**Aleksandre Tšeišvili** (georg. ალექსანდრე ჭეიშვილი, ven. Алекса́ндр Никола́евич Чейшви́ли, *Aleksandr Nikolajevitš Tšeišvili*; 17. maaliskuuta (J: 4 maaliskuuta) 1903 nykyisen Ozurgetin piirikunnan Askanan kylä – 6. syyskuuta 1962 Alsfeld, Hessen) oli georgialainen neuvostokirjailija, joka vuonna 1958 loikkasi Länsi-Saksaan.

Aleksandre Tšeišvili syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän kävi Kutaisin reaalikoulun ja opiskeli vuosina 1922–1926 Tbilisin yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Sen jälkeen hän työskenteli yliopistossa ja muissa korkeakouluissa historiallisen ja dialektisen materialismin sekä myöhemmin venäläisen ja länsieurooppalaisen kirjallisuuden opettajana. Vuonna 1928 hän liittyi NKP(b):n jäseneksi. Vuosina 1930–1932 hän vietti kaksi vuotta Berliinissä.

Tšeišvilin ensimmäinen proosateos "Svanetia satulasta nähtynä" ilmestyi vuonna 1929. Seuraavana vuonna häneltä julkaistiin kokoelma maatalouden kollektivisoinnista kertovia kirjoituksia "Prikatiirin muistiinpanoja". Vuonna 1934 Tšeišvili osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen. Samana vuonna hän meni naimisiin lääkäri Ketevan Tšeišvilin kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa.

Vuonna 1936 Tšeišvili alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan nimeltä *Lelo*. Länsigeorgialaisen teekolhoosin elämästä kertovan romaanin ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1938. Toisen maailmansodan aikana kirjailija laati joukon isänmaallisia kertomuksia, jotka vuonna 1943 julkaistiin erillisenä kirjasena "Kotoinen ääni". Samana vuonna hän väitteli kandidaatiksi Važa-Pšavelan runoudesta.

Vuonna 1948 Tšeišvili muokkasi uudelleen *Lelon* ensimmäisen osan ja kirjoitti sille jatko-osan, jotka ilmestyivät seuraavana vuonna yhtenä kirjana. Vuonna 1951 teos sai Stalin-palkinnon. Romaania pidettiin aikanaan yhtenä georgialaisen neuvostokirjallisuuden parhaista saavutuksista.

1950-luvulla Tšeišvili jatkoi opetus- ja tieteellistä työtään yliopistossa ja Georgian tiedeakatemian kirjallisuuden instituutissa. Hän toimi myös venäläisen ja länsieurooppalaisen kaunokirjallisuuden kääntäjänä. Samaan aikaan ilmestyivät sivistyneistön elämää kuvaavat romaanit "Korkea aalto" ja "Kultainen hämähäkinseitti".

Kirjailija toimi Neuvostoliiton vastavakoilun agenttina vuodesta 1936 lähtien. Vuosina 1957–1958 hän kävi kahdesti Itä-Saksassa. Toisella kerralla marraskuussa 1958 hän hakeutui Itä-Saksan kirjamessujen aikana Länsi-Berliiniin ja haki turvapaikkaa Länsi-Saksasta. Tšeišviliä epäiltiin aluksi vakoilijaksi, mutta vuonna 1961 Ansbachin hallinto-oikeus myönsi hänelle turvapaikkaoikeuden. Kirjailija kuoli seuraavana vuonna nopeasti edenneen sairauden aiheuttamaan sydänveritulppaan.

Suomennettu teos
----------------

* *Lelo*. Suom. M. Hynninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2  Das Portrait: Alexander Tscheischwili.  *Osteuropa*, 1963, nro 9, s. 653. ISSN 0030-6428.   (saksaksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Istorija gruzinskoi literatury: kratkyi otšerk  1952. Moskva:  Gosudarstvennoje utšebno-pedagogitšeskoje izdatelstvo Ministerstva prosveštšenija RSFSR.  Arkistoitu 17.5.2011. Viitattu 20.5.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Das Portrait: Alexander Tscheischwili.  *Osteuropa*, 1963, nro 9, s. 653–654. ISSN 0030-6428.   (saksaksi)
4. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar, tom 3*, s. 594. Moskva: Bolšaja Sovetskaja entsiklopedija, 1955.
5. 1 2 3 4 5 6  Das Portrait: Alexander Tscheischwili.  *Osteuropa*, 1963, nro 9, s. 654. ISSN 0030-6428.   (saksaksi)
6. ↑  Agentura.ru: Predateli, perebežtšiki i nevozvraštšentsy *agentura.ru*.  Arkistoitu 27.1.2010. Viitattu 20.5.2010. (venäjäksi)
7. ↑  Das Portrait: Alexander Tscheischwili.  *Osteuropa*, 1963, nro 9, s. 654–655. ISSN 0030-6428.   (saksaksi)
8. ↑  Abhör-Affäre: Anruf genügt *Der Spiegel 43/1967*.  22.12.1958. Viitattu 20.5.2010. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki
* Puola

 |

 |