recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**What For?** on latvialaisen Aishan esittämä kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Latvian edustuskappaleeksi sen voitettua Latvian karsintana toimineen *Eirodziesma 2010* -laulukilpailun 27. helmikuuta. Kappale sijoittui karsintakilpailussa puhelinäänestyksen ensimmiseksi ja raatiäänestyksen toiseksi.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 25. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 17:nneksi eli viimeiseksi eikä päässyt finaaliin. Kyseessä oli jo toinen vuosi peräkkäin, jolloin Latvia sijoittui kilpailussa semifinaalin viimeiseksi. Myöhemmin julkaistuista eritellyistä tuloksista selvisi, että kappale oli sijoittunut semifinaalin viimeiseksi sekä puhelin- että asiantuntijaraatiäänestyksessä.

Listasijoitukset
----------------

| Lista (2010) | Korkeinsijoitus |
| --- | --- |
| Latvia (Latvian Airplay Chart) | 17 |
|

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Latvia: Eirodziesma 2010 *eurovisionworld.com*. Viitattu 13.2.2022.
2. ↑  Latvia *eurovision.tv*. Viitattu 13.2.2022.
3. ↑  Eurovision 2010: Complete Televoting and Jury Results *wiwibloggs.com*. Viitattu 13.2.2022.
4. ↑
Robert Simpson (vas.) ja Cecil Gentry vuonna 1956.
**Robert Homer Simpson** (19. marraskuuta 1912 Corpus Christi, Texas – 19. joulukuuta 2014 Washington) oli yhdysvaltalainen meteorologi ja hurrikaanien asiantuntija. Hän oli National Hurricane Research Projectin ensimmäinen johtaja vuosina 1955–1959 ja myöhemmin Kansallisen hurrikaanikeskuksen johtaja 1967–1974. Hän kehitti Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikon yhdessä Herbert Saffirin kanssa. Hän oli lisäksi mukana perustamassa tulevaa National Severe Storms Laboratorya.

Simpson syntyi Corpus Christissä, Texasissa, ja selviytyi kuusivuotiaana tuhoisan hurrikaanin rantautumisesta. Hän opiskeli Southwestern Universityssä, Atlantan Emory-yliopistossa ja Chicagon yliopistossa. Hän oli The Explorers Clubin jäsen. Hän oli myös American Meteorological Societyn kunniajäsen ja sai sen Cleveland Abbe -palkinnon; lisäksi hän sai tunnustuksia Yhdysvaltain kauppaministeriöltä ja Ranskasta.

Simpson oli naimisissa meteorologi Joanne Simpsonin kanssa vuodesta 1965 tämän kuolemaan vuonna 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Langer, Emily: Robert Simpson, co-creator of 1-to-5 hurricane model, dies at 102 *The Washington Post*.  20.12.2014. Viitattu 21.12.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Robert Simpson (meteorologist)
Villisika kuuluu sikojen heimoon.
Chaconpekari kuuluu pekarien heimoon.
Virtahepoja ei nykykäsityksen mukaan lueta sikaeläimiin.
**Sikaeläimet** on suomenkielisessä kirjallisuudessa eri aikoina kahdessa eri merkityksessä käytetty käsite.

Vanhentunut luokitus
--------------------

**Sikaeläimet** (Suiformes tai Suina) on vanhentuneessa luokittelussa käytössä ollut sorkkaeläinten alalahko, johon luettiin kuuluvaksi kolme heimoa: siat (Suidae), pekarit (Tayassuidae) ja virtahevot (Hippopotamidae).

Nykyinen käsitys
----------------

**Sikaeläimet** (Suina) on sikojen ja pekarien muodostamaa, nykyisen käsityksen mukaan monofyleettistä kehityslinjaa tarkoittava nimitys.

Käsitysten erot
---------------

Nykyisen käsityksen mukaan virtahevot, siat ja pekarit (so. "Suiformes") eivät muodosta yhteistä kehityslinjaa, vaan sorkkaeläinten ja valaitten yhdessä muodostaman Cetartiodactyla-kehityslinjan sisällä virtahevot ja valaat yhdessä muodostavat yhden sen neljästä nykyään elossa olevasta pääkehityslinjasta, ja siat ja pekarit yhdessä toisen, josta nykyään käytetään nimitystä sikaeläimet (Suina). Kaksi muuta Cetartiodactyla-ryhmän sisäistä, nykyisin elossa olevaa pääkehityslinjaa ovat kamelieläimet ja märehtijät. Myös näistä molemmat on perinteisesti luokiteltu sorkkaeläinten alalahkoiksi. Wikipedian seuraama nykyluokitus ei heijasta nykyistä käsitystä linjojen kehityshistoriasta vaan esittää sorkkaeläimet ja valaat rinnakkaisina lahkoina; toisaalta tämä luokitus ei käsittele sorkkaeläinten alalahkojakoa. Tällöin sekä sikaeläimet (Suina) että märehtijät (Ruminantia) ovat jääneet lahko- ja heimotason väliin luokittelemattomiksi yksiköiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Lahti, S. Lahti, T. & Raasmaja, A. (toim): *Zoo Suuri eläinkirja 2: Nisäkkäät*. WSOY, 1978. ISBN 951-0-08247-3.
2. ↑  Nurminen, Matti (toim.): *Maailman eläimet: Nisäkkäät 2*. (Englanninkielinen alkuteos *The Encyclopedia of Mammals 2*, sarjassa World of animals). Helsinki: Tammi, 1987. ISBN 951-30-6531-6.
3. ↑  Katajisto, Jonna (päätoim.): *Nisäkkäät: luonnossa 1.*, s. 135-137. [Helsinki]: Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-34255-8.
4. ↑  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): *Artiodactyla* *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Bucknell University. Viitattu 7.11.2010. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suina (sikaeläimet)**.

Wikispeciesissä on taksoni:
***Suina (sikaeläimet)***
SikavuoriLaho kolmiomittaustorni Sikavuoren laella helmikuussa 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Jalasjärvi, Suomi |
| Korkeus merenpinnasta | 
145,5 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
62° 23′ P, 22° 50′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sikavuori** on 145,5 metriä korkea mäki Kurikan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan alueen keskiosassa. Mäki sijaitsee Koskuen kylässä, tarkemmin Ala-Koskuella. Mäen itäpuolella sijaitsee Vesineva-niminen turvetuotantoalue. Sikavuoren länsipuolella sijaitsee Mustikkakallio-niminen kallioalue.

Sikavuori on kalliomaata, jonka perään on mannerjäätikön vetäytyessä syntynyt moreenihäntä.

Sikavuoren kivikkoisella laella sijaitsee nykyisin laho kolmiomittaustorni.

Kuvia
-----

* Maastoa Sikavuoren laella. Metsän takana sijaitsee Vesineva.Maastoa Sikavuoren laella. Metsän takana sijaitsee Vesineva.
* Siirtolohkare Sikavuoren laella.Siirtolohkare Sikavuoren laella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tee karttalinkki Kansalaisen Karttapaikka. Viitattu 16.11.2008. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Nevala, Aino et. al: "Jääkauden jälkiä Koskuella", *Suomesta pois Koskuelle: totta ja tarinaa Koskuen kylästä*, s. 420. Jalasjärven kansalaisopiston Koskuen kyläkirjan toimituskunta, 2003. ISBN 952-91-6647-8.
**Sikanen** on suomalainen sukunimi. Siitä on vanhoja tietoja Savosta, Laatokan Karjalasta, Pohjois-Karjalasta, Keski-Suomesta, Pohjois-Pohjanmaalta sekä Tornionjokilaaksosta, mutta tulkintoja vaikeuttaa se, että vanhoista lähteistä on usein vaikea päätellä, onko kyseessä nimi Sikanen vai Siikanen. Nimestä on luovuttu todella paljon, mm. 1970-luvulla Sikasten määrä väheni huomattavasti. Usein Sikanen-nimen tilalle on otettu Siikanen-nimi, joskus Aalto, Asikainen, Saarnio, Savelo, Sieviä, Silolahti, Siikavire, Silolahti, Sinisalo, Soinivirta, Sorjoranta tai Virtanen.

Tunnettuja nimenkantajia
------------------------

* Heikki Saure ent. *Sikanen* (1895–1954), jääkäri
* Juho Saaristo ent. *Sikanen* (1877–1937), kansanedustaja (sos.dem)
* Lauri Sikanen (s. 1969), vanhempi tutkija
* Satu Sikanen (s. 1977), Etelä-Karjalan maakuntajohtaja

Lähteet
-------

1. ↑  Pirjo Mikkonen, Sirkka Paikkala: Sukunimet, artikkeli Sikanen
2. ↑  Pirjo Mikkonen, Sirkka Paikkala: Sukunimet, uudistettu laitos vuodelta 2000, s. 757
Useimmat musiikkikoulut tarjoavat musiikinopetusta taiteen perusopetuksen yleisen oppimäärän mukaisesti. Taiteen perusopetus perustuu lakiin (L 633/ 1998 ) ja on tavoitteellista tasolta toiselle etenevää opetusta. Näiden koulujen opetussuunnitelmat perustuvat opetushallituksen vahvistamiin opetussuunnitelmien perusteisiin. Kunta myöntää oppilaitoksille oikeuden antaa taiteen perusopetusta ja vahvistaa niiden opetussuunnitelmat sekä valvoo toiminnan toteuttamista.

Opetuksen sisältö
-----------------

Musiikkikoulut voivat tarjota sekä klassisen että rytmimusiikki opetusta, joskin musiikkiopistoihin verrattuna rytmimusiikin tarjonta on yleisempää. Musiikkikoulujen opetus on tavoitteellista, mutta monet musiikkikoulut pyrkivät tarjoamaan harrastuksenomaista opetusta, jossa oppilaita ei testata tai karsita tasokokeilla. Musiikkikoulujen pyrkimyksenä on tarjota jokaiselle opetusta oman kiinnostuksen ja motivaation pohjalta. Usein musiikin teorian opetus on integroitu osaksi soitinopetusta, eikä teoriaa välttämättä opeteta erillisenä oppiaineena, jos toki erillisiä teoriatuntejakin on tarjolla. Myös ryhmä- ja bändiopetus on hyvin yleistä. Ryhmäopetuksen tarkoituksena on antaa oppilaille musiikin lisäksi yleisiä sosiaalisia valmiuksia sekä edistää tarkkaavaisuutta ja ryhmätyötaitoja.

Oppilaaksi ottaminen
--------------------

Musiikkikouluihin ei useimmiten ole pääsykokeita vaan oppilaat saavat opiskelupaikan ilmoittautumisjärjestyksessä oppilaitoksen resurssien mukaan. Opetusta annetaan kaikenikäisille, myös aikuisille.

Katso myös
----------

* Musiikinopetus Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Musiikkikoulut *Musiikinopetus Suomessa*.  2007. SML. Viitattu 6.5.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Luettelo taiteen perusopetuksen yleisen oppimäärän mukaista opetusta tarjoavista musiikkikouluista Musiikinopetus Suomessa -sivustolla
Torraisarn

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°5′53.00″N, 24°41′5.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,02 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Torraisarn** on saari Espoon Suvisaaristossa Aisarfjärdenin merialueella. Se kuuluu Aisarn-saariryhmään, joka sijaitsee välittömästi Suvisaariston pääsaarten lounaispuolella. Saariryhmän kaksi muuta saarta, Storaisarn ja Lillaisarn sijaitsevat Torraisarnista koilliseen. Saariryhmän lounais–koillissuuntainen ulottuvuus on noin 1,2 kilometriä.

Noin kahden hehtaarin laajuisen Torraisarnin kallioiset ja kivikkoiset rannat kohoavat jyrkästi merenpinnasta. Niillä kasvaa muun muassa hiirenvirnaa, karhunputkea, keltamaitetta ja peltovalvattia. Saaren sisäosa on Uudenmaan sisä- ja välisaaristolle tyypillistä kuivaa kangasmetsää.

Torraisarnin eteläpuolella sijaitsee Labartenin lintualue, jonka pinta-ala on noin yhdeksän hehtaaria. Alueeseen kuuluu kolme lintuluotoa: Stora Labarten, Lilla Labarten ja Stora Isagrund.

Lähteet
-------

1. ↑  Torraisarn Espoon opaskartalla
2. ↑  SUVISAARISTON LUONTOSELVITYS (pdf) (s. 36–37) *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tutkimuksia ja selvityksi B67:2003*.  22.9.2003. Espoo:  © Espoon kaupunki.  Arkistoitu 8.4.2017. Viitattu 21.5.2018.
3. ↑  Esa Lammi, Pekka Routasuo: Espoon arvokkaat luontokohteet 2012 (pdf) (s. 34 (Labarten)) *Espoon ympäristölautakunnan julkaisusarja 2/2013*.  16.5.2013. Espoo:  Espoon kaupunki.  Arkistoitu 21.4.2018. Viitattu 21.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Torraisarn, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
**Valdis Zatlers** (s. 22. maaliskuuta 1955 Riika) toimi Latvian presidenttinä 8. heinäkuuta 2007 – 7. heinäkuuta 2011.

Zatlers on siviiliammatiltaan lääkäri. Hän valmistui vuonna 1979 Riian lääketieteen instituutista ja on työskennellyt vuodesta 1994 traumatologisen ja ortopedisen sairaalan johdossa.

Zatlers ei ollut minkään puolueen jäsen, mutta allekirjoitti Andris Šķēlen kansanpuolueen (Tautas Partija) manifestin sitä perustettaessa 1998. Zatlers oli hallitsevan koalition (Tautas partija, ZZS, LPP/LC ja TB/LNNK) ehdokas. Hän sai 31. toukokuuta 2007 presidentin valinnassa saeimassa 58 ääntä vastaehdokkaansa Aivars Endziņšin 39 ääntä vastaan.

Ennen vaalia Zatlers tunnusti ottaneensa vastaan yksityisiä lahjoituksia potilailta. Korruptiota seuraava Transparency International Latvia piti käytäntöä kyseenalaisena ja pyysi korruption vastaista virastoa tutkimaan syyllistyikö presidenttiehdokas Zatlers johonkin. 
Häntä sakotettiin 250 latia hänen jätettyään lahjoituksista verot maksamatta.

28. toukokuuta 2011 Zatlers määräsi kansan­äänestyksen parlamentin (*saeima*) hajotuksesta. Hän syytti parlamenttia valehtelusta ja oligarkkien etujen ajamisesta. Aiemmin parlamentti oli estänyt korruption vastaista virastoa tutkimasta edustaja Ainārs Šlesersin taloa. Kansanäänestyksen päivämääräksi määrättiin 23. heinäkuuta. Hävitessään äänestyksen presidentti joutuu eroamaan.

Presidentin uudelleenvalinnasta äänestettiin parlamentissa 2. kesäkuuta. Toiselle kaudelle pyrkivän Zatlersin voitti pankkiiri Andris Bērziņš.

Zatlers perusti heinäkuussa 2011 Reformipuolueen (Zatlera reformu partija), josta tuli vuoden 2011 parlamenttivaaleissa toiseksi suurin.

Lähteet
-------

* Prezidenta amata kandidāta Valda Zatlera CV
* Zatlers ir prezidents (Arkistoitu – Internet Archive) (TVNET/LETA)
* Coalition candidate announced (Baltic Times)
* Surgeon and judge square off in round one of Latvia’s presidential ballot (Baltic Times)
* Zatlers takes the helm (Baltic Times)

### Viitteet

1. ↑  TI Latvia Asks KNAB, VID To Explain Whether Valdis Zatlers Could be Charged With Criminal Offences for Accepting Payments, Other Benefits From Patients
2. ↑  Zatlers samaksājis 250 latu sodu par neprecizitātēm ienākumu deklarācijā (www.DELFI.lv)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valdis Zatlers** Wikimedia Commonsissa

Latvian vaakunaLatvian presidentit
Anatolijs Gorbunovs (1991–1993)\* | Guntis Ulmanis  (1993–1999) | Vaira Vīķe-Freiberga (1999–2007) | Valdis Zatlers (2007–2011) | Andris Bērziņš (2011–2015) | Raimonds Vējonis (2015–2019) | Egils Levits (2019–2023) | Edgars Rinkēvičs (2023–) \* Korkeimman neuvoston puhemies

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia

 |

 |
**Valdosaurus** oli varhaisliitukaudella 142–121 miljoonaa vuotta sitten elänyt kasvinsyöjädinosaurus. Sen fossiileita on löydetty Englannista. Fossiileita on löydetty myös Romaniasta ja Nigeristä, mutta joitakin niistä on myöhemmin luokiteltu muiden dinosaurusten fossiileiksi. *Valdosauruksen* arvioitu maksimipituus on kolme metriä ja paino 60 kilogrammaa.

Fossiilit ja löytäminen
-----------------------

Ensimmäiset *Valdosauruksen* jäänteet, kaksi reisiluuta, löydettiin Wightsaarelta vuonna 1868. Niitä pidettiin aluksi nuoren *Iguanodonin* jäänteinä. Vuonna 1869 Thomas Henry Huxley nimesi jäänteet *Hypsilophodonin* jäänteiksi. Yli sadan vuoden kuluttua, vuonna 1975 Peter Galton nimesi dinosauruksen *Dryosaurukseksi* ja lajin *Dryosaurus canaliculatukseksi*. Kaksi vuotta myöhemmin dinosaurus sai nykyisen nimensä, kun Galton vaihtoi nimeksi *Valdosaurus*.

Tämän jälkeen *Valdosauruksen* jäänteitä on löytynyt muualta maailmasta, mukaan lukien Nigeristä löytyneet *Valdosauruksen* luut, joiden mukaan dinosaurukselle nimettiin uusi laji, *Valdosaurus nigeriensis* vuonna 1982. Galton vaihtoi nimeksi *Elrhazosaurus*, ja totesi että Englannin ulkopuolelta löydetyt "Valdosauruksen" jäänteet eivät kuulu *Valdosaurukselle*. Nykyisin *Valdosaurus* tunnetaan usean yksilön jäänteistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Valdosaurus *The Dino Directory*. Natural History Museum. Viitattu 10.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Valdosaurus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 10.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  VALDOSAURUS *DinoChecker*.  9.12.2009. Viitattu 10.4.2017. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1617586
* Fossilworks: 38733
* GBIF: 4823068
* IRMNG: 1200080

 |

 |
Nahitan Nández vuonna 2015.
**Nahitan Nández** (s. 28. joulukuuta 1995 Punta del Este) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria ja pelaa myös Uruguayn maajoukkueessa.

Nández edusti kotimaansa pääsarjassa Peñarolia kausina 2014–2017 ja naapurimaansa Argentiinan pääsarjassa Boca Juniorsia kausina 2017–2019. Elokuussa 2019 hän siirtyi italialaisseura Cagliariin, jossa hän on pelannut 25 Serie A -ottelua ja tehnyt maalin lokakuussa 2019 Torinoa vastaan tasapeliin päättyneessä vierasottelussa.

Nández pelasi Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa ikäluokan MM-kilpailuissa 2015 joukkueen kapteenina. Uruguayn A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2015 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Uruguayn kaikki viisi ottelua, joista neljä kertaa avauskokoonpanossa. Uruguay ylsi puolivälieriin, joissa se hävisi Ranskalle. Copa Américassa 2019 Nández pelasi joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. Hän on toukokuun 2020 loppuun mennessä pelannut 31 A-maaottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole maaotteluissa tehnyt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nahitan Nández Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Suttung ja kääpiöt riutalla. Louis Huardin piirros.
**Suttung** (muinaisnorjaksi *Suttungr*) on skandinaavisessa mytologiassa jotuni eli jättiläinen, jolla oli hallussaan runouden sima. Kun kääpiöt Fjalarr ja Galarr murhasivat hänen vanhempansa, Suttung otti kääpiöt, vei heidät merelle ja asetti heidät riutalle, joka peittyi nousuveden aikaan. Kääpiöt anoivat silloin armoa ja tarjosivat sovituksena Suttungin vanhempien murhasta arvokasta simaa. Suttung suostui ja vei siman kotiin, missä hän kätki sen kammioon Hnitbjörg-vuoren sisään ja asetti tyttärensä Gunnlodin vartioimaan sitä.

Kääpiöiden valmistama juoma oli runouden simaa, joka antoi juojilleen runouden ja viisauden lahjan. Aasojen johtaja Odin alkoi himoita sitä. Odin porasi tiensä kallion läpi ja vietteli Suttungin tyttären Gunnlodin, joka antoi siman Odinille. Odin joi kaiken siman ja lähti sen jälkeen lentämään kotkan muodossa Asgårdiin.

Suttung oli kuitenkin huomannut petoksen, ja hänkin muutti itsensä kotkaksi. Suttung alkoi tavoittaa Odinia. Kun aasat näkivät Odinin lähestyvän Asgårdia, he laittoivat pihalle valmiiksi vateja. Odin sylki niihin siman. Suttung oli kuitenkin saada Odinin kiinni, ja siitä säikähtäneenä Odin virtsasi osan simasta. Tätä kutsutaan kehnojen riimittelijöiden osaksi. Vateihin kerättyä simaa annettiin jumalille sekä niille ihmisille, joilla oli runouden lahja. Runoutta kutsutaankin Odinin saaliiksi ja lahjaksi sekä jumalten juomaksi. Käsitettä "Suttungin sima" käytetään usein runouden parafraasina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suttungr *Encyclopedia Mythica*. Viitattu 7.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Suttung *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 7.11.2020.
**Lenísio Teixeira Júnior** (eli **Lenísio**; s. 23. lokakuuta 1976 Cuiabá) on brasilialainen uransa jo päättänyt futsalpelaaja. Hän edusti Brasilian futsalmaajoukkuetta vuodet 1999-2008 ja voitti yhden MM-kullan vuonna 2008 ja yhden MM-hopean vuonna 2000. 

Vuoden 2008 MM-kisoissa Lenísio palkittiin Bronze Shoella eli kisojen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnolla. Pelipaikaltaan Lenísio oli pivot. Seuratasolla Lenísio pelasi vuodet 2001-2007 Espanjassa. ElPozo Murciassa pelatessaan Lenísio voitti kahdesti Primera División de Futsalin maalikuninkuuden. Vuonna 2007 Lenísio voitti Brasilian maajoukkueen kanssa kultaa Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta.

Lenísio lopetti uransa vuonna 2012 kotimaansa Poker/PEC:issä. Hän teki 17 MM-ottelussa yhtä monta maalia. Lenísion pikkuveli Vinícius on myös futsalin maailmanmestari.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Tämä on **luettelo Galician kuninkaista**. Galician kuningaskunta oli olemassa 410–585. Tämän jälkeen Galicia on ollut itsenäisenä muutamaan lyhyeen otteeseen.

Sveebiläiset kuninkaat
----------------------

Ensimmäinen sveebiläinen dynastia
* Hermerik (409–438)
* Rekhila (438–448)
* Rekhiarius (448–456)
* Aioulf (456–457)

**Sisällissota (457–469)**, useita samanaikaisia kuninkaita

* Maldras (457–460)
* Framta (457)
* Richimund (457–464)
* Frumar (460–464)
* Remismund (464–464)

Interregnum (469–550)
* Hermeneric
* Veremund
* Theodemund

Toinen sveebiläinen dynastia
* Chararic (550–558)
* Ariamir (558–561)
* Theodemar (561–570)
* Miro (570–583)
* Eboric (583–584)
* Andeca (584–585)
* Malaric (585)

Muut kuninkaat
--------------

* Ordoño II (910–914)
* Bermudo II (982–984)
* García II (1065–1072)

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:List of Galician monarchs
**Mad Season** oli yhdysvaltalainen grunge- ja vaihtoehtorock-yhtye. Sen perusti vuonna 1994 Seattlessa Yhdysvalloissa kolme tunnettua yhtyeen jäsentä, Alice In Chainsin, Pearl Jamin ja Screaming Treesin. Mad Season ehti julkaista urallaan yhden albumin, *Aboven*, joka ilmestyi vuonna 1995. Yhtyeen kappaleita on muun muassa "River Of Deceit".

Historia
--------

Pearl Jamin Mike McCready, Screaming Treesin  Barret Martin ja John Baker Saunders olivat yhtyeen perustajajäsenet. He kirjoittivat yhdessä sellaiset kappaleet kuin "Wake Up" ja "River Of Deceit", jotka päätyivät myöhemmin Mad Seasonin albumille. McCready pyysi lopulta Layne Staleyn Alice In Chainsista mukaan kuvioihin täyttämään laulajan paikan.

Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa lokakuussa 1994 The Crocodile Cafessa Seattlessa, josta seurasi kaivattua suosiota. Näihin aikoihin yhtye kutsui vielä itseään nimellä *The Gacy Bunch*.

Tammikuussa 1995 yhtye esiintyi Pearl Jamin Self-Pollution -radiolähetyksessä, esittäen kappaleet *Lifeless Dead* ja *I Don't Know Anything*. Tästä seurasi vielä enemmän suosiota ja lopulta jäsenet päätyivät studioon levyttämään ainoaksi jäänyttä albumiaan, samalla vaihtaen nimensä Mad Seasoniksi. Albumin levyttämiseen kutsuttiin mukaan myös Screaming Treesin laulaja ja keulakuva Mark Lanegan, joka esiintyy kappaleella *Long Gone Day*. *Above* saavutti lopulta sijan 24. Billboard 200-listalla myyden kultaa samana vuonna Yhdysvalloissa.

Mad Season meni tauolle kevään 1995 keikkailujen jälkeen, jäsenien keskittyessä enemmän muihin yhtyeisiinsä. Samana vuonna julkaistiin vielä konserttitaltiointi *Live At The Moore Theatre*, joka soitettiin Seattlen Moore Theatherissa 29. huhtikuuta 1995. Tämän jälkeen Mad Season käytännössä lopetti toimintansa. Kitaristi McCready yritti saada yhtyeen jälleen toimintaan vuonna 1997, mutta laulaja Layne Staleyn terveys oli huumeiden käytön seurauksena jo siinä vaiheessa niin huono ettei uudelleenlämmittelystä tullut mitään. 

Myöhemmin samana vuonna McCready kutsui albumilla laulajana vierailleen Laneganin päälaulajaksi Staleyn tilalle, samalla yhtye vaihtoi nimensä Disinformation-nimiseksi. Erinäisten kiireiden vuoksi tästäkään kokoonpanosta ei tullut valmista, ja viimeinen naula Mad Seasonin/Disinformationin arkkuun lyötiin, kun yhtyeen basisti John Baker Saunders kuoli heroiinin yliannostukseen vuonna 1999. Kolme vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2002 Staley kuoli niin ikään huumeisiin, heroiinin ja kokaiinin yliannostukseen.

Kokoonpano
----------

* Layne Staley - Laulu
* Mike McCready - Kitara
* John Baker Saunders - Basso
* Barrett Martin - Rummut
* Mark Lanegan - Laulu
* Skerik - Saksofoni, lyömäsoittimet

Diskografia
-----------

Layne Staleyn suunnitteleman Above-albumin etukansi
### Albumit

* *Above* (14. maaliskuuta 1995)

### Singlet

* *River Of Deceit* (1995)
* *I Don't Know Anything* (1995)
* *Long Gone Day* (1995)

### Videot

* *Live at the Moore* (VHS, 1995)

### Muut julkaisut

* *Working Class Hero: A Tribute To John Lennon* (kappale *I Don't Wanna Be A Soldier*)

Videot
------

* *Live At Moore Theatre* (1995)
**Kristuksen ylösnousemuksen kirkko** (valkoven. Свята-Васкрасенскі сабор, *Svjata-Vaskrasenski sabor*, ven. Храм в честь Воскресения Христова,  *Hram v tšest Vokresenija Hristova* eli ven. Свято-Воскресенский собор, *Svjato-Voskresenski sobor*) Brestissä on yksi Valko-Venäjän suurimmista kirkkorakennuksista. Kokonaisuuteen sisältyy kaksi kirkkoa ja suuri kellotorni. Molempien kirkkojen ollessa käytössä rakennukseen sopii noin 5 000 henkeä.

Pääsisäänkäynti Kristuksen ylösnousemuksen kirkon rakennukseen tapahtuu kellotornin läpi kirkkomaalle ja portaat nousten päärakennukseen. Kirkkomaalle ja päärakennukseen ja rakennuksesta pois pääsee myös pihalla olevan sivuportin kautta. Rakennuksen sisällä eteisestä pääsee kellonajasta tai päivästä riippuen yhteen tai kahteen kirkkoon.

Kirkkorakennus on pystytetty slaaviperinteen mukaisesti sodassa saavutetun voiton kunniaksi. Kristuksen ylösnousemuksen kirkko pystytettiin Suuressa isänmaallisessa sodassa (2. maailmansodassa) saavutetun voiton 50-vuotispäivän kunniaksi ja se on seurakuntaa johtaneen pappi ja sotaveteraani J. Parfjanjukin ohjauksessa suunniteltu uudisrakennus. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1993 ja ne saatiin valmiiksi vuonna 2001.

Pohjakerroksessa on vuonna 1995 käyttöön vihitty **alakirkko**, joka on nimetty **kazanilaisen Jumaläidin ikonin mukaan**. Rakennuksen pääkirkon vihki patriarkka Aleksi vuonna 2002 ja kirkko nimettiin Kristuksen ylösnousemuksen mukaan. Yläkirkon arvokkaimpana esineenä pidetään Lesnjanyn (?) Jumaläidin ikonia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Svjato-Voskresenski sobor Valko-Venäjän ortodoksinen arkkitehtuuri -sivusto, hram.by. Viitattu 6.9.2013. (valkovenäjäksi) ja (venäjäksi)
2. 1 2  Sost. S.R. Belijan, per. na angl. jaz. (englanniksi kääntänyt) A.A. Tsarikovoi: *Nasledije pravoslavnoi Belarusi. The Orthodox Heritage of Belarus.*, s. 28-31/256 kuvaavat Brestin Kristuksen ylösnousemuksen kirkkoa. Valko-Venäjän ortodoksinen kirkko ja OOO Harvest, Minsk, 2011. ISBN 978-985-511-337-0. (venäjäksi) ja (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* "Hram mojego serdtsa": Kirkon julkisivun kunnostus (venäjäksi)
* g. Brest, Belarussija (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Jeesuksen Kristuksen kirkko** (engl. *The Church of Jesus Christ*) on eräs pienimmistä myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvista uskonnollisista yhdyskunnista. Yhteisö on saanut lisänimensä Alpheus Cutlerilta, joka oli eräs Joseph Smithin aikaisia Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon johtavia jäseniä. Hän kuului Nauvoon kaudella kirkon korkeaan neuvostoon. Nykyään kirkkoon kuuluu vain parisenkymmentä jäseniä ja sillä on yksi pieni seurakunta Independencessä, Missourissa Yhdysvalloissa.

Hieman ennen kuolemaansa 27. kesäkuuta 1844 Joseph Smith lähetti Cutlerin tekemään lähetystyötä "laamanilaisten" eli intiaanien keskuuteen. Kun Brigham Young päätti johdattaa johtamansa yhteisön länteen, kohti Ison Suolajärven laaksoa, nykyistä Utahia, hän kutsui myös Cultlerin mukaansa. Tämä kuitenkin kieltäytyi, koska hän halusi saattaa loppuun intiaanien parissa tekemänsä lähetystyön. Tämä johti Cutlerin ja Youngin välien rikkoutumiseen. Cutler järjesti oman kirkkonsa, Smithin perustaman kirkon alkuperäisen nimen mukaan nimetyn "Kristuksen kirkon", Mantissa, Iowassa 19. syyskuuta 1853. Virallisesti yhteisö selittää, että Joseph Smith järjesti Kristuksen kirkon 6. huhtikuuta 1830 ja Cutler järjesti sen hajaannuksen jälkeen uudelleen 1853.

1860-luvulla Reorganisoidun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon lähetyssaarnaajia saapui cutlerilaisten yhteisöön. He selittivät Joseph Smithin pojan Joseph Smith III:n olevan profeetan oikea seuraaja, jolloin suuri osa cutlerilaisista kääntyi Reorganisoidun kirkon jäseniksi. Hieman ennen Cutlerin kuolemaa 10. elokuuta 1864 hänelle uskolliset kirkon jäsenet muuttivat Clitheralliin, Minnesotaan, koska Cutler oli nähnyt asiaa koskevan näyn. Huomattava osa heistä kääntyi kuitenkin Reorganisoidun kirkon jäseniksi. 1928 jäljelle jääneet Cutlerin seuraajat muuttivat Independenceen, Missouriin. 

Opillisesti cutlerilaiset seuraavat pitkälti Smithin kauden ilmoituksia. He eivät ole koskaan pitäneet moniavioisuuden lakia Jumalan ilmoituksena. Sen sijaan he noudattavat MAP-kirkon alkuaikoina käytössä ollutta omaisuuden yhteyttä eli "Eenokin järjestystä". Cutlerilaisilla on myös käytössään Nauvoon kauden endaumenttiseremonia, jonka he tosin panevat temppelin puuttuessa toimeen kirkossaan. Cutlerilaiset eivät kuitenkaan usko Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon tavoin iankaikkisen edistymisen lakiin, eli että Jumala on joskus ollut ihmisen kaltainen, ja että ihmisellä on mahdollisuus kehittyä jumalaksi.

Cutlerilaisten Jeesuksen Kristuksen kirkko hyväksyy pyhiksi kirjoituksikseen Raamatun Joseph Smithin Innoitettuna käännöksenä, Mormonin kirjan sekä Oppi ja liitot-kirjan vuoden 1846 versiona. Kallisarvoista helmeä ei sinällään pidetä pyhänä kirjoituksena, mutta sen sisältämät Mooseksen kirja sekä Smithin innoitettu käännös Matteuksen evankeliumin 24. luvusta sisältyvät kirkon käyttämään Raamattuun. Uskonkappaleita ei pidetä sinällään inspiroituina tai sitovina, mutta käytännössä ne tiivistävät cutlerilaisten uskon sisällön.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkon virallinen kotisivu, jossa nykyisin vain etusivu
**Susanne "Susa" Matson** (s. 21. helmikuuta 1969) on suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.

Matson aloitti kilpatanssin harrastamisen kymmenvuotiaana ja kuului amatööriaikanaan Suomen maajoukkueeseen. Hän ja monivuotinen parinsa Santtu Otsamo siirtyivät ammattilaisiksi vuonna 1998. Vakiopainoitteisen kilpauransa jälkeen hän on muun muassa toiminut opettajana helsinkiläisessä Studio High Heelsissä. Hän on tanssiryhmä High Heelsin perustajajäsen.

Matson on ollut mukana MTV3:n *Tanssii tähtien kanssa* -ohjelmassa kahdeksalla tuotantokaudella. Vuonna 2008 hänen parinsa oli Nicke Lignell, 2009 Wilson Kirwa, 2010 Jethro Rostedt, 2011 Veeti Kallio, 2012 Risto Kaskilahti, 2013 Juhani Tamminen, 2014 Kaj Kunnas ja 2017 Jarkko Tamminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Susa Matson *HighHeels.fi*.  Arkistoitu 24.5.2013. Viitattu 15.10.2013.
2. ↑  Vesala, Raija: "Periksi ei anneta".  *Seura*, 26.9.2013, s. 7–10.
3. 1 2  Nicke Lignell ja Susa Matson *MTV3.fi*.  2008. Viitattu 15.10.2013.
4. ↑  Tanssinopettaja, -koreografi ja -tuomari Santtu Otsamo *DanceCare.fi*.  Arkistoitu 15.10.2013. Viitattu 15.10.2013.
5. ↑  Wilson Kirwa & Susa Matson *MTV3.fi*.  2009. Viitattu 15.10.2013.
6. ↑  Jethro Rostedt & Susa Matson *MTV3.fi*.  2010. Viitattu 15.10.2013.
7. ↑  Veeti Kallio & Susa Matson *MTV3.fi*.  2011. Viitattu 15.10.2013.
8. ↑  Risto Kaskilahti & Susa Matson *MTV3.fi*.  2012. Viitattu 15.10.2013.
9. ↑  Tami Tamminen & Susa Matson *MTV3.fi*.  2013. Viitattu 15.10.2013.
10. ↑  Kaj Kunnas & Susa Matson *MTV3.fi*.  2014.  Arkistoitu 22.11.2014. Viitattu 19.10.2014.
**Susan W. Brooks** (s. 25. elokuuta 1960 Auburn, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän toimi vuoden 2013 alusta vuoden 2021 alkuun Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Indianan 5. vaalipiiristä.

Ura
---

Brooks on koulutukseltaan juristi. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon Indianan yliopistossa vuonna 1985 ja työskenteli vuoteen 1997 puolustusasianajajana. Hän on toiminut myös liittovaltion syyttäjänä, presidentti George W. Bushin nimitettyä hänet vuonna 2001 Indianan eteläiseen piirioikeuteen. Hän oli tehtävässä vuoteen 2007.

Lakialan töiden lisäksi Brooks on muun muassa toiminut Indianapolisin apulaispormestarina vuosina 1998–1999, Stephen Goldsmithin ollessa pormestari, sekä Ivy Tech Community Collegen neuvonantajana ja varapresidenttinä vuosina 2007–2011. Vuonna 2012 hän pyrki ja tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Indianan 5. vaalipiiristä. Brooks voitti ensin republikaanien toukokuisessa esivaalissa niukasti entisen kongressiedustajan David McIntoshin ja myöhemmin marraskuun varsinaisessa vaalissa selvällä, yli kahdenkymmenen prosenttiyksikön erolla demokraattien ehdokkaan Scott Resken.

Brooks on toiminut vuosinaan edustajainhuoneessa muun muassa sen eettisen valiokunnan puheenjohtajana kaudella 2017–2019.

Yksityiselämä
-------------

Susan Brooks asuu Carmelissa, Indianassa yhdessä aviomiehensä Davidin kanssa. Parilla on kaksi aikuista lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Full Biography *susanwbrooks.house.gov*.  Arkistoitu 29.11.2020. Viitattu 1.5.2019. (englanniksi)
2. 1 2  BROOKS, Susan, (1960 - ) *Biographical Directory of the United States Congress*. Viitattu 10.2.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Alumni Spotlights: Susan L. Brooks, J.D. '85 *mckinneylaw.iu.edu*.  Arkistoitu 30.4.2019. Viitattu 30.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Brilliant, Jeremy: Brooks edges out McIntosh in Indiana fifth district GOP primary *WTHR.com*.  8.5.2012.  Arkistoitu 30.4.2019. Viitattu 30.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Indiana - Election 2012 *The New York Times*. Viitattu 10.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* / Susan Brooks Facebookissa
* Susan Brooks Twitterissä

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Kuznetskin vaakuna.
**Kuznetsk** (ven. Кузне́цк) on kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suran sivujoen Trujevin varrella 121 kilometriä Penzasta itään. Kaupunki on Kuznetskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kuznetskin kautta kulkee Penzan ja Syzranin välinen rautatie. Asukkaita on 87 700 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta tunnettiin 1600-luvun lopulta lähtien nimellä *Trujevo-Naryškino*. Vuonna 1780 siitä tuli Kuznetskin kaupunki ja Saratovin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Kaupunki oli tunnettu sepistään, joista se on saanut nimensä (ven. *kuznets* ’seppä’). Nykyään Kuznetskissa on mm. kone- ja laiteteollisuutta, huonekalutehdas, jalkinetehdas, ompelimo sekä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 225. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 25.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 226. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuznetskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Kuzovin luonnonsuojelualue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Vienan Kemin kaupungin edustalla Vienanmeren Äänislahdessa.Venäjä |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
ven. Природный заказник регионального значения "Кузова" |
| Tyyppi | 
Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueetView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
18. heinäkuuta 1991View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kuzovin luonnonsuojelualue** (ven. Природный заказник регионального значения "Кузова", *Prirodnyi zakaznik regionalnaja znatshenia "Kuzova"*) on "alueellisesti merkittävä" saaristoa suojeleva luonnonsuojelualue Vienan Kemin kaupungin edustalla Vienanmeren Äänislahdessa. Hallinnollisesti alue on osa Karjalan tasavallan Kemin piiriä.

Suojelualue käsittää noin 40,0 km² alueen, josta 10,0 km² on maa-aluetta ja loput merta. Käytännössä kyse on ryhmästä kallioisia saaria merellä Vienan Kemin edustalla. Alue on tärkeä vesilintujen pesimäpaikka ja se kuuluu Ramsarin sopimuksen perusteella suojeltuihin kosteikkoalueisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  9.2.2013: Ostrova Onežkogo zaliva Belogo morja – Острова Онежского Залива Белого Моря *Wetlands.oopt.info*.  Arkistoitu. Viitattu 211.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuzovin luonnonsuojelualue** Wikimedia Commonsissa

Kuzovin luonnonsuojelualue sijaitsee Vienan Kemin edustalla  
Kuzovin luonnonsuojelualue sijaitsee Vienan Kemin edustallaKuzovin luonnonsuojelualueKuzovin luonnonsuojelualue sijaitsee Vienan Kemin edustalla.
**Kuzma Jakovlevitš Gorbunov** (ven. Кузьма́ Я́ковлевич Горбуно́в; 10. marraskuuta 1903 Simbirskin läänin Syzranin kihlakunnan Panšinon kylä – 22. maaliskuuta 1986 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Kuzma Gorbunov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi kirkkokoulun ja työkoulun ja työskenteli sanomalehdessä. Gorbunovin ensimmäinen runo ilmestyi vuonna 1919 ja ensimmäinen kertomuskokoelma *Šefovy sapogi* vuonna 1925. Hänet teki tunnetuksi Maksim Gorkin kiittämä romaani *Jäänlähtö* (*Ledolom*, 1929), jota pidettiin yhtenä nuoren neuvostokirjallisuuden merkkiteoksista. Sen aiheena on maaseudun luokkataistelu. Maaseudun lisäksi Gorbunov kirjoitti toisesta maailmansodasta ja toimi kääntäjänä.

Suomennettu teos
----------------

* *Jäänlähtö: romaani*. Suom. Herman Laukkanen. Leningrad: Kirja, 1931.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Russkije sovetskije pisateli-prozaiki: Biobibliografitšeski ukazatel, tom 1*, s. 562. Leningrad: Publitšnaja biblioteka imeni M. Je. Saltykova-Štšedrina, 1959.
2. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *Fundamentalnaja elektronnaja biblioteka Russkaja literatura i folklor*. Viitattu 20.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Al-Imam as-Sadiqin moskeija, johon isku kohdistettiin
**Kuwaitin vuoden 2015 moskeijaisku** oli šiiamuslimien Imam Sadiq -moskeijaan, Kuwaitin kaupungin itäpuolelle 26. kesäkuuta 2015 tehty itsemurhapommitus. Kuolonuhrien määrä oli ainakin 27 ja haavoittuneiden yli 227. Pommituksen toteuttaja oli Saudi-Arabian kansalainen Fahd Suleiman Abdulnmohsen al-Qaba'a (Abu Suleiman al-Muwahed). Isis oli teosta vastuun.[1][2]

Kuwaitin pääministeri Sheikh Jaber al-Mubarak al-Sabah julisti teon hyökkäykseksi maan kansallista yhtenäisyyttä vastaan ja Kuwaitin hyökkääjiä vahvemmaksi.[2] Interpol tarjosi täyden tukensa maan viranomaisille.[3]

Syyskuussa 2015 iskusta langetettiin seitsemän kuolemantuomiota. Kahdeksalle muulle annettiin 2–15 vuoden mittaiset vankeusrangaistukset, ja 14 syytettyä vapautettiin syytteistä. Tuomarina toimi Mohammad al-Duaij. Syytettyinä oli kuwaitilaisten lisäksi saudiarabialaisia, pakistanilaisia, Kuwaitin kansalaisuudettomia biduneita ja yksi kansalaisuudeltaan tuntematon pakoilija.[1]

Kuwaitin vuoden 2015 moskeijaiskun kanssa samana päivänä tehtiin terrori-iskut Tunisiassa, Somaliassa[3] ja Ranskassa. Meneillään tekojen aikaan oli ramadan. Isikseen liittyvät ryhmittymät olivat tehneet perättäisinä perjantaina iskuja šiiamoskeijoihin myös Saudi-Arabiassa toukokuussa 2015. Vastaavia iskuja toteutettiin Jemenissä ja Irakissa.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuwait mosque attack: Seven sentenced to death BBC News
2. 1 2  27 killed in ISIS attack on Kuwait mosque Al Arabiya English
3. 1 2  INTERPOL offers full support following terror attacks in France, Tunisia, Kuwait and Somalia Interpol
**Yrjö Tyynelä** (1. marraskuuta 1907 Impilahti – 15. marraskuuta 1977 Jyväskylä) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tyynelän vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Tyynelä, aiemmin Feodor Ivanovits Porfiljajeff, ja talollisen tytär Outi Aalto, aiemmin Jevdokija Aleksandrovna Vasiljevna. Hänen puolisonsa vuodesta 1931 oli Edith Esteri Reinikainen. Tyynelä kävi kansakoulun ja yhden talven kestäneen iltakauppakoulun kurssin Sortavalassa, samoin kuin useita liikealan kursseja. Hän oli kauppias Aleks Ignatiuksen kauppa-apulainen Pitkärannassa, Impilahdella ja Sortavalassa 1922–1926, Pitkärannan myymälän hoitaja 1926–1931, Toiminimi Y. Tyynelän omistaja Sortavalassa 1931–1932, Pitkärannassa 1932–1939, Vaajakoskella 1940–1946 ja Jyväskylässä 1946–1949 sekä Tavaratalo Tyynelä Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1949. Tyynelä oli myös Oy Savo-Karjalan Tukkuliikkeen ja Keskon osakas.

Hänellä oli useita liike-elämän luottamustehtäviä. Molempiin sotiin osallistunut Tyynelä oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1971. Yrjö Tyynelän kuoleman jälkeen Tavaratalo Tyynelän toimitusjohtajana toimi Edith Tyynelä, joka oli siihen asti toiminut Tyynelän kaupallisena johtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Tyynelä *Biografiasampo*. Viitattu 31.10.2022.
2. 1 2  Kuolleet.  *Uusi Suomi*, 18.11.1977, nro 311, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 31.10.2022.
**Yrjö Tykkyläinen** (20. heinäkuuta 1925 Eno – 22. elokuuta 2000 Lappeenranta) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tykkyläisen vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Tykkyläinen ja emäntä Riitta Alina Tirronen ja puoliso vuodesta 1947 Riitta Nousiainen. Tykkyläinen tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta 1946 ja valmistui merkonomiksi Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1948. Kauppateknikko hänestä tuli 1953. Tykkyläinen oli Oy Vuoksenniska Ab:n työsuunnittelija Imatralla 1948–1952, Osuusliike Liiton konttoripäällikkö Kotkassa 1952–1953 sekä Lappeenrannan Seudun Osuusmeijerin, vuodesta 1955 Lappeenrannan Ympäristön Osuusmeijeri ja vuodesta 1984 Etelä-Karjalan Osuusmeijeri, konttoripäällikkö 1953–1956 ja toimitusjohtaja 1956–1988.
Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1961–1966, minkä lisäksi hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sotilasarvoltaan Tykkyläinen oli reservin korpraali. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1979.

Lähteet
-------

1. 1 2  Talka, Anu: Kauppaneuvos Yrjö Tykkyläinen (1925–2000). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 30.11.2022.
2. 1 2  Yrjö Tykkyläinen *Biografiasampo*. Viitattu 30.11.2022.
3. ↑  Arvonimet.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 18.12.1979, nro 147, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.11.2022.
**Yrjö Johannes Viitasaari** (s. 6. kesäkuuta 1941 Lapua) on suomalainen kenraalimajuri evp.

Viitasaari syntyi tarkastaja Arvo Viitasaaren ja Erika Ruuthin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Liisa Rodas. Myös heidän pojastaan Markusta (s. 1969) tuli ammattiupseeri.

Viitasaari tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1961, Kadettikoulusta hän valmistui 1965 ja Sotakorkeakoulusta 1975. Viitasaari toimi opetusupseerina ja komentotoimiston päällikkönä Kaartin pataljoonassa 1965–1967, toimistoupseerina Viestikoelaitoksella 1967–1973, Pääesikunnan opetusosastolla toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1975–1980 ja apulaissotilasasiamiehenä Moskovassa 1980–1983. Pääesikunnan tiedusteluosaston toimistoesiupseeri ja toimistopäällikön sijainen hän oli 1983–1985 ja Viestikoelaitoksen johtaja 1985–1988. Pääesikunnan tiedusteluosaston päällikkönä Viitasaari toimi 1989–1990 ja tiedustelupäällikkönä vuodesta 1990. Tästä tehtävästä Viitasaari jäi eläkkeelle vuonna 2001.

Viitasaari ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1964, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1985, everstiksi 1990, prikaatikenraaliksi 1996 ja kenraalimajuriksi 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 836. Viitasaari, Yrjö Johannes. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
2. ↑  Holmström merivoimien komentajaksi Esko Illin jälkeen  23.5.2001. Puolustusministeriö.  Arkistoitu 12.3.2017. Viitattu 10.3.2017.
***Pseudo-nitzschia*** on meressä elävä planktoninen piilevien suku, joka sisältää joitakin lajeja, jotka kykenevät tuottamaan neurotoksista hermomyrkkyä, domoiinihappoa. Myrkky tunnetaan myös ASP-toksiinina, ja se aiheuttaa häiriöitä hermostossa. Tällä hetkellä tunnetaan 54 lajia, joista 26 on osoitettu tuottavan DA: ta. Alun perin oletettiin, että vain panssarisiimaeliöt voisivat tuottaa haitallisia levätoksiineja, mutta tämä osoittautui vääräksi, kun *Pseudo-nitzschian* kuolemia aiheuttanut leväkukinta tapahtui vuonna 1987 Kanadan prinssi Edwardin saarten lahtien vesissä ja aiheutti ASP: n puhkeamisen. Yli 100 ihmistä sai myrkytyksen syötyään saastuneita simpukoita, joista kolme ihmistä kuoli. Sittemmin leväkukinnat ovat olleet tyypillisiä rannikkovesissä ympäri maailmaa, ja niiden yleistyminen on yhteydessä kasvaviin meren ravinnepitoisuuksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Pseudo-nitzschia* (TSN 584561) *itis.gov*. Viitattu 29.9.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q891709
* Wikispecies: Pseudo-nitzschia
* AlgaeBase: 44450
* EoL: 13279
* GBIF: 2628755
* iNaturalist: 326230
* IRMNG: 1118466
* ITIS: 584561
* NBN: NHMSYS0021057985
* NCBI: 41953
* NZOR: 2610f37e-3d70-4ccf-9aad-99de3b751968
* WoRMS: 149151

 |

 |
Pseudopunakuviotekniikalla koristeltu amfora, n. 480–450 eaa.
**Pseudopunakuviokeramiikka** viittaa antiikin aikaiseen etruskilaiseen keramiikkaan, joka jäljitteli kreikkalaista punakuviokeramiikkaa. Aidossa punakuviokeramiikassa koristelun punaiset hahmot oli tehty jättämällä vaasin savipohja maalaamatta tummalla, jolloin hahmot jäivät polttamisen jälkeen punaiseksi. Pseudopunakuviokeramiikassa hahmot sen sijaan maalattiin punaisella maalilla tummalle tai vaaleammalle taustalle.

Esimerkkejä
-----------

* Krateeri, n. 480–450 eaa.Krateeri, n. 480–450 eaa.
* Amfora, 400-luku eaa.Amfora, 400-luku eaa.
* Skyfos, n. 450–400 eaa.Skyfos, n. 450–400 eaa.
* Malja, 200-luku eaa.Malja, 200-luku eaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Punakuviokeramiikka, pseudopunakuviokeramiikka", *Antiikin käsikirja*, s. 468, 470. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **pseudopunakuviokeramiikka** Wikimedia Commonsissa
Sjumsin piiri Udmurtian kartalla.
**Sjumsin piiri** (ven. Сюмси́нский райо́н, *Sjumsinski raion*, udmurtiksi Сюмси ёрос, *Śumśi joros*) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1789,0 neliökilometriä. Asukkaita on 13 400 henkeä (vuonna 2010).

Sjumsin piiri sijaitsee Udmurtian länsiosassa. Se rajoittuu koillisessa Seltyn, idässä Uvan ja etelässä Vavožin piireihin sekä lännessä ja luoteessa Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 70 % on metsää. Tärkein joki on Kilmez. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka ja sora.

Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Dmitrošur, Gura, Gurtlud, Kilmez, Muki-Kaksi, Orlovskoje, Sjumsi ja Vaskino. Hallinnollinen keskus on Sjumsin kylä.

Asukkaista 55 % on venäläisiä, 37 % udmurtteja ja 3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin läpi kulkee Kazanin, Permin ja Jekaterinburgin välinen Siperian maantie. Iževskiin on maantieyhteys Uvan ja Nylgan kautta. Eteläosan kautta kulkee Iževskin, Uvan ja Kilmezin taajaman välinen rautatie. Tärkeimmät elinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus. Lisäksi on turvetuotantoa ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja pellavan viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Znamja*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 667. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. 1 2  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sjumsin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Udmurtian hallinnollinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirikunnat | **Iževsk** (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk |
| Piirit | Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo |