recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Toplanen** on saarten ja niemien pirstoma järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 12 kilometriä itään. Toplasella on noin 70 saarta ja luotoa.

Maantiede
---------

Toplasen pituus etelästä pohjoiseen on 3,7 kilometriä. Järven lukuisista lahdista erottuu itään työntyvä Toplasenlahti, jonka kohdalla järven leveys lännestä itään on noin 3,5 kilometriä. Muita lahtia ovat esimerkiksi Rasilahti lounaassa ja järven pohjoisimman osan muodostava Aihosenlahti. Valtaosa Toplasesta on matalaa, mutta järven keskellä sijaitsee pitkä ja kapea syvänne, jonka pohjoisosassa on järven syvin kohta, 28 metriä. Noin viidesosa Toplasesta on enintään metrin syvä ja noin viidesosa vähintään kuusi metriä syvä.

Toplasen saariluku on 71. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 28 hehtaaria. Saarista 18 on alle aarin laajuisia luotoja ja 5 on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on yli kymmenhehtaarinen Uotinsaari koillisessa. Suuri osa Toplasen saarista sijaitsee rykelmänä järven syvänteen ja länsirannan välisellä alueella.

Toplasen rannat ovat suurimmalta osin metsämaata, rantaviivan tuntumassa on lisäksi useita peltoalueita ja pientaloja. Järven itärannalla syvänteen kohdalla on joitakin jyrkänteitä.

Toplaseen laskee Aihosenjoki luoteesta Aihonen-järveltä (94,2 metriä mpy) ja useita nimettömiä laskuojia eri ilmansuunnista. Toplanen laskee Toplasenlahden itäkolkasta alkavaa Toplaojaa itään Syysjärven (86,4 metriä mpy) Toplalahteen.

Toplasen vesitilavuus on 8 305 000 kuutiometriä.

Toplanen (04.165.1.001) kuuluu Toplasen valuma-alueeseen (04.165), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syysjärven valuma-alue (04.16) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Toplanen on laajin Toplasen valuma-alueen yhdeksästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Linnanen.

Mikkelissä on toinenkin Toplanen (04.166.1.010). Se sijaitsee Myllyjoen valuma-alueella noin kymmenen kilometriä Toplasen valuma-alueen Toplaselta luoteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Toplanen, vakavesi, Mikkeli
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.5.2022.
3. ↑  Toplanen Järviwikissä. Viitattu 15.5.2022.
4. ↑  Toplasen valuma-alue (04.165) Järviwiki. Viitattu 15.5.2022.
5. ↑  Toplanen (04.166.1.010) Järviwiki. Viitattu 15.5.2022.
Ajeebin esiintymisen mainos
**Ajeeb** oli shakkia pelaava näennäinen "automaatti". Sen loi Charles Hooper. Ajeeb esiteltiin ensi kertaa vuonna 1868. Hooper sanoi Ajeebin olevan edistynyttä teknologiaa, mutta todellisuudessa shakkia pelasi sen sisällä oleva taitava ihmispelaaja.

Ajeebin nukke näytti tummaihoiselta intialaiselta, jolla oli liikkuva pää ja oikea käsi. Nukke istui tyynyillä ison laatikon ääressä.

Hooper teki Ajeebin kanssa onnistuneen kiertueen Lontoossa, minkä jälkeen hän vei tämän Saksaan, Belgiaan, Ranskaan ja New Yorkiin. Tämäkin kiertue oli menestys. Ajeeb pelasi monia kuuluisia pelaajia vastaan. Näitä olivat muun muassa Charles Moehle, Albert Beauregard Hodges, Constant Ferdinand Burille ja Harry Nelson Pillsbury. Hooper lopetti Ajeebin kanssa esiintymisen vuonna 1895, mutta Ajeeb jatkoi muiden omistajien kanssa. Ajeeb katosi lopullisesti toisen maailmansodan aikana.

Turkkilainen toimi innoituksena Ajeebille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Hooper, David & Whyld, Kenneth: *The Oxford Companion to Chess*, s. 4. Oxford University Press, 1984. ISBN 0-19-217540-8. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ajeeb ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
**Ajax-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka. Alusten pääaseet oli sijoitettu tykkitorneihin.

Taustaa
-------

Amiraaliteetilla oli tapana valmistaa onnistuneesta alustyypistä vastaava, mutta pienempi ja halvempi alustyyppi. Tapa perustui säästämiseen, vaikka se harvoin osoittautui onnistuneeksi toimintatavaksi. Samoin kuin *HMS Warriorista* luotiin *HMS Defence* tai myöhemmin *HMS Queen Elizabethista* *HMS Revenge* niin luotiin myös *HMS Inflexiblestä* *HMS Ajax*.

Valmistus
---------

Luokan alukset rakennettiin samojen periaatteiden mukaisesti kuin *Inflexible* eli raskaasti panssaroituun linnoitukseen asennettiin neljä raskasta tykkiä asennettuna linjaan, jotta mahdollistettaisiin joka suuntaan tulittaminen. Alukselta edellytettiin kuitenkin pienempää uppoumaa ja rajaksi asetettiin 3000 tonnia. Tämän seurauksena tykkien kaliiperia pienennettiin 16 tuumasta 12,5 tuumaan ja aluksen nopeuden laskiessa kahdella solmulla.

Alusten panssarointia kevennettiin ja lopulta osa aluksesta oli suojaamatta. Luokka oli viimeinen suusta ladattavilla pääaseilla varustettu ja ensimmäinen, johon sijoitettiin apuaseet eli kaksi kuuden tuuman tykkiä. Alusten suunnitelmissa ei alun perin ollut takilointia.

Alukset
-------

**Ajax-luokan taistelulaivat**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *HMS Agamemnon* | Chathamin telakka | 9. toukokuuta 1876 | 17. syyskuuta 1879 | 29. maaliskuuta 1883 | myyty romutettavaksi 1903 |
| *HMS Ajax* | Pembroken telakka | 21. maaliskuuta 1876 | 10. maaliskuuta 1880 | 30. maaliskuuta 1883 | myyty romutettavaksi 1904 |
|

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 27
2. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 26

*Ajax*-luokan ironclad taistelulaivat

|  |
| --- |
| HMS *Ajax* – HMS *Agamemnon* |
| Edeltäjä: *HMS Inflexible* – Seuraaja: Colossus-luokka |
**Totuusehdolla** tarkoitetaan semantiikassa lauseen totuuden välttämättömiä ja riittäviä ehtoja. Totuusehdot pätevät siis silloin ja vain silloin kun lause on tosi. Esimerkiksi lause "Helsingissä sataa vettä" on totta jos ja vain jos Helsingissä sataa vettä.

Muodollisemmin esitettynä voimme ajatella totuusehtoja jonain, joka tekee lauseen todeksi semanttisen totuusteorian mukaisesti. Näin ajateltuina totuusehdot ovat teoreettisia entiteettejä. Oletetaan esimerkiksi, että tietyssä totuusteoriassa sana "Halonen" viittaa Tarja Haloseen ja ilmaisu "on elossa" liittyy tällä hetkellä elävien olentojen joukkoon. Tällöin eräs tapa esittää lauseen "Halonen on elossa" totuusehdot on järjestetty pari <Halonen, {x: x on elossa}>. Sanomme, että "Halonen on elossa" on totta jos ja vain jos sanan "Halonen" viittauksen kohde kuuluu joukkoon, joka liittyy ilmaisuun "on elossa", eli jos ja vain jos Tarja Halonen on elossa.

Lauseen totuusehtojen katsotaan yleisesti olevan eri asia kuin lauseen merkitys. Niiden välillä voidaan kyllä nähdä yhteys: esimerkiksi Ludwig Wittgenstein katsoi, että lauseen merkitys ymmärretään, kun tiedämme sen totuusehdot. Kuitenkin on monia lauseita, jotka ymmärretään, vaikka niiden totuusehdot ovat epävarmat. Eräs suosittu argumentti tämän näkemyksen puolesta on se, että jotkut lauseet ovat välttämättä tosia — eli ne ovat tosia riippumatta siitä, mitkä asiaintilat vallitsevat. Kaikilla tällaisilla lauseilla on samat totuusehdot, mutta niillä ei välttämättä ole sama merkitys. Vastaavasti joukot {x: x on elossa} ja {x: x on elossa ja x ei ole kivi} ovat identtiset — niihin kuuluu tasan samat jäsenet — mutta tästä huolimatta lauseilla "Halonen on elossa" ja "Halonen on elossa eikä ole kivi" on oletettavasti eri merkitys.

Lähteet
-------

1. 1 2  Korte, Tapio: Filosofian keskeistä terminologiaa *Johdatus filosofiaan*. Turun yliopisto. Viitattu 16.6.2009. [vanhentunut linkki]
**Totuusarvo** on kaksiarvoisessa logiikassa formaalikielen lauseen ominaisuus, joko "tosi" tai "epätosi"; totuusarvoja merkitään usein myös "t" ja "e" tai "1" ja "0". Moniarvologiikoissa totuusarvoja voi olla kolme tai useampia. Tietojenkäsittelytieteessä ja ohjelmoinnissa totuusarvoja kutsutaan usein boolean-arvoksi tai -operaatioksi. 

Logiikassa on tutkittu myös kieliä, yleensä kaksiarvoisia, joiden joiltakin lauseilta puuttuu totuusarvo. Tämä ilmiö on ollut kiinnostuksen kohteena erityisesti filosofisessa logiikassa. Ehkä ääritapauksena voidaan mainita loogiset empiristit, joista useat sovelsivat formaalia logiikkaa siten, että totuusarvottomien lauseiden nähtiin edustavan niitä mielettömiä, epätieteellisiä metafysiikan väitteitä, joita he eivät voineet hyväksyä (verifikationistinen merkitysteoria). Toisaalta esimerkiksi Michael Dummett on kielifilosofian, metafysiikan ja filosofisen logiikan alaan kuuluvissa tutkimuksissaan samastanut totuusarvottomat lauseet mielekkäisiin, mutta todentamismahdollisuuksiemme ulkopuolelle jääviin väittämiin, joista esimerkkinä keskellä kaukaista aavikkoa väitetty "tähän ei koskaan rakenneta kaupunkia". Vastaavanlaisia filosofisia näkemyksiä on esitetty esimerkiksi etiikan väittämien luonteesta.

Katso myös
----------

* Salva veritate
* Totuusehto

Aiheesta muualla
----------------

* Shramko, Yaroslav & Wansing, Heinrich: Truth Values *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
**Ralph Arthur Bohlmann** (20. helmikuuta 1932 Palisades, Nebraska – 24. heinäkuuta 2016 St. Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1981–1992 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.

Elämä
-----

Bohlmann syntyi 20. helmikuuta 1932 Nebraskan Palisadesissa. Hän valmistui St. Louisin Concordia Seminarystä vuonna 1956. Hänen isänsä, pastori Arthur E. Bohlmann vihki hänet pastoriksi Iowan Des Moinesissa 29. kesäkuuta 1958. Vuodet 1958–1960 Bohlmann palveli pastorina Des Moinesissa Öljymäen luterilaisessa kirkossa. Vuonna 1959 hän avioitui Patricia Anne McClearyn (1934–2012) kanssa. Vuonna 1961 Bohlmann hyväksyi kutsun apulaispastoriksi Armon luterilaiseen kirkkoon Missourin Pagedaleen, jossa hän toimi vuoteen 1971. Seurakuntatyön ohessa hän toimi myös akateemisella uralla. Hän opetti Milwaukeen Concordia Collegessa vuosina 1957–1958 ja vuonna 1960 hänestä tuli St. Louisin Concordia Seminaryn professori ja vuonna 1975 sen presidentti.

Bohlmann oli Missouri-synodin Teologian ja kirkkosuhteiden komission jäsen vuosina 1965–1981, toimien vuodet 1971–1974 komission pääsihteerinä. Vuonna 1981 hänet valittiin Missouri-synodin presidentiksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1992. Bohlmann kuoli 24. heinäkuuta 2016 Missourin St. Louisissa.

Bohlmann kirjoitti teoksen *Principles of Biblical Interpretations in the Lutheran Confessions* vuonna 1968.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ralph Arthur Bohlmann Concordia Historical Institute. Viitattu 31.8.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
|  |
| --- |
| Fenoprofeeni |
| Fenoprofeeni |
| Fenoprofeeni |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 2-(3-fenoksifenyyli)propaanihappo |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 29679-58-1 |
| ATC-koodi | M01AE04 |
| PubChem | 3342 |
| DrugBank | DB00573 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C15H14O3 |
| Moolimassa | 242,262 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Kiehumispiste | 168–171 °C 0,11 mmHg |
| Liukoisuus veteen | 0,25 g/l |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | 85 % |
| Proteiinisitoutuminen | 99 % |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 2,5 h |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Fenoprofeeni** (C15H14O3) on fenyylipropaanihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tulehduskipulääkkeenä nivelkipujen hoitoon.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa fenoprofeeni on väritöntä öljymäistä nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hieman paremmin alkoholeihin. Fenoprofeeni on heikko happo ja sen pKa-arvo on 4,5. Monien muiden tulehduskipulääkkeiden tavoin fenoprofeenin vaikutusmekanismi perustuu syklo-oksigenaasientsyymin toiminnan estoon. Tämän seurauksena tulehduksen välittäjäaineina toimivien prostaglandiinien synteesi estyy. Teholtaan aine on verrattavissa ibuprofeeniin. Fenoprofeenia käytetään useimmiten kalsiumsuolana nivelreuman ja nivelrikon aiheuttaman kivun lievittämiseen. Fenoprofeenin haittavaikutukset ovat tyypillisiä tulehduskipulääkkeille ja tyypillisten haittavaikutusten lisäksi esiintyy myös allergista ihottumaa ja munuaistoksisuutta.

Valmistus
---------

Fenoprofeenin synteesin ensimmäisessä vaiheessa m-hydroksiasetofenoni reagoi emäksisissä olosuhteissa kuparin katalysoimana bromibentseenin kanssa muodostaen m-fenoksiasetofenonia. Tämän yhdisteen karbonyyliryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi natriumboorihydridillä. Seuraavalla vaiheessa tuote bromataan fosforitribromidin avulla ja tämän jälkeen bromiatomi korvataan syanoryhmällä nukleofiilisella substituutioreaktiolla natriumsyanidin kanssa. Viimeisessä vaiheessa syanoryhmä hydrolysoidaan ja tuotteena muodostuu fenoprofeenia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 675-676. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2 3  David A. Williams, William O. Foye, Thomas L. Lemke: *Foye's principles of medicinal chemistry*, s. 977. Lippincott Williams & Wilkins, 2012. ISBN 99781609133450. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.8.2017). (englanniksi)
3. 1 2  Ashraf Mozayani,Lionel Raymon: *Handbook of Drug Interactions*, s. 425, 439. Springer, 2012. ISBN 978-1-61779-221-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.8.2017). (englanniksi)
4. 1 2  Elmar Friderichs, Thomas Cristoph & Helmut Buschmann: *Analgesics and Antipyretics, 2. Nonsteroidal Anti-inflammatory Drugs. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry.*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 16.8.2017.
*Tämä artikkeli käsittelee Walesissa sijaitsevaa oppilaitosta. Puerto Ricossa on yliopisto Puerto Ricon Atlantic College.*

**Atlantic College** (virallisesti **United World College of the Atlantic**) on 16–19-vuotiaille tarkoitettu kansainvälisesti arvostettu yksityinen sisäoppilaitos Vale of Glamorganissa Etelä-Walesissä. Atlantic College oli ensimmäinen UWC-koulu, ja siellä opiskelee noin 350 oppilasta yli 150 maasta. Atlantic College oli yksi ensimmäisistä oppilaitoksista, joissa oli mahdollista opiskella kansainvälinen IB-tutkinto, ja koulu osallistui aktiivisesti tutkinnon kehittämiseen 1960-luvulla. Oppilaat valitaan ansioiden perusteella riippumatta uskonnollisesta, yhteiskunnallisesta tai etnisestä taustasta. Opiskelu rahoitetaan pääasiassa stipendein.

Historia
--------

Koulun perusti 1962 saksalaissyntyinen pedagogi Kurt Hahn pyrkimyksenään yhdistää nuoria ympäri maailmaa kylmän sodan aikaisen epävarmuuden ja vihamielisyyden vähentämiseksi.*lähde?*

Merkittävät alumnit ja opiskelijat
----------------------------------

* Seppo Honkapohja
* Pentti Kouri
* Ari Lahti
* Iiris Suomela
* Jorma Ollila
* Willem-Alexander
* Miikka Ruokanen
* Timo Aronkytö

Lähteet
-------

1. ↑  UWC Atlantic College Vale of Glamorgan, Wales, UK *uwc.org*. Viitattu 3.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  StackPath *atlanticcollege.org*. Viitattu 8.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Atlantic College
* United World Colleges
**Insomnia** oli kiiminkiläinen thrash metal -yhtye, joka toimi aiemmin nimellä Mengele. Mengele perustettiin vuonna 1987. Yhtye vaihtoi nimeä, koska he kyllästyivät siihen, että ihmiset luulivat heitä uusnatseiksi. Insomnia ehti julkaista ennen hajoamistaan yhden EP-levyn nimeltään *Insomnia*. Vuonna 2002 yhtye teki paluun nimellä Wengele.

Mengele, pudasjärveläinen National Napalm Syndicate sekä jääliläinen Maple Cross olivat 1980-luvun lopussa Oulun läänin alueen merkittäviä thrash metal -yhtyeitä.

Kokoonpano
----------

* Joni Uusitalo - laulu
* Pasi "Lose" Härkönen - kitara
* Jane "Keikku" Keinänen - kitara
* Jan-Iiro "Ipe" Jarva - basso
* Riku Hynninen - rummut

Wengele
-------

Yhtye palasi takaisin kuvioihin alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2002 nimellä *Wengele*. 2004 Wengele julkaisi viimeisimmän ja toistaiseksi ainoan tuotoksensa demon *Promo '04*, joka sisälsi kolme raitaa ja kesti noin 10 minuuttia.

Diskografia
-----------

Nimellä Insomnia
* *Insomnia*  (1990, EP, Bad Vugum)

Nimellä Mengele
* *Kuusamoon*  (1988, demo, omakustanne)
* *Senseless Extermination*  (1989, EP, Bad Vugum)
* *Abominable Thoughts*  (1989, demo)

Nimellä Wengele
* *Promo '04*  (2004, demo)

Mengelen demo *Abominable Thoughts* on julkaistu myös kokoelmalla Thrashing Relics, jolta löytyy myös monien muiden Mengelen aikaisten thrash metal -yhtyeiden demoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Jone Nikula: *Rauta-aika: Suomimetallin historia 1988-2002*, s. 56-58. Johnny Kniga Kustannus, 2002. ISBN 951-0-27367-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Insomnia Bad Vugumin sivuilla
* Encyclopaedia Metallum: Insomnia
* Wengele Facebook
**Sabiinit** (lat. *Sabini*, yks. *Sabinus*) olivat itaalinen heimo muinaisessa Italiassa. Sabiinien alkuperäistä asuinaluetta, johon kuului osia nykyisistä Latiumista, Umbriasta ja Abruzzosta, kutsuttiin latinaksi nimellä Samnium. He puhuivat oskia ja umbria muistuttavaa sabellilaista kieltä.

Ennen Rooman perustamista sabiinit asuivat Latiumin maakunnassa. Legendan mukaan roomalaiset sieppasivat sabiinilaisnaisia saadakseen asukkaita vastaperustettuun ja asujaimistoltaan miesvaltaiseen kaupunkiinsa. Tästä seurannut sota päättyi, kun naiset heittäytyivät taistelevien isiensä ja aviomiestensä väliin. Sabiinit saivat huomattavan vaikutusvallan Roomassa, ja osa sen kuninkaista olisi ollut sabiineja. Sabiinitarten ryöstöstä tuli yleinen kuva-aihe taiteessa. Sodan päätös on harvinaisempi, mutta silti toistuva teema.

Tutkijat ovat havainneet monia yhtäläisyyksiä roomalaisten ja sabiinien välillä, erityisesti uskonnon ja mytologian alueilla. Monet sabiinilaiset jumalhahmot kehittyivät Roomassa ja monet kaupungin alueet (esimerkiksi Quirinalis) olivat aiemmin olleet tärkeitä sabiinien keskuksia.

Nykyään sabiinien nimeä kantava Sabinan alue Roomasta koilliseen Rietin ympäristössä kuuluu Latiumin hallinnolliseen alueeseen. Siitä on tullut turistikohde, joka tunnetaan lukuisista keskiaikaisista kylistään ja oliiviöljystään.

Tunnettuja sabiineja
--------------------

* Numa Pompilius, Rooman tarunomainen kuningas
* Titus Tatius, sabiinien tarunomainen kuningas
* Ancus Marcius, Rooman tarunomainen kuningas
* Quintus Sertorius, roomalainen valtiomies ja sotapäällikkö
* Attius Clausus, Rooman konsuli ja Claudiusten suvun tarunhohtoinen kantaisä

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 1082. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
2. 1 2  Paavo Castrén: *Uusi antiikin historia*, s. 84–89. Helsinki: Otava, 2012. ISBN 978-951-1-21594-3.
**Sabiha Gökçen** (21. maaliskuuta 1913 Bursa, Turkki – 22. maaliskuuta 2001 Ankara, Turkki) oli Turkin ensimmäinen naislentäjä ja maailman ensimmäinen naissotalentäjä.

Lapsuus ja nuoruus
------------------

Hän oli yksi Mustafa Kemal Atatürkin adoptoimasta kahdeksasta lapsesta. Atatürk löysi Sabihan vuonna 1925 Bursassa. Sabiha joka oli alun perin bosniakki, halusi päästä opiskelemaan, joten maan isä Atatürk adoptoi hänet kuultuaan hänen surkeista elinoloistaan. Hän kävi kansakoulua Ankarassa ja sitten Istanbulin amerikkalaista tyttökoulua. Atatürk oli laatinut Turkille uuden sukunimilain, joka astui voimaan kesällä 1934. Saman vuoden joulukuussa Atatürk antoi Sabihalle sukunimen Gökçen (suomeksi gök tarkoittaa taivas). Kuusi kuukautta myöhemmin Sabihasta tuli lentäjä.

Lentäjän ura
------------

Atatürk uskoi ilmailuun eräänä yhteiskuntaa uudistavana tienä. Hän perusti siviililentokoulun, joka sai nimen "*Türk Kuşu*" (suom. "turkkilainen lintu") ja vei Sabihan sen avajaisseremoniaan 5. toukokuuta 1935. Nuori nainen innostui lentämisestä. Hän hankki lentolupakirjan ja osallistui purjelentokoulutukseen Neuvostoliitossa. Atatürk avitti hänet Turkin ilmavoimien akatemiaan, ja hänestä tuli ensimmäinen naissotilaslentäjä Turkissa. Hän lensi muun muassa pommikoneita ja osallistui useisiin sotaharjoituksiin.

Hänestä tuli ensimmäinen naissotalentäjä 1930-luvun jälkipuolella. 1930-luvun lopulla hänestä tuli "*Türk Kuşu*"-lentokoulun pääkouluttaja, jossa toimessa hän jatkoi vuoteen 1955 asti. Hän lensi vuoteen 1968 asti. Hän kirjoitti muistelmateoksen "*A Life Along the Path of Atatürk*". Istanbulin uudempi kansainvälinen lentokenttä, joka sijaitsee Aasian puolella, on nimetty Sabiha Gökçenin mukaan (İstanbul Sabiha Gökçen Uluslararası Havalimanı, suom. Istanbulin Sabiha Gökçenin kansainvälinen lentoasema)

Lähteet
-------

1. ↑  First female combat pilot *Guinness World Records*. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Sabiha Gökçen (1913-2001) *Pioneer Aviatrix*.  3.10.2002. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sabiha Gökçen** Wikimedia Commonsissa

* Sabiha Gökçen's Life *HEAŞ*.  Arkistoitu 6.2.2020. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
* Ataturk's Daughter was an Armenian *Armedia.am*.  2.11.2016. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
* Sabiha Gökçen (March 22, 1913 – March 22, 2001) *Women in History – 22 March*.  22.3.2019. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**18p-tetrasomia** on hyvin harvinainen kromosomipoikkeavuus, josta kärsivillä on kahden normaalin kromosomin 18 lisäksi yksi ylimääräinen, yhteen kiinnittyneistä kromosomin 18 lyhyistä haaroista muodostunut kromosomi. Tästä ylimääräisestä kromosomista käytetään nimitystä isokromosomi 18p; häiriön nimeäminen tetrasomiaksi johtuu siitä, että siitä kärsivillä kromosomin 18 lyhyitä haaroja on neljä. Isokromosomin muodostuminen on seurausta kromosomien jakautumishäiriöstä. Joissain tapauksissa vain osassa soluista on kuvattu esiintyvän 18p-tetrasomian ja lopuissa normaalin kromosomiston.

18p-tetrasomia aiheuttaa kehitysvamman, joka yleensä vaihtelee asteeltaan keskivaikeasta vaikeaan. Tyypillisiä ovat kielellisen kehityksen ongelmat ja motorisen kehityksen selkeä viive. Muut oireet ovat yksilöllisesti vaihtelevia. 18p-tetrasomiasta kärsivillä on monesti pään ja kaulan alueilla sekä sormissa häiriölle luonteenomaisia ulkonäköpiirteitä. Poikkeavuuteen voi liittyä lyhytkasvuisuutta ja mikrokefaliaa eli pienipäisyyttä. 18p-tetrasomian kanssa syntyneiden ihmisten lihaksissa on usein esiintynyt hypertoniaa ja spastisuutta, mutta toisaalta joskus hypotonia. Poikkeavuuksia saattaa olla myös munuaisissa, virtsateissä ja sydämessä. Lähes puolilla 18p-tetrasomian kanssa syntyneistä on lievä, ennusteeseen vaikuttamaton sydänvika. Miespuolisilla 18p-tetrasomiaan liittyy keskimääräistä useammin piilokiveksisyys ja hypospadia. Noin puolilla 18p-tetrasomiasta kärsivistä on esiintynyt toistuvia välikorvan tulehduksia ja noin viidenneksellä epilepsia; yleisiä ovat olleet myös refluksitauti ja ummetus. Karsastus, taittovirheet, skolioosi, kyfoosi, syömisvaikeudet ja käytöshäiriöt ovat muita 18p-tetrasomiaan yhdistettyjä piirteitä. Monilla 18p-tetrasomian kanssa syntyneillä pienillä lapsilla esiintyy matala syntymäpaino, ruokkimisvaikeuksia ja oksentamistaipumus. Hoito on oireenmukaista.

18p-tetrasomia johtuu yleensä sporadisesta, uudesta *de novo* -mutaatiosta. Miltei poikkeuksetta 18p-tetrasomiatapaukset ovatkin ilmenneet ainoina suvussa. 18p-tetrasomiaa vaikuttaa esiintyvän saman verran miehillä ja naisilla. Ensimmäisenä 18p-tetrasomian raportoi tapauskuvauksessa tanskalainen Anders Frøland vuonna 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Minna Kankuri-Tammilehto, 18p-tetrasomia Tukiliitto 30.1.2015, viitattu 25.6.2023
2. 1 2 3 4 5  Chromosome 18, Tetrasomy 18p National Organization for Rare Disorders, viitattu 25.6.2023
**Teizō Takeuchi** (jap. 竹内 悌三; 6. marraskuuta 1908 Tokyo, Japani - 12. huhtikuuta 1946) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Takeuchi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1930-1936. Hän osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1936.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1930 | 2 | 0 |
| 1931 | 0 | 0 |
| 1932 | 0 | 0 |
| 1933 | 0 | 0 |
| 1934 | 0 | 0 |
| 1935 | 0 | 0 |
| 1936 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 4 | 0 |

Lähteet
-------

1. ↑  Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Olympics*, s. 306–307. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

  

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Fuwa |
Horie |
S. Kamo |
T. Kamo |
Kawamoto |
Kim |
Matsunaga |
Nishimura |
Oita |
Sano |
Sasano |
Y. Suzuki |
Takahashi |
Takenokoshi |
Takeuchi |
Tatsuhara |
Ukon |
Valmentaja S. Suzuki
Heinrich Clam-Martinic vuonna 1910.
**Heinrich Carolus Boromeus Maria Clam-Martinic** (1. tammikuuta 1863 Wien – 7. maaliskuuta 1932 Klam) oli itävaltalainen sotilas, poliitikko ja kreivi, joka toimi Itävallan pääministerinä joulukuusta 1916 kesäkuuhun 1917.

Clam-Martinic kuului Böömin saksankieliseen ylhäisaateliin. Hänen setänsä oli huomattava böömiläinen poliittinen vaikuttaja Heinrich Jaroslav Clam-Martinic. Clam-Martinic suoritti lakimiehen tutkinnon Prahan yliopistossa ja palveli yhdeksän vuotta Itävallan armeijassa, jossa hän yleni yliluutnantiksi. Hänet valittiin 1894 edustajaksi Böömin maapäiville ja vuonna 1902 hänet nimitettiin elinikäiseksi jäseneksi valtakunnanneuvoston ylähuoneeseen *Herrenhausiin*. Ensimmäistä maailmansotaa edeltäneinä vuosina Clam-Martinic oli lähellä arkkiherttua Frans Ferdinandia ja kuului tämän niin sanottuun "varjohallitukseen" eli poliitikkojen piiriin, joka neuvoi maan varsinaisen hallituksen ministereitä. Hänellä tiedettiin olevan yhteyksiä myös poliittisesti vaikutusvaltaisiin tšekkinationalisteihin.

Kahden ensimmäisen sotavuoden aikana Clam-Martinic ehti palvella upseerina sekä itärintamalla, Balkanin rintamalla että Italian-vastaisella rintamalla, mutta joutui jättämään palveluksen terveyssyistä vuonna 1916. Lokakuussa 1916 hänet nimitettiin Itävallan maatalousministeriksi. Jo parin kuukauden kuluttua hän ponnahti pääministeriksi, kun keisariksi tullut Kaarle I pyysi häntä kokoaman valtakunnan eri kansallisuuksia edustavan hallituksen. Pääministeriksi 20. joulukuuta nimitetty Clam-Martinic päätti kutsua vuodesta 1914 hajotettuna olleen parlamentin uudelleen koolle. Hän halusi säilyttää monikansaisen keisarikunnan, mutta sekä tšekit, puolalaiset että valtakunnan saksankielinen väestö asettuivat vastustamaan hänen politiikkaansa, koska hän ei voinut samanaikaisesti tyydyttää näiden ryhmien vastakkaisia toiveita. Erityisen huonosti hän tuli toimeen Unkarin hallituksen kanssa. Clam-Martinic erosi 22. kesäkuuta 1917 ottaen samalla vastuun elintarvikepulaan liittyneestä kansallisesta kriisistä. Pian sen jälkeen hänet ylennettiin armeijan everstiksi ja nimitettiin heinäkuun alussa miehitetyn Montenegron sotilaskuvernööriksi, missä tehtävässä hän toimi sodan loppuun asti. Hänet ylennettiin keväällä 1918 kenraalimajuriksi.

Clam-Martinic menetti suuret perintömaansa Böömissä Tšekkoslovakian vuoden 1919 maalain seurauksena. Loppuelämänsä hän asusteli linnassaan Ylä-Itävallassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Heiko Brendel: Clam-Martinic, Heinrich, Graf (englanniksi) *1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War*. Viitattu 9.9.2015.
2. 1 2 3 4  Heinrich von Clam-Martinic (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 9.1.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fieseler Fi 167** oli saksalainen Fieselerin valmistama lentotukialukselle suunniteltu yksimoottorinen torpedopommittaja ja tiedustelukone.

Historia
--------

Saksan ilmailuministeriö esitti joukolle lentokoneteollisuuden yrityksiä tarjouspyynnön uudesta monikäyttöisestä kaksitasoisesta sotilaslentokoneesta pian Saksan ensimmäisen lentotukialuksen, *Graf Zeppelinin*, rakentamisen aloittamisen jälkeen vuonna 1936. Uudesta koneesta haluttiin tukialuskäyttöä silmällä pitäen taittuvasiipinen, mutta sen haluttiin myös kestävän suurinopeuksisen syöksypommituksen aiheuttamat kuormat siipiratkaisusta huolimatta. Yrityksistä Arado ja Fieseler vastasivat ministeriön pyyntöön.

Fi 167:n prototyypit olivat ohjausominaisuuksiltaan hyvät ja niillä oli helppoa laskeutua hyvin hitaissa lentonopeuksissa. Tästä huolimatta koneet olivat suhteellisen suorituskykyisiä, ja niillä oli hyvä kuormankantokyky.

Fieseler sai prototyyppien jälkeen tilauksen 12 pudotettavilla päälaskutelineillä varustetusta Fi 167A-0-esituotantosarjan koneesta. Pudotettava laskuteline oli suunniteltu veteen tehtävän pakkolaskun varalta estämään koneen ympärimeno, ollessaan kiinni koneessa kuten tavallisesti.
*Graf Zeppelin* oli laskettu vesille vuonna 1938, mutta alus ei valmistunut koskaan, ja tukialussuunnitelmat kariutuivat, mikä teki myös Fi 167:stä tarpeettoman. Yhdeksän konetta palveli Romaniassa Mustanmeren rannikkopartiointitehtävissä.

Tekniset tiedot (Fi 167A-0)
---------------------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&011.040000011,40 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&013.050000013,50 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.08000004,80 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&02800.&&&&002 800 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&04850.&&&&004 850 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Daimler-Benz DB 601B -V12-moottori; &&&&&&&&&&&&0820.&&&&00820 kW (&&&&&&&&&&&01100.&&&&001 100 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0325.&&&&00325 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&01500.&&&&001 500 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&08200.&&&&008 200 m
* **Nousuaika:** 2 min 42 s 1 000 metriin

**Aseistus**  

* 1 × kiinteä eteenpäin ampuva 7,92 mm MG 17 -konekivääri rungossa
* 1 × liikkuva 7,92 mm MG 17 ohjaamon takaosassa
* 675 kg torpedo tai 1 000 kg pommeja ripustimissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Chant, Chris: *II maailmansodan lentokoneet*, s. 132. Suomentanut Kortesuo, Petri. Hämeenlinna: Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5025-4.
**18 mm x 13,5 mm -filmikoko** on kinofilmiä pienempi filmikoko. Sitä kutsutaan myös *4/3*-kooksi. Ruutukokoa ei käytetä filmikameroissa, minkä vuoksi se on ainoastaan digitaalikameran valokennon valotusalan mittoja kuvaava koko. Näin ollen sitä verrataan filmikameran filmin valotettavan alueen kokoon, mutta sille ei valmisteta valokuvafilmiä eikä kameroita analogista valokuvausta varten.

Syyskuussa 2002 Olympus ja Eastman Kodak ilmoittivat, että ne ryhtyvät käyttämään 4:3-järjestelmää digitaalikameroissa sekä perustivat tätä varten Universal Digital Interchangeable Lens System Forum -nimisen yhteisön eri valmistajien keskuuteen. Tarkoituksena ei ole vain standardoida digitaalikameroiden ilmaisimia, vaan myös ilmaisimen perusteella järjestelmädigitaalikameroiden objektiivit niiden kiinnitystä myöten yhteensopivuuden mahdollistamiseksi eri merkkien valmistajien kesken. Standardin kehittämisessä ovat mukana Kodak, Leica, Olympus, Panasonic, Sanyo, Sigma ja Fujifilm.

Etuina järjestelmässä on kinofilmipohjaisiin kokoihin verrattuna ilmaisimen kennon pieni koko, mikä mahdollistaa lyhyemmän polttovälin ja puolestaan pienemmät linssit, objektiivit ja pienikokoisemman kameran. Varsinaisena teknisenä perusteena esitetään se, että laajat CCD-kennot, jotka voisivat lähetä kinokokoa, eivät sovellu hyvin ominaisuuksiltaan 24 mm x 36 mm :ä vastaavaan kokoon, minkä vuoksi pyrkimys tähän tarjoittaa*selvennä* kuvakennojen kehitystä.

Lähteet
-------

1. ↑  Olympus and Kodak confirm 'Four Thirds System' *DPReview*.

Aiheesta muualla
----------------

* Imaging Resource: Four Thirds' Redux: Correcting the misconception, 3.19.2002
* Digital Photography Review: Panasonic and Olympus join forces on Four Thirds, 13.1.2005
* Design Headlines: Leica Camera AG Endorses Four Thirds System Standard (Arkistoitu – Internet Archive), 27.2.2006

**Valokuvafilmiruutukoot**
9,5 mm x 30,2 mm ("APS-P") | 16,7 mm x 25,1 mm ("APS-C") | 13 mm x 17 mm ("110") | 16,7 mm x 30,2 mm ("APS-H") | 18 mm x 15,5 mm ("4/3") | 24 mm x 36 mm ("135" tai "kinofilmi") | 26 (28) mm x 26 (28) mm ("126") | 4,5 cm x 6 cm | 6 cm x 6 cm | 7 cm x 6 cm | 9 cm x 6 cm
**Saksan 3. jalkaväkidivisioona** (saks. *3. Infanterie-Division*) oli Weimarin tasavallan maavoimien yhtymä maailmansotien välillä 1922-1934.

Perustaminen
------------

Versailles'n sopimuksen täyttämiseksi 31. heinäkuuta 1920 asevoimien supistamisesta annetun lain mukaisesti jokainen sotilaspiiri (saks. *Wehrkreis*) muodostaisi divisioonan 1. lokakuuta 1920. Übergangsheerin eli siirtymäajan asevoimien Reichswehr-Brigaden 3, 6 ja 15 muodostivat tammikuussa 1921 3. divisioonan, johon kuului kolme jalkaväkirykmenttiä, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona, viestipataljoona, kuljetuspataljoona ja lääkintapataljoona.

Yhtymä lakkautettiin lokakuussa 1934 ja sen yksiköt siirrettiin muodostettaviin Wehrmachtin 21 uuteen divisioonaan.

Komentajat
----------

Berliiniin sijoitetun Wehrkreis III:n komentajat olivat oman toimensa ohella divisioonankomentajina. Komentajina olivat:

* tykistönkenraali Hermann Rumschöttel 1. lokakuuta 1920 – 16. kesäkuuta 1921
* jalkaväenkenraali Richard von Berendt 16. kesäkuuta – 3. elokuuta 1921
* ratsuväenkenraali Rudolf von Horn 3. elokuuta 1921 – 31. tammikuuta 1926
* jalkaväenkenraali Otto Hasse 1. helmikuuta 1926 – 1. huhtikuuta 1929
* jalkaväenkenraali Rudolf Schniewindt 1. huhtikuuta – 1. lokakuuta 1929
* jalkaväenkenraali Joachim von Stülpnagel 1. lokakuuta 1929 - 1. helmikuuta 1932
* jalkaväenkenraali Gerd von Rundstedt 1. helmikuuta - 1. lokakuuta 1932
* kenraaliluutnantti Werner Freiherr von Fritsch 1. lokakuuta 1932 - 1. helmikuuta 1934

Lähteet
-------

1. ↑  feldgrau.com

Reichswehrin divisioonat

|  |  |
| --- | --- |
| Jalkaväki | 1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - 7. |
| Ratsuväki | 1. - 2. - 3. |
**Sipi Ahokas** (1. heinäkuuta 1861 Kurkijoki – 14. marraskuuta 1921 Parikkala) oli suomalainen Parikkalassa vaikuttanut kauppias ja tehtailija. Hän aloitti ensimmäisenä Suomessa huopajalkineiden valmistuksen.

Ahokas aloitti kansakoulun käytyään uransa Pösön liikkeessä Hiitolassa josta hän sitten siirtyi Parikkalaan perustaen oman kaupan sinne. Hän perusti sitten myös ensimmäisen meijerin Parikkalaan ja sen jälkeen harja- ja pensselitehtaan ja vuonna 1896 Suomen ensimmäisen huopajalkineita valmistaneen tehtaan. Hän palkkasi tähän tehtaaseen mestariksi venäläisen Simo (Semjon) Sujeffin. Jalkineita valmistettiin aluksi käsityönä. Vuonna 1909 tehdas siirrettiin Järvenpään ja Kangaskylän rajalle Ahokkaan omistaman Läherinteen tilan maille. Tehtaasta muodostettiin 1914 osakeyhtiö *Oy Sipi Ahokas ja Kumpp.* ja samalla vuosikymmenellä jalkineiden valmistus koneellistettiin. 

Sipi Ahokkaan kuoltua jalkinetehtaan omistajaksi tuli 1921 tehtaan osakkaana ollut viipurilainen kauppaneuvos Artturi Helenius. Helenius osti vuonna 1927 myös Kirvun huopatehtaan ja Äyräpään Vuosalmella sijainneen Karjalan huopatehtaan. Parikkalassa Heleniuksen yritys toimi ensin nimellä Parikkalan Huopatehdas Oy, sitten nimellä Pohjolan Huopa Oy ja viimeksi nimellä Kirvun Huopatehdas Oy. Tehtaan toiminta päättyi Parikkalassa 1960 ja Kangaskylässä sijainnut tehdasrakennus paloi syksyllä 1965. Parikkalassa toimi myös muita huopajalkineita valmistaneita yrityksiä, joista merkittävin oli 1914 perustettu Matti Jantusen huopatehdas, joka oli 1970-luvulla Suomen suurimpia huopatossujen valmistajia. Tehdas toimi Jantuset Oy:n nimellä aina vuoteen 1988 saakka. Ahokkaan huopatehtaan rakennuksista on nykyisin jäljellä vain iso kaksikerroksinen lautaseinäinen tossuvarasto, jonka omistaa Parikkalan kunta.

Ahokkaalla oli useita kunnallisia luottamustoimia Parikkalassa. Hän osallistui nuorisoseuratoimintaan ja oli mukana perustamassa Parikkalan yhteiskoulua.

Lähteet
-------

1. ↑  BillionGraves : Sipi Ahokkaan hautakivi Vierevin hautausmaalla Parikkalassa
2. 1 2 3  Tehtailija Sipi Ahokas, Karjala, 16.11.1921, nro 266, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Huopasia Venäjältä Suomeen, Museo24-sivusto
4. 1 2  Sipi Ahokas, Parikkalan Sanomat, 16.11.1921, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. 1 2  Parikkala Keskustaajaman keskeisen alueen asemakaavan ajantasaistaminen. Kulttuuriympäristöselvitys ja rakennusinventointi, Raportti 1.10.2012 Selvitystyö Ahola, sivu 27, 51 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Saksan 4. jalkaväkidivisioona** (saks. *4. Infanterie-Division*) oli Weimarin tasavallan maavoimien yhtymä maailmansotien välillä 1922-1934.

Perustaminen
------------

Versailles'n sopimuksen täyttämiseksi 31. heinäkuuta 1920 asevoimien supistamisesta annetun lain mukaisesti jokainen sotilaspiiri (saks. *Wehrkreis*) muodostaisi divisioonan 1. lokakuuta 1920. Übergangsheerin eli siirtymäajan asevoimien Reichswehr-Brigaden 12, 16 ja 19 muodostivat tammikuussa 1921 4. divisioonan, johon kuului kolme jalkaväkirykmenttiä, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona, viestipataljoona, kuljetuspataljoona ja lääkintapataljoona.

Yhtymä lakkautettiin lokakuussa 1934 ja sen yksiköt siirrettiin muodostettaviin Wehrmachtin 21 uuteen divisioonaan.

Komentajat
----------

Dresdeniin sijoitetun Wehrkreis IV:n komentajat olivat oman toimensa ohella divisioonankomentajina. Komentajina olivat:

* jalkaväenkenraali Paulus von Stolzmann 1. lokakuuta 1920 – 16. kesäkuuta 1921
* kenraaliluutnantti Alfred Müller 16. kesäkuuta 1921 – 29. lokakuuta 1925
* jalkaväenkenraali Richard von Pawelsz 29. lokakuuta 1925 – 1. kesäkuuta 1926
* jalkaväenkenraali Erich Wöllwarth 1. kesäkuuta 1926 – 1. tammikuuta 1929
* jalkaväenkenraali Edwin von Stülpnagel 1. tammikuuta 1929 - 1. marraskuuta 1931
* kenraaliluutnantti Curt Freiherr von Gienanth 1. marraskuuta 1931 - 30. syyskuuta 1933

Lähteet
-------

1. ↑  feldgrau.com

Reichswehrin divisioonat

|  |  |
| --- | --- |
| Jalkaväki | 1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - 7. |
| Ratsuväki | 1. - 2. - 3. |
**18. jalkaväkidivisioona** (saks. *18. Infanterie-Division*) oli Saksan maavoimienn jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.

Perustaminen
------------

Wehrkreis III perustti lokakuussa 1934 Liegnitzissä peite-esikunnan Infanterieführer III, joka nimettiin 15. lokakuuta 1935 18. jalkaväkidivisioonaksi.

Historia
--------

Divisioona osallistui syyskuussa 1939 Puolan valtaukseen, jonka jälkeen se oli miehitysjoukkoina Puolassa. Se siirrettiin toukokuussa 1940 länteen ja se osallistui Ranskan valtaukseen. Se jäi Ranskaan miehitysjoukoksi. Divisioona nimettiin 1. marraskuuta 1940 18. motorisoiduksi jalkaväkidivisioonaksi ja edelleen 23. kesäkuuta 1943 se nimettiin 18. panssarikrenatööridivisioonaksi.

Divisioona siirrettiin kesäkuussa 1941 Neuvostoliiton vastaiselle rajalle osaksi Keskustan armeijaryhmää, jonka mukana se ylitti rajan 22. kesäkuuta operaatio Barbarossan alkaessa. Divisioona siirrettin osaksi Pohjoista armeijaryhmää tammikuussa 1942, kunnes palasi Keskustan alaisuuteen lokakuussa 1943. Neuvostoliiton aloitettua kesällä 1944 suurhyökkäyksen, joka murskasi Keskustan armeijaryhmän puolustuksen pakottaen sen vetäytymään. Divisioona kärsi taisteluissa suuria tappioita ja se vetäytyi muun armeijan mukana Itä-Preussiin ja edelleen Saksaan, jossa sen jäänteet osallistuivat Berliinin puolustukseen. Divisioonan rippeet yrittivät murtautua 2. toukokuuta 1945 ulos Berliinin saartorenkaasta kaupungin antautuessa neuvostojoukoille.

Komentajat
----------

18. jalkaväkidivisioona
* kenraaliluutnantti Hermann Hoth perustamisesta - 1. huhtikuuta 1938
* kenraaliluutnantti Erich von Manstein 1. huhtikuuta 1938 - 26. elokuuta 1939
* kenraaliluutnantti Friedrich-Carl Cranz 26. elokuuta 1939 - uudelleen nimeämiseen

18. motorisoitu jalkaväkidivisioona
* kenraaliluutnantti Friedrich-Carl Cranz uudelleen nimeämisestä - 24. maaliskuuta 1941 (kaatunut)
* kenraalimajuri Friedrich Herrlein 1. huhtikuuta - 15. joulukuuta 1941
* kenraaliluutnantti Werner von Erdmannsdorff 15. joulukuuta 1941 - uudelleen nimeämiseen

18. panssarikrenatööridivisioona
* jalkaväenkenraali Werner von Erdmannsdorff uudelleen nimeämisestä - 9. elokuuta 1943
* kenraaliluutnantti Karl Zutavern 9. elokuuta 1943 - 14. huhtikuuta 1944
* tykistönkenraali Curt Jahn 12. huhtikuuta - 24. toukokuuta 1944
* kenraaliluutnantti Karl Zutavern 24. toukokuuta - 6. heinäkuuta 1944
* kenraaliluutnantti Hans Boelsen 6. heinäkuuta 1944 - 1. tammikuuta 1945
* kenraalimajuri Josef Rauch 1. tammikuuta - 8. toukokuuta 1945

Lähteet
-------

1. ↑  lexikon-der-wehrmacht
**Henry Torrès** (1891 Les Andely – 1966) oli ranskalainen juristi. Torresin isoisä Isaiah Levaillant oli myös juristi ja oli ollut yksi Dreyfusin tapauksen asianajajista.

Ura
---

Nuorena miehenä Torrès oli aktiivinen kommunisti ja työskenteli journalistina erilaisissa sosialistisissa sanomalehdissä.

Ensimmäinen maailmansodan aikana Torrès osallistui Verdunin taisteluun, loukkaantui ja sai useita ansiomerkkejä, kuten Croix de Guerren. Hän oli reservissä kersantti. Sodan jälkeen hän päätti opiskella lakia ja valmistui rikosjuristiksi. Torrèsin kuuluisin oikeudenkäynti oli Schwartzbardin tapaus, jossa eräs ukrainanjuutalainen nimeltä Sholom Schwartzbard oli ampunut ukrainalaisen valtiomiehen Pariisissa. Schwartzbardin tapauksen jälkeen Torrèsista tuli Ranskan johtavia lakimiehiä. 

Saksan miehitettyä Ranskan vuonna 1940 Torrès pakeni juutalaisena Etelä-Amerikkaan. Hän muutti aluksi Uruguayhin, mutta hänet karkotettiin maasta. Torrès haki turvapaikaa Brasiliasta, mutta sieltäkin tuli kielteinen lausuma. Hän muutti Kanadaan ja sieltä Yhdysvaltoihin, mistä käsin hän taisteli Vichyn Ranskaa vastaa ja liittyi De Gaullen pakolaishallitukseen.

New Yorkissa Torrès oli töissä päätoimittajana *La Voix de France* -nimisessä maanalaisessa sanomalehdessä. Myöhemmin Torrèsista tuli Rio de Janeiron ja São Paulon yliopistojen oikeustieteen professori. Sodan jälkeen hän palasi Ranskaan.

Vuosina 1948–1958 Torrès osallistui politiikkaan gaullistisena senaattorina Seinen departementista. Hänestä tuli Ranskan korkeimman oikeuden varatuomari ja hän toimi Ranskan valtionmonopoliyhtiöiden puheenjohtajana vuosina 1948–1959.

Henry Torrès kuoli Pariisin kodissaan vuonna 1966 75-vuotiaana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jaakko Vekka** (4. toukokuuta 1903 Hämeenlinna – 7. joulukuuta 1981 Hämeenlinna) oli suomalainen liikennöitsijä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1973.

Vekka harjoitti nuorena kuorma-ajuriliikettä isänsä hevosilla, kävi autokoulun 1924 ja alkoi harjoittaa liikennöintiä kuorma-autoilla 1927. Vuonna 1931 hän aloitti Hämeenlinna-Aulanko-linjan liikennöinnin. Vuonna 1943 hän perusti Veljekset Vekka Liikenne Oy:n veljiensä kanssa ja toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1977. Yrityksellä oli 1960-luvun alussa 25 linja-autoa ja sata työntekijää. Vekka vaikutti muun muassa Linja-autoliiton Hämeenlinnan osaston puheenjohtajana vuosikymmeniä, Linja-autoliiton liittoneuvostossa sekä hallituksen varajäsenenä. Hänellä oli myös luottamustehtäviä vakuutusyhtiö Aarni-Liikenteessä ja Hämeenlinnan Suomalaisessa Säästöpankissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 27.6.2023.
2. 1 2  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 20.12.1981, s. 4.
3. 1 2  60-vuotiaita.  *Helsingin Sanomat*, 4.5.1963, s. 10.
4. ↑  Ahveniston hautausmaan virtuaalipolku *Hämeenlinnan seurakunnat*. Viitattu 27.6.2023.
**Ulf Andersson** (s. 27. kesäkuuta 1951 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen shakin suurmestari. FIDE myönsi hänelle kansainvälisen mestarin arvon vuonna 1970 ja suurmestarin tittelin vuonna 1972. Korkeimmillaan Andersson oli FIDE:n maailmanlistalla sijalle neljä.

Anderssonin suurin voittoihin kuuluvat ensimmäinen sija Göteborgissa 1971, Dortmundissa 1973, Camagüezissa 1974 ja Cienfuegosissa 1975. Tämän jälkeen Andersson meni naimisiin kuubalaisen naisen kanssa jääden samalla Kuubaan. Tämän jälkeen Andersson on voittanut Buenos Airesissa 1978, Lontoossa 1980, Johannesburgissa 1981, Lontoossa 1982, Torinossa 1982 ja Wijk aan Zeessa 1983.

Andersson on erittäin vakaa pelaaja, joka pelaa asemalliseen tyyliin. Useat hänen peleistään päättyvät tasan. Hänet tunnetaan erinomaisesta tekniikastaan erityisesti torniloppupeleissä. Hän on myös kuuluisa voittamistaan loppupeleistä, joiden voittamista pidettiin mahdottomana.

Lähteet
-------

1. ↑  FIDE Chess Profile FIDE. Viitattu 28.1.2014.
2. 1 2 3 4 5  Hooper, David & Whyld, Kenneth: *The Oxford Companion to Chess*, s. 13. Oxford University Press, 1984. ISBN 0-19-217540-8. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulf Andersson**.
* Ulf Andersson ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
* Tilastot: ChessWorld.net
* FIDE-kortti: Ulf Andersson (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |

 |
**Lammi** on pieni ja saareton järvi Kirkkonummen luoteisosassa Tampajan länsipuolella. Sen pinta-ala on 5,075 hehtaaria ja rantaviivan pituus 980 metriä. Etäisyys Helsingin keskustasta on 31 kilometriä länsiluoteeseen.

Maantiede
---------

Lammin ulottuvuus lännestä itään on 340 metriä ja etelästä pohjoiseen 240 metriä. Rannoilla on pientaloja. Järven itäpuolinen Lammibergen kohoaa yli 75 metriä merenpinnan yläpuolelle eli yli 20 metriä järvenpintaa korkeammalle. Lammin lounaiskulmasta lähtee laskuoja lounaaseen.

Lammi (22.008.1.014) kuuluu Harvsån valuma-alueeseen (22.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen päävesistössä (22). Harvsån valuma-alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Storträsk – Bakträsk ja Petäjärvi.

Suomessa on kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joiden nimenä on Lammi. Kirkkonummen Lammi on niistä kolmanneksi laajin. Kansalaisen Karttapaikassa on 136 Lammi-nimistä kohdetta, useimmat Lammit ovat taloja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lammi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 10.1.2023.
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 10.1.2023.
3. 1 2  Lammi (22.008.1.014) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 10.1.2023.
4. ↑  Harvsån valuma-alue (22.008) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 10.1.2023.