recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mervi Multamäki** (ent. **Hiltunen**) (s. 1963) on suomalainen laulaja ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea suomenkielisistä päärooleistaan Disneyn animaatioelokuvissa *Kaunotar ja hirviö*, *Prinsessa Ruusunen* ja *Liisa Ihmemaassa*.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion musiikkilukiosta 1983. Hän on valmistunut maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 2008. Hän on How Many Sisters -lauluyhtyeen perustajajäsen yhdessä  Anna-Mari Kähärän ja  Kirsi Rissasen kanssa. Sittemmin Pirjo Aittomäki korvasi Rissasen yhtyeessä. How Many Sisters on esiintynyt mm.  Kirmo Lintisen ja  UMO Jazz Orchestran kanssa. 

Multamäki on osallistunut laulajana myös Karl Jenkinsin Adiemus-projektiin ja esiintynyt sen myötä ympäri maailmaa.  Hän on toiminut taustalaulajana lukuisilla levyillä. Hän on levyttänyt myös soololaulajana, mm. joululauluja ja kristillistä musiikkia.

Dubbaukset
----------

*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.*

Lähteet
-------

1. ↑  Multamäki, Mervi, 1963- *KANTO - Kansalliset toimijatiedot*. Viitattu 4.4.2021.
2. ↑  About Mervi *mervi.fi*.  Arkistoitu 20.11.2020. Viitattu 14.11.2020.
3. ↑  Bio. About Mervi *mervi.fi*.  Arkistoitu 20.11.2020. Viitattu 6.4.2021.
4. ↑  Discography *mervi.fi*.  Arkistoitu 10.4.2021. Viitattu 6.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Mihail Korsunov** (s. 1. helmikuuta 1963 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen, sittemmin Virossa vaikuttanut, entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi suurimman osan urastaan Suomen alemmissa sarjoissa. Pääsarjauraa Korsunov loi Neuvostoliiton mestaruussarjassa ja Viron pääsarjassa.

Ura
---

### Seuraura

Korsunov syntyi Moskovassa ja hänen kasvattajaseuransa oli Krylja Sovetov. Hän siirtyi Neuvostoliiton mestaruussarjassa pelaamansa kauden jälkeen sarjatasoa alemmas virolaiseen Talleks Tallinnaan kaudeksi 1986–1987.

Kaudeksi 1991–1992 Korsunov siirtyi Suomeen ja I-divisioonajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+35=68, joilla Korsunov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kahdella seuraavalla kaudella hän oli FoPS:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1993–1994 Korsunov oli myös joukkueen paras maalintekijä 24 osumallaan. Kauden 1994–1995 hän pelasi Imatran Ketterässä.

Kauden 1996–1997 Korsunov pelasi Viron pääsarjaa Kreenholm/Narva 2000:n ja Kohtla-Järve Centralin joukkueissa. Hän voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 35+29=64. Kaudeksi 1997–1998 Korsunov palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue KooKoohon, jonka toiseksi paras maalintekijä hän oli Raine Pulkkisen kanssa 21 osumallaan. Kaudella 1998–1999 Korsunov jatkoi uraansa samassa sarjassa pelanneessa Anjalankosken Kiekossa. Joukkue siirtyi kaudeksi 1999–2000 pelaamaan I- ja II-divisioonien välille perustettua Suomi-sarjaa. Tuolloin hän voitti AaKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+23=42. Korsunov päätti pelaajauransa kevääseen 2001.

Pelaajauransa jälkeen Korsunov toimi 2000-vuosikymmenen ja 2010-lukujen vaihteessa KooKoon A- ja B-nuorten apuvalmentajana.

### Maajoukkueura

Korsunov edusti Viroa B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1998, C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä C2-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1994. Viimeisimpänä mainittu turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi C-sarjaan. Vuoden 1996 turnauksessa hän toimi Viron kapteenina. Korsunov pelasi myös vuoden 1999 pääsarjan MM-kilpailujen karsinnoissa.

Korsunov edusti myös Neuvostoliittoa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti kultaa.

Lähteet
-------

* Mihail Korsunov The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Mihail Korsunov Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Mihail Korsunov *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  EliteProspects
2. ↑  Eurohockey.net
**Joseph Noiret** (1927–2012) oli belgialainen taiteilija ja kirjoittaja. Hän oli tunnettu henkilö Belgian taiteilijapiireissä sekä yksi kuudesta CoBrA-ryhmän perustajajäsenestä. CoBrA-ryhmä oli hyvin merkityksellinen Noiret'n elämässä ja hän osallistui aktiivisesti ryhmän toimintaan sekä kirjoitti erilaisia tekstejä siihen liittyen. Ryhmän toiminnan päätyttyä Noiret keskittyi pääasiassa maalaamiseen.

Noiret syntyi vuonna 1927 Belgiassa. Nuorena opiskelijana hän tutustui läheisesti kommunismiin, mutta taidemaailma kuitenkin kiinnosti häntä enemmän kuin politiikka. 20-vuotiaana Noiret liittyi Surrealismin vallankumouksellisten ryhmään ja ystävystyi ryhmän perustajiin kuuluneen Christian Dotremontin kanssa. Dotremontin kanssa Noiret pääsi matkustamaan Pariisiin sekä eri puolille Eurooppaa.

Noiret opiskeli filosofiaa ja kirjallisuutta Brysselissä, minkä myötä hän suuntautui kirjoittajana runojen maailmaan.

Ensimmäiset runonsa Noiret kirjoitti CoBrA-ryhmän lehteen, mutta ryhmän toiminnan päätyttyä Noiret perusti yhdessä Theodore Koenigin ja Marcel Havrennen kanssa oman lehden, *Phantomas*in, vuonna 1953. *Phantomas* oli osittain surrealistinen lehti, jossa oli hyvin monenlaista sisältöä, sillä se oli avoin kaikille halukkaille kirjoittajille. Lehden perustajien päämääränä oli saada aikaan runouden vallankumous ja yhdistää nuoria sekä vanhoja sukupolvia tämän hankkeen taakse. 1980-luvulla Noiret perusti vielä uuden lehden, *The Tavern*in, johon hän kirjoitti yhdessä muiden CoBrA-ryhmän toimintaan osallistuneiden taiteilijoiden kanssa. Vuonna 2004 Noiret julkaisi kirjan, jossa hän muisteli CoBrA-ryhmää.

Vuosina 1980–1992 Noiret toimi Brysselissä La Cambren kuvataidekoulun johtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Joseph Noiret *Widewalls*. Viitattu 1.7.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Ritari Ässä** (engl. *Knight Rider*) on Universal Media Studiosin ja Dutch Ovenin yhteistuottama 17-osainen toimintasarja, joka pohjautuu Glen A. Larsonin luomaan samannimiseen televisiosarjaan. Ritari Ässä jatkaa alkuperäisen sarjan ja televisioelokuvan pohjalta, jossa tällä kertaa Ritari Ässän roolissa seikkailee Michael Knightin poika Mike Traceur.

Sarjaa esitettiin alun perin Yhdysvalloissa NBC:llä vuosina 2008–2009. Suomessa sarjan esitys alkoi Subilla 10. lokakuuta 2010 ja päättyi 30. tammikuuta 2011.

Juoni
-----

Sarja sijoittuu 25 vuotta myöhemmin ensimmäisen sarjan tapahtumista, kun alkuperäisen Ritari Ässän poika Mike Traceur on tullut uudeksi Ritari Ässäksi. Hänellä on käytössään Graimanin suunnittelema ja entistä edistyneempi auto KITT. Traucerin apuna toimii hänen entinen morsiamensa ja KITTin suunnittelijan tytär Sarah.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Justin Bruening  | … |  Michael Knight / Mike Traceur
  |
|  Deanna Russo  | … |  Sarah Graiman
  |
|  Paul Campbell  | … |  Billy Morgan
  |
|  Val Kilmer  | … |  KITT (ääni)
  |
|  Smith Cho  | … |  Zoe Chae
  |
|  Bruce Davison  | … |  Charles Graiman
  |
|  Sydney Tamiia Poitier  | … |  Carrie Rivai
  |
|  Yancey Arias  | … |  Alex Torres
  |

Tuotanto
--------

Sarja sai alkunsa keväällä 2007 NBC:n ohjelmien vastaajalta Ben Silvermanilta, joka päätti tuoda vanhoja televisio-ohjemia takaisin tuotantoon. Yksi niistä oli Ritari Ässä. Hän sai myöhemmin solmittua Ford Motor Companyn kanssa sopimuksen käyttääkseen yhtiön valmistamia autoja ja erityisesti Ford Shelby GT500KR Mustangia, joka toimii sarjassa Traceurin tekoälyn omaavana autona KITTinä.

Ritari Ässä aloitettiin tuottamalla aluksi televisioelokuva, joka toimi varsinaisen televisiosarjan pilottijaksona. Elokuva esitettiin NBC:llä 17. helmikuuta 2008 ja itse sarja alkoi 24. syyskuuta 2008. Alun perin sarjasta oli tarkoitus tuottaa yhteensä 22 jaksoa, mutta joulukuussa 2008 NBC päätti lyhentää sarjan tuotannon 17 jaksoon heikkojen katsojalukujen vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sub 10.10.2010 *Telvis.fi* Viitattu 26.9.2010
2. ↑  NBC Hired a Hit Maker. It's Still Waiting *New York Times* 16.5.2009 Viitattu 26.9.2010 (englanniksi)
3. ↑  Knight Rider: NBC Reduces Episode Order, Essentially Cancelled? *TV Series Finale* 3.12.2008 Viitattu 26.9.2010 (englanniksi)
**Mihail (Mikael) Kasanski** (20. tammikuuta 1853 Wiesbaden – 23. kesäkuuta 1921 Viipuri) oli katedraalirovasti ja Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispa.

Kasanskin vanhemmat olivat lukkari Nikolai Kasanski ja Anna Deza. Hän suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Pietarin hengellisessä akatemiassa ja papiksi hänet vihittiin 1874. Korpiselässä Kasanski toimi pappina 1876-1878 ja Salmissa 1878-1884. Kirkkoherrana hän toimi Turussa1884-1890 ja sitten Viipurissa 1890-1921. Kasanski kuului P. Hermanin ja Sergein veljeskunnan perustajiin 1880, rovasti hänestä tuli vuonna 1890, jolloin hän sai Pyhän Annan ja Pyhän Vladimirin ritarikuntien jäsenyyden. 

Kasanski osallistui jumalanpalveluskirjojen suomentamiseen ja julkaisi Turussa ollessaan suomen- ja ruotsinkielistä lehteä *Ortodoksisen kirkon ääni Suomessa*, samoin kuin kaksiosaisen suomen kieliopin venäläisiä varten. Vuonna 1894 pidettiin hänen vaikutuksestaan Sortavalassa pappeinkokous, jossa päätettiin rippikoulujen eli kristinopinkoulujen pitämisestä. 1864 Kasanski oli Suomen kreikkalaiskatolisen kirkon hengellisen konsitorin jäsen. Hänet aateloitiin ansioistaan vuonna 1910, jolloin hän myös sai harvinaisen täyskultaisen kabinettiristin. 1917 Kasanski oli puheenjohtaja valtionkomiteassa, sai tehtäväkseen laatia Suomen kreikkalaiskatolista kirkkoa koskevan asetusehdotuksen. 

Suomen itsenäistyttyä hän oli ehdolla apulaispiispaksi vuonna 1918, mutta hävisi vaalin piispa Serafimille venäläisten sotilaspappien keskitetyn kampanjan johdosta, he pitivät Kasanskia liian suomalaismielisenä. Vuonna 1921, kun apulaispiispan valinta tuli uudelleen ajankohtaiseksi, hän voitti vaalin selkeästi. Moskovan patriarkka Tiihon vahvisti vaalin, mutta isä Mihail ei kerinnyt ottaa virkaa vastaan. Hän oli niin huonossa kunnossa, että menehtyi vielä samana vuonna. Hänen perinnökseen jäi kuitenkin ehdotus etsiä uutta piispaa Virosta. Herman Aavista tuli noin kahta vuotta myöhemmin Suomen uusi apulaispiispa ja sittemmin pitkäaikainen arkkipiispa. Kasanski on toinen kahdesta suomalaisesta ortodoksipiispasta, jolla ei koskaan ollut Suomessa hiippakuntaa. Toinen oli entinen Valamon munkki, Yhdysvalloissa piispaksi vihitty ja siellä uransa tehnyt mutta Suomessa kuollut Laatokan piispa Markus. 

Kasanskin puoliso oli Natalia Tsetverikov (k. 1912).

Lähteet
-------

* Jyrki Loima: Esipaimen siunaa: Suomen ortodoksiset piispat 1892–1988, luku *Mihail Kasanski – katedraalin esimies*, s. 265–267
* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivut 375-376.
**Evoluutio – Miten lajit kehittyvät?** on Juha Valsteen kirjoittama eliöiden kehittymistä käsittelevä teos. Sen on vuonna 2018 julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Tuoreinta tietoa evoluutiosta tarjoava kirja jakautuu yhdeksään pääjaksoon, joiden numerointi tosin on virheellinen, 7. luku puuttuu*selvennä*. Niiden alla hän käsittelee lyhyiden ja pitkien lukujen verran eri aiheita. Lopussa on selityksin varustettu luettelo termeistä ja käsitteistä. Valste on aiemmin kirjoittanut useita kirjoja ihmisen evoluutiosta, tuoreimpina *Ihmislajin synty* vuonna 2012 ja *Neandertalinihminen – kadonnut lajitoveri* 2015.

Valste käsittelee kirjassa myös kehitysajatuksen historiaa sekä evoluution ja uskontojen suhdetta siihen. Asenne evoluutioon on esimerkiksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä muuttunut siten, että sitä pidetään totena.

Luvut
-----

* Kehitysajatuksen historiaa
* Eliömaailman kehitys
* Mitä evoluutio on?
* Evoluution todisteita
* Kromosomit ja geenit
* Perinnöllinen muuntelu ja sopeutuminen
* Lajiutuminen
* Evoluutio ja uskonnot
* Ihmisen kehitys – oiva esimerkki evoluutiosta

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjan takakansi
2. ↑  Miten evoluutio toimii, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 8.11.2018
**Tauno Rauman-Aalto** (20. huhtikuuta 1925 Rauma – 25. syyskuuta 1985 Rauma) oli suomalainen diplomi-insinööri ja sotakirjailija.

Rauman-Aalto valmistui vuonna 1949 diplomi-insinööriksi ja työskenteli muun muassa Rauma-Repolan konepajalla sekä Raision Tehtailla. Hän omisti vuosina 1958–1976 Engineering Ab:n ja sen vuonna 1963 perustetun tytäryhtiön Oy Vapor Ab:n, joka suunnitteli lämmitys- ja höyrykattilalaitoksia. Yhtiö aloitti myös höyry- ja lämminvesikattiloiden ja kattilalaitoskoneistojen valmistuksen vuonna 1966 omassa konepajassaan Raisiossa. Rauman-Aalto oli samanaikaisesti myös Turun teknillisen oppilaitoksen rehtorina 1958–1965.

Rauman-Aalto taisteli jatkosodan loppuvaiheissa JR 49:n riveissä muun muassa Äyräpään sillanpääasemassa ja hän kirjoitti myöhemmin kokemuksistaan kirjan.

Teoksia
-------

* *Alusta loppuun Äyräpään tulihelvetissä*. T. Aalto, Rauma 1984

Lähteet
-------

* Kirjasampo.fi : Tauno Rauman-Aalto
* ELKAn arkisto : Oy Vapor Ab : 1958-1984 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 3.10.1985, HS Aikakone.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Pacific Southwest Airlinesin lento 1771** tai **PSA 1771** oli Pacific Southwest Airlines -lentoyhtiön sisäinen reittilento Yhdysvalloissa 7. joulukuuta 1987. Noin puoli tuntia lähdön jälkeen kone putosi maahan, ja kaikki koneessa olleet 38 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä kuolivat. Onnettomuuden syy oli konekaapparin aiheuttama tahallinen pudotus.

Lennon kulku
------------

Aiemmin samana päivänä USAirin työntekijä, 35-vuotias David A. Burke, oli saanut potkut varastettuaan 69 Yhdysvaltain dollaria tämän ollessa taloudellisesti huonossa tilanteessa. Potkut hänelle antoi 48-vuotias Ray F. Thompson. Molemmat miehet nousivat samaan lentokoneeseen.

Burke oli tuonut koneeseen piilottamansa Smith & Wesson Model 29 .44 Magnum -revolverin. Kello 16.13 hän otti aseen ja tappoi Thompsonin; ohjaamon ääninauhurin mukaan matkustamosta kuului kaksi laukausta, jolloin miehistö teki hälytyksen. Lentoemäntä tuli ilmoittamaan ongelmasta, ja miehistön tiedustellessa ongelmaa, Burke tuli ohjaamoon sanoen "I'm the problem!" (Minä olen ongelma!) Tämän jälkeen ääninauhurista kuului vielä kolme laukausta, joilla Burke tappoi lentoemännän, perämiehen ja kapteenin. Tämän jälkeen hän käänsi koneen kohti maata. Matkustamosta kuuluneesta kuudennesta laukauksesta esitettiin teoria, että lennolla ollut PSA:n pääpilotti Douglas Arthur olisi pyrkinyt ohjaamoon. Kone putosi lopulta maahan noin 45° kulmassa.

Tutkinta
--------

Tutkinnassa todettiin, että Burke pääsi aseen kanssa koneeseen, koska lentoyhtiöiden henkilökuntaan kuuluneet eivät siihen aikaan käyneet läpi turvatarkastusta. Burke toimi siivoojana ennen irtisanomista. Tämä käytäntö muutettiin välittömästi.

Lähteet
-------

* Flight Safety Foundation, Aviation Saftety Network,  luettu 24.7.2017
**Tauno Kalevi Palva** (17. lokakuuta 1925 Hyvinkää – 27. huhtikuuta 2019 Kauniainen) oli Helsingin yliopiston korva-, nenä- ja kurkkutautien professori.

Palvan vanhemmat olivat maanviljelijä Akseli Emil Palva ja emäntä Olga Palander. Koulunsa Palva kävi Hyvinkäällä, ylioppilaaksi hän tuli Hyvinkään yhteiskoulusta 1944. Palva valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1947. Lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli Turun yliopistosta 1950 ja tohtoriksi hän väitteli siellä 1952.

Palva työskenteli Turun yliopistollisen keskussairaalan korvaklinikalla vuoteen 1963, jolloin hänet nimitettiin Oulun yliopiston ensimmäiseksi vakinaiseksi lääketieteen professoriksi. Tiedekuntansa dekaanina Palva toimi 1964–1965 ja yliopiston vararehtorina 1965–1968. Vuonna 1974 hänet valittiin Helsingin yliopiston korva-, nenä- ja kurkkutautien professoriksi, missä tehtävässä hän toimi eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuoteen 1990. Palva oli erikoistunut audiologiaan ja sisäkorvan sairauksiin, mutta tutki myös keskikorvan anatomiaa ja patologiaa. Sisäkorvaproteesien käyttö aloitettiin hänen johdollaan, samoin kuin sovellettiin mikrokirurgiaa korvaleikkauksiin. Palva on kansainvälisesti tunnettu ja tunnustettu tutkija, joka sai useita palkintoja, kuten Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinnon, joka myönnettiin hänelle 1989.

Palvan veli oli sähkötekniikan professori ja VTT:n tutkimusjohtaja Veikko Palva. Palvan puoliso vuodesta 1951 oli Vuokko Annikki Väisälä (s. 1928), professori Yrjö Väisälän tytär. Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä pikkuplaneetta 2885 Palva on nimetty Tauno Palvan mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 19.5.2019. s. C 17
2. 1 2 3  Korppi-Tommola, Aura: "Palva, Tauno (1925–).", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 537. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. / Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 462–463. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
4. ↑  *Facta 2001*, osa 12, p. 508. WSOY 1985.
5. ↑  Oja, Heikki: *Sibeliuksesta Tuonelaan. Aurinkokuntamme kiehtova nimistö*, s. 63, 76. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2003. ISBN 952-5329-25-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Tauno Palvan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Datasähköllä** (myös PLC, *power-line communication* ja BPL, *broadband over power lines*) tarkoitetaan datasiirtoa eli tiedonsiirtoa sähköverkossa.

Datasähkön etu moniin kilpailijoihinsa nähden on, että sen kanssa voidaan käyttää olemassa olevia sähköjohtoja eikä näin ollen tarvita uutta kaapelointia. Huonoja puolia ovat kilpailijoihin verrattuna hidas tiedonsiirtonopeus ja säteilyn vuotaminen radiotaajuuksille. Jälkimmäinen johtuu siitä, että tiedonsiirtoon suunnittelemattomia sähkökaapeleita ei ole eristetty lainkaan.

Tekniikkaa vastaan ovat protestoineet massiivisesti mm. radioamatöörit ja DX-kuuntelijat, jotka ovat valittaneet korkeiden taajuuksien tukkeutumisesta datasähkön käyttöalueilla.

Historia
--------

Datasähkö ei ole mikään uusi tekniikka, mutta nykyisellä nimellään sitä on kutsuttu vasta viime vuosina. Aiemmin sitä käyttivät sähköyhtiöt huoltopuheluiden välittämiseen voimalinjoissa. Tällöin puhuttiin *kantoaaltolaitteesta*. Tässä käyttöyhteydessä datasähköä hyödynnettiin 1960-luvulle saakka. Myöhemmin tekniikkaa on käytetty laitteiden kauko-ohjaukseen ja Internet-yhteyksien tarjoamiseen.

Alun perin datasähkö suunniteltiin vain hyvin pienien tietomäärien (kuten vaikkapa sähköerottimen aukaiseminen ja sulkeminen) siirtämiseen, missä se toimi välttävästi. Tätä suuremmilla nopeuksilla haitat ovat kuitenkin olleet liian suuria saavutettuun hyötyyn nähden, joten tekniikka ei ole menestynyt laajakaistayhteyksien tarjoajana. Suomessa datasähköä ei saa toukokuun 2010 jälkeen enää millään paikkakunnalla Turku Energian ja Kuopion Energian luovuttua siihen liittyvästä liiketoiminnasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kantoaaltolaite (luettu 18. helmikuuta 2007)
2. ↑  Turku Energian Datasähkö-liiketoiminta siirtyy Lounet Oy:lle(viitattu 18. helmikuuta 2007) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kuopion Energia myy laajakaistapalvelunsa DNA:lle(viitattu 11. maaliskuuta 2010) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kriittinen näkemys datasähköstä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa datasähkön ongelmista (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tauno Johannes Ratsula** (16. helmikuuta 1922 Turku – 22. heinäkuuta 2004 Kauniainen) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Ratsulan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Hemming Ratsula ja emäntä Maria Elvira Gustafsson ja puoliso vuodesta 1947 agronomi Tarja Soilikki Kurikka, kauppaneuvos Heikki Kurikan tytär. Ratsula taisteli suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa Ukrainassa ja Kaukasuksella 1941–1943, tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1943 ja osallistui vielä Suomessa jatkosotaan 1943–1944. Hän oli Vesilahdella Kaltsilan kartanon tilanhoitaja 1947–1952 ja valmistui sen aikana agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1949. Invalidisäätiön maatalousoppilaitoksen opettaja Mäntsälässä ja samalla Saaren kartanon tilanhoitaja Ratsulasta tuli vuonna 1952 ja oppilaitoksen johtaja vuonna 1963, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1983 asti. Ratsulalla oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Mäntsälän kunnanvaltuuston jäsenyys. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1978. Sotilasarvoltaan Ratsula oli reservin majuri (1977).

Lähteet
-------

1. 1 2  Tauno Ratsula *Biografiasampo*. Viitattu 7.5.2022.
2. ↑  Käytännön taitojen oppiminen etusijalle.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 15.2.1982, nro 44, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 7.5.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Herem** (hepr. ‏חֵרֶם‎) on juutalaisuudessa nykyisin harvinainen käytäntö, jossa henkilö erotetaan täydellisesti uskonnollisesta yhdyskunnasta. Juutalaisten piirissä ekskommunikointi tarkoitti aikaisemmin käytännössä koko yhteiskunnasta erottamista. Vaikka ekskommunikoinnilla on juuret toorassa, keskiaikainen ekskommunikointi-instituutio oli tosiasiassa rabbiininen perinne, jonka tarkoituksena oli ylläpitää kansan yhtenäisyyttä ja vahvistaa synagogan auktoriteettia. Ekskommunikaation julisti tuomioistuin ja sitä pidettiin juridisena toimenpiteenä, vaikka oikeuskäytäntö ei ollut yhtä tiukka kuin muissa oikeustapauksissa.

Yleisin rangaistus oli *niddui*, jossa seitsemän päivän ajan vain lähimmät perheenjäsenet saivat olla rangaistuksen saaneen kanssa yhteydessä. Jos tuomittu ei osoittanut katumusta, *nidduita* saatettiin pidentää useita kertoja ja lopulta saatettiin julistaa toistaiseksi voimassa oleva *ḥerem*-rangaistus, jonka aikana kukaan ei saanut opettaa tai tarjota työtä rangaistulle eikä auttaa häntä millään tavoin muutoin kuin elämän kannalta välttämättömien asioiden kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Schechter, Solomon & Greenstone, Julius H.: Excommunication Jewish Encyclopedia. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
| "Here Without You"3 Doors Down |
| --- |
| Singlen "Here Without You" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Away From the Sun* |
|  Äänitetty  | 2002 |
|  Julkaistu | 11. elokuuta 2003 |
|  Formaatti | CD |
|  Tekijä(t) | 3 Doors Down |
|  Tuottaja(t) | Rick Parashar |
|  Tyylilaji | alternative rock |
|  Kesto | 03.59 |
|  Levy-yhtiö | Universal Records |
| Listasijoitukset |
| Yhdysvallat 5. (Billboard Hot 100) |
| 3 Doors Downin muut singlet |
| "The Road I'm On"2003 | "Here Without You"2003 | "Away From the Sun"2004 |

**Here Without You** on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye 3 Doors Downin single ja kappale. Se on kuudes raita yhtyeen vuonna 2002 julkaistulla *Away From the Sun* -studioalbumilla, ja se julkaistiin albumin toisena singlenä 11. elokuuta 2003 edistämään albumin myyntiä. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimpia, ja ilmestyessään single päätyi kotimaassaan Yhdysvalloissa Billboardin singlelistan viidennelle sijalle. Single on ylittänyt kotimaassaan sittemmin kaksinkertaisen platinamyyntirajan, ja myös Australiassa sen myyntilukemat ovat yltäneet platinarajaan.

Sanoitustensa johdosta kappale nousikin tärkeään merkitykseen Irakin sodan aikana. Yhtyeen laulaja Brad Arnold sai inspiraationsa sanoitusten kirjoittamiseen silloisesta suhteestaan vaimonsa kanssa. Kappaleen sanat kertovat rakkaan ihmisen kaipuusta.

Kappalelista
------------

**Yhdysvaltain painos**

1. Here Without You (Radio Edit) – 3.57
2. Here Without You (Album Version) – 3.57

**Yhdistyneen kuningaskunnan painos**

1. Here Without You (Album Version) – 3.57
2. The Road I'm On – 3.59

**Yhdistyneen kuningaskunnan vaihtoehtoinen painos**

1. Here Without You (Album Version) – 3.57
2. Here Without You (Live) – 4.13
3. It's Not Me (Live) – 3.50
4. Here Without You (Video) – 3.59

Lähteet
-------

1. ↑  Withburn, Joel: *The Billboard Book of Top 40 Hits*. Billboard Publications, 2004.
2. ↑  Here Without You - 3 Doors Down Allmusic. Viitattu 25.8.2012. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Union** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1756 vesillelaskettu Neptune-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 12. heinäkuuta 1750 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1751. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1756 ja valmistui 21. tammikuuta 1757. Aluksen valmistuskustannukset olivat 52 157 puntaa 7 shillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamisen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen amiraali Thomas Smithin lippulaivana syyskuussa 1756 päällikkönään James Galbraith.

Alus muutettiin vastaanotti alukseksi 6. helmikuuta 1802 ja samalla se nimettiin *HMS Sussex'ksi*. Alus siirrettiin reserviin maaliskuussa 1816 ja se romutettiin lokakuussa Chathamissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield 2007 s. 16
Karekin II
**Karekin II** (arm. Գարեգին Բ; synt. **Krtitš Grigori Nersesjan**, arm. Կտրիճ Գրիգորի Ներսիսյան; s. 21. elokuuta 1951 Voskehat, Armenia) on Armenian apostolisen kirkon johtaja eli katolikos vuodesta 1999.

Nersesjan liittyi seminaariin vuonna 1965 ja valmistui vuonna 1971, mitä ennen hänet oli vihitty diakoniksi vuonna 1970. Myöhemmin hänestä tuli munkki ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1972. Hän opiskeli 1970-luvun lopulla myös ulkomailla Wienissä, Bonnin yliopistossa ja Zagorskissa Venäjällä. 23. lokakuuta 1983 hänestä tuli Vagharšapatin piispa ja vuonna 1992 arkkipiispa.

Nersesjan osallistui aktiivisesti vuoden 1988 maanjäristyksen uhrien auttamiseen. Hän oli myös innokas hankkimaan modernia teknologiaa kirkon elämän helpottamiseen.

Vuonna 1999 hänet valittiin Armenian katolikokseksi, missä virassa hän seurasi Karekin I:tä.

Lähteet
-------

* Catholicos of all Armenians  Kotisivu kirkon sivustolla

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karekin II**.
* Wikileaks - Karekin II complained about Georgia to Obama (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Atanarik
**Atanarik** tai **Athanaric** (lat. *Athanaricus*, k. 21. tammikuuta 381) oli tervingien eli visigoottien kuningas vuosina 364–376. Atanarik kuului Baltin ylhäisösukuun, ja myös hänen isoisänsä Ariarik ja isänsä Aorik olivat olleet heimonsa päälliköitä. Joidenkin lähteiden mukaan Atanarik oli visigoottien ensimmäinen varsinainen kuningas, sillä aiemmin visigooteilla oli ollut erikseen kaksi korkeaa virkaa: sotapäällikkö ja *reiks*. Reiks oli heimon ylin tuomari ja perinteiden säilyttäjä. Atanarik oli näitä kumpaakin. Kuninkaan vastuulla oli sodanjohdon lisäksi visigoottien vanhan pakanauskonnon, tapojen ja kulttuurin vaaliminen. Kristinusko oli Atanarikin mielestä suurin uhka goottien perinteiselle elämäntavalle. Sen vuoksi hän ahdisteli säälimättä kaikkia kristinuskoon 300-luvulla kääntyneitä visigootteja. Atanarik vainosi kiihkeästi kristittyjä Daakiassa vuosina 369–372. Hänen uhreihinsa kuului muun muassa Pyhä Sabas Goottilainen.

Atanarikin julmat vainot käänsivät kuitenkin visigootit toisiaan vastaan. Lopulta vastakkain oli kaksi ryhmittymää. Toista johti Atanarik ja toista areiolaiseen kristinuskoon kääntynyt päällikkö Fritigern. Syttyi sisällissota, jossa Atanarik löi toistuvasti Fritigernin ja hänen liittolaisensa Alavivuksen joukot. Tappioiden jälkeen Fritigern pyysi apua keisari Valensilta ja roomalaisten avulla kapinalliset onnistuivat paremmin vastustamaan Atanarikin hyökkäyksiä, mutta lopulta Fritigern hävisi sisällissodan. Samaan aikaan myös hunnit olivat tunkeutuneet visigoottien maille, ja vuonna 376 Fritigern anoi Valensilta itselleen ja kannattajilleen pääsyä roomalaisten hallitsemaan Traakiaan. Valens suostui pyyntöön sillä ehdolla, että kaikki Fritigernin kannattajat kääntyvät areiolaisiksi ja palvelevat Rooman armeijassa. Vuonna 376 hunnit löivät Atanarikin ja hän pakeni seuraajineen Transilvaniaan. Suurin osa visigooteista lähti kuitenkin Fritigernin johdolla pakolaisiksi Rooman valtakuntaan. Omiensa hylkäämä ja asemansa menettänyt Atanarik seurasi heitä vuonna 381. Keisari Theodosius I otti Atanarikin suopeasti vastaan, mutta Atanarik kuoli Konstantinopolissa yllättäen vain kaksi viikkoa saapumisensa jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Athanaric *Encyclopaedia Britannica.*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 4.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Joshua J. Mark: Athanaric *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 12.10.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Häviäminen** (*La Disparition*) on ranskalaisen kirjailijan Georges Perecin surrealistinen romaani vuodelta 1969. Sen on suomentanut Ville Keynäs vuonna 2023.

Perec asui lähes koko elämänsä Pariisissa. Sosiologian tutkinnon hän tosin suoritti Tunisissa, jossa hänen vaimonsa työskenteli vuoden ajan. Vuonna 1967 Perec tutustui Raymond Queneauhon, joka oli kirjallisuustyöpaja Oulipon toinen perustaja. Perec toimi aktiivisesti Oulipossa ja kehitti itsensä Oulipo-kirjallisuuden virtuoosiksi, josta on osoituksena varsinkin hänen pääteoksensa *La vie mode d’emploi* (1978, *Elämä : Käyttöohje*, suom. 2006), jonka hän omisti Queneaun muistolle.

Jonkin rajoitteen käyttäminen on oulipolaisen kirjoittamisen keskeinen käsite ja tehokeino. Sen voi rinnastaa 1900-luvun modernisteihin: rajojen asettaminen luo vapautta. Rajoitteiden avulla kurotetaan konventioiden ulkopuolelle.

Ryhmä työsti tekstejä niinsanotulla sonettigeneraattorilla, jossa kirjallisuus yhdistyi matematiikkaan. Kirjoittamista ilman tietyn kirjaimen käyttämistä nimitetään lipogrammiksi. Ranskan kielessä *e*-kirjain on yleisin vokaali, ja ryhmässä testattiin ilman *e*-vokaalia kirjoitettuja tekstejä. Perec alkoi rakentaa tällä periaatteella romaaniaan. Kun *e*-kirjain on aakkosten viides, vältetään myös sanaa viides, niin että kirjassa ei ole viidettä lukua..

Romaanissa on runsaasti erilaisia henkilöhahmoja ja kullakin on oma erikoinen tapansa elää ja kadota. Päähenkilö Anton Voyl (ranskan *voyelle* tarkoittaa vokaalia) katoaa salaperäisesti romaanin puolivälissä. Romaanista puuttuu luku viisi, sillä e on aakkosten viides kirjan ja romaanissa on yhtä monta lukua kuin aakkosissakin. Ystävät yrittävät etsiä Voylia, mutta aina kun he ovat lähestymässä arvoituksen ratkaisua, he vuorostaan katoavat.

Suomennoksen lähtökohdaksi on otettu suomen tavallisin vokaali *a*, jota siis ei suomennoksessa käytetä. Saman periaatteen mukaan ei suomennoksessa ole ensimmäistä lukua. Sekä alkuperäisessä tekstissä että suomennoksessa harrastetaan tahallisia kömpelyyksiä ja vältetään kaikkein tavanomaisimpia kielen ilmaisuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Seppänen, Arttu: Kevään merkillisin ja merkittävin käännöskirja.  *Helsingin Sanomat Viikko*, {{{Vuosi}}}, nro 18/2023, s. B4–B5.
**Häviötön pakkausmenetelmä** on tiedon pakkausmenetelmä, jossa tiedoston kokoa pienennetään ilman tiedon hävittämistä. Häviöttömästi pakatun tiedoston purkaminen palauttaa identtisen tiedoston, joka oli ennen pakkaamista.
Merkittävä käyttökohde häviöttömälle pakkaukselle ovat tekstitiedostot, joissa on erittäin tärkeää palauttaa identtinen tiedosto pakatusta koska pienet erot voivat muuttaa merkitystä huomattavasti. Lisäksi tiedon myöhempää käsittelyä varten on tärkeää säilyttää mahdollisimman paljon alkuperäistä tietoa jotta ei tule virhetulkintoja kuten röntgenkuvissa.
Esimerkkejä häviöttömistä pakkausmenetelmistä ovat Huffman-, Shannon-Fano- ja Lempel-Ziv-koodaukset muunnelmineen.
Esimerkkejä häviöttömien pakkausmenetelmien käyttökohteista ovat muun muassa ZIP, PNG ja FLAC.

Vastakohtana häviöllinen pakkausmenetelmä poistaa osan informaatiosta.

Menetelmät
----------

Häviöttömän pakkauksen menelmät voidaan luokitella *tilastollisiin* (Huffman, Shannon-Fano) sekä *sanastollisiin* (Lempel-Ziv) menetelmiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lossless Compression: An Overview *cs.stanford.edu*. Viitattu 11.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Statistical Compressors *cs.stanford.edu*. Viitattu 11.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  Dictionary-based Compressors *cs.stanford.edu*. Viitattu 11.8.2022. (englanniksi)
**Karel "Charlie" Jan Bossart** (9. helmikuuta 1904 Antwerpen, Belgia – 3. elokuuta 1975, San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli flaaminkielinen belgialainen raketti-insinööri, joka oli amerikkalaisten Atlas-kantorakettien ja Centaur-raketin suunnittelija.

Hän oli flaaminkielinen belgialainen, jonka nuoruuteen vaikutti ensimmäinen maailmansota. Bossart valmistui vuori-insinööriksi Brysselin yliopistosta vuonna 1924. Hän sai stipendin amerikkalaiseen MIT-yliopistoon sillä ehdolla, että opiskelee englannin kielen. Hän teki sen kuudessa viikossa. Hän opiskeli Amerikassa ilmailutekniikkaa erikoistuen rakennesuunnitteluun. Hän jäi Amerikkaan ja osallistui useiden lentokoneiden suunnitteluun. Hän toimi siellä noin 40 vuotta.

Suurimmat saavutuksensa hän sai aikaan General Dynamics -yhtiöiden Convair-yksikössä. Vuonna 1945 hän oli Consolidated Vultee Aircract ("ConVAir") rakennesuunnittelun päällikkö. Silloin hän osallistui Projekti MX-774:ään, joka oli USA:n ensimmäinen pitkän matkan ohjuksen suunnitelma. Tämä "HIROC"-ohjus oli amerikkalainen versio V-2 -ohjuksesta. V-2-ohjusten eräs päämaali oli vuonna 1944 ollut Bossartin kotikaupunki Antwerpen.

Hän toimi Convairin Atlas-ohjuksen pääsuunnittelijana. Se oli yhdysvaltalainen ensimmäinen mannertenvälinen ydinohjus. Atlasin ajoainetankkien runkorakenne suunniteltiin niin keveäksi, että tyhjät tankit pysyivät muodossaan vain kaasulla paineistamalla - ohjuksen rakennepaino lienee alhaisin edelleenkin. Atlasissa oli ensimmäisenä ohjuksena suunnattavat rakettimoottorit ja irrotettava nokkakartio.

"Charlie" Bossart oli ohjustekniikan ja myöhemmin miehitettyjen avaruuslentojen lobbaaja ja yksi merkittävimpiä ballististen ohjusten suunnittelun uranuurtajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Karel J. Bossart *International Space Hall of Fame - New Mexico Museum of Space History*. Viitattu 28.12.2018 (englanniksi).
2. ↑  Kaplan, Marshall H.: The Centaur Upper Stage *Launchspace*.  13.6.2017.  Arkistoitu 28.12.2018. Viitattu 28.12.2018 (englanniksi).
3. 1 2  Bossart, Karel Jan 'Charlie' *Encyclopedia Astronautica*. Viitattu 28.12.2018 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Christiaens, Kris: Karel Jan Bossart: "Father of the Atlas rocket" *Belgium in Space*.  3.1.2009. Viitattu 28.12.2018 (hollanniksi).
* *Taming Liquid Hydrogen: The Centaur Upper Stage Rocket 1958-2002*, s. 8–. Government Printing Office, 2004. ISBN 978-0-16-087739-1. Teoksen verkkoversio.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli kertoo Eläinradan merkistä. Sanan muista merkityksistä on luettelo täsmennyssivulla.*
Skorpionin symboli
Skorpioni. Kuva 1400-luvun länsimaisesta astrologiakirjasta.
**Skorpioni** (**Scorpio**) on kahdeksas niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 210–240 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen 23. lokakuuta ja siirtyy seuraavaan, Jousi­miehen merkkiin marras­kuun 22. päivän aikoihin.

Merkki on saanut nimensä Skorpionin tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Skorpionin merkki vastaa suunnilleen Vaa'an tähdistöä.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä skorpioni (tai Skorpioni) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skorpioni (Eläinradan merkki)** Wikimedia Commonsissa

  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat
**Heidi Maria Lindewall** (s. 28. elokuuta 1979 Vaasa) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti juniorina Tapanilan Erää ja myöhemmin Vantaan Salamia vuodesta 1998 lukien. Hänen valmentajanaan on toiminut kilpailu-uran aikana vuosina 1998-2003 Pekka Muinonen, jona aikana Lindewall saavutti Kalevan kisoissa 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2000. Lindewall on voittanut yhdeksän kertaa Suomen mestaruuden eri ikäluokissa sekä lisäksi kerran hopeaa ja kolmasti pronssia. Vuonna 2001 Lindewall sijoittui Amsterdamissa U23 ikäluokan Euroopan mestaruuskilpailuissa 12 sijalle. Lindewall siirtyi syksystä 2003 lukien Valentin Konosen valmennukseen, mutta hän ei enää osallistunut kilpailuihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Heidi Lindewall (Internet Archivessa, tallennettu 1.1.2014) *Tilastopaja*.  Arkistoitu 1.1.2014. Viitattu 22.8.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Armenia 1000-luvulla, Hereti kartan oikeassa yläkulmassa Kakhetin ja Širvanin välissä.
Näkymä Khornabudžin linnoitukselta Alazanijoen laaksoon.
**Hereti** (georg. ჰერეთი) oli historiallinen georgialainen maakunta nykyisen Georgian ja Azerbaidžanin alueilla. Se oli osa nykyistä laajempaa Kakhetin aluetta, joka jakaantui alun perin kolmeen osaan: Iorijoen ja Dagestanin vuorten välissä sijaitsi varsinainen, sisempi Kakheti, Iorin ja Mtkvarin välinen maa-alue tunnettiin nimellä Kukheti ja alavin maa ennen jokien yhtymäkohtaa oli Hereti.

Poliittisesti Hereti oli osa georgialaisia alueita jo 300–400-luvulta lähtien, ja alueella on säilynyt 500–700-luvuilla rakennettua georgialaista arkkitehtuuria. 1000-luvulla se oli osa Matšin ja sittemmin Kakhetin ruhtinaskuntaa. Georgian kuningaskunnan yhdistymisen jälkeen Hereti nousi aiempaa merkittävämpään asemaan, kun maan valtakeskittymä siirtyi itään. Nimi jäi 1400-luvulla kuitenkin vähitellen käytöstä valtion hajoamisen ja Kakhetin kuningaskunnan syntymisen myötä, ja "Kakheti" alkoi tarkoittaa myös aiempaa Heretin aluetta.

Nykyisin Azerbaidžanin alueella sijaitseva ingiloijien asuttama Saingilon alue sijaitsee entisen Heretin koillisosassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  William Edward David Allen: *A history of the Georgian people: from the beginning down to the Russian conquest in the nineteenth century*, s. 162–163. Taylor & Francis, 1971. ISBN 9780710069597. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  R. Khanam: *Encyclopaedic ethnography of Middle-East and Central Asia: A–I, Nide 1*, s. 314. Global Vision Publishing Ho, 2005. ISBN 9788182200623. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hereti** Wikimedia Commonsissa
**Heidi Peltoniemi** (s. 1978) on suomalainen sellisti. Hän opiskeli barokkiselloa ja viola da gambaa Sibelius-Akatemiassa Markku Luolajan-Mikkolan johdolla. Häntä opettivat lisäksi Pariisin konservatoriossa Christophe Coin ja Bruno Cocset. Peltoniemi on esiintynyt Volante-kvartetin, Opus X -yhtyeen ja Helsingin Barokkiorkesterin kanssa useissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa. Vantaan barokki -festivaalilla Peltoniemi tuli valituksi "vuoden nuoreksi taiteilijaksi" 2008. Hänen instrumenttinsa on Thomas Edlingerin Prahassa rakentama sello vuodelta 1718.

Peltoniemi on levyttänyt huilisti Pauliina Fredin ja cembalisti Aapo Häkkisen kanssa Naxokselle kaksi levyä Franz Xaver Richterin sonaatteja.

Lähteet
-------

1. ↑  Peltoniemi, Heidi 1978- *worldcat.org*. Viitattu 11.6.2022.
2. 1 2  Naxos.com: Heidi Peltoniemi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Here's Lucy** oli yhdysvaltalainen, komedienne Lucille Ballin tähdittämä noin 30-minuuttinen tilannekomedia ja eräänlainen jatko-osa Ballin aikaisemmalle sarjalle *The Lucy Show*. *The Lucy Show* puolestaan seurasi Ballin kaikkein kuuluisinta tilannekomediaa *I Love Lucy*, jossa hän esiintyi yhdessä silloisen aviomiehensä Desi Arnazin kanssa. *Here's Lucy* pyöri vuosina 1968–1974 kuuden tuotantokauden ja 144 jakson verran. Sarjan tuotti Ballin ja hänen toisen aviomiehensä Gary Mortonin tuotantoyhtiö Lucille Ball Productions.

Ball esitti Lucy Carteria, joka asui kahden lapsensa kanssa Los Angelesissa. Hänen lapsiaan esittivät hänen ja Arnazin omat lapset Lucie Arnaz ja Desi Arnaz Jr. Myös muutamat näyttelijät *The Lucy Show'*sta jatkoivat uudessa sarjassa. Muun muassa Vivian Vance, Ballin pitkäaikainen yhteistyökumppani, teki useita vierailuja sarjaan. Myös useita julkkiksia nähtiin mukana. Heistä tunnetuin lienee Elizabeth Taylor, joka vieraili aviomiehensä Richard Burtonin kanssa.

Sarja lopetettiin vuonna 1974. Ball itse halusi jo päästä muihin töihin. Myöhemmin on myös tullut ilmi, ettei kanavakaan halunnut enää uusia sarjaa sen laskeneiden katsojalukujen takia.

Aiheesta muualla
----------------

* *Here’s Lucy* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Theodoricus Chartreslainen** (lat. *Theodoricus Carnotensis*, ransk. *Thierry de Chartres*, n. 1100–1150) oli ranskalainen skolastinen uusplatonilainen filosofi ja teologi. Hän toimi ensin Chartresissa, jossa katedraalikoulu toimi oppineisuuden keskuksena ennen Pariisin yliopiston perustamista, ainakin vuoden 1121 tienoilla. Myöhemmin hän opetti Pariisissa noin vuoden 1140 tienoilla. Vuonna 1141 hän siirtyi jälleen Chartesiin kansleriksi. Theodoricuksen uskotaan olleen Bernardus Chartreslaisen veli. Hänen oppilaitaan olivat Johannes Salisburylainen ja Herman Carinthialainen.

Veljensä tavoin Theodoricus kiinnitti paljon enemmän huomiota platonilaiseen kuin aristoteeliseen filosofiaan. Hän kirjoitti teoksen *De Sex Dierum Operibus*, joka käsitteli luomisen kuutta päivää tulkiten Jumalan platonilaisesti korkeimmaksi ideaksi, josta kaikki muut ideat luodaan. Tässä hän hyödynsi myös lukuja. Luku yksi vastasi Jumalaa. Samoin kuin kaikki muut luvut johdetaan yhdestä, samoin kaikki muut asiat tulevat Jumalasta.

Theodoricus kirjoitti myös teoksen *Heptateukhon*, joka käsitteli seitsemää vapaata taidetta, sekä kommentaarion teokseen *De Inventione Rhetorica ad Herennium*, joka on osoitus Chartresin koulussa vaikuttaneista humanistisista virtauksista.

Theodoricus oli ensimmäisiä läntisiä oppineita, jotka tukivat arabialaisen kirjallisuuden hyödyntämistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Thierry von Chartres (philosophenlexikon.de) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  The School of Chartres (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Turner, William: Theodoric (Thierry) of Chartes *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)

  

Keskiajan filosofia

* Alkuin
* Rabanus Maurus
* Johannes Scotus Eriugena
* Avicenna
* Petrus Damianus
* Avicebron
* Anselm Canterburylainen
* Roscellinus
* Bernardus Chartreslainen
* Theodoricus Chartreslainen
* Avempace
* Gilbertus Porretanus
* Pierre Abélard
* Willelmus Concheslainen
* Petrus Lombardus
* Johannes Salisburylainen
* Averroës
* Maimonides
* Robert Grosseteste
* Albert Suuri
* Alexander Halesilainen
* Petrus Hispanus
* Willelmus Auvergnelainen
* Henri Ghentiläinen
* Roger Bacon
* Bonaventura
* Tuomas Akvinolainen
* Sigerus Brabantilainen
* Boethius Dacialainen
* Mestari Eckhart
* Johannes Duns Scotus
* Vilhelm Occamilainen
* Jean Buridan
* Godefridus Fontaineslainen
* Aegidius Roomalainen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Havainnollistava kuva törmäyslaatikoista kaksiulotteiselle hahmolle.
**Hitbox** (kirjaimellisesti *törmäyslaatikko*) on videopeleissä näkymätöntä geometriaa, joka kertoo pelille milloin ja miten kappaleet törmäävät. Hitboxit ovat olennaisia useille peleille, jotka vaativat matematiikkaa ja käsityksen siitä mikä on "reilua". Esimerkkejä tapauksista ovat osuuko lyönti tai luoti tiettyyn kohtaan. Toteutukset vaihtelevat eri peleissä niiden muodon, koon ja käyttäytymisen mukaan. Hitboxia käytetään osumisen havaitsemiseen kun taas näkyvä polygonimalli on liian monimutkainen vaadittavaan reaaliaikaiseen laskentaan.

Esimerkiksi *Dark Soulsissa* laatikko täsmää melko tarkoin hahmon näkyvään malliin tämän liikkuessa, joka mahdollistaa väistämisen pelkkää asentoa muuttamalla. 
Räiskintäpeleissä laatikko voi olla paljon pienempi kuin pelaajan alus väistelyn helpottamiseen.

Nimestä huolimatta laatikon muoto voi vaihdella. Matematiikkaa käytetään havaitsemaan koska kaksi aluetta leikkaavat toisensa eli törmäävät. Jokaista kuvaa kohden peli voi tarvita tarkistuksen milloin hahmon jalat osuvat maahan, milloin hahmo osuu seinään sekä jokaisen vastustajan ja kappaleen kanssa. Hitboxin rinnalla käytetään termiä *hurtbox*, kun halutaan erottaa "minne pelaaja aiheuttaa vahinkoa" ja "pelaajan saama vahinko" toisistaan. Kolmas tyyppi *pushbox* kertoo hahmon käyttämän tilan ja estää eri hahmoja viemästä samaa tilaa. Laatikoiden muoto ja koko voi muuttua hahmon liikkeiden ja toimintojen mukana jotta niitä ei tarvita useita eri tapauksia varten.

Kun laatikot toimivat oikein pelaaja ei huomaa niiden olemassaoloa; kun ne toimivat huonosti pelaajan ennakko-odotukset rikkoutuvat ja peli tuntuu epäreilulta.

Amigassa pystyi laitteiston avulla havaitsemaan spritejen törmäyksiä ja automaattisesti reagoimaan niihin.

Laatikot voi määrittää itse tai tietyt aputyökalut voivat luoda ne.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Alex Wiltshire: How hitboxes work *pcgamer.com*.  10.8.2020. Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Hitbox *developer.valvesoftware.com*. Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Nahuel Gladstein: Hitboxes and Hurtboxes in Unity *gamasutra.com*. Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Amiga Hardware Reference Manual *amigadev.elowar.com*.  Arkistoitu. "Additionally, you can use system hardware to detect collisions between objects and have your program react to such collisions" Viitattu 19.4.2021. (englanniksi)