recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan lentotukialuksesta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*
**HMS Leviathan** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan lentotukialus, jonka köli laskettiin 18. lokakuuta 1943 Swan Hunterin telakalla. Alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1945 kumminaan Kentin herttuatar, mutta toisen maailmansodan päättyessä aluksen rakentaminen keskeytettiin. Luokan muista aluksista poiketen se ei koskaan valmistunut tilaajan puuttuessa.

Alus hinattiin heinäkuussa 1946 Portsmouthiin, missä se oli laituriin No3 kiinnitettynä vuoteen 1961, minkä jälkeen alus siirrettiin poijuun Fareham Creekiin. Aluksen merikelpoisuudesta liikkui runsaasti huhuja tämän jälkeen. Sen moottorit poistettiin ja asennettiin 1966 Alankomaiden laivastolle siirrettävään *Hr. Ms. Karel Doormaniin*. Alus hinattiin Portsmouthista 1968 romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present – an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* McCart, Neil: *The Colossus-Class Aircraft Carriers 1944–1972*. Cheltenham, UK: Fan Publications, 2002. ISBN 1-901225-06-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Chesneau s. 134
2. ↑  McCart, Neil s. 49

*Majestic*-luokan lentotukialukset

|  |
| --- |
| *HMS Hercules* - *HMS Leviathan* - *HMS Magnificent* - *HMS Majestic* - *HMS Powerful* - *HMS Terrible* |
| Edeltäjä: Colossus-luokka – Seuraaja: Audacious-luokka |
**Paavalin kirje aleksandrialaisille** eli **Aleksandrialaiskirje** on *Uuden testamentin* apokryfisiin kirjoihin lukeutuva kirje, jota on väitetty apostoli Paavalin kirjeeksi aleksandrialaisille. Ainut maininta kyseisestä kirjeestä on Muratorin kaanonin (eli Muratorin katkelman) maininta. Sen mukaan *Aleksandrialaiskirjettä* ei tule pitää aitona, kaanoniin kuuluvana Paavalin kirjeenä, vaan kyseessä on Paavalin nimiin pantu sepustus, jonka tarkoituksena on edistää Markionin harhaoppia.

*Aleksandrialaiskirjeen* sisällöstä ei Muratorin kaanon mainitse mitään, eikä siitä tiedetä mitään muistakaan lähteistä. Ei ole edes selvää, onko Muratorin katkelmassa mainittua kirjettä koskaan ollut edes olemassa. Joskus *Aleksandrialaiskirjettä* on ehdotettu toiseksi nimeksi *Heprealaiskirjeelle*, mutta tämä tulkinta ei ole saanut yleistä hyväksyntää.

Samassa yhteydessä *Aleksandrialaiskirjeen* kanssa Muratorin kaanon mainitsee myös toisen apokryfisen kirjeen, *Laodikealaiskirjeen*.

Lähteet
-------

1. ↑  Biblical literature: Letters *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 10.5.2021.
2. 1 2  Salmon, George: *A Historical Introduction to the Study of the Books of the New Testament: Being an Expansion of Lectures Delivered in the Divinity School of the University of Dublin*, s. 417. J. Murray, 1892. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Meyer, Heinrich August Wilhelm: *Commentary on the New Testament, Nide 9*, s. 371. Funk & Wagnalls, 1885. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Epistle to the Laodiceans *Early Christian Writings*. Viitattu 10.5.2021.
***Amália – O Filme*** on vuoden 2008 portugalilainen draamaelokuva. Se kertoo fadolaulaja Amália Rodriguesin elämästä ja kuvaa hänen nousuaan äärimmäisestä köyhyydestä kansainväliseen tähteyteen. Carlos Coelho da Silvan ohjaamassa elokuvassa Amália Rodriguesia esittää Sandra Barata Belo.

Jotkut Amália Rodriguesin sukulaisista ovat kritisoineet elokuvaa ankarasti. Laulajan sisko Celeste pyrki estämään elokuvan ensi-illan, koska hänen mukaansa sen kummemmin Rodriguesin kuin hänen sukulaistensakaan persoonallisuuksia ei elokuvassa esitetty totuudenmukaisella tavalla. Ohjaaja Carlos Coelho da Silva kuitenkin katsoi elokuvan pohjautuneen perusteelliseen tutkimustyöhön ja laulajan hyvin tunteneiden ihmisten haastatteluihin.

*Amália – O Filmestä* tuli useammissa portugalilaisissa elokuvateattereissa esitetty elokuva kuin mistään sitä edeltäneestä portugalilaisesta elokuvasta. Elokuvasta tehtiin jakelusopimuksia myös kymmeniin muihin maihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Amália – The Movie *MUBI*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Roberts, Alison: Beloved diva film grips Portugal *BBC News*.  29.12.2008.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Amália – O Filme* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Toivon Tähti: Raamatullisen uskon todistaja** oli Pekka Brofeldtin julkaisema ja kustantama uskonnollinen lehti. Se ilmestyi 1910–1943 kerran kuukaudessa.

Brofeldt perusti lehden itse 1910, jolloin ilmestyivät näytenumerot, erottuaan *Kotimaa*-lehden palveluksesta linjaerimielisyyksien vuoksi, kun *Kotimaata* alettiin suunnata enemmän yhteiskunnalliseksi ja kirkolliseksi julkaisuksi. *Toivon Tähti* oli kirkoista ja uskontokunnista riippumaton, ja aluksi se ei ollut minkään erityisen suunnan kannattaja, kuten Brofeldt ensimmäisessä näytenumerossa vielä korosti, mutta Brofeldtin liityttyä helluntailiikkeeseen myös lehden linja muuttui 1912 ja se oli linjaltaan lähinnä helluntailainen, joskin jo lokakuun 1911 numero oli helluntaihenkinen.

Helluntailiikkeen jakauduttua 1920 lehti toimi helluntaiystävien äänenkannattajana. Lehti yhdistyi myöhemmin helluntailiikkeen yhteiseksi lehdeksi valitun *Ristin Voitto* -lehden kanssa..

Kun uskonnonvapauslaki säädettiin, lehdessä otettiin asiaan voimakkaasti kantaa ja arvosteltiin evankelis-luterilaista kirkkoa. Brofeldt vältti ottamasta lehdessä poliittista kantaa ja varoitti lukijoitakin sekaantumasta "tämän maailman kapina- ja valtaliittoihin tai muihin semmoisiin suojeluskuntiin", vaikka hänellä yksityisesti oli voimakas kanta esimerkiksi sisällissotaan: eräässä kirjeessään hän kirjoitti, että syttyneen kapinan kautta sosialismi oli paljastanut pahuutensa.

Brofeldt kustansi lehden nimissä myös kirjallisuutta, vuonna 1912 Kalle Korhosen kirjan *Isän lupaus* ja metodistipastori Thomas Ball Barrattin teoksen *Jeesus: ensimmäinen ja viimeinen*. sekä oman teoksensa *Helluntai-herätys Suomessa: muistelmia 20 v. ajalta*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Liisa Penttinen, Vaivaishoidosta yhdistysmuotoiseen seurakuntadiakoniaan, s. 127 väitöskirja University of Eastern Finland, Joensuu 2018
2. ↑  Toivon tähti: Raamatullisen uskon todistaja Finna.fi. Viitattu 12.11.2022
3. 1 2 3 4  Antti Jörgensen, "Hartaasti toivottu vapauden laki" s. 7, 44, 84, 85, 91 Pro gradu Helsingin yliopisto 2016
4. ↑  Teemu T. Mantsinen, Helluntailaiset luokkakuvassa, s. 239 Väitöskirja. Turun yliopisto 2014
5. ↑  Historiaa, Keitä me olemme. Eelim.net. Viitattu 12.11.2022
6. 1 2  Leo Meller, Minä muistan johtajaa nimeltä William Uotinen, Patmos.fi 8.12.2020. Viitattu 12.11.2022
7. 1 2  Tapio Sopanen, Yhteys kantaa, Aikamedia. Viitattu 12.11.2022
8. 1 2 3  Teuvo Tikkanen, Pyhän Hengen tuli laskeutui Lapinlahdelle Rauli Lehtosen yksityinen blogi. Viitattu 12.11.2022
9. ↑  Ritva Salmi, Dopet inom pingströrelsen i Finlands. 2, 3. pro gradu Helsingfors 1973
10. ↑  Jouko Ruohomäki, Helluntailaisten pitkä tie poliittiseen osallistumiseen Teologia.fi 13.1.2017, viitattu 12.11.2022
11. ↑  Heikki Salmela, "Minun rakkaani on punainen ja valkoinen", Seurakuntalainen 5.6.2018. Viitattu 12.11.2022
12. ↑  Harri Veijonen, Daily Christian News (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 12.11.2022

Aiheesta muualla
----------------

* Toivon Tähti. Vuoteen 1939 asti digitoidut numerot vapaasti verkossa.
*Tämä artikkeli kertoo kansatieteilijästä. Kunnanvaakunoita suunnitelleesta samannimisestä henkilöstä kertoo artikkeli Toivo Vuorela (kuvataiteilija).*
Toivo Vuorela (oik.) ja arkiston­hoitaja Urpo Vento Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa vuonna 1965.
**Toivo Vuorela** (11. toukokuuta 1909 Jalasjärvi – 17. toukokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kansatieteilijä ja koulutukseltaan filosofian tohtori.

Vuosina 1945–1972 Vuorela oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustantamopäällikkönä. Vuosina 1949–1960 hän oli *Kotiseudun* päätoimittaja ja vuosina 1961–1970 *Studia Fennican* toimittaja. Hän on myös kuulunut Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirjan toimikuntaan. Vuorela julkaisi useita kansatieteellisiä kirjoja. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin professorin arvonimi ja 1977 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto.

Teoksia
-------

* Paha silmä (1960),
* Suomensukuiset kansat (1960),
* Suomalainen kansankulttuuri (1975),
* Suomen kansankulttuurin kartasto (1976),
* Kansanperinteen sanakirja, WSOY, (1978).

Lähteet
-------

* Vuorela, Toivo hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

### Viitteet

1. ↑  *Otavan Suuri Ensyklopedia 12*, s. 9538. Helsinki 1983. ISBN 951-1-07198-X


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Uskontoteologia** on systemaattisen teologian tutkimushaara, joka pyrkii selvittämään uskontojen välisiä keskusteluja, niissä saavutettuja tuloksia, metodeja sekä ongelmia. Uskontoteologiaan kuuluvat läheisesti uskontodialogi ja globaalietiikka.

Uskontojenvälinen dialogi ja uskontoteologia eroavat ekumeniasta siinä, että ekumenia yleensä ymmärretään keskusteluksi, joka koskee vain kristillisten kirkkokuntien keskinäisiä yhteyspyrkimyksiä. Ekumeenisen työskentelyn kaltaisia keskusteluja on kirkkojen historiassa tosin käyty esimerkiksi juutalaisten ja islamin kanssa, koska niillä on kristinuskoon erityinen historiallinen suhde. Käytännön ero ekumenian ja uskontoteologian välillä ei siten ole aina jyrkkä.

Uskontojen luonne
-----------------

Uskontoteologian tärkeimpiä käsitteitä on uskontojen luonteen määrittely. Uskonnot voivat olla eksklusiivisia, inklusiivisia, pluralistisia ja lisäksi mahdollisesta neljännestä luokasta on puhuttu.

Eksklusiivinen uskonto eli poissulkeva uskonto määrittelee, että muut uskonnot eivät sisällä totuutta ja esimerkiksi johda pelastukseen. Tällöin vain voi olla vain yhden uskonnon edustaja. Inklusiivinen uskonto määrittelee että myös muut uskonnot voivat olla ainakin joissain asioissa oikeassa ja jopa saman uskon eri ilmentymiä. Pluralistinen uskontokäsitys määrittelee, että kaikki uskonnot ovat samanarvoisia ja sisältävät samoja totuuksia eri tavoin ilmaistuina. Universaali pelastuskäsitys kuuluu pluralismiin. Mahdollinen neljäs määrittelyryhmä on teoreettinen ja relativistinen, jonka mukaan ei voida sanoa ehdotonta totuutta mistään uskonnosta.

Globaalietiikka uskontoteologiassa
----------------------------------

Uskontoteologian alaan luetaan myös uskontojen väliset eettiset keskustelut. Niistä huomionarvoisin on ollut sveitsiläisen katolisen teologin Hans Küngin maailmanetiikka-hanke. Küng on perustanut 1990-luvulla järjestön nimeltä *Foundation for a Global Ethic (Stiftung Weltethos)*. Järjestön pyrkimyksenä on tutkia ja edesauttaa uskontojen yhteistä eettistä arvopohjaa.

Katso myös
----------

* Uskontodialogi
* Globaalietiikka

Lähteet
-------

1. ↑  Uskontojen luokittelutavat Internetix. Viitattu 26.1.2012.
2. ↑  Uskontoteologinen katsaus Suomen Ekumeeninen Neuvosto. Viitattu 26.1.2012.
*Tämä artikkeli käsittelee diplomaattia. Toinen Konstantin Provalov oli neuvostoliittolainen kenraalieversti.*
**Konstantin Konstantinovitš Provalov** (ven. Константин Константинович Провалов; 1949 Moskova – 9. huhtikuuta 2021) oli venäläinen diplomaatti.

Provalov valmistui Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan kansainvälisten suhteiden valtioninstituutista vuonna 1972. Vuonna 1989 hän valmistui opinnoistaan Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean alaisessa Sosiaalitieteiden akatemiassa, ja vuonna 2000 hän suoritti korkeamman tason diplomaattikurssit Venäjän ulkoministeriön diplomaattisessa akatemiassa.

Provalov työskenteli Bangladeshissa sekä Myanmarissa ja pitkään Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean toimistossa. Vuosina 2000–2006 hän oli Venäjän federaation suurlähettiläänä Virossa ja vuosina 2012–2015 pääkonsulina Tšekin Karlovy Varyssa. Provalov sai Venäjän ulkoministeriön myöntämän ansiosertifikaatin ja Venäjän ulkoministeriön kunniatyöntekijän arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Скончался бывший Посол РФ в Эстонской Республике Константин Константинович Провалов Baltija.eu
**Eksponenttijakauma** on muistinmenetysominaisuuden omaava ja Poisson-prosessin insidenssien välisen ajan jakauma.

Eksponenttijakauma on jatkuva, ja sen arvojoukko on positiivisten reaalilukujen joukko. Jos satunnaismuuttuja X on *eksponenttijakautunut*, merkitään

{\displaystyle X\sim \operatorname {Exp} (\lambda ).}
Parametri \lambda >0 on jakauman odotusarvon käänteisluku. Tiheysfunktio on arvojoukossa

{\displaystyle f\_{X}(x)=\lambda e^{-\lambda x}}
ja kertymäfunktio

{\displaystyle F\_{X}(x)=1-e^{-\lambda x}.}
Odotusarvo ja varianssi ovat 

{\displaystyle \operatorname {E} (X)={\frac {1}{\lambda }}} ja {\displaystyle \operatorname {Var} (X)={\frac {1}{\lambda ^{2}}}.}
Eksponenttijakaumalla on niin kutsuttu muistinmenetysominaisuus, eli jos a>0, niin

{\displaystyle \operatorname {P} (X>x+a\,|\,X>a)=\operatorname {P} (X>x).}
Siis jos X on esimerkiksi elinaika, niin muistinmenetysominaisuuden mukaan jäljellä oleva elinaika ei riipu iästä. Jatkuvista jakaumista vain eksponenttijakaumalla on muistinmenetysominaisuus.

Katso myös
----------

* Gamma-jakauma

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eksponenttijakauma**.
* Mathworld: Exponential Distribution
* Online laskin Eksponenttijakauma

Todennäköisyysjakaumat

|  |  |
| --- | --- |
| Diskreettejä jakaumia | 
* Bernoullin jakauma
* Binomijakauma
* Geometrinen jakauma
* Hypergeometrinen jakauma
* Negatiivinen binomijakauma
* Poissonin jakauma

 |
| Jatkuvia jakaumia | 
* Beta-jakauma
* Cauchy-jakauma
* Eksponenttijakauma
* F-jakauma
* Gamma-jakauma
* Khii toiseen -jakauma
* Log-normaalijakauma
* Normaalijakauma
* Pareto-jakauma
* Studentin t-jakauma
* Tasajakauma
* Weibull-jakauma

 |
| Moniulotteisia jakaumia | 
* Dirichlet-jakauma
* Moniulotteinen Studentin t-jakauma
* Multinomijakauma
* Multinormaalijakauma

 |
**Ekskursio** (lat. *excursio*, huvi- tai partioretki; hyökkäys) tarkoittaa erityisesti opiskelijapiireissä yritysvierailua, opintomatkaa tai tutkimusretkeä. Ekskursiolla voi olla erikseen virallinen ja vapaamuotoinen osuus, esimerkiksi yritysvierailun jälkeen on tapana viettää iltaa osallistujien kesken. Ekskursio voi olla myös täysin virkistystarkoituksessa järjestetty. Tavallisesti ekskursio kestää yhden tai useamman yön yli*lähde?*.

Sanaa ekskursio käytetään myös vertauskuvallisesti tutustumisesta johonkin asiaan tai aihepiiriin.

Erityisen pitkät ekskursiot kestävät yleensä kauemmin kuin kolme yötä ja suuntautuvat jollekin toiselle opiskelijapaikkakunnalle, jossa jokin opiskelijajärjestö toimii isäntänä ekskursiovierailleen.*lähde?* Killat ja ainejärjestöt järjestävät ekskursioita mielellään ja ovat yleensä hyvin vieraanvaraisia saman alan opiskelijoille.

Myös ulkomaanekskursiot ovat suosittuja. Opiskelijat ovat perustaneet myös erityisiä ekskursioryhmiä, jotka keräävät rahaa päästäkseen ekskursiolle yleensä jonnekin ulkomaille. On olemassa myös joitakin kerhoja, joiden pääasiallinen tarkoitus on järjestää jäsenilleen ekskursioita.

Lähteet
-------

* Sippel, Klaus: Kemian fuksina Kumpulassa : Evästä ekskursioilta.  *Kemia*, 2005, 32. vsk, nro 4, s. 39. Helsinki:  Kemian kustannus. ISSN 0355-1628.   (suomeksi)

### Viitteet

1. ↑  *ekskursio.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑  Saarenmaa, Laura: Akateeminen ekskursio pornokaupan perukoille.  *Naistutkimus*, 2009, 22. vsk, nro 2, s. 15. artikkeli.
Formula 4 -luokan kilpavene.
Formula 2 -luokan kilpavene.
**Kilpaveneilyyn** kuuluu moottoriveneiden nopeuskilpailujen eri kilpalajeja. Suomessa kilpaillaan kahdessa päälajissa, ratakilpailuissa ja avomerikilpailuissa. Ratakilpailut ajetaan suljetulla radalla, joka on pituudeltaan 600–2 000 metriä. Avoimilla vesillä ajettavien offshorekilpailujen reitit voivat olla jopa kymmeniä kilometrejä. Nopeuskilpailuja ajetaan moottoriveneiden lisäksi myös vesijeteillä. Niillä lajeina ovat ratakilpailut, endurance ja freestyle.

Kilpaveneilyssä tytöt ja pojat sekä naiset ja miehet kilpailevat samoissa sarjoissa. Lajin voi aloittaa 7-vuotiaana. Suomessa kuljettajalla tulee olla ohjaajalupa (kilpailulisenssi), jonka myöntää Suomen Purjehdus ja veneily -järjestö. Kuljettajan tulee myös kuulua veneilyseuraan. Moottoriveneiden nopeuskilpailut ovat olleet kesäolympialaisten lajina kerran, vuonna 1908 Southamptonissa.

Veneet jaetaan niiden koon, runkotyypin ja moottorin mukaan eri luokkiin.

**Rataveneluokat**

* SJ10
* GT15
* GT30
* O250
* Formula 4
* Formula 2
* Formula 1

**Offshore-luokat Suomessa**

* 3J
* TA
* 3A
* 3B
* TB
* 3C
* TC

Moottoriveneiden nopeuskilpailutoiminnassa järjestetään myös nopeusennätyskokeita. Nämä suoritetaan kilometrin mittaisella suoralla radalla. Rata ajetaan tunnin aikana kumpaankin suuntaan ja ennätykseksi tulee näiden kahden yrityksen keskiarvo. Ennätys voi olla myös keskituntinopeuteen perustuva aika. Suomalaisia kansainvälisesti menestyneitä kilpaveneilijöitä ovat muun muassa Sami Seliö, Juho-Matti Manninen, Sami Pennanen ja Pertti Leppälä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kilpaveneily *spv.fi*. Viitattu 24.8.2018.
2. ↑  Aloita kilpaveneily *spv.fi*. Viitattu 24.8.2018.
3. ↑  Motorboating | Olympics at Sports-Reference.com *Olympics at Sports-Reference.com*.  Arkistoitu 31.7.2008. Viitattu 24.8.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Veneluokat *spv.fi*.  Arkistoitu 24.8.2018. Viitattu 24.8.2018.
5. ↑  Nopeusennätykset *spv.fi*.  Arkistoitu 24.8.2018. Viitattu 24.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kilpaveneily** Wikimedia Commonsissa
*Puck*-lehden kuva vuodelta 1909 näyttää Yhdysvaltojen, Saksan, Britannian, Ranskan ja Japanin uhkapelaavan laivastojensa koosta.
**Kilpavarustelu** tarkoittaa kahden tai useamman maan kilpailua aseistuksen alalla. Jos kahden maan välillä on kilpavarustelua, näiden välillä on myös jonkinasteinen sodan uhka. Kilpavarustelu on erityisesti kylmään sotaan ja ydinaseisiin liittyvä käsite. Tällöin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto vaikuttivat tasavahvoilta sotilasmahdeilta, supervalloilta.

Kilpavarustelua on pidetty sotien perussyynä. Asia ei kuitenkaan ole näin yksinkertainen. Kilpavarustelun aloittaa usein valtio, joka pyrkii laajentamaan valtaansa ja aluettaan, ja jota muut maat pelkäävät. Muut maat pyrkivät varautumaan mahdolliseen hyökkäykseen kasvattamalla sotilaallista voimaansa, ja syntyy kilpavarustelu. Toisaalta yksipuolinen aseidenriisuminen tai asevarustelun laiminlyönti vain lisää kansainvälistä jännitystä, koska se houkuttelee hyökkääjää.

Britannian ja Saksan laivastokilpailu
-------------------------------------

Kilpavarustelu ei liity pelkästään kylmään sotaan. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Iso-Britannia ja Saksa kilpailivat muun muassa laivaston koolla. Sysäyksen tähän antoi brittiläisten vuonna 1906 esittelemä Dreadnought-luokka. Saksan laivaston komentaja Alfred von Tirpitz oli tosin aloittanut laajan laivaston kehittämisohjelman jo 1891. Tätä laivastokilpailua pidetään yhtenä syynä ensimmäiseen maailmansotaan.

Ydinasekilpailu
---------------

Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ajautuivat kylmän sodan aikana ydinaseiden määrää rajusti kasvattaneeseen kilpavarusteluun, joka yltyi äärettömyyksiin. Kilpailtiin muun muassa kehittelemällä uusia mannertenvälisiä ohjuksia ja monikärkiohjuksia. Ne myös aseistivat strategisten etujensa mukaisesti eri valtioita muualla maailmassa ja solmivat sotilasliittoja niiden kanssa.

Armeijoiden ja teollisuuden etu
-------------------------------

Rauhantutkimus on tuonut asiaan toisenlaisen näkökulman. Sen mukaan sotilaalliseen varustautumiseen liittyy valtioiden sisäisiä ilmiöitä, kuten taloudellisia intressejä, sisäpolitiikkaa ja teknologista kehitystä. Kilpavarusteluun osallistuvien maiden sisälle muodostuu helposti sotilas-teollinen liittouma (armeijan ja teollisuuden ryhmä), joka haluaa jatkaa kilpavarustelua, vaikka se saataisiin diplomatian keinoin loppumaan. Liennytys oli kylmän sodan aikana osoitus siitä, että aseiden määrää voitiin neuvotteluteitse vähentää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Suuri Ensyklopedia, 5. osa (kriminologia-makuaisti). Art. Kylmä sota, s. 3431. Otava 1978, ISBN 951-1-04827-9
2. ↑  *Otavan suuri ensyklopedia, 7. osa (Optiikka-Revontulet)*, s. 5640, art. rauhantutkimus. Otava, 1979. 951-1-02232-6.
**Kilparatojen sankari** (*The Last American Hero* tai *Hard Driver*) on Lamont Johnsonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu NASCAR-kilpa-ajajan Junior Johnsonin elämään. Elokuvan on käsikirjoittanut William Roberts kirjailija-toimittaja Tom Wolfen Johnsonista tekemien lehtijuttujen pohjalta. Elokuvan pääosaa näyttelee Jeff Bridges, ja tunnussävelmän "I Got a Name" esittää Jim Croce.

Juoni
-----

Pontikkaa metsässä tislailevan maalaisisän poika Elroy Jackson Jr. on isänsä tavoin itsepäinen oman tiensä kulkija, joka oppii ajamaan hoitamalla isänsä pontikkatoimituksia ja löytää oman uransa kilpa-autoilun parista.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Bridges  | … |  Elroy Jackson Jr.
  |
|  Valerie Perrine  | … |  Marge
  |
|  Geraldine Fitzgerald  | … |  rouva Jackson
  |
|  Ned Beatty  | … |  Hackel
  |
|  Gary Busey  | … |  Wayne Jackson
  |

Vastaanotto ja jälkimaine
-------------------------

*Helsingin Sanomien* ensi-ilta-arvostelussa 1975 Eeva Järvenpää ei pitänyt *Kilparatojen sankaria* kovin merkittävänä elokuvana, mutta "nuorison sankarin muotokuvana se on linjakas, kuvaukseltaan ja henkilöohjaukseltaan jäntevä työ". Jeff Bridgesistä sanotaan, että hän "muovaa Junioristaan amerikkalaisen elämänmuodon ihannetyypin, kekseliään, tarmokkaan, keinoja kaihtamattoman, raa'alla voimalla eteenpäin rynnistävän nuoren miehen, joka yhteiskunnassa pääsee pitkälle". *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kiintoisaksi toimintadraamaksi muillekin kuin autourheilun ystäville ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Kilparatojen sankarin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Järvenpää, Eeva: Sankaruutta amerikkalaisittain.  *Helsingin Sanomat*, 25.1.1975, s. 16. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Romano, Bello: "Kilparatojen sankari", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*, s. 271. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
3. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made (Arkistoitu – Internet Archive), *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, 2. painos, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 11.8.2018.
**Momir Bulatović** (kyrillisenä *Момир Булатовић*) (21. syyskuuta 1956 Belgrad, Jugoslavia – 30. kesäkuuta 2019 Podgorica, Montenegro) oli montenegrolainen ja entinen jugoslavialainen poliitikko, joka toimi Montenegron presidenttinä Jugoslavian liittotasavallan aikana vuosina 1990–1998 ja Jugoslavian pääministerinä vuosina 1998–2000 presidentti Slobodan Miloševićin syrjäyttämiseen asti.

Bulatovićin asema kohosi huomattavasti byrokratianvastaisen vallankumouksen jälkeen ja hän oli Serbian presidentti Milosevićin ja tämän politiikan olennainen tukija Jugoslavian sosialistisessa liittotasavallassa. Jugoslavian hajoamissotien myötä Montenegron osatasavallan presidenttinä Bulatović vastasi montenegrolaisreserviläisten osallistumisesta Dubrovnikin piiritykseen ja Bosnian sotaan. Kansainvälinen Jugoslavia-tuomioistuin selvitti Bulatovićin osuutta sotarikoksiin Bosnia-Hertsegovinassa, mutta häntä vastaan ei nostettu syytteitä. Bulatović toimi Miloševićin, Radovan Karadžićin ja Nikola Šainovićin puolustusten todistajana.

Jugoslavian kommunistipuolueen hajoamisen jälkeen Bulatović johti Montenegron kommunistipuolueen seuraajaa demokraattista sosialistipuoluetta vuoteen 1997 asti, jolloin Milo Đukanović syrjäytti Jugoslavian liittotasavallan säilyttämistä ja Serbia-unionismia kannattaneen Bulatovićin. Bulatovićin johtama vähemmistö perusti Montenegron sosialistisen kansanpuolueen, joka jatkoi Serbian ja Montenegron unionia ajavaa linjaa. Koska vuonna 2001 sosialistinen kansanpuolue päätyi eurooppamielisen Predrag Bulatovićin johtoon, erosi Momir Bulatović jälleen puolueesta ja perusti uuden, tällä kertaa Montenegron kansan sosialistipuolueen, joka toimi vuoteen 2009 asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Former president of Montenegro, Momir Bulatovic, dies at 62 *wireStory*.  30.6.2019. ABC News (International).  Arkistoitu 1.7.2019. Viitattu 2.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Momir Bulatović** Wikimedia Commonsissa

Montenegron vaakunaMontenegron presidentit
Momir Bulatović (1990–1998) | Milo Đukanović (1998–2002) | Filip Vujanović (2004–2018) | Milo Đukanović (2018–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
Fatima Jibrell
**Fatima Jibrell** on Horn Relief (engl. *Horn of Africa Relief and Development Organization*) - kansalaisjärjestön perustaja. Hän syntyi Somaliassa paimentolaisperheen lapsena. Fatima Jibrell voitti vuonna 2002 arvostetun Goldmanin ympäristöpalkinnon. 

Goldman palkinto on tunnustus Jibrellin ponnisteluista ympäristön ja naisten aseman puolesta sisällissodan, vainon ja kuivuuden keskellä. Akaasia-puita kasvava Somalian kuiva vuoristometsä on vaarassa tuhoutua arabimaihin suuntautuvan puuhiilikaupan takia. Horn Relief- kansalaisjärjestön ponnisteluin  puuhiilen vienti on saatu alueelta vähenemään.

Puuhiilen tuotanto ja kauppa on edelleen tärkeä osa paimentolaisten taloutta sisällissodan, kuivuuden ja nälän vaivaaman  Afrikan sarven alueella. Jibrell ja Horn Relief-kansalaisjärjestö ovat opettaneet maalaisväestölle uusia toimeentulon keinoja korvata puuhiilen käyttö ja valmistaa ruokaa aurinkoenergian avulla. 

"Yhdistämällä ponnistelut rauhan, naisten voimaantumisen ja luonnonvarojen suojelemisen puolesta olemme kehittäneet ihmisten kykyja ja parantaneet toimeentulon edellytyksiä," totesi Jibrell "Somaliassa on liikaa väkivaltaa ja liian vähän vettä mutta yhdessä kansainvälisen yhteisön kanssa voimme rakentaa paremman tulevaisuuden.".

"Ms. Jibrell on osoittanut suurta rohkeutta ympäristönsuojelutyössään," sanoi Richard N. Goldman, Goldmanin ympäristöpalkinnon perustaja. "Hän on osoittanut, että ruohonjuuritaso koulutus on Somalian selviytymisen ehto. Puuhiilikaupasta, vsivarastojen rakentamiseen kuivuuden vaivaamille alueille, aina taisteluun laitonta ylikalastusta vastaan Somalian suojaamattomilla rannikoilla, Jibrell on mukana taisteluissa, jotka ovat elintärkeitä Somalian kehittymiselle." .

Lähteet
-------

1. 1 2  Horn Relief Receives Goldman Prize  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Fatima Jibrell Somalia - Sustainable Development (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kuubandoggi** (*Dogo Cubano*) on sukupuuttoon kuollut kuubalainen koirarotu, joka tunnetaan myös nimellä *kuubanmastiffi*.

Ulkonäkö
--------

Kuubandoggi oli bullmastiffin tyyppinen, voimakas, lihaksikas ja vankkarakenteinen koira. Kooltaan se oli englanninbulldoggin ja mastiffin väliltä. Pää oli leveä ja litteä ja kuono lyhyt, leveä ja äkillisesti loppuva. Huulet olivat pitkät ja alaleuan yli riippuvat. Korvat olivat keskikokoiset ja osittain riippuvat. Raajat olivat kohtuullisen pitkät. Häntä oli melko lieriömäinen ja ylöspäin hännänpäätä kohti kaartunut. Rotua kuvailtiin "ruosteen sudenväriseksi" ja sillä oli musta maski, huulet ja raajat.

Alkuperä
--------

Kaksi kuubandoggia S.G. Goodrichin teoksesta *The Animal Kingdom Illustrated*.
Rotua kasvatettiin alun perin luostarissa Santiago de Cubassa. Sen esi-isät olivat todennäköisesti 1500-luvulla saarelle tuotuja espanjalaisia mastiffeja, joita käytettiin alueen alkuperäisten intiaanien tappamiseen – ns. "etniseen puhdistukseen". Erään saarella asuneen katolisen papin mukaan nämä koirat oli koulutettu "verenhimoisiksi".

Ajan myötä espanjalaiset mastiffit alkoivat muuttua ja jalostua erilliseksi paikalliseksi roduksi. Näin syntynyttä rotua käytettiin karanneiden orjien kiinniottoon*lähde?*, koiratappeluihin*lähde?* ja härkätaisteluihin. Orjakaupan lakkauttamisen jälkeen kuubandoggi kävi liian kalliiksi ruokkia, minkä vuoksi se kuoli ajan kuluessa sukupuuttoon.*lähde?* Kuitenkin vielä vuonna 1912 se oli riittävän tunnettu, että se kuvattiin yhdessä 50 savukekortin kortissa, ja vuonna 1935 se mainittiin teoksessa *Hutchinson Dog Encyclopedia*.

1800-luvun alkupuolella ensimmäiset kaksi länsimaissa nähtyä rodun edustajaa saapui Lontoon eläintarhaan.

Katso myös
----------

* Dogo argentino
* Boliviandoggi
* Brasiliandoggi
* Guatemalandoggi
* Luettelo taistelukoiraroduista
* Uruguayncimarron

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 369-370. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Aiheesta muualla
----------------

* Molosser World: Dogo Cubano (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dogo Cubano
**Kuubanamatsoni** (*Amazona leucocephala*) on amatsonien sukuun kuuluva papukaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kuubanamatsoni on keskikokoinen papukaija, pituudeltaan 28–33 cm. Sen pääasiallinen väri on vihreä, jota löytyy niskasta, selästä, vatsasta, pyrstöstä ja osittain siivistä. Siivissä on myös sinistä. Kaula ja posket ovat punaiset, otsa ja silmien ympäristö taas valkoista. Nokka on vaaleanruskeahko.

Levinneisyys
------------

Kuubanamatsoneja tavataan luonnonvaraisena Kuuban saarella, Isla de la Juventudilla, Bahamassa ja Caymansaarilla Karibialla. Populaation kooksi on laskettu Kuuban saarella noin 10 000 yksilöä, Isla de la Juventudilla 1 100–1 320 yksilöä, Caymansaarilla Crand Caymanilla 3 402 yksilöä, Cayman Bracrella 400–500 yksilöä ja Bahamalla Abacon saarella 3 550 yksilöä sekä Inaguan saarella 6 350 yksilöä vuonna 2006. IUCN:n luokituksen mukaan kuubanamatsoni on silmälläpidettävä laji.

Alalajit
--------

Kuubanamatsonilla on neljä alalajia:

* *Amazona leucocephala bahamensis*
* *Amazona leucocephala caymanensis*
* *Amazona leucocephala hesterna*
* *Amazona leucocephala leucocephala*

Lemmikkinä
----------

Suomessa kuubanamatsoni on harvinainen lemmikki, mutta sitä kuitenkin tavataan ajoittain.

Kuubanamatsonin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, jonka vuoksi kaikessa siihen liittyvässä kaupankäynnissä myös Suomen sisällä linnulle vaaditaan alkuperätodistus, pysyvä tunnistemerkintä (siru tai umpirengas) sekä Suomen ympäristökeskuksen myöntämä EU-lupanumero. Ilman näitä myös lajin pesittäminen eli poikasten tuottaminen on kiellettyä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Amazona leucocephala* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.4.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2. uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
* ITIS: Amazona leucocephala (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q588594
* Wikispecies: Amazona leucocephala
* ADW: Amazona\_leucocephala
* ARKive: amazona-leucocephala
* Avibase: E0EB5106FB09A163
* BirdLife: 22686201
* CoL: 5TZTJ
* BOW: cubpar1
* eBird: cubpar1
* ECOS: 3235
* EoL: 1178060
* Euring: 7110
* Fossilworks: 368564
* GBIF: 2479655
* iNaturalist: 18988
* IRMNG: 11374531
* ITIS: 177798
* IUCN: 22686201
* NCBI: 241562
* Neotropical: cubpar1
* Species+: 7836
* TSA: 1598
* Xeno-canto: Amazona-leucocephala

 |

 |
**Jääpallon Suomensarja 1945** oli ensimmäinen kausi, kun toiseksi korkeinta sarjatasoa pelattiin Suomensarja-nimellä. Sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta jotka oli jaettu kolmeen lohkoon. Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto tekivät sodan jälkeisenä kautena yhteistyötä, ja mestaruussarjassa pelasi neljä TUL:n seuraa. Aluksi Suomensarjaankin oli tarkoitus osallistua myös viisi seuraa TUL:n puolelta, jolloin joukkuemäärä olisi noussut viiteentoista. TUL:n seurat eivät kuitenkaan osallistuneet Suomensarjaan jolloin sarja pelattiin kymmenen joukkueen kesken. Yhteensä neljä seuraa nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan. Mestaruussarjapaikan onnistuivat lunastamaan Porin Kärpät, Rauman Pallo-Iirot, Helsingin Palloseura ja Kuopion Pallo-Toverit. Alemmalle sarjatasolle maakuntasarjaan ei pudonnut mikään joukkue.

Suomensarja
-----------

### Etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HPS | KoPS | LL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Palloseura | 4 | 4 | 0 | 0 | 29-3 | 8 |  | 4-1 | 4-1 |
| Kotkan Palloseura | 4 | 1 | 1 | 2 | 10-13 | 3 | 1-7 |  | 6-0 |
| Lahden Luistelijat | 4 | 0 | 1 | 3 | 3-26 | 1 | 0-14 | 2-2 |  |

### Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | KPT | MP | SaPKo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuopion Pallo-Toverit | 4 | 3 | 0 | 1 | 9-7 | 8 |  | 2-4 | 3-2 |
| Mikkelin Palloilijat | 4 | 2 | 0 | 2 | 14-14 | 4 | 0-2 |  | 4-0 |
| Savonlinnan Pallokerho | 4 | 1 | 0 | 2 | 13-15 | 2 | 1-2 | 4-6 |  |

### Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Kärpät | Iirot | VPV | PoPa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Porin Kärpät | 3 | 2 | 1 | 0 | 13-8 | 5 |  | 5-2 | 4-4 | 4-2 |
| Rauman Pallo-Iirot | 3 | 2 | 0 | 1 | 14-10 | 4 |  |  | 9-3 | 3-2 |
| Vaasan Pallo-Veikot | 3 | 1 | 1 | 1 | 15-17 | 3 |  |  |  | 8-4 |
| Porin Palloilijat | 3 | 0 | 0 | 3 | 8-15 | 0 |  |  |  |  |

HPS, KPT, Kärpät ja P-Iirot nousivat mestaruussarjaan. MP karsi mestaruussarjapaikasta lohkossaan viimeiseksi jääneen LUM:n kanssa joulukuussa 1945. LUM voitti ottelun 14–0 ja säilytti sarjapaikkansa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Palloliiton toimintakertomus 1945 (pdf) *urheilumuseo.fi*.  Arkistoitu 15.10.2013. Viitattu 14.10.2012.
Vuonna 1909 valmistettu replika *North River Steamboat* ankkurissa
North River Steamboatin pienoismalli Hudson River Maritime Museumissa
**North River Steamboat**, usein virheellisesti myös **Clermont**, oli vuonna 1807 rakennettu höyrylaiva, jota pidetään höyrylaivakauden ensimmäisenä kaupallisesti menestyneenä aluksena. Siitä alkoi höyrylaivojen rakentamisinnostus. 

Hudsonjoen liikennöintiin New Yorkin ja Albanyn kaupungin välillä käytetyn aluksen rakensivat sijoittaja ja poliitikko Robert R. Livingston (1746–1813) ja keksijä Robert Fulton (1765–1815). Alus oli 43 metriä pitkä ja 4,3 metriä leveä. Sen syväys oli 4,8 metriä. Tässä siipirataslaivassa käytettiin Boultonin ja Wattin tehtaan höyrykonetta. Aluksen nopeus oli 4,7 solmua. Laiva poistettiin käytöstä vuonna 1814.

*Clermont* on Livingstonien Hudsonjoen rannalla olevan kotitilan nimi, joka on jo varhaisessa vaiheessa on erehdyksessä sekoitettu laivan nimeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Livingston-Fulton Steamboat Partnership  2007. Friends of Clermont. Viitattu 14.12.2014.
2. ↑  Hittenmark, Mathew: The North River (Clermont)  2006. The Hudson River Valley Institute. Viitattu 14.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **North River Steamboat** Wikimedia Commonsissa
**Markku Auvinen** (s. 1949) on suomalainen entinen kaupunginjohtaja, joka toimi Harjavallan ja Valkeakosken kaupunginjohtajana. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri ja puoluekannaltaan sosialidemokraatti.

Auvinen aloitti Suomen Työväen Säästöpankin Savonlinnan konttorin johtajana vuonna 1972, jolloin hänen kerrottiin olleen Suomen nuorin pankinjohtaja. Auvinen työskenteli myöhemmin Savonlinnan talousjohtajana, kunnes hänet valittiin Harjavallan kaupunginjohtajaksi vuonna 1997. Valkeakosken kaupunginvaltuusto valitsi Auvisen kaupunginjohtajaksi vuonna 2005, jolloin hän voitti äänestyksessä Jukka Alasentien lukemin 24–19. Auvinen jäi eläkkeelle heinäkuussa 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vartiainen, Vesa: *Maatalouspitäjästä teollisuuskaupungiksi : Harjavallan historia 1860-luvulta 2010-luvulle*, s. 265. Harjavalta: Harjavallan kaupunki; Harjavallan seurakunta, 2011. ISBN 978-951-97142-2-6. Teoksen verkkoversio (PDF).
2. 1 2  Valkeakosken Sanomat: Kymmenen hakemusta Valkeakoskelle  13.1.2013. Kuntalehti. Viitattu 19.1.2016.
**Adolf Lindman** (4. toukokuuta 1821 Turku – 19. marraskuuta 1874 Turku) oli suomalainen vankilapappi, historiantutkija ja keräilijä.

Lindmanin vanhemmat olivat Turun muurareiden vanhin Adolf Lindman ja Margareta Elisabet Lindström ja puoliso vuodesta 1853 Mathilda Gedda (k. 1882). Vuonna 1846 ylioppilaaksi tullut Lindman vihittiin papiksi 1849. Paattisten kappalaiseksi hän tuli 1858, mutta siirtyi Turkuun tyttökoulun opettajaksi 1860, toimien samalla Turun linnan vankilan saarnaajana. Lindman toimi Turun tuomiokirkon muinaismuistojen uusimiskomitean siheerinä, oli Suomen Muinaismuistoyhdistyksen asiamies ja keräsi erityisesti Turun linnaan, tuomiokirkkoon ja kaupunkiin liittyviä muinaisesineitä ja 2000 nidettä sisältävän kirjaston. Hän julkaisi teoksen *Bidrag till Åbo stads historia I. Anteckningar om Åbo domkyrka och dess fornminnen* (1860) sekä kirjoituksia Åbo Underrättelser -lehdessä ja laati 20-30 nidettä käsittävän muistiinpanokokoelman.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 467–468. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Kotivuori, Yrjö: Adolf Lindman. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 17.4.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Suistoranta, Kari, Nikula Magnus 1982. Muinaistutkija Adolf Lindman: turkulaispatriootti 1800-luvulta. Turun maakuntamuseon raportteja no. 5. Turku: Turun maakuntamuseo. 131 s. ISBN 951-9125-31-0
* Lindmanista Turun museokeskuksen sivulla (Viitattu 17.4.2014)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Adolf Niska vuonna 1915
**Adolf Bernhard Niska** (17. helmikuuta 1884 Viipuri – 2. elokuuta 1960 Tukholma) oli suomalainen Suomessa ja Ruotsissa vaikuttanut operettilaulaja (baritoni), näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

Adolf Niskan vanhemmat olivat merikapteeni Ivar Alfred Niska ja Hilda Maria Elise Schlüter. Hänen sisaruksiaan olivat salakuljettaja Algot Niska, näyttelijä Bror Niska ja oopperalaulaja Ester Niska. Adolf Niska pääsi ylioppilaaksi 1904 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta. Hän opiskeli sitten laulua eri opettajien johdolla Pietarissa, Helsingissä, Berliinissä ja Milanossa.

Niska teki debyyttinsä kreivi Hansin roolissa operetissa *Auringonsäteitä* Helsingin Arkadia-teatterissa, jossa hän oli kiinnitettynä 1905–1906. Tämän jälkeen Niska oli kiinnitettynä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1909–1915 ja hän vieraili myös Turun Ruotsalaisessa teatterissa. Tässä vaiheessa Niskalla oli myös joitain oopperarooleja kuten Goro oopperassa Madame Butterfly, Wotan Siegfried-oopperassa ja Figaro oopperassa Figaron häät.

Niska muutti syksyllä 1915 Ruotsiin, jossa hän oli kiinnitettynä Tukholman Oscarsteaterniin vuoteen 1926 saakka. Niska esiintyi Oscarsteaternissa ollessaan useissa merkittävissä operettirooleissa. Vuonna 1928 hän siirtyi Tukholman Vasateaterniin ja esiintyi täällä opereteissa vuoteen 1931 saakka. Niskalla oli myös lyhyempiä kiinnityksiä Konserthusteaterniin ja Cirkusteaterniin. Niska esiintyi myös kansanpuistokiertueilla ja kymmenessä elokuvassa, muun muassa kenraali Kulnevin roolissa ruotsalaisessa elokuvassa Fänrik Ståls sägner vuonna 1928. Samana vuonna Niska ohjasi myös elokuvan Stormens barn. Ensimmäisen gramofonilevytyksensä Niska teki 1915 yhdessä Naima Wifstrandin kanssa. He olivat esiintyneet yhdessä Oscarsteaternin operetissa *Madame Szibill*. Niska teki kaikkiaan 37 levytystä.

Adolf Niska oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Elin "Elli" Niskan, o. s. Grahn kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä.

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Mitt livs mazurka med Thalia: äventyr i olika länder*. Bonnier, Stockholm 1931

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1904, matrikkelinumero 29292


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Adolf Niska
Lindenbaum
**Adolf Lindenbaum** (12. kesäkuuta 1904 – 1941) oli puolanjuutalainen matemaatikko ja loogikko.

Lindenbaum valmistui filosofian tohtoriksi 1928. Hän työskenteli muun muassa topologian ja joukko-opin parissa. Lindenbaum oli Alfred Tarskin läheinen ystävä ja yhteistyökumppani.

Toisen maailmansodan aikana Lindenbaum pakeni kansallissosialisteja Białystokiin, joka kuitenkin tuli natsi-Saksan miehittämäksi vuonna 1941. Gestapo pidätti hänet, ja hänet teloitettiin Paneriaissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lindenbaum, Adolf | Internet Encyclopedia of Philosophy *iep.utm.edu*. Viitattu 29.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Adolf Lindenbaum - Biography *Maths History*. Viitattu 29.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |

 |
**433 Eros** on melko lähelle Maata tuleva pitkulainen asteroidi, joka kuuluu Amoreihin. Se on toiseksi suurin ajoittain Maan lähelle saapuva pikkuplaneetta (suurin on 1036 Ganymed). Eroksen löysi G. Witt vuonna 1898. Nimensä asteroidi sai kreikkalaisen mytologian Eros-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella **1898 DQ**. Tätä Amor-asteroidia ei pidä sekoittaa Marsin ja Jupiterin välisen päävyöhykkeen kohteeseen 221 Eos.

Eros on kooltaan 34 x 11 x 11 km. Asteroidi leikkaa Marsin radan. Eroksen lähin etäisyys Auringosta on vain 1,133 AU ja Maasta noin 10 miljoonaa kilometriä. Eroksen rata ei ole pysyvä, vaan se saattaa muuttua Maan radan leikkaavaksi asteroidiksi Marsin aiheuttamien painovoimahäiriöiden vuoksi noin miljoonan vuoden päästä. 

Pikkuplaneetan keskitiheys on noin 2,67 g/cm^3 ja spektrityyppi S ja albedo 0,16. Asteroidin pyörähdysaika on 5,27 tuntia ja lämpötila päivällä 100 °C sekä yöllä −150 °C. Suuren asteroidin arvellaan törmänneen Erokseen miljardi vuotta sitten, koska eräässä pinnan osassa on vain alle 0,5 km:n läpimittaisia kraattereita 9 km:n säteellä. Avaruusluotain NEAR Shoemaker tutki Erosta lähietäisyydeltä yli vuoden ajan.

Katso myös
----------

* NEAR Shoemaker
* 253 Mathilde

NEAR Shoemaker -luotaimen kuvaa pikkuplaneetta Eroksen pyörimisestä sen kiertoradalta 200 kilometrin etäisyydeltä kohteen keskipisteestä.
Eroksen pintaa kuvattuna 250 metriä pinnan yläpuolelta, kuvan alueen leveys on noin 12 metriä.
Eroksen pohjoinen napaseutu NEAR Shoemaker -luotaimen kuvaamana.

Lähteet
-------

* JPL Small-Body Database Browser: 433 Eros (1898 DQ)
* Lutz Schmadel: *Dictionary of minor planet names + addendum*. New York: Springer Online, 2008. ISBN 978-3-540-34361-5.
* The orbital evolution of the asteroid Eros and implications for collision with the Earth
* Seismic resurfacing by a single impact on the asteroid 433 Eros.
* Mineralogical Characterization of Near Earth Amor Asteroid 1036 Ganymed
* JPL Small-Body Database Browser: 221 Eos

Aiheesta muualla
----------------

* JPL Small-Body Database Browser: 433 Eros (1898 DQ)
* NEAR Shoemaker spacecraft
* NEAR image of the day archive
* Movie: NEAR Shoemaker spacecraft landing
* The Eros Project

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**432 Pythia** | **Luettelo pikkuplaneetoista** | Seuraaja:**434 Hungaria** |
**Pehr August Törnqvist** (1. elokuuta 1822 Espoo – 18. kesäkuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen valtiopäivä- ja pankkimies, joka toimi Suomen Pankin johtokunnassa ja Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana.

Törnqvistin vannhemmat olivat senaattori ja salaneuvos Pehr Jonas Törnqvist ja Beata Sofia Trapp. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1843 ja Suomen Pankin johtokunnan sihteeriksi 1853 ja jäseneksi 1858. Hän osallistui muun muassa menestyksekkääseen valtiolainan hankintaan Rotschildin kauppahuoneelta 1862. Vuonna 1865 Törnqvististä tuli Suomen Yhdyspankin toimitusjohtaja. Hänen katsottiin onnistuneen auttamaan pankkia selviämään 1860-luvun loppuvuosien talouskriisistä. Törnqvist oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1867 ja oli niillä muun muassa pankkivaliokunnan jäsen. Hän myös jatkoi isänsä aloittamaa keisarillisten asetusten ja senaatin kiertokirjeiden julkaisemista. Törnqvist kuoli naimattomana.

Lähteet
-------

* Yrjänä, Jouni: "Törnqvist, August (1822–1872)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*, s. 128–129. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 786. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. 1 2  Biografiasampo: August Törnqvist Viitattu 9.4.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Daniel Caines** (s. 15. toukokuuta 1979 Solihull, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Caines karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 400 metrin välierissä ajalla 45,55. Seuraavana vuonna hän voitti matkan MM-kultaa Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa. Vuonna 2002 hän sijoittui Wienin sisäratojen EM-kisoissa 200 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 21,14. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 400 metrillä Euroopan cupin ja juoksi Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi ajalla 45,13. Münchenin EM-kisoissa hän voitti 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa EM-pronssia. Caines oli samoissa kisoissa mukana Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka voitti EM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa.

Caines voitti Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 MM-hopeaa 400 metrillä  ja pitkässä viestissä  Yhdysvaltain joukkueen doping-hylkäysten jälkeen. Myöhemmin samana vuonna hän voitti maansa mestaruuden 400 metrillä, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa matkan välierissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui alkuerissä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 20,84 (2003)
* 400 metrin juoksu: 44,98 (2002)

Sisäradat
* 200 metrin juoksu: 20,62 (2002)
* 400 metrin juoksu: 45,43 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Daniel Caines Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Miesten 4×400 metrin viestijuoksun tulokset, IAAF
4. ↑  Jerome Young is stripped of 2003 World Championship 400m gold *iaaf.org*.  24.2.2009. IAAF. Viitattu 3.3.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |