recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Cavoniuksen talo
**Cavoniuksen talo** on Helsingissä Pohjoisesplanadi 21:ssä sijaitseva kolmikerroksinen toimisto- ja liiketalo jonka alun perin suunnitteli vuonna 1819 Carl Ludvig Engel. Talon Pohjoisesplanadin puoleinen osa valmistui vuonna 1820, läntinen ja itäinen pihasiipi 1843 ja itäsiiven lisärakennus 1849. Vuonna 1882 taloon rakennettiin pohjoinen pihasiipi, suunnittelijana oli arkkitehtitoimisto Kiseleff & Heikel. Vuotta myöhemmin 1883 valmistui vielä arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema pihasiiven lisärakennus.

1900-luvun puolella talon pihasiipiä korjattiin ja rakennettiin uusi lisärakennus sekä sisustettiin taloon perustettu elokuvateatteri vuosina 1908–1909. Nämä muutokset suunnitteli arkkitehtitoimisto Valter Jung & Emil Fabritius. Emil Fabritius suunnitteli 1930-luvulla vielä taloon ikkunajaon muutokset, julkisivun itäiset näyteikkunat ja pääportaan muutokset. Myöhemmin on muun muassa talon ullakko sisustettu ateljeetiloiksi ja perustuksia vahvistettu vuonna 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2  Finna (Helsingin kaupunginmuseo) : Cavoniuksen talo; Pohjoisesplanadi 21; Helsinki  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Basilika** on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta basilika-arkkitehtuuria edustaneesta julkisesta rakennuksesta Ateenan Agoralla Kreikassa. Se sijaitsi Agoran koillislaidalla.

Basilika rakennettiin roomalaisella ajalla keisari Hadrianuksen kaudella noin vuonna 117–138 jaa. Tuolloin siihen sisällytettiin paikalla ollut varhaisempi, keisari Augustuksen aikana rakennettu julkinen rakennus. Basilikaa käytettiin kaupallisiin tarkoituksiin sekä erilaisiin kokouksiin. Rakennus vaurioitui pahoin herulien hyökkäyksessä vuonna 267. Tämän jälkeen sen osia käytettiin rakennusmateriaalina.

Rakennus oli arkkitehtuuriltaan tyypillinen roomalainen basilika. Sen rakentamiseen oli käytetty muun muassa kalkkikiveä ja marmoria. Basilikan keskellä olleen peristyylin leveys oli noin 15,3 metriä. Sitä kiersi noin 5,7 metriä leveä pylväskäytävä. Basilikasta on säilynyt nykyaikaan vain joitakin sen perustusten osia. Rakennuksen osittaiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1970. Rauniot sijaitsevat Agoran pohjoisosan halkaisevan Ateenan metrolinjan pohjoispuolella. Rakennuksen eteläosa, noin puolet rakennuksesta, on Agoran arkeologisella alueella ja sitä on kaivettu esiin pohjois-eteläsuunnassa noin 11 metrin verran, kun taas pohjoisosa jää Adrianoú-kadun ja sen pohjoispuolisten talojen alle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Agora Monument: Basilica *Agora Excavations*. The American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 4.4.2016.
2. ↑  The Agora *Ancient Athens 3D*. Viitattu 4.4.2016.
3. 1 2  Basilica *The Ancient Agora of Athens*. Virtual Reality Digital Collection. Viitattu 4.4.2016.
**Basile Boli** (s. 2. tammikuuta 1967 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolaissyntyinen ranskalainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija ja nykyinen televisiokommentaattori. Oikeajalkaisen Bolin pelipaikka oli keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Boli edusti AJ Auxerrea vuodet 1983-1990. Tuona aikana hän pelasi Ligue 1:ssä yli 250 ottelua. Vuonna 1990 Boli siirtyi Olympique de Marseillen riveihin. Boli voitti seuran kanssa Ligue 1:n vuosina 1991 ja 1992. Kauden 1992-1993 Mestareiden liigan eli ensimmäisen kauden finaalissa AC Milania vastaan Boli teki ainoan maalin ja johdatti Marseillen 1-0-voittoon. Vuonna 1994 Boli siirtyi skottilaiseen Rangers FC:hen, jota hän edusti vain kauden ajan, ennen kuin palasi takaisin Ligue 1:een ja monacolaiseen AS Monacoon. Boli viihtyi Monacossakin vain kauden, ennen kuin siirtyi 1996 Japanin J. Leaguen Urawa Red Diamondsiin, jossa hän lopetti uransa vuonna 1997.

Maajoukkueura
-------------

Boli pelasi Ranskan jalkapallomaajoukkueessa 45 ottelua viimeistellen yhden maalin vuosina 1986-1993. Hän kuului Ranskan joukkueeseen vuoden 1992 EM-kisoissa.

Pelaajauran jälkeen
-------------------

Pelaajauransa jälkeen Boli on vaikuttanut muun muassa Ranskan politiikassa ja osallistunut UMP-puolueen toimintaan ja tuki Nicolas Sarkozyn vaalikampanjaa vuonna 2007. 

Syyskuussa 2015 Boli siirtyi Olympique Marseillen palvelukseen hoitamaan seuran suhdetoimintaa. Huhtikuussa 2016 hänestä tuli seuran urheilutoiminnan koordinaattori.

Lähteet
-------

* Basile Boli Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

### Viitteet

1. ↑  Basile Boli ambassadeur de l'OM
2. ↑  Basile Boli ambassadeur de l'OM


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Basileion** (m.kreik. Βασίλειον) oli antiikin aikainen fylobasileusten käyttämä rakennus Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi jossakin kaupungin niin kutsutun Arkaaisen agoran ympäristössä nykyisen Plákan kaupunginosan alueella.

Basileion oli rakennettu arkaaisella kaudella viimeistään 500-luvulla eaa. Sitä käytettiin fylobasileusten eli Attikan neljän varhaisen joonialaisen fylen johtajien alkuperäisenä kokoontumispaikkana. Myöhemmin, kun rakennukselle ei enää ollut käyttöä, sen paikalle saatettiin rakentaa esimerkiksi Ptolemaioksen gymnasion.

Jossakin Basileionin lähellä sijaitsivat muun muassa Prytaneion, Bukoleion, Epilykeion ja Thesmotheteion. Erään ehdotuksen mukaan Bukoleion oli Basileionin myöhempi nimitys, jolloin kyseessä olisikin sama rakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman: *Sources for the Ancient Greek City-State*, s. 211–212, 215, 237. Symposium August, 24-27 1994, Acts of the Copenhagen Polis Centre, ISSN 1398-7151. Kgl. Danske Videnskabernes Selskab, 1995. ISBN 8773042676. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Harris-Cline, Diane: Archaic Athens and the Topography of the Kylon Affair.  *The Annual of the British School at Athens*, 1999, 94. vsk, s. 309–320. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  The Ancient Agora of Athens *Athens Greece*. Viitattu 19.4.2016.
**Basil Spalding de Garmendia** (28. helmikuuta 1860 – 9. marraskuuta 1932) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja vuoden 1900 kesäolympialaisissa.

Spalding de Garmendia syntyi varakkaaseen perheeseen Yhdysvaltain Baltimoressa, Marylandissa, mutta vietti suuren osan elämästään Ranskassa. Hänellä oli aikaisempaa kokemusta mailapeleistä, joten vuonna 1900 hän Ranskassa ollessaan päätti kokeilla tennistä. Samana vuonna hän osallistui olympialaisten nelinpeliin ranskalaisen tennispelaajan Max Décugisin kanssa. He selviytyivät loppukilpailuun, mutta eivät pärjänneet brittiläisille veljeksille Lawrence Dohertylle ja Reginald Dohertylle, vaan sijoittuivat hopealle. Spalding de Garmendia osallistui samoissa kisoissa myös kaksinpeliin, jossa hän sijoittui viidenneksi häviten turnauksen alkuvaiheessa Dohertyn veljeksistä nuoremmalle, Lawrencelle.

Muuta
-----

Perheen rikkauden vuoksi Spalding de Garmendian ei tarvinnut koskaan työskennellä, mutta hän toimi ensimmäisen maailmansodan aikana erityislähettiläänä Yhdysvaltain Pariisin -suurlähetystössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Spalding de Garmendia *Olympedia*. Viitattu 3.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Spalding de Garmendia *Wayback Machine*. Viitattu 3.8.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Basileides** (m.kreik. Βασιλείδης, *Basileidēs*; lat. *Basilides*; 100-luvun alkupuoli) oli varhaiskristillinen myöhemmin harhaoppiseksi tuomittu opettaja, joka vaikutti Aleksandriassa Egyptissä. Hän kirjoitti 24 kirjaa evankeliumeista ja vaikuttaa saaneen oppiinsa vaikutteita zarathustralaisesta dualismista.

Basileides opetti Aleksandriassa keisari Hadrianuksen kaudella (117–138). Hänen sanotaan olleen apostoli Pietarin tulkitsijan Glaukiaan oppilas. Hän on saattanut olla aiemmin myös Menandroksen oppilaana Antiokiassa yhdessä Saturniloksen kanssa. Kirjoituksen *Acta Archelai* mukaan hän opetti jonkin aikaa Persiassa.

Basileides ja hänen kirjoituksensa tunnetaan ainoastaan harhaoppeja vastustaneiden kristillisten kirjoittajien, kuten Agrippa Castor, Irenaeus, Klemens Aleksandrialainen ja Hippolytos, välityksellä. On vaikea määritellä, kuinka luotettavia nämä todistukset ovat. Lähteiden mukaan Basileideen oppi vaikuttaa itämaiselta. Hippolytoksen kuvaus perustuu joko vääriin lähteisiin tai myöhempiin Basileideen seuraajien oppeihin, koska hän antaa kokonaan toisenlaisen kuvauksen. Hänen mukaansa Basileideen oppi oli monistinen ja monilta ajatuksiltaan melko hellenistinen, jopa stoalainen.

Basileideen seuraajat perustivat gnostilaisen lahkon, jota kutsutaan basilidelaisuudeksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Catholic Encyclopedia: Basilides (englanniksi)
* T. Apiryon: Basilides (englanniksi)
* Fragments from the Writings of Basilides – The Gnostic Society Library, Gnostic Scriptures and Fragments (englanniksi)
* Seven Sermons to the Dead – The Gnostic Society Library (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Basilides
Pekka Haukinen
**Pekka Jaakko Juhani Haukinen**, kirjoittajanimi **Johnny Walker**, (14. syyskuuta 1940 Ylivieska – 1. lokakuuta 1966 Huittinen) oli suomalainen kustannusvirkailija, kriitikko ja kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Pekka Haukisen vanhemmat olivat Johannes Konstantin Haukinen ja Elma Eliina Ihalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Haukinen oli naimisissa 1959–1964 Päivi Astrid Rannan kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Eeva-Maija Haukisen kanssa. Haukinen kuoli syksyllä 1966 liikenneonnettomuudessa.

Haukinen näytteli Maunu Kurkvaaran ohjaamissa elokuvissa *Rakas* (1961), *Raportti eli balladi laivatytöistä* (1964) ja *Kielletty kirja* (1965) sekä Aito Mäkisen ohjaamassa elokuvassa *Onnelliset leikit* (1964). Hän oli Ralf Långbackan ohjaamassa Mainos-tv:lle tehdyssä näytelmäelokuvassa *Poikkeus ja sääntö* (1965) käsikirjoittaja, tuottaja ja kuvaaja.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Haukinen tuli tunnetuksi pakinoistaan, joita hän kirjoitti *Ylioppilaslehteen* nimimerkillä *Johnny Walker*, mutta hän julkaisi myös runokokoelman ja kuunnelman, suomensi jännityskirjallisuutta ja toimi teatterikriitikkona.

Teokset
-------

* *Pihlajanmarjat: Runoja.* WSOY 1960
* *Hissi*, kuunnelma, 1961
* *Johnny Walker*. Toimitustyö ja graafinen asu: Erik Wiik. Alkuperäiset Johnny vinjetit Timo Martin. Piirrokset Margho. Ylioppilaslehti 1966

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat -tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Korhonen, Juhani – Rantala, Risto (toim.): *Suomalaisia kirjailijoita*, s. 54. Helsinki: Otava, 2004. ISBN 951-1-19094-6.
2. 1 2  Helsingin Norssin matrikkeli 1867–1992, numero 5751, s. 435.
3. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 2.10.1966. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 4.10.2018.
4. ↑  Pekka Haukinen Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Haukinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Pekka Harni** (s. 12. tammikuuta 1956 Ikaalinen) on suomalainen arkkitehti ja teollinen muotoilija. Hänet nimettiin vuonna 2011 Vuoden teolliseksi muotoilijaksi. 

Harni tuli ylioppilaaksi oululaisesta Merikosken lukiosta vuonna 1975 ja opiskeli sitten arkkitehtuuria Itävallassa Innsbruckin yliopistossa 1976–1979 ja myöhemmin Wienin teknillisessä yliopistossa 1985–1988. Suomessa hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1985 Taideteollisesta korkeakoulusta, jossa hän on toiminut myös tuntiopettajana. Arkkitehdiksi Harni valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2002. Vuonna 2007 Harni perusti japanilaisen vaimonsa Yuka Takahashin kanssa oman suunnittelutoimiston nimeltä Harni-Takahashi Design & Architecture.

Harnin suurelle yleisölle tunnetuimpia töitä ovat Arabialle suunniteltu *ABC*-astiasto (Design Plus -palkinto 1999) ja siitä kehitetty *Nero*-astiasto. Harni on suunnitellut myös muun muassa tekstiilejä Marimekolle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taskinen, Rita: *Suomalainen design : kuka kukin on*, s. 148. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. ↑  Ornamo- ja Muotoilijat-palkintojen saajat ja ehdokkaat 2006 – 2017 *Ornamo*.  3.1.2016. Viitattu 23.4.2022.
3. 1 2  Pekka Harni *Finnish Design Shop*. Viitattu 23.4.2022.
4. ↑  Pekka Harni *Inessa*. Viitattu 23.4.2022.
**Lenin** oli Neuvostoliiton ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Se oli maailman ensimmäinen ydinvoimalla toimiva siviilialus, ja ylipäätään ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus. Aikanaan se oli myös maailman voimakkain jäänsärkijä, sillä aluksen ydinvoimakoneistot kehittivät 44000 hevosvoimaa. Ensimmäiselle koeajolleen se lähti Leningradista vuonna 1959. Sen pääasiallinen tehtävä oli merenkulun avustaminen Murmanskin ja Vladivostokin välisellä väylällä, jonka pituus on 17 600 kilometriä.

Lenin rakennettiin Admiralteiskie verfi -telakalla Leningradissa, laskettiin vesille 1957 ja otettiin käyttöön 1959. Se palveli tehtävässään 30 vuotta ja poistettiin käytöstä 1989. Siinä oli kaksi reaktoria, jotka käyttivät neljää turbiinia, jotka taas käyttivät sähkömoottoreita.

Tietoja
-------

* Pituus: 134 m
* Leveys: 27,6 m
* Kyljen korkeus: 16,1 m
* Uppouma ilman köliä: 16 000 BRT
* Nopeus: 18 solmua (33,3 km/h)
* Reaktorit: alun perin, 3x OK-150 (90 MW kukin), myöhemmin 2xOK-900 (171 MW kukin).
* Propulsio: 3 sähkökäyttöistä potkuria. Yhteisteho 44 000 hp (32,4 MWt)
* Helikopteri: 1 laskeutumisalusta

Propulsio
---------

Uudistetussa kahden reaktorin järjestelmässä reaktorit käyttivät neljää höyryturbiinia. Turbiinit pyörittivät sähkögeneraattoreita, jotka syöttivät virtaa aluksen ajomoottoreille.

Reaktorivaurioita
-----------------

Aluksella sattui sen käyttöiän aikana kaksi reaktorionnettomuutta, joiden vuoksi se oli muutaman vuoden pois käytöstä korjattavana. Tiedot eivät olleet julkisia ennen Neuvostoliiton hajoamista.

Helmikuussa 1965 aluksen kakkosreaktorin jäähdytysjärjestelmä sammui polttoaineen vaihdon aikana, ja reaktorissa ollut polttoaine suli osittain. Vaurioitunut reaktori haudattiin kaksi vuotta myöhemmin Novaja Zemljan ydinkoealueelle.

Vuonna 1967, pian polttoainetäydennyksen jälkeen järjestelmässä havaittiin vakava vuoto, joka ei ollut korjattavissa. Reaktorit poistettiin, ja korvattiin kahdella tehokkaammalla. Alus palasi käyttöön 1970.

Myöhemmät tapahtumat
--------------------

*Lenin* poistettiin käytöstä 1989, koska sen runko oli tullut käyttöikänsä päähän. Alus valmistui museolaivaksi 2005.

Katso myös
----------

* Luettelo ydinkäyttöisistä siviilialuksista

Lähteet
-------

* Matti Korjula:"Lenin" koeajolle, 50 vuotta sitten, s. 87, Tekniikan Maailma 4.11.2009, nro 20/09

### Viitteet

1. 1 2 3  Matti korjula, s. 87

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lenin (jäänmurtaja)** Wikimedia Commonsissa
**Nortel** oli maailmanlaajuinen, yli 150 maassa toiminut tietoliikenneyritys. Vuonna 2009 sen palveluksessa oli lähes 34 000 työntekijää ja vuotuinen liikevaihto oli noin 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Yhtiö valmisti tietoliikennelaitteita yritysten ja operaattoreiden käyttöön. Tuotteisiin kuuluivat muun muassa optiset tietoliikennelaitteet, reitittimet, kytkimet, palomuurit, VPN-laitteet, perinteiset ja VoIP-puhelinvaihteet, puhelinkeskukset, matkapuhelinverkot sekä multimediapalvelimet.

Historia
--------

Nortel perustettiin yhtiömuotoisena vuonna 1895, mutta itse asiassa yhtiön alkujuuret ulottuvat aina vuoteen 1877. Tuolloin Alexander Graham Bell patentoi puhelimen Kanadassa ja niiden kehittämiseksi perustettiin Northern Electric Laboratories. Nortel kehitti mm. maailman ensimmäisen X.25 datakytkimen vuonna 1976, maailman ensimmäisen digitaalisen puhelinkeskuksen, DMS-100, vuonna 1979 sekä optisen kuidun käyttöön perustuvan siirtojärjestelmän (WDM) 1960-luvulla. Toimittanut maailman ensimmäisen kaupallisen 3G (UMTS) -järjestelmän. 
Viimeiseksi läpimurroiksi jäivät kaupallinen 40G/100G teknologia optisiin verkkoihin sekä Live LTE -mobiiliverkko vuonna 2008.

Tammikuussa 2009 yhtiö haki suojaa velkojiltaan Yhdysvaltain konkurssilain mukaisesti Chapter 11 pykälän nojalla. Tämän jälkeen yhtiö pilkkoi toimintonsa ja on myynyt osat huutokauppamenettelyn kautta eniten tarjoaville. 

Vuonna 2017 konkurssioikeudenkäynti päättyi, kun oikeuden päätöksellä Nortelin velkojille sovittiin maksettavaksi yli 7 miljardia dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Nortel (englanniksi)
* Nortel
* LG-Nortel JV (Arkistoitu – Internet Archive)
* Innovative Communications Alliance (Nortel – Microsoft) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Commons Avaya

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nortel Networks**.
Dressmann-liike Tukholmassa
Dressmann-myymälä kauppakeskus Redissä
Dressmann-pukuja
**Dressmann** on alun perin norjalainen miesten vaatteisiin keskittynyt myymäläketju, jolla on myymälöitä Norjan lisäksi Islannissa, Ruotsissa, Suomessa, Saksassa, Tanskassa ja Itävallassa. Myymälöiden lisäksi ketjulla on internetissä toimiva verkkokauppa. Dressmann-ketjun omistaa Varner-Gruppen. Suomessa on myös *Dressmann XL* -myymälöitä, joiden kokovalikoima on 2XL–9XL.

Perustaminen
------------

Dressmann-ketjun historia ulottuu vuoteen 1962, jolloin 25-vuotias norjalainen Frank Varner päätti perustaa ainoastaan miesten vaatteita myyvän liikkeen. Perustamiseen tarvittavat rahat hän sai lainaksi äidiltään ja anopiltaan. 40 000 kruunulla hän avasi ensimmäisen myymälän Thorvald Meyersgatanille Osloon. Vuonna 1965 avattiin toinen myymälä Oslossa, ja kolmas avautui Trondheimiin. *Dressmann* tuli ketjun nimeksi vuonna 1967, kun Oslon Skippergatanin myymälä avautui. Ketju käytti iskulausetta "laatua kohtuuhintaan".

Vuonna 1991 Frank Varner antoi 70 myymälästä koostuvan ketjun ohjakset pojalleen Petter Varnerille, jonka käsissä ketjun myymälöiden lukumäärä ylitti kolmensadan ja liikevaihto kahden miljardin rajan. Dressmann on saavuttanut miesten vaatteiden markkinajohtajuuden Pohjois-Euroopan markkinoilla.

Laajeneminen
------------

Dressmann laajeni voimakkaasti muualle Eurooppaan 1990-luvun loppupuolella. Vuonna 1995 avattiin myymälä Latvian pääkaupungissa Riiassa ja koko maan myymälöiden määrä nousi kolmeen. Vuonna 1996 Dressmann avasi ensimmäisen neljästä Islannin-myymälästään Reykjavíkissa. Vuonna 1997 Dressmann osti ruotsalaisen Hägenfelt-vaateliikeketjun ja alkoi toimia Ruotsissa. Dressmann avasi ensimmäiset myymälänsä Saksassa, Hampurissa vuonna 2001. Tanskassa ketju aloitti vuonna 2003. Suomeen Dressmann rantautui vuonna 2000, kun ketjun kaksi ensimmäistä myymälää avattiin Lahteen ja Tampereelle.

2000-luvun puolivälissä Dressmann oli yksi Varner-yhtymän yhdeksästä ketjusta. Muita olivat muun muassa farkkuketju Carlings, nuorten naisten Bik Bok, aikuisten naisten Vivikas ja koko perheen Cubus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Peltola, Heikki: *Palveluloisto ja kiehtomisen aito taito, Kaupan keinot hyperkilpailussa*, s. 95–96. Edita, 2007. ISBN 9789513749422.

Aiheesta muualla
----------------

* Dressmannin suomalaiset sivut
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Liverpool** (viirinumero D92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä. Alus on poistettiin palveluksesta 2012 ja se on romutettu.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 42 -hävittäjä*
Alus tilattiin 1. maaliskuuta 1977 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 5. heinäkuuta 1978. Se laskettiin vesille 25. syyskuuta 1980 kumminaan puolustusministeri Euan Howardin puoliso Lady Strathcona ja otettiin palveluskäyttöön 1. heinäkuuta 1982.

Palvelus
--------

*Liverpoolin* koeajoja nopeutettiin, jotta se saatiin palvelukseen lähetettäväksi Falklandeille. Kesäkuun alussa 1982 alus lähti Etelä-Atlantille, mutta se ei kerennyt mukaan sotatoimiin. Se viipyi kuitenkin alueella puoli vuotta ennen paluutaan Britteinsaarille.

Alus osallistui vuoden 2003 Irakin sotaan. Se lähetettiin 2005 Karibianmerelle, jossa sen tehtävänä oli torjua huumeiden salakuljetusta alueella. Alus siirrettiin 2009 modernisoitavaksi telakalle, mistä se vapautui seuraavana vuonna.

Alus saapui viimeisen kerran Portsmouthiin 26. maaliskuuta 2012 ennen palveluksesta poistoaan. Se poistettiin palveluksesta 30. maaliskuuta

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Liverpool (D92)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Liverpool (D92)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 510
2. ↑  RN-HMS Liverpool
3. ↑  RN-HMS Liverpool 2

*Tyypin 42* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| **1. sarja:** *HMS Sheffield* - *HMS Birmingham* - *HMS Cardiff* - *HMS Coventry* - *HMS Newcastle* - *HMS Glasgow* |
| **2. sarja:** *HMS Exeter* - *HMS Southampton* - *HMS Nottingham* - *HMS Liverpool* |
| **3. sarja:** *HMS Manchester* - *HMS Gloucester* - *HMS Edinburgh* - *HMS York* |
| **Argentiinan laivasto:** *ARA Hércules* - *ARA Santísima Trinidad* |
| Edeltäjä: *Tyypin 82*-ohjushävittäjät – Seuraaja: *Tyypin 45*-ohjushävittäjät |
**Ihmisen elämänkaari** on ihmiselämään kuuluvien kehitysvaiheiden kokonaisuus. Perimällä, sen ohjaamalla kypsymisellä ja ympäristön virikkeillä on pitkälle ulottuvat vaikutukset psyykkiseen kehitykseen. Elämänkaari jaetaan yleisesti lapsuuteen, nuoruuteen, aikuisuuteen ja vanhuuteen. Koko elämänkaaren tarkastelu valaisee kehityksen vaiheittaisuutta.

Erityisen selviä perimän ja ympäristön virikkeiden vaikutukset ihmisen kehitykselle ovat ensimmäisten elinvuosien aikana, jolloin niin kypsyminen kuin sopivat virikkeetkin säätelevät aivojen kasvua ja hermosolujen kytkentöjä. Oppiminen suuntaa yksilökehitystä, joskin jatkuvasti muuttuvin tavoin. Poikkeuksen tästä muodostaa varhaisissa hoitosuhteissa tapahtuva pysyvä oppiminen. Silloin syntyvä perusturvallisuus – luottamus omaan arvoon – on pohjana myöhemmälle itsetunnolle. Vastasyntyneellä on monipuolisia havaintovalmiuksia ja sosiaalisia valmiuksia, joiden varassa lapsi suuntautuu aktiivisesti ympäristöön jo ensimmäisten elinkuukausien aikana. Hyvin pienestä pitäen lapsi on sosiaalisen vuorovaikutuksen aloitteellinen osapuoli.

Nuoruusikä muodostaa elämän toisen mahdollisuuden. Seksuaalivietin puhkeaminen johtaa syvällisiin muutoksiin yksilön sisäisessä maailmassa. Lapsuudessa sisäistetyt vuorovaikutusmielikuvat eivät enää vastaa murrosiän aikana muuttunutta ruumista, vaan nuoren on muokattava perusteellisesti identiteettiään uusien samastumisten avulla. Ikätoverit toimivat nuoruusiän kehityksen katalysaattoreina ja auttavat nuorta irtautumaan vanhempiin liittyvästä tarvitsevuudesta. Kun nuori muodostaa oman maailmankuvansa ja elämänkatsomuksensa, hänen sosiaalinen identiteettinsä lujittuu riittävästi aikuisuuteen astumista varten.

Aikuisuus on tyypillisesti elämän pisin vaihe, jonka alkuvaiheeseen liitetään lopullinen itsenäistyminen ja elämäntilanteen vakiintuminen. Toisaalta useimmat aikuiset pyrkivät solmimaan pysyvän parisuhteen ja perustamaan perheen, jotka kuitenkin luovat haasteen omalle itsemääräämisoikeudelle. Myöhäisempää aikuisuutta on kutsuttu myös keski-iäksi.

Vielä vanhuudessa kohdataan uusia haasteita, joiden hallitseminen antaa tyydytystä ja elämäniloa. Myös vanhuudessa vireät sosiaaliset suhteet ovat psyykkisen hyvinvoinnin perustana. Vanhuuden keskeisiä kehityshaasteita ovat mukautuminen heikkenevään terveyteen ja valmistautuminen kuolemaan.

Lähteet
-------

* Vuorinen Risto, Tuunala Elisa 2002. Psykologian perusteet. Kehittyvä ihminen. Otava
**Pekka Pellervo Halonen** (27. maaliskuuta 1912 Valkeala – 30. joulukuuta 1967 Las Palmas) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Halosen vanhemmat olivat kauppias Pekka Halonen ja Hilda Amanda Roitto ja puoliso vuodesta 1940 Maire Mirjam Juvonen. Halonen valmistui rakennusmestariksi 1935 Oulussa ja toimi valmistuttuaan piirtäjänä ja suunnittelijana tie- ja vesirakennushallituksen Oulun piirissä. Kouvolan kauppalan palvelukseen hän siirtyi 1937 ja sitten Kuusankoskelle Kymi-yhtiön rakennustöiden valvojaksi ja työnjohtajaksi. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Halonen yleni kapteeniksi (1943) ja toimi jatkosodassa pioneeripataljoonan komentajana.

Sodan jälkeen Halonen palasi Ouluun, jossa hän työskenteli 1945–1950 Pohjolan Tärytuote -yhtiön toimitusjohtajana. Oman yrityksen hän perusti vuonna 1948, vuodesta 1950 nimeltään Rakennustoimisto P. P. Halonen & K:nit ja vuodesta 1952 Rakennustoimisto P. P. Halonen Oy. Vuonna 1954 hän ja P. K. Juntunen muodostivat uuden yhtiön, Rakennusyhtymä Halonen & Juntusen, joka rakensi useita asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kiinteistöjä etenkin Oulun seudulla. Halonen oli yrityksen toimitusjohtaja, mutta sille perustettiin myös useita sisaryrityksiä, joista erityisesti Rakennusvoima Oy kasvoi merkittäväksi valtakunnalliseksi toimijaksi.

Teollisuusneuvoksen arvonimen Halonen sai vuonna 1963. Hän oli sekä Oulun kaupunginvaltuuston että Oulun kaupunginhallituksen ja useiden lautakuntien jäsen ja osallistui aktiivisesti alansa yhteistyöhön eri järjestöissä. Musikaalinen Halonen oli vuodesta 1952 Pohjan Laulu -kuoron jäsen. Vuonna 1946 hän toimitti Oulun Rakennusmestariyhdistyksen 40-vuotishistoriikin. Hän teki vaimoineen yhdistykselle lahjoituksen käytettäväksi nuorten varattomien rakennusmestareiden opintomatkoihin. Halonen kuoli yllättäen lomamatkallaan Las Palmasissa vuoden 1967 lopussa.

Julkaisuja
----------

* *Oulun Rakennusmestariyhdistys 1906–1946*, 1946, P. P. Halonen (toim.)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pekka Pellervo Halonen *Biografiasampo*. Viitattu 31.12.2021.
**Louis Wilhelm Alwin Jacobi** (25. heinäkuuta 1854 Benshausen, Thüringen, silloinen Preussi – 1905) oli saksalaissyntyinen ruotsalainen rakennusinsinööri ja arkkitehti, joka suunnitteli erityisesti panimorakennuksia. 

Jacobi muutti Ruotsiin 1874 ja meni Wiklundin konepajan palvelukseen. Yritys toimitti panimoita myös Suomeen. Jacobi suunnitteli myös panimorakennukset, mutta vaativammissa hankkeissa julkisivujen suunnittelijaksi palkattiin varsinainen arkkitehti. Ruotsin panimoista 1800-luvun kahdella viimeisellä vuosikymmenellä ja 1900-luvun alussa suurin osa oli hänen ja Arvid Ahrnborgin suunnittelemia. Toisin kuin Ahrborg, Jacobi toimi myös itsenäisenä suunnittelijana. Hänen suunnittelemiaan Tukholman panimoita olivat muun muassa Nurnbergsbryggeriet, Munchenbryggeriet, Gustaf Piehls bryggeri ja S:t Eriks bryggeri.

Suomeen Jacobi suunnitteli Kotkan Höyrypanimon, joka valmistui 1895. Rakennuksessa harjoitettiin panimotoimintaa vuoteen 1967, mutta vuosikymmenien aikana siinä oli samalla myös muuta teollista toimintaa. Mallasjuoman osti panimon 1967 ja lakkautti sen, ja sen jälkeen rakennuksessa on toiminut erilaisia pienyrityksiä. Sitä ennen se oli jo päätynyt Kotkan kaupungin omistukseen.

Myöhemmin Jacobi oli mukana myös kaivostoiminnassa Ruotsin Lapissa Kiirunassa.1897 Kopparåsfyndigheten inmutas av A.Jacobi.malmi ei kuitenkaan osoittautunut kovin rikkaaksi. ja J. kuoli 1905 varattomana.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotkan höyrypanimo
2. ↑  Gnesta kulturföreningen[vanhentunut linkki], pdf, luettu 2.1.2009 (ruotsiksi)
3. ↑  Stockholmskällan pdf luettu 2.1.2009 (ruotsiksi)
4. ↑  Höyrypanimo, (Arkistoitu – Internet Archive) historia luettu 2.1.2009
5. ↑  Malmbanan luettu 2.1.2009 (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Legion** (viirinumero G74) oli Britannian kuninkaallisen laivaston L-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: L-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1938 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 1. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 26. joulukuuta 1939. Vuoden 1940 aikana tehtiin päätös vaihtaa aluksen pääaseet kaksiputkisiksi ilmatorjuntaan soveltuviksi neljän tuuman tykeiksi. Alus valmistui 19. joulukuuta 1940, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 445 684 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.

Palvelus
--------

Alus joutui 23. maaliskuuta 1942 ilmahyökkäykseen, jolloin se vaurioitui pahoin lähelle osuneista pommeista. Alus kykeni omin voimin vain yhdellä koneella pääsemään Marsaloxxiin, jossa se ajettiin rantaan uppoamisen estämiseksi. Alus otettiin 25. maaliskuuta hinaukseen ja siirrettiin Maltan telakalle. Seuraavana päivänä alukseen osui kaksi pommia sen ollessa laiturissa, jolloin etummainen ammusvarasto räjähti upottaen aluksen.

Alus katkaistiin 1943 yritettäessä sen nostamista tuloksetta. Sodan päätyttyä aloitettiin aluksen romuttaminen paikallaan ja työ saatiin päätökseen 1946.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Legion (G74)**.
* English, John: *Afridi to Nizam - British Fleet Destroyers 1937-43*. Kent: World Ship Society, 2001. ISBN 0-905617-95-9. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Levy, James P.: *The Royal Navy's Home Fleet in World War II*. New York: Palgrave macmillan, 2003. ISBN 1-4039-1773-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Naval-history.net - HMS Legion

*L*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *HMS Laforey* - *HMS Lance* - *HMS Gurkha* - *HMS Lively* - *HMS Legion* - *HMS Lightning* - *HMS Lookout* - *HMS Loyal* |
| Edeltäjä: *K*-luokka – Seuraaja: *M*-luokka |
**Nathaniel Lawrence Guenin** (s. 10. joulukuuta 1982) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchessa.

Ura
---

Guenin varattiin New York Rangersiin numerolla 127 vuoden 2002 varaustilaisuudessa. Neljän Ohio State Buckeyesissä pelatun yliopistovuoden jälkeen, Guenin teki vapaana pelaajana 16. elokuuta 2006 Philadelphia Flyersin kanssa sopimuksen. Guenin teki ammattilaisdebyyttinsä kaudella 2006-2007 Flyersin AHL-yhteistyöseura Philadelphia Phantomsissa. Myöhemmin kauden aikana hän teki myös NHL-debyyttinsä. Ensimmäisen pisteensä hän sai syöttäessään kaksi maalia New Jersey Devilsiä vastaan 31. maaliskuuta 2007.

Kahden pääasiassa Phantomsissa viettämänsä kauden jälkeen Guenin siirtyi Pittsburgh Penguinsiin 3. heinäkuuta 2009. 11. helmikuuta 2010 Pittsburgh kauppasi hänet St. Louis Bluesiin vastineeksi Steven Wagnerista.

2. heinäkuuta 2010 Guenin siirtyi yhden vuoden sopimuksella Columbus Blue Jacketsiin. Hän aloitti kauden 2010-2011 AHL:ssä Springfield Falconsissa, mutta hänet kutsuttiin pian tekemään Blue Jackets -debyyttiänsä Minnesota Wildia vastaan 16. lokakuuta 2010. Kolmen Columbuksessa pelatun pelin jälkeen Guenin palasi Falconsiin ja 4. tammikuuta 2011 hänet kaupattiin Anaheim Ducksiin Trevor Smithin tilalle.

17. kesäkuuta 2011 Guenin teki kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Anaheimin kanssa. Seuraavan kauden hän aloitti Anaheimin NHL-kokoonpanossa, jossa teki uransa ensimmäisen NHL-maalin 7. lokakuuta 2011 Buffalo Sabresia vastaan. Guenin pelasi 15 peliä Ducksissa ennen siirtymistään farmijoukkue Syracuse Crunchiin.

NHL:n työsulkukaudella 2012-2013 Guenin pelasi Syracuse Crunchissa joukkueen kapteenina. 13. tammikuuta 2013 Anaheim asetti hänet waiver -listalle. Guenin teki kauden aikana 66 pelissä 4 maalia ja 24 pistettä.

5. heinäkuuta 2013 Guenin teki vapaana pelaajana vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanchen yhdeksän ensimmäisen pelin jälkeen joukkueen päävalmentaja Patrick Roy kertoi hänen pysyvän NHL:ssä kauden loppuun. 7. tammikuuta 2014 Guenin teki kahden vuoden jatkosopimuksen Avalanchen kanssa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nate Guenin
**Always on My Mind** on Wayne Carsonin, Johnny Christopherin ja Mark Jamesin vuonna 1971 kirjoittama balladi. Sen ensimmäinen levytys on Gwen McCraen tulkinta vuodelta 1972. Kappaleen teki tunnetuksi Elvis Presley, joka levytti sen niin ikään 1972. Myös Willie Nelsonin tulkinta vuodelta 1982 on menestynyt.

"Always on My Mind" on versioitu noin 350 kertaa, ja se tunnetaan myös nimellä "You Are Always on My Mind". Pet Shop Boysin versio nousi hitiksi vuonna 1987. Kappale on levytetty myös espanjaksi, ranskaksi, saksaksi ja useilla muilla kielillä.

Wayne Carson kertoo kirjoittaneensa suurimman osan kappaleesta kymmenessä minuutissa keittiöpöytänsä ääressä Springfieldin kaupungissa Missourissa. Kappaleesta kuitenkin puuttui säkeistön ja kertosäkeen yhdistävä silta. Carson kysyi neuvoa Johnny Christopherilta ja Mark Jamesilta, jotka loivat sillan alkaen sanoista "tell me ---".

Elvis Presley levytti oman versionsa 29. maaliskuuta 1972, ja se nousi yhdeksi hänen suurimmista menestyksistään. "Always on My Mind" julkaistiin singlen "Separate Ways" b-puolena; singleä myytiin Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta.

Willie Nelson levytti oman akustisen tulkintansa vuonna 1982. Se oli niin ikään suurmenestys, joka nousi country-listan kärkeen ja sai useita Grammy-palkintoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Story of... 'Always on My Mind' by Elvis Presley *Smoothradio.com*.  20.11.2017. Viitattu 1.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Songwriter Reveals the Story Behind 'Always On My Mind' by Willie Nelson *Parade.com*.  17.10.2019. Viitattu 1.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  Always on My Mind *Secondhandsongs.com*. Viitattu 1.8.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz work

 |

 |
**Nathanael Christian Prosser** (s. 7. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Philadelphia Flyersissa.

Ura
---

Prosser siirtyi varaamattomana vapaana agenttina Minnesota Wildiin pelattuaan ennen sitä neljä kautta Coloradon yliopistossa.

Prosser teki NHL-debyyttinsä Wildissa kauden 2009–2010 lopulla 5. huhtikuuta 2010 Edmonton Oilersia vastaan.

Kauden 2011–2012 aikana Prosser ja Wild solmivat kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen 6. helmikuuta 2010. 7. helmikuuta 2012 Prosser teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä Columbus Blue Jacketsia vastaan. Myöhemmin kaudella Prosser sai yhden ottelun pituisen pelikiellon puskettuaan päällään Chicago Blackhawksin Jamal Mayersia maalinedustungoksessa.

21. heinäkuuta 2014 neljän Wildin organisaatiossa vietetyn kauden jälkeen, Pronger siirtyi vapaaksi agentiksi, jona teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Prosser ei onnistunut harjoitusleirin aikana vakuuttamaan ja hankkimaan paikkaa NHL-kokoonpanossa. Hänet asetettiin waiver -listalle, josta Minnesota Wild poimi hänet takaisin itselleen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nate Prosser
**John Marriott** (11. syyskuuta 1780 Cottesbach, Leicestershire, Englanti – 31. maaliskuuta 1825 Lontoo) oli englantilainen anglikaaninen pappi ja virsirunoilija.

Elämänvaiheet ja työ
--------------------

Marriott kävi koulua Oxfordin Rugby School- ja Christ Church -collegeissa. Valmistuttuaan hän oli noin kahden vuoden ajan yksityisopettajana Buccleuchin herttuan perheessä. Herttua esitteli hänet Lafordin kirkkoherralle Warwickshiressä ja hän hoiti papin virkaa eri seurakunnossa Exeterissä.

Hänen poikansa julkaisivat vuonna 1838 laitoksen Marriottin saarnoja. Hän kirjoitti myös virsiä, mutta hän ei julkaissut itse niitä. Tosin muutamia julkaistiin ilman tekijätietoa jo hänen eläessään.

Hänen tunnetuin virtensä on "Thou, whose almighty word". Se on vuodelta 1813, mutta julkaistiin muutama viikko hänen kuolemansa jälkeen 1825. Virsi herätti suurta huomiota ja sen ilmestyi *Hymns Ancient & Modern* – kokoelman ensimmäisessä laitoksessa 1861. Virttä lauletaan useilla eri sävelmillä, esim John B. Dyksenin sävelmällä "Fiat lux", Lo­well Ma­sonin sävelmällä "Dort" sekä sävlmillä jotka tunnetaan nimellä "St. Austin" sekä "Moscow".

Virsi "Thou, whose almighty word" on suomeksi Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa, virsi 122 "Luojansa sanasta sai valon maailma" (Suom. Pauli Vaalas 1951, Jaakko Haavio 1961, uud. Niilo Rauhala 1984. Sävelmä: Gustav Pettersson 1927) sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 19 "Sanallaan maailmaan valonsa loistamaan" (Ruots. August M. Posse 1887, suom. Niilo Rauhala 1982, 1999, sävelmä. John B. Dykes 1868)

Lähteet
-------

1. 1 2  John Marriott *hymnary.org*. Viitattu 18.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken.*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen*, s. 85, 86. Wessmans musikförlag AB Visby 2014 ISBN 978-91-8771-034-6, 2014. (ruotsiksi)*
3. ↑  Thou, whose almighty word *hymntime.com*. Viitattu 18.3.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Sun News Network** oli englanninkielinen Kanadassa toiminut uutiskanava, jonka omistivat Sun Media Corporation ja Groupe TVA, molemmat Québecor Média-yhtiön tytäryhtiöitä. Kanava aloitti lähetyksensä 18. huhtikuuta 2011.

Sun News oli tunnettu provosoivasta sisällöstään, oikeistokonservatiivisista näkökulmistaan, ja useista kohuistaan. Sillä oli keskimäärin vain 8000 katsojaa, mikä oli huomattavasti vähemmän kuin sen kilpailijoilla CBC News Networkilla ja CTV News Channelilla.

Kanava lopetti toimintansa 13.2.2015 taloudellisten tappioiden ja huonojen katsojalukujen takia.

Katso myös
----------

* Toronto Sun

Lähteet
-------

1. ↑  Quebecor fires warning shot at all-news networks *theglobeandmail.com*.  15.6.2010. The Globe and Mail. Viitattu 21.2.2015.
2. ↑  Sun News Network rises today *torontosun.com*.  18.4.2011. Toronto Sun. Viitattu 21.2.2015.
3. ↑  Sun News Network to shut down: sources *cbc.ca*.  12.2.2015. CBC News. Viitattu 21.2.2015.
4. ↑  Sun News Network shuts down after buyer fails to materialize *thestar.com*.  13.2.2015. Toronto Star. Viitattu 13.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Sun Newsin kotisivut arkistoituna
**Pekka Pohjanvalo**, nimi aik. *Petter Jermolajev Loginov* (26. kesäkuuta 1900 Uuksalonpää, Salmi – 22. tammikuuta 1970 Vaasa) oli suomalainen toimitusjohtaja, talousneuvos, kirjailija ja salmilaisen kansanperinteen ja murresanaston kerääjä.[1][2]

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Pohjanvalo kävi suomalaisen ja venäläisen kansakoulun. Hän siirtyi vuonna 1916 Sortavalaan töihin liikealalle ja opiskeli samalla Sortavalan kauppakoulussa. Vuonna 1920 Pohjanvalo meni suorittamaan asevelvollisuuttaan ja jäi sitten neljän vuoden ajaksi armeijan palvelukseen vääpelinä toimien esikuntatehtävissä. Isänsä kuoltua Pohjanvalo hoiti sitten kotitilaansa Salmissa 1924–1939. Tässä vaiheessa hän alkoi kerätä talteen tietoa Salmin kansanperinteestä ja kansankulttuurista.[1][2]

Pohjanvalo sai Karjalan maakunnan ensimmäisen palkinnon osallistuttuaan vuonna 1935 Kalevalan riemuvuoden kilpakeräykseen kokoelmalla, johon sisältyi satuja, kaskuja, legendoja, myytillisiä- ja syntytarinoita ym. Pohjanvalo sai palkinnon myös Karjalaisen osakunnan vuosina 1932–1933 järjestämästä kansanomaisten sananparsien keruukilpailusta. Hän oli kahden vuoden 1936–1937 ajan Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran stipendiaattina ja vuoden saksalaisen Ahnenerbe-tutkimusinstituutin stipendiaattina keräten kansanperinneaineistoa. Pohjanvalo osallistui myös romaanillaan *Piilopirtti* WSOY:n pienoisromaanikilpailuun, jossa kirjailija Mika Waltari sai ensimmäisen palkinnon romaanilla Vieras mies tuli taloon. Hän perusti kotikyläänsä nuorisoseuran, urheiluseuran ja vuonna 1938 lainakirjaston.[1][2]

Sotavuosina 1939–1945 Pohjanvalo oli eri rintamalohkoilla puolustuslaitoksen rahastonhoitajana, talousupseerina ja kahden vuoden ajan raskaan tykistön patteriston vääpelinä. Sotien jälkeen Pohjanvalo asettui asumaan Vaasaan vuonna 1945.[1]

Vaasassa Pohjanvalo sai valmiiksi ja julkaisi Salmin murteen sanakirjan I osan 1947 ja täydennysosan 1950. Hänestä tuli 1946 Sanakirjasäätiön jäsen, vuonna 1947 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Suomen muinaismuistoyhdistyksen jäsen sekä 1948 Talonpoikaiskulttuurisäätiön jäsen. Talousneuvoksen arvon Pohjanvalo sai 1948. Pohjanvalo oli myös Numismaattisen yhdistyksen, Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton, Vaasan Kauppaseuran ja Vaasan Sortavalaseuran jäsenenä. Hän osallaistui ainoana maallikkona Helsingissä pidettyyn Pohjoismaiseen etnologikonferenssiin.[1][2]

Julkaisuja
----------

* *Salmin murteen sanakirja*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 233. Helsinki 1947
* *Salmin murteen sanakirja: täydennysosa - Dictionnaire du dialecte de Salmi: supplément*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 233. Helsinki 1950

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Talousneuvos Pekka Pohjanvalo 50-vuotias, Laatokka, 23.06.1950, nro 141, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Geni.com : Pekka (Petter) Jermolajev Pohjanvalo (Loginov)
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Vanguard-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Lion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1847 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vanguard-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1840. Alus laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1847 ja se valmistui 26. syyskuuta. Alus siirrettiin Plymouthista reserviin, jonne se saapui 28. syyskuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 59 113 puntaa sisältäen takiloinnin ja varustamisen.

Alukselle tilattiin 20. elokuuta 1856 muutostyö potkuritaistelulaivaksi Devonportin telakalta. Työt aloitettiin 1. helmikuuta 1858, ja ne saatiin päätökseen 17. toukokuuta 1859, jolloin alus palautettiin reserviin. Muutostyöt maksoivat 24 200 puntaa, ja alukselle asennettiin John Penn & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 665 hevosvoimaa mahdollistaen 10,337 solmun nopeuden.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 7. syyskuuta 1864 Greenockin vartiolaivana päällikkönään Arthur Farquhar. Aluksen päälliköksi tuli 28. elokuuta 1865 John Montagu Hayes. Alus siirrettiin lokakuussa 1867 Londonderryyn ja sitten takaisin Greenockiin. Se poistettiin palveluksesta 8. syyskuuta 1868.

Alus palautettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1868 Devonportin vastaanottoalukena päällikkönään John Napier, ja se poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta 1869. Alus siirrettiin vuonna 1871 koululaivaksi Devonportiin, ja se oli vuosia ankkuroituna Torpointiin. Shotleyn koulutuskeskuksen valmistuessa alus myytiin romutettavaksi 11. heinäkuuta 1905 Portsmouthissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfielf, Rif s. 34
2. 1 2 3  Winfield, Rif s. 44

*Vanguard*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| HMS *Vanguard* – HMS *Collingwood* – HMS *Goliath* – HMS *Superb* – HMS *Meeanee* – HMS *Centurion* – HMS *Lion* – HMS *Colossus* – HMS *Mars* |
| Edeltäjä: HMS *Calcutta* – Seuraaja: *Albion*-luokka |
**Paavalinkirkko** (vir. *Pauluse kirik*) on kirkkorakennus Viron toiseksi suurimmassa kaupungissa Tartossa. Kirkko valmistui vihittäväksi vuonna 1917. Sen vihki korjaustöiden jälkeen uudelleen käyttöön syyskuussa 2015 arkkipiispa Urmas Viilma.

Kirkon suunnitteli Eliel Saarinen. Saarinen aloitti kirkkorakennuksen suunnittelutyöt vuonna 1911 samaan aikaan kun hänen suunnittelemaansa Helsingin rautatieasemaa rakennettiin. Saarinen oli tuolloin jo siirtymässä jugendista klassismiin. Dosentti Timo Tuomi on luonnehtinut sitä "tieksi Cranbrookiin", millä hän viittaa Saarisen työskentelyyn Yhdysvalloissa Cranbrookissa. Tuomen mukaan kirkko on Saarisen merkkitöitä.

Toisen maailmansodan aikana vuonna 1944 rakennus vaurioitui pahoin pommituksen aiheuttamassa tulipalossa. Neuvostoliiton miehittäessä Viroa neuvostoliittolaiset viranomaiset sijoittivat rakennukseen muun muassa urheilumuseon, kansallismuseon arkiston ja kirpputorin.

Arkkitehtien Kari Järvisen, Merja Niemisen ja Markku Norsin vuonna 2006 kirkon korjauksen kutsukilpailuun jättämä ehdotus voitti, ja toteutuksesta vastasivat Järvinen ja Nieminen. Alttarin on suunnitellut kuvanveistäjä Pertti Kukkonen ja alttarikaapin taidemaalari Kuutti Lavonen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Holmila, Paula: Saarisen suunnitteleman kirkon restaurointi valmistui Tartossa.  *Helsingin Sanomat*, 15.9.2015, s. B 6. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.9.2015.

Kuvia kirkosta
--------------

* Kirkontornin huippua nostetaan paikalleen vuonna 1999.Kirkontornin huippua nostetaan paikalleen vuonna 1999.
* Kirkon julkisivu.Kirkon julkisivu.
* Apsis ja sen reunan koristelua.Apsis ja sen reunan koristelua.
* Kirkkosali, taustalla urut vuonna 2022.Kirkkosali, taustalla urut vuonna 2022.
* Kirkkosali.Kirkkosali.

Alttaritaulu Kuutti Lavonen
**Paavo Armas Alfred Kari** (4. marraskuuta 1905 Hausjärvi – 1. toukokuuta 1982 Turku) oli suomalainen päätoimittaja, joka tuli tunnetuksi myös pakinoitsijana. 

Paavo A. Karin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Paavo Kari ja Olga Kulmala. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1935 oli Ensi Isaksson ja toinen vuodesta 1945 Helga Orvokki Valtonen. Kari kävi keskikoulun 1924 ja tuli *Riihimäen sanomien* aputoimittajaksi 1926 ja *Kannaksen Lehden* 1928. Hän oli *Sisä-Suomen* toimitussihteeri 1930–1937, *Uuden Auran* toimittaja 1937–1938, toimitussihteeri 1938–1945 ja toimituspäällikkö 1945–1949. Yksityisyrittäjien Turun osaston toiminnanjohtajana Kari työskenteli 1952–1959 ja oli samalla *Lounais-Suomen Yrittäjän* vastaava toimittaja. *Salon Seudun Sanomien* päätoimittajana Kari toimi vuodesta 1959 vuoteen 1970 asti. Pakinoitsijana hänet tunnettiin 1930-luvulta herra Turusena.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pentti Huovinen, L. Arvi P. Poijärvi, Keijo Virtanen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1970*, s. 372–373. Helsinki: Otava, 1970.
2. 1 2  Kuolleita. Päätoimittaja Paavo A. Kari. *Helsingin Sanomat*, 8.5.1982, s. 16.