recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Teoksen kansi.
**The Origin and Development of the Moral Ideas** on suomalaisen sosiologin Edvard Westermarckin pääteos, moraalin evoluutioteoreettista taustaa käsittelevä sosiaaliantropologinen ja filosofinen yleisesitys, joka ilmestyi kahdessa osassa englanniksi vuosina 1906 ja 1908. Sen ensimmäinen osa on suomennettu nimellä **Moraalin synty ja kehitys**. Teos on yksi tieteenalansa klassikkoja, vaikka sen sisältöä pidetään nykyään vanhentuneena. Westermarck oli ensimmäinen laajoja kenttätutkimuksia tehnyt sosiaaliantropologi, joka vietti muun muassa vuosia tutkimustyössä Marokossa.

*The Origin and Development of the Moral Ideas* on yleisesitys moraalikäsitysten historiasta ja alkuperästä. Sen pääaineistona ovat sosiaaliantropologiset tutkimustiedot ja konkreettisia esimerkkejä on runsaasti, mutta teoksen ote on enemmän moraalifilosofinen kuin Westermarckin aiemmissa teoksissa. Teos sisältää perusteellisimman esityksen Westermarckin eettisen relativismin teoriasta, jonka mukaan moraali on aina yksilöllistä ja suhteellista eikä yleispäteviä moraalisääntöjä voi olla olemassa. Ympäristön antamat palkinnot (hyväksyntä) ja rangaistukset (paheksunta) määräävät sen, minkälaisia tekoja yksilö oppii pitämään hyvinä tai pahoina. Moraalin pohjana ovat niin sanotut korvauksen tunteet (*retributive emotions*), jotka ovat kehittyneet biologisten vaistojen pohjalta. Siveelliset arvostelmat ovat merkityksellisiä vain kunkin yhteisön omaksumien sääntöjen piirissä, ja yhteisön säännöt taas kehittyvät evoluution kautta sellaisiksi, että ne parhaiten tukevat yhteisön olemassaoloa. Ihmiskunnan rationaalisuuden kehittyessä siveelliset tunteet ovat alkaneet kohdistua yhä enemmän tekojen motiiveihin itse ulkoisten tekojen sijasta.

Teoksen lähtökohtana olevaa vertailevaa metodia on myöhemmin arvosteltu, koska Westermarckin katsottiin tehneen liian rohkeita johtopäätöksiä pelkästään vertailemalla irrallisia detaljitietoja eri kulttuurien ja kansojen tavoista. Aikalaisista muun muassa Émile Durkheim kritisoi teosta tästä. Myöhemmin vertaileva metodi onkin hylätty sosiaaliantropologisessa tutkimuksessa.

Englanniksi julkaistu *The Origin and Development of the Moral Ideas* käännettiin välittömästi saksaksi, pian ruotsiksi ja vuosina 1928–1929 myös ranskaksi. Sitä ei ole koskaan suomennettu kokonaan. Emerik Olsoni ryhtyi suomentamaan ensimmäistä osaa ruotsin kielestä vuonna 1916, mutta sai vuoteen 1920 mennessä käännettyä vain 13 ensimmäistä lukua. WSOY julkaisi Olsonin suomennoksen vuonna 1933 nimellä *Moraalin synty ja kehitys I: Siveelliset yleiskäsitteet*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: *100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan*, s. 53–55. Paasilinna, Helsinki 2014.
2. 1 2 3 4  Olli Lagerspetz: Westermarck, Edvard (Arkistoitu – Internet Archive) Filosofia.fi. Viitattu 29.1.2019.
3. 1 2  Jouko Aho: / Westermarck, Edvard (1862 - 1939) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  2.10.1998 (päivitetty 7.6.2018). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* Koko teos vapaasti luettavissa (vuoden 1924 englanninkielinen laitos) Project Gutenberg.
*Tämä artikkeli käsittelee tietynlaisia puistokatuja yleisesti. Helsinkiläistä katua käsittelee artikkeli Bulevardi (Helsinki).*
Pariisin Boulevard Haussmann ja sen varrella oleva tavaratalo Printemps.
Bulevardi Firenzessä
**Bulevardi** tarkoittaa puistokatua, jossa on keskimmäisenä ajoradat, joiden reunoilla on puurivi, ja reunimmaisina kevyen liikenteen väylät. Bulevardille käänteinen puistokatu on esplanadi, jossa puisto on keskimmäisenä, ajoratojen välissä.

Sana bulevardi on peräisin hollannin sanasta *bolwerk*, joka tarkoittaa alkujaan paaluista tehtyä vallin tukirakennelmaa ja lainattiin siinä merkityksessä jo keskiajalla ranskaan muodossa *boulevard*. Sanan merkityksen muuttuminen johtuu siitä, että aikojen kuluessa monissa kaupungeissa, erityisesti Pariisissa, on kaupunkiasutus laajentunut vanhojen kaupunginmuurien ulkopuolelle, minkä jälkeen vanhat muurit valleineen ja tukirakennelmineen on purettu ja niiden paikalle rakennettu kaupungin keskustaa kiertävien puistokatujen ketju. Pariisiissa tällaisten puistokatujen nimessä on säilynyt sana *Boulevard*, jota sittemmin on alettu käyttää muistakin puistokaduista. Pariisin bulevardit muodostavatkin kaupungin keskiosien ympärille kolme samankeskistä kehää. Samaan tapaan myös esimerkiksi Wienin Ringstraße sijaitsee 1800-luvulla puretun, jo kauan sitä ennen kaupungin sisään jääneen kaupunginmuurin paikalla.

Myöhemmin nimitystä bulevardi on kuitenkin alettu käyttää muistakin kuin vanhojen puolustusmuurien kohdalla sijaitsevista puistokaduista. Suomessakin muun muassa Helsingissä on Bulevardi-niminen puistokatu.

Lähteet
-------

1. ↑  Nykysuomen laitos ja Suomalaisen kirjallisuuden seura: Nykysuomen sivistyssanakirja, 4. painos 1979, ISBN 951-0-09108-1
2. ↑  Colin Jones: Paris, Biography of a City, s. 185-186, Penguin Books 2006, ISBN 978-0-140-28292-4

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bulevardi** Wikimedia Commonsissa
**Ull-Britt Gustafsson-Pensar** (s. 1931 Loviisa) on suomalainen äidinkielen (ruotsi) lehtori, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on ollut suomenruotsalaisen virsikirjakomitean jäsen 1975–1983. 

Hänen muokkaamiaan tekstejä on Suomen ruotsinkielisessä virsikirjassa vuodelta 1986 seitsemän virttä sekä yksi hänen kirjoittamansa virsi. Hän on kääntänyt ruotsiksi suomalaisia, saksalaisia, englantilaisia, virolaisia ja norjalaisia virsiä. Ruotsin kirkon virsikirjassa *Den svenska psalmboken 1986* on yksi hänen muokkaamaana virsi: 293 "Sanningens Ande" (Z. Topelius) ja yksi hänen kääntämänsä virsi, 646, "Grip du mig, Helige Ande" (P. Perkiö). Ruotsin kirkon virsikirjassa (suomenkielinen) on lisäksi kolme hänen käännöstään lisäosassa, jossa virret ovat suomeksi ja ruotsiksi (Virret 724:3, "Nu sjunker bullret"/"Och vaka Kristus", 741 "Vår fader och Gud" ja 746 "Lik ängens sköna blomma").

Virret
------

Gustafsson-Pensarin kirjoittama virsi Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa:

* 465 Ett barn som döps i Jesu namn

Gustafsson-Pensarin kääntämät virret Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa:

* 118 Grip du mig Helige Ande (sanat: Pia Perkiöː Kosketa minua Henki, suomenkielinen virsikirja 125)
* 228 Till måltif Herren kallar (sanat: Kurt Rommel, suom.: Jo Herran armopöytä, suomenkielinen virsikirja 452)
* 429 Vår tröghet är så stor, o Gud (sanat: Fred Kaan)
* 446 Guds familj är världens största (sanat: Jukka Lehtinen)
* 528 Nu sjunker bullret, 3. säkeistö: Och vaka, Kristus (3. säkeistön sanat: Anna-Maija Raittila, suomenkielinen virsikirja 565)
* 554 Vår Fader och Gud (sanat: Helena Shuuladu, suomenkielinen virsikirja 603)
* 556 Lik ängens sköna blomma (sanat: Hallgrimur Pétursson, suomenkielinen virsikirja 616)

Virsikirjan lisävihkossa Sång i Guds värld:

* 884 O, Jesus Krist, förvandla mig (sanat: Eyvind Skeie, suomenkielinen virsikirjan lisävihko 951)
* 895 Kristna, kom i morgonljuset (sanat: Eyvind Skeie)
* 896 Vi sträcker våra händer (sanat: Svein Ellingsen)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nykarlebyvyer (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Birgitta Sarelin: Psalmarbete i Finland (ruotsiksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Timimoun** (arab. تيميمون‎) on kunta sekä Timimounin maakunnan ja piirikunnan keskus Algeriassa. Se sijaitsee Gouraran keidasalueella 1 200 kilometriä Algerista etelään. Kunnassa on 33 100 asukasta (vuonna 2008, väestönlaskenta). 

Timimoun on Gouraran keidasalueen historiallinen keskus. Sen ensimmäiset asukkaat olivat mustia afrikkalaisia, jotka joutuivat 300–400-luvuilla alueelle asettuneiden zenata-berberien alaisuuteen. Keitailla asui myös juutalaisia ja 1100-luvulta lähtien arabeja. Timimoun oli tärkeä kauppapaikka, joka tuotti taateleita ja puutarhaviljelyn tuotteita. Sen kautta kulkivat myös pohjoiseen matkanneet orjakaravaanit. Ranskan siirtomaa-aikana Timimouniin asettui paimentolaisia, jotka ottivat kaupankäynnin haltuunsa. 1950-luvulla Gouraran asukkaista 28,8 % oli berbereitä, 24,7 % arabeja ja 46,5 % haratineja.

Elämän keitaalla mahdollistaa pohjavesi, jota on hyödynnetty perinteisen foggara-keinokastelujärjestelmän avulla. Timimounin keitaalle on kaivettu 2 329 kaivoa ja noin 50 kilometriä kastelukanavaa. Järjestelmän toiminnasta ja puutarhaviljelystä vastasivat alistetut haratinit, kun taas maanomistajat nauttivat heidän töidensä tuloksista. Berberit ja haratinit asuivat *ksar*-nimellä kutsutussa linnoituksessa ja arabit sen ulkopuolelle syntyneessä kylässä.

Vuonna 1954 Timimounissa oli 3 000 asukasta. Sen väestö kasvoi 1960–1980-luvuilla nopeasti korkean syntyvyyden, paimentolaisten paikalleen asettumisen ja muualta suuntautuneen muuttoliikkeen seurauksena. Sittemmin kasvu on tasaantunut. Kaksi kolmasosaa kunnan väestöstä asuu keskustaajamassa.

Timimounista tuli vuonna 1974 Adrarin maakuntaan kuuluneen piirikunnan eli *daïran* ja vuonna 2019 oman maakunnan keskus. Maatalouden merkitys on viime vuosikymmeninä vähentynyt, ja suurin osa työvoimasta saa elantonsa voimakkaasti kasvaneista hallinnosta ja palveluista. Nykyaikainen taajama on laajentunut Adrariin, Béchariin ja El-Goléaan johtavien pääteiden varsille, mutta myös vanha *ksar* on säilynyt elinvoimaisena.

Timimounin palmutarhat ja puutarhaviljelmät kärsivät pohjaveden pinnan alenemisesta, suolatasangon eli *sebkhan* laajentumisesta ja huolenpidon puutteesta. Foggara-järjestelmä on vähitellen rappeutunut, ja sitä hoitavat köyhät haratinit siirtyvät mielummin palkkatöihin tai muuttavat muihin kaupunkeihin. Timimounin tulevaisuudelle tärkeää on kulttuuri- ja luontomatkailu, joka auttaa ylläpitämään myös keidasalueen identiteettiä. Toisen kehitysnäkymän avaa 2000-luvun alussa aloitettu öljy- ja kaasuesiintymien hyödyntäminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Population résidente des ménages ordinaires et collectifs (MOC) selon la commune de résidence et le sexe et le taux d’accroissement (1998-2008) *Office National des Statistiques*. Viitattu 26.1.2022.
2. 1 2 3 4 5 6  Tayeb Otmane & Yaël Kouzmine: Timimoun, évolution et enjeux actuels d’une oasis saharienne algérienne.  *Insaniyat*, 51–52/2011, s. 165–183. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Conseil des ministres: création de 10 nouvelles wilayas et 44 wilayas déléguées *Interlignes*.  29.11.2019. Viitattu 26.1.2022.
**Veštšestvo tšelovetšnosti. Intervju 1990–2018** (ven. Вещество человечности. Интервью 1990–2018; Ihmisyyden aines. Haastatteluja 1990–2018) on vuonna 2020 ilmestynyt kokoelma runoilija ja esseisti Olga Sedakovan haastatteluja.

Sisältö
-------

Teoksessa Sedekova sanoo, että Krimin miehitys 2014 oli lopullinen osoitus Venäjän luisumisesta moraaliseen pimeyteen. Se osoitti, että Venäjän kansa on samassa rintamassa poliittisten vallanpitäjien kanssa näiden lietsoessa militaristista hysteriaa ja hyökkäyspolitiikkaa.

Sedakovan mukaan venäläiseen kulttuuriin liittyy taipumus liittää hyvä ja paha toisiinsa. Länsimaisten ihmisten suhde pahaan on yksiselitteinen, mutta Venäjällä ollaan epämääräisiä: minkään ei tunnusteta olevan lopullisesti paha. Myös armollisuuden korostaminen on samaa taipumusta monimutkaiseen selittelyyn. Tämä johtaa laskemaan hyvän ja pahan osuutta asioissa. Katsotaan, että hyvää voi tehdä pahan avulla. Tarkoitus pyhittää keinot, myös väkivallan.

Sedakovan mukaan venäläisessä ajattelussa vainoharhaiset kuvitelmat ovat voimakkaampia kuin johdonmukainen ajattelu. Moraalikäsitykset perustuvat sisäiseen näkemykseen, eivät logiikkaan. Samalla kyvyttömyys erottaa hyvä ja paha toisistaan yhdistyvät vihamielisyyteen oppositiota ja vähemmistöjä kohtaan. Sedakova kannustaa yksinkertaiseen moraaliseen valintaan sumuttamisen sijasta: hyvä on hyvää ja paha pahaa.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Venäjä ei tehnyt tiliä menneisyytensä kanssa, mikä on jättänyt kentän avoimeksi sairaalle populismille. Sedakovan mukaan Venäjän arvostus maailmalla ei perustu suurvaltahaaveisiin vaan kulttuuriin: Venäjä on 
antanut maailmalle Fjodor Dostojevskin, Leo Tolstoin ja myöhemmät suuret kirjailijat. Nämä hahmot eivät olleet paikallisesti rajoittuneita, vaan osa yleismaailmallista humanismia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mallinen, Jukka: Russia’s Moral Disaster *ICDS Diplomaatia*.  25.6.2019. Viitattu 8.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Mallinen, Jukka: Essee: Tulehtunut kansalliskiihko järkyttää venäläistä älymystöä *Kotimaa*.  5.8.2019. Viitattu 8.4.2022.
Musiikkinäyte"Take the ’A’ Train""Take the ’A’ Train" Duke Ellingtonin esittämänä.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

"**Take the ’A’ Train**" on jazzstandardi, jota Duke Ellingtonin orkesteri käytti tunnuskappaleenaan. Sen kirjoitti Ellingtonin pianisti Billy Strayhorn vuonna 1941. Tuohon aikaan Ellington ei muusikkoliitto ASCAP:n lakon takia saanut soittaa omia sävellyksiään radiossa, joten hän turvautui poikansa Mercer Ellingtonin ja Strayhornin kirjoittamaan musiikkiin, koska kumpikaan ei kuulunut liittoon.

Kappaleen nimi tuli Ellingtonin Strayhornille vuonna 1939 kirjoittamasta muistilapusta, jossa oli ohjeet miten päästä tämän asunnolle. Ohje alkoi "Mene A-junalla..." ja viittasi New Yorkin metrolinjaan. Strayhorn oli ensin hylännyt sävellyksen, koska se kuulosti liikaa kilpailevan yhtyeen sovittajan Fletcher Hendersonin tyyliltä. Kun Ellingtonin vanhaa tunnuskappaletta ei saanut ASCAP:n lakon aikana soittaa, "Take the ’A’ Train" otettiin sen korvaajaksi. Kappale säilytti tämän asemansa lakon loputtuakin, aina Ellingtonin kuolemaan asti.

Ray Nance soitti Ellingtonin vuoden 1941 nauhoituksessa trumpettisoolon, josta tuli tärkeä osa kappaletta. Ellingtonin konserteissa Nancen piti toistaa soolonsa nuotista nuottiin, ja kun trumpetinsoittaja lähti yhtyeestä, Cootie Williams jatkoi soolon soittamista konserteissa. Betty Roche nauhoitti vuonna 1952 ensimmäisen lauletun version alun perin instrumentaaliksi sävelletystä kappaleesta. Sanat kirjoitti mahdollisesti Roche itse.

Suomalaiset levytykset
----------------------

* 1991 The Swinghufvuds

Lähteet
-------

1. 1 2  Jeremy Wilson: Take the "A" Train *JazzStandards.com*. Viitattu 10. huhtikuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  David Bradbury: *Duke Ellington*, s. 52. Haus Publishing, 2005. ISBN 1904341667. (englanniksi)
3. ↑  William Emmett Studwell ja Mark Baldin: *The Big Band Reader: Songs Favored by Swing Era Orchestras and Other Popular Ensembles*, s. 60. Routledge, 2000. ISBN 0789009145. (englanniksi)

Duke Ellington

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | *...And His Mother Called Him Bill* |
| Kappaleet | 
* "Blood Count"
* "Caravan"
* "Chelsea Bridge"
* "In a Sentimental Mood"
* "It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)"
* "Lush Life"
* "Mood Indigo"
* "Prelude to a Kiss"
* "Perdido"
* "Satin Doll"
* "Solitude"
* "Something to Live For"
* "Take the ’A’ Train"
* "Things Ain’t What They Used to Be"

 |
| Soittajat | 
* Harold Ashby
* Louie Bellson
* Jimmy Blanton
* Mercer Ellington
* Otto Hardwick
* Al Hibbler
* Johnny Hodges
* Herb Jeffries
* Oscar Pettiford
* Billy Strayhorn
* Billy Taylor
* Clark Terry
* Juan Tizol
* Ben Webster

 |
**CVA-01-luokan** tai **Queen Elizabeth -luokan** piti olla vähintään kaksi alusta käsittänyt Britannian Kuninkaallisen laivaston lentotukialusluokka, jonka piti korvata silloin käytössä olleet lentotukialukset. Alusten piti taata Britannian laivastomahti maailman merillä, kun se olisi kyennyt operoimaan ilman muiden Nato-maiden tukea kylmän sodan kriisipesäkkeissä.

Alukset jäivät kuitenkin suunnittelupöydälle, kun projekti keskeytettiin 1966 yhdessä niiden saattajiksi suunniteltujen tyypin 82 hävittäjien kanssa.

Taustaa
-------

Kuninkaallisella laivastolla oli käytettävissään 1950-luvun lopulla viisi lentotukialusta sekä kaksi kommandotukilaivoiksi muutettavaa alusta. Vuoden 1959 laivasto-ohjelmassa esitettiin toisen maailmansodan tarpeisiin suunniteltujen alusten korvaamista.

Suunnitelma
-----------

Täyspitkän kannen omaava alus päätettiin korvata kolmikaistaisella, mikä olisi mahdollistanut aluksen vasempaan laitaan sekä kaksi kaistaisen valmistautumis- ja siirtoalueen oikeaan laitaan. Alueet olisi jaettu keskilaivassa olevalla sillalla.

Aluksella olisi ollut kaksi 250 jalan katapulttia, joista toinen yksi eteenpäin ja toinen kyljeltä. Sen hisseistä toinen olisi ollut aluksen peräosassa oikealla kyljellä ja toinen keskilaivassa kannella.

Aluksen aseistuksena olisi ollut yksi kahdella ohjuksella varustettu Sea Dart -järjestelmä aluksen perässä. Aluksen asejärjestelmän tukena olisivat olleet brittiläishollantilainen tyypin 988 valvonta- ja tulenjohtojärjestelmä sekä tyypin 909 ohjusten ammunnanhallintajärjestelmä.

Aluksen lento-osastoon kaavailtiin kahdeksantoista F-4 Phantom-, kahdeksantoista Buccaneer- ja neljä Gannet-valvontakonetta ja viisi Sea King -sukellusveneentorjuntahelikopteria, joilla olisi ollut vastuullaan myös pelastustoiminta.

Lakkauttaminen
--------------

CVA-01-luokan tilaus peruutettiin vuoden 1966 puolustuspoliittisen selonteon valmistuttua..

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Sturton, Ian: CVA-01: Portrait of a Missing Link.  *Warship 2014*, 2014, XXXVI. vsk, s. 29–48. London:  Conway Maritime Press. ISBN 978-1-84486-236-8.   (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Chesneau, Roger s. 147


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Centaur-luokka** | **Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien lentotukialusluokat** | Seuraaja:**Invincible-luokka** |
**VAX-11/780** oli Digital Equipment Corporationin VAX-minitietokoneiden ensimmäinen malli, joka esiteltiin 25. lokakuuta 1977. Tietokone oli ensimmäinen yhden MIPSin tietokone (miljoona käskyä sekunnissa).

Tietokoneen 32-bittinen suoritinarkkitehtuuri oli toteutettu TTL-logiikkapiireillä, joka myöhemmin toteutettiin kahdella VLSI-mikropiirillä MicroVAX-mallissa.
Tietokoneen mukana tuli VMS-käyttöjärjestelmä.

Bell Labs osti mallin tietokoneen ja kehitti UNIX-käyttöjärjestelmästä ja C-kielen kääntäjästä versiot tietokoneelle. Bell Labsin käyttämässä mallissa oli puoli megatavua muistia. Berkeleyssä kehitettiin Bell Labsin 32/V-versioon tuki näennäismuistille VAX-alustalla, jonka jälkeen BSD:n ohjelmat siirrettiin VAX:lle.

*Lode Runner* -pelin edeltäjä kehitettiin saman mallin tietokoneella ennen sen muokkaamista Apple II:lle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  VAX 11/780, THE FIRST VAX SYSTEM old-computers.com.  Arkistoitu 3.10.2019. Viitattu 27.7.2017.
2. ↑  Makings of a Comet: The VAX 11/750  8.12.2014. CPUShack Museum. Viitattu 3.6.2018.
3. 1 2  Marshall Kirk McKusick: Twenty Years of Berkeley Unix *oreilly.com*.  tammikuu 1999. Viitattu 11.9.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Thomas B. London & John F. Reiser: A UNIX™ Operating System for the DEC VAX-11/780 Computer\* (PDF) *bell-labs.com*. Viitattu 24.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Lock'n'Lode *ign.com*.  22.6.2012. Viitattu 13.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dokumentaatiota bitsavers.org-palvelussa (englanniksi)
CVT-vauhtipyörä.
**CVT** (*Continuously Variable Transmission*) tarkoittaa portaatonta automaattivaihteistoa, jossa teho välitetään esimerkiksi kiilahihnavariaattorilla. Kiilahihna voi olla kudosvahvennettua kumia tai metalliketjua. Portaaton tarkoittaa vaihteistossa sitä, että vaihteistossa on loppumaton määrä hyödynnettäviä välityksiä pienimmän ja suurimman välityksen välissä. Sen sijaan tavanomaisessa mekaanisessa vaihteistossa on esimerkiksi henkilöauton tapaan vain kuusi vaihdetta eteen ja peruutusvaihde, eikä muita välityssuhteita voida hyödyntää.

CVT-vaihteiston toimintaperiaate.
Variaattorissa kiilahihna on kahden kartion välissä, joiden etäisyyttä voidaan säätää. Tämän seurauksena hihnan etäisyys pyörän akselilta vaihtelee, jolloin sama moottorin kierrosluku tuottaa muuttuvan hihnanopeuden, eli muuttuvan välityksen.

CVT on usein normaalia automaattivaihteistoa taloudellisempi yksinkertaisemman ja tehokkaamman tekniikan takia. Tarkoitus on, että vaihteiston välitys muuttuu kierrosluvun kanssa siten, että kiihdyttäminen tapahtuu suurilla kierroksilla, mutta tasaisessa ajossa vaihteisto käyttää mahdollisimman taloudellista kierroslukua. Tästä syystä voi vaikuttaa, ettei auto kiihdy lainkaan, kun kierrosluku pysyy tasaisena koko ajan. 

CVT-tekniikan kehitti DAF, joka käytti sitä kaikissa henkilöautoissaan. Myöhemmin Volvo osti tehtaan ja käytti tekniikkaa laajasti 340-mallissaan. 1990-luvulla tekniikka painui joksikin aikaa unholaan, mutta on viime aikoina*milloin?* taas noussut vaihtoehdoksi kehityttyään. Kun aikaisemmissa malleissa käytettiin vetoon perustuvia lamellihihnoja, nykyisin käytetään työntöön perustuvia ketjuja, jotka eivät kärsi kulumisesta entisten tapaan. 

Maataloustraktoreissa portaaton vaihteisto on kiilahihnavariaattorin sijaan toteutettu jakamalla voimanvälitys mekaaniseen ja hydrauliseen puoleen. Kuljettajan käskyt vauhdin lisäämiseksi tai vähentämiseksi sekä kuormituksen vaihtelut vaikuttavat vaihteiston hydrauliseen puoleen välitystä säätävästi. Esimerkiksi kaasutettaessa tai ajon vastuksen vaihdellessa välitys säätyy hydraulisesti, mutta ajon tasaannuttua voiman välitys on täysin mekaaninen.

Lähteet
-------

1. ↑  Thank The Dutch For CVT Automatics *Jalopnik*.  12.4.2013. Viitattu 31.7.2022. (englanniksi)
**Matti Pursula** (s. 1946) on Teknillisen korkeakoulun (TKK) entinen rehtori. Vuodesta 2003 rehtorina toiminut tekniikan lisensiaatti Pursula palveli aiemmin liikennetekniikan professorina ja TKK:n vararehtorina. Lisäksi hän toimi Aalto-yliopiston teknillisen korkeakoulun johtavana dekaanina 2010-2011, siihen asti kun korkeakoulu jakaantui neljäksi tekniikan kouluksi. 

Pursulan tutkimuksen tärkeimpiä alueita ovat muun muassa liikenteen simulointi ja ohjaus, liikennevirran ominaisuudet ja liikenteen kysyntämallit. Työssään hän on turvautunut niin sumeaan logiikkaan, neuroverkkoihin kuin geneettisiin algoritmeihinkin.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Palestinian Airlines** (arab. الخطوط الفلسطينية‎) on palestiinalaishallinnon omistama Egyptiä kotipaikkanaan pitävä lentoyhtiö. Maaliskuussa 2007 yhtiöllä oli 398 työntekijää. Ennen kuin se lopetti säännölliset lennot 2001, yhtiö lensi kansainvälisiä lentoja ja kuljetti pyhiinvaeltajia Jeddaan.

Historia
--------

Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1995 ja toiminta aloitettiin kesäkuussa 1997 kuljettamalla pyhiinvaeltajia Jeddahiin. Kotilentokentän piti olla Gazassa, mutta Israel kielsi sen. Egyptiläisestä Port Saidista tuli lentoyhtiön kotipaikka. Reittilennot alkoivat 23. heinäkuuta 1997 suuntautuen Jordaniaan ja Saudi-Arabiaan.

Marraskuussa yhtiö siirsi toimintansa Gazaan uuden lentokentän rakentamisen johdosta. Yhtiö joutui kuitenkin muuttamaan joulukuussa 2001 El Arishin kansainväliselle lentokentälle Gazassa sijainneen Jasser Arafatin lentokentän tuhouduttua.

Entiset kohteet
---------------

Palestinian Airlinesin lentäessä reittilentoja kohteet olivat seuraavat: Abu Dhabi, Amman, Kairo, Doha, Dubai, Istanbul, Jeddah, Kuwait ja Larnaca. Myös Intiaan ja Pakistaniin suunniteltiin lentoja.

Laivasto
--------

Palestinian Airlinesin Boeing 727
Lentoyhtiön laivasto koostuu kolmesta lentokoneesta:

* yksi Boeing 727 (säilytetään Ammanissa)
* kaksi Fokker 50:tä (säilytetään Kuala Lumpurissa)

Palestinian Airlines on myös tilannut kaksi Bombardier Dash 8- ja yhden Bombardier Canadair Regional Jet-lentokoneen, mutta niitä ei koskaan toimitettu lentoyhtiölle.

Aiheesta muualla
----------------

* Lentoyhtiön viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Arab Air Carriers Organizationin (AACO) jäsenet

* Afriqiyah Airways
* Air Algérie
* Air Arabia
* Air Cairo
* Badr Airlines
* EgyptAir
* Emirates
* Etihad Airways
* Express Air Cargo
* flydubai
* FlyEgypt
* flynas
* Gulf Air
* Iraqi Airways
* Jordan Aviation
* Kuwait Airways
* Libyan Airlines
* Mauritania Airlines
* Middle East Airlines
* Nile Air
* Nouvelair
* Oman Air
* Palestinian Airlines
* Qatar Airways
* Royal Air Maroc
* Royal Jordanian
* Saudia
* SaudiGulf Airlines
* Sudan Airways
* Syrian Arab Airlines
* Tassili Airlines
* Tunisair
* Yemenia


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Palestinian Airlines
Vammalan ammattikoulun uuden osan sisäänkäyntiUusi Levy- ja hitsausosasto
**Vammalan ammattikoulu** on osa SASKY koulutuskuntayhtymää ja yksi kolmesta Sastamalan oppilaitoksesta. Sastamalan oppilaitosten opetustehtävän tavoitteena on osaavan työvoiman saattaminen avoimille työmarkkinoille.

Koulutusalat
------------

Vammalan ammattikoulu on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja mm. seuraavilla aloilla:

* Ajoneuvoasentaja
* Kivirakentaja
* Kokki
* Koneistaja1
* Kosmetologi
* Leipuri-kondiittori
* Levyseppähitsaaja1
* Parturi-kampaaja
* Pienkonekorjaaja
* Puuseppä
* Sähköasentaja
* Talonrakentaja
* Tarjoilija

1 Kone- ja metallialan osaamista voi täydentää koneistajasta levyseppähitsaajaksi tai levyseppähitsaajasta koneistajaksi. Koulutus kestää noin puoli vuotta.

Muuta
-----

Ammattikoulun uusimpien tilojen joukkoon kuuluu vuonna 2012 käyttöön vihitty Vexve Areena, jonka tiloissa sijaitseva 130-paikkainen ravintola Warelius toimii kokki- ja tarjoilijaopiskelijoiden opetustilana.

Oppilaitoksessa koulutusta IW –kansainväliseen hitsaustutkintoon.

Opintojen ohella opiskelijoilla on mahdollisuus suorittaa ammattiosaajan työkykypassi -opintokokonaisuus.

Aiheesta muualla
----------------

Vammalan ammattikoulu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Yūgiri** (jap. 夕霧) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1922.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Murakumo-luokka*
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1897 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1897 telakkanumerolla 331. Alus laskettiin vesille 26. tammikuuta 1899 ja valmistui 10. maaliskuuta.

Palvelus
--------

Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.

*Yūgiri* luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Sodan päätyttyä alus riisuttiin aseista, ja se siirrettiin emälaivaksi 1. huhtikuuta 1919. Se muutettiin 1. heinäkuuta 1920 apumiinalaivaksi, kunnes alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1922.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lyon, David: *The First Destroyers*. Chatham Publishing, 1996. ISBN 1-86176-005-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lyon 1996, s. 49.
2. ↑  Nishida, Hiroshi: Murakumo class 3rd class destroyers *homepage2.nifty.com*. Viitattu 16.9.2016. (englanniksi)

*Murakumo*-luokan torpedovenehävittäjät

|  |
| --- |
| *Murakumo* - *Shinonome* - *Yūgiri* - *Shiranui* - *Kagerō* - *Usugumo* |
| Edeltäjä: Ikazuchi-luokka – Seuraaja: Akatsuki-luokka |
**Vezirköprü** on pikkukaupunki ja piirikunta Turkin Samsunin maakunnassa. Piirikunnan asukasluku oli vuonna 2020 94 360.

Maantiede
---------

Vezirköprü sijaitsee Turkin Samsunin maakunnassa Anatolian pohjoisosassa noin 35 kilometriä Merzifonista pohjoiseen. Kızılırmak virtaa kaupungista noin 18 kilometriä pohjoiseen.

Historia
--------

Antiikin aikana nykyisen Vezirköprün alue oli osa Pamfyliaa. Nykyisen kaupungin paikalla tai sen lähellä on saattanut sijaita jo tuolloin kaupunki. Bysantin valtakunnan kaudella paikalla oli Gedegaran kaupunki.

1600-luvulta lähtien kaupunki kuului Osmanien valtakunnan Amasyan *sancakiin* Sivasin *eyaletissa*. Turkiksi kaupunki tunnettiin vielä tuolloin yksinkertaisemmin nimellä öprü. Nykyinen nimi on johdettu lisäämällä vanhaan nimeen termi visiiri. Visiiri viittasi puolestaan 1600-luvulla vaikuttaneeseen suurvisiiri Köprülü Mehmed paššaan, joka aloitteli uraansa virkatehtävillä Vezirköprüssa. Evliya Çelebi kuvaili kaupunkia vierailtuaan paikalla vuonna 1647 mainiten sen linnoituksen olevan raunioitunut.

Väestö
------

Turkin tilastokeskuksen mukaan Vezirköprün piirikunnan asukasluku oli vuonna 2020 94 360.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  P. J. Bearman, Th. Bianquis, C. E, Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopedia of Islam New Edition*, s. 205. Volume 11 W–Z. Leiden: Koninklijke Brill, 2002. ISBN 90 04 12756 9. (englanniksi)
2. ↑  Population of province/district centers, towns/villages and annual growth rate of population by provinces and districts, 2020 (xls) Turkish Statistical Institute. Viitattu 7.3.2021. (englanniksi) (turkiksi)
**Seppo Tapio Väli-Klemelä** (s. 13. marraskuuta 1949 Helsinki) on entinen suomalainen suunnistaja, joka saavutti vuonna 1974 suunnistusviestin MM-hopeaa. Hän on Länsi-Uudenmaan SKV:n toimitusjohtaja.

Väli-Klemelä osallistui suunnistuksen MM-kisoihin Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän jäi 14. sijalle, mutta viestikilpailuun hän sai paikan Suomen joukkueen ankkurina. Ruotsi voitti Suomen lähes 16 minuutilla, mutta Hannu Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Väli-Klemelä saivat hopeamitalin. Suomen edellisestä miesten viestimitalista oli silloin kuusi vuotta. MM-tasolla Väli-Klemelä ei tämän jälkeen enää kilpaillut, ja PM-kisoissa parhaaksi saavutukseksi jäi Norjan Bergenissä 1973 Risto Nuuroksen, Simo Nurmisen ja Tuomo Peltolan kanssa saatu viestivoitto. Henkilökohtaisessa PM-kilpailussa Väli-Klemelä sai viidennen sijan 1973 ja neljännen sijan 1977.

Väli-Klemelä edusti urallaan Kaarinan Urheilijoita, Karkkilan Poikia ja Angelniemen Ankkuria. Hän oli ankkurina Angelniemen Ankkurin viestijoukkueessa, joka voitti Jukolan viestin vuonna 1973. Vuoden 1979 viestissä Lapualla hän oli mukana yhdessä kilpailun historian tiukimmista lopputaistoista, jossa hän tuli Angelniemen Ankkurin kilpailijana neljänneksi 12 sekunnin erolla voittajaan. Tiomila-viestissä hän sijoittui joukkueineen toiseksi 1973 ja 1987.

1970-luvun alussa Väli-Klemelä kuului niin sanottuun "Hautausmaan jengiin" Erkki Knuuttilan ja Veikko Kiilin kanssa, ja keväällä 1972 mukaan liittyi myös tuleva maailmanmestari Liisa Veijalainen. Joukko sai nimensä juoksemalla lenkkejään Turun hautausmaan maisemissa, ja he kaikki saivat valmennusapua juoksuvalmentaja Kari Sinkkoselta.

Väli-Klemelä on valmentanut useita suunnistajia, muun muassa Mika Kuismaa ja Marika Mikkolaa sekä tyttöjen viestimaailmanmestaruutta 2003 voittamassa ollutta Annamaria Väli-Klemelää. Hän on ollut vastuussa Angelniemen Ankkurin, Deltan ja Turun Suunnistajien huippuryhmien valmennuksesta ja on toiminut syksystä 2007 lähtien Paimion Rastin edustussuunnistajien managerina.

Saavutukset
-----------

* MM-hopeaa viestissä 1974
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 14:s 1974
* PM-kultaa viestissä 1973
* PM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla neljäs 1977 ja viides 1973
* Jukolan viestin voitto 1973 (Angelniemen Ankkuri)

Lähteet
-------

1. 1 2  *Urheilumme kasvot 2*, s. 336. Scandia Kirjat, 1972.
2. 1 2  MM-mitalistit ja suomalaisten sijiotukset, miehet *ssl.fi*. Suomen Suunnistusliitto. Viitattu 10.11.2009. [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Jukola 1973, Jukolan Viesti *jukola.com*. Kaukametsäläiset. Viitattu 25.11.2009.
4. ↑  Jukola 1979, Jukolan Viesti *jukola.com*. Kaukametsäläiset. Viitattu 25.11.2009.
5. ↑  Veijalainen, Liisa: *Rastilta rastille*, s. 38. , 1980. ISBN 951-35-2245-8.
6. ↑  Niemelä, Osmo: *Suunnistuksen tarina 60*, s. 137. Suomen Suunnistusliitto, 1995. ISBN 951-9008-80-2.
7. ↑  Väli-Klemelä luotsaamaan Paimion Rastia suurviestien menestyjäksi.  *Turun Sanomat*, 23.10.2007, s. 32.
**Ivalo** tai **Ivalu** on grönlantilainen ja tanskalainen naisen etunimi. Grönlannissa se on yksi kymmenestä suosituimmasta nimestä, mutta Suomessa se on varsin harvinainen: Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi Ivalo on annettu vuoden 2019 elokuuhun mennessä seitsemälle miehelle ja vain kuudelle naiselle. Tanskassa nimen sai 53 tyttöä vuonna 2010.

Nimen alkuperä
--------------

Nimi Ivalo on tanskalainen muoto grönlantilaisesta nimestä Ivalu, jonka merkitys on "jänne, suonilanka" tai kuvaannollisesti "jänteikäs, elinvoimainen" ja se on näin ollen eri alkuperää kuin Suomen paikannimi Ivalo, joka on saanut nimensä Ivalojoesta (saameksi *Avveeljuuhâ*).

Tunnettuja Ivaloja
------------------

* Josephine Sophia Ivalo Mathilda, Tanskan prinsessa

Katso myös
----------

* Inari (nimi)
* Salla (nimi)

Lähteet
-------

1. ↑  Nimipäivä: Ivalo *nimipaivat.fi*. Viitattu 12.3.2021.
2. 1 2  Tanskan prinsessan nimi *kotus.fi*. Viitattu 12.3.2021.
3. ↑  Ivalu bei nordicnames.de (englanniksi)
4. ↑  Inarin kunnanjohtaja Tanskan pikkuprinsessan Ivalo-nimestä: "Hieno juttu" *is.fi*. Viitattu 12.3.2021.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ivalu
**Streletskajan kulttuuri** kehittyi Keski-Donilla Itä-Euroopassa noin 37 000-32 000 vuotta sitten ehkä keskipaleoliittisesta Moustierin kulttuurista. Se oli Aurignacin aikalainen ja Kostenki-Spinen edeltäjä. Tämä varhainen myöhäispaleoliittinen kulttuuri on tullut tunnetuksi kolmiomaisista keihäänkärjistä, jotka on työstetty hyvin litteiksi ja isketty kaksipuolisesti.

Tämä vaatii taitoa kivenkäsittelyssä. Streletskajan kulttuuri saattoi olla ensimmäinen kaksipuolisen, ohuen kivitekniikan käyttäjä Euroopassa ts. ennen Solutrén kulttuuria.
Streletskajan kulttuurin arvellaan jollain tavoin liittyvän Amerikan muinaiseen asuttamiseen. Kaksipuolisten litteiden keihäänkärkien valmistus on voinut levitä Itä-Aasiaan ja edelleen Amerikkaan.
Sungirin hautalöydöt ovat Streletskajan seuraajia, ja voidaan puhua Streletskajan-Sungirin kulttuurista.

Katso myös
----------

* Myöhäispaleoliittinen
* Kostenkin kulttuuri
* Aurignacin kulttuuri
* Solutrén kulttuuri

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ivan Andrianovytš Bahmut** (ukr. Іван Андріанович Багмут, ven. Ива́н Андриа́нович Ба́гмут, *Ivan Andrianovitš Bagmut*; 7. kesäkuuta 1903 Jekaterinoslavin läänin Babaikovtsin kylä – 20. elokuuta 1975 Harkova) oli ukrainalainen neuvostokirjailija.

Ivan Bahmut syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän kävi lukion ja valmistui opettajaseminaarista vuonna 1921. Bahmut työskenteli opettajana, koulutarkastajana ja kustannustoimittajana sekä opiskeli Harkovan maatalouskorkeakoulussa. Hän matkusteli eri puolilla Neuvostoliittoa ja julkaisi 1930-luvun alussa joukon matkakirjoja.

Bahmut tuomittiin vuonna 1935 kuuden vuoden vankeuteen syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hän kärsi rangaistuksensa Komin tasavallan vankileireillä. Vapauduttuaan Bahmut osallistui vapaaehtoisena toiseen maailmansotaan, jossa hän haavoittui vakavasti.

Sodan jälkeen Bahmut julkaisi joukon kertomuskokoelmia ja erikoistui sitten lastenkirjallisuuteen. Hänen teoksensa *Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä* (*Štšaslyvy den suvorovtsja Krynytšnogo*, 1948) ja *Šmatok pyroga* ("Piirakkapala", 1957) on käännetty useille kielille. Bahmut sai Lesja Ukrajinkan kirjallisuuspalkinnon vuonna 1973.

Suomennettu teos
----------------

* *Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä*. Suom. Mirja Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-Suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ivan Bahmut: Do 100-ritštšja vid dnja narodžennja *biog.in.ua*.  Arkistoitu 23.7.2021. Viitattu 24.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**Seppo Kalevi Törmälä** (s. 29. heinäkuuta 1926 Liminka) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt järjestöjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Törmälän vanhemmat olivat opetusneuvos Juho Viljo Törmälä ja opettaja Martta Karoliina Kanerva. Hän avioitui 1950 on merkonomi Pirkko-Liisa Röngän kanssa. Törmälä tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1945 ja valmistui kasvinviljelyn alalta agronomiksi Helsingin yliopistosta 1950. Hän oli Uudenmaan maanviljelysseuran luokitusagronomi 1950, Kuopion maanviljelysseuran luokitusosaston esimies 1950–1951, Keski-Pohjanmaan maanviljelysseuran maanviljelysagronomi 1951–1956 ja toiminnanjohtaja 1956–1966, Keski-Suomen maanviljelysseuran toiminnanjohtaja 1966–1969 ja Keski-Suomen maatalouskeskuksen johtaja 1970–1989. Törmälä oli myös sopimustilatoimikunnan suunnitteluagronomi 1954–1959 ja hänellä oli työuransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. SOK:n hallintoneuvoston jäseneksi Törmälä tuli 1976 ja oli hallintoneuvoston puheenjohtaja 1980–1990. Hän toimi myös muun muassa Suomen Osuuskauppojen Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana ja oli Meiran ja Hankkija-Maatalous Oy:n hallintoneuvostojen jäsen ja Eläke-Tapiolan hallintoneuvoston puheenjohtaja. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Törmälä sai 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vihola, Teppo: Maanviljelysneuvos Seppo Törmälä (1926–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 27.5.2023.
2. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 1028. Viitattu 27.5.2023.
**Ivan Boldirev** (s. 15. elokuuta 1949 Zrenjanin, Serbia, Jugoslavia) on jugoslavialaissyntyinen kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Boldirev pelasi urallaan 1 052 NHL-ottelua ja teki niissä tehot 361+505 ja istui 507 jäähyminuuttia. Boldirev muistetaan uraltaan erityisesti taitavana mailankäsittelijänä.

Boldirev muutti perheensä mukana Jugoslaviasta Kanadaan ollessaan kaksivuotias. Boldirev aloitti jääkiekon pelaamisen kotikaupunkinsa Sault Ste. Marien joukkueessa. Kaudellé 1967-1968 Boldirev siirtyi pelaamaan OHA-liigaan Oshawa Generalsin riveihin. Boston Bruins varasi hänet 1. kierroksella vuoden 1969 varaustilaisuudessa kaikkiaan 11. pelaajana. Varauksen jälkeen Boldirev pelasi kauden 1969–1970 CHL-farmiliigan Oklahoma City Blazersin joukkueessa. Seuraavalla kaudella Boldirev pääsi pelamaan kaksi ottelua NHL:ssa kauden kuluessa muutoin edelleen Oklahomassa. Kauden 1971–1972 Boldirev aloitti Bostonissa kunnes 11 ottelun jälkeen hänet vaihdettiin California Golden Sealsiin vaihdossa Rich Leduciin ja Chris Oddleifsoniin. Boldirev pelasi Oaklandissa kauden 1973–1974 loppuun. Ennen seuraavan kauden alkua hänet vaihdettiin Chicago Black Hawksiin. Chicagossa Boldirev pelasi viisi kautta ennen kuin maaliskuussa 1979 hänet vaihdettiin Atlanta Flamesiin osana isoa kauppaa, jossa liikkui peräti kahdeksan pelaajaa.
Atlantassa Boldirev pelasi vain 65 ottelua kahden kauden aikana, kunnes hänet vaihdettiin helmikuussa 1980 jälleen länsirannikolle Vancouver Canucksiin. Kaupassa Atlanta luopui Boldirevin lisäksi Darcy Rotasta ja sai vastineeksi myös kaksi pelaajaa. Vancouver puolestaan vaihtoi Boldirevin Detroit Red Wingsiin tammikuussa 1983 vastineeksi Mark Kirtonista. Boldirev pelasi Detroitissa kaksi ja puoli kautta ja päätti uransa keväällä 1985. Detroitissa Boldirev muodosti tulokas Steve Yzermanin kanssa tehokkaan keskushyökkääjäkaksikon, jonka avulla Red Wings pääsi pudotuspeleihin ensi kerran sitten vuoden 1978.

Lähteet
-------

1. ↑  Ivan Boldirev *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Ivan Boldirev The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ivan Boldirev
**Randy Walker** (8. huhtikuuta 1968 − 30. marraskuuta 1995), joka tunnettiin paremmin nimellä **Stretch** oli yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja New Yorkista. Walker näytteli elokuvissa *Juice*, *Who's the Man?* sekä *Bullet* ja esiintyi myöhemmin Above the Rim -elokuvan soundtrackillä. Walker kuitenkin tunnetaan parhaiten hänen läheisistä väleistä ja yhteistöistä edesmenneen rap-artisti Tupac Shakurin kanssa 1990-luvulla.

Ura
---

Walker kuului rap-ryhmä Live Squadiin. Ryhmä pääsi Tommy Boy Recordsin palkkalistoille vuonna 1991. Samoihin aikoihin hän teki ensiesiintymisensä Tupac Shakurin ensimmäisellä albumilla 2Pacalypse Now ja jatkoi yhteistyötä Shakurin kanssa myös kahdella seuraavalla albumilla niin tuottajan kuin räppärinkin roolissa.

Kuolema
-------

Walker murhattiin teloitustyyliin 30. marraskuuta 1995 Queensissa, New Yorkissa. Kun Walker oli pudottanut hänen tyttärensä pois auton kyydistä, kolme miestä ajoi hänen vierelleen ja ampui häntä kahdesti selkään. Walkerin auto osui ensin puuhun, jonka jälkeen auto osui parkkeerattuun autoon kunnes lensi katolleen. Ronald "Tenad" Washington oli epäiltynä Walkerin ampumisesta. Washington vangittiin vuosia myöhemmin avunannosta Run-D.M.C.:n Jam Master Jayn murhaan.

Vierailut muiden kappaleissa
----------------------------

| Vuosi | Kappale | Artisti(t) | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | "Family of the Underground" | Digital Underground | *Sons of the P* |
| "Crooked Ass Nigga" | 2Pac | *2Pacalypse Now* |
| "Tha' Lunatic" | 2Pac | *2Pacalypse Now* |
| 1993 | "Strugglin'" | 2Pac | *Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z...* |
| "5 Deadly Venomz" | 2Pac, Treach & Apache | *Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z...* |
| 1994 | "Stay True" | Thug Life | *Thug Life Vol. 1* |
| "Under Pressure" | Thug Life | *Thug Life Vol. 1* |
| "Pain" | 2Pac | *Above the Rim (soundtrack)* |
| "Runnin'" | The Notorious B.I.G. 2Pac, Dramacydal, Buju Banton | *One Million Strong* |
| 1997 | "Hellrazor" | 2Pac, Val Young | *R U Still Down? (Remember Me)* |
| 1998 | "God Bless the Dead" | 2Pac | *Greatest Hits* |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Stretch Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Seppo Nyyrö Wallin** (30. elokuuta 1928 Tampere – 9. helmikuuta 2003 Tampere) oli suomalainen televisio-ohjaaja ja näyttelijä.

Wallin oli yksi varhaisen suomalaisen televisioteatterin vakituisista ohjaajista. 1960-luvulla hän ohjasi muun muassa Arthur Millerin näytelmään pohjautuvan televisioelokuvan *Kauppamatkustajan kuolema* (1961), jossa pääosan näytteli Tauno Palo, ja William Shakespearen näytelmään pohjautuvan elokuvan *Miten haluatte* (1964). Näiden ohella Wallin teki muun muassa Televisioteatteriin Harold Pinter -filmatisoinnit *Muotinäytös* (1962) ja *Teekutsut* (1965). 

Wallinin TV2:lle ohjaama kolmiosainen televisiosarja *Jäähyväiset lasihevoselle* (1985) oli ensimmäinen Pentti Kirstilän Hanhivaara-dekkareihin pohjautuva elokuva. 

Ohjaajanuransa lisäksi Wallin näytteli myös pieniä sivuosia niin Jaakko Pakkasvirran (*Runoilija ja muusa* 1978, *Linna* 1986), Mikko Niskasen (*Sissit* 1963) kuin Erkko Kivikoskenkin (*Kesyttömät veljekset* 1969) elokuvissa.

Seppo Wallin kävi ylioppilaaksi tultuaan Suomen teatterikoulun ja opiskeli radio- ja tv-työtä muun muassa Englannissa ja Asla-stipendiaattina Yhdysvalloissa. Hän oli kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin vuosina 1950–1953 ja 1955–1957 sekä välillä Radioteatteriin 1953–1955. Sen jälkeen hän oli ohjaajana Suomen Televisiossa 1957–1961, Televisioteatterissa 1961–1968 ja Mainos-TV:n teatterissa 1969–1973 ja teatteripäällikkö 1973–1983 ja ohjaaja 1983–1988.

Lähteet
-------

* Virkkunen, Urpo (toim.): *Kuka on kuka TV:ssä*. Helsinki: Otava, 1970.

### Viitteet

1. 1 2  Facta 2001, WSOY 1985, 17. osa, palsta 605
2. ↑  Virkkunen 1970, s. 105
3. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 10. osa, s. 107, WSOY 1997


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Ivan Bošnjak** (s. 6. helmikuuta 1979 Vinkovci, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana ja kärkimiehenä pelaava Bošnjak on solminut kesäkuussa 2006 sopimuksen belgialaisen KRC Genkin kanssa.

Bošnjak aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa HNK Cibaliassa kaudella 1996/1997. Vuonna 2000 hän siirtyi Hajduk Splitiin, jossa pelasi kaksi kautta. Vuonna 2000 hänet valittiin sarjan vuoden parhaaksi pelaajaksi. Tämän jälkeen Bošnjak vietti yhden pelikauden Libyassa Al-Ittihad Tripolissa, muttei päässyt pelaamaan yhtään virallista ottelua. Bošnjak palasi Kroatiaan ja Dinamo Zagrebiin vuonna 2004. Dinamossa hän voitti Kroatian liigan maalikuninkuuden vuonna 2006 22 maalilla.

Ensimmäisen maaottelunsa Bošnjak pelasi 16. elokuuta 2000 Slovakiaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa, mutta peliaika jäi Japani-ottelussa pelattuun neljään minuuttiin. Bošnjak on pelannut 14 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalin (tilanne 22. kesäkuuta 2006).

Lähteet
-------

1. ↑

Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Pletikosa |
2 Srna |
3 Šimunić |
4 R. Kovač |
5 Tudor |
6 Vranješ |
7 Šimić |
8 Babić |
9 Pršo |
10 N. Kovač |
11 Tokić |
12 Didulica |
13 Tomas |
14 Modrić |
15 I. Leko |
16 J. Leko |
17 Klasnić |
18 Olić |
19 Kranjčar |
20 Šerić |
21 Balaban |
22 Bošnjak |
23 Butina |
Valmentaja Kranjčar
**Voulisméni** (kreik. Λίμνη Βουλισμένη, *Límni Voulisméni*) on järvi tai nykyisin oikeammin Mirampéllonlahteen yhdistyvä merenlahti Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kaupungin keskustassa saaren itäosassa.

Voulisméni-järven mereen yhdistävä kanava.
Voulisméni oli alun perin makeavetinen järvi. Se yhdistettiin kanavalla mereen vuosina 1867–1871. Nykyisin se toimii kaupungin venesatamana ja sen ympärillä on lukuisia kahviloita ja ravintoloita. Järven suurin pituus on noin 137 metriä ja suurin syvyys noin 64 metriä.

Järven geologia on erikoinen, koska se on poikkeuksellisen syvä muuhun kokoonsa nähden. Aiemmin sitä on ehdotettu vanhaksi tulivuoren kraatteriksi. Kerrotaan, että Santorínin tulivuoren purkauduttua vuonna 1956 järvessä olisi tapahtunut erikoisia ilmiöitä, millä perusteella niiden on ehdotettu olevan jotenkin yhteydessä toisiinsa. Toisen, tuoreemman näkemyksen mukaan Voulisméni saattaa olla maanalaisen joen suu. Paikallisen urbaanilegendan mukaan järvi olisi pohjaton, ja sitä kutsutaankin usein "Pohjattomaksi järveksi". Sen todellinen syvyys mitattiin vasta vuonna 1853, kun brittiläinen amiraali Thomas Spratt luotautti sen.

Saksalaisten sanotaan upottaneen syvän järven pohjalle paljon sotamateriaalia vetäytyessään saarelta vuonna 1944, mutta tätä ei ole pystytty todistamaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Lake of Agios Nikolaos *Explore Crete*. Viitattu 19.9.2016.
2. 1 2 3 4  Agios Nikolaos *Greece Travel Secrets*. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  Lake Voulismeni *Cretan Beaches*. Viitattu 19.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Voulisméni** Wikimedia Commonsissa