Säsjoki kesäkuussa 2012
**Säsjoen valuma-alue** on Venäjällä Nevan vesistöön kuuluva valuma-alue, jonka pääuoma Säsjoki laskee Laatokan etelärantaan Olhavanlahteen. Valuma-alueen pinta-ala 7 330 neliökilometriä, josta yläjuoksun alueet kuuluvat Novgorodin alueeseen ja alajuoksun Leningradin alueeseen. Säsjoki on 260 kilometriä pitkä joki.

Yleistä
-------

Säsjoki laskee Laatokkaan etelästä päin, missä sen latvavedet muodostuvat Valdain ylängön pohjoisosissa sijaitsevalta Tihvinän selänteeltä. Säsjoen valuma-alueen länsipuolella sijaitsee Olhavanjoen valuma-alue, itäpuolella Syvärin valuma-alue ja eteläpuolella Volgan vesistö. Olhavanjoen ja Säsjoen uomat virtaavat lähekkäin, mutta Ilmajärveen laskeva joki Msta levittäytyy itään päin ja kohtaa siellä Säsjoen latvavedet. Itäpuolella Paksujoki yhtyy Syväriin sen alajuoksulla, mutta se on Säsjokeakin suurempi. Paksujoki levittäytyy selänteelle ja muodostaa siellä valuma-alueen, jolla on yhteinen vedenjakaja Säsjoen kanssa. Etelässä on Säsjoella vastassa Volgan yläosan eli Ylä-Volgan latvahaarat, jotka kuuluvat Mologalle. Jos palataan vielä Laatokan rannikolle, jää Olhavanjoen ja Syvärin väliin pienempien jokien valuma-alueita. Niistä on Säsjoken valuma-alueen kanssa yhteinen vedenjakaja esimerkiksi Voronežkalla.

Pääuoma
-------

Säsjoki toimiin pääuomana toimii 260 kilometriä pituisena uomanaan. Tihvinänjoki on yhtymäkohdassaan yhtä pitkä kuin Säsjoki on yläjuoksullaan, joten valuma-alueen uomaverkosto voidaan piirtää ison Y-kirjaimen muotoiseksi.

Valuma-alue
-----------

### Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen yläosa muodostuu Tihvinän selänteestä, joka kohoaa 100–260 metrin korkeuteen mpy. Sen kallioperä on ordovikikauden hiekkakiveä ja dolomiittia, joka on peittynyt viime jääkauden loppuvaiheessa moreenimaakerroksella. Kalkkikivikalliot ovat paljaana jokilaaksoissa, missä virtaava vesi on huuhtonut moreeniainekset pois. Selänteen pohjoisreunalla sijaitsee selvärajainen kynnys, jossa maaston korkeuserot ovat tavallista suuremmat. Valuma-alueen alajuoksulla maaperä muodostuu moreenipeitteestä sekä hiekka- ja saviaineksesta. Seutu kuuluu Laatokkaa ympäröivään alankoon, jos on helposti tulvivaa ja soistunutta. Alueella ei ole juurikaan järviä, mutta ylängön kumpuilevassa maastossa esiintyy paljon pikkujärviä.

Maaperässä on rautaoksidia, joka vaikuttaa jokien vedenväriin, joka on punaruskeaa. Myös seudun suomaat antavat veteen humuksesta johtuvaa väriä.

### Asutus

Joensuussa sijaitsee Sjasstroin pikkukaupunki ja yläjuoksulla Tihvinän, Boksitogorskin ja Pikaljovon kaupungit sekä Koltšanovon (Колчаново) ja Neboltšin kylät.

### Tihvinän vesistöreitti

Kun Pietari Suuri perusti Venäjälle uuden pääkaupungin Pietarin Nevajoen suuhun vuonna 1703, tarvittiin sen rakentamiseksi ja ylläpitämiseksi rakennus-, elintarvike- ja taloustarvikkeita sekä polttopuuta. Näitä hankittiin Pietarin ympäristöstä ja kauempaa Venäjän sydänmailta. Tavarakuljetuksessa käytettiin maanteiden lisäksi vesireittejä. Kauppiaiden tavaroita kuljetettiin muutenkin paljon Venäjän jokiverkostossa ja myös nyt otettiin käyttöön lyhyitä ja toimivia vesireittejä Rybinskistä Pietariin. Tällä osuudella oli käytössä kolme vesireittiä: Marian kanavisto, Vyšni Volotšokin vesitie ja Tihvinän kanavajärjestelmä. Viimeksi mainittu alkoi Rybinskistä, seurasi Mologaa ylävirtaan, sitten sivu-uomien Tšagodoštšan, Gorjun, Sominkan ja Valtšinan kautta Tihvinän kanavalle, josta lasketeltiin Tihvinänjokea ja Säsjokea alas Laatokkaan. Siellä toimi etelärantaa seuraava Laatokan kanava (ven. Новоладожский канал, nykyään vanha kanava), josta jatkettiin Nevalle ja Pietariin. Joki toimi vesireittinä 1700- ja 1800-luvulla sekä 1900-luvun alussa. Sen toiminnan hiipuminen liittyy rautatieverkon rakentamiseen Venäjällä.

* Säsjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassaSäsjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassa
* Tihvinän alueTihvinän alue

### Sivujokia

Valuma-alueen pääuoma on Säsjoki, jolla on pituutta 260 kilometriä. Sen neljä suurinta sivujokea ovat oikealta yhtyvät Tihvinänjoki ja Voložba sekä vasemmalta yhtyvät Lynna ja Lunenka. Näiden valuma-alueet muodostavat yhdessä 65 % koko valuma-alueen pinta-alasta.

Alle on koottu luettelo Säsjoen tärkeimmistä sivu-uomista. Taulukon tietojen lähteet on mainittu taulukon alla ja lähteet on jokien osalta edelleen yksilöity kunkin rivin oikeassa sarakkeessa.


| Sivu-uomannimisuom.  | Nimiven.    | Säsjoenkohta  | EtäisyysLaatokasta(km) | Pituus(km)  | Virtaama(MQ m³/s)  | Valuma-alue(km²)  | Lähteet   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| laskee Laatokan Olhavanlahteen |
| Valgomka | Valgomka (Валгомка) | Sjasstroi | 4 | 44 |  | 322 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Lynna | Lynna (Лынна, Лынная) | Olhava | 21 | 62 |  | 627 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Syretskaja | Syretskaja (Сырецкая) | Olhava | 28 | 18 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Suzna | Suzna (Сузна) | Olhava | 39 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Opotšnja | Opotšnja (Опочня) | Olhava | 59 | 10 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Kusega | Kusega (Кусега) | Olhava | 65 | 27 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Valja | Valja (Валя) | Tihvinä | 79 | 37 |  | 252 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Lunenka | Lunenka (Луненка) | Tihvinä | 90 | 61 |  | 677 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Tihvinänjoki | Tihvinka (Тихвинка) | Tihvinä | 96 | 144 | 19,7 | 2 140 | 2,2,3,2,2,4,2 |
| Klinenka | Klinenka (Клиненка) | Tihvinä | 117 | 30 |  | 200 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Voložba | Voložba (Воложба) | Tihvinä | 158 | 81 | 11,6 | 1 350 | 2,2,3,2,2,1,2 |
| Dreglja | Dreglja (Дрегля) | Ljubytino | 212 | 18 |  | 181 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Mošenka | Mošenka (Мошенка) | Ljubytino | 230 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Šuja | Šuja (Шуя) | Ljubytino | 240 | 22 |  | 79 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Säsjoen latvauomaa on Šujan yläpuolella vielä 20 kilometriä jäljellä. |

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (   ), 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista

* Lynnajoen alajuoksuaLynnajoen alajuoksua
* Voložban joensuuta vuonna 2014Voložban joensuuta vuonna 2014

### Tihvinänjoen sivujoet

Tihvinänjoella on kolme suurempaa sivujokea: Šomuška, Rjadan ja Rybežka. Muutkin sivu-uomat on lueteltu alla olevaan taulukkoon esiintymisjärjestykseen. Tietojen lähteet on mainittu taulukon alla ja ne on eroteltu oikeassa sarakkeessa riveittäin.

| Sivu-uomannimisuom.  | Nimiven.    | Tihvinäjoenkohta  | EtäisyysSäsjoesta(km) | Pituus(km)  | Virtaama(MQ m³/s)  | Valuma-alue(km²)  | Lähteet   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tihvinänjoki yhtyy Säsjokeen 96 km Laatokasta |
| Šomuška | Шомушка | Tihvinä | 17 | 84 |  | 384 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Tabory | Таборы | Tihvinä | 39 | 14 |  | 53 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Rybežka | Рыбежка | Tihvinä | 47 | 50 |  | 218 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Dymka | Дымка | Bolšoi Dvor | 64 | 34 |  | 165 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Rjadan | Рядань | Bolšoi Dvor | 65 | 55 |  | 362 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Ljuban | Любач | Pikaljovo | 97 | 10 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Ugnitsa | Угница | Jefimovski | 135 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Tihvinänjoen latvauomaa on Ugnitsan yläpuolella vielä 9 kilometriä jäljellä. |

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta , 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista

### Järviä

Valuma-alueella on jonkin verran järviä. Suuri osa sijaitsee suoalueilla ja osa selänteen päällä. Sivu-uoman Valgomkan lähdejärvi on Panskoje ja sen valuma-alueella sijaitsee Gorbojeskoje. Suznan lähdejärvi on Suzenskoje. Valjan valuma-alueella on suojärviä kuten esimerkiksi Valskoje (Вальское), Beloje (Белое) ja Kolpino (Колпино). Lunenkan valuma-alueen merkittävin järvi on Lebjažje (Лебяжье). Selänteen päällä virtaavan Tihvinänjoen valuma-alueella on monia järviä. Sellaisia ovat esimerkiksi Rybežka, Sjago, Ozerskoje (Озерское), Jeglino (Еглино), Landskoje (Ландское), Lebedinnoje (Лебединное) ja Tsaritsyno (Царицыно). Voložban valuma-alueella sijaitsevat Nungoša (Нунгоша), Larjanskoje (Ларьянское), Karatšunskoje (Карачунское), Srednee (Среднее), Retomlja (Ретомля), Ostrovito (Островито), Žadino (Жадино), Nikulinskoje (Никулинское) ja Tšerenets (Черенец).

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2 3 4 5  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
2. 1 2 3 4 5  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Сясь.
3. ↑  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Волховская губа.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Säsjoki, Сясь (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
2. ↑  Säsjoki, Сясь *Suuressa neuvostosanakirjassa*.  3. laitos, 1969–1978. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
3. 1 2 3 4 5  USSR\_map\_NP\_35-15\_Shuvalovo.jpg (Wikipedia Commons), Itä-Euroopan topografiset kartat (sarja N501, karttalehti NO 35-15 Shuvalovo), USA:n armeijan karttapalvelu, 1954
4. 1 2 3 4  USSR map NO 36-2 Tikhvin.jpg (Wikipedia Commons), Itä-Euroopan topografiset kartat (sarja N501, karttalehti NO 36-2 Tihvin), USA:n armeijan karttapalvelu, 1954
5. 1 2 3  USSR map NO 36-3 Babayevo.jpg (Wikipedia Commons), Itä-Euroopan topografiset kartat (sarja N501, karttalehti NO 36-3 Babayevo), USA:n armeijan karttapalvelu, 1954
6. ↑  Tihvinskaja grjada, Тихвинская гряда, Тихвинская гряда *Suuressa neuvostosanakirjassa*.  3. laitos, 1969–1978. Viitattu 5.2.2022. (venäjäksi)
7. ↑  Seliverstov, Y. P.: Leningrad region *Saint Petersburg Encyclopaedia*. Pietari, Venäjä:  Committee of Culture of St. Petersburg. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
8. 1 2  Starovoitov, L.A.: Tihvinskaja vodnaja sistema (Тихвинская водная система)  2022. Pikaljovo:  Pikaljovon kaupunki. Viitattu 7.2.2022. (venäjäksi)
9. ↑  USSR map NO 36-6 Pestovo.jpg (Wikipedia Commons), Itä-Euroopan topografiset kartat (sarja N501, karttalehti NO 36-6 Pestovo), USA:n armeijan karttapalvelu, 1954
10. 1 2  Lynna, Лынна (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
11. 1 2 3  Lunenka, Луненка (Ситомля) (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
12. 1 2 3 4  Tihvinka, Тихвинка (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
13. 1 2 3  Voložba, Воложба (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
14. 1 2  Valgomka, Валгомка (Холмача) (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
15. ↑  Syretskaja, Сырецкая (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
16. 1 2  Suzna, Сузна (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
17. ↑  Opotsnja, Опочня (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
18. ↑  Kusega, Кусега (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
19. 1 2  Valja, Валя (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
20. ↑  Klinenka, Клиненка (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
21. ↑  Dreglja, Дрегля (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
22. ↑  Mošenka, Мошенка (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)
23. ↑  Šuja, Шуя (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.2.2022. (venäjäksi)