recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Malcolm Bosse** (6. toukokuuta 1926 – 3. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja englannin kielen opettaja. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja historiallisia romaaneja joista tuli myyntimenestyksiä. Hänet tunnetaan muuna muassa historiallisesista romaaneista *Sotalordi* (*The Warlord*, 1983) ja sen jatko-osasta *Taivaan tuli* (*Fire in heaven*, 1987).

Elämäkerta
----------

Bosse syntyi Detroitissa vuonna 1926 mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Molinessa Illinoisissa. High schoolin käytyään hän oli töissä Aasiassa purjehtivilla kauppalaivoilla. Hän jatkoi myöhemmin opiskelua Yalen yliopistossa, jossa hän suoritti vuonna 1950 kandidaatin tutkinnon, minkä jälkeen työskenteli ensin *Barron's Financial Weeklyn* toimituksessa ja palveli sitten Yhdysvaltain laivastossa Vietnamissa. Bosse suoritti vuonna 1956 englannin kielen maisterin tutkinnon Michiganin yliopistossa ja kirjallisuuden tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa vuonna 1969. Hän oli kirjallisuuden professorina ja opetti englannikielistä kirjallisuutta kirjailijantyönsä ohella City College of New Yorkissa vuodesta 1969 siihen asti kun hän jäi eläkkeelle vuonna 1992. Bosse oli asunut Intiassa ja matkusteli laajasti Kaakkois-Aasiassa: Japanissa, Taiwanissa ja Kiinassa muun muassa Fulbright-stipendillä.

Bosse aloitti ensimmäisen kirjansa *Journey of Tao Kim Nam* (1959) kirjoittamisen ollessaan Yhdysvaltain laivastossa 1950-luvun alussa. Hän kirjoitti kaiken kaikkiaan 22 romaania, joista kahdesta tehtiin niihin perustuvat elokuvat: *Ganesh* kuvattiin nimellä *Ordinary Magic* (1993), ja toisesta romaanista *The Man Who Loved Zoos* tehtiin elokuva *Agent Trouble* (1987).

Bosse kuoli 3. toukokuuta 2002 ruokatorven syöpään kotonaan New Yorkissa.

Suomeksi julkaistut teokset
---------------------------

* *Sotalordi*. Suomentanut Anu Niroma; Runojen säkeet: Niroma, Anu; Saarikoski, Pentti; Nieminen, Pertti. Helsinki: WSOY, 1983. ISBN 951-0-12083-9.
* *Taivaan tuli*. Suomentanut Niroma, Anu; Runojen säkeet: Niroma, Anu; Teivonen, Marja-Leena; Jylhä, Yrjö. Helsinki: WSOY, 1987. ISBN 951-0-14083-X.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bosse, Malcolm (Joseph, Jr.) 1926-2002 *Encyclopedia.com*. Viitattu 24.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Malcolm Bosse, 75, an Author Of Historical Novels Set in Asia *The New York Times*.  14.6.2002. Viitattu 24.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Bosse, Malcolm *Kirjasampo*. Viitattu 24.1.2023.
4. ↑  Kirjallisuusluettelo artikkeliin Huomioita Kiinasta ja kiinalaisuudesta länsimaisessa fiktiivisessä ja elämäkertakirjallisuudessa *Suomi–Kiina-seura*. Viitattu 20.7.2023.
5. ↑  Romaanin *Taivaan tuli*, 1987, paperikansien lieveteksti.

Aiheesta muualla
----------------

* Malcolm Bosse (1926–2002) *LibraryThing*. Viitattu 24.1.2023. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Näkymä Ahmed Pasha Karamanlin moskeijasta Tripolissa Libyassa.
**Karamanli** (myös *Qaramanli*) oli turkkilaisperäinen suku, joka hallitsi Libyaa vuosina 1711–1835.

Karamanin kaupungista peräisin oleva suku oli ilmeisesti saapunut Libyaan ensimmäisten janitsaarien mukana 1500-luvun lopulla. Dynastian perustaja Ahmed Karamanli otti vallan Tripolissa vuonna 1711, alisti Kyrenaikan ja Fezzanin vuosina 1713–1716 ja perusti valtion, joka oli vain muodollisesti Turkin sulttaanin alainen. Ahmedin kuoltua vuonna 1745 vallan peri hänen poikansa Muhammad, jota seurasivat Ali I vuonna 1754 ja Jusuf vuonna 1795.

Karamanlien talous perustui kansainväliseen kauppaan ja merirosvoukseen. Monet valtiot maksoivat heille veroa vastineeksi vapaasta merenkulusta. Ali I:n aikana maa ajautui sisällissotaan, ja vuosina 1793–1795 se oli algerialaisten miehittämä. Jusuf Karamanli alisti sisämaan heimot, uhmasi turkkilaisten ja brittien laivastoja ja tuki Napoleonia vuoden 1799 Egyptin sodassa. Vuosina 1801–1805 hän kävi tappiollisen sodan Yhdysvaltoja vastaan.

Napoleonin sotien jälkeen Euroopan suurvallat tekivät lopun barbareskivaltioiden merirosvouksesta. Ulkomailta saatujen tulojen loppuminen aiheutti talouskriisin, joka pakotti karamanlit nostamaan maan sisäisiä veroja ja tullimaksuja. Brittien ja ranskalaisten myöntämien lainojen takaisin maksua varten säädetty ylimääräinen vero johti laajaan kapinaan, jonka seurauksena Jusuf luovutti vallan pojalleen Ali II:lle vuonna 1832. Turkin laivasto palautti osmanien vallan Libyassa vuonna 1835, ja suvun viimeinen hallitsija karkotettiin Istanbuliin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Encyclopedia of the Modern Middle East & North Africa, second edition*, s. 1870. Farmington Hills: Thomson Gale, 2004. ISBN 0-02-865987-2.
2. 1 2 3  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 629. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
3. 1 2 3  Ronald Bruce St John: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 141. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
4. 1 2  *Encyclopedia of the Modern Middle East & North Africa, second edition*, s. 1871. Farmington Hills: Thomson Gale, 2004. ISBN 0-02-865987-2.
5. ↑  Ronald Bruce St John: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 141–142. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
Pyhän Panteleimonin kirkko Karakulinossa.
**Karakulino** (ven. Кара́кулино) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kamajoen rannalla 122 kilometriä Iževskistä etelään. Kylä on Karakulinon piirin keskus. Siellä on 5 100 asukasta (vuonna 2002).

Karakulino on perustettu vuonna 1683. Sen nimi perustuu tataarin sanoihin *kara* ’musta’ ja *kul* ’järvi’. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mareja, udmurtteja ja tataareja.

Kylästä on maantieyhteys Sarapuliin. Tärkein elinkeino on maatalous. Lisäksi toimii tiilitehdas, meijeri ja leipomo. Kylässä on ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 391. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Karakulinon piirin sivusto (venäjäksi)
**Karambis** (m.kreik. Κάραμβις, lat. *Carambis*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) sekä samanniminen niemi Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Ilyasbeytä Kastamonun maakunnassa.

Maantiede
---------

Karambiin kaupunki sijaitsi Paflagoniassa Vähän-Aasian pohjoisrannikolla lähellä samannimistä niemeä. Strabon kuvaa niemen työntyneen kohti pohjoista ja Skyytian ja Taurien Khersonesosta. Hän katsoi, että Karambiin niemi ja Taurien Khersonesoksella ollut Kriu Metoponin niemi (nyk. Sarytš Krimillä) jakoivat Pontoksen eli Mustanmeren kahteen osaan. Strabon kuvaa niemien välisen etäisyyden eli Mustanmeren pohjois-eteläsuuntaisen halkaisijan olleen 2 500 stadioninmittaa, mutta kyseessä on ilmeisesti tekstissä oleva virhe, oikean ollessa 1 500 stadioninmittaa. Joidenkin merenkulkijoiden kerrotaan onnistuneen näkemään kummankin niemen yhtä aikaa meren keskeltä. Plinius vanhempi kuvaa etäisyydeksi 150 roomalaista mailia. Niemen etäisyydeksi Mustanmeren suulta Plinius laski 325 tai toisen tulkinnan mukaan 350 mailiksi eli noin 480–517 kilometriksi. Etäisyys idän puolen Sinopesta laskettiin 700 stadioninmitaksi, mutta todellinen etäisyys on enemmän, noin 160 kilometriä.

Historia
--------

Karambiin kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Pliniuksen lisäksi sen mainitsee ainoastaan Pseudo-Skylaks, joka sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki. Kaikissa muissa lähteissä, kuten Strabonilla ja Pseudo-Skymnoksella, nimi Karambis viittaa niemeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "717. Karambis", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Carambis", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Karambis *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
4. ↑  Karambis (Pontus) 36 Ilyasbey? - Κάραμβις *ToposText*. Viitattu 1.11.2021.
5. ↑  "86 D1 Karambis", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
6. ↑  Strabon: *Geografika* s. 124, 309, 545.
7. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 4.12.
8. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 6.2.
9. ↑  Pseudo-Skylaks: *Periplus* 90; Pseudo-Skymnos: *Periodos Nikomedeelle* 998.
**Jervis Drummond Johnson** (s. 8. syyskuuta 1976) on costaricalainen jalkapalloilija. Hän edusti kahta Heredianossa vietettyä kautta lukuun ottamatta koko uransa costaricalaista Deportivo Saprissaa. Drummond oli pelipaikaltaan puolustaja, mutta toisinaan hän pelasi myös puolustavana keskikenttämiehenä.

Drummond oli mukana nuorten MM-kisoissa Qatarissa vuonna 1995. Ensimmäisen aikuisten maaottelunsa hän pelasi 27. syyskuuta 1995 Jamaikaa vastaan. Hän pelasi 70 maaottelua, joissa teki yhden maalin. Drummond oli mukana vuosien 2002 ja 2006 MM-kisajoukkueissa. Vuoden 2006 kisoissa hän pelasi kahdessa pelissä yhteensä 94 minuuttia. 

Drummond pelasi urallaan 452 liigaottelua ja cup- sekä maaottelut mukaan luettuna kaikkiaan 574 ottelua.

Saprissa tiedotti marraskuussa 2010 Drummondin lopettavan uransa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jervis Drummond – Playerprofile | Transfermarkt
2. ↑

  

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Lonnis
2 Drummond
3 Marín
4 Wright
5 Martínez
6 López
7 Fonseca
8 Solís
9 Wanchope
10 Centeno
11 Gómez
12 Parks
13 Vallejos
14 Rodríguez
15 Wallace
16 Bryce
17 Medford
18 Mesén
19 Cordero
20 Sunsing
21 Chinchilla
22 Castro
23 Morgan
Valmentaja Guimarães

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mesén |
2 Drummond |
3 Marín |
4 Umaña |
5 Martínez |
6 Fonseca |
7 Bolaños |
8 Solís |
9 Wanchope |
10 Centeno |
11 Gómez |
12 González |
13 Bernard |
14 Azofeifa |
15 Wallace |
16 Hernández  |
17 Badilla |
18 Porras |
19 Saborío |
20 Sequeira |
21 Núñez |
22 Rodríguez |
23 Alfaro |
Valmentaja Guimarães
**Kaksinveto** tai **moniveto** tarkoittaa veturien kytkemistä peräkkäin raskaan junan eteen. 

Jokioisten museorautatien molemmat Tubize-veturit kaksinvedossa syysajossa 2007

Alkuperä
--------

Kaksinvetoa käytettiin alun perin silloin, kun yhden veturin teho ei riittänyt raskaan junan vetoon eikä riittänyt, että liikkeelle lähdössä avusti erillinen työntöveturi.

Höyryveturiaikana sitä käytettiin linja-ajossa vain poikkeustilanteessa; vaihtotyössä se oli yleisempää; mm. Vr5- eli **Kalkkuna**-vetureita käytettiin kaksinvedossa silloin, kun ne toimivat laskumäkivetureina. 

Joskus toinen veturi kytkettiin junan taakse työntäjäksi, ja vielä harvemmin nähtiin kolmas veturi junan keskellä. Menettely vaati taitoa, koska jokaista veturia piti ohjata tarkkaan samalla tavalla.

Höyrykaksinvetoa
----------------

Höyryveturien monivetoa on Suomessa nähty vuoden 1975 jälkeen vain muutamia kertoja eri tapahtumien yhteydessä: Jokioisten museorautatie on käyttänyt sitä muun muassa Humppilan rataosuuden vihkiäisissä vuonna 1994 ja sittemmin vuosina 1999–2001 liikennekauden päätösajossa, jossa veturit oli sijoitettu junan päihin. Käytännöstä luovuttiin vuodesta 2002 alkaen, koska todettiin, että kahta pienempää junaa oli helpompi hallita kuin yhtä maksimikokoista.

Nykyaikaa
---------

Dv12-pari kaksinvedossa.
Nyttemmin, kun kaikkien leveäraiteisten moottoriveturien ohjauksessa käytetään puolijohde- tai mikropiiritekniikkaa entisen mekaanisen toiminnan sijasta, ja vaihteistokin on täysin automaattinen, on siirrytty ns. yhden ohjauspöydän ajoon eli moniajoon. Siinä saman junan edessä olevia diesel- tai sähkövetureita ohjataan etummaisen veturin hallintalaitteista käsin, ja toinen tai useat apuveturit on kytketty välikaapelein samaan ohjaukseen. Tämä ei höyryvetureissa ole mahdollista. 

Tätä artikkelia kirjoitettaessa kaikissa Suomessa vakituisessa linja-ajossa käytetyissä diesel- ja sähkövetureissa on moniajolaitteet.

Muun muassa Dr13–veturien poistuessa pikajunakäytöstä niitä korvattiin kolminajossa olevilla Dv12-vetureilla, koska aikataulussa pysyminen olisi muuten ollut vaikeaa.

Joillakin rataosuuksilla, joihin sisältyy pitkiä ja raskaita nousuja – kuten Pollarin mäki Vilppulassa –, moniajon hyödyntäminen on välttämätöntä nousuista suoriutumiseksi.

Yhdysvalloissa ja Kanadassa moniajo on yleistä. Siellä tavallisin tapa on kolmen veturin "nippu", amerikkalaisessa kielenkäytössä "lash-up". Kaksi johtoveturin takana olevaa apuveturia voivat olla hiukan sitä pienempiäkin, erityisesti silloin, kun johtoveturina on uudentyyppinen, entisiä huomattavasti tehokkaampi veturi. 

Erikoistarkoituksiin, kuten täysin kauko-ohjatuilla radoilla ajetuissa yli 200 vaunun malmijunissa, käytetään useampaa kahden ison dieselsähköveturin paria, joita kaikkia ajetaan etummaisen veturin ohjaimista käsin; tavallista on, että yksi veturipareista sijoitetaan junarungon keskelle, ja muut ovat päissä.

Muualla maailmassa
------------------

Moniajo on yleinen kaikkialla maailmassa, koska se mahdollistaa tehokkaamman liikenteen suurempien junapainojen johdosta.

Lähteet
-------

* Resiina-lehdet *lähde tarkemmin?*
**Kaksikylkiset** (Bilateria) on sellaisten eläinten ryhmä, joilla on alkiona kaksipuoleinen symmetria eli toisin sanoen eläimiä joilla on vasen ja oikea puoli, jotka ovat toistensa peilikuvia. Tämä tarkoittaa myös, että niillä on pää ja häntä (etu-taka-akseli) sekä vatsa ja selkä (vatsa-selkäakseli). Lähes kaikki ovat kahdenvälisesti symmetrisiä myös aikuisina; merkittävin poikkeus on piikkinahkaiset, jotka eivät ole kaksipuolisesti symmetrisiä aikuisina, mutta ovat kahdenvälisesti symmetrisiä alkionkehityksen aikana.

Luokittelu
----------

Kaksikylkiset jaetaan usein kahteen ryhmään, alkusuisiin (Protostomia) ja jälkisuisiin (Deuterostomia). Lisäksi kaksikylkisiin kuuluu Xenacoelomorpha-pääjakso, joka on toisinaan luokiteltu joko alku- tai jälkisuisiin, mutta uusimpien tutkimusten mukaan se ei kuulu kumpaankaan. Tällöin Xenacoelomorpha, jolta puuttuvat nefridiot, on kaikkien muiden kaksikylkisten, niin sanotun Nephrozoa-kladin, sisarryhmä.

* Kladi: **Kaksikylkiset** (Bilateria)
	+ Pääjakso: Xenacoelomorpha
	+ Kladi: Nephrozoa
		- Kladi: Jälkisuiset (Deuterostomia)
		- Kladi: Alkusuiset (Protostomia)

Lähteet
-------

1. ↑  Bilateria (bilaterians) *BioLib.cz*. Viitattu 15.9.2022.
2. ↑  Cannon, Johanna Taylor et al.: Xenacoelomorpha is the sister group to Nephrozoa.  *Nature*, 3.2.2016, 530. vsk, nro 7588, s. 89–93. doi:10.1038/nature16520. ISSN 1476-4687. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.9.2022.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ITIS: Bilateria (englanniksi)
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bilateria, bilaterally symmetrical animals (englanniksi)
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Bilateria, taxonomy (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5173
* Wikispecies: Bilateria
* ADW: Bilateria
* EoL: 3014411
* Fossilworks: 67103
* iNaturalist: 506553
* ITIS: 914154
* NCBI: 33213

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bilateria
**Pohjois-Makedonian kansalliskirjasto** tai täsmällisemmin **Pyhän Klement Ohridialaisen kansallis- ja yliopistokirjasto** (mak. Национална и универзитетска библиотека „Св. Климент Охридски "- Скопје) on Pohjois-Makedonian pääkaupungissa Skopjessa toimiva maan kansalliskirjasto. Elokuusta 2017 lähtien kirjastonjohtajana on toiminut Senka Naumovska.

Kansalliskirjasto perustettiin 23. marraskuuta 1944. Vuonna 1945 kirjastolle myönnettiin vapaakappaleoikeus nykyisen Pohjois-Makedonian ja aiemman Jugoslavian alueella julkaistuihin teoksiin. Makedonian tasavallan itsenäistyttyä, kirjastolla on vuodesta 1991 ollut vapaakappaleoikeus makedonialaisiin teoksiin. Kirjaston kehittämistä haittasivat vuoden 1962 tulva ja vuoden 1963 maanjäristys, joissa kirjastorakennus tuhoutui miltei täysin ja kokoelma vaurioitui suurelta osin. Vuonna 1964 kirjasto muutti toisaalle ja vuonna 1972 vihdoin uuteen rakennukseen. Kirjastoa laajennettiin vuosina 2008–2009 uudisrakennuksella, joka avattiin 24. toukokuuta 2009.

Kirjasto on nimetty pyhimysten Kyrillos ja Methodios oppilaan, kyrillistä aakkostoa kehittäneen Pyhän Klement Ohridialaisen (830-916, mak. Свети Климент Охридски) mukaan. Hän vaikutti Ohridin kaupungissa ja perusti siellä Pohjois-Makedonian ensimmäisen luostarikirjaston Pyhän Panteleimonin luostariin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Contact Makedonian kansalliskirjasto, nubsk.edu.mk. Viitattu 14.1.2018. (englanniksi)
2. ↑  National and University Library St. Kliment Ohridski The European Library, theeuropeanlibrary.org/. Viitattu 14.1.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  History Makedonian kansalliskirjasto, nubsk.edu.mk. Viitattu 14.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjois-Makedonian kansalliskirjasto** Wikimedia Commonsissa

* IFLA World Report - Macedonia (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Tarkkeettoman wāw-kirjaimen itsenäinen muoto.
**Wāw** (arab. واو‎, *wāw*, pers. ‏واو‎, *vâv*) on arabialaisen kirjaimiston 27. kirjain. Sen vastine heprealaisessa kirjaimistossa on vav (ו). Wāw voi sanasta riippuen esiintyä joko vokaalina tai konsonanttina, ja sen äänneasu vaihtelee huomattavasti kielestä toiseen. Joissakin kielissä kirjaimesta on muodostettu tarkkeellisia variantteja arabiasta puuttuvien äänteiden esittämiseen.

Wāw-kirjaimen itsenäinen muoto on و. Sanan keskellä ja lopussa se liitetään viivalla edeltävään kirjaimeen (esim. سو *sw*). Wāwia ei koskaan yhdistetä seuraavaan kirjaimeen, joten esimerkiksi yhdistelmässä وس *ws* kirjaimet kirjoitetaan hieman erilleen.

Arabiaksi konsonanttinen wāw ääntyy labiovelaarisena approksimanttina [w], ja tämä ääntämys on käytössä myös paštussa, kurdissa ja kašmirissa. Persiassa ja joissakin indoarjalaisissa kielissä kuten urdussa ja sindhissä wāw äännetään konsonanttina [v] ja tavallisesti myös translitteroidaan *v*.

Wāw-kirjainta käytetään vokaalina ilmaisemaan arabian pitkää u-äännettä [uː]. Persiassa se äännetään sanasta riippuen joko [u], [o] tai diftongina [ou̯]. Urdussa vokaalinen wāw voi saada äännearvon [u], [ʊ], [o] tai [ou̯], ja pandžabissa se ääntyy joko [u], [ʊ], [o] tai [ɔ]. Sekä paštussa että sindhissä wāw ääntyy joko vokaalina [o] tai [u]. Kurdissa yksi wāw lausutaan takavokaalina [u], ja kahdennetulla wāw-kirjaimella (وو) ilmaistaan etuvokaalia [y]. Kašmirin kielessä wāwia käytetään viiden eri vokaalin esittämiseen, joista jokaisella on oma kirjoitusasunsa: و [o], ۇ [ʊ], ۆ [oː], ۄ [ɔ] ja ۄآ [ɔː].

Lähteet
-------

* Daniels, Peter T.: *The World’s Writing Systems*. Oxford University Press, 1996. ISBN 978-0-19-507993-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Bauer, Thomas: "Arabic Writing". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.11.2014)
2. 1 2  Ager, Simon: Pashto *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Ager, Simon: Kurdish *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
4. 1 2  Ager, Simon: Kashmiri *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
5. 1 2  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Persian". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.11.2014)
6. 1 2  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Urdu". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.11.2014)
7. 1 2  Ager, Simon: Sindhi *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
8. ↑  Ager, Simon: Punjabi *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
**Jorma Aimo Antero Markus** (s. 28. marraskuuta 1952 Tyrnävä) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Tyrnävän Tempausta.

Markus putosi loppukilpailusta Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 oltuaan karsinnassa neljästoista tuloksella 77,42 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1982−1986 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Tukholmassa 1985.

Markus on kilpaillut myös veteraanisarjoissa saavuttaen 40-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1993 sekä 40-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1994 ja 45-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2000.

Markus saavutti SM-hopeaa 1984 ja 1985. Hän heitti vanhalla keihäsmallilla ennätyksekseen 90,18 m Tyrnävällä 6. kesäkuuta 1982 ja nykymallilla 82,62 m Pihtiputaalla 1. heinäkuuta 1990.

Markus on valmentanut muun muassa Seppo Rätyä, Päivi Alafranttia ja Sami Saksiota.

Lähteet
-------

* Jorma Markus Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Seppo Räty Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
4. ↑  Päivi Alafrantti Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
5. ↑  Sami Saksio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Laivan mallileveys** (tai mallattu leveys) on laivan rungon suurin sisäpuolinen leveys, jonka tunnus on  Bmld  (engl. *breadth, moulded*). Lisäämällä mallileveyteen rakenteiden ainespaksuudet saadaan laivan todellinen ulkomitta.

Jos levyt laivan laidoituksessa on hitsattu päittäisliitoksin, riittää ainespaksuuksien lisäys. Jos kyseessä on hitsattu tai niitattu päällekkäisliitos, on lisäys vähintään kaksinkertainen ainespaksuus; ja tietenkin on lisättävä molempien laitojen ainespaksuudet. Samaan tapaan puulaivojen laidoituksen paksuus vaihtelee käytetyn rakennustavan mukaan. Laivassa saattaa olla myös rakenteita, joiden vuoksi mallileveys ja suurin leveys eroavat toisistaan kymmeniä senttimetrejä.

Mallileveyttä käytetään erityisesti laivan suunnittelussa ja tunnuslukuja, kuten erilaisia täyteläisyyksiä laskettaessa. Tunnuslukuja laskettaessa on vielä pidettävä mielessä käyteäänkö leveytenä mallileveyttä suunnitteluvesiviivalla vai jollakin muulla vesiviivalla. Erilaisissa laskelmissa laidoituksen ainespaksuutta kuvataan laidoituskertoimella (λ), jonka suuruus on hitsatuissa rakenteissa noin 1,005 ja niitatuissa rakenteissa noin 1,008.

**Laivan suurin leveys** laivan ulkomitta yleensä keskilaivassa eli laivan perpendikkelipituuden puolivälissä. Tietoa laivan suurimmasta leveydestä tarvitaan esimerkiksi kuljettaessa kanavissa.

**Puolileveys** on piirustuksissa käytetty mitta, jonka suuruus on laivan mallileveyden puolikas. Puolileveyttä käytetään, kun symmetrisen aluksen poikkileikkauksesta esitetään vain toinen puolisko, ja jätetään toinen puolisko piirtämättä. Epäsymmetrisestä aluksesta esitetään piirustuksissa koko poikkileikkaus.

Kansainvälisissä sopimuksissa käytetään leveytenä joskus mallileveyttä keskilaivassa aluksissa, joissa on metallinen laidoitus, ja leveyttä rungon ulkopintaan, jos laidoitus on jotakin muuta ainetta.
**Jorma Uolevi Lindell** (13. heinäkuuta 1924 Helsinki – 13. toukokuuta 1995) oli suomalainen pikajuoksija.

Jorma Lindell pelasi sotavuosina kori- ja käsipalloa Eiran Kisa-Veikoissa, mutta yleisurheilusta ja erityisesti pikajuoksuista tuli sodan jälkeen hänen päälajinsa. Yleisurheilussa hänen seurakseen tuli Helsingin Kisa-Veikot (HKV).

Lindell voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1947 ajalla 23,0. Hän sai samoissa kisoissa pronssia 100 metrillä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 1947 ja 1948 sekä hopeaa 1949. 
Lindell juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,1 Helsingissä 22. syyskuuta 1946 ja 200 metrin ennätyksensä 22,7 Uppsalassa 27. syyskuuta 1947.

Urheilu-uransa jälkeen Lindell toimi urheilun järjestötyössä ja vuodesta 1962 lähtien hän toimi Stadion-säätiön palveluksessa, ensin apulaisisännöitsijänä ja vuodesta 1965 isännöitsijänä aina eläköitymiseensä eli vuoteen 1988 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jorma Lindell Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Kuolleita - Isännöitsijä Jorma Lindell.  *Helsingin Sanomat*, 30.5.1995, s. 4. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 24.9.2021.
**Frans Fredrik Sedmigradsky** (13. lokakuuta 1783 Tukholma – 4. syyskuuta 1855 Helsinki) oli lahjoittaja ja piirustuksenopettaja.

Sedmigradskyn vanhemmat olivat ravintoloitsija Frantz Joseph Hörl eli Sedmigrasky ja Margareta Maria Törnblom. Sedmigradsky kävi koulua Tukholmassa ja kirjoittautui 1801 maalari- ja kuvanveistäjäakatemiaan. Vuonna 1812 hänet nimitettiin Turun akatemian ylimääräiseksi piirustusmestariksi, mutta hän ei koskaan hoitanut tointa, josta hän sai eron 1840. Sedmigradsky toimi yksityisenä piirustustustaidon opettajana ja samalla piirustuksenopettajana saksalaisessa koulussa Pietarissa 1817-1841. Myöhemmin hän asui Helsingissä ja lahjoitti kaiken omaisuutensa ja talonsa pientenlastenkoulun perustamiseen ja ylläpitoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, V osa: Saari–Ö*, s. 84–85. Porvoo: WSOY, 1934.
2. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1211

Kirjallisuutta
--------------

* Edith Holmström: *Franz Fredric Sedmigradsky (1783-1855) och hans skola*. Sedmigrandskys småbarnsskola, 1933. (79 s.)
* Roy Wenman, *Sedmigradskys småbarnsskola*. Stiftelsen Sedmigradsky, 2006 ISBN 952-92-0314-4 (88 s.)
* Stolt, Sofia: *Den gamle herrn*, Stiftelsen Sedmigradsky, 2011 ISBN 978-952-92-9231-8 (20 s.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Nikeforos Bryennios** (kreik. Νικηφόρος Βρυέννιος, 1062–1137) oli bysanttilainen sotilas, valtiomies ja historioitsija.

Nikeforoksen isä, myös nimeltään Nikeforos Bryennios, kapinoi keisari Mikael VII:tä vastaan mutta hävittyään tuli sokaistuksi. Bryennios itse pääsi keisari Aleksios I:n suosioon ja meni naimisiin hänen tyttärensä Anna Komnenan kanssa. Hän sai arvonimet *caesar* (silloin kolmas arvonimi keisarin alapuolella) ja *panhypersebastos* (joka oli Aleksioksen käyttöön ottamia uusia arvonimiä).

Bryennios johti Konstantinopolin muurien puolustusta ensimmäisen ristiretken aikana Bouillonin Godfreyn hyökkäystä vastaan vuonna 1097. Hän neuvotteli rauhan Antiokian ruhtinaan Bohemundin kanssa vuonna 1108 ja oli mukana lyömässä turkkilaiset Seldžukit vuonna 1116.

Aleksioksen kuoltua hän ei halunnut mitään osaa salajuonessa Johannes II Komnenosta vastaan, vaikka sen tarkoituksena oli tehdä juuri Bryennioksesta keisari. Bryennioksen ja uusi keisari olivat hyvissä väleissä ja Bryennios seurasikin keisaria sotaretkelle Syyriaan vuonna 1137. Tämä retken aikana hän sairastui ja joutui palaamaan Konstantinopoliin jossa hän myöhemmin menehtyi.

Kirjallisuutta
--------------

* Georg Ostrogorsky: *History of the Byzantine State*. Rutgers University Press, 1969. ISBN 0-8135-1198-4.
* John Julius Norwich: *Byzantium: The Decline and Fall*. Viking, 1991. ISBN 0-679-41650-1.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Laiva on lastattu** on perinteinen seuraleikki. Leikin perusperiaatteena on, että kukin osanottaja vuorollaan sanoo tietyn aihepiirin tai muutoin ennalta sovitun määritelmän mukaisia sanan, joilla laiva on lastattu. 

Voidaan esimerkiksi sopia, että luetellaan L-kirjaimella alkavia naisten nimiä tai nisäkkäitä. Täten pelissä voitaisiin hyväksytysti sanoa esimerkiksi *"Laiva on lastattu leijonilla."*, jonka jälkeen vuoro siirtyisi seuraavalle. Saman sanan saa sanoa vain kerran pelin aikana. 

Pelaaja putoaa pois pelistä, mikäli hän ei keksi määritelmän mukaista sanaa, jota ei olisi jo sanottu. Laiva on lastattu -peliä voi periaatteessa pelata lukematon määrä pelaajia. 

*Laiva on lastattu* sopii erityisen hyvin ajanvietteeksi tilanteisiin, joissa enemmän fyysisiä suorituksia vaativien leikkien leikkiminen ei tule kysymykseen, esimerkiksi pitkille automatkoille, joilla myös auton kuljettaja voi hyvin ottaa osaa leikkiin.

Joskus leikin apuna käytetään palloa. Leikkijät istuvat lattialla jalat levällään ja vierittävät palloa toisilleen. Pallon senhetkinen haltija on sanomisvuorossa ja saa päättää kenen vuoro on seuraavaksi.
**Jake Wesley Rogers** (s. 19. joulukuuta 1996 Springfield, Missouri) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.

Elämäkerta
----------

Rogers varttui Springfieldissä, Missourissa, missä hän oppi soittamaan kitaraa 6-vuotiaana ja aloitti pianonsoiton ja äänenharjoittelun 12-vuotiaana. Hän aloitti esiintymisen teatteriesityksissä viidennellä luokalla ja kirjoittaa kappaleita pian sen jälkeen. Nuorena hän osallistui Lady Gagan ja Nelly Furtado kaltaisten artistien muodostaviin konsertteihin. Hän tuli esiin homona kuudennella luokalla, ja vaikka hänen perheensä tuki häntä, hän tunsi, että hänen oli piilotettava suuntautumisensa kotikaupunkinsa kulttuurisen ilmaston vuoksi.

Rogers muutti Nashvilleen 18-vuotiaana opiskelemaan lauluntekijää Belmontin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 2018.

Rogers aloitti musiikin julkaisemisen itsenäisesti vuonna 2016, mikä johti debyytti-EP:ään *Evergreen* kesäkuussa 2017. Julkaisttuaan kaksi seuraavaa singleään "Jacob from the Bible" ja "Little Queen" helmikuussa ja maaliskuussa 2019, hän julkaisi toisen vuoden EP:n *Spiritual* huhtikuussa. 2019, jota seurasi Euroopan kiertue ja esitys BBC Radio 4:ssä sinä syksynä.

Marraskuussa 2020 Rogers esiintyi Justin Tranterin tuottamassa *Happiest Season* -soundtrack-johtajassa muiden LGBTQ-lauluntekijöiden ja -artistien ohella.

Toukokuussa 2021 paljastettiin, että Rogers oli tehnyt sopimuksen Warner Recordsin kanssa Tranterin Facet Recordsin kautta. Hän teki tv-debyyttinsä 5. lokakuuta 2021 *The Late Late Show with James Corden* kanssa (kausi 7, jakso 17) esittäen kappaleen "Middle of Love". Rogers esiintyy Ben Plattin Reverie Tourin avausnäytöksessä syys- ja lokakuussa 2022.

Diskografia
-----------

* *Evergreen* (2017)
* *Spiritual* (2019)
* *Pluto* (2021)
* *LOVE* (2022)

Lähteet
-------

1. ↑  An Interview with Nashville Pop Artist Jake Wesley Rogers & Look Into His Latest Release, 'Spiritual' *Music Mecca*.  20.7.2021. Viitattu 7.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Now/It's: An Interview with Jake Wesley Rogers *Now/Its: Nashville*.  4.4.2019. Viitattu 7.6.2021. (englanniksi)
3. ↑  Best of the Best Showcase 2018 *belmontshowcaseseries.com*.  7.6.2021.  (englanniksi)
4. ↑  Peter James, Sophie Duker, Peter Bradshaw, Bridget Minamore, Hannah Williams & The Affirmations, Jake Wesley Rogers *BBC Radio 4*.  26.10.2019. Viitattu 7.6.2021. (englanniksi)
5. ↑  Tegan and Sara Drop 'Make You Mine This Season' for Holiday Soundtrack *Rolling Stone*.  20.10.2020. Viitattu 8.6.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* www.jakewesleyrogers.com
* Jake Wesley Rogers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Jake Wesley Rogers Facebookissa
* Jake Wesley Rogers Instagramissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Jake Roberts tulossa kehään 80-luvun loppupuolella

Jake "The Snake" Roberts huhtikuussa 2016.
**Aurelian Smith Jr.** (s. 30. toukokuuta 1955 Gainesville, Texas) on yhdysvaltalainen entinen showpainija. Hänet tunnettiin painikehässä nimellä Jake "The Snake" Roberts. Roberts aloitti uransa vuonna 1975. 

Roberts teki ensiesiintymisensä World Wrestling Federationissa maaliskuussa 1986. Hänellä oli tapana ottaa kehään mukaan käärme. Yleensä Roberts usutti käärmeensä vastustajan kimppuun ottelun lopuksi. Roberts oli painiuransa aikana kookas 198 senttimetriä pitkä ja liki 113-kiloinen mies. Hän katosi World Wrestling Federationista vuonna 1992 siirtyessään WCW:n pariin. Hän teki paluun WWF:n -organisaatioon Royal Rumble -ottelussa vuonna 1996 uudenlaisella kaksiosaisella asulla.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jake Roberts**.
* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* WWE.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Joe Willock heinäkuussa 2018.
**Joseph George "Joe" Willock** (s. 20. elokuuta 1999 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia.

Willock nousi Arsenalin juniorijoukkueista edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran kaudella 2017–2018, jolloin hän pelasi Valioliigassa kaksi ottelua, FA Cupissa yhden ottelun, liigacupissa kolme ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi jälleen kaksi valioliigaottelua sekä teki FA Cupissa ja Eurooppa-liigassa ensimmäiset maalinsa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 29 ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi Arsenalin kaikki kahdeksan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Liigacupissa hän teki molemmissa pelaamissaan otteluissa maalin. Arsenalin voittamassa FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua, ei kuitenkaan finaalia. Voitokkaassa Community Shieldissä hän tuli vaihdosta kentälle.

Kaudella 2020–2021 Willock pelasi Arsenalissa seitsemän Valioliigan ottelua, viisi Eurooppa-liigan ottelua ja viisi eri cupien ottelua. Siirryttyään neljäksi kuukaudeksi lainalle Newcastle Unitediin hän teki ensimmäisessä valioliigaottelussaan maalin Southamptonia vastaan. Seuraavissa kuudessa ottelussa hän ei tehnyt maalia, mutta tämän jälkeen hän teki maalin jokaisessa kauden seitsemässä viimeisessä pelaamassaan liigaottelussa. Hänet valittiin Valioliigan kuukauden pelaajaksi toukokuussa 2021.

Elokuussa 2021 Willock siirtyi Newcastle Unitedin omistukseen. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella pelaamissaan 35 liigaottelussa hän viimeisteli kolme ja syötti kuusi maalia.

Willock on pelannut Englannin alle 16-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Joe Willock Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Arsenalin penkkimiehen mieletön visiitti Newcastlessa jatkaa poikimistaan – Valioliigan kuukauden pelaaja *valioliiga.com*.  29.5.2021. Viitattu 10.6.2021.

Newcastle United – Englannin Valioliiga
1 Dúbravka |
2 Trippier |
3 Dummett |
4 Botman |
5 Schär |
6 Lascelles |
7 Joelinton |
9 Wilson |
10 Saint-Maximin |
11 Ritchie |
12 Lewis |
13 Targett |
14 Isak |
17 Krafth |
18 Karius |
19 Manquillo |
21 Fraser |
22 Pope |
23 Murphy |
24 Almirón |
27 M. Longstaff |
28 Willock |
29 Gillespie |
32 Anderson |
33 Burn |
36 S. Longstaff |
39 Guimarães |
  Ashby |
  Gordon |
Manageri Howe
**Lokainhevonen** on lämminverinen pienhevosrotu, joka on peräisin Tadžikistanista.

Ominaisuudet
------------

Lokainhevonen on pienikokoinen, erittäin kestävä ja melko nopea hevonen. Rodun nuorten hevosten suorituskykyä testataan säännöllisesti Dušanben ja Taškentin laukkaradoilla.

Lokainhevonen on korkeudeltaan korkeimmillaan noin 150 cm, useammin pienempi ja jopa alle ponirajan, mutta rakenteeltaan ja erityisestä päänsä osalta hevosmainen. Pää on tavanomainen ja nenäpii suora. Kaula on lyhyt ja lihaksikas, lavat kohtalaisen viistot, rintakehä leveä ja syvä, selkä kiinteä ja lyhyenpuoleinen, takaosa lihaksikas. Jalat tapaavat olla voimakkaat ja kuivat, kuitenkin usein asennoiltaan virheelliset; kaviot ovat pienet ja hyvin kestävät.

Rodussa esiintyvät väritykset ovat rautias, ruunikko, kimo ja voikkovärit, joskus myös musta. Karva on usein metallinkiiltoinen. Vuosina 1955-1970 rodun jalostuksessa vaikuttaneen oriin Farfor jälkeläisillä esiintyy kiharakarvaisuutta. Luonne on rauhallinen ja aulis.

Historia
--------

Lokainhevosen uskotaan kehittyneen 1500-luvulta alkaen Lokai-nimisen uzbekkipaimentolaisheimon jalostamana. Rotu pohjautuu paikalliseen tasankohevoseen, jota parannettiin risteyttämällä siihen arabian-, karabairin- ja jomudinhevosta sekä jonkin verran akhaltekeä ja turkomaanihevosta. Myöhemmin myös englannintäysiveristä ja terskinhevosta on käytetty rodun jalostuksessa.

Lokainhevosia pidetään usein laitumella laumoissa vuoden ympäri. Eräs rodun käytöistä on perinteinen, hyvin vauhdikas kokpar-peli, jossa ratsukot kilpailevat vuohenruhon hallinnasta.

Lähteet
-------

* Pickeral, Tamsin: *The Encyclopedia of Horses & Ponies*. Dempsey Parr, 1999. ISBN 1-84084-506-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Pickeral 1999, s. 329
**Lokeroveriviemäri** eli **sinus cavernosus** on heti silmäkuopan takana sijaitseva aivojen kovakalvon laskimollinen rakenne. Sinus cavernosuksia on päässä kaksi molemmin puolin kitaluuta ja niitä yhdistää etummainen ja takimmainen intercavernous sinus.

Sinus cavernosus on lokeromaiselta rakenteeltaan erilainen kuin kaikki muut kovakalvon sinukset. Sen läpi kulkee monia toisiinsa kytkeytyneitä laskimoita, jotka muodostavat sienimäisen ryppään. Veri kulkee sen läpi hitaasti ja laskee alempaan ja ylempään petrosal sinukseen. Sinus cavernosuksen läpi kulkee sisempi kaulavaltimo (lat. *A. carotis interna*) sekä silmän liikehermo, loitontajahermo, näköhermo, telahermo ja yläleuan hermo.

Kliininen merkitys
------------------

Potilailla joilla on infektioita silmässä, nenässä tai huulissa ja joilla lähialueiden kudokset ovat tästä syystä turvonneet, kasvolaskimon veri voi hakeutua kohti näkölaskimoita (lat. *venae opthalmicae*) tai pterygoid plexusta ja infektio levitä näiden kautta sinus cavernosukseen. Infektiot ja tromboosi sinus cavernosuksessa ovat hengenvaarallisia.

Sinus cavernosuksen tromboosi on hyvin harvinainen sairaus. Vain 1 % aivojen verenkierron häiriöistä on kallonsisäisten laskimoiden ja laskimosinusten trombooseja ja näistäkin vain 1 % tapahtuu lokeroveriviemärissä. Se on vakava tauti johon kuolleisuus on jopa 30 %. Se kehittyy silmäkuopan selluliitin levitessä tai laskimotukoksesta, joka voi syntyä paitsi kasvojen alueen trauman seurauksena myös esimerkiksi polysytemian, raskauden tai kirurgisen toimenpiteen seurauksena. Oireena on silmäkuopan alueen kipu, silmän liikerajoitus, laajentuneet verisuonet, eksoftalmus ja yläluomen ptoosi. Oireet alkavat toispuolisina, mutta leviävät pian myös toiseen silmään. Hoitona on antibiootin, antikoagulaation ja kortikosteroidin yhdistelmä. Joskus cavernous sinuksen tromboosin aiheuttaa infektio välikorvassa tai ohimoluun mastoidiosassa (lat. *pars mastoidea ossis temporalis*) olevissa kammioissa. Tällöin infektio leviää lokeroveriviemäriin sigmoidisen sinuksen (lat. *sinus sigmoideus*) ja petrosal sinuksen kautta.

Lähteet
-------

* Langman, Jan & Woerdeman, M. W.: *Atlas of Medical Anatomy*, s. 374–375, 383. W. B. Saunders Company, 1978. ISBN 0-7216-5626-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 6.1.2019
2. 1 2  Virkkula, Paula & Uusitalo, Marita: Silmäkuopan akuutit sairaudet *docplayer.fi*. Viitattu 6.1.2019.
3. 1 2  Atlas of Medical Anatomy s. 375
4. 1 2 3  Atlas of Medical Anatomy s. 383
5. ↑  Atlas of Medical Anatomy s. 374
6. ↑  Jukka Putaala, Sini Hiltunen, Sami Curtze, Oili Salonen ja Turgut Tatlisumak: Aivojen sinustromboosin diagnostiikka ja hoito.  *Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim*, 2011, 127. vsk, nro 16, s. 1656-1666.  Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, duodecimlehti.fi. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 11.1.2019.
*Tämä artikkeli kertoo laivassa pidettävästä kissasta. Laivakissa on myös monivarpaisen kissan yleinen nimitys.*
Englantilainen laivakissa nimeltä Peebles HMS *Western Isles* -aluksella vuonna 1944.
**Laivakissa** on laivassa pidettävä kissa. Sen tarkoitus on onnen tuominen laivalle, sään ja muiden tapahtumien ennustaminen sekä hiirten ja muiden tuholaisten pyydystäminen.

Laivakissoja on ollut jo muinaisista ajoista alkaen paitsi torjumassa tuholaisia myös uskonnollisista ja taikauskoisista syistä. Muinaisegyptiläinen kissaan liitetty Isis-jumalatar oli navigointitaidon ja merimiesten suojelija, jolle merimiehet uhrasivat ja jonka vuoksi he alkoivat ottaa laivoihinsa kissoja tuomaan onnea. Antiikin aikana oli yleistä, että laivoissa oli keulakoristeena kissa ja laivan nimen osana oli Isiksen nimi.

Kissojen uskottiin vuosituhansien ajan tuovan laivalle onnea vaarallisilla vesillä purjehdittaessa. Laivakissojen käyttäytymisestä luettiin hyviä ja huonoja enteitä, ja niiden uskottiin pystyvän esimerkiksi nostattamaan myrskyn häntäänsä sitoutuneella taikavoimalla. Joissakin säähän liittyvissä uskomuksissa olikin perää: kissat esimerkiksi pystyvät havaitsemaan ilmanpaineen pienetkin muutokset ja levottomalla käyttäytymisellään ilmaisemaan matalapaineen. Laivakissan yli laidan heittämisestä uskottiin seuraavan myrsky ja yhdeksän vuoden epäonni. Laivakissoja ruokittiin ja kohdeltiin tästä syystä hyvin.

Ruotsissa keskiajalla laki määräsi kauppalaivurit pitämään kissaa laivassa rangaistuksen uhalla. Joskus merimiehet salakuljettivat laivalle omiakin kissojaan seuralaisikseen. Ison-Britannian kuninkaallisessa laivastossa määrättiin, että laivalla piti olla vähintään yksi laivakissa palvelemassa valtiota. Laivakissat kiellettiin kuninkaallisessa laivastossa vasta vuonna 1975 hygieniasyihin vedoten.

Monet purjelaivoihin liittyneet asiat on eri kielissä, kuten englannissa ja saksassa, nimetty kissojen mukaan. Vanha tapa nimetä laivat feminiinisin nimin on sekin osa kissoja ja laivoja yhdistävää perinnettä, sillä mytologisissa tarinoissa kissat olivat tavallisesti naaraita.

Laivakissoina on usein suosittu monivarpaisia kissoja, joiden uskottiin pysyvän kannella pienempitassuisia kissoja paremmin ja tuovan onnea. Monivarpaisia kissoja kutsutaankin yhä yleisesti laivakissoiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *laivakissa.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4 5  Pietiläinen, Petri: *Kissojen maailmanhistoria*, s. 53–56. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2016. ISBN 978-952-222-713-3.
3. ↑  Rytkönen, Anne-Pauliina: Maine coon: Laivakissasta sohvanvaltaajaksi *Rosefizz.fi*.  Arkistoitu 12.2.2018. Viitattu 11.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laivakissa** Wikimedia Commonsissa
**Frans Emil Arve** (12. syyskuuta 1888 Harjavalta – 25. kesäkuuta 1964 Vaasa) oli suomalainen lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.

Arve pääsi ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta 1908, sai Suomen Liikemiesten Kauppaopiston päästötodistuksen 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913. Hän opiskeli Harkovan ja Kiovan yliopistoissa 1913–1914 sekä Moskovan yliopistossa 1914–1915. Arve teki lisäksi useita opintomatkoja Saksaan, Ranskaan ja Englantiin. Arve oli aluksi nuorempana lehtorina Tornion keskikoulussa ja opettajana Tornion keskikoulun jatkoluokilla. Vuodesta 1927 alkaen hän oli saksan- ja ranskankielen vanhempana lehtorina Vaasan suomalaisessa lyseossa ja Vaasan suomalaisen jatko-opiston englannin- ja ranskankielen opettajana. Arve oli Tornion kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja Tornion rahatoimikamarin ja verotuslautakunnan jäsenenä. Vaasassa hän toimi muun muassa Vaasan läänin itäisen vaalipiirin keskuslautakunnan puheenjohtajana. Hän julkaisi oppikirjoja ja kirjoitti artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin.

Julkaisuja
----------

Nimellä *F. E. Arve*:

* *Saksankielen kirjallisia harjoituksia keskikouluasteelle*; tekijät F. E. Arve ja Liisa Bergius. WSOY 1928, 7. täyd. painos 1959, 9. painos 1964
* *Saksankielen harjoituksia lukioasteelle sekä ylioppilaskirjoitustehtävät vv. 1921 - 1928*. WSOY 1929
* *Saksankielen kirjallisia harjoituksia lukioasteelle*. 2. täyd. uudistettu painos WSOY 1938

Lähteet
-------

1. ↑  Frans Emil Arven hautakivi Vaasan uudella hautausmaalla, Suomen Sukututkimusseura. Hautakirjoituksia ja hautakuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kansalliskirjasto : F. E. Arve
3. ↑  Geni.com : Frans Emil Arve
4. ↑  50 vuotta, Uusi Suomi, 12.09.1938, nro 245, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Lehtori F. E. Arve 50-vuotias, Ilkka, 12.09.1938, nro 245, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Katherine (Kate) Murray Millett** (14. syyskuuta 1934 St. Paul, Yhdysvallat – 6. syyskuuta 2017 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen feministi, kirjailija ja taiteilija.

Kate Millett suoritti kanditutkinnon Minnesotan yliopistossa 1956 ja maisterintutkinnon Oxfordin yliopistossa 1958. Hän opetti englantia Yhdysvalloissa ja Japanissa, ja samaan aikaan opiskeli kuvanveistoa ja jatkoi akateemisia opintojaan. Hänen väitöstutkimuksensa Columbian yliopistossa (1870) yhdisti sosiologiaa ja antropologiaa kirjallisuudentutkimukseen, ja se julkaistiin 1970, samana vuonna kuin hänen ensimmäinen yleisölle tarkoitettu tietokirjansa *Sexual Politics*. Kirja määritteli tavoitteet ja strategiat feministiselle liikkeelle, ja nosti Milletin kuuluisuuteen saman tien.

*Sexual Politics* on partiarkaalisen vallankäytön analyysi. Sen perusajatus on, että miehet ovat rakentaneet yhteiskunnallisen järjestelmän, jossa heillä on enemmän valtaa, eikä tämä rakenne perustu biologisiin tai luontaisiin ominaisuuksiin.

Kirjassaan Millett analysoi myös seksikohtauksia kolmen mieskirjailijan teoksista, Henry Miller, Norman Mailer ja D. H. Lawrence, ja miten naista alistetaan niissä. Mailer, joka oli liberaalivasemmiston suosikki, vastasi julkisella hyökkäyksellä Harper's magazine-lehdessä. Kirja herätti myös muuta aggressiivista kritiikkiä.

Teokset
-------

* Sexual Politics 1970
* The Prostitution Papers: A Candid Dialogue 1973
* Flying 1974
* Sita 1977
* The Basement: Meditations on a Human Sacrifice 1979
* Going to Iran 1982
* The Loony-Bin Trip 1990
* The Politics of Cruelty: An Essay on the Literature of Political Imprisonment 1994
* A.D. A Memoir 1995
* Mother Millett 2001

Lähteet
-------

1. ↑  Kate Millett *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.4.2023.
2. 1 2  Kate Millett Obituary *The Guardian*. Viitattu 2.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |