recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo sarjakuvahahmosta. Kirja- ja pelihahmosta kertoo artikkeli Masa Mainio.*
Matti ja Jussi kohtaavat piirtäjänsä. Seura 36/1952. Alkuperäinen strippi ilmestyi 25.2.1951 © H.C. Fisher.
**Matti Mainio ja Jussi Juonio** (engl. *Mutt and Jeff*) on yhdysvaltalainen sanomalehtisarjakuva, strippi, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 1907 ja jatkui vuoteen 1982. Sarjakuvan loi Harry Conway "Bud" Fisher, mutta suurimman osan aikaa (1932–1980) sitä piirsi Al Smith. Muita tekijöitä ovat olleet Ken Kling, Ed Mack ja George Breisacher.*lähde?*

Stripin nimi oli alkujaan *A. Mutt* ja se ilmestyi San Francisco Chroniclen urheilusivuilla. Augustus Mutt (Matti Mainio) oli pitkän hontelo, raviradoilla viihtyvä hahmo, mutta sarjan luonne muuttui, kun hän tapasi mielisairaalapotilas Jeffin (Jussi Juonio) 27. maaliskuuta 1908. Jeff kuvitteli olevansa raskaansarjan maailmanmestari James J. Jeffries, josta hänen nimensäkin juontaa. Alussa hyvinkin riehakas ja ronski sarjakuva keskittyi lähes kokonaan urheiluun ja uhkapelaamiseen, mutta sen sävy muuttui rauhallisemmaksi ja suorastaan kotoisammaksi Al Smithin aikana. Smith ei signeerannut nimeään sarjaan ennen kuin Fisher kuoli vuonna 1954.*lähde?*

Strippi siirtyi urheilusivuilta William Randolph Hearstin omistamaan *The San Francisco Examineriin* 7. kesäkuuta 1908, jolloin se pääsi yleiseen syndikaattilevitykseen ja nousi suureen suosioon*lähde?*

Fisher oli ymmärtänyt hankkia itselleen tekijänoikeuden stripin nimeen. Hänestä tuli varakas paitsi stripistä saadun tuoton myös sarjakuvalehden, animaatiolyhytelokuvien, näyteltyjen elokuvien ja oheistuotteiden takia.*lähde?*

Vuonna 1910 David Horsleyn *Nestor Comedies* alkoi tuottaa viikoittaista yhden kelan Mutt and Jeff -piirrettyä joka viikko. 1913 Fisher perusti oman tuotantoyhtiön ja toi markkinoille vuosien myötä yli 300 animaatioelokuvaa sankareistaan. Siitä tuli pisin animaatiosarja elokuvateattereissa koskaan. Kippari Kalle -animaatioita on enemmän, mikäli myös televisiopiirretyt lasketaan mukaan.*lähde?*

Stripin suosio oli niin suuri, että Yhdysvalloissa sanonta "Mutt and Jeff" tarkoittaa yhä mitä tahansa miesparia, joista toinen on pitkä ja toinen pätkä, vaikka itse sarja on Yhdysvalloissa tätä nykyä lähes täysin unohdettu. Suomalaisena vastineena voidaan hyvin nähdä Ola Fogelbergin Pekka Puupää ja Pätkä. Brittiläisestä cockney-riimittelyslangissa "Mutt and Jeff" tarkoittaa tyhmää tai kuuroa (sointuu sanan *deaf* kanssa); sillä voidaan tarkoittaa myös hyvä poliisi-paha poliisi -kuulustelutekniikkaa*lähde?*.

Moni underground-sarjakuvan tekijät, kuten Robert Crumb, on tunnustanut saaneensa vaikutteita Bud Fisheriltä*lähde?*.

Matti Mainio ja Jussi Juonio ovat Suomessa tulleet tutuiksi *Seura*-lehden sarjakuvasivuilta. Jossain suomalaisissa lehdessä niitä on julkaistu nimellä *Pitkänen ja Pätkänen**lähde?*.
**Vuoden 1985 painin Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin 23.–28.4. Leipzigissa, Itä-Saksassa. Ohjelmassa oli kymmenen painoluokkaa sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa. Neuvostoliitto voitti 14 kultamitalia, seitsemän molemmissa painimuodoissa, Bulgaria kolme sekä Itä-Saksa, Puola ja Romania kukin yhden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 7*, s. 226–227. Gummerus, 1986. ISBN 951-20-2759-3.
2. ↑  Recent results  28.5.2020. Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (IAT). Viitattu 31.5.2020. (englanniksi)

  

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
**Shin Dong-hyuk** (kor. 신동혁; s. 1982) on pohjoiskorealaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Hän on ainoa tunnettu maan vankileirillä syntynyt henkilö, joka on onnistunut pakenemaan sieltä. 13-vuotiaana hän kuuli perheenjäsentensä suunnittelevan pakenemista leiriltä. Hän ilmiantoi nämä sillä seurauksella, että nämä teloitettiin. Kymmenen vuotta myöhemmin Shin kuuli uudelta vangilta kertomuksia elämästä vankileirin ulkopuolella. Hän alkoi suunnitella omaa pakoaan ja pääsikin Kiinan kautta Etelä-Koreaan. Hän asui myös Yhdysvalloissa, mutta palasi Etelä-Koreaan, jossa hän perusti Inside NK -ihmisoikeusjärjestön. Vankileiri 14, jolta hän pakeni, oli täydellisen valvonnan alue.

Shinin vaiheista kertova Blaine Hardenin kirja *Lei­ri 14 – Pa­ko Poh­jois-Ko­reas­ta*, joka kertoo Shinin elämästä vankileirillä, on julkaistu myös suomeksi. Hän on sittemmin tunnustanut, että kirja on osin sepitettä, mutta ei ole kertonut miltä osin.

Mark Wiese on tehnyt aiheesta elokuvan Camp 14: Total Control Zone, jossa Shin kertoo tarinansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin Sanomat: Pohjois-Korean vankileiriltä paennut selvisi kavaltamalla perheensä
2. ↑  Pohjois-Korean vankileiristä kertova kohukirja osin sepitettä *Yle.fi/uutiset*.  18.1.2015. Viitattu 18.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Shin Dong-hyukin haastattelu Kirjastolehdessä 1/13

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Foibe ja Asteria.
**Foibe** (m.kreik. Φοίβη, *Foibē*; lat. *Phoebe*) oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi titaaneista ja Uranoksen ja Gaian tytär. Hänellä oli veljensä Koioksen kanssa lapset Leto ja Asteria.

Aiskhyloksen mukaan Foibe hallitsi Delfoin oraakkelia Themiin jälkeen, ja häneltä sen peri Apollon, hänen tyttärenpoikansa.

Foibe, Ledan tytär
------------------

Foibe oli yksi Ledan ja Tyndareuksen tyttäristä ja Helenan sisar.

Foibe, heliadi
--------------

**Foibe** oli yksi auringonjumala Helioksen seitsemästä tyttärestä eli heliadeista ja Faethonin sisar.

Foibe, Leukippoksen tytär
-------------------------

**Foibe** oli yksi Leukippoksen tyttäristä. Dioskuurit ryöstivät hänet ja hänen sisarensa Hilaeiran ja menivät heidän kanssaan naimisiin.

Foibe, nymfi
------------

**Foibe** oli toinen Libyan kuninkaan Danauksen puolisoikseen ottamista nymfeistä. Yhdessä he synnyttivät tälle kymmenen tämän viidestäkymmenestä tyttärestä.

Artemis
-------

Antiikin Rooman runoilijat kutsuivat Artemista, kuun jumalatarta, nimellä **Foibe**. Kyseessä on feminiininen muoto nimestä Foibos, hänen kaksoisveljensä Apollonin auringon jumalaa tarkoittavasta nimestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hesiodos: *Jumalten synty* 404–409 (engl. käännös).
2. ↑  Aiskhylos: *Eumenidit* 1–19 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Fabulae* clvi (engl. käännös).
4. ↑  Apollodoros: *Kirjasto* 3.10.3 (engl. käännös).
5. ↑  Apollodoros: *Kirjasto* 2.1.5 (engl. käännös).
6. ↑  Ovidius: *Fasti* v, 295–330 (engl. käännös).
Shimazu Yoshihiro maalauksessa.
**Shimazu Yoshihiro** (jap. 島津 義弘, 21. elokuuta 1535 – 30. elokuuta 1619) oli japanilainen daimio, joka kuului Shimazu-klaaniin. Hän oli Shimazu Takahisan poika ja Shimazu Yoshihisan pikkuveli.

Yoshihiro oli kyvykäs kenraali, ja osallistui usein veljensä kampanjoihin. Vuonna 1572 hän johti joukkonsa voittoon taistelussa Itō Yoshisuken lukumäärältään suurempaa armeijaa vastaan. Tämän jälkeen hän toimi laajasti Kyūshūn yhdistämiseksi, kunnes lopulta joutui alistumaan Toyotomi Hideyoshin palvelukseen vuonna 1587. Tämän alaisuudessa Yoshihiro nimitettiin daimioksi, ja hänet lähetettiin osallistumaan Hideyoshin Korean kampanjaan.

Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvosto jakautui kahteen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin johdolla. Yoshihiro liittoutui Mitsunarin kanssa, mutta ei tullut tämän kanssa toimeen, eikä tuntenut saavansa ääntään kuuluviin päätöksenteossa. Ieyasun ja Mitsunarin kohdatessa Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, Yoshihiron ja Mitsunarin välit olivat hyvin tulehtuneet. Yoshihiro raivostui jopa kun Mitsunarin lähettiläs saapui käskemään häntä taisteluun nousematta ensin ratsailta, ja Mitsunarin täytyi tulla henkilökohtaisesti pahoittelemaan tapahtunutta. Tästä huolimatta Yoshihiro ei suostunut hyökkäämään, mikä pahensi entisestään Mitsunarin tilannetta. Lopulta toinen Mitsunarin liittolaisista Kobayakawa Hideaki liittyi Tokugawaan, ja hyökkäsi Ōtani Yoshitsugun selustaan.

Taistelun päätteeksi Yoshihiro joutui Tokugawan sotilaiden piirittämäksi, mutta ei suostunut antautumaan. Hän kokosi joukkonsa ja murtautui väkisin Tokugawan linjojen läpi pakoon. Tämän seurauksena suuri osa Yoshihiron joukoista menehtyi, mutta he onnistuivat samalla haavoittamaan Tokugawan tärkeää kenraalia, Ii Naomasaa, jonka uskotaan kuolleen tämän johdosta kaksi vuotta myöhemmin. Taistelusta paettuaan Shimazu palasi laivoilla takaisin Satsumaan.

Yoshihiron onnistui sopia välinsä Tokugawan kanssa, joka antoi Yoshihiron pojan Shimazu Tadatsunen seurata isäänsä klaanin johtajana. Loppuelämänsä Yoshihiro vietti Sakurajimassa kouluttaen nuorempia sukupolvia.

Lähteet
-------

* Clements, Jonathan: *The Samurai: A New History of the Warrior Elite*. Constable & Robinson, 2010. ISBN 978-1-84529-947-7.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
**IBM PCjr** (mallinumero 4860) oli IBM:n valmistama mikrotietokone, joka esiteltiin marraskuussa 1983: ensimmäiset mallit saapuivat myyntiin maaliskuussa 1984 ja malli lopetettiin maaliskuussa 1985.

Ensimmäisissä malleissa massamuistilaitteena ei ollut levykeasemaa vaan ohjelmat ladattiin pelimoduulilta tai ulkoiselta nauha-asemalta.

Perusmallissa oli 64 kilotavua muistia, joka mallista riippuen voitiin laajentaa 128 kilotavuun tai 512 kilotavuun.

Tietokoneelle julkaistiin taulukkolaskentaohjelma *Lotus 1-2-3* versiona, joka oli kahdella ROM-moduulilla ja yhdellä levykkeellä laitteen pienen muistimäärän johdosta.

Ohjelmistokehittäjillä oli toiveita lisätä opetus- ja hyötyohjelmia myyntiä koteihin vuonna 1984 julkaistulle IBM PCjr:lle, joka oli merkittävästi aiempaa IBM PC:tä edullisempi. PCjr-tietokoneen toivottiin myös "tuovan uskottavuutta" kotitietokoneiden markkinoille.
Tietokonetta kritisoitiin korkeasta noin 1 500 dollarin hinnasta sen suorituskykyyn nähden.

Lähteet
-------

1. ↑  IBM PCjr *oldcomputers.net*. Viitattu 11.4.2018.
2. ↑  Shaun Nichols: IBM PCjr STRIPPED BARE: We tear down the machine Big Blue would rather you forgot  22.3.2014. The Register. Viitattu 11.4.2018.
3. ↑  IBM PC Junior *old-computers.com*.  Arkistoitu 21.11.2010. Viitattu 11.4.2018.
4. ↑  Donald B. Trivette: Lotus 1-2-3 For IBM PCjr  heinäkuu 1985. Compute!. Viitattu 11.4.2018.
5. 1 2  Cook, Karen. "Jr. Sneaks PC into Home", *PC Magazine*, 1984-03-06, p. 35. Luettu 2018-04-11.
6. ↑  Peter H. Lewis: PERIPHERALS; COMMODORE INTRODUCES NEW AMIGA  30.7.1985. The New York Times. Viitattu 3.2.2020. (englanniksi)

IBM PC

|  |  |
| --- | --- |
| Mallit | 
* IBM PC 5150
* IBM PC/XT
* IBM PCjr
* IBM PC/AT
* IBM PS/2
* IBM PS/1
* IBM Aptiva

 |
| Käyttöjärjestelmät | 
* PC-DOS
* OS/2

 |
| Katso myös | IBM PC -yhteensopiva tietokone |
**Vuoden 1921 painin Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin Offenbach am Mainissa, Saksassa kesäkuussa. Kyseessä olivat kaikkien aikojen toiset viralliset painin EM-kilpailut ja ensimmäiset EM-kilpailut ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kisoissa painittiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa viidessä eri sarjassa.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 kg | Saksa Jonny Andersen | Saksa Herman Brodbeck | Saksa Georg Gerstäcker |
| 67,5 kg | Saksa Fritz Eichblatt | Saksa Heinrich Stiefel | Saksa Otto Ulrich |
| 75 kg | Saksa Heinrich Ketzer | Saksa Philipp Hess | Saksa Sittig |
| 82 kg | Saksa Wilhelm Knöpfle | Saksa Fritz Kärcher | Saksa Max Dreifuss |
| yli 82,5 kg | Saksa Karl Döppel | Saksa Adolf Kurz | Saksa Hans Köstner |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 5 | 5 | 5 | 15 |

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta (englanniksi)

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
Briseis ja Foiniks, punakuviokyliks, noin 490 eaa.
**Foiniks** (m.kreik. Φοῖνιξ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Amyntorin ja tämän puolison Kleobulen poika. Kun Amyntor otti itselleen rakastajattaren, Foiniks viekoitteli tämän itselleen äitinsä aloitteesta. Amyntor kirosi poikansa tämän vuoksi lapsettomaksi, ja tämä pakeni Fthiaan Peleuksen luokse. Toisen version mukaan Amyntor olisi sokaissut poikansa väitettyään poikansa vietelleen rakastajattarensa; tapahtuma, jota tämän version mukaan ei edes koskaan tapahtunut. Peleus vei kuitenkin Foiniksin Kheironin luo, joka palautti tämän näkökyvyn.

Foiniks otti osaa Kalydonin metsästykseen ja toimi Akhilleuksen neuvonantajana ja opettajana. Hän meni Odysseuksen kanssa Skýrokseen houkutellakseen Akhilleuksen osallistumaan Troijan sotaan. Hänen ei kuitenkaan Troijassa onnistunut houkutella Akhilleusta ottamaan uudelleen osaa taisteluihin.

Foiniks kuoli paluumatkalla Troijasta ja Neoptolemos, Akhilleuksen poika, hautasi hänet.

Lähteet
-------

1. ↑  Homeros, *Ilias* 9.447–484 (engl. käännös)
2. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.13.8 (engl. käännös)
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* clxxiii (engl. käännös)
4. ↑  Homeros, *Ilias* 9 (engl. käännös)
5. ↑  Eeppinen kyklos, *Nostoi* frag. 1 (engl. käännös)

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Foiniks (Ilias)**.
**Matematiikan päivää** vietetään Suomessa vuosittain 22. lokakuuta. Ajankohta valikoitui suomalaisen matemaatikon Rolf Nevanlinnan syntymäpäivän mukaiseksi. Kahta kuukautta aiemmin, 22. elokuuta vietetään matematiikan päivää Australiassa, kahta kuukautta myöhemmin, 22. joulukuuta, puolestaan Intiassa matemaatikko Ramanujanin syntymäpäivän kunniaksi. 
Päivän ideoi *Mielikuvituskoulu*-niminen yhteisö, ja sen aikana toteutettiin erilaisia matematiikkaan liittyviä tempauksia. Matematiikan päivästä löytyy lisätietoa sen Facebook-sivulta.

Vuonna 2015 Matematiikan päivän teemana oli matematiikan tuominen lähemmäs jokaisen ihmisen arkipäivää. Sittemmin päivän järjestäminen näyttää unohtuneen.

Yhdysvalloissa on vuodesta 1988 vietetty vastaavin tarkoitusperin **\pi:n päivää** 14. maaliskuuta eli amerikkalaisen päiväysmerkintätavan mukaan 3/14; päivä sai vuonna 2009 virallisen aseman Kongressin Edustajainhuoneen hyväksyttyä asiaa koskevan päätöslauselman.

Suomen matemaattinen yhdistys järjestää joka toinen vuosi tammikuun alussa jonkin yliopiston kanssa yhteistyössä **Matematiikan päivät** -tapahtuman. Se on suunnattu ensi sijassa yliopistojen ja korkeakoulujen piirissä toimiville matemaatikoille. Päivien ohjelmassa on yleensä kuitenkin myös laajemmalle yleisölle tarkoitettuja osioita. Ensimmäiset Matematiikan päivät järjestettiin Helsingin yliopistossa 8.–9.1.1998, mutta tapahtuman edeltäjää *Matemaatikkopäiviä* oli järjestetty jo vuodesta 1963. Viimeksi Matematiikan päivät pidettiin Oulun yliopistossa 2.–3. tammikuuta 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Aivot hereille Matematiikan päivänä 22.10. *luma.fi*.  Arkistoitu 21.4.2016. Viitattu 22.10.2020.
2. ↑  Aivot hereille *facebook.com*. Viitattu 22.10.2020.
3. ↑  Pi Day *exploratorium.edu*. Viitattu 1.4.2016.
4. ↑  H. Res. 224 *gpo.gov*. Viitattu 1.4.2016.
5. ↑  Taskinen, Jari; Tylli, Hans-Olav: Matematiikan päivät 8.–9.1.1998.  *Arkhimedes*, 1998, nro 1, s. 9.
6. ↑  Nevanlinna, Olavi; Kivelä, Simo K.: Matemaatikkopäivät Otaniemessä 3.–5.1.1983.  *Arkhimedes*, 1983, nro 1, s. 71.
7. ↑  Finnish Mathematical Days 2020 *oulu.fi*. Viitattu 22.10.2020.
**DeKaylin Zecharius "DK" Metcalf** (14. joulukuuta 1997, Oxford, Mississippi) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Metcalf edustaa Seattle Seahawksia, joka varasi Metcalfin toisella kierroksella varaustilaisuuden 64. pelaajana vuoden 2019 varaustilaisuudessa.

Ura
---

### Yliopistoura

Metcalf edusti yliopistotasolla Mississippin yliopistoa. Hän pelasi Mississippissä vuodet 2016–2018. Hän pelasi yliopistossa 21 ottelua, joissa vastaanotti 1228 jaardia ja teki 14 touchdownia. Parhaalla kaudellaan hän vastaanotti 646 jaardia ja teki seitsemän touchdownia. Ensimmäinen kausi yliopistossa jäi kesken jalan murtumisen takia ja viimeinen kausi niskavamman takia.

### Ammattilaisura

Seattle Seahawks varasi Metcalf NFL:n vuoden 2019 varaustilaisuuden toisella kierroksella koko varaustilaisuuden 64. pelaajana. Seahawks ja Metcalf solmivat nelivuotisen tulokassopimuksen toukokuussa 2019. Metcalf pelasi ensimmäisellä kaudellaan kaikki 16 runkosarjan ottelua. Hän teki seitsemän touchdownia ja vastaanotti 900 jaardia. Lisäksi hän pelasi kaksi pudotuspeliottelua, joissa vastaanotti 219 jaardia ja teki yhden maalin. Vuonna 2020 Metcalf vastaanotti runkosarjassa 1303 jaardia ja teki 10 touchdownia. Pudotuspeleissä hän pelasi yhden ottelun, jossa teki kaksi touchdownia ja vastaanotti 96 jaardia. Hänet valittiin kauden 2020 jälkeen Pro Bowliin.

Tilastot
--------

Lähde:

### Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Ottelut | Vastaanotto | Juoksu | Rähmäykset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vastaanotot | Jaardit | TD | Juoksut | Jaardit | TD | Kaikki | Menetykset |
| 2019 | Seahawks | 16 | 58 | 900 | 7 | 2 | 11 | 0 | 3 | 3 |
| 2020 | Seahawks | 16 | 83 | 1303 | 10 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 2021 | Seahawks |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | 32 | 141 | 2203 | 17 | 2 | 11 | 0 | 4 | 4 |
|

### Pudotuspelit

| Kausi | Joukkue | Ottelut | Vastaanotto | Juoksu | Rähmäykset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vastaanotot | Jaardit | TD | Juoksut | Jaardit | TD | Kaikki | Menetykset |
| 2019 | Seahawks | 2 | 11 | 219 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2020 | Seahawks | 1 | 5 | 96 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Yhteensä | 3 | 16 | 315 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  DK Metcalf Pro Football Reference. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  DK Metcalf Sports Reference / College Football. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  DK Metcalf Draft Sharks. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  2019 NFL Draft Pro Football Reference. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
5. ↑  Derek Lewis: Seattle Seahawks sign second-round pick D.K. Metcalf  23. toukokuuta 2019. 247 Sports. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
6. ↑  DK Metcalf Spotrac. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)
7. ↑  DK Metcalf NFL. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Malick Coulibaly** (s. 14. lokakuuta 1971 Bamako) on malilainen oikeustieteilijä. Hän on toiminut maan oikeusministerinä vuosina 2012–2013 ja uudelleen vuodesta 2019.

Coulibaly on suorittanut maisterintutkinnot yksityisoikeudesta Malin virkamieskorkeakoulussa ja Nanterren yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi Montpellierin yliopistossa vuonna 2003. Coulibaly toimi Malin oikeusministerinä vuosina 2012–2013.

Coulibaly työskenteli Malin ihmisoikeuslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2018. Hänet nimitettiin Boubou Cissén hallituksen oikeusministeriksi toukokuussa 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biographie des nouveaux ministres avec la rédaction de l’Essor *Afribone*. Viitattu 5.12.2019.
2. 1 2  Malick Coulibaly, Ministre de la Justice et des Droits de l’Homme, Garde des Sceaux *Malijet*. Viitattu 5.12.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Malice** oli tammikuussa 1976 perustettu englantilainen punkyhtye. Malice vaihtoi nimensä Easy Cureksi saman vuoden joulukuussa.

Historia
--------

Teinipojat Marc Ceccagno, Robert Smith ja Michael Dempsey sekä kaksi muuta luokkatoveria St. Wilfrid's Comprehensive Schoolista alkoivat harjoitella rockkappaleita St. Edwardsin kirkkohallissa, Crawleyssä tammikuussa 1976. He vuokrasivat hallin käyttöönsä joka torstaiksi ja soittivat punk-covereita David Bowien, Jimi Hendrixin ja Alex Harveyn kappaleista. Robert Smithin mukaan yhtye perustettiin, koska Marc Ceccagno halusi tulla kitarasankariksi. Ceccagno, Smith ja Dempsey olivat viimeksi ennen tätä esiintyneet yhdessä ollessaan vielä Notre Damen keskikoulussa soittaen yhtyeessä nimeltä The Obelisk, joka esiintyi vain kerran heidän luokkatovereilleen keväällä 1973. Syksyllä 1976 Graham erosi veljineen yhtyeestä ja Marc Ceccagno perusti uuden yhtyeen nimeltä The Amulet. Uudeksi kitaristiksi otettiin Porl Thompson, lyhytaikaiseksi laulajaksi Martin Creasy ja rumpaliksi Laurence "Lol" Tolhurst, joka päätti vaihtaa yhtyeen nimen yhtyeen Easy Cureksi, josta myöhemmin tuli tunnettu alternative rock -yhtye nimeltä The Cure.

Esiintymiset
------------

* 18. joulukuuta 1976 – Worth Abbey, Crawley (Yhtye esiintyi salanimellä ja akustisilla soittimilla tässä konsertissa)
* 20. joulukuuta 1976 – St. Wilfrid's Comprehensive Catholic School Hall, Oakwood, Old Horsham Road, Crawley (Malice soitti The Amuletin lämppärinä)
* joulukuu (päivästä ei tarkkaa tietoa) 1976 – Upjohnin lääkefirma, Crawley

Diskografia
-----------

* Three Imaginary Boys (1979)
* Seventeen Seconds (1980)
* Faith (1981)
* Pornography (1982)
* The Top (1984)
* The Head on the Door (1985)
* Kiss Me, Kiss Me, Kiss Me (1987)
* Disintegration (1989)
* Wish (1992)
* Wild Mood Swings (1996)
* Bloodflowers (2000)
* The Cure (2004)
* 4:13 Dream (2008)
**Kalevi Ihaksi** (s. 16. elokuuta 1943 Ylämaa) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Lappeenrannan Urheilu-Miehiä, Imatran Jyskettä, Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja Luumäen Poikia.

Ihaksi sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 maratonilla seitsemänneksi ajalla 2.23.38,6. Hän voitti maratonin Pohjoismaiden-mestaruuden Kööpenhaminassa 1967 ajalla 2.26.03,0.

Ihaksi voitti maratonin Suomen-mestaruuden Sippolassa 1966 ajalla 2.24.51,6. Kilpailu oli samalla maaottelu, jossa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden toistamiseen Porissa 1967 ajalla 2.27.06. Hän saavutti maratonilla SM-hopeaa 1969 ja pronssia 1970. Kalevan kisojen 10 000 metrillä hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi 1964. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 4 × 1 500 metrin viestissä 1965. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sai pitkän matkan joukkuekilpailussa hopeaa 1965. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan 3 000 metrillä viides 1965.

Ihaksi juoksi maratonennätyksensä 2.22.07 Bostonissa 19. huhtikuuta 1967. 5 000 metriä hän juoksi parhaimmillaan aikaan 14.41,4 Jyväskylässä vuonna 1965 ja 10 000 metriä 30.21,8 Kouvolassa 1969.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kalevi Ihaksi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Akoúmia** (kreik. Ακούμια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 344 (vuonna 2011).

Akoúmian Pyhän Georgioksen (*Ágios Geórgios*) kirkko.
Akoúmian kylä sijaitsee noin 36 kilometriä eteläkaakkoon Réthymnon kaupungista. Se on rakennettu noin 500 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen on ehdotettu tulevan joko eläinsuojista (*koúmous*) tai siitä, että alueelle asettui bysanttilaisella kaudella 900-luvulla Koumís-suku.

Akoúmian vanhin kirkko on bysanttilaisaikainen Kristuksen kirkastumisen (*Metamórfosi tou Christoú*) kirkko vuodelta 1389. Kylän pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (*Koímisi tis Theotókou*). Kylän lähellä sijaitsee Pyhän Antonioksen luostari (*Moní Agíou Antoníou Katevatís*).

Akoúmia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ακουμίων, *Topikí Koinótita Akoumíon*), johon kuuluvat varsinaisen Akoúmian kylän lisäksi kylät Triópetra ja Vrýses. Koko yhdyskunnan väkiluku on 509.

Aiemmin kylä kuului Lámpin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Lámpin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Ακούμια *Terrabook*. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Ακούμια Δήμος Αγίου Βασιλείου. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akoúmia** Wikimedia Commonsissa
**Taavetti (Taavi) Pöyhönen** (27. tammikuuta 1882 Suonenjoki – 5. heinäkuuta 1961 Pieksämäki) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.

Mikkelin läänin vaalipiiriä edustanut Pöyhönen valittiin eduskuntaan vuoden 1919 vaaleissa, ja hän toimi kansanedustajana yhden kauden ajan, vuoteen 1922. Hän toimi eduskuntavuosinaan sivistysvaliokunnan jäsenenä. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Pieksämäen maalaiskunnan kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä ja valtuuston varapuheenjohtajana.

Pöyhönen oli ammatiltaan kansakoulunopettaja. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1910 Sortavalan seminaarista, minkä jälkeen hän toimi ammatissa Kivennavalla vuosina 1910–1914 ja Pieksämäen maalaiskunnassa vuosina 1914–1943.

Pöyhösen vanhemmat olivat mäkitupalainen Aatami Pöyhönen ja Maria Holm, ja hänen puolisonsa oli Aino Sigrid Kivinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Taavi Pöyhönen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 31.3.2011.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Rambervillers** on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Mortagnejoen varrella, noin 27 kilometriä Épinalin kaupungista koilliseen.

Historia
--------

1200-luvulla Rambervillers oli Metzin piispoista riippuvainen kaupunki. Metzin piispa Jacques de Lorraine pystytti 1200-luvulla kaupungin ympärille muurin, jossa oli 24 puolustustornia. Torneista on yhä osa jäljellä. Vuonna 1552 Henrik II:n valtakaudella kaupunki tuli ranskalaisten hallintaan, palasi saksalaisen keisarikunnan hallintaan Ranskan uskonsodissa, ja lopulta vuonna 1766 siitä tuli osa Ranskaa.

Nähtävyyksiä
------------

Rambervillersin renessanssityylinen kaupungintalo on valmistunut vuonna 1581. Sainte-Libairen kirkko on rakennettu 1400-luvulla. Se on omistettu Lorrainen ensimmäiselle marttyyrille Pyhän Libairelle. Kirkon urut ovat vuodelta 1850, ja ne on luokiteltu historialliseksi monumentiksi. Kaupungissa toimii yhä vuonna 1750 perustettu urkutehdas.

  

* KaupungintaloKaupungintalo
* Tour d'AnglemeinTour d'Anglemein
* Entisen piispanlinnan portin torniEntisen piispanlinnan portin torni

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 12.7.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire & patrimoine Ville de Rambervillers. Viitattu 12.7.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Tomblaine > La Super Planche des Belles Filles Tour de France 2022. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rambervillers** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo voimistelijasta, luistelijasta katso Kalevi Laitinen.*

**Kalevi Johannes Laitinen** (19. toukokuuta 1918 Kotka – 6. tammikuuta 1997 Kotka) oli suomalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

Laitinen kuului Suomen edustusmiehistöön, joka voitti Lontoon olympiakisoissa vuonna 1948 joukkuekilpailun kultamitalin. Henkilökohtaisista lajeista hän oli 12-ottelun kahdeksas, permannon 13:s, hevosen 19:s, renkaitten ja nojapuiden 16:s, hypyn kymmenes ja rekin 14:s. Vuoden 1950 MM-kilpailuissa Baselissa hän sijoittui yleiskilpailussa kahdeksanneksi ja sai joukkuehopeaa. Helsingin olympialaisten joukkuekilpailussa tuli pronssimitali ja 12-ottelussa 35. sija. Permannolla hän menestyi parhaiten ja oli kuudes.

Laitinen voitti heinäkuussa 1951 Heinolassa järjestetyn Suomi–Ranska-voimistelumaaottelun. Laitinen selviytyi voittajana myös Norja-maaottelussa vuonna 1947 ja Tšekkoslovakia-maaottelussa vuonna 1949.

SVUL:n Kymenlaakson piirin voimistelun koulutusohjaajana Laitinen on toiminut 1958–1967, piirin voimistelujaostossa vuodesta 1958 lähtien. Laitisen seura oli Kotkan Into, jonka kultaisen ansiomerkin hän on saanut. Laitinen sai myös SVUL:n Kymenlaakson piirin kunniamerkin, Suomen Voimisteluliiton kultaisen ansiomerkin ja Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin kullatuin ristein. Hänellä on myös Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki soljella. Laitinen harrasti keilailua, jossa kuului mestariluokkaan. Laitinen oli ammatiltaan rakennusmestari.

Saavutuksia
-----------

* Olympiakultaa Lontoossa 1948 (joukkuekilpailu)
* Olympiapronssia Helsingissä 1952 (joukkuekilpailu)
* Lisäksi 1948 moniottelussa kahdeksas ja 1952 permannolla kuudes, moniottelussa 35:s, rekillä 35:s, hevosella 43:s, hypyssä 44:s, nojapuilla 52:s ja renkailla 73:s.
* MM-hopeaa Baselissa 1950 (joukkuekilpailu)
* SM-kultaa 1949 (113,60) ja 1950 (114,4)

Lähteet
-------

1. ↑  Kotka-Kymin seurakunta, Laitinen Kalevi, Parikan hautausmaa, Kotka, alue 24, viitattu 24.4.2022
2. 1 2 3 4  Urheilumme Kasvot Osa 4, Laitinen, Kalevi Johannes, sivu 1030, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1976
3. ↑  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 352. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.
4. ↑  Mannerla, Einari: *Mitä Missä Milloin 1951*, s. 333. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950.
**Akridiinioranssi** (C17H19N3) on akridiinirakenteisiin väriaineisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena erityisesti mikrobiologisissa fluoresenssimikroskopiatutkimuksissa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilasa akridiinioranssi on oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, etanoliin ja dimetyylisulfoksidiin. Akridiinioranssia käytetään tyypillisimmin joko hydrokloridisuolana tai kaksoissuolana, josta vastaionina on kloridi ja toisena kationina sinkki. Akridiinioranssin absorptiomaksimin aallonpituus on 500 nm ja yhdiste fluoresoi 526 nm:n aallonpituudella. Akridiinioranssi kykenee interkalatoitumaan DNA:n kaksoiskierrerakenteessa emästen väliin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Akridiinioranssia valmistetaan kondensoimalla N,N-dimetyyli-1,3-diaminobentseeniä ja 3-dimetyyliaminobentsaldehydiä. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on bis(4-dimetyyliamino-2-nitrofenyyli)metaanin pelkistys sinkin avulla.

Akridiinioranssilla värjättyjä metafaasin kromosomeja
Akridiinioranssia käytetään biologississa ja biokemiallisissa tutkimuksissa värjäävänä reagenssina. Sillä voidaan värjätä muun muassa bakteerisoluja ja nukleiinihappoja. DNA:n ja väriaineen muodostama kompleksi fluoresoi vihreänä ja RNA:n ja akridiinioranssin muodostaman kompleksin fluoresenssi on punaisella aallonpituudella. Tähän tarkoitukseen akridiinioranssia käytetään muun muassa fluoresenssimikroskopiassa ja sytometriassa. Akridiinioranssi värjää puuvillan oranssiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Acridine Orange – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 9.12.2014.
2. 1 2 3  R. W. Sabnis: *Handbook of Biological Dyes and Stains*, s. 5. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-0-470-58623-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.12.2014). (englanniksi)
3. ↑  Frank Würthner: *Supramolecular Dye Chemistry*, s. 177. Springer, 2005. ISBN 978-3-540-27758-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.12.2014). (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Gessner & Udo Mayer: *Triarylmethane and Diarylmethane Dyes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 9.12.2014
5. ↑  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 12–13. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 9.12.2014). (englanniksi)
Alemmat kulmahampaat pysyvinä ja maitohampaina
**Alemmat kulmahampaat** on ihmisen hampaita alaleuassa. Hampaat sijaitsevat takimmaisten alempien etuhampaiden takana ja alempien ensimmäisten välihampaiden välissä. Kuten kaikki kulmahampaat, myös alemmat kulmahampaat kykenevät sekä palojen irrottamiseen ruuasta että pureskeluun. Näiden hampaiden tärkein tehtävä on "repiä" ruokaa. Alemmat kulmahampaat sietävät sivusuuntaista painetta syödessä erityisen hyvin. Alempien kulmahampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja.

Alemmat kulmahampaat alkavat kehittyä keskimäärin 4 kuukauden ikäisenä. Hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin noin 7 vuoden iässä ja niiden pysyvät versiot ilmestyvät keskimäärin 9-10 vuoden iässä. Pysyvät hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin noin 13 vuoden iässä. Alemmat kulmahampaat ovat usein hieman ylempiä kulmahampaita lyhyempiä.

Hammaslääkärikielessä kaikki kulmahampaat tunnetaan "kolmosina".

Ihmisen hampaat

|  |  |
| --- | --- |
| Rakenne | 
* Hammaskiille
* Hammasluu
* Pulpa

 |
| Hammastyypit | 
* Maitohampaat
* Pysyvät hampaat
	+ Etuhampaat
	+ Kulmahampaat
	+ Välihampaat
	+ Poskihampaat

 |
| Ylähampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
| Alahampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
**Taavetti Kärnä** (1658 – 10. kesäkuuta 1738), lisänimeltään "Lappajärven kuningas", oli kotiseutunsa Lappajärven huomattavin talonpoika isonvihan vainovuosina. Hän oli talollinen, lautamies ja talon­poikais­purjehtija, joka kävi kauppaa Ähtävän­joen varrella ja jatkoi matkojansa merenrannikolta aina Tukholmaan saakka. Taavetin vaimo oli Dordi Simontytär Kärnä, ja hänen vanhempansa olivat isä lautamies, kirkonisäntä Tuomas Tuomaanpoika Kärnä (s. n. 1605, k. 18.2.1694) ja äiti Kaarina Kaarlentytär Råth (Ruuth).

Taavetti hallitsi Lappa­järven Kärnän saaressa sijaitsevaa taloa vuosina 1685–1723.

Lautamiehenä Taavetti Kärnä jatkoi isänsä perinteitä käräjöimisessä kotiseutunsa hyväksi. Lapuan käräjillä vuonna 1706 hän esiintyi lapualaisia vastaan väittäen, että nämä vahingoittivat tervaksien koloamisella ja metsän hävittämisellä lappajärveläisiä. Samalla hän pyysi varmoja rajoja Lapuan ja Pietarsaaren pitäjien välille. Asia oli myöhemmin lukuisia kertoja esillä eri oikeusasteissa ja ratkesi vihdoin lappajärveläisten eduksi.

Isonvihan aikana Taavetti Kärnä kärsi suuren häviön, kun vihollinen ryösti vuonna 1714 kaiken hänen irtaimen omaisuutensa, poltti tallikartanon ja metsässä tervasaunan sekä 55 tynnyriä tervaa. Kärnän talo oli pitkän aikaa vihollisen majapaikkana, jolloin asuinrakennusten katot rikottiin ja lähitienoon aidat ja heinäladot poltettiin. Isonvihan aikana Kärnän talo köyhtyi niin perinpohjaisesti, että se ei vuosikymmeniin noussut ahdingosta. Taavetti Kärnä oli kaikesta huolimatta silloisen Lappajärven seutukunnan johtomies, joka pitkän vainon aikanakin pyrki tukemaan taloudellisesti kotiseutunsa puolustajia. Ansioittensa vuoksi hän sai kansalta liikanimen "Lappajärven kuningas", joka on merkitty myös tuomiokirjoihin. 

Isonvihan tapahtumien vuoksi ei ole ihme, että venäläisviha suvussa oli voimakas. Kun jääkäriliike kaksi vuosisataa myöhemmin alkoi, lähdettiin hakemaan Saksasta sotilaskoulutusta, jolloin matkaan lähti kuusitoista Taavetti Kärnän sukuun kuuluvaa miestä Lappajärveltä ja Vimpelistä: kapteeni Toivo Kärnä, majuri Julius Kärnä, luutnantti Kustaa Loukola, vänrikki Antti Eemeli Kärnä, aliupseeri Oskari Pajala, vääpeli Antti Emil Kannanniemi, varavääpeli Hemming Salmela, korpraali Jaakko Einari Saarenpää sekä rivimiehet Alfred Hyytinen, Eeli Harju, Matti Nykänen, Juho Erkki Hanhikangas, Eevert Storstrang, Jaakko Aho, Joeli Pokela ja Jaakko Vähäsöyrinki. Lisäksi suoraan Taavetti Kärnän jälkeläisiä olivat heimoaktivisti, taiteilijaprofessori Eero Nelimarkka ja Suomen valkoisen kaartin asemestari Niilo Hyytinen.

Lähteet
-------

* Sukukirja Hyytinen Lappajärvi, ISBN 978-952-5687-08-8
* Kapteeni Kaarna ja Kärnän suvun jääkärit, e- kirja, Arma Fennica Oy, ISBN 978-952-5687-27-9
* Eteläpohjalaisia elämäkertoja, Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliitto, Vaasa 1965. s.913
**Kalevi "Kille" Eero Lahtinen** (25. maaliskuuta 1936 Tampere – 3. joulukuuta 2010 Tampere) oli suomalainen speedwaykuljettaja ja maarata-ajaja.

Hän voitti speedwayn Suomen mestaruuden viidesti 1960-luvulla ja Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1966. Vuonna 1962 Lahtinen voitti Oldenburgissa Länsi-Saksassa kansainväliset speedway-kilpailut ("kultainen rautakenkä"), vuosina 1964 ja 1965 Itämerenviikon ajot ja vuosina 1964–1966 Bremenin kaupungin Kultainen avain-kilpailut; näistä kolmesta peräkkäisestä voitosta hän sai kaupungin kunniamitalin. PM-kisoista Lahtisella on viisi maaradan joukkuemestaruutta. Speedwayn EM-finaalissa hän ajoi ensimmäisenä suomalaisena vuosina 1959 ja 1966. Lisäksi hän selvitti itsensä maaradan EM-finaaliin vuosina 1957, 1959 ja 1960.

Ennen menestyksekästä moottoripyöräkauttaan Lahtinen kilpaili mäenlaskussa ja yhdistetyssä ja voitti molemmissa lajeissa piirinmestaruuksia. Lahtisen seura oli Tampereen moottorikerho, jossa hän toimi valmentajana ja varapuheenjohtajana. Lahtinen kuului Suomen Moottoriliiton hallitukseen ja kilpailuvaliokuntaan. Hänelle myönnettiin Suomen Moottoriliiton mestariajajan merkki suurmestaritunnuksin vuonna 1970. Lahtinen harrasti musiikkia ja avusti Moottoriurheilu-lehteä kirjoituksillaan. Ammatiltaan Lahtinen oli liikkeenharjoittaja.

Lahtinen joutui työkyvyttömäksi 39-vuotiaana saatuaan aivovaurion hirvikolarissa vuonna 1975.

Lahtisen äiti oli maastohiihtäjä Impi Lahtinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hautakuva: Lahtinen Kalevi, albumissa Tampere, Kalevankankaan hautausmaa, osio 12 (K-Mö) (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 15.10.2022.
2. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 5, Lahtinen, Kalevi Eero, sivu 545, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1979
3. ↑  Pitko, Matti: Kalevi Lahtinen on poissa  30.12.2010. Speedwaysanomat. Viitattu 20.5.2011.
4. ↑  Peltola, Vesa-Matti: Vähemmän tunnettua sukulaisuustietoa, osa 3  2015. Suomen Urheilutietäjät. Viitattu 2.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Eteläpuistossa ajettiin lujaa Yle Areena.
* Kille Lahtinen palkittiin elämäntyöstä Speedway.fi
**Lea** oli suomalainen troolari, joka upposi Selkämerellä Mäntyluodon edustalla 12. huhtikuuta 1999 ollessaan vetämässä troolia parivedolla toisen, *Nipsu*-nimisen troolarin kanssa. Onnettomuudessa kuolivat Lean ja Nipsun päälliköt. Molempien alusten kotipaikka oli Kalajoki.

Troolarit *Lea* ja *Nipsu* lähtivät Reposaaren kalasatamasta Selkämerelle 11. huhtikuuta 1999 kello 12 pyytämään silakkaa paritroolilla Selkämerellä. Kun troolareihin ei saatu seuraavana aamuna yhteyttä, käynnistettiin alueella etsinnät. Troolari *Nipsu* löytyi mereltä tyhjänä valot päällä ja kone käynnissä 13. huhtikuuta, mutta troolari *Leasta* tai kummankaan troolarin kalastajista ei löytynyt jälkeäkään.

Troolari *Lean* hylky löytyi 21. kesäkuuta 95 metrin syvyydestä muutamien kalastajien tekemissä etsinnöissä. *Nipsun* päällikön ruumis löytyi Kristiinankaupungin saaristosta 10. heinäkuuta. Troolari *Lea* nostettiin merestä Kalajoella järjestetyn kansalaiskeräyksen tuottamilla varoilla toukokuussa 2000, ja heinäkuussa 2000 löytyi vielä Siipyyn saaristosta Ljusgrundin saaren pohjoisrannalta troolari *Lealta* peräisin ollut salkku, jossa oli muun muassa *Lean* laiva-asiakirjat.

Onnettomuustutkinnan perusteella troolari *Lea* menetti vakautensa, kun troolipussin silakkasaalista oltiin nostamassa sen kannelle. Alus kallistui niin voimakkaasti, että vettä pääsi virtaamaan sen avoimeen lastiruumaan, jolloin alus upposi. Myös ruumassa jo olleen silakkalastin liikkuminen vaikutti asiaan. Molemmat kalastajat olivat olleet tapahtumahetkellä troolari *Leassa*, eivätkä he sitten olleet onnistuneet uimaan pinnalle jääneeseen troolari *Nipsuun*.

Troolari *Lea* (rekisterinumero FIN-137-0) oli rakennettu Kalajoen Vasankarissa vuonna 1988. Sen pituus oli 16, 7 metriä, leveys 4,8 metriä, vetoisuus 23 brt ja koneteho 243 kW. Troolari *Nipsu* (rekisterinumero FIN-16-0) oli rakennettu vuonna 1995; sen pituus oli 16,84 metriä, leveys 5,5 metriä, vetoisuus 35 brt ja koneteho 221 kW.

Lähteet
-------

* Onnettomuustutkintakeskuksen tutkinta B 2/1999 M (Arkistoitu – Internet Archive)
**Raman Singh** (s. 15. lokakuuta 1952) on intialainen poliitikko, joka muistetaan Chhattisgarhin osavaltion toisena ja pitkäaikaisimpana pääministerinä. Hän on myös edustamansa Intian kansanpuolueen pitkäaikaisin osavaltion pääministeri toimittuaan 15 vuotta virassa vuosina 2003–2018. Ennen poliittista uraansa hän toimi ayurvedaparantajana.

1990-luvulla hän toimi lainsäätäjänä Madhya Pradeshissa. Atal Bihari Vajpayeen hallituksessa hän toimi valtioministerinä vuoteen 2003 asti, jolloin hänen uransa Chhattisgarhin johdossa alkoi. Tuolloin Intian kansanpuolue suunnitteli Dilip Singh Judeon asettamista ehdolle virkaan, mutta hän ajautui korruptioskandaaliin, jonka vuoksi Singh nimitettiin tehtävään hänen sijastaan.

Singhin hallinnon aikana osavaltion taloustilanne ja sähkönsaatavuus ovat parantuneet, mistä huolimatta Chhattisgarh on edelleen Intian vähiten kehittyneitä alueita. Osavaltio on myös ollut jatkuvassa konfliktissa naxaliittikapinallisten kanssa. Singhin mukaan hänen hallintonsa on vuodesta 2003 asti pyrkinyt hävittämään naxaliitit pois Chhattisgarhista, minkä osalta hän kritisoi ihmisoikeusaktivisteja jotka arvostelivat hallinnon toimia konfliktissa. Hän on myös ajanut erittäin kovaa politiikkaa hindujen pyhänä kunnioittamien lehmien teurastamista vastaan, kertomalla kannattavansa lehmäntappajien hirttämistä.

Yksityiselämä
-------------

Singhillä on kaksi lasta, poika ja tytär. Hänen poikansa toimii myös politiikassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Raman Singh, BJP's Longest Serving Chief Minister Fights For Fourth Term *NDTV*.  27.11.2018. Viitattu 17.9.2019.
2. 1 2 3  Raman Singh: From Ayurvedic healer to three-time Chhattisgarh CM *India Today*.  9.12.2013. Viitattu 17.9.2019.
3. ↑  Padmanabhan; Vishnu; Devulapalli, Sriharsha: How Chhattisgarh has fared under Raman Singh *Livemint*.  31.10.2018. Viitattu 17.9.2019.
4. ↑  Will soon ‘neutralise’ support to Naxals: Chhattisgarh chief minister Raman Singh *The Telegraph*.  24.9.2018. Viitattu 17.9.2019.
5. ↑  'Will Hang Those Who Kill Cows,' Says Chhattisgarh Chief Minister Raman Singh *NDTV*.  1.4.2017. Viitattu 17.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raman Singh** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Nokialbatrossi** (*Phoebetria fusca*) on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon albatrossi. Lajin nimesi Carl Theodor Hilsenberg 1822. Suvun nimenä esiintyy myös *Phoebastria*.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 85 cm. Koko höyhenpuku on tumma, noenmusta tai erittäin tummanruskea. Silmän takana on kapea valkoinen juova. Muistuttaa suuresti etelännokialbatrossia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten ja esiaikuisten lintujen höyhenpuku on samanvärinen kuin aikuisen.

Esiintyminen
------------

Pesimäalueet sijaitsevat Etelä-Atlantilla Tristan da Cunhan saariryhmässä ja eteläisellä Intian valtamerellä Prinssi Edwardin saarella, Marionsaarella, Kergueleninsaarilla ja Amsterdamsaarella. Maailman populaation koko on noin 12 500–19 000 paria, noin 42 000 yksilöä. Tristan da Cunhalla pesii noin 10 000 paria, loput Intian valtameren puolella. Pesimäajan ulkopuolella nokialbatrossit vaeltelevat eteläisen pallonpuoliskon vesillä Etelä-Amerikasta Australiaan.

Elinympäristö
-------------

Pesii jyrkänteillä ja kallioisilla rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella vaeltaa valtamerillä.

Lisääntyminen
-------------

Pesii sekä yhdyskunnissa, joissa voi olla 50–60 paria, että vain muutaman parin ryhmissä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 70 päivää. Haudontavuorot ovat noin viikon mittaisia. Poikasta lämmitetään kolmen viikon ajan ja lentokykyinen se on noin 160 päivän ikäisenä. Emot tuovat poikaselle ruokaa noin 3 päivän välein. Sukukypsä 8–10-vuotiaana. Pesii vain joka toinen vuosi.

Ravinto
-------

Syö enemmän kalaa kuin albatrossit yleensä. Laji on hyvä sukeltaja ja se sukeltaa usein 5 metrin syvyyteen. Syö myös mustekaloja, äyriäisiä, haaskoja ja joskus pienempiä merilintuja.

Lähteet
-------

* savethealbatross (Arkistoitu – Internet Archive)
* avesphoto (kuvia)

### Viitteet

1. 1 2  BirdLife International: *Phoebetria fusca* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 17.6.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1265896
* Wikispecies: Phoebetria fusca
* AFD: Phoebetria\_fusca
* ARKive: phoebetria-fusca
* Avibase: 4976BF1DECACAB86
* BirdLife: 22698431
* CoL: 4GKHX
* CMS: phoebetria-fusca
* BOW: sooalb1
* eBird: sooalb1
* GBIF: 2481376
* iNaturalist: 4192
* IRMNG: 10200071
* ITIS: 174530
* IUCN: 22698431
* NBN: NHMSYS0000533647
* NCBI: 46544
* Neotropical: sooalb1
* NZBO: sooty-albatross
* NZOR: 361ad456-30ce-4176-8198-4541d1fe8629
* SeaLifeBase: 73742
* SPRAT: 1075
* WoRMS: 212632
* Xeno-canto: Phoebetria-fusca

 |

 |
**Miia Marianna Lindholm** (o.s. **Kurppa**, s. 30. tammikuuta 1988 Salo) on suomalainen yleisurheilija. Hänen lajinaan on ollut kaudesta 2018 alkaen yksinomaan korkeushyppy. Viimeisen seitsenottelunsa Lindholm kilpaili kesäkuussa 2017. Lindholm edustaa HIFK-Friidrottia. Häntä valmentaa Reijo Jokela. Vuoteen 2015 saakka hän edusti Salon Vilpasta ja vuosina 2016–2017 Viipurin Urheilijoita.

Lindholm voitti seitsenottelun Suomen mestaruuden Vaasan Kalevan kisoissa 2013. Lahdessa 2012 hän sai hopeaa ja Turussa 2011 pronssia.

Sisäratojen SM-kilpailussa 2012 Lindholm voitti hopeaa pituushypyssä tuloksella 603 cm. Sisäratojen SM-kilpailussa 2010 hän saavutti pronssia tuloksella 587 cm. Sisäratojen SM-kilpailussa 2017 hän sai pronssia korkeushypyssä tuloksella 179.

Sisäradoilla Lindholm on voittanut Suomen mestaruuden viisiottelussa 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017.

Hän on hypännyt pituudessa myötätuulituloksen 621 cm (+3,6 m/s).

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* seitsenottelu: 5680 (2012)
* korkeushyppy: 181 (2016)
* pituushyppy: 601 (2013)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Miia Lindholm Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Karttunen, Anu: Kurppa otti omansa seitsenottelussa *Yle Urheilu*.  27.7.2013. Viitattu 2.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Miia Lindholm Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).