recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jonas Nay** (s. 20. syyskuuta 1990 Lyypekki, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja muusikko. Suomessa hänet tunnetaan luultavasti parhaiten pääosasta televiosarjassa *Deutschland 83*.

Ura
---

Jonas Nay aloitti näyttelijänuransa vuonna 2005 näyttelemällä saksalaisessa lastenohjelmassa *Vier gegen Z*. Tämän jälkeen hän vieraili useissa saksalaisissa rikos- ja draamasarjoissa. Vuonna 2010 hän näytteli lyhytelokuvassa *Morgen ist auch noch ein Tag*. Vuonna 2013 hän teki ensimmäiset elokuvaroolinsa elokuvissa *Dear Courtney* ja *König von Deutschland*. Vuonna 2015 hän tähditti miespääosaa televisiosarjassa *Deutschland 83*, josta tuli kansainvälinen menestys. Hän toimii myös Nortern Lights -nimisen yhtyeen päälaulajana.

Yksityiselämä
-------------

Hän suoritti siviilipalveluksen työskentelemällä vammaisuudesta kärsivien parissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Welt: Northern Lights sind Geschichte
2. ↑  Nur nicht abheben

Aiheesta muualla
----------------

* Rotten Tomatoes: Jonas Nay
* Jonas Nay Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jonas Nay**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Maija Isosaari**, eli **Maria Raakel Isosaari** (o.s. *Kuivila*, 25. heinäkuuta 1920 Lapua – 30. maaliskuuta 2005 Ylihärmä) oli suomalainen Maaseudun Kone Oy:n toinen perustaja, pitkäaikainen johtaja ja kauppaneuvos. Ylihärmäläisen Maaseudun Kone -perheyhtymän nykyinen nimi on MSK Group.

Kuivilan koulutustaustana oli kansakoulu. Hän meni vuonna 1948 naimisiin aloittelevan maatalouskonevalmistajan Ville (Vilho) Isosaaren kanssa. Tämä osti loppuvuodesta 1949 seudulla lopettaneen osuusmeijerin tilat. Yhdessä he perustivat 1950 Maaseudun Kone -osakeyhtiön. Yrityksen tuotevalikoima kasvoi vähitellen ja laadukkaista tuotteistaan tunnettu yritys palkkasi lisää väkeä töihin. Yrityksen toimitusjohtajana toimi alkuvuosina Ville Isosaari, ja miehensä yllättävän kuoleman jälkeen Maija Isosaari (1964–1973). Sen jälkeenkin Maija Isosaari jatkoi Maaseudun koneen tai perheyhtiön toimintoja jaettaessa muodostetun Junkkarin hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1985 asti.

Maija Isosaaren jälkeläiset ovat jatkaneet Maaseudun Kone -konsernin tehtävissä ja omistajina. Vuonna 1985 Maija Isosaari siirtyi eläkkeelle, ja konsernin osakekanta jaettiin kolmelle lapselle. Sittemmin vastuu perheyrityksessä on siirtynyt jo seuraavalle sukupolvelle.

Kauppaneuvoksen arvon Maija Isosaari sai 21. heinäkuuta 1977. Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarin arvo hänelle myönnettiin 1986.

Teollisuusneuvos Jaakko Isosaari (1950–2015) oli Maija ja Ville Isosaaren poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Riitta Mäkinen: Kauppaneuvos Maija Isosaari (1920–2005). Maaseudun Kone Oy:n toimitusjohtaja *Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu. Studia Biographica 8. ISSN 1799-4357*.  5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, kansallisbiografia.fi. Viitattu 8.3.2019.
2. ↑  Historia (MSK Group tunnettiin aiemmin Maaseudun Kone -yhtymänä) MSK Group, mskgroup.fi. Viitattu 8.3.2019.
3. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu. Studia Biographica 8. ISSN 1799-4357*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, kansallisbiografia.fi. Viitattu 8.3.2019.
4. ↑  Jaakko Isosaari *Biografiasampo*. Viitattu 11.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Isompiin saappaisiin omilla ehdoilla (11.11.2003) (talouselama.fi)
**Neljä ratsastajaa** (engl. *The Four Horsemen of the Apocalypse*) on Rex Ingramin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1921. Elokuvan on käsikirjoittanut June Mathis, ja se perustuu Vicente Blasco Ibáñezin romaaniin *Los cuatros jinetes del Apocalipsis*. *Neljän ratsastajan* päärooleja esittivät Rudolph Valentino, ohjaaja Ingramin vaimo Alice Terry, Pomeroy Cannon ja Alan Hale.

Rudolph Valentino tanssii elokuvassa *Neljä ratsastajaa*.
*Neljä ratsastajaa*
Elokuvan myötä Rudolph Valentinosta tuli suuri tähti. Erityisen tunnetuksi muodostui kohtaus, jossa Valentino tanssii tangoa tupakansavuisessa argentiinalaisessa kanttiinissa.

*Neljä ratsastajaa* sijoittui kuudenneksi *Varietyn* vuonna 1932 laatimalla listalla kaupallisesti menestyneimmistä mykkäelokuvista. Se on myös valittu yhdysvaltalaiseen National Film Registry -arkistoon, johon otetaan mukaan "kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittäviä elokuvia". Ensimmäisen ilmestymiskerran jälkeen *Neljä ratsastajaa* julkaistiin uudelleen Valentinon kuoleman jälkeen 1926, jolloin sitä lyhennettiin, ja lyhennettyä versiota esitettiin kymmenien vuosien ajan. Heinäkuussa 2010 Yhdysvaltain elokuva-akatemia järjesti kuitenkin näytöksen, jossa *Neljä ratsastajaa* esitettiin alkuperäisen pituisena restauroituna versiona.

Juoni
-----

Varakkaassa argentiinalaisessa perheessä varttuneen Julion (Rudolph Valentino) sukulaiset muuttavat ennen ensimmäistä maailmansotaa Ranskaan ja Saksaan. Julio itse siirtyy Ranskaan. Siellä hänellä on suhde asianajajan vaimon (Alice Terry) kanssa. Sodan syttyessä nainen liittyy Punaiseen Ristiin, ja hänen aviomiehensä lähtee armeijaan. Aluksi Julio ei halua osallistua selkkaukseen mutta jouduttuaan kohtaamaan Ilmestyskirjan neljän ratsastajan edustamien ikävyyksien vaikutuksia hän kuitenkin ryhtyy sotilaaksi. Julio menettää henkensä tuossa vaiheessa Saksan armeijan joukoissa palvelevan serkkunsa käsissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Neljä ratsastajaa (vuoden 1921 elokuva)* Elonetissä.
2. 1 2  Valentino Epic Tangoes onto Academy Screen *Oscars.org*.  30.6.2010. Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Viitattu 3.6.2012. (englanniksi)
3. 1 2 3  Erickson, Hal: The Four Horsemen of the Apocalypse *AllMovie*. Rovi Corp. Viitattu 3.6.2012. (englanniksi)
4. ↑  Callahan, Dan: Rudolph Valentino: Dream Lover *Bright Lights Film Journal*.  Helmikuu 2010. Viitattu 3.6.2012. (englanniksi)
5. ↑  Biggest Money Pictures. (Big Silent Grosses) *Variety*, 21.6.1932. Artikkelin verkkoversio Internet Archivessa.  (englanniksi)
6. ↑  Films Selected to the National Film Registry *Asc.missouri.edu*.  7.2.2012. University of Missouri.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 3.6.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neljä ratsastajaa (vuoden 1921 elokuva)** Wikimedia Commonsissa

* *Neljä ratsastajaa* Internet Archivessa (vapaasti katseltavissa ja ladattavissa)
**The History of Middle-earth** on Christopher Tolkienin toimittama 12-osainen kirjasarja, johon hän on koonnut isänsä J. R. R. Tolkienin kirjoituksia. Vuosina 1983–1996 ilmestynyt sarja esittelee, kuinka Tolkienin fantasiamaailma kehittyi 1910–1920-lukujen ensimmäisistä tarinoista *Tarun sormusten herrasta* luonnoksiin ja aina viime vuosina ennen kuolemaa kirjoitettuihin esseisiin ja muistiinpanoihin. *The History of Middle-earthiä* ei ole julkaistu suomeksi.

Isänsä kuoltua vuonna 1973 Christopher Tolkien toimitti tämän jälkeenjääneistä kirjoituksista ensin *Silmarillionin* (1977), jossa hän kokosi erilaisista, eri aikoina kirjoitetuista ja osin keskenään ristiriitaisista teksteistä yhtenäisen narratiivin – Tolkien oli kehitellyt *Silmarillionia* yli 50 vuoden ajan saamatta sitä koskaan aivan valmiiseen ja tyydyttävään muotoon. *Silmarillionin* jälkeen ilmestyi *Keskeneräisten tarujen kirja* (1980), *The History of Middle-earth* -sarjan edeltäjä, jossa julkaistuissa kirjoituksissa ei enää haettu yhtenäistä kerrontaa ja Christopher Tolkien sisällytti teokseen runsaasti toimituksellisia huomautuksia tekstihistoriasta.

*The History of Middle-earthistä* suunniteltiin alun perin neliosaista, mutta se laajeni lopulta 12-osaiseksi. Sarja on myynyt niin hyvin, että siitä on otettu useita painoksia.

*The History of Middle-earth* ei sisällä juuri lainkaan *Hobittiin* liittyvää materiaalia. Siitä on ilmestynyt John D. Rateliffin toimittama kaksiosainen *The History of The Hobbit* (2007).

Osat
----

1. *The Book of Lost Tales, Part One* (1983)
2. *The Book of Lost Tales, Part Two* (1984)
3. *The Lays of Beleriand* (1985)
4. *The Shaping of Middle-earth* (1986)
5. *The Lost Road and Other Writings* (1987)
6. *The Return of the Shadow* (1988)
7. *The Treason of Isengard* (1989)
8. *The War of the Ring* (1990)
9. *Sauron Defeated* (1992)
10. *Morgoth’s Ring* (1993)
11. *The War of the Jewels* (1994)
12. *The Peoples of Middle-earth* (1996)

Sarjan osat 6–8 sekä 9. osan alku muodostavat *Tarun sormusten herrasta* kirjoitushistoriaa käsittelevän kokonaisuuden *The History of The Lord of the Rings*.

Vuonna 2002 julkaistiin erillinen hakemisto-osa *The History of Middle-earth: Index*, johon on koottu kaikkien sarjan osien hakemistot.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hammond, Wayne G. & Scull, Christina: *The J. R. R. Tolkien Companion & Guide: Reader’s Guide*, s. 378–382. Lontoo: HarperCollins, 2006. ISBN 978-0-00-714918-6. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* *Tolkien’s Legendarium: Essays on The History of Middle-earth*. Toim. Verlyn Flieger & Carl F. Hostetter. Westport, Connecticut: Greenwood Press, 2000. ISBN 0-313-30530-7.
**Johan Daniel Dahl** (17. kesäkuuta 1816 Turku – 1. helmikuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos.

Dahlin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden asessori Samuel Dahl (1766–1843) ja Fredrika Eleonora Pipping. Hän kävi Turun katedraalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1835 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Dahl sai varatuomarin arvon 1844.

Dahl oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1842–1847, kanslistina 1847–1849, kirjaajana 1849, ylimääräisenä viskaalina 1849–1853 ja notaarina 1853–1854 toimien samalla kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1852–1854. Hän oli sitten Suomen senaatin prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä 1854–1858 ja samalla siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1856–1858. Tämän jälkeen Dahl oli Turun hovioikeudessa asessorina 1858–1867 ja hovioikeudenneuvoksena 1867–1868. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1868–1882.

Dahl oli naimisissa 1848–1875 Antoinette Adolfina Karolina Lagerbladin (k. 1875) kanssa ja vuodesta 1882 Aline Helena Josefina Cumlanderin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Johan Daniel Dahl. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 11.7.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Johan Jakob Broända** (10. lokakuuta 1866 Kruunupyy – 23. lokakuuta 1947 Kruunupyy) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.

Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Broända toimi kansanedustajana viiden vuoden ajan, huhtikuusta 1919 huhtikuuhun 1924. Hänet valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, eduskuntavaaleissa 1919 ja eduskuntavaaleissa 1922. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti laki- ja talousvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja talousvaliokunnassa. Hän oli myös niin kutsutun Tulenheimon komitean jäsen. Broända toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä, molempien puheenjohtajana sekä Ruotsalaisen kansanpuolueen lisätyn keskushallituksen jäsenenä.

Broända oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata kotitilallaan Kruunupyyssä. Nuorena hän työskenteli merillä ja Yhdysvalloissa. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen.

Broändan vanhemmat olivat maanviljelijä Jakob Broända ja Maria Forsnäs. Hänen puolisonsa oli Anna Wilhelmina Åminne, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1891. Johan Broända kuoli lokakuussa 1947, 81-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mannil, Ragnar: Grels Caino och Olof Olofsson Torp (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5  .aspx Johan Broända *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1919–1922 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* von Born
* Broända
* Byman (1922)
* Colliander
* Eklund
* Estlander
* af Forselles
* A. Furuhjelm
* R. Furuhjelm
* Helenelund
* Hornborg (1919–1922)
* Hästbacka
* Laurén
* Miemois
* Nix
* Palmgren
* Procopé
* Ramsay
* Roos
* Åkerblom
* Österholm

 |
|  |
| Ruotsalainen vasemmisto(2) | 
* Schauman
* von Wendt

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Anderson
* Bengs
* von Born
* Broända
* Bäck
* Colliander
* Estlander
* A. Furuhjelm
* R. Furuhjelm
* Helenelund
* Hästbacka
* Inborr
* Jeppson
* Jern
* Kulenius
* Landtman
* Lindberg
* Mickels
* Miemois
* Roos
* Sandblom
* Schauman
* von Wright
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |

Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1919–1922 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Andersson
* Broända
* Eklund
* Elfving
* Hanhisalo (1919–1921)
* Hästbacka
* Jaskari (1920–1922)
* Lahdensuo (1921–1922)
* Loukko
* Malmivaara (1919–1920)
* Miemois
* Torppa

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Broända
* Hästbacka
* Inborr
* Jaskari
* Kalliokoski
* Kulenius
* Lahdensuo
* Lampinen (1922–1923)
* Loukko
* Miemois

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Johan Christoffer Holmberg** (noin vuosi 1700 – 6. joulukuuta 1743) oli ruotsalainen pappi, joka julkaisi *Sions sånger* -laulukirjan.

Holmbergin isä oli akatemian vouti Uppsalassa. Hän alkoi opiskella Uppsalan yliopistossa 1720 ja valmistui maisteriksi 1734. Hänet nimitettiin Munsön seurakunnan varapastoriksi ja 1730 arkkipiispan suosituksesta hän sai viran Tukholman triviaalikoulussa, jossa hän toimi kuolemaansa saakka. Holmberg solmi avioliiton Anna Maria Thalenin kanssa. Heidän pojastaan Johan Christopherista (s. 1743) tuli merkittävä kirjakauppias, kustantaja ja kirjanpainaja.

Holmberg tutustui herrnhutilaisuuteen kollegansa Tore Odheliuksen kautta ja liittyi liikkeeseen 1730. Hän toimitti *Sions sånger* -kirjan ensimmäisen osan 1743. Kirjan toinen osa julkaistiin 1745. Niistä ilmestyi yhdistetty kokoelma 1747, joka oli pohjana suomeksi käännetyille *Siionin virsille*. Kirjan käänsi suomeksi vuonna 1790 Jalasjärven kappalainen, myöhemmin Taivassalon kirkkoherra Elias Lagus.

Holmberg on myös kirjoittanut virsiä julkaisemaansa kokoelmaan. Niitä on edelleen *Siionin virret* -kirjassa kymmenen. *Hengellisiä lauluja ja virsiä* -kokoelmassa oli neljä hänen lauluaan sekä *Siionin kannel* -kirjassa yksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jaakko Haavio – Väinö Maunumaa Toim. Minna Saarelma-Maunumaa: *Tutustumme Siionin virsiin*, s. 26. Herättäjä-Yhdistys, 1973. ISBN 951-878-051-X.
2. 1 2  Johan Christopher Holmberg *sok.riksarkivet.se*. Viitattu 23.11.2020. (ruotsiksi)
**Siadougou** on maalaiskunta Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Siella sijaitsee Banijoen ja Nigerin välisellä tasangolla 45 kilometriä Sanista luoteeseen. Kunnassa on 17 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).

Siadougoun kunta rajoittuu idässä Sanin piirin Syn, etelässä Niasson ja N’Goan, lännessä Ségoun piirin Fatinén ja pohjoisessa Macinan piirin Tonguén ja Folomanan kuntiin. Alue on hiekkaista tasankoa. Etelärajalla virtaa Banijoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat etupäässä markoja ja bambaroita. Vähemmistöinä on fulbeja, boboja, bozoja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on pieni joukko animisteja.

Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekautena. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Siellassa ja Djéguénassa pidetään viikoittaiset markkinat. Ansiotöihin hakeudutaan Djennén ja Office du Nigerin riisinviljelyalueille sekä kaupunkeihin.

Kunnassa toimii kolme julkista alakoulua, kuusi kyläkoulua sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). N’Djébalassa ja Siellassa on terveyskeskukset. Vesihuollon taso on riittämätön.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 22.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 22.2.2018.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Siadougou 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 22.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Johan Christoffer von Morian** (18. marraskuuta 1752 Perniö – 23. tammikuuta 1811 Pernaja) oli Kymin laamanni 1786–1795, minkä jälkeen hän viljeli Pernajassa Sarvilahden kartanon maita.

Von Morianin vanhemmat olivat laamanni Juhana Kristoffer von Morian ja Hedvig Helena Creutz ja puolisot vuodesta 1878 Kristiina Katariina Rotkirch (k. 1795) ja vuodesta 1795 Maria Elisabeth Rotkirch (k. 1812), jotka olivat sisaruksia. Von Morian kirjoittautui ylioppilaaksi Turkuun 1792 ja Upsalaan 1769, suorittaen lakitieteen tutkinnon 1770. Hän toimi kansliakollegiossa, yleten 1782 kansliapresidentin ensimmäiseksi sihteeriksi. Hovin juhlamenojen varaohjaaja hänestä tuli 1775, laamannin arvon hän sai 1779. Von Morian oli maaherran sijasta vastaanottamassa keisari Aleksanteri I:tä, kun tämä tuli Porvoon valtiopäiville 1809. Pitämässään puheessa Morian korosti Suomen perustuslakien säilyttämisen merkityksellisyyttä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 122. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1932.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 35
**Rauno Antero Hakkila** (20. marraskuuta 1935 Angelniemi – 8. kesäkuuta 2005 Vaasa) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen.

Hakkilan vanhemmat olivat maanviljelijä Felix Hakkila ja Saara Maria Katajisto ja puoliso vuodedsta 1958 Marja-Liisa Alén. Porin lyseosta vuonna 1954 ylioppilaaksi tullut Hakkila valmistui diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Hän oli Kymin Osakeyhtiön suunnitteluinsinööri Karkkilan tehtaalla 1960–1961, Heinolan tehtaan piirustuskonttorin päällikkö 1961–1963, Wilh. Schaumanin Pietarsaaren tehtaiden höyryosaston käyttöinsinööri 1963–196 ja osaston päällikkö 1967–1971, kehitys- ja suunnitteluosaston päällikkö 1971–1977 sekä hallinnon ja yhteistoimintojen johtaja 1977–1980, Schauman-yhtymän voimatalouden johtaja 1980–1981, Oulu-yhtiön toimitusjohtaja 1981–1986, Veitsiluodon erityistehtävissä Oulussa 1986–1987, konsultti Itävallassa 1987–1989, Etelä-Pohjanmaan Voiman toimitusjohtaja 1989–2000 ja Vaskiluodon Voiman toimitusjohtaja 1989–2000. Hakkila oli lisäksi Pietarsaaren kauppaoppilaitoksen tuntiopettaja 1971–1973 ja Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1980. Hänellä oli myös useita alansa ja liike-elämän asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Vuonna 1996 energianeuvoksen arvonimen saanut Hakkila oli sotilasarvoltaan reservin majuri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rauno Hakkila *Biografiasampo*. Viitattu 11.6.2022.
2. ↑  Muistot. Rauno Hakkila. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  8.6.2005. Viitattu 11.6.2022.
Australian ja Yhdysvaltain sijainti.   Australia  Yhdysvallat
**Australian ja Yhdysvaltain suhteilla** tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Australian yhteisön kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Canberrassa ja Australialla on Washington DC:ssä. Maiden suhteet ovat läheisiä ja Australiaa on pidetty yhtenä Yhdysvaltain tärkeimpinä liittolaisina.

Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 53 prosenttia australialaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 27 prosenttia olivat sitä vastaan ja 21 prosenttia eivät osanneet sanoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Australia: Background and U.S. Relations *EveryCRSReport.com*.  13.5.2020. Viitattu 27.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  ALLIED INTEREST: AUSTRALIA-US RELATIONS REMAIN STRONG IN NEW POLL *United States Studies Centre*.  20.9.2019. Viitattu 27.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  U.S. Global Leadership Project Report – 2015 *Gallup*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Australian ja Yhdysvaltain suhteet** Wikimedia Commonsissa
**Rauno Martti Juhani Miettinen** (s. 25. toukokuuta 1949 Kuopio) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Urallaan Miettinen edusti Suomea neljissä olympialaisissa (Sapporo 1972, Innsbruck 1976, Lake Placid 1980 ja Sarajevo 1984), joista hän voitti Sapporossa hopeaa ja oli sekä Innsbruckissa että Sarajevossa neljäs (Lake Placidissä 23.). MM-kisoista hän sai kolme hopeaa: Lahdesta 1978 henkilökohtaisesti sekä joukkuekilpailuista Oslosta 1982 ja Rovaniemellä 1984. Vuoden 1970 MM-kisoissa Tatralla hän oli neljäs, Falunin MM-kisoissa 1974 kuudes ja Oslossa 1982 henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes. Vuosina 1968 ja 1969 Miettinen voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden.

Miettinen kilpaili olympialaisissa myös mäkihypyssä. Hän sijoittui Sapporossa 1972 normaalimäessä 17:nneksi ja suurmäessä 32:nneksi sekä Innsbruckissa 1976 suurmäessä 21:nneksi. Hän voitti normaalimäen Suomen-mestaruuden vuonna 1978.

Holmenkollenin kisoissa Rauno Miettinen voitti yhdistetyn vuosina 1969, 1971, 1972, 1973 ja 1978. Salpausselän kisoissa hän voitti 1976 ja 1982. Schwarzwald-pokaalin Miettinen voitti kolmesti: 1974, 1975 ja 1978. Suomen-mestaruuden hän voitti yhdistetyssä kymmenen kertaa ja oli 16 peräkkäistä kertaa mitaleilla.

Miettinen lopetti kansainvälisen uransa 1984, jolloin hän voitti olympialaisten jälkeen helmikuussa Falunin maailmancupin osakilpailun.

Seuratasolla Miettinen edusti Suonenjoen Vasamaa. Ammatiltaan hän on leipuri ja urheilupaikkojen hoitaja. Hän toimi pitkään urheilupaikkojen hoitajana Suonenjoella. Pro Urheilu -palkinnon Miettinen sai vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 203. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. 1 2 3 4 5 6  Arponen, Antti, ym.: *Talviurheilun tähdet*, s. 311–313. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
3. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 6*, s. 152, 308. Oy Scandia Kirjat Ab, 1985. ISBN 951-9466-41-X.
4. ↑  Ministeri Wallin jakoi Pro Urheilu -tunnustukset  16.12.2009. Opetusministeriö.  Arkistoitu 30.7.2011. Viitattu 16.12.2009.
Australian Cobberdog on tyylikkään atleettinen, tasapainoinen ja liioittelematon koira.  Australian Cobberdogeista ei juurikaan irtoa karvaa. Rodun tiedetään aiheuttavan ihmisille hyvin vähän allergisia oireita.
**Australian cobberdog** on koirarotu, joka on luotu Australiassa risteyttämällä ainakin 22 eri rodun koiria haluttujen ominaisuuksien saamiseksi.

Rutlands ja Tegans kennelit Australiassa olivat Australian Service Dog (ent. nimitys ASD Australian Labradoodle) kehittäjiä. Rutlands teki v. 2004 linjoihin vehnäterrieri–infuusion korvien ilmastoinnin parantamiseksi, selän lyhentämiseksi sekä turkin jalostamiseksi hieman ohuemmaksi ja ei niin tiheäksi. Infuusio jakoi Australian Labradoodlen kehittäjien näkemysten mukaisiin linjoihin ja muihin ALD linjoihin, joissa ei infuusiota hyväksytty. Kehittäjien näkemysten mukaiset linjat hyväksyttiin v. 2012 MDBA:n puhdasrotuisten rekisteriin nimellä Australian Cobberdog statuksella "as a breed in development". Tulevaisuudessa tavoitteena on saada virallinen rotuhyväksyntä ja rotutyyppi yhtenäistettyä rodun ominaisuuksien ennakoitavuuden parantamiseksi. 

Australian Cobberdogilla tulee olla lempeä luonne ja ainutlaatuinen intuitio, mikä mahdollistaa ihmisten henkisten ja fyysisten tarpeiden aistimisen ja sen mukaan toimimisen. Tämä tekee siitä erinomaisen työkoiran esim. terapia- ja avustajakoiratehtäviin. Sillä on myös luontainen halu ja kyky koulutukseen. Sen luonne on avoin, sosiaalinen ja ystävällinen. Australian Cobberdog haluaa olla ihmisen lähellä ja seurassa. Se hakee myös jatkuvasti ihmisen katsekontaktia. 

Australian Cobberdogeja on kolmea eri kokoa. Mini, medium ja standard. Kuvassa on medium uros.

Australian Cobberdog Club of Finland ry
---------------------------------------

Yhdistyksen tarkoituksena on

* ylläpitää omia internetsivuja
* toimia yhdessä muiden harrastajien kanssa ja ylläpitää yhteyksiä muihin saman alan yhdistyksiin
* jakaa rotutietoa
* solmia ja ylläpitää kansainvälisiä suhteita muihin Australian Cobberdog yhdistyksiin ja rodun parissa työskenteleviin tahoihin
* seurata ja edistää rodun kehitystä
* tehdä rotua koskevia aloitteita
* seurata vastuullista kasvatusta
* ylläpitää ja tukea harrastustoimintaa
* edistää rodun tunnettavuutta Suomessa
* lisätietoja saa rodusta sähköpostitse acdATacd.fi

Lähteet
-------

* Rutlands Australian Cobberdogs (englanniksi)
* Tegans Australian Cobberdogs (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  History of the Breed *Official Home of the Australian Cobberdog*. Viitattu 28.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* wlSuomen rotuyhdistyksen nettisivut: Australian Cobberdog Club of Finland
**Krates** (m.kreik. Κράτης, *Kratēs*, lat. *Crates*; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa. Hän oli kotoisin Ateenasta.

Elämä
-----

Krates oli Kratinoksen nuorempi aikalainen ja toimi päänäyttelijänä tämän komedioissa ennen kuin ryhtyi itsekin komediakirjailijaksi. Hänen varsinainen toimintansa alkoi noin 82. olympiadin aikaan eli noin vuonna 449/448 eaa. Aristofanes puhuu *Ritareissa* hänestä tavalla, joka antaa ymmärtää hänen olleen kuollut näytelmän esitysaikaan 88. olympiadin neljäntenä vuonna eli 424 eaa.

*Sudassa* mainitaan kaksi samannimistä komediakirjailijaa, mutta tätä pidetään virheenä.

Näytelmät
---------

Aristoteleen mukaan Krates oli ensimmäinen, joka hylkäsi attikalaisessa komediassa jambisen muodon ja alkoi käsitellä yleisiä aiheita ja kehittää näytelmiin juonia. Tämä tarkoittanee sitä, että sen sijaan, että hänen näytelmänsä olisivat keskittyneet yksinkertaiseen henkilöön menevään pilkantekoon, hänen näytelmiensä hahmot olivat yleisempiä. Tämä näkyy myös hänen tunnettujen näytelmiensä nimistä.

Krateen käyttämä kieli on yksinkertaista ja eleganttia, ja siinä on vain vähän erikoisia sanoja ja sanamuodostelmia. Hän käytti erityisesti spondeesäkeitä, jotka päättyivät anapestiseen tetrametriin. Eräs Krateen näytelmille yleinen aihe oli juopottelu ja riehakas ilonpito. Hän oli ensimmäinen attikalainen komediakirjailija, joka huvitti yleisöään laittamalla näyttelijät esittämään juopuneita, minkä oli aiemmin tehnyt lähinnä Epikharmos sisilialaisessa komediassa. Krateen näytelmien esimerkkiä noudattivat Aristofanes ja monet muut myöhemmät komediakirjailijat, ja erityisesti uuden komedian kirjailijat.

Krateen näytelmät eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta niistä tunnetaan joitakin katkelmia. Hänen aidoiksi näytelmikseen nimetään seuraavat kahdeksan:

* *Heerokset* (Ἥρωες, *Hērōes*)
* *Lamia* (Λάμια)
* *Leikit* (Παιδιαί, *Paidiai*)
* *Naapurit* (Γείτονες, *Geitones*)
* *Puhujat* (Ῥήτορες, *Rhētores*)
* *Rohkeat teot* (Τόλμαι, *Tolmai*)
* *Samoslaiset* (Σάμιοι, *Samioi*)
* *Villipedot* (Θηρία, *Thēria*)

Lisäksi hänen nimiinsä on joskus laitettu myös seuraavat kuusi näytelmää, mutta niiden arvellaan olevan epäperäisiä:

* *Aarre* (Θησαυρός, *Thēsauros*)
* *Dionysos* (Διόνυσος)
* *Kahleissa olevat* (Πεδῆται, *Pedētai*)
* *Linnut* (Ὄρνιθες, *Ornithes*)
* *Metoikit* (Μέτοικοι, *Metoikoi*)
* *Saituri* (Φιλάργυρος, *Filargyros*)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Smith, William: "Crates (2)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* 4.23.
3. 1 2  Aristofanes: *Ritarit* 536–540.
4. ↑  Aristoteles: *Runousoppi* 5, 1449b6–9.
5. ↑  Athenaios: *Deipnosofistai* X, 429a.
6. ↑  Dion Khrysostomos: *Puheet* (*Orat.*) 32, 391b.
**Rauno Antero Bies** (s. 30. lokakuuta 1961 Kuusankoski) on suomalainen kilpauransa päättänyt ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Joensuun Ampujia.

Urheilu-ura
-----------

Bies aloitti ampumaharjoittelun isäpuolensa kannustamana Kuusankosken tehtaan kisoissa, missä hänen ilmapistoolituloksensa olivat jo alkuvaiheessa hyviä. Lahjakkuudeksi tunnistettu nuorukainen jatkoi ampumauraansa eteenpäin Kymenlaakson seurojen lääninleirille, missä hän tutustui 22-kaliiperiseen olympiapistooliin. Reaktionopeutta vaativa, kääntyvien maalitaulujen ja aikarajan laji tempaisi Biesin mukaansa välittömästi.

22-vuotias rajavääpeli Bies ampui olympiapistoolilla olympiapronssia Los Angelesissa 1984 tuloksella 591. Olympiamitali oli suomalaisen pistooliampujan ensimmäinen 20 vuoteen, ja Bies on edelleen viimeisin suomalainen olympiamitalin voittanut pistooliampuja. Biesin mitali useiden itäblokin maiden boikotoimissa olympiakisoissa ratkesi vasta uusinnassa saman tuloksen ampunutta brasilialaiskilpailijaa vastaan: Bies oli yllättynyt päästyään kilpailemaan mitalista huonona pitämällään peruskilpailun tuloksella.

Bies suoritti varusmiespalveluksensa 17-vuotiaana ja kävi alaikäisenä Haminan reserviupseerikoulun. Usean muun ampumalajien taitajan tavoin hän työskenteli tämän jälkeen Puolustusvoimissa kuuden vuoden ajan. Bies on itse todennut olympiamitalinsa olleen mahdollinen Pohjois-Karjalan rajavartiolaitoksen mahdollistaman ammattilaisuuden ansiosta. Puolustusvoimat ei tosin kustantanut Biesin harjoittelupatruunoita, joita kului enimmillään 64 000 kappaletta vuodessa. Hänen uraansa tuki myös lajiliiton puheenjohtajana toiminut vuorineuvos Kauko Rastas. Bies piti urheilu-urallaan huolta fyysisestä kunnostaan ja ampui peruskilpailussa parhaimmillaan 598 pistettä. Kilpauransa Bies päätti vuonna 1988 pudottuaan Soulin olympiajoukkueesta.

Urheilu-uran jälkeen
--------------------

Bies toimii Joensuussa kuntosali- ja muiden liikuntapaikkojen yrittäjänä. Vuonna 2009 hänen omistukseensa siirtyi Joensuun keilahalli Mehtimäellä. 1990-luvun alussa Biesillä oli aseiden maahantuontia harjoittanut yritys, joka kaatui lamaan. Biesillä on kaksi lasta, ja hän on isoisä.

Lähteet
-------

* Rauno Bies *Olympedia*.  (englanniksi)
* Holopainen, Pekka: Poissa parrasvaloista: Rauno Bies.  *Urheilulehti*, 12.8.2020, s. 52.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Urheilulehti 12.8.2020, 52
2. ↑  Ylen Pohjois-Karjalan radion uutiset 8.12.2009
**Viorel Mihaiu Antone** eli **Toni** (s. 3. marraskuuta 1946 Groșeni, Arad, Romania) on romanialainen muusikko, vokalisti, kitaristi ja basisti.

Antone muutti Suomeen elokuussa 1974 Romaniasta jossa oli muusikko, ja tapasi siellä tulevan vaimonsa. Suomeen muuttonsa jälkeen hän on tuottanut ja äänittänyt musiikkia omassa studiossaan Helsingissä Lönnrötinkadulla 80-luvulla yhdessä muusikko Aarno Ranisen kanssa, ja on esiintynyt monissa eri kokoonpanoissa tunnettujen suomalaisten artistien kanssa aktiiviuransa aikana.

Onni Gideonin kanssa Antone teki vuosien ajan yhteistyötä, ja esiintyi vuonna 1992 hawaijimusiikin festivaaleilla Honolulussa. Hän on myös esiintynyt Euroopassa solistina paikallisten orkestereiden säestyksellä.

Hänen ensialbumiminsa oli *Fine on my mind*, se sisältää Country-musiikkia. Toisen albuminsa hän levytti Tuomo Tanskan kanssa, ja myöhemmin Pentti Lasasen ja muiden artistien kanssa hän levytti 70-vuotis julkaisualbumin. Esiintyi pääsolistina Ande Päiväläisen Jubileum orkesterissa. Country Roads -yhtye vuosina 1990–2002 joka esiintyi kesäisin Etelä-Suomen ravintoloissa joissa se kiersi esittämässä Country-showtaan.

Toni Antone Trio/kvartetti on orkesteri jonka kokoonpano on vaihdellut vuosien aikana. Se on viihdeorkesteri joka soitti tanssimusiikkia vuosina 1976–2018, ja esiintyi pääasiassa ravintoloissa. Orkesteri soitti myös monesti "perheorkesterina", kun siinä olivat mukana Tonin poika Dan Antone ja Risto Juvenius, joka on Dan Antonen velipuoli.

Lähteet
-------

1. ↑  Dan Antone *Polartuotanto*. Viitattu 5.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Antone, Toni *Kansalliskirjasto*. Viitattu 5.12.2022.
* Toni Antone Discogsissa.  (englanniksi) Toni Antone discography (englanniksi)
*Daisy*
**Daisy**, myös nimellä "**Daisy Girl**" tai "**Peace, Little Girl**", oli kiistanalainen poliittinen mainos, joka esitettiin televisiossa osana Lyndon B. Johnsonin vuoden 1964 presidentinvaalikampanjaa.

Vaikka se esitettiin vain kerran, sitä pidetään yhtenä tärkeimmistä tekijöistä Johnsonin ylivoimaisessa voitossa republikaanipuolueen ehdokkaasta Barry Goldwateria vastaan ja käännekohtana poliittisen mainonnan historiassa. Daisy-mainos suunniteltiin selventämään Johnsonin ydinasevastaisia ​​kantoja. Goldwater vastusti ydinkoekieltosopimusta ja ehdotti tarvittaessa ydinaseiden käyttöä Vietnamin sodassa. Johnsonin kampanja käytti Goldwaterin puheita vihjatakseen, että hän voisi aloittaa ydinsodan.

Mainoksen alussa pikkutyttö poimii päivänkakkaran terälehtiä, samalla kun hän laskee yhdestä kymmeneen, osittain väärin. Kun hän sanoo yhdeksän, kuva pysähtyy, ja kuuluu miesääni, joka laskee numeroita taaksepäin kymmenestä yhteen, samalla tavalla kuin ohjuksen lähtölaskenta alkaa. Videon zoomaus keskittyy tytön oikeaan silmään, kunnes hänen pupillinsa täyttää ruudun, minkä sitten korvaa ydinräjähdys ja sen ääni. Johnsonin ääni toteaa sitten seuraavasti: "*These are the stakes! To make a world in which all of God's children can live, or to go into the dark. We must either love each other, or we must die.*" (suom. "*Nämä ovat panokset! Luoda maailma, jossa kaikki Jumalan lapset voivat elää, tai mennä pimeyteen. Meidän täytyy joko rakastaa toisiamme tai meidän on kuoltava.*").

Mainos vedettiin televisiosta alkuperäisen lähetyksensä jälkeen mutta media jatkoi sen toistamista ja analysointia. Johnsonin kampanjaa kritisoitiin laajasti mahdollisen ydinsodan hyväksikäyttämisestä ja sen vihjauksesta. Kritiikasta huolimatta Johnsonin vaalikampanja julkaisi useita muita mainoksia, jotka hyökkäsivät Goldwaterin poliittisia kantoja vastaan, mainitsematta häntä nimellä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Daisy (advertisement)
**Krateros** (m.kreik. Κρατερός, lat. *Craterus*; kuoli 320 eaa.) oli yksi Aleksanteri Suuren kenraaleista ja hänen seuraajistaan, eli diadokeista.

Granikosjoen taistelussa Krateros oli yhden falangiyksikön päällikkö. Krateros oli ilmeisesti taitava komentaja, koska Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa hän komensikin jo koko vasemman siiven jalkaväkeä. Kuuluisan tarinan mukaan Krateros rakasti Aleksanteria, koska hän oli kuningas; Hefaistion taas rakasti häntä, koska hän oli Aleksanteri. Krateros ja Hefaistion olivatkin kilpailijoita ja jopa vihamiehiä.

Toinen Krateroksen vihamiehistä oli Parmenionin poika Filotas. Krateros syytti Filotasta siitä ettei tämä ollut paljastanut salaliittoa, joka oli tullut tämän tietoon. Filotas tuomittiin kuolemaan.

Hydaspesjoen taistelussa Krateros johti joukkoja, jotka Aleksanteri jätti joen toiselle puolelle. Aleksanterin marssiessa joukkoinensa Industa pitkin Intian valtamerelle Krateros johti sitä armeijan puolikasta, joka marssi joen länsirannalla. Vuonna 325 eaa. Aleksanteri lähetti Krateroksen takaisin länteen samalla, kun osa armeijasta jatkoi matkaa merelle.

Kun Aleksanteri palasi Susaan vuonna 323 eaa. hän halusi että hänen johtavat upseerinsa menisivät naimisiin persialaisten naisten kanssa. Krateros meni naimisiin Dareioksen veljen Oksyathreen tyttären Amastriin kanssa. Krateros oli Aleksanterin ja Hefaistionin lisäksi ainut joka sai vaimokseen Akemenidien hallitsijasukuun kuuluvan naisen.

Ennen kuolemaansa Aleksanteri lähetti Krateroksen ja Polyperkhonin Makedoniaan mukanaan 11 500 veteraania jotka saivat palata kotiin. Kilikiassa ollessaan Krateros sai kuulla että Aleksanteri oli kuollut. Krateros jäi osatta kun Aleksanterin valtakunta jaettiin diadokkien kesken. Hän ei tosin heti osoittanut tyytymättömyyttään, vaan lähti auttamaan Antipatrosta Lamian sodassa. 

Vuonna 322 eaa. alkaneessa Ensimmäinen diadokkisodassa Krateros auttoi Antipatrosta, joka kapinoi Perdikkasta vastaan Ptolemaios I kanssa. Krateros meni myös naimisiin Antipatroksen tyttären Filan kanssa. 

Samalla kun Perdikkas lähti kukistamaan Egyptiä, hän lähetti kreikkalaisen Eumenesin Kraterosta ja Antipatrosta vastaan. Eumenes oli Aleksanterin entinen sihteeri eikä hänellä ollut kokemusta sodankäynnistä. Kaikkien suureksi yllätykseksi Eumenes kukisti vihollisensa ja Krateros kuoli taistelussa.
*Tämä artikkeli käsittelee panssarintorjuntajärjestelmää. Nimen muita merkityksiä luetellaan täsmennyssivulla Milan.*

MILAN-laukaisin
Näkymä tähtäimen läpi
**MILAN** (*Missile d’infanterie léger antichar*) saksalais-ranskalaisen Euromissilen panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Ohjuksen kehitys alkoi 1962 ja se otettiin käyttöön 1972. Se on palveluskäytössä 41 maassa.

MILAN on SACLOS-ohjattu, joten ampujan pitää vain pitää tähtäin maalissa ja ohjauskomennot välitetään ohjukselle sen perästä purkautuvaa johdinta pitkin. MILAN 3:n ohjuksen nopeus on 720 km/h, kantomatka 2 km ja lentoaika 12,5 sek.

* MILAN: ontelokranaatti (1972)
* MILAN 2: ontelokranaatti (1984)
* MILAN 2T: kaksoisontelokranaatti (1993)
* MILAN 3: ontelokranaatti (1996)
* MILAN ADT/ER: digitalisoitu laukaisin, 3 km kantomatka, uusi taistelukärki, joka läpäisee 1 000 mm reaktiivipanssaria ja 3 m betonia (2006 alussa)

Lisenssivalmistajia ovat brittiläinen BAE ja Espanja ja Intia. Noin 350 000 ohjusta ja 10 000 laukaisinta on valmistettu.

Käyttäjät
---------

Ranska on lähettänyt MILAN-järjestelmiä Ukrainaan.

Lähteet
-------

1. ↑  MILAN Anti-Tank Missile System Army Technology. Viitattu 31.7.2018.
2. 1 2  MILAN Military Today. Viitattu 31.7.2018.
3. ↑  Philippe Ricard: France is delivering Caesar cannons and Milan anti-tank missiles to Kiev *lemonde.fr*.  24.4.2022. Viitattu 12.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **MILAN**.
* MILAN ANTI-TANK MISSILE SYSTEM, EUROPE (army-technology.com)
* Milan (globalsecurity.org)
**Krasnystawin piirikunta** (puol. *powiat krasnostawski*) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 63 258. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Fajsławice, Gorzków, Izbica, Kraśniczyn, Krasnystaw, Łopiennik Górny, Rudnik, Siennica Różana ja Żółkiewka.

Krasnystawin piirikuntaa ympäröivät Lublinin, Świdnican, Chełmin, Zamośćin ja Biłgorajin piirikunnat.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Krasnystawin piirikunnan asukkaista 51,3 prosenttia oli naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 456 lasta. Krasnystawin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 48 061 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat krasnostawski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 7.9.2020. (puolaksi)
2. ↑  Charakterystyka Krasnystawin piirikunta.  Arkistoitu 27.9.2020. Viitattu 7.9.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Lublinin piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Lublin (hallintokeskus)
* Biała Podlaska
* Chełm
* Zamość

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Biała
* Biłgoraj
* Chełm
* Hrubieszów
* Janów
* Kraśnik
* Krasnystaw
* Łęczna
* Lubartów
* Lublin
* Łuków
* Opole
* Parczew
* Puławy
* Radzyń
* Ryki
* Świdnik
* Tomaszów
* Włodawa
* Zamość

 |

 |
**Kalliojärvi** sijaitsee Valtimon Kalliojärven kylällä. Se on tunnettu lintujärvi. Sinne on n. 12 km:n matka teitä pitkin kirkonkylältä etelään. Järvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja on myös kansainvälisesti arvokas linnustonsuojelukohde. Lintujärveksi Kalliojärvi on muodostunut järvenlaskun seurauksena. Järvi on n. 1,5 km pitkä ja kaksiosainen, muodostuen kapean salmen erottamista Kalliojärvestä ja Patojärvestä. Se on lähes umpeenkasvanut, rehevä, lintujen suosima vesistö. Järven rannalla on kaksi lintutornia. Viereisellä Sorsajärvellä on myös merkitystä lintujärvenä.

Järven linnusto
---------------

Kalliojärvellä on pesinyt mm. härkälintu, mustakurkku-uikku, laulujoutsen, jouhisorsa, heinätavi, luhtahuitti, luhtakana, suokukko, ruokosirkkalintu ja pikkulokki. Järvellä on pesinyt myös yksi Ylä-Karjalan suurimmista naurulokkikolonioista (v. 1993 126 paria), jonka joukossa on pesinyt mm. jopa 20 paria pikkulokkeja. Alueella on myös merkitystä lintujen muutonaikaisena levähdyspaikkana. V. 1993 Kallio- ja viereisestä Sorsajärvestä tehtiin yhteinen linnustoselvitys, jolloin alueella todettiin pesivän yhteensä 41 eri lintulajia ja 432 lintuparia.

Lähteet
-------

* Petri Hottola: Valtimon Kallio- Ja Sorsajärven linnustoselvitys 1993. Pohjois-Karjalan Ympäristökeskus. 1997. ISBN 951-53-0590-X, ISSN 1238-9846
Australian Köppenin ilmastoluokitus.
**Australian ilmasto** on Australian mantereen eri osissa vallitsevat sääolot ja niiden muutokset pitkän ajan kuluessa. 

Mantereen pohjoisosat kuuluvat kuumaan, keskiosat lämpimään ja eteläosat lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Keskiosat ovat pysyvien korkeapaineiden leveysasteilla, ja muistuttavat Saharaa ja Kalaharia. Sateisemmat alueet reunustavat mantereen kuivaa ydintä. Trooppisessa pohjoisosassa sadekausi ajoittuu marraskuun ja huhtikuun välille, kun pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu alueelle. Samaan aikaan syntyy Australian monsuuni, ja vallitseva tuulensuunta on koillisesta.

Australian itä- ja kaakkoisosissa sateita saadaan ympäri vuoden. Keskiosan aavikko ulottuu länsirannikolle 18. ja 30. eteläisen leveyspiirin välisellä alueella sekä etelärannikolle 125. ja 135. itäisen pituuspiirin välisellä alueella.

Trooppiset syklonit osuvat Australiaan pari kertaa vuodessa, yleensä maan pohjois- ja luoteisosaan. Ne esiintyvät yleensä kesäkaudella joulu-huhtikuussa.

Australian alueen sykloneille annetaan nimet yhdestä listasta, jota ei aloiteta alusta kauden vaihtuessa. Lista julkaistiin vuonna 2008. Australiaan osuneita sykloneita ovat olleet mm. syklonit Monica ja Marcus. 

Muita vaarallisia sääilmiöitä ovat tulvat, maastopalot, pitkät kuivuusjaksot ja hellekaudet. Näiden ilmiöiden esiintyminen riippuu alueesta ja vuodenajasta. Lisäksi El Niño aiheuttaa suuria eroja eri vuosien välille.

Katso myös
----------

* Queenslandin tulvat 2010–2011

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Country Guide Australia BBC Weather. Viitattu 6.2.2011. (englanniksi)
2. ↑  Tropical Cyclone Names *Bureau of Meteorology*. Viitattu 20.1.2019.
3. ↑  John Minnery and Iraphne Childs: Natural Hazards Governance in Australia *Natural Hazards*.  2017. Viitattu 20.1.2019.
**Panu Luosto** on suomalainen sellisti.

Luosto opiskeli Risto Poutasen johdolla Sibelius-Akatemiassa, josta hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1996. Vuosina 1997–1999 hän täydensi opintojaan konservatoriossa Toulousessa Lluís Claretin johdolla. Luosto voitti vuonna 1998 Turun sellokilpailun, jossa toiselle sijalle pääsi Tomas Djupsjöbacka ja kolmannelle sijalle Seeli Toivio. Vuonna 1999 hän sai Thomas Carrollin ohella tunnustuspalkinnon Domnick-Cello-Preis-kilpailussa, jonka voitti Julian Steckel. Vuonna 1999 Luostolta ilmestyi levy *Solo Cello Works* (Alba Records), jolla hän tulkitsee Zoltán Kodályn, George Crumbin, Jonathan Harveyn ja Magnus Lindbergin sävellyksiä.

Luosto voitti vuonna 2000 Washingtonin kansainvälisen kilpailun. Rahan lisäksi palkintoon kuului pääsy konsertoimaan Yhdysvalloissa sinfoniaorkesterien solistina. Vuonna 2000 Luosto voitti lisäksi Prahan kevään kansainvälisen musiikkifestivaalin sellokilpailun. Luoston yhteistyökumppaneihin kamarimusiikin parissa on kuulunut pianisti Joonas Pohjonen.

Luosto on suorittanut myös filosofian tohtorin tutkinnon. Syyskuussa 2013 hän puolusti Helsingin yliopistossa data-analyysiä koskevaa tietojenkäsittelytieteen väitöskirjaansa *Normalized maximum likelihood methods for clustering and density estimation* ("Normalisoidun suurimman uskottavuuden menetelmiä ryvästykseen ja tiheyden arviointiin").

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Panu Luostolle palkinto kansainvälisessä sellokilpailussa MTV Uutiset
2. 1 2 3  Kahvia & Musiikkia -sarjan solistina sellotaiteilija Panu Luosto Helsingin seurakunnat
3. ↑  Panu Luosto voitti Turun sellokilpailun MTV Uutiset
4. ↑  ABCD 135 – Solo Cello Works Alba Records
5. ↑  Panu Luosto palkittiin MTV Uutiset
6. ↑  Marraskuinen konserttisarja soi taas Leppävaarassa Länsiväylä
7. ↑  Panu Luosto väittelee 14.9.2013 aiheesta Normalisoidun suurimman uskottavuuden menetelmiä ryvästykseen ja tiheyden arviointiin Department of Computer Science, Helsinki
**Kratos** on *God of War* -pelisarjan päähenkilö, joka perustuu mytologian hahmoon Kratos.

Hahmon ensiesiintyminen oli pelissä *God of War* (2005). Hahmo on vieraillut myös muissa peleissä kuten *Mortal Kombat* ja *Soulcalibur: Broken Destiny*.

Hahmo on alkujaan spartalaissoturi, jonka tunnusomainen ase on käsiin kahlitut terät. Hahmolla on tunnusomaisesti maalattuna punainen raita kasvoilla ja rintakehässä.

Vuonna 2018 julkaistussa *God of War* -pelissä Kratoksen ääninäyttelijä on Christopher Judge. Vuoden 2011 Guinnes World Records Gamer's Editionissa Kratos oli 50 parhaan videopelihahmon listalla sijalla 9.

Lähteet
-------

1. ↑  Meet the new voice of Kratos  15.6.2016. Polygon. Viitattu 27.1.2018.
2. ↑  Marchiafava, Jeff: Guinness Names Top 50 Video Game Characters Of All Time *Game Informer*. Viitattu 16.7.2020. (englanniksi)

*God of War* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsarja | 
* God of War
* God of War II
* God of War III
* Ascension
* God of War
* God of War: Ragnarök

 |
| Sivusarja | 
* Chains of Olympus
* Betrayal
* Ghost of Sparta

 |
| Hahmot | Kratos |
Armstrongin seos
**Armstrongin seos** on erittäin herkkä räjähde. Sen pääraaka-aineet ovat punainen fosfori ja vahva hapetin, kuten kaliumkloraatti tai kaliumperkloraatti. Rikkiä sekä kalsiumkarbonaattia saattaa esiintyä seoksessa pieninä määrinä, sekä muita lisäaineita käytetään joissain seoksissa. Kaupallisesti Armstrongin seosta käytetään pieninä määrinä nallipyssyissä paperisissa liuskoissa tai muovirenkaissa sekä paukkuserpentiinissä.

Seosta käytetään myös tuliaseiden patruunoiden nalleissa, mutta siihen lisätään boorikarbidia.

Turvallisuus
------------

Armstrongin seos on erityisen vaarallinen räjähde, sillä se on herkkä iskuille, kitkalle ja tulelle. Kuluttajaraketeissa käytetään arviolta kymmenen milligrammaa seosta. Armstrongin seos voi räjähtää aggressiivisesti umpinaisessa tilassa riippuen seoksesta, olosuhteista ja määrästä.

Lähteet
-------

1. ↑  J. B. Calvert: Flash! Bang! Whiz!: An introduction to propellants, explosives, pyrotechnics and fireworks *du.edu*.  Arkistoitu 15 November 2006. Viitattu 11.11.2006.
2. ↑  John Donner: Impact Firecrackers (PDF) *freeinfosociety.com*.  Arkistoitu 7.1.2007. Viitattu 11.11.2006.