recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Justine Dufour-Lapointe** (s. 25. maaliskuuta 1994 Montreal, Quebec) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa.

Dufour-Lapointe voitti Sotšin talviolympialaisissa 2014 kultaa kumparelaskussa siskonsa Chloén sijoittuessa hopealle. Hän voitti kumparelaskun maailmanmestaruuden Kreischbergissä 2015 ja sai samoissa kilpailuissa hopeaa parikumpareissa. MM-kilpailuissa Vossissa vuonna 2013 Dufour-Lapointe saavutti pronssia kumparelaskussa. Parikumparelaskussa hän sijoittui 15:nneksi. Vuonna 2017 Sierra Nevadassa hän saavutti kumpareissa pronssia.

Freestylehiihdon maailmancupissa Dufour-Lapointe kilpaili ensimmäisen kerran Rukalla joulukuussa 2010 sijoittuen kumparelaskussa viidenneksi. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran seuraavassa osakilpailussaan Meribelissa joulukuussa 2010 oltuaan parikumparelaskussa kolmas. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti tammikuussa 2011 Mont Gabrielin parikumpareissa. Yhteensä hän on voittanut urallaan yhdeksän maailmancupin osakilpailua, kuusi kumparelaskussa ja kolme parikumparelaskussa.

Hänen siskonsa Maxime ja Chloé ovat myös kumparelaskijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Justine Dufour-Lapointe Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Moguls sisters ready to make Olympic history *olympic.org*.  2.2.2014. olympic.org. Viitattu 6.2.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Justine Dufour-Lapointe**.
* Virallinen sivusto
E-Bow
**E-Bow** eli sähköjousi (E-Bow on tavaramerkki) on yleensä sähkökitaran kanssa käytettävä paristokäyttöinen, kädessäpidettävä laite, joka saa kitaran kielen värähtelemään jatkuvasti, jolloin kielen sointi ei keskeydy. E-Bow tuottaa sähkömagneettisen kentän ja kun laite asetetaan kitaran kielen lähelle, kieli alkaa magneettikentän vaikutuksesta värähdellä. Laitteen avulla tuotettua ääntä voidaan kuvailla aavemaiseksi, hallituksi äänen kiertämiseksi. Ääntä voidaan tietysti muokata lisää erilaisin efektilaittein kuten normaalisti sähkökitaran ääntä. Sähkökitaran lisäksi E-Bow’ta on käytetty muun muassa basso- ja akustisen kitaran, banjon, flyygelin sekä sähkökanteleen kanssa.

E-Bow’ta ovat käyttäneet muun muassa CMX:n kitaristi Janne Halmkrona, Nightwish -yhtyeen multi-instrumentalisti Troy Donockley, Bill Nelson, Big Country -yhtyeen kitaristit Stuart Adamson ja Bruce Watson, Leviathan -yhtyeen Wrest, David Bowie, Blondie, Tom Petty, Porcupine Tree, Blue Öyster Cult, Paul Stanley soololevyllään, Jimmy Page, Michael Manring (bassokitaralla), Sigur Rósin basisti Georg Hólm  sekä Linkin Park kappaleessa "No More Sorrow". R.E.M:llä on kappale nimeltään "E-Bow the Letter", jossa käytetään E-Bow’ta.

Lähteet
-------

1. ↑  Schildt, Saku: Nightwishin Marco Hietala: "En oikeastaan miellä meitä metallibändiksi" *Soundi*.  3.10.2016. Pop Media. Viitattu 18.9.2019.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
**Turhan Sultan** (1627 – 1683) oli Osmanien valtakunnassa yksi sulttaani Ibrahim I:n vaimoista ja Valide Sultan eli hallitsevan sulttaanin Mehmed IV:n äiti. Hän oli alkujaan Ukrainasta, mistä Krimin tataarit toivat hänet 12-vuotiaana sulttaanin palatsiin. Hänen nimensä Nadja vaihdettiin nimeksi Hatice Turhan, hänet koulutettiin palatsin tavoille ja annettiin vaimoksi sulttaaniksi nousseelle Ibrahimille.

Sulttaani Ibrahim syrjäytettiin mielenterveysongelmien takia vuonna 1648, ja sulttaaniksi nousi hänen ja Turhanin kuusivuotias poika Mehmed IV. Ibrahimin äiti Kösem Sultan oli nyt sulttaanin isoäiti, ja pyrki hallitsemaan valtakuntaa samoin kuin poikansa kaudella. Hän suunnitteli tarvittaessa syrjäyttävänsä Mehmedin, jolloin valtaan olisi noussut tämän velipuoli, jonka äiti ei olisi yhtä voimakastahtoinen kuin Turhan. Kahden sijaishallitsijaksi haluavan naisen valtataistelu päättyi vasta Kösem Sultanin kuolemaan.

Mehmed oli kiinnostuneempi metsästyksestä kuin hallinnosta, jonka hän jätti suosiolla äitinsä tehtäväksi. Turhan Sultanin kaudella valtakunta kukoisti, osittain siksi, että hän valitsi maan johtoon päteviä suurvisiireitä. Köprülü-sukuun kuuluvien suurvisiierien valinta pienensi valide sultanien valtaa.

Toimiessaan sijaishallitsijana Turhan Sultan rakennutti linnoituksen Dardanelleille ja koulun, sairastuvan, kirjaston ja suihkulähteitä Istanbuliin. Hän rakennutti valmiiksi Eminönühun Yeni Camin moskeijan, jonka Safiye Sultan oli aloittanut. Kuoltuaan Turhan Sultan haudattiin sinne.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hatice Turhan Sultan *Biyografia*. Viitattu 10.4.2023.
2. ↑  Adam Zeidan: Kösem Sultan *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 10.4.2023.
3. ↑  Reign of Women (1520–1683) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia.*. Viitattu 10.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
Franciscus Assisilaisen kirkko Pampulhan tekojärven rannalla.
**Pampulha** on brasilialaisen Belo Horizonten kaupungin osa Minas Geraisin osavaltiossa. Sen keskustassa on 1940-luvulla rakennettu tekojärvi. Silloinen pormestari ja myöhempi Brasilian presidentti Juscelino Kubitschek kutsui nuoren arkkitehti Oscar Niemeyerin suunnittelemaan sinne rakennuksia. Tekojärven rantaan syntyi kulttuuri- ja vapaa-ajan keskus, johon kuuluu kasino, tanssisali, pursiseuran klubirakennus ja Franciscus Assisilaiselle omistettu kirkko. Tässä kokonaisuudessa arkkitehtuuri yhdistyy maisema-arkkitehtuuriin ja kuvanveistoon, betonin muotoilumahdollisuuksia on käytetty taitavasti hyväksi ja paikalliset olosuhteet, ilmasto ja brasilialainen kulttuuriperintö on otettu taitavasti huomioon. Rakennukset ovat modernin arkkitehtuurin kuuluisin saavutus Brasiliassa, ja niistä tehtiin Unescon maailmanperintökohde vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Pampulha Modern Ensemble *Unesco*. Viitattu 21.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pampulha** Wikimedia Commonsissa

* A arte chamada Pampulha (Arkistoitu – Internet Archive) Belo Horizonte (portugaliksi)
**D’oh!**|  |
| **Lausetyyppi** | Äkillinen valituksen osoitus |
| **Tilannetarkoitus** | Tilanteissa, joissa jokin menee äkillisesti pieleen. |

**D’oh!** (lausutaan [tou], [dou] tai [dau]) on englanninkielinen hokema, joka on tullut tunnetuksi animaatiosarjasta *Simpsonit*. Sarjan päähenkilö Homer Simpson lausahtaa "d’oh!" aina, kun jokin menee odottamattomasti pieleen tai hän tajuaa olleensa väärässä.

Homer Simpsonin ääninäyttelijä Dan Castellaneta on kertonut, että "D’oh!" perustuu näyttelijä Jimmy Finlaysonin samanlaiseen joskin hitaampaan valitukseen vanhoissa Ohukainen ja Paksukainen -elokuvissa. Siihen aikaan kirousta "Damn!" pidettiin jumalanpilkkana ja se sensuroitiin. Alun perin huudahdus oli vain vaivainen ulvahdus, mutta Castellaneta muutti sitä vähitellen.

Homerin ohella huudahdusta ovat *Simpsoneissa* käyttäneet myös hänen biologiset sukulaisensa – poika Bart, tyttäret Lisa ja Maggie, äiti Mona, isä Abe sekä velipuoli Herb. Satunnaisesti myös muutamat muut sarjan hahmot ovat käyttäneet sitä, muun muassa Marge, Hassu-klovni ja johtaja Burns.

D’oh!-huudahdus lisättiin vuonna 2001 *Oxford English Dictionary* -sanakirjaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Shewchuk, Blair: DOH! A DICTIONARY UPDATE  17.7.2001. CBC. Viitattu 19.6.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

WikisanakirjaWikisanakirjaWikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: **d'oh**.
* Homer Simpsonin äännähdyksiä

Simpsonit

|  |  |
| --- | --- |
| Sekalaista | 
* alkutekstijakso
* D’oh!
* Duff Beer
* Kauhujen talo
* lyhytfilmit
* Springfield
* Springfieldin ala-aste
* Springfieldin ydinvoimala
* 742 Evergreen Terrace

 |
| Luettelot | 
* luettelo jaksoista
* luettelo hahmoista
* luettelo palkinnoista
* luettelo DVD-julkaisuista
* luettelo videopeleistä
* luettelo vierailleista tähdistä

 |
| Tuotantokaudet | 
* 1.
* 2.
* 3.
* 4.
* 5.
* 6.
* 7.
* 8.
* 9.
* 10.
* 11.
* 12.
* 13.
* 14.
* 15.
* 16.
* 17.
* 18.
* 19.
* 20.
* 21.
* 22.
* 23.
* 24.
* 25.
* 26.
* 27.
* 28.
* 29.
* 30.
* 31.
* 32.
* 33.
* 34.

 |
| Elokuvat ja erikoisjaksot | 
* *The Simpsons Movie*
* *The Longest Daycare*
* *Playdate with Destiny*
* Kuka ampui johtajan?

 |
| Videopelit | 
* Bart vs. the Space Mutants
* Bart vs. the World
* Bart's Nightmare
* Virtual Bart
* Bart and the Beanstalk
* Wrestling
* Road Rage
* Skateboarding
* Hit & Run
* The Simpsons Game
* Tapped Out

 |
Kuva J-Livestä Atlantassa, 2008.J-Live vuonna 2008, Atlantassa.
**J-Live** (Myös tunnettu nimellä Justice Allah. Kastenimi Jean-Jacques Cadet) on DJ, MC ja tuottaja New Yorkista, Yhdysvalloista.

Nuoruus
-------

J-Live ilmestyi "underground hip-hop" skeneihin vuonna 1995, kun hän oli fuksi University at Albany, The State University of New York'ssa.
Hänen ensimmäinen singlensä "Longevity" ilmestyi Mark Farinan CD'llä "Mushroom Jazz". Seuraavat singlet "Braggin' Writes" ja "Hush the Crowd" keräsivät laajaa huomiota, saaden juttunsa *The Source* -lehteen, josta seurasi hänen ensimmäinen levytyssopimus Raw Shack Records'in kanssa.
Hänen ensimmäinen albuminsa *The Best Part* nauhoitettiin vuosina 1995-1999, jonka tuottajina toimivat Prince Paul, DJ Premier ja Pete Rock. Levymerkkiongelmien takia hän erosi levy-yhtiöstä ja levy peruttiin. Hänen albuminsa peruttiin toistamiseen, kun hän liittyi Payday Records'iin, jonka omistajayhtiö London Records ostettiin. 5 vuoden päästä levy julkaistiin, J-Liven oman levy-yhtiön nimissä.

Yksityiselämä
-------------

Käytyään koulut SUNY Albanyssa, hänestä tuli yläasteen englanninkielen opettaja Brownsvillessä ja Bushwickissä, Brooklynissä. Hän erosi opettajaurastaan jotta hän voisi keskittyä vakituisesti hip-hop uraansa. Nykyisin hän asuu Philadelphiassa. Hänellä on vaimo ja kolme lasta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Malliltaan perinteinen suomalainen kukkopilli, Marja Metsävuori 2007**Kukkopilli** eli **savikukko** on  Euroopassa tunnettu savesta valmistettu linnun muotoinen, huilunkaltainen pilli. Puhallusaukko on pyrstössä, sointiaukko voi olla alapuolella (alasärmäinen) tai yläpuolella (yläsärmäinen). Tällainen pilli tuottaa yhden soivan äänen, jonka korkeus riippuu sisätilan koosta. Linnun kyljissä tai rinnassa on usein 1–4 sormiaukkoa, jolloin voidaan tuottaa useampia sävelkorkeuksia. Mikäli reiät on viritetty siten, että voidaan soittaa kokonainen oktaaviala tai muu asteikko, puhutaan okariinasta. Sekä okariina että kukkopilli ovat astiahuiluja.

Suomessa tunnetuimmat kukkopillit on valmistettu Muolaan kunnan Kyyrölässä 1900-luvun alkupuolella. Kyyröläisten savityön taidot olivat peräisin Venäjältä.
Monenkirjavat käki- ja kukkopillitkin olivat alkujaan käyttöesineitä, lasten leluja. Myöhemmin, sodan jälkeen, niistä tuli kotien keräilyn kohteita ja hyllyjen koristeita.

Lähteet
-------

* Evakkolaukku, Museovirasto
* Kyyrölä (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kyyrölän historia *kyyrola.info*.  Arkistoitu 27.2.2011. Viitattu 15.10.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kukkopillejä, Suomen Kuvalehti, 04.06.1938, nro 22, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirjailijan muistoplakaati.
**John Alec Baker** (6. elokuuta 1926 – 26. joulukuuta 1987) oli englantilainen kirjailija ja lintuharrastaja.

J. A. Baker asui Chelmsfordissa, Essexissä. Hän pysyi tuntemattomana suurelle yleisölle, vaikka kirjoitti kaksi menestynyttä kirjaa, *Muuttohaukka* ja *The Hill of Summer*. Baker kokeili ainakin viittätoista eri ammattia, kunnes sattui näkemään muuttohaukan saalistamassa. Hän seurasi muuttohaukkojen elämää Itä-Englannin maaseudulla lähes kymmenen vuotta. Sitten hän sairastui ja kirjoitti havainnoistaan, tunteistaan, maisemasta ja luonnosta teoksen *The Peregrine*. Hän omisti kirjan vaimolleen. Teos palkittiin Duff Cooper Prize -palkinnolla. Toisen kirjan jälkeen hänestä ei enää kuultu mitään.

Uuden englanninkielisen laitoksen (2005) esipuheen kirjoitti Robert Macfarlane.

Teokset
-------

* *Muuttohaukka*, suom. Leena Lehto, WSOY, Porvoo, 1971.
* *The Hill of Summer*, Harper & Row, 1969.

Lähteet
-------

* Richard Lawrence Cohenin blogi (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Fanshawe, John: "Notes on J. A. Baker". Teoksessa Baker, J. A.: *The Peregrine: The Hill of Summer & Diaries: The Complete Works of J. A. Baker*, s. 4, 18–24. Collins, 2011. ISBN 978-0-00-739590-3. Katkelmia teoksesta Google Books -palvelussa (viitattu 17.6.2014). (englanniksi)
2. ↑  Paper Back Swap (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Sedratan raunioita.
**Sedrata** (myös *Sadrata*) oli keskiaikainen kaupunki Algeriassa 14 kilometriä Ouarglasta etelään.

Viimeinen rustamidihallitsija Jakub perusti Sedratan Tahertin hävityksen jälkeen vuonna 908. Aikaisemmin paikalla oli sijainnut 700-luvulla syntynyt Isedratenin linnoitettu kylä. Kaupunki oli ibadiittien muslimilahkon hengellinen keskus. Hammadidihallitsija al-Mansur hävitti sen vuonna 1074, jolloin asukkaat pakenivat Ouarglaan ja Mzabin alueelle.

Sedratan kaivauksissa on löydetty kivisen palatsin, asuintalojen sekä koristeellisen moskeijan rauniot. Esineitä on näytteillä Algerin, Constantinen ja Ouarglan museoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Afrika: entsiklopeditšeski spravotšnik, tom 2*, s. 347. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987.
2. ↑  *The Encyclopaedia of Islam, new edition, volume VIII*, s. 756. Leiden: E.J. Brill, 1995. ISBN 90-04-09834-8.
3. ↑  *Le Petit Futé Algérie 2009–2010*, s. 407–408. Paris: Nouvelles Éditions de l’Université, 2008. ISBN 978-2-7469-2196-2.
4. ↑  *Le Petit Futé Algérie 2009–2010*, s. 408. Paris: Nouvelles Éditions de l’Université, 2008. ISBN 978-2-7469-2196-2.
**E-4WD** on Hitachin henkilöautoihin kehittämä ja osittain sähköisellä voimansiirrolla toteutettu nelivetojärjestelmä. Sitä ovat hyödyntäneet ainakin Nissan ja Mazda. Järjestelmä perustuu etuvetoisen auton perusratkaisuun, johon on lisätty ylimääräinen generaattori polttomoottorin yhteyteen ja mekaanisesti erillinen taakse sijoitettu vierasmagnetoidulta tasavirtamoottorilta hammaspyöräalennusvaihteen kautta voimansa saava takapyöräveto. Järjestelmän toimintaa ohjaa tietokone. Tämä avustava sähköinen voimansiirto on mitoitettu siten, että se ainoastaan auttaa ajoneuvon liikkeellelähtöä alle 30 km/h nopeuksissa ja kytkee takapyörävedon pois, kun rajanopeus on saavutettu. Takapyörävetoon on myös yhdistetty automaattinen luistonrajoitin.

Lähteet
-------

* Yamamoto, Tatsuyuki & Shimizu, Hisaya & Ito, Masaru & Takano, Masami: Development of Simple Driver-friendly Electric 4WD System (PDF) *Hitachi Review Vol. 53 (2004), No. 4*.  25.11.2004. Hitachi. Viitattu 26.4.2014. (englanniksi)
* e-4WD System (PDF) (kaupallinen tiedote) *Nissan Motor Company Global Website*.  6.10.2010. Tokyo, Japan:  NISSAN MOTOR CO. LTD..  Arkistoitu 17.9.2012. Viitattu 26.4.2014. (englanniksi)
Transfennican M/S Pauline Russ -ro-ro-rahtialus Seelandkaissa syyskuussa 2007.
**Seelandkai** on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali sijaitsee Trave-joen varrella ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Seelandkai on ollut toiminnassa kesästä 2006 lähtien. Pinta-alaa alueella on 185 000 m². Laituripaikkoja terminaalissa on kolme (kaksi ro-ro-alukselle ja yksi conro-alukselle. Syvyyttä terminaalilla on yhdeksän metriä. Seelandkain kautta kulkee muun muassa perävaunuja, kontteja ja uusia ajoneuvoja. Terminaali työllistää 75 ihmistä.

Katso myös
----------

* Skandinavienkai
* Konstinkai
* Nordlandkai
* Schlutup

Lähteet
-------

1. ↑  Tiiro, Sari: Lyypekki haluaa kasvaa: Skandinavienkai-terminaalialue laajentuu merkittävästi (PDF)  3/2005. Stevis – Finnsteven tiedotus- ja uutislehti.  Arkistoitu 27.3.2007. Viitattu 13.12.2008.
2. 1 2 3 4 5 6  Terminal Seelandkai Lübecker Hafen-Gesellschaft. Viitattu 13.12.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lübecker Hafen-Gesellschaft (englanniksi) (saksaksi)
Ketty Nivyabandi vuonna 2021.
**Ketty Nivyabandi** (s. 1978 Belgia) on burundilainen runoilija, esseisti ja ihmisoikeusaktivisti. Hänen enimmäkseen ranskankielisiä runojaan on julkaistu lukuisissa antologioissa ja *World Literature Today* -lehdessä. Vuonna 2012 Nivyabandi edusti Burundia Lontoon kulttuuriolympiadissa tuon vuoden kesäolympialaisten yhteydessä.

Nivyabandin kotikaupunki Burundissa oli Bujumbura. Toukokuussa 2015 Nivyabandi joutui pakenemaan kotoaan jouduttuaan vaikeuksiin aktivisminsa takia. Hän oli organisoinut ja johtanut naisten rauhanomaisia mielenosoituksia. Nivyabandi poistui kahden tyttärensä kanssa maasta ja asettui syyskuussa 2015 pakolaisena Kanadaan. Hän on jatkanut toimintaansa ihmisoikeuksien parissa esimerkiksi Nobel Women's Initiativen kanssa. Nivyabandi oli 26. maaliskuuta 2019 yksi puhujista Geneven huippukokouksessa ihmisoikeuksien ja demokratian puolesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ketty Nivyabandi Words Without Borders
2. 1 2  Ketty Nivyabandi (Arkistoitu – Internet Archive) International Metropolis Conference
3. ↑  The high price of fighting for women’s rights The UN Refugee Angecy
4. ↑  Ketty Nivyabandi Speaks at 2019 Geneva Summit (Arkistoitu – Internet Archive) Geneva Summit for Human Rights and Democracy


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Turið Sigurðardóttir** (s. 1946) on färsaarelainen kirjailija, kielenkääntäjä ja kirjallisuushistorioitsija.

Turið sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon islannin kielessä ja Islannin historiassa sekä maisterin arvon kirjallisuudessa. Hän on julkaissut kirjoja ja artikkeleita färsaarelaisista kirjailijoista ja kirjallisuushistoriasta sekä islannin kielen oppikirjoja. Hän oli mukana toimittamassa norjalaista färsaarelaisten novellien antologiaa. Turið on myös kääntänyt runsaasti teoksia islannista, ruotsista ja englannista fäärin kielelle. Näiden töiden joukossa on käännöksiä muiden muasssa Halldór Laxnessin ja Astrid Lindgrenin teoksista. Turiðin laajimpiin julkaisuihin kuuluvat seitsemän painosta Símun av Skarðin teoksista.

Turið on tehnyt tutkimustyötä Färsaarten kirjallisuuden historiasta ja opettanut Färsaarten yliopistossa. Hän on istunut Fäärin kielen neuvoston ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon myöntävän tuomariston jäsenenä. Lisäksi hän on toiminut Färsaarten kirjailijaliiton puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Meet the Author: Turið Sigurðardóttir and Malan Marnersdóttir Nordic House, viitattu 19.6.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Evidentiaalisuus** on kielellinen kategoria, jolla tarkoitetaan puhujan tietolähteeseen viittaavia ilmaisukeinoja. Puhujan välittämä tieto voi perustua esimerkiksi puheena olevaan tapahtumaan osallistumiseen, suoraan näköhavaintoon, päättelyyn tai kuulopuheeseen, ja tämä lähde on mahdollista merkitä näkyviin lausumaan. Yksittäisessä kielessä evidentiaalisuus voi olla joko kieliopillista tai leksikaalista. Edellisessä tapauksessa kielessä on esimerkiksi joukko verbipäätteitä, joista jokainen merkitsee eri tietolähdettä. Jälkimmäisessä sen sijaan tietolähteeseen liittyviä erontekoja tehdään esimerkiksi evidentiaalisten adverbien kuten *näköjään* ja *kuulemma* avulla. Lisäksi evidentiaalisia sivumerkityksiä voi kehittyä myös ensisijaisesti ei-evidentiaalisille kielellisille aineksille, kuten esimerkiksi tietyille modaalisille ja aspektuaalisille rakenteille. Kieliopillisen evidentiaalisuuden kielissä tietolähteen merkintä on yleensä pakollista, kun taas muissa kielissä puhuja voi valita, ottaako hän kantaa tietolähteeseen vai jättääkö sen merkitsemättä.

Lähteet
-------

* Aikhenvald, Alexandra Y. 2004: *Evidentiality*. Oxford Linguistics. Oxford University Press, New York.
* Plungian, Vladimir A. 2011: Types of verbal evidentiality marking: an overview. – *Linguistic Realization of Evidentiality in European Languages*. Empirical Approaches to Language Typology. 49. S. 15–58. Toim. Diewald, Gabriele – Smirnova, Elena. Mouton de Gruyter, Göttingen.
**Jaakko Julkunen** (29. heinäkuuta 1938 Sortavala – 21. tammikuuta 2011 Joensuu) oli suomalainen valokuvaaja. 

Julkunen aloitti työn valokuvan parissa 1955 valokuvaharjoittelijana joensuulaisessa Kuva-Lassissa. Hänen ensimmäinen lehtikuvaajan työpaikkansa oli vuodesta 1957 sanomalehti Karjalainen, jonka ensimmäinen päätoiminen valokuvaaja hän oli, ja hän työskenteli siellä vuoteen 1971. Hän siirtyi 1972 Helsingin Sanomiin, joka perusti silloin aluetoimituksen Kuopioon. 1994 hän siirtyi HS:n Lappeenrannan toimituksen valokuvaajaksi ja oli siellä vuoteen 2000, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tehtävissään Julkunen kiersi kuitenkin niin eri puolilla Suomea kuin ulkomaillakin, erityisesti Neuvostoliitossa ja Venäjällä. Julkisuuden henkilöiden lisäksi hän kuvasi huumorin ja realismin keinoin erityisesti itäsuomalaisia ihmisiä.

Kotkan valokuvakeskuksessa alkuvuodesta 2011 pidetyn näyttelyn juliste. Julisteessa on Jaakko Julkusen pohjoissuomalaisista lavatansseista ottama kuva.
Julkunen oli merkittävänä vaikuttajana perustettaessa 1987 Kuopioon VB-valokuvakeskusta.

Julkunen julkaisi kaksi kuvateosta ja piti useita valokuvanäyttelyjä, joista viimeinen, yhdessä VB-valokuvakeskuksen kanssa toteutettu Julkusen ja Raimo Heimosen yhteisnäyttely oli meneillään Kotkan valokuvakeskuksessa hänen kuollessaan. Muistonäyttely "Siperia opettaa" järjestettiin VB-valokuvakeskuksessa 21. lokakuuta – 27. marraskuuta 2011.

Teokset
-------

* Jaakko Julkunen: Ihmisten Itä-Suomi: lehtikuvia 1956–2000, valokuvat: Jaakko Julkunen, teksti: Jorma Korhonen. (omakustanne) 2002 ISBN 952-91-5286-8
* Kuopio, valokuvat: Topi Ikäläinen, Jaakko Julkunen, Jorma Komulainen, teksti: Seppo Kononen. Kustannuskiila, 1986 ISBN 951-657-192-1

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Valokuvataiteen valtionpalkinto 1973 ja 1978

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jaakko Julkunen on kuollut *Yle Uutiset*.  21.1.2011. Viitattu 22.1.2011.
2. 1 2 3  Jaakko Julkusen kuvat eivät haalistu *Yle Uutiset*.  5.10.2010. Viitattu 22.1.2011.
3. 1 2  Korpimo, Ritva: Maaseudun ihmisten lempeä kuvaaja *Helsingin Sanomat*.  22.1.2011.   (Vain tilaajille)
4. ↑  In memoriam Kotkan valokuvakeskus. Viitattu 23.1.2011.
5. ↑
6. ↑  Ervamaa, Tomi: Jaakko Julkusen lehtikuvaura esillä Kuopion VB-keskuksessa *Helsingin Sanomat*.  1.11.2002. Viitattu 25.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Jaakko Julkusen kuvia finna.fi-sivustolla.
* Muistikuvia Joensuusta, Jaakko Julkusen kuvia, Yle.fi

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Brouwerin kiintopistelause** on matematiikan useista kiintopistelauseista ehkä kaikkein tärkein ja se on nimetty alankomaalaisen matemaatikon Luitzen Egbertus Jan Brouwerin mukaan. Kyseessä on erittäin vahva matemaattinen tulos, sillä kiintopisteen olemassaolon oletuksena on vain n-ulotteinen suljettu yksikkökuula, joka kuvautuu jatkuvasti itselleen. Lauseen 1-ulotteinen tapaus on triviaali (käytännössä Bolzanon lause), mutta ei ole itsestään selvää, että tulos pätee *kaikissa* Euklidisen avaruuden ulottuvuuksissa. Lauseen ehdot ovat selvästi välttämättömiä, jatkuvuus ja suljettu kuula (hieman yleisemmin kompaktin ja konveksin joukon kanssa homeomorfinen joukko), mutta tulos ei suoraan päde ääretönulotteisille avaruuksille, sillä suljetut ja rajoitetut joukot eivät välttämättä ole enää kompakteja. Brouwerin kiintopistelause on Euklidista avaruutta karakterisoiva topologinen ominaisuus ja tuloksella on paljon sovelluksia useilla matematiikan osa-alueilla.

Tulos
-----

 *"Jokaisella jatkuvalla kuvauksella Euklidisen avaruuden suljetulta yksikkökuulalta itselleen on olemassa kiintopiste."*

*Olkoon {\displaystyle f:{\bar {B}}^{n}\rightarrow {\bar {B}}^{n}} jatkuva. Löytyy {\displaystyle x\in {\bar {B}}^{n}} siten, että {\displaystyle f(x)=x}.*

Kirjallisuutta
--------------

* Zeidler, Eberhard: Nonlinear Functional Analysis and its Applications: I: Fixed-Point Theorems.

Lähteet
-------

1. ↑  Klaus Deimling (2010). *Nonlinear Functional Analysis* (Dover Books on Mathematics), sivu 17.
Pamukkale
**Pamukkale** on Lounais-Turkissa sijaitseva luonnonilmiökohde. Pamukkale tarkoittaa suomeksi käännettynä "puuvillalinnaa". Pamukkale muodostuu korkeasta pengermaastosta, joka koostuu vitivalkoisista kalkkikivikerroksista. Lämmin (35-50 astetta), kalkkipitoinen vesi virtaa hitaasti alas 100 metriä korkeata kiviseinämää, muodostaen valkoisia tasanteita, tippukiviä ja vesialtaita. Pohjaveden vähennyttyä (asutus ja hotellit kuluttavat vettä), ovat portaat muuttuneet ruskeiksi.

Pamukkale sijaitsee aivan Denizlin ulkopuolella.

Pamukkale on Turkin suosituimpia retkikohteita. Suuret kävijämäärät ovat tuhonneet aluetta. Valkoiset kalliot ovat likaantuneet ja tummuneet. Nykyisin kalkkikivitasanteilla kävely tai altaissa kylpeminen on kiellettyä. Valkoisuutta pyritään ylläpitämään ohjaamalla vettä eri paikkoihin. Pienellä alueella oli mahdollisuus kävellä matalissa altaissa (3/2016)

Uiminen on mahdollista Kleopatra-altaassa, johon mineraalipitoista, +35-asteista vettä johdetaan. Vedellä uskotaan olevan monia ihotauteja ja sydänsairauksia parantavia vaikutuksia. Veden uskotaan myös nuorentavan. Kleopatran allas on hyvin erityislaatuinen. Vesi on kristallinkirkasta ja altaan pohjalla on Kleopatran aikaisia, 2 000 vuotta vanhoja pylväitä ja pilareita.

Huipulla sijaitsee antiikin Hierapolis, muinainen pyhiinvaelluspaikka.

Kohde valittiin kulttuuriarvojen perusteella Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Hierapolis-Pamukkale Unesco. Viitattu 17.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pamukkale** Wikimedia Commonsissa
Pamphilin suvun vaakuna.
**Pamphili** oli italialainen aatelissuku. Ensimmäiset maininnat suvusta ovat vuodelta 917. Francesco Pamphili sai kreivin arvon vuonna 1461. Pamphilin suku oli hyvin vaikutusvaltainen Roomassa 1600-luvulla, mutta suku sammui vuonna 1760.

Giovanni Battista Pamphilista (1574–1655) tuli vuonna 1644 paavi Innocentius X. Innocentius rakennutti Rooman Piazza Navonalle Roomaan Palazzo Pamphilin ja loi pohjan suvun mittaville taidekokoelmille, jotka myöhemmin sisälsivät myös Aldobrandinin kokoelmat. Pamphilin suvun sammuttua sen nimen ja omaisuuden peri Doria-Landin suku, joka omaksui nimen Doria-Pamphili-Landi ja omistaa edelleen Pamphilien keräämät arvokkaat taidekokoelmat. Kokoelmat ovat nykyisin esillä Palazzo Doria-Pamphilissa Rooman Il Corsossa.

Palazzo Pamphili puolestaan on nykyisin Brasilian omistuksessa, ja siellä sijaitsee Brasilian Rooman suurlähetystö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bratberg, Terje: Pamphili *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 12.7.2021. (norjaksi)
**Kesänkijärvi** on Tornionjoen päävesistöön kuuluva luonnontilainen järvi Kolarissa Ylläksellä Kellostapuli- ja Kesänki-nimisten tunturinlakien välissä lähellä Yllästunturin luontokeskus Kellokasta ja Äkäslompoloa.

Kesänkijärvi on länsi-itäsuuntainen, ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 400 metriä. Järven pinta-ala on 47,9 hehtaaria ja rantaviivan pituus 4,15 kilometriä. Järvellä ei ole saaria. Rannat ovat metsämaata, ja ne kuuluvat pääosin Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon.

Järven ympäri kiertää kesäretkeilyreitti ja talvisin hiihtolatu ja talvipyöräilyreitti. Järvellä on ennen kaikkea maisemallista ja matkailullista merkitystä.

Järveen on istutettu kirjolohta ja kalastaminen vaatii erikoisluvan, jonka voi ostaa esimerkiksi Eräluvat.fi-verkkosivustolta.

Kesänkijärvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Kolarin–Äkäsjoen alueen (67.3) Äkäslompolon valuma-alueella (67.35), jonka Äkäslompolon lähialueeseen (67.351) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 218,6 mmpy. Kesänkijärveen laskevat Kesänkioja ja Varkaanoja. Järvi laskee sen länsipäästä lähtevää Kesänkijokea pitkin, joka laskee 3,6 kilometrin päässä Äkäslompolojärveen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kesänkijärvi (67.351.1.004) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 11.2.2023.
2. 1 2 3  Kesänkijärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 11.2.2023.
3. ↑  Kesänkijärvi 2571 *eraluvat.fi*. Viitattu 11.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kesänkijärvi** Wikimedia Commonsissa
**Jaakko Hulkkonen** (31. toukokuuta 1927 Valkjärvi − 1. elokuuta 2008 Imatra) oli suomalainen kanttori ja säveltäjä.

Elämä
-----

Hulkkonen syntyi Karjalan kannaksella Valkjärvellä 1927, mutta vietti pääosan nuoruudestaan Parikkalassa. Ylioppilaaksi tulon jälkeen hän siirtyi Helsinkiin opiskelemaan. Hulkkonen valmistui kanttori-urkuriksi vuonna 1951 Helsingin kirkkomusiikkiopistosta. Vuonna 1956 hän asettui asumaan Ruokolahdelle ja myöhemmin Imatralle. Hänen merkittävimpänä elämäntyönään oli monien kuorojen johtaminen Imatran seudulla, erityisesti Imatran seurakunnan kamarikuoron johtaminen vuosina 1970–1990. Hulkkonen toimi Imatran seurakunnan kanttorina Kolmen Ristin kirkossa vuosina 1957–1990.

Musiikki
--------

Saarela on luokitellut tutkielmassaan 131 Hulkkosen teosta, joista sovituksia on 89 kappaletta. Hulkkonen tuli tunnetuksi erityisesti kuorosävellysten ja -sovitusten tekijänä. Hulkkosen tuotanto kattaa niin liturgista kuin maallistakin musiikkia. Hänen tyylilleen oli usein ominaista hieman viihteellisten lisäsävelsointujen*selvennä* käyttö. Hulkkosen teoksia on mm. lauluyhtye Rajattoman levyttämä "Jeesuslapsen joululahjat" (n. 1978).

Lähteet
-------

* Saarela, Samuli: Kuorosäveltäjä Jaakko Hulkkonen (pdf)  2004. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 8.8.2008. (suomeksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Queralt Castellet Ibáñez** (s. 17. kesäkuuta 1989 Barcelona) on espanjalainen lumilautailija, joka kilpailee pääasiassa lumikourussa.

Castellet on osallistunut viisiin olympialaisiin 2006–2022. Hän saavutti lumikourussa olympiahopeaa Pekingissä 2022. Pyeongchangissa 2018 hän oli seitsemäs. Vuoden 2010 olympialaisten avajaisissa hän toimi Espanjan lipunkantajana. Maailmanmestaruuskilpailuihin Castellet on osallistunut vuosina 2007, 2009, 2013 ja 2015, 2017, 2019 ja 2021. Parhaimmillaan hän on sijoittunut half-pipen hopealle vuoden 2015 MM-kilpailuissa ja pronssille 2021. Lisäksi hän on ollut samassa lajissa neljäs 2019, viides 2013 ja kuudes 2009.

Maailmancupin kilpailuihin hän on osallistunut vuodesta 2005 lähtien. Hän on sijoittunut lumikourun kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2011–2012 ja 2018–2019 sekä kolmanneksi kausilla 2007–2008, 2019–2020 ja 2020–2021. Hän on voittanut kuusi lumikourun maailmancupin osakilpailua, sijoittunut neljä kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Big Airissa hän on ollut kerran kolmas.

Castellet on osallistunut myös TTR-kiertueen kilpailuihin. X Gameseissa hän on saavuttanut SBD SuperPipessa kultaa 2020 sekä hopeaa 2019 ja kahdesti 2022.

Castellet on voittanut Espanjan-mestaruuden lumikourussa (2006, 2009, 2012, 2021), lumilautakrossissa (2005), big airissa (2008) ja parisuurpujottelussa (2006).

Lähteet
-------

1. ↑  Queralt Castellet *sochi2014.com*.  Arkistoitu 7.4.2014. Viitattu 12.2.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Queralt Castellet Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Ceremonia Inaugural de los Juegos Olímpicos de Invierno  12.2.2010. Comité Olímpico Español. Viitattu 16.2.2010. (espanjaksi)
4. ↑  Queralt Castellet World Snowboard Tour. Viitattu 12.2.2014. (englanniksi)
5. ↑  Queralt Castellet *xgames.com*.  Arkistoitu 23.2.2022. Viitattu 23.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Queralt Castellet Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Puutarhakanava** oli Tampereella Finlaysonin tehdasalueella Tammerkosken länsirannalla sijainnut 270 metriä pitkä vuonna 1836 valmistunut kanava, jota kautta johdettiin osa Tammerkosken vedestä pyörittämään Finlaysonin tehtaan voimanlähteenä käytettyä vesiratasta, jonka halkaisija oli yli 8 metriä.

Puutarhakanava valmistui samaan aikaan kun Finlaysonin tehtaille rakennettiin uusi 6-kerroksinen Kuusivooninkiseksi kutsuttu tehdasrakennus. Kanavan avoimesta yläosasta johdettiin vesi ensin maanalaiseen graniittiseinäiseen tunneliin ja sitten lankuista tehtyyn suureen puiseen vesisäiliöön ja sieltä edelleen vesiratasta pyörittämään. Lopuksi vesi virtasi osittain katettua kanavaa pitkin takaisin Tammerkoskeen.

Puutarhakanavan päälle rakennettiin 1920- ja 1930-luvulla varastotiloja ja vuonna 1959 entiseen kanavaan sijoitettiin Finlaysonin tehtaan vedenpuhdistuslaitos jonka vesialtaat sijaitsivat kanavassa. Vedenpuhdistamo ei ole enää käytössä ja myös puutarhakanava on täytetty.

Lähteet
-------

1. ↑  Akseli Tampere Pirkanmaan teollisuushistoria - Finlayson - Puutarhakanava ja vedenpuhdistamo[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Museot Online valokuvakokoelma : Finlaysonin voimalaitoksen pato ja puutarhakanavan suu[vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee Monacon ruhtinasta. Englannin kuninkaasta katso Jaakko I (Englanti).*
Monacon ruhtinas Jaakko I (1689–1751), Nicolas de Largillieren (1656–1746) maalaus.
**Jaakko I**, oik. *Jacques François Léonor Goyon de Matignon* (21. marraskuuta 1689 – 23. huhtikuuta 1751) oli Monacon ruhtinas vuosina 1731−1733. Hän oli normannilaisen kreivin Jacques III Goyon de Matignon ja kreivitär Thorigny Charlotte Goyon de Matignon poika. Hänen setänsä oli Ranskan marsalkka Charles-Auguste de Goyon-Matignon. 

Kun Monacon ruhtinas Antonio I etsi sopivaa sulhasta perilliselleen ja tyttärelleen Louise Hippolytelle, Jaakon isä ehdotti poikaansa vävyksi. Ajatus omasta ruhtinaskunnasta oli erittäin houkutteleva, ja ehdokkuutta tuki kuningas Ludvig XIV, joka halusi vahvistaa Ranskan vaikutusvaltaa Monacossa. Pari vihittiin 20. lokakuuta 1715, ja he saivat yhdeksän lasta. 

Avioliitto ei ollut kovin onnellinen. Jaakko asui mieluummin Versaillesissa kuin Monacossa, ja hänellä oli useita rakastajattaria. Antonio I:n kuoleman jälkeen Louise Hippolyte muutti Pariisista Monacoon (4. huhtikuuta 1731) ja sai innostuneen vastaanoton. Kun Jaakko tuli myöhemmin perässä, vastaanotto oli paljon viileämpi. 

Louise Hippolyte kuoli isorokkoon loppuvuodesta 1731. Jaakko löi laimin Monacon valtion hoidon ja joutui jättämään kapinan partaalla olevan ruhtinaskunnan toukokuussa 1732. Hän luopui seuraavana vuonna vallasta vuonna poikansa Honoré III:n hyväksi. Hän muutti Pariisiin, eikä avioitunut uudestaan.

Jaakko I:n Pariisin asunto nimettiin hänen mukaansa Hôtel Matignoniksi ja on nykyisin Ranskan pääministeri virka-asunto.

Lapset
------

* Antoine Charles Marie (16. joulukuuta 1717 – 4 helmikuuta 1718), Marquiss des Baux ja Matignon kreivi
* Charlotte Thérèse Nathalie (19. maaliskuuta 1719 – 1790), nunna Visitationin luostarissa Pariisissa
* Honoré III Camille Léonor (10. marraskuuta 1720 – 21. maaliskuuta 1795), seuraaja Monacon valtaistuimella
* Charles Marie Auguste (1. tammikuuta 1722 – 24. elokuuta 1749), Carladésin ja Matignonin kreivi
* Jacques (9. kesäkuu 1723 – kesäkuu 1723)
* Louise Françoise (15. heinäkuuta 1724 – 15. syyskuuta 1729)
* François Charles (4. helmikuu 1726 – 9. joulukuu 1743), Thorignyn kreivi
* Charles Maurice (14. toukokuuta 1727 – 18. tammikuuta 1798), Valentinoisin kreivi
* Marie Françoise Thérèse (20. heinäkuuta 1728 – 20. kesäkuuta 1743)

Lähteet
-------

* Monacon ruhtinassuku (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Monaco | Edeltäjä:**Louise Hippolyte** | **Monacon ruhtinas**31. joulukuuta 1731 – 7. marraskuuta 1733 | Seuraaja:**Honoré III** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**William Louis Abbott** (23. helmikuuta 1860 Philadelphia, Pennsylvania – 2. huhtikuuta 1936 Elk River, Maryland) oli yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori, tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä.

Abbott opiskeli taiteita Pennsylvanian yliopistossa ennen kuin paneutui lääketieteeseen. Hän teki gradunsa Pennsylvanian yliopistossa ja jatkoi opintojaan Englannissa suorittaen lisensiaatin tutkinnot Royal College of Physicians'issa ja Royal College of Surgeons'issa. Vuonna 1886 hän sai huomattavan suuren perinnön, lopetti lääkärin praktiikkansa ja keskittyi tutkimusretkiin ja keräilyyn.

Vuosien 1880 ja 1923 välillä Abbott teki kaikkiaan kolmattakymmentä matkaa eri puolille maapalloa ja keräsi mittavan määrän eliönäytteitä ja kansatieteellistä aineistoa. Hän lopetti matkailun ja keskittyi hoitamaan muiden retkikuntien tuomien kokoelmien järjestelyjä ja rahoitusta Smithsonian-instituutissa. Hän testamenttasi kirjansa, kirjoituksensa ja 20 % maatilastaan Smithsonian-instituutille.

Abbottin nimi on annettu monille eläinlajeille. Linnuista joulusaarensuula (*Papasula abbotti*), celebesinvuorikäpinkäinen (*Coracina abbotti*) ja oliivitimali (*Malacocincla abbotti*) kantavat hänen nimeään.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Puutarhateknikko** on puutarhateknikkokurssin tai -koulun käyneen vanhentunut ammattinimitys. Aikaisemmin nimitystä käyttivät puutarhaopiston käyneet henkilöt, kunnes he ottivat vuodesta 1958 hortonomin nimen. Hortonomi on nykyisin ammattikorkeakoulututkinto, johon pääsyvaatimuksena on puutarhatalouden perustutkinto eli puutarhuri tai joku muu ammatillinen perustutkinto tai vaihtoehtoisesti ylioppilastutkinto.

Varsinaisia puutarhaopistoja ja -kouluja ei enää ole vaan puutarhurin koulutusta järjestetään maa- ja metsätalousoppilaitoksissa, ammattiopistoissa esimerkiksi Mäntsälän ammattiopistossa, Hyriassa (Uudenmaan maaseutuoppilaitoksen yksikössä), Lepaan puutarhaoppilaitoksessa, ammattillisissa aikuiskoulutuskeskuksissa sekä lukuisissa muissa vastaavissa oppilaitoksissa. Puutarhuriksi voi opiskella myös oppisopimuskoulutuksena tai tutkinnon voi suorittaa näyttötutkintona.

Kuitenkin nykyisin puutarhateknikko nimitystä on "herätetty" henkiin ja joissakin oppilaitoksissa puutarhateknikkokoulutusta on annettu ammatillisena täydennyskoulutuksena koulutukseen pääsyvaatimuksena on ollut puutarhatalouden tai metsätalouden perustutkinto, koulutuksen kesto on vaihdellut lyhyistä kursseista pidempiin ja pisimmät ovat olleet vuoden mittaisa koulutuksia. Uudempi puutarhateknikko nimitys eroaa koulutusrakenteeltaan, entinen puutarhateknikkokoulutus oli rakenteeltaan nykyisen hortonomikoulutuksen kaltaista. Kun nykyiset puutarhateknikot keskittyvät kastelujärjestelmien suunnitteluun, puutarhakoneiden huoltoon ja kasvihuoneiden tekniikan suunnitteluun ja huoltoon, kun taas puutarhataloutta opiskelleitten hortonomien osaamisalueeseen kuuluu kasvien viljely, kasvatus ja hoito. Hortonomit toimivat usein puutarha-alan työnjohtotehtävissä. Maisemasuunnittelua opiskelleet hortonomit ovat töissä suunnittelupuolella.
Fucales-lahkoon kuuluvan ruskolevän kasvustoa, Hazards Bay, Tasmania.
**Fykologia** (myös **algologia**, **levätiede**) on tieteenala joka tutkii leviä. Se on kasvitieteen eräs osa-alue.

Levät muodostavat laajan heterogeenisen ryhmän pääosin vedessä eläviä kasveja, joiden koko vaihtelee mikroskooppisista eliöistä aina pensas- ja puumaisiin kasveihin. Fykologia tieteenalana on tärkeä ihmiskunnalle, koska leväkasvit ovat tärkeitä ekologian osatekijöitä. Eräät levät, kuten planktonit, ovat elintärkeä osa ravintoketjua. Rannikkoalueilla suurikokoiset leväkasvit ovat tärkeä osa ihmisten ruokavaliota. Leviä käytetään myös teollisesti ja eräät levälajit ovat tärkeitä jodin, agarin, karrageenien, algiinihapon ja kaliumkarbonaattien lähteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fykologia *Sivistyssanakirja*. suomisanakirja.fi. Viitattu 5.12.2014.
2. ↑  Algologia/Fykologia *Tieteen termipankki*.  13.6.2014. Helsingin Yliopisto & Suomen Akatemia. Viitattu 4.12.2014.
3. ↑  *Weilin + Göösin tietosanakirja 2*, s. 487. Espoo: Weilin + Göös, 1992.
4. ↑  Phycology *Encyclopædia Britannica*.  2014. Viitattu 4.12.2014. (englanniksi)
**Puutarhuri** on tutkintonimike henkilölle, joka on suorittanut puutarhatalouden perustutkinnon toisen asteen oppilaitoksessa. Tutkinto antaa yleisen kelpoisuuden ammattikorkeakouluopintoihin ja kelpoisuuden yliopisto-opintoihin sen mukaan kuin asianomainen yliopisto päättää. Opiskelu kestää peruskoulupohjaisena kolme vuotta (120 ov), mihin sisältyy 20 opintoviikkoa työharjoittelua. Opiskelu on mahdollista myös ylioppilaspohjaisena, aikuiskoulutuksena tai oppisopimuskoulutuksena. Tutkintotodistuksen saadakseen opiskelija suorittaa näyttökokeen. Ylioppilas- ja aikuiskoulutuslinjoilla opiskeluaika on lyhyempi kuin peruskoulupohjaisilla linjoilla. Myös näihin opintoihin sisältyy työssäoppimisjakso.

Näyttökokeen suorittaminen ei edellytä alan opintoja tai työkokemusta, vaan niihin voi periaatteessa ilmoittautua kuka tahansa, joka katsoo, että hänellä näyttökokeessa vaadittavat tiedot ja taidot, ja näin hän voi saada tutkintotodistuksen. Kuitenkin käytännössä lähes kaikki näyttötutkinnon suorittajat ovat hankkineet alan perustaidot työelämässä tai koulussa.

Puutarhatalouden perustutkinnon suuntautumisvaihtoehtoja ovat viherala (viherrakennus), kukka- ja puutarhakauppa-ala sekä viljelyala.

Valmistuneet puutarhurit voivat hakeutua erikoistumaan floristiksi, puisto- tai viljelypuutarhuriksi, arboristiksi (puunhoitaja) yhden vuoden kestävässä ammattitutkintoon valmistavassa koulutuksessa sekä ammattikorkeakouluun hortonomiksi tai yliopistoon siltä osin kuin asianomainen yliopisto päättää. On olemassa myös muita alan ammattitutkintoja, esimerkiksi golfkenttien hoitoon ja viinintuotantoon liittyvät.

Puutarhurin tyypillisiä työtehtäviä
-----------------------------------

Viljelyala:

* kukkien ja vihannesten viljely kasvihuoneissa tai avomaalla
* marjan- ja hedelmänviljely
* erilaiset myyntitehtävät
* taimitarhatuotanto
* taimituotteiden myynti

Kukka- ja puutarhakauppa-ala:

* Kukkien sidonta ja myynti
* taimimyynti

Viherala:

* viheralueiden rakennus- ja hoitotehtävät
* viheralueiden suunnittelu

Aiheesta muualla
----------------

* Puutarhurin ammatinkuvaus (Ammattinetti)
* Puutarhurin koulutus, Omnia
**Nisulan osuuskassa** (myöh. Nisulan osuuspankki) oli jyväskyläläinen paikallispankki, joka on nyttemmin sulautunut Keski-Suomen osuuspankkiin. Nisulan osuuskassa perustettiin vuonna 1902 ja se toimi ensimmäiset vuotensa Nisulan kartanon omistajan Aatos Schildtin suojeluksessa. Myöhemmin seppä Turpeinen otti johtotehtävät, ja pankki muodostui Jyväskylän palkansaajien pankiksi. Pankin pääkonttori rakennettiin 1960-luvun lopulla keskeiselle kauppapaikalle, Asemakadun ja Kauppakadun risteykseen.

Nisulan osuuskassalla oli porvarillinen paikalliskilpailija, Jyväskylän seudun osuuskassa. Osuuspankkitoiminnan kehittäjät painostivat näitä lopettamaan keskinäisen kilpailunsa ja fuusioitumaan, mutta suunnitelman toteutuminen kesti vuosikymmeniä, 1980-luvulle saakka, koska vauraat maanviljelijät eivät halunneet antaa rahojaan sosiaalidemokraattiselle pankille.

Lähteet
-------

1. ↑  Esa Sironen, Osuuskassaan syntynyt Tallennettu 29.12.2012. Suur-Jyväskylän lehti 6/2009[vanhentunut linkki]
2. ↑  Arja Kohvakka-Viinanen, Pankkien taidekokoelmat ja kokoelmatoiminnan ydinalueet Suomessa. Pro Gradu 2002. Tallennettu 29.12.2012.
3. ↑  Mikko Uola: Maanviljelysneuvos Taavi Vilhula (1897–1976). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.12.2012. (maksullinen).
**Differentiaalinen GPS-paikannus** (DGPS) on GPS-paikannuksen alueellinen tarkennusmenetelmä. Se käyttää tarkkaan paikannettuja kiinteitä maa-asemia, jotka mittaavat GPS-signaaleista alueellisen paikannusvirheen ja välittävät paikannukseen korjaustiedon alueella liikuville laivoille jne.

Merenkulku
----------

Yhdysvaltain rannikkovartiosto ylläpitää sen rannikoiden merenkulun DGPS-järjestelmää, jossa korjaustieto välitetään laivoille 285–325 kHz:n taajuuksilla. Samanlainen järjestely on myös Australiassa.

Euroopassa DGPS-järjestelmiä ovat kehittäneet mm. Ruotsin ja Suomen merenkulkuhallinnot. Suomessa Väylävirastolla ja Traffic Management Finlandilla on yhdeksän rannikkoasemaa DGPS-korjaustietojen välittämiseen laivoille.

Ilmailu
-------

DGPS:n nähdään aikanaan korvaavan lentokoneiden laskussa käytettävän ILS-paikannuksen. Ilmailussa Yhdysvaltain, Kanadan ja Meksikon alueella toimii WAAS DGPS-järjestelmä. EU:n kehittämä EGNOS-järjestelmä on otettu käyttöön 1. lokakuuta 2009. EGNOS on laajemman Galileo-palvelun edeltäjä.

Tausta
------

DGPS sai alkunsa siitä, että GPS:n julkista signaalia huononnettiin 2000-luvun alkuun asti tarkoituksella. GPS:n tullessa käyttöön myös DGPS-järjestelmät oli rakennettu.

Lähteet
-------

1. ↑  Microsoft Word - DISCL.DOC
2. ↑  AMSA's DGPS Service - Status (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑  What is EGNOS?  2.8.2013. Euroopan avaruusjärjestö. Viitattu 6.11.2018. (englanniksi)
5. ↑  Statement by the President regarding the United States' Decision to Stop Degrading Global Positioning System Accuracy  May 1, 2000. Office of Science and Technology Policy. Viitattu 17.12.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* US NDGPS fact sheet (Arkistoitu – Internet Archive)
* US coverage maps
* Canadian Coast Guard DGPS information (English)
* Canadian Coast Guard DGPS information (French)
* Product Survey on RTK DGPS receivers for (mainly) hydrographic use
* DGPS Decoding Software
* Useful DGPS Links, Databases and Resources
* DGPS News & Information (Arkistoitu – Internet Archive)