan laivaston vuonna 1783 vesille laskettu kaksikantinen 76-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 1782 Pasajesista. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1783 ja otettiin palvelukseen 1783 päällikkönään Felipe López de Carrizosa. Sen valmisti Vincente Pló Gautierin *sistema francésin* mukaan. Sen valmistuskustannukset olivat 4,7 miljoonaa realesia.

Palvelus
--------

Alus saapui 9. huhtikuuta 1784 Ferrolista *San Fermínin* kanssa Cádiziin, mistä se lähti 5. toukokuuta Cartagenaan päällikkönään José Bustillo y Gómez. Aluksen päällikkönä oli Algerian sotaretkelle, jolloin kaupunkia ammuttiin tykein, Barceló. Tammikuussa 1785 alus saapui Ferroliin Cádizista, missä se siirrettiin reserviin. Alus oli 1786 huollettavana.

Huhtikuussa 1788 alus oli Cádizissa José de Córdovan johtaman koelaivueen harjoituksissa. Se oli edelleen vuonna 1790 Cádizissa, mistä alus lähti 19. toukokuuta 1791 Ferroliin reserviin sijoitettavaksi *Magnánimon* ja *San Fermínin* kanssa. Alus oli 1793 Ferrolissa reservissä.

Alus lähti 12. helmikuuta 1794 Cartagenasta Cádiziin liittyäkseen José de Córdovan laivastoon, jonka mukana se lähti syyskuussa Cádizista. Alus palasi marraskuussa Cádiziin, mistä se lähti vielä saman kuukauden aikana Ferroliin reserviin sijoitettavaksi.

Alus lähti 1. helmikuuta 1795 Cádizista liittyäkseen Rosasinlahdella ja Máhonissa Lángaran laivastoon. Se lähti 6. marraskuuta Cartagenasta Cádiziin, jonne se saapui kaksi päivää myöhemmin liittyen Morenon laivastoon. Joulukuussa alus oli kuparoitavana ja sijoitettiin tammikuussa 1796 Cádizissa reserviin.

Alus lähti 8. helmikuuta 1798 Cádizista Mazarredon laivastossa takaa-ajamaan Cádizia piirittäneitä Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia.

Toukokuussa 1799 Ranskan laivasto lunasti aluksen korvauksena *Revolutionista* (ex-*Censeur*), joka oli sopimaton Cádiziin. Alus nimettiin tilapäisesti *Saint Sébastieniksi*. Alus nimettiin virallisesti Brestissä 31. heinäkuuta *Allianceksi*. Elokuussa 1807 alus todettiin lahonneeksi ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Winfield et al 2023 s. 154-155

*San Fermín* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *San Fermín* - *San Sebastián* |
| Edeltäjä: *San Eugenio* – Seuraaja: *Bahama* |
**Nummen osuusmeijeri** oli vuosina 1905-1985 toiminut osuusmeijeri Nummella, Uudellamaalla. Meijeri sijaitsi Saukkolan kylässä kivisessä jugend-tyylisessä rakennuksessa ja Nummen entistä osuusmeijeriä pidetäänkin yhtenä Suomen merkittävimmistä meijerirakennuksista. Nummen osuusmeijeriä pidetään Suomen vanhimpana osuusmeijerinä, sillä sen katsotaan jatkaneen vuonna 1890 perustetun Nummen meijeri Oy:n toimintaa.

Meijerin jälkeen rakennuksessa toimi Valion meijerimuseo. Nykyisin entinen Nummen osuusmeijeri on yksityiskäytössä.

Meijeritoiminta
---------------

Nummen osuusmeijerissä valmistettiin voita 20-30 hengen voimin meijerin perustamisesta aina vuoteen 1976 asti. Vuosina 1918-1928 meijerissä valmistettiin myös juustoa. Juustomestarina toimi Aksel Saario. Nummen osuusmeijerin toiminta-alueena oli Nummen pitäjä ja osa Pusulan ja Sammatin pitäjiä. Nummen osuusmeijeristä meijerituotteita myytiin ulkomaille asti, muun muassa Englantiin.

Osuusmeijerin yläkerrassa sijaitsi työntekijöiden asuntoja.

Historia
--------

Ensimmäisen meijerin Nummelle perusti Siuntion Myransin kartanon omistanut Fredrik Adolf Le Bell vuonna 1880. Tämä meijeri sijaitsi Nummella Hyvelän Uotilassa. Uotilasta meijeri siirrettiin myöhemmin Nummen Röhkölään Lisun tilalle.

Pieni yksityismeijeri ei kuitenkaan riittänyt pitkään vastaamaan kasvavaan maitotuotteiden kysyntään. Tämän vuoksi vuonna 1890 Nummelle perustettiin Nummen Meijeri Osakeyhtiö rusthollari Kaarlo Ojasen toimesta. Osakeyhtiöllä oli 14 perustajajäsentä ja Ojanen valittiin meijerin johtokunnan puheenjohtajaksi. Meijeri toimi Nummen kirkonkylässä ja sinne saapui vuosittain noin 1,5 miljoonaa kiloa maitoa. Nummen Meijeri Oy lopetettiin, kun Nummelle ruvettiin suunnittelemaan osuusmeijerin perustamista vuonna 1904. Kuitenkin nykypäivänä katsotaan, että Nummen osuusmeijeri jatkoi Nummen Meijeri Oy:n toimintaa ja täten yrityksen perustamisvuotena voidaan myös pitää vuotta 1890. Näin ollen Nummen meijeriä voitaisiin pitää Suomen vanhimpana meijerinä.

Meijerimuseo
------------

Valio avasi Nummen osuusmeijerin rakennukseen meijerimuseon vuonna 1989. Museossa esiteltiin meijeritoimintaa eri vuosikymmeniltä, sekä Valion roolia maitoteollisuudessa. Valio on sittemmin lakkauttanut meijerimuseon toiminnan.

Hallituksen puheenjohtajat
--------------------------

* Akseli Sarjakoski 1904-1930
* Aaro Saario 1931-1952 ja 1956-1958
* Jalmari Alanne 1953-1956
* Lauri Mela 1959-1985

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Leo Dammert, Pekka Keinänen: *Nummen maatilojen historia*, s. 48. Leo Dammert, 2021.
2. 1 2 3 4  Maidon tie tutuksi meijerimuseossa *ts.fi*.  11.7.2006. Viitattu 27.2.2021.
Tapani Mäki
**Tapani Mäki** (s. 1968 Janakkala) on Keski-Suomen maakuntavaltuuston puheenjohtaja*lähde?*, että Jyväskylän kaupunginvaltuuston KD-ryhmän jäsena. Lisäksi hän on Jyväskylän kaupungin tarkastuslautakunnan ja Jyväskylän Paviljonkisäätiön hallituksen jäsen sekä nimetty kiinteistötoimitusten uskotuksi mieheksi.

Viime valtuustokautena *selvennä* Tapani Mäki oli Jyväskylän kaupunginhallituksen jäsen. Muita luottamuspaikkoja olivat jäsenyydet Keski-Suomen sairaanhoitopiirin tarkastuslautakunnassa, Sisä-Suomen poliisilaitoksen neuvottelukunnassa ja veteraaniasiain neuvottelukunnassa.

Mäen ansiotyö on myös politiikan saralla − hän on toisen kauden eduskunta-avustaja. Ensimmäisen kautensa hän toimi talousneuvos Kauko Tuupaisen ja nykyisin Perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtaja Toimi Kankaanniemen avustajana.

Ennen eduskuntatyöskentelyään Mäki on toiminut turvallisuusalan moniosaajana muun muassa poliisihallinnon, pelastusalan ja yksityisen turvallisuusalan eri tehtävissä. Hän kuuluu Suomen poliisijärjestöjen ammattiliittoon (Spjl). Tapani Mäki on toiminut aikaisemmin Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri ry:n puheenjohtajana ja myös Jyväskylän Perussuomalaisten puheenjohtajana. Poliittisena vaikuttajana hänet tunnetaan muun muassa maahanmuuttokriittisenä ja työntekijäportaan puolestapuhujana. Erityisen tärkeänä yhteiskunnallisessa keskustelussa hän pitää köyhien, sairaiden, lasten, yleisen turvallisuuden, sotaveteraanien ja eläkeläisten asioita.

Mäki erosi perussuomalaisista heinäkuussa 2023 ja liittyi Kristillisdemokraattien jäseneksi. Syyksi puoluevaihdolle Mäen mukaan oli se että perussuomalaisten politiikka oli muuttunut oikeistolaisemmaksi ja puolueen jäsenten kytkökset äärioikeistoon

Lähteet
-------

1. 1 2   Perussuomalaisista eronnut Tapani Mäki on liittynyt Suomen Kristillisdemokraattien jäseneksi *Yle Uutiset*.  6.7.2023. Viitattu 6.7.2023.
2. ↑  Tapani Mäki *Jyväskylän kaupunginvaltuusto*. Viitattu 2.11.2019.
3. 1 2  Männistö, Mika: Esittelyssä piirien puheenjohtajat: Tapani Mäki/Keski-Suomi *Perussuomalaiset*.  2015. Viitattu 2.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tapani Mäki ei lähde ehdolle eduskuntaan *Keskisuomalainen*. 8.1.2015.
* Toimi Kankaanniemi valitsi eduskunta-avustajansa 27.5.2015.
* Keski-Suomen perussuomalaiset: Pikakäännytys Ruotsista tuleville turvapaikanhakijoille *Keskisuomalainen*. 15.11.2015.
* Anarkistit mukana poliisien mielenosoituksessa Helsingissä (Arkistoitu – Internet Archive) *Ilta-Sanomat*. 19.11.2014.