recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sjamžan piirin sijainti Vologdan alueen kartalla.
**Sjamžan piiri** (ven. Ся́мженский райо́н, *Sjamženski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 900 neliökilometriä ja asukkaita on 10 100 henkeä.

Sijainti ja luonto
------------------

Piiri sijaitsee Vologdan alueen keskiosassa. Se rajoittuu Harovskin, Sokolin, Totman, Verhovažjen ja Vožegan piireihin. Sjamžan piirissä on neljä aluetason luonnonsuojelualuetta.

Historia
--------

Seudun vanhimpia asukkaita olivat suomalais-ugrilaiset heimot. 400–700-luvulla alueelle muutti slaaveja. 1100-luvulla Sjažena-joelle perustettiin Tšudin Val -niminen linnoitus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä ja tekivät metsätöitä.

Hallinto
--------

Hallinnollinen keskus on Sjamžan taajama. Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Dvinitskoje (keskuspaikka Samsonovskaja), Korobitsynskoje (Georgijevskaja), Noginskaja, Ramenje, Režskoje (Kopylovo), Sjamža, Ustreka ja Žitjevo.

Piirin ja samalla myös piirihallinnon päämies on Nikolai Borski.

Liikenne
--------

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie.

Talous
------

Talouden perustan muodostaa metsä- ja maatalous.

Kulttuuri
---------

Piirin alueella toimii 12 koulua, joista 4 on keskikouluja. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuurikeskus, kotiseutumuseo, keskuskirjasto haaraosastoineen, lasten taidekoulu ja nuorisokeskus. Sjamžassa toimii Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunta ja ilmestyy piirilehti Voshod.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sjamženski raion. Pasport MO. *vologda-oblast.ru*. Viitattu 27.11.2008. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Sjamženski raion *vologda-oblast.ru*.  Arkistoitu 22.10.2007. Viitattu 27.11.2008. (venäjäksi)
3. ↑  Sjamženski raion *vologda-oblast.ru*.  Arkistoitu 22.10.2007. Viitattu 27.11.2008. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sjamžan piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Vologdan alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Babajevo •
Babuškin •
Belozersk •
Grjazovets •
Harovsk •
Kadui •
Kirillov •
Kitšmengski Gorodok •
Mežduretšje •
Nikolsk •
Njuksenitsa •
Šeksna •
Sjamža •
Sokol •
Tarnogski Gorodok •
Totma •
Tšagodoštša •
Tšerepovets •
*Tšerepovets* •
Ustjužna •
Ust-Kubinskoje •
Vašk •
Veliki Ustjug •
Verhovažje •
Vologda •
*Vologda* •
Vožega •
Vytegra
**Santa Barbara Airlinesin lento 518** oli Santa Barbara Airlinesin Venezuelan sisäinen reittilento Méridasta Caracasiin. Lentoa operoinut ATR 42-300-matkustajakone eksyi 21. helmikuuta 2008, ja törmäsi vuoreen. Kaikki koneessa olleet 43 matkustajaa ja 3 miehistön jäsentä kuolivat.

Kartta

Ennen lentoa
------------

Ennen lentoa miehistön jäsenet olivat kahvilla ja 30 minuuttia ennen lähtöä matkustajat päästettiin koneeseen, joka ei ollut sääntöjen mukaista. Lopulta he huomasivat kellon olevan paljon ja riensivät koneelle ja valmistautuivat lähtöön. Ilman mitään kysymistä lennonjohdolta kapteeni käynnisti moottorit. Navigaatiojärjestelmä vaati kolme minuuttia käynnistymiseen, mutta kapteeni nousi ilmaan liian aikaisin käyttäen varakompassia.

Koneen oli tarkoitus aloittaa ￼￼lennon lähtemällä poispäin Caracasista, ja sitten kääntyä 180 astetta kohti määränpäätä.

Lennon kulku ja törmääminen vuoreen
-----------------------------------

Kapteeni käski perämiehen kääntää oikeaan suuntimaan 074. Myöhemmin perämies huomasi kompassista suuntiman olevan 318. Kone oli eksynyt. Pilvisellä säällä he eivät nähneet juuri mitään. He aloittivat 180 asteen käännöksen kohti Caracasia, koska kone oli lähtenyt lentosuunnitelman mukaan vastakkaiseen suuntaan. Epäluottetava varakompassi kuitenkin sai heidät tekemään 270 asteen käännöksen, joka vei koneen suoraan kohti vuoria. He jatkoivat matkaa, kunnes näkivät vuoren suoraan edessään. Kapteeni yritti nostaa nokkaa, mutta kone törmäsi yläviistossa vuoreen 4 100 metrin korkeudessa.

Tutkinta
--------

Kun pelastajat pääsivät vuorelle, he eivät löytäneet eloonjääneitä.

Koneen mustat laatikot löydettiin ja niiden äänitallenteiden mukaan miehistö ei käynyt läpi tarkistuslistaa. Varsinaisen navigaatiojärjestelmän käynnistyminen kesti 3 minuuttia. Kokeiden mukaan miehistö valmisteli lähtöä lennolle kiireellä 2 minuutissa 40 sekunnissa, joka tarkoittaa, että miehistön olisi pitänyt odottaa 20 sekuntia, mutta kiireessä he nousivat ilmaan ilman navigaatiojärjestelmän apua.

### Uhrit

| Kansalaisuus | Matkustajat | Henkilökunta | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
|
|  Venezuela | 37 | 3 | 40 |
|  Kolumbia | 5 | 0 | 5 |
|  Yhdysvallat | 1 | 0 | 1 |
| **Yhteensä** | **43** | **3** | **46** |

Populaarikulttuurissa
---------------------

Santa Barbaran 518 -lennosta on jakso mm. kadanalaisessa FOX:in Lentoturmatutkinta -TV-sarjassa. Jakson nimi on "28 sekuntia aikaa selvitä hengissä". *(eng. 28 Seconds to Survive)* Jakso on kauden 12 12. jakso ja koko ohjelmasta 97. jakso.
*Dar Młodzieży*
**Dar Młodzieży** (suom. *Nuoruuden lahja*) on puolalainen purjelaiva, jonka on suunnitellut Zygmunt Choreń. Laiva laskettiin vesille vuonna 1982 Leninin telakalla Gdańskissa. *Dar Młodzieżyn* kotisatama on Gdynia. Laiva on tyypiltään fregatti, ja siinä on kolme mastoa.

*Dar Młodzieżyn* piirustuksia käytettiin prototyyppinä viiden muun purjelaivan rakentamisessa. Näistä laivoista neljä purjehtii nykyisin Venäjän lipun alla: *Mir*, *Druzhba*, *Pallada* ja *Nasheba*. Yksi laivoista, *Khersones*, kuuluu Ukrainan laivastoon.

Kuvia
-----

* Dar Młodzieży sivusuunnasta.*Dar Młodzieży* sivusuunnasta.
* Kristiansandissa Tall Ships' Racesissa 30. heinäkuuta 2010.Kristiansandissa Tall Ships' Racesissa 30. heinäkuuta 2010.
* Kristiansandissa (2010).Kristiansandissa (2010).
* Dunkerque (2013).Dunkerque (2013).

Lähteet
-------

1. ↑  Choren Design & Consulting: Dar Młodzieży (html) Choren Design & Consulting.  Arkistoitu 13.8.2010. Viitattu 30. heinäkuuta 2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dar Młodzieży** Wikimedia Commonsissa
**Atlasjetin lento 4203 (KK4203)** oli Istanbulista Ispartaan matkalla ollut reittilento, joka syöksyi maahan 30. marraskuuta 2007 noin kello 01.36 paikallista aikaa (29. marraskuuta kello 23.36 UTC) Ispartassa Turkissa. Onnettomuudessa saivat surmansa kaikki koneessa olleet 50 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä. Atlasjet oli vuokrannut vuonna 1994 valmistuneen, MD-83-tyyppisen onnettomuuskoneen World Focus Airlines -yhtiöltä, jonka palveluksessa koneen lentäjät työskentelivät.

Onnettomuuskone oli lähtenyt Atatürkin kansainväliseltä lentoasemalta Istanbulista, ja sen oli määrä laskeutua Süleyman Demirelin lentoasemalle Ispartaan. Kone oli kuitenkin kadonnut lennonjohdon tutkasta vähän ennen aiottua laskeutumista.

Onnettomuuspaikka sijaitsee vuoristoisella seudulla, jossa sumu ja lumisade haittaavat usein lentoliikennettä. Onnettomuuden aikana sään kuitenkin ilmoitettiin olleen hyvä. Koneen niin sanotut mustat laatikot löydettiin pian onnettomuuden jälkeen, mutta saksalaisessa laboratoriossa tehtyjen tutkimusten perusteella ne eivät olleet toimineet oikein: ohjaamoäänitin ei ollut toiminut lainkaan yhdeksään päivään ennen onnettomuutta, ja lentoarvotallenninkin sisälsi vain 15 minuuttia lennon tietoja. Alustavien tutkimusten mukaan onnettomuuden syynä olisi ollut lentäjien asentotajun menetys, mutta lopullisesti onnettomuuden syytä ei tiedetä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  ASN Aircraft accident description McDonnell Douglas MD-83 TC-AKM – Isparta Airport (ISE) *Aviation Safety Network*.  30.11.2007. Flight Safety Foundation. Viitattu 1.12.2007. (englanniksi)
2. 1 2  Hunt for clues in Turkish crash *BBC News*.  30.11.2007 15:58 UTC. London:  British Broadcasting Corporation. Viitattu 1.12.2007. (englanniksi)
3. ↑  Matkustajakone syöksyi maahan Turkissa *YLE Uutiset*.  30.11.2007 kello 13:08. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 1.12.2007.
4. ↑  Black box of crashed plane was out of order *Today's Zaman*.  31.12.2007. Istanbul:  Today's Zaman. Viitattu 12.2.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Kiliç, Ali Aslan: Report: Pilot error caused plane crash that killed 57 *Today's Zaman*.  12.12.2007. Istanbul:  Today's Zaman. Viitattu 12.2.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Tulivuori** on Reijo Mäen vuonna 2015 ilmestynyt 26. Vares-dekkari. 

Tulivuori sijoittuu Teneriffalle. Mäki sai kirjaan idean vaimonsa puhuttua tämän matkalle kyseiselle saarelle. Mäen tuotannolle tavanomainen lähtökohta on, että yksityisetsivä palkataan selvittämään rikosta, kun virallinen tutkinta ei etene. Kirjassa kuvataan saaren kultivoitunutta yläluokkaa mutta toisaalta suomalaisyhteisöä. Etnisiä vähemmistöjä edustavat baskit. Paikalla on myös entinen nelinkertainen olympiavoittaja ja nykyinen väsynyt juoppo, jonka alamäki on suistanut juorulehtihahmoksi. Myös taideväärentäminen on aiheena kuten teoksissa *Gekko* ja *Kolmijalkainen mies*.

Vastaanotto
-----------

Teos oli neljänneksi myydyin kotimainen kaunokirja vuonna 2015. Helsingin Sanomien Esa Mäkinen piti alun maisemakuvausta pitkäveteisenä mutta totesi Mäen tarjoavan kovalla rutiinilla sen, minkä edellisissäkin osissa. Kansan Uutisten Kai Hirvasnoro pettyi yksityisetsivän työmoraaliin: Tehokasta tutkinta-aikaa kertyy tuskin täyttä työpäivää. Etsivä haahuilee ja juopottelee, ja ratkaisu löytyy lähinnä sattumalta, kuten tyypillistä. Huumorikin on typerää.

Lähteet
-------

1. ↑  Myydyimmät kotimaiset kaunokirjat vuonna 2015 *kustantajat.fi*.  Arkistoitu 1.2.2016.
2. ↑  Mäkinen, Esa: Rikos täyttää romaanit – HS arvioi 30 kesälukemiseksi sopivaa dekkaria *Helsingin Sanomat*.  6.6.2015. Viitattu 12.11.2018.
3. ↑  Hirvasnoro, Kai: Dekkarivuosi 2015: Missä laatu? *Kansan Uutiset*.  27.2.2016. Viitattu 12.11.2018.
**Afrikan parlamentti** (tunnetaan myös nimellä *Panafrikkalainen parlamentti* tai *Afrikan unionin parlamentti*) on Afrikan unionin lainsäädäntöelin. Se perustettiin maaliskuussa 2004 Addis Abebassa Etiopiassa, mutta muutti myöhemmin Midrandin kaupunkiin Etelä-Afrikassa. Afrikan parlamentin tehtävä oli sen ensimmäisen viisivuotiskauden aikana neuvoa-antava ja kansalaisjärjestöjä konsultoiva, mutta vähitellen sille on myös vaadittu lisää lainsäädännöllistä valtaa.

Kokoonpano
----------

Parlamentissa on tällä hetkellä 235 jäsentä yhteensä 54 jäsenmaasta. Jokainen jäsenmaa lähettää parlamenttiin edustajikseen viiden henkilön vahvuisen delegaation, jossa on oltava vähintään yksi naisedustaja.  Parlamenttia johtaa presidentti ja neljä varapresidenttiä, jotka valitaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan edustamaan Afrikan eri alueita. Kaudella 2018-2021 he ovat : 

* Roger Nkodo Dang, pj. Kamerun (Keskinen Afrikka)
* Stephen Julius Masele, I vpj. Tansania (Itä-Afrikka)
* Haidara Aichata Cisse, II vpj. Mali (Länsi-Afrikka)
* Bouras Djamel, III vpj. Algeria (Pohjois-Afrikka)
* Chief F. Z. Charumbira, IV vpj. Zimbabwe (Eteläinen Afrikka)

Parlamentti työskentelee 11 pysyvässä komiteassa. Ne kokoustavat kahdesti vuodessa tai useammin jos on pakko .

Ulkosuhteet
-----------

Euroopan parlamentissa toimii Afrikan unionin valtuuskunta, jonka tarkoituksena on syventää suhteita EU:n ja Afrikan välillä.

Lähteet
-------

1. ↑  "The Task Ahead for the Pan Afrian Parliament" *Mathaba News*, 9.11.2009.  Arkistoitu 12.5.2015. Viitattu 20.9.2013.
2. ↑  *African Union Handbook 2019*, s. 116. African Union Commission & New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade, 2019.
3. ↑  Bureau *panafricanparliament.org*.  Arkistoitu 27.6.2019.
4. ↑  *African Union Handbook 2019*, s. 117. African Union Commission & New Zealand Ministry of Foreign Affairs and Trade, 2019.
5. ↑  Delegation for the Pan-African Parliament Euroopan parlamentti. Viitattu 20.9.2013.
Atochan rautatieasema (Alberto de Palacio, 1892).
**Atochan rautatieasema** (esp. *Estación de Atocha*) on Espanjan pääkaupungin Madridin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Atochan kaupunginosassa Arganzuelan alueella, Plaza de Emperador Carlos V:n vieressä. Se on pääteasema Madridin aluetta palveleville lähiliikennejunille, etelästä saapuville paikallis- ja kaukoliikennejunille sekä AVE-suurnopeusjunille. Kaikkia näitä junia liikennöi Espanjan kansallinen rautatieliikenneyhtiö Renfe Operadora.

Asema avattiin 9. helmikuuta 1851 nimellä *Estación de Mediodía*. Se oli Madridin ensimmäinen rautatieasema. Rakennus tuhoutui pahasti tulipalossa 1880-luvulla. Neljä vuotta kestäneet uudelleenrakennustyöt aloitettiin vuonna 1888 aiemmin muun muassa Gustave Eiffelin kanssa yhteistyötä tehneen arkkitehdin Alberto de Palacio Elissagnen johdolla. Uusi raudasta ja lasista valmistettu rakennus oli 152 metriä pitkä ja 40 metriä leveä. Plaza de Emperador Carlos V:tä kohti oleva pääty suljettiin, mikä loi asemalle sen tunnusomaisen julkisivun.

Sata vuotta käytössä ollut vanha asemarakennus poistettiin käytöstä vuonna 1992 ja muutettiin liiketilaksi, jossa on kauppoja, kahviloita, yökerho ja 4 000 neliömetrin kokoinen trooppinen puutarha. Sen taakse rakennettiin Rafael Moneon suunnittelema moderni terminaali, joka on nelinkertaistanut aseman kapasiteetin. Aseman läheisyydessä toimii myös kaksi Madridin metron asemaa, *Atocha* ja *Atocha Renfe*. Jälkimmäinen otettiin käyttöön uuden terminaalin rakentamisen jälkeen ja on suoraan yhteydessä rautatieasemaan.

Atochan rautatieasema sai osakseen kansainvälistä julkisuutta 11. maaliskuuta 2004 tapahtuneiden terrori-iskujen vuoksi. Sen välittömässä läheisyydessä sijaitsee 1900-luvun taiteeseen keskittynyt Reina Sofían taidemuseo.

Lähteet
-------

1. ↑  Sabías que.. Dirección: Paseo de la Infanta Isabel 2 c/v Glorieta del Emperador Carlos V. DAYFISA - UAM. Viitattu 23.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atochan rautatieasema** Wikimedia Commonsissa
**Sanso** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 110 kilometriä Bougounista maanteitse koilliseen. Kunnassa on 19 800 ja kylässä 7 300 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Sanson kunta rajoittuu idässä Bougounin piirin Wolan, etelässä Koumantoun ja lännessä Domban sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Massiguin kuntiin.

Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, mutta kaivostoiminnan myötä kuntaan on muuttanut myös muiden kansallisuuksien edustajia.

Sanson kautta kulkee Koumantoun ja Fanan välinen maantie. Seudun pääelinkeino on maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja puuvilla. Kunnassa toimii vuonna 2000 avattu Morilan kultakaivos.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 29.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 29.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 29.3.2018.
4. 1 2  Socio-Economic Effects of Gold Mining in Mali: A Study of the Sadiola and Morila Mining Operations *cmi.no*. Viitattu 29.3.2018.
**František Musil** (s. 17. joulukuuta 1964 Vysoké Mýto, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti Tšekkoslovakian maajoukkueessa maailmanmestaruuden Prahan kisoissa 1985 ja pelasi NHL:ssä yli kymmenen kautta.

Musil saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa kaksi ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kolme mitalia. Jälkimmäisissä hänet valittiin tähdistökentälliseen vuonna 1984. Aikuisten arvokilpailuissa Musil pelasi ensimmäisen kerran Saksan kisoissa 1983 ja Tšekkoslovakia saavutti siellä hopeaa. Prahan MM-kilpailuissa 1985 Musil oli voittamassa kultaa. Kolmannen MM-mitalinsa hän sai Prahan ja Bratislavan kisoissa 1992 Tšekkoslovakian päätyessä pronssille ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Musil pelasi MM-kilpailuissa myös vuosina 1986, 1991 ja 1994, viimeksi mainitulla kerralla Tšekin maajoukkueessa. Hän pelasi Kanada-cupissa vuosina 1984 ja 1991.

Tšekkoslovakian liigassa Musil edusti Tesla Pardubicea kausina 1980–1984 ja Dukla Jihlavaa kausina 1984–1986. Duklassa hän voitti mestaruuden vuonna 1985. Hän siirtyi NHL:ään vuonna 1986 ja edusti siellä Minnesota North Starsia runsaat neljä kautta ja Calgary Flamesia lähes viisi kautta. Hänen viimeinen Calgaryn-kautensa 1994–1995 alkoi NHL:n työsululla, ja tuolloin hän pelasi myös yhden ottelun Saksassa ESG Sachsen Weißwasserin ja 19 ottelua kotimaassaan Sparta Prahan joukkueessa. Musil pelasi NHL:ssä vielä Ottawa Senatorsin joukkueessa kausina 1995–1997 sekä Edmonton Oilersissa kausina 1997–1999 ja 2000–2001. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 797 runkosarjaottelua, joissa hän teki 34 maalia ja antoi 106 maalisyöttöä, sekä 42 pudotuspeliä, joissa hän teki kaksi maalia ja sai neljä syöttöpistettä. Musil päätti pelaajauransa Dukla Jihlavan joukkueessa kaudella 2001–2002.

Musil on pelaajauransa jälkeen toiminut Edmonton Oilersin ja Buffalo Sabresin pelaajatarkkailijana sekä Tšekin MM- ja olympiakisajoukkueen apuvalmentajana.

Musilin pojat David ja Adam ovat pelanneet jääkiekkoa Pohjois-Amerikassa ja Tšekin maajoukkueessa. Hänen vaimonsa Andrea Holíková menestyi tennispelaajana. Vaimon veli Robert "Bobby" Holík pelasi NHL:ssä 18 kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Frantisek Musil *Eliteprospects*. Viitattu 12.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  Staples, David: David (son of Frank) Musil, making his mark as top prospect *Edmonton Journal*.  2.9.2010. Viitattu 12.2.2021. (englanniksi)
Kazakstanin puoliaavikkoa.
Kazakstanin puoliaavikon ekoalue.
**Kazakstanin puoliaavikko** on Kazakstanissa oleva puoliaavikkoalue Kazakshtanin aroalueen ja Kyzylkumin aavikon välissä. Ilmasto on puolikuiva ja hyvin mantereinen. Alueella on laajoja tasankoja ja kuivuneita suolajärviä.

Ilmasto
-------

Alueen sademäärä on 160–240 millimetriä vuodessa. Tammikuun keskilämpötila −13 °C – −16 °C ja heinäkuun 21 °C – 24 °C, ja vuoden keskilämpötila on noin 10 °C.

Kasvisto
--------

Pohjoisessa kasvaa enemmän aroilla tyypillisiä heiniä höyhenheiniä (*Stipa*), etelässä aavikkopensaita muun muassa marunoita (*Artemisia*).

Eläimistö
---------

Alueella elää äärimmäisen uhanalainen oleva saiga-antilooppi, vuorilammas ja gaselli. Petoleläimiä ovat harmaasusi ja pallaskissa. Przewalskinhevonen on jo kuollut seudulta sukupuuttoon.

Lähteet
-------

* Central Asia: Kazakhstan *World Wildlife Fund*. Viitattu 21.8.2020. (englanniksi)
* Kazakh semi-desert (PA1318) *World Wildlife Fund / National Geographic Society*.  Arkistoitu 25.3.2009. Viitattu 21.8.2020.
**Ben Hugo Lundqvist** (s. 18. marraskuuta 1943 Maarianhamina) on suomalainen juristi, laivanvarustaja ja yritysjohtaja, joka on saanut merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Lundqvist syntyi toimitusjohtaja Fraenk Hugo Lundqvistin ja Sara Margareta Erikssonin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on Kirsti Rauha Kaarina Airikkala. Merenkulkuneuvos Stig Lundqvist oli hänen setänsä. Ben Lundqvist valmistui Turussa merkonomiksi vuonna 1964 ja diplomiekonomiksi vuonna 1967 sekä oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1970. Hän oli Rahtauskonttori-ytityksen rahtaaja 1967–1970 ja Kansallis-Osake-Pankin lakimies vuonna 1970. Lundqvist Rederierna -yhtiössä hän oli lakimies vuodesta 1970, rahtauspäällikkö vuodesta 1973 ja johtaja vuodesta 1981. Yhtiön toimitusjohtaja hänestä tuli vuonna 1995. Lundqvist on työskennellyt myös useiden muiden yritysten toimitusjohtajana ja hallituksissa ja on ollut yritysten osakas. Ahvenanmaan maakuntahallituksen verolakitoimikunnan sihteeri hän oli 1972–1975 ja Ahvenanmaan maakuntapäivien laki- ja talousvaliokunnan sihteeri 1974–1976. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Lundqvist sai vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karli Kelk: Merenkulkuneuvos Ben Lundqvist (1946–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 13.11.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 25.5.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**František Procházka** (25. tammikuuta 1962 Brno, Tšekkoslovakia – 27. huhtikuuta 2012) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Procházka aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1983–1990. Tämän jälkeen hän siirtyi SM-liigaan Jokereihin, jossa pelasi yhden kauden. Kaudet 1991–1993 hän pelasi Saksan 1. Bundesliigassa EHC Freiburgissa. Seuraavaksi hän siirtyi Italiaan HC Devilsiin, jossa voitti 1994 Italian mestaruuden. Seuraavan kauden hän aloitti Devilsissä, mutta siirtyi kesken kauden Ranskaan Chamonix HC:hen. Kauden 1995–1996 hän pelasi Saksan DEL-liigassa Sachsen Füchsessä ja uransa viimeisen kauden 1997–1998 Tšekin Extraliigassa HC Chemopetrol Litvinovissa.

Maajoukkueurallaan Procházka edusti Tšekkoslovakiaa talviolympialaisissa 1992 sekä vuosien 1986, 1989, 1990 ja 1992 MM-kilpailuissa. Saldona turnauksista oli olympiapronssi sekä kolme MM-pronssia.

Procházka kuoli 27. huhtikuuta 2012 pitkän sairastelun jälkeen 50 vuoden ikäisenä.

Lähteet
-------

* František Procházka Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* František Procházka The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* František Procházka Biography and Olympic Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
**Mažiliksen vaalit 1995** järjestettiin ensimmäisen vaalikierroksen osalta 9. joulukuuta 1995, ja toisen vaalikierroksen osalta 23. joulukuuta 1995. 67 valtiopäiväpaikasta sai 25 Kazakstanin kansan yhtenäisyyden puolue. Vaalit perustuivat siihen, että maaliskuussa 2014 valitut 177 valtiopäiväedustajan valtiopäivät julistettiin Kazakstanin korkeimman oikeuden toimesta mitättömiksi, minkä vuoksi Kazakstanin tasavallan presidentti Nursultan Nazarbajev julisti uudet vaalit. 30. elokuuta 1995 hyväksyttiin perustuslakiin suoralla kansanäänestyksellä muutos, jonka mukaan oli valittava aikaisempaa vähälukuisempi valtiopäivien alahuone. 2. lokakuuta 1995 presidentti ilmoitti vaalipäiviksi 9. joulukuuta ja 23. joulukuuta 1995.

9. joulukuuta 1995 todettiin 41 ehdokkaan tulleen valituksi, 23. joulukuuta todettiin 13 muun tulleen valituksi. 4. helmikuuta 1996 todettiin lisäksi 13 viimeisen tulleen valituiksi. Oppositiosta ei osallistuttu vaaleihin. 30. tammikuuta 1996 järjestettiin ensimmäinen täysistunto. Naisia oli valittu yhdeksän. [1]

Lähteet
-------

1. ↑
**Dar es Salaamin yliopisto** (engl. *University of Dar es Salaam*, lyhennys UDSM; swahiliksi *Chuo Kikuu cha Dar es Salaam*) on Tansanian suurimmassa kaupungissa Dar es Salaamissa ja sen ympäristössä toimiva julkinen yliopisto. Maansa vanhin yliopisto on perustettu 1. heinäkuuta 1970. 1980-luvulle saakka UDSM oli käytännössä maansa ainoa yliopisto.

Itsenäistä yliopistoa edelsi heinäkuussa 1961 aloittanut, aluksi vain oikeustieteellisen tiedekunnan sisältänyt Lontoon yliopistoon kytkeytynyt korkeakoulu (University College Dar es Salaam). Vuonna 1963 tämä korkeakoulu oli yksi Itä-Afrikan yliopiston muodostaneista oppilaitoksista yhdessä ugandalaisen Makerere University Collegen (vuodesta 1970 Makereren yliopisto) ja kenialaisen Nairobi University Collegen (vuodesta 1970 Nairobin yliopisto) kanssa. 

Vuonna 2013 UDSM:ssa suoritettiin 6 044 alempaa korkeakoulututkintoa (40 % naisopiskelijoilta), 1 065 maisteritutkintoa ja 42 tohtoritutkintoa sekä 167 muuta alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa. Yliopistossa työskenteli noin 2 200 ihmistä. Yliopistossa on kaikkiaan vajaa 20 000 opiskelijaa.

Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Afrikan yliopistojen 32. sijalle ja maailmanlistan sijalle 2021.

Katso myös
----------

* Sokoinen maatalousyliopisto

Lähteet
-------

1. 1 2  Background University of Dar es Salaam, udsm.ac.tz. Viitattu 29.6.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Arkistoitu kopioUniversity of Dar Es Salaam shanghairanking.com.  Arkistoitu 17.6.2018. Viitattu 29.6.2018. (englanniksi)
3. ↑  Webometrics Ranking of World Universities: Africa (espanjalaisen tutkimuskeskus Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC):n yliopistolistaus)  January 2018. Cybermetrics Lab/ CSIC, webometrics.info. Viitattu 29.6.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dar es Salaamin yliopisto** Wikimedia Commonsissa

* Yliopisto Facebookissa (englanniksi) (facebook.com)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:University of Dar es Salaam 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
	+ 2
* Australia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sid Hille** (s. 14. toukokuuta 1961) on saksalais-suomalainen jazzpianisti ja -säveltäjä.

Hille on saksalaissyntyinen, mutta asui ennen muuttamistaan Suomeen vuonna 1994 myös Yhdysvalloissa ja Alankomaissa. Hän valmistui vuonna 1993 musiikin maisteriksi Utrechtin yliopistosta. Suomessa hän asettui aluksi Kokkolaan, jossa toimi Keski-Pohjanmaan konservatorion jazzlinjan johtajana sekä jazzpianon ja sävellyksen opettajana. Samalla hän johti konservatorion jazzorkesteria ja perusti vuonna 1997 kvartetin, joka myöhemmin nimettiin Platypus Ensembleksi. Kokoonpanon ohjelmistossa keskeisellä sijalla ovat olleet Hillen omat sävellykset. Lisäksi Platypus Ensemble on toteuttanut yhteisimprovisointia. Kokoonpanon aktiivinen toiminta jatkui vuoteen 2010. Vuonna 2014 ilmestyi jazzia ja nykytaidemusiikkia yhdistelevän uuden kokoonpanon, Sid Hille Contemporary Collectiven ensimmäinen levytys, *Outer Space* (2014).

Hille on asunut vuodesta 2002 Helsingissä ja keskittynyt säveltämiseen, yhtyeenjohtoon sekä opetustyöhön Espoon pop- ja jazzopisto Ebelissä. Vuonna 2002 hän sai Suomen Kulttuurirahaston apurahan "Frutas Maduras" -sävellykselleen, jonka teki pasuunasolistille ja UMO Jazz Orchestralle. Säveltäjänä Hille on saavuttanut eniten suosiota big band -sävellyksillä, kamariteoksilla ja elokuvamusiikilla. Musiikki Saara Cantellin elokuvaan *Kohtaamisia* toi Hillelle vuonna 2011 Jussi-ehdokkuuden. Vuonna 2008 Hille voitti ensipalkinnon Scrivere in Jazz -sävellyskilpailussa Italiassa big band -teoksellaan *Tango mòrbido y cìnico*.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusitorppa, Harri: Pianisti luottaa nyt-hetkeen. (60-vuotishaastattelu) *Helsingin Sanomat*, 13.5.2021, s. B 17. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.5.2021.
2. 1 2 3  Sid Hille: Biografia Jazz Finland
3. 1 2  Sid Hille juhlii synttäreitään kahdella konsertilla toukokuussa Suomijazz

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Luas-raitiovaunu Liffey-joen ylittävällä sillalla
**Luas** on Dublinin vuonna 2004 käyttöönotettu pikaraitiotie, joka käsittää kaksi erillistä linjaa nimiltään "Red Line" sekä "Green Line". Punaista linjaa jatkettiin vuonna 2009 ja 2011 ja Vihreää vuonna 2010.

Raitiotien raideleveys on rautateillä yleisesti käytetty 1 435 mm. Vaunukalustona käytetään ranskalaisen Alstomin valmistamia Citadis-tyypin nivelvaunuja. Raitiotien liikennöitsijänä toimii Veolia Transport Ireland.

Luas-raitiotien rakentaminen oli Euroopan unionin osaksi rahoittama hanke. Euroopan unioni myönsi varat myös laajennukseen, joka valmistui vuonna 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Passengers transdevireland.ie.  Arkistoitu 31.12.2019. Viitattu 4.7.2018.
2. ↑  Luas History Luas.  Arkistoitu 15.1.2013. Viitattu 30.3.2015.
3. ↑  History of Luas RPA.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 30.3.2015.
4. ↑  EU funding secured for Luas link-up in Dublin  2013. Newstalk. Viitattu 30.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dublinin raitioliikenne** Wikimedia Commonsissa

* Luas
Onni Schildt.
**Wolmar Onni Schildt** (3. heinäkuuta 1851 Jyväskylä – 23. huhtikuuta 1913) oli suomalainen maanviljelysneuvos, valtiopäivämies ja senaattori.

Schildtin vanhemmat olivat piirilääkäri Wolmar Styrbjörn Schildt-Kilpinen ja Mathilda Fredrika Wilhelmina Wadenstjerna. Onni Schildt oli naimisissa vuodesta 1876 alkaen Mathilda Natalia Fredrika Tigerstedtin kanssa. Schildt pääsi ylioppilaaksi 1870 ja kävi Alnarpin maanviljelysopiston 1875. Hän oli Hovilan meijeri- ja karjanhoitokoulun johtajana 1879–1903, Mikkelin läänin virkatalojen tarkastaja 1889-1899 sekä senaatin talousosaston jäsenenä, senaattorina ja maanviljelystoimituskunnan päällikkönä Mechelinin ja Hjeltin senaateissa 1905–1909. Hän omisti Hovilan kartanon Sysmässä 1876-1913.

Schildt oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1894, 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän toimi Itä-Hämeen maanviljelysseuran ja Mikkelin läänin maanviljelyseuran esimiehenä.

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

### Viitteet

1. ↑    *Suomalainen Wirallinen Lehti*, 7.8.1906, nro 179, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Piiritettyä Château de Châlus-Chabrolia esittävä lavasterakennelma vuoden 2010 *Robin Hood* -elokuvan kuvauspaikalla.
**Lavastus** on teatteriesitysten, elokuvien ja televisio-ohjelmien visuaalisen ilmeen tekoa. Lavastuksen tarkoitus on siis rakentaa tapahtumaympäristö sisältöä vastaavaksi, ja se on usein ympäristön ja puvustuksen muodostama kokonaisuus. Lavastuksen lähtökohtana voi olla kuvauspaikan muokkaaminen, lavasteiden rakentaminen sisätiloihin tai uuden digitaalisen ympäristön luominen.

Lavastuksesta katsoja voi päätellä seuraavia asioita:

* aika: ollaanko jossakin selvästi tunnistettavassa ajankohdassa, useissa eri ajoissa vai jossakin täysin ajattomassa tilassa
* paikka: missä kaikki tapahtuu, onko kyseessä jokin oikeasti olemassa oleva paikka vai esimerkiksi päähenkilön "sielunmaisema"
* tunnelma, jonka voi havaita esimerkiksi väreistä ja materiaaleista

Lavastaja voi tehdä suunnitelmastaan pienoismallin, jonka pohjalta lavastus toteutetaan. Esimerkiksi Suomen kansallisoopperassa on lisäksi teknisen alan ihmisiä, jotka tekevät pienoismallin pohjalta rakennepiirrokset. Lavasteita tekemässä on usein tarpeen mukaan esimerkiksi puuseppiä, metallimiehiä, lavastemaalareita ja verhoilijoita.

Jatkuvakäyttöisten teatteri- ja tv-sarjalavasteiden tulee olla mahdollisimman kestäviä, jotta ne kestävät siirtelyä ja purkamista. Samalla niiden pitää olla myös kevyitä ja helppoja käsitellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Taidekorkeakoulu, luettu 18.11.2006
2. ↑  Taidekorkeakoulu: Elokuva- ja tv-lavastus (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Suomen kansallisooppera (Arkistoitu – Internet Archive), luettu 18.11.2006

Kirjallisuutta
--------------

* teemanumero lavastuksesta ja erikoistehosteista, *Filmihullu* 2/1996.

Aiheesta muualla
----------------

* Virtuaalilavastamo (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lavastajan työstä
Henkilö lukee Sidduria
**Siddur** on juutalaisten rukouskirja. Se sisältää päivittäiset rukoukset, ja sitä käyttävät juutalaiset ympäri maailmaa.

Tavallisesti siddureissa on rukoukset sapatteja varten. Lisäksi niissä on rukoukset uudenkuun juhlaa roš hodešia varten, ruokarukoukset, ympärileikkaus-, vihki- ja hautajaistoimitukset. Useimmissa on kolmen suuren pyhiinvaellusjuhlan rukouskaava. Muuten suurten juhlapäivien rukoukset painetaan pääasiassa omaksi kirjakseen, jota kutsutaan nimellä *mahzor*.

Historia
--------

Varhaisimmat juutalaiset rukoukset ovat *Šema Israel* (Kuule Israel) ja 19 rukouksen sarja, jota kutsutaan nimellä *šemone esre* tai *amida*. Nimi *šemone esre* merkitsee itse asiassa kahdeksaatoista rukousten alkuperäisen määrän mukaan. Talmudin mukaan näiden rukousten lopullinen järjestys ja sisältö päätettiin vasta Jerusalemin toisen temppelin tuhoamisen jälkeen. Tarkka sanamuoto jätettiin kuitenkin avoimeksi, ja vasta useita vuosisatoja myöhemmin myös rukousten nykyisin käytetty muoto oli vakiintunut.

Varhaisia juutalaisia rukouskirjoja esiintyi noin vuonna 850 jaa. Noin 1000-luvulta lähtien kaikki juutalaiset rukouskirjat sisälsivät samat perusrukoukset samassa järjestyksessä.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siddur**.
* Judaica Guide: Siddur (englanniksi) [vanhentunut linkki]
**Pasutusjäte** on rikkihappo- ja sulfiittiselluloosatehtailla syntyvää kuparipitoista polttojätettä.

Molemmissa tehtaissa valmistetaan rikkihappoa joko suoraan tuotteeksi tai prosessiaineeksi. Happo valmistetaan polttamalla rikkikiisua erityisessä monikerroksisessa kiisu-uunissa. 

Kiisu- eli Lurgi-uuni oli lieriömäinen pystyuuni, jossa oli useampia päällettäisiä polttopintoja. Keskellä oli pyörivä akseli johon oli kiinnitetty sekoitusvarsia metalliharjoineen. Kiisu lastattiin uuneihin lapioimalla se rautatievaunuista eräänlaiselle polakuljettimelle, joka vei sen uunin päällä olevalle täyttöaukolle. 

Täyttöaukon alapäässä oli vastapainolla suljettu luukku; kun sille oli pudonnut tietty määrä kiisua, kuorma painoi luukun raolleen, jolloin uuniin valui tasainen virta kiisua. 

Täyttöaukon putkessa oleva kiisu eristi tehokkaasti kaasun karkaamisen: kun määrä väheni alle tietyn rajan, luukku sulkeutui kunnes uutta kiisua lastattiin. 

Uuniin pudotettiin ensin ylimmälle tasolle annos kiisua joka sytytettiin erityisillä polttimilla; kun kiisu paloi kunnolla, alkoi sekoitinakseli pyöriä ja syöttö jatkua. Harjat kuljettivat palavan kiisun vähin erin polttopinnalta toiselle, lopulta aina alimmalle tasolle jossa loppuun palanut ja sammunut polttojäte eli pasutusjäte poistui tyhjennysputkista suoraan korkealaitaisiin avovaunuihin, joilla kiisu oli tuotu. 
Kiisun syöttö jatkui nyt koko työpäivän ajan. 

Ilmaa kevyempi rikkidioksidi poistui uunin yläosassa olevista putkista sähköisten Cottrelli-pölynerottimien läpi edelleen prosessoitavaksi; rikkihappotehtaalla Glover-torniin ja selluloosatehtaalla happotorniin. 

Palanut kiisu eli pasutusjäte poistui uunin poistoputkista; koska se sisältää useimmiten runsaasti kuparia, se vietiin takaisin louhintapaikkaansa, Suomessa siis Outokumpuun, jossa jätteestä erotettiin kupari. Mineraalin erottelu tapahtui vaahdotusrikastuksella.

Erittäin monet Suomen kapearaiteiset rautatiet, kärjessä Outokummun-Juojärven rautatie ja Äänekoski-Suolahden rautatie kuljettivat rikkikiisua toiseen ja pasutusjätettä toiseen suuntaan. Äänekoskella tämä liikenne kesti vuosina 1937 - 1943 eli kapearaiteisen rautatien loppuun; sen jälkeen kiisun ja pasutusjätteen kuljetus siirtyi VR:n tehtäväksi kuten Outokummussakin kaksikymmentä vuotta aiemmin.

Lähteet
-------

* Arvi Talvitie: Lyhyt kemian oppikirja
* Metallit, diplomityöhön liittyvä tutkielma, TTKK
**Patrick "Pat" McGuigan** (10. helmikuuta 1935 – 27. kesäkuuta 1987) oli irlantilainen laulaja. McGuigan nousi julkisuuteen taiteilijanimellä Pat McGeegan vuonna 1963, jolloin hänen singlensä *Hawaiian wedding song* nousi Irlannin singlelistan seitsemänneksi ja pysyi listalla kuusi viikkoa.

McGuigan valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Irlantia Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella *Chance of a Lifetime*. Kappale sijoittui kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa neljänneksi. Irlannin singlelistalla kappale nousi parhaimmillaan ensimmäiseksi ja pysyi listalla kymmenen viikkoa.

McGuigan toimi vuosina 1968–1969 irlantilaisen Skyrockets-yhtyeen solistina. McGuigan osallistui Irlannin euroviisukarsintoihin uudestaan vuonna 1969 kappaleella *Johnny Dreamer* ja sijoittui karsinnassa neljänneksi.

Nyrkkeilijä Barry McGuigan on Pat McGuiganin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Irish Selection 1968 *eurovisionworld.com*. Viitattu 8.8.2022.
3. ↑  London 1968 *eurovision.tv*. Viitattu 8.8.2022.
4. ↑  Cecil Kettyles / Skyrockets Story (1952 - 1969) *irish-showbands.com*. Viitattu 8.8.2022.
5. ↑  Irish Selection 1969 *eurovisionworld.com*. Viitattu 8.8.2022.
6. ↑  O'Connor, John Kennedy: *Euroviisut, virallinen historia*, s. 33. Suomentanut Marta Lyytinen. Ajatus Kirjat, 2007. ISBN 978-951-20-7007-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Gábor Vona
**Gábor Vona** (s. *Gábor Zázrivecz*, 20. elokuuta 1978, Gyöngyös) on unkarilainen poliitikko ja äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen puheenjohtaja sekä puolisotilaallisen *Magyar Gárda* -järjestön perustaja.

Vona opiskeli historiaa ja psykologiaa Budapestin yliopistossa sekä toimi opettajana vähän aikaa. Hän oli mukana Jobbikin perustamiskokouksessa 2003 jossa Vona valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi ja vuonna 2006 puheenjohtajaksi. Seuraavana vuonna Vona perusti Jobbikin "taisteluosaston" Magyar Gárdan, joka on saanut arvostelua joukkojen pukeuduttua 40-luvun Unkarissa vaikuttaneen Nuoliristi-puolueen väreihin. Järjestöä on myös syytetty vähemmistöjen kuten romanien ja homoseksuaalien vainosta.

Vona on puheenjohtajana onnistunut johdattamaan Jobbikin vaalivoittoihin niin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa kuin seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa. Europarlamenttivaalien jälkeen Vona ajoi eurooppalaisten äärioikeistopuolueiden yhteistä ryhmittymää.

Lähteet
-------

1. 1 2  Neo-Fascist Magyar Garda Is 'Hungary's Shame'  27. elokuuta 2007. Spiegel Online. Viitattu 19. kesäkuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  Miika Tervonen: Unkarin romanit ahtaalla  3. syyskuuta 2009. Kepa. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.
3. 1 2  Oikeistolainen Fidesz saa ehdottoman enemmistön Unkarissa  25. huhtikuuta 2010. Hs.fi. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.
4. ↑  Unkarin vaalit: Homo- ja romanivihamielinen Jobbik-puolue saamassa äänivyöryn  8. huhtikuuta 2010. lepakkolaakso.net. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.
5. ↑  TAUSTA: Unkarin äärioikeisto nousi EU-vaaleissa  11. kesäkuuta 2009. Yle. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.
6. ↑  Eurooppalainen äärioikeisto yhdistyi  24. lokakuuta 2009. Kaleva. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.
7. ↑  Eurooppalainen äärioikeisto yhdistyi  24. lokakuuta 2009. Hs.fi. Viitattu 19. kesäkuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Gábor Vona***. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Ylioikeus** tarkoittaa Suomessa riita- ja rikosasioita käsittelevän yleisen tuomioistuinlaitoksen toista oikeusastetta eli hovioikeutta.[1] Sieltä voi hakea muutosta alioikeuden ratkaisuun.[2] Aiemmin nimitys on esiintynyt erityistuomioistuinten nimissä, jollaisia ovat olleet sotaylioikeus (lakkautettu 1952), vesiylioikeus (lakkautettu 1999) ja virkaylioikeus (lakkautettu 1987).[3]

Ruotsissa ylioikeudella (ruots. *överrätt*) tarkoitetaan tuomioistuinta, joka on toista tuomioistuinta ylempänä. Korkein oikeus on ylioikeus suhteessa hovioikeuksiin ja hovioikeudet ovat ylioikeuksia suhteessa käräjäoikeuksiin. Samalla tavoin Ruotsin korkein hallinto-oikeus (*högsta förvaltningsdomstolen*, entinen *regeringsrätten*) on ylioikeus verrattuna kamarioikeuksiin (*kammarrätt*) ja kamarioikeudet ovat vastaavasti ylioikeuksia verrattuna hallinto-oikeuksiin.[4]

Lähteet
-------

1. ↑  *Factum,* Weilin+Göös 2003–2005, ISBN 951-35-6646-3.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
4. ↑  *Nationalencyklopedin,* Bokförlaget Bra Böcker 1996. ISBN 91-7024-621-1, hakusana överrätt.
**Auditointi** on liiketaloudessa ja muussa hallinnossa tehtävä järjestelmällinen selvitys siitä, vastaavatko organisaation toiminnot ja niihin liittyvät tulokset odotuksia ja suunnitelmia .

Auditointeja on sisäisiä ja ulkoisia. Ulkoiset auditoinnit ovat määrämuotoisia ja riippumattomia (objektiivisia) arviointeja. Auditoinnissa tarkistettavat vaatimukset voivat olla esimerkiksi laatujärjestelmävaatimuksia. Auditoinnin tekee yleensä yksi tai useampi auditoinnin kohteen kannalta riippumaton henkilö. Se koostuu kenttäkäynneistä, haastatteluista ja tutustumisesta auditoinnin kannalta olennaisiin prosessikuvauksiin ja työohjeisiin. Suomessa ISO 9000- ja ISO 14000 -sertifikaatteja varten tehtävän auditoinnin voi suorittaa ainoastaan sitä varten akkreditoitu taho. Johtamisjärjestelmien auditointiohjeita on koottu Suomen Standardisoimisliitto SFS ry:n julkaisemaan standardiin SFS-EN ISO 19011 .

Korkeakoulujen auditointi
-------------------------

*Pääartikkeli: Yliopistoranking*
Auditointi on levinnyt myös korkeakouluihin ja se on lisääntynyt erityisesti viime vuosina*selvennä*. Auditointiperinne on erityisen vahva Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, joissa myös julkaistaan runsaasti korkeakoulujen välisiä ranking-listoja. Niiden julkaisijana on esimerkiksi Times Higher Education. 

Korkeakouluja auditoidaan monilla tavoin. Suomessa opetusministeriön yhteydessä toimiva Korkeakoulujen arviointineuvosto auditoi muun muassa kaikkien korkeakoulujen laadunvarmistusjärjestelmät aikavälillä 2005–2011 Bolognan prosessin laadun yhtenäistämistavoitteiden pohjalta.

Katso myös
----------

* Standardi
* Tilintarkastus
* Vertaisarviointi

Aiheesta muualla
----------------

* Johtamisjärjestelmien auditointiohjeiden standardi

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenteet - Suoment Standardoimisliitto Suomen Standardisoimisliitto SFS ry. Viitattu 6.7.2020.
2. ↑  Johtamisjärjestelmän audintointiohjeet (ISO 19011) Suomen Standardisoimisliitto SFS ry. Viitattu 6.7.2020.
**Patricia Louise Lowther**, o.s. **Tinmuth** (29. heinäkuuta 1935 – 1975) oli kanadalainen runoilija.

Lowther syntyi Brittiläisen Kolumbian Vancouverissa. 10-vuotiaana hänen kirjoittamansa runo julkaistiin *The Vancouver Sunissa*. Ensimmäinen kokoelma oli vuonna 1968 julkaistu *This Difficult Flowring*. 

Lowtherin muita teoksia ovat mm. *The Age of the Bird* (1972), *Milk Stone* (1974) sekä *A Stone Diary* (1977). Viimeksi mainittu julkaistiin postuumisti, kuten *Final Instructions* (1980) ja *Time Capsule* (1997). Runoilija oli vuosina 1953–1957 naimisissa Bill Domphoussen kanssa. Parilla oli kaksi lasta, Katherine ja Alan.

Lowther katosi loppusyyskuusta 1975. Hänet löydettiin kolmen viikon kuluttua kuolleena. Murhasta tuomittiin kesäkuussa 1977 runoilijan toinen aviomies Roy (k. vankilassa 1985). Pari oli mennyt naimisiin vuonna 1963. Henkirikoksen motiivina olivat ilmeisesti avioliiton ulkopuolinen suhde sekä vaimon menestys runoilijana. Vuosittain jaetaan Pat Lowtherin muistopalkinto parhaasta kanadalaisen naiskirjailijan runoteoksesta.

Myös Lowtherin tytär Christine on julkaissut runoja.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Josef Kriehuberin muotokuva Filippo Colettista
**Filippo Coletti** (toukokuu 1811 Anagni – 13. tammikuuta 1894 Anagni) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni. Hän suosi uransa alkuvaiheissa Vincenzo Bellinin ja Gaetano Donizettin rooleja. Sittemmin hän erikoistui Giuseppe Verdin ohjelmistoon. Hän kuitenkin tulkitsi myös muun muassa Gioacchino Rossinin oopperaosia vielä uransa loppuvaiheissa.

Coletti opiskeli musiikkia ensin Roomassa ja sitten Alessandro Bustin johdolla Napolissa. Hän debytoi Napolissa kaudella 1834–1835. Sittemmin hän lauloi eri puolilla Italiaa, Lissabonissa, Lontoossa, Pariisissa, Wienissä, Pietarissa, Madridissa ja Yhdysvalloissa. Coletti oli esiintyjänä muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin *Don Giovannin* Lissabonin-ensiesityksessä. Venetsiassa hän oli mukana kantaesittämässä Giovanni Battista Ferrarin oopperaa *Candiano*. Giovanni Pacini loi Colettia varten Zampardin roolin oopperassa *La fidanzata corsa*, jota tämä oli kantaesittämässä 10. joulukuuta 1842.

Coletti osallistui Giuseppe Verdin oopperoista *Alziran* (1845) ja *I masnadierin* (1847) kantaesityksiin. Hän jatkoi esiintymistä 1860-luvun loppuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  COLETTI, Filippo Bianca Maria Antolini, Dizionario Biografico degli Italiani vol. 26 (1982), viitattu 7.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC

 |

 |
Metacomet eli Kuningas Philip.
**Metacomet** (1639 – 12. elokuuta 1676) oli wampanoag-intiaanien tunnetuin päällikkö. Englantilaisten siirtolaisten keskuudessa hänet tunnettiin yleisesti kuningas Philipinä. Metacomet jatkoi isänsä ja veljensä viitoittamaa tietä ja pyrki pitämään kansansa suhteet kunnossa Uuteen-Englantiin. Monet kahden eri rodun väliset näkemyserot ja siirtolaisten lisääntyneet määrät johtivat välien lopulliseen huononemiseen. Vuonna 1675 alkaneessa kuningas Philipin sodassa Metacomet johti yhdistyneitä Massachusettsin ja Rhode Islandin intiaaneja Uutta-Englantia vastaan ja aiheutti valtavat menetykset siirtokunnalle.

Taistelujen päätteeksi Metacomet surmattiin ja hänen päänsä lähetettiin keihään nokassa Plymouthiin, jossa sitä pidettiin näytteillä neljännesvuosisadan ajan.

Lähteet
-------

* Virrankoski, Pentti: *Yhdysvaltain ja Kanadan intiaanit: Intiaanikansojen kulttuuri ja historia Rio Grandelta Yukonjoelle*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 605. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1994. ISBN 951-662-536-3.
* Waldman, Carl: *Encyclopedia of Native American Tribes*. Checkmark Books, 2006. ISBN 978-0816062744. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Waldman 1985, s. 91–93.
2. ↑  Virrankoski 1995, s. 104.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Filippiinienpaariakoira** (*Aso*) on filippiiniläinen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu on tyypillinen paariakoira. Se on monilta osin samankaltainen mm. borneonkoiran ja balinvuoristokoiran kanssa, mutta siitä tiedetään hyvin vähän.

Alkuperä
--------

Tyypiltään filippiinienpaariakoira on hyvin vanha, mutta kukaan ei tiedä, milloin se kehittyi. On melko selvää, että sillä on yhteinen tausta phu quocinkoiran kanssa, mutta se on myös sekoittunut paikallisten filippiiniläisten koirien kanssa. Se elää kotisaarellaan paariakoirana läheisessä yhteydessä ihmisiin. Se liikuskelee vapaana ja syö mielellään heidän ruuanjätteitään. 

Rodusta ei ole tieteellistä tutkimusta, mutta tänäpäivänä sitä kohtaan kasvaneen suuren kiinnostuksen vuoksi voidaan olettaa että sellainen tehdään lähitulevaisuudessa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Aso

Katso myös
----------

* Dingo
* Intianpaariakoira
* Paariakoira