recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ackermann-ehto** tarkoittaa sellaista etupyöräohjauksen ohjausgeometriaa, joka toteuttaa ns. ihannesuoran mukaisen ohjauksen. Ackermann-ohjaus on kuitenkin teoreettinen ihanne, jonka toteuttaminen on käytännössä erittäin vaikeaa. Ackermannin ihanneohjauksen suoraan pyrittäessä auton kaarreajo-ominaisuudet saattaisivat heiketä.

Ackermann-väittämä
------------------

"Ns. tarkalla ohjausgeometrialla ds:n peilikuvan ja ulomman pyörän akselin jatkeen leikkauspiste
on ainoa tarkan ohjauksen toteuttava piste, joka sijaitsee ohjauksen ihannesuoralla."

Ackermann-ehto
Kuten oheisesta kuvasta huomataan, on tällaisen ohjauksen toteuttaminen vaikeaa muutoin kuin yhdellä kääntökulmalla. Normaalia ohjausvivustoa tarkastellessa tullaan ohjauksen virhekäyrään.

Ohjauksen virhekäyrä

Ohjauksen virhekäyrä
--------------------

Kun mitataan todellisen auton kääntökulmat, havaitaan, että aluksi kulmat noudattavat ihannesuoraa, mutta alkavat varsin radikaalisti poiketa siitä ensin niin, että sisempi pyörä kääntyy ulompaa enemmän. Tällä pyritään kompensoimaan kaarreajossa tapahtuvan dynaamisen painonsiirron akseliston sivupitoa pienentävää vaikutusta (kaarteessa auton paino siirtyy ulommalle pyörälle), eli siis ulompi pyörä ohjaa tehokkaammin, jolloin ohjauspyörää ei tarvitse kääntää lisää. Tällä kompensoidaan siis myös aliohjautuvuuspyrkimystä: Koska auto pyrkii vastustamaan liikesuuntansa muutosta ja kun suuntaa yritetään muuttaa kääntämällä molempia pyöriä saman verran, alkaa auto aliohjata eli se pyrkii jatkamaan tangentin suuntaisesti matkaansa. Kääntämällä sisempää pyörää enemmän kuin ulompaa pakotetaan auto kääntymään haluttuun suuntaan pidon rajoissa. Tällaista geometriaa kutsutaan *kääntöharitukseksi*.

Tarkka ohjausgeometria pätee vain tilanteissa, joissa pyörät eivät sorra auton alle tai niitten sortokulmat ovat samanlaiset molemmilla puolilla. Koska kuitenkin tietyn sivupidon saavuttamiseksi täytyy renkaitten hieman sortaa ja koska auto ei saisi aliohjautua, on ulomman renkaan kuitenkin sorrettava hieman sisempää enemmän. Yleensä henkilöautoissa kääntöharitus on suunniteltua ja sillä pyritään parantamaan ohjautuvuutta loivissa, nopeissa mutkissa. Hitaissa, jyrkissä mutkissa tulisi harituksen olla pientä renkaiden kulumisen vähentämiseksi.

Katso myös
----------

* Ackermannin ohjausjärjestelmä
**Rodger Bain** (s. 1945) on englantilainen levytuottaja.

Bain muistetaan parhaiten brittiläisen heavy metal -yhtyeen Black Sabbathin kolmen ensimmäisen albumin tuottajana. Hänen tyyliinsä kuului tuottaa albumit suoraan livenä vailla juurikaan päällekkäisnauhoituksia lyhyessä ajassa.

Bain tuotti myös Judas Priest -yhtyeen ensilevyn *Rocka Rollan*, tosin Priestin jäsenet olivat pettyneitä lopputulokseen. Tiettävästi Bain hylkäsi Priestin ehdottamien ja myöhemmin yhtyeen toisella albumilla julkaistujen kappaleiden, kuten "The Ripper", "Genocide" ja "Tyrant", sisällyttämisen albumille. Kappaleet ovat ajan myötä nousseet yhtyeen klassikkokappaleiksi.

Muita Bainin tuottamia yhtyeitä ovat esimerkiksi Barclay James Harvest ja Budgie. 1970-luvun puolivälin jälkeen Bain lopetti tuottajan työt. 1980-luvun alkupuolella hän perusti oman levymerkin Blue Chip/Cygnet Records.

Lähteet
-------

1. ↑  Geezer Butlerin haastattelu *The Last Supper* -DVD:llä
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Historiaa Jugulator.net-sivustolla
3. ↑   Artikkeli Bainista Head to Head -foorumilla


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
***Proconsul*** on kädellissuku, johon kuuluu Afrikassa mioseenikauden alkupuolella 18–15 miljoonaa vuotta sitten eläneitä lajeja. *Proconsul*-sukuun sijoitetut lajit elivät puissa ja olivat nelijalkaisia, pieniaivoisia ja hännättömiä. Sukua pidetään varhaisimpana tunnettuna ihmisapinasukuna tai ainakin ihmisapinoille hyvin läheisenä, koska niillä oli joitain ihmisapinamaisia piirteitä, kuten esimerkiksi hännättömyys, peukalon ja lantion liikerata.

Ensimmäiset proconsulin fossiilit löydettiin kenialaisesta kalkkikivilouhoksesta vuonna 1927. Luut toimitettiin British Museumin tutkija A. Tindell Hopwoodille, joka selvitti niiden iäksi 18 miljoonaa vuotta. Hopwood hankki rahoituksen tutkimusretkeä varten ja lähti Keniaan etsimään lisää fossiileja. Vuonna 1933 hän julkaisi tutkimustuloksensa ja antoi uudelle ihmisapinalajille nimeksi *Proconsul* eli Consulin edeltäjä Lontoon varietee-näytöksissä esiintyneen Consul-simpanssin mukaan.

Proconsulin aivot ovat pienemmät kuin nykyisten ihmisapinoiden aivot, mutta suuremmat kuin esimerkiksi marakattien. Niiden etu- ja takaraajat ovat suunnilleen yhtä pitkät, joten ne ovat todennäköisesti liikkuneet neljällä jalalla.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Valste Juha, Ihmisen kehitys, Kirjayhtymä, 1991, s. 34
4. ↑  Valste Juha, Ihmisen kehitys, Kirjayhtymä, 1991, s. 35


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131791
* EoL: 4454574
* Fossilworks: 40895
* GBIF: 4827206
* IRMNG: 1340196

 |

 |
**Kiire** on jännitteinen tila, jolla on suhde aikaan. Kiirettä voidaan tarkastella sekä yksilön että yhteisön näkökulmasta. 

Kiire on henkilökohtaisesti koettu rasittava tunne siitä, että on toimittava liian nopeasti. Jatkuvalla kiireellä on ruumiillisia ja henkisiä haittavaikutuksia. Mikäli kiire saa aikaan unenpuutetta tai ravinnonpuutetta, kiire voi aiheuttaa välittömiä ruumiillisia vahinkoja esimerkiksi aivoihin. Merkittävä osa jatkuvan kiireen vahingollisuudesta ihmisille johtuu siitä, että ihmisen elimistö suhtautuu kiireeseen kuten henkeä uhkaaviin stressitilanteisiin. Kiireinen ihminen on jatkuvassa ylivirittyneisyyden tilassa, vaikka tämä stressitila on tarkoitettu vain hetkellisiin suorituksiin.

Kiire on suhteessa toimijan kykyihin. Esim. ei ole kyse kiireestä, mikäli taitava käsityöläinen osaa tehdä nopeasti esineen. Sen sijaan kiirettä on, kun taidoistaan huolimatta käsityöläinen joutuu työskentelemään ajan suhteen äärirajoilla.

Jatkuvaa kiirettä voidaan pitää nykyisen länsimaisen yhteiskunnan tuotoksena. On esitetty, että kiireen tunne syntyy, koska tiedonvälitys on nopeutunut, ajanmittaus ja aikataulut tarkentuneet sekä kilpailu on kasvanut. Aikataulujen tarkentuminen on lisännyt kiirettä siten, että tavoitteille asetetaan entistä tarkemmat aikarajat. Myöhästyminen koetaan näihin rajoihin suhteessa entistä helpommin.

Suurimpana syynä kiireelle on pidetty liian vähäistä työtekijämäärää suhteessa tarpeeseen. Ne, joilla on työtä, tekevät yksin useamman ihmisen työt. Edelleen kiirettä on perusteltu syynä sille, että työtä ei ole voitu organisoida tehokkaasti.

Kirjallisuutta
--------------

* Sebastian Siukonen: *KUN KIIREESTÄ TULI KUPLA - Tarinoita työelämän paradokseista* (Books on Demand GmbH, 2009)
* Anja Kulovesi: *Kesytä kiire!* (Avain, 2007)
* Pertti Puronen: *Irti kiireestä* (WSOY, 2005)
* Helena Ahonen: *Kuka komentaa kelloasi* (Kirjapaja 2004)
* Thomas Hylland Eriksen: *Hetken tyrannia* (Johnny Kniga, 2003)
* Owe Wikström: *Läsnäolon taito - johdatus kiireettömään elämään* (Kirjapaja, 2002)
Piirrosarjan alkuruutu
**Magilla Gorilla** on Hanna-Barberan samannimisen piirrossarjan päähenkilönä esiintyvä gorillahahmo, joka luotiin 1960-luvulla. Gorillahahmo seikkaili 1960-luvulla suomenkielisessä *Retu ja kumppanit* -lehdessäkin.

*Magilla Gorilla* -piirretyssä Magilla on herra Piiparin (Mr. Peebles) lemmikkieläinkaupan näyteikkunassa ikävystyneenä odottamassa, että joku ostaisi hänet. Magilla syö jatkuvasti banaaneja, ja tämän takia hän käy Herra Peeblesin kukkarolle. Aika ajoin joku asiakas ostaa Magillan, mutta Magilla palautetaan aina pian, ja herra Piipari joutuu maksamaan rahansa takaisin. Magillan ovat ostaneet esimerkiksi varkaat, jotka halusivat käyttää häntä apuna pankkiryöstössä, sekä eräässä toisessa jaksossa mainostoimiston miehet, jotka halusivat käyttää häntä maskottina uudelle tuotteelleen. Ainoa asiakas, joka oikeasti haluaisi pitää Magillan, on pieni tyttö nimeltä Ogee (lausutaan englanniksi kuten "oh gee"), mutta hänellä ei kuitenkaan ole tarpeeksi rahaa.

Sarjan äänet
------------

* Allan Melvin – Magilla Gorilla
* Howard Morris – Mr. Peebles
* Jean Vander Pyl – Ogee

Aiheesta muualla
----------------

* Big Cartoon DataBase: The Magilla Gorilla Show
**Pyhä Rodrigo Cordobalainen** (myös **Rodriguez**, **Roderic**, **Ruderic** tai **Rudericus**; nimi muinaissaksan ilmaisusta *rikas kunniassa*; syntynyt 800-luvulla Etelä-Espanjassa, kuollut 13. maaliskuuta 857 Cordobassa, Espanjassa) oli espanjalainen pappi, marttyyri ja pyhimys. Rodrigolla oli kaksi veljeä, toinen muslimi ja toinen uskostaan luopunut katolilainen, ja he hakkasivat miehen tajuttomaksi, kun hän yritti pysäyttää kaksikon välisen riidan. Muslimi väitti että Roderick halusi itse muslimiksi, mutta pyhimys pakeni, vaikkakin myöhemmin julistettiin apostaatiksi islamista ja pidätettiin. Vankilassa hän tapasi pyhän Salomonin, jota syytettiin myös apostaasista ja pitkän vankeuden jälkeen molemmat mestattiin. Heidän oikeudenkäynnistään, kidutuksistaan ja kuolemastaan on säästynyt jonkin verran tietoa pyhän Eulogiuksen kautta. Hänet kuvataan pappina messuvaatteissa pitäen marttyyriuden palmua enkelin tuodessa hänelle ruususeppelettä. Rodrigon muistopäivää vietetään katolisessa kirkossa 13. maaliskuuta, samana päivänä kuin hänen kanssaan kuolleen pyhän Salomon Cordobalaisen muistopäivää.

Lähteet
-------

1. 1 2  Book of Saints – Roderick and Salomon *CatholicSaints.Info*.  8.3.2017. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Saint Roderick of Cordoba *CatholicSaints.Info*.  13.3.2010. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
3. ↑  San Rodrigo di Cordova su santiebeati.it *Santiebeati.it*. Viitattu 11.10.2018.
4. ↑  De hellige Roderik og Salomon av Córdoba ( -857) *Den katolske kirke*. Viitattu 11.10.2018. (norjaksi)
5. ↑  St. Roderick *www.catholicnewsagency.com*. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
6. 1 2  Catholic Online: St. Roderic - Saints & Angels - Catholic Online *Catholic Online*. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
7. ↑  Book of Saints – Roderick and Salomon *CatholicSaints.Info*.  8.3.2017. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
**Magic Pockets** on Bitmap Brothersin kehittämä ja Renegade Softwaren julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1991 Amigalle ja Atari ST:lle ja seuraavina vuosina DOSille ja Acorn Archimedesille.

Pelaaminen
----------

*Magic Pockets*
Pelaaja on Bitmap Kid, jonka syviin taskuihin mahtuu lähes mitä vain. Pelaajan tehtävänä on hankkia takaisin lelut, joita otukset pitävät hallussaan.

Peli on tasohyppely, jossa pelaaja voi käyttää taskuistaan löytyviä esineitä vihollisten voittamiseen. Yksinkertainen hyökkäys tarvitsee useita kertoja mutta pitämällä nappia pohjassa voi kasvattaa hyökkäyksen voimaa.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut *Amiga Format* -lehden arvostelussa arvosanaksi 85%.

Lähteet
-------

1. ↑  Magic Pockets Amiga *openretro.org*. Viitattu 12.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Magic Pockets (Amiga) *superadventuresingaming.blogspot.com*.  4.5.2012. Viitattu 12.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Magic Pockets review *amr.abime.net*. Viitattu 12.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Magic Pockets* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Magic Pockets* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Alcala vuonna 1979
**Rodney James Alcala** (23. elokuuta 1943 San Antonio, Texas – 24. heinäkuuta 2021) oli 1970-luvun lopulla ainakin neljä naista ja yhden lapsen surmannut, kuolemaan tuomittu sarjamurhaaja. Hän syntyi Texasissa ja liittyi 17-vuotiaana armeijaan. Hän saavutti vuonna 1978 voiton *The Dating Game* -show'ssa.

Neljä naisuhriaan Alcala murhasi Los Angelesin piirikunnassa vuosina 1977–1979. Surmattu lapsi oli 12-vuotias tyttö, Robin Samsoe Huntington Beachista. Hän joutui siepatuksi ollessaan pyöräilemässä balettitunnille 20. kesäkuuta 1979. Ruumis löydettiin kahdentoista päivän kuluttua, ja Alcala pidätettiin kuukauden kuluttua tytön katoamisesta. Häntä syytettiin Samsoen murhasta ensimmäistä kertaa vuonna 1980. Hänet tuomittiin kuolemaan kahdesti, mutta molemmilla kerroilla valitukset johtivat tuomion kumoamiseen. Syytteisiin lisättiin neljän naisen murhat vuonna 2006.

Vuonna 2010 uutisoitiin Alcalan saaneen kolmatta kertaa kuolemantuomion Robin Samsoen murhasta sekä lisäksi tulleen tuomituksi neljästä muusta murhasta. Neljä selvittämätöntä henkirikosta oli paljastunut Alcalan tekemiksi, kun uusi laki velvoitti hänet antamaan DNA-näytteen. Samsoen lisäksi häntä syytettiin näin ollen Jill Barcombin (18), Georgia Wixtedin (27), Charlotte Lambin (32) ja Jill Parenteaun (21) tappamisesta. Hän edusti oikeudessa itseään.

Alcala oli jo vuonna 1972 saanut tuomion neljä vuotta aikaisemmin tekemästään pahoinpitelystä, kidnappauksesta ja raiskauksesta, joiden uhrina oli ollut 8-vuotias tyttö. Ehdonalainen vapaus koitti tekijälle tällöin jo kahden vuoden kuluttua. Samsoen murhatessaan hän oli takuita vastaan vapaalla ja odotti 15-vuotiaan tytön pahoinpitelyä ja raiskausta koskenutta oikeudenkäyntiä, jossa hänet tuomittiinkin vuonna 1980 vankeuteen yhdeksäksi vuodeksi.

Kalifornian yliopistosta, Los Angelesista valmistunut Alcala oli harrastelijavalokuvaaja. Hänen älykkyysosamääränsä oli 160, mikä merkitsee hänen olleen huippuälykäs.

Kuolema
-------

Rodney Alcala kuoli 24.7.2021 luonnollisen kuoleman.

Lähteet
-------

1. 1 2  Infamous ‘Dating Game Killer’ Rodney Alcala Dies Of Natural Causes
2. 1 2  Rodney Alcala: Extreme Serial Killer
3. ↑
4. 1 2  Convicted serial killer won on 'Dating Game'
5. ↑  Sadistisen sarjamurhaajan uskomaton tarina - Arvio uhrien määrästä järkyttää (Arkistoitu – Internet Archive)
6. 1 2 3  Relatives' joy as serial killer is sentenced to death after bizarre self-defence featuring clip of U.S. TV show 'The Dating Game'
7. ↑  Mies tuomittiin viidestä murhasta - teoista yli 30 vuotta
8. ↑  Onko hän USA:n pahin sarjamurhaaja?


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Boliviandoggi** (*perro de presa boliviano*) on bolivialainen koirarotu. Se on hyvin harvinainen.

Ulkomuoto
---------

Boliviandoggi on lyhytkarvainen ja melko pienikokoinen. Sen pää on samanlainen kuin monilla bulldoggeilla, mutta sen kuono on paljon kapeampi. Runko on lihaksikas, rintakehä syvä ja selkälinja suora. Häntä on yleensä luonnonpitkä, mutta se voidaan joskus myös typistää. Yleisimmät värit ovat ruskea, musta ja brindle. Säkäkorkeus on noin 45,7 cm, mutta myös pienempiä yksilöitä esiintyy.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rodun toinen nimi *mute bulldog* viittaa sen haukkumattomuuteen.

Alkuperä
--------

Boliviandoggin uskotaan polveutuvan alkukantaisista sademetsäkoirista, eteläamerikkalaisista työkoirista sekä espanjalaisista bulldoggeista ja mastiffeista. 1800-luvulla osa kantakoirista vietiin Brasiliaan, jossa siitä syntyi paikallisia linjoja. Koska koira ei hauku, sitä pidettiin erityisen hyvänä taistelu- ja metsästyskoirana. Epäillään ettei nykyään olisi jäljellä puhdasrotuisia yksilöitä.

Katso myös
----------

* Kanariandoggi
* São miguelinfila
* Uruguayncimarrón

Lähteet
-------

* Hundeguiden[vanhentunut linkki]
**Magic Sam** (oik. **Sam Maghett**, 14. helmikuuta 1937 – 1. joulukuuta 1969) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja.

Magic Sam syntyi Mississippin Grenadassa. Vuonna 1950 hän muutti Chicagoon, ja alkoi muutamia vuosia myöhemmin saada keikkoja paikallisista klubeista huomattavana pidetyn kitaransoittotaitonsa takia. Magic Sam levytti Cobra levy-yhtiölle vuosina 1957-1959. Tältä ajalta tunnetuimpia singlejä olivat "Easy Baby" sekä "All Your Love". Magic Sam alkoi nyt saada suosiota, mutta värvättiin armeijaan. Aika tuli armeijassa pitkäksi ja Sam päätti lähteä lätkimään. Tämän seurauksena hän sai kuusi kuukautta vankeutta.

Vuonna 1963 Magic Sam sai huomiota suositulla singlellään "Feelin' Good (We're Gonna Boogie)". Tehtyään kiertueen Yhdysvalloissa, Englannissa ja Saksassa, hän sai vuonna 1967 sopimuksen Delmark levy-yhtiölle, jonka riveissä hän levytti itse tuottamansa albumit *West Side Soul* sekä *Black Magic*. Näistä varsinkin ensin mainitusta tuli erittäin maineikas blueslevy. Näihin aikoihin Magic Samin tärkeäksi yhteistyökumppaniksi muodostui huuliharpisti Charlie Musselwhite.

Taika Samin ura kuitenkin katkesi yllättäen, kun hän yhtäkkiä joulukuussa 1969 kuolikin sydänkohtaukseen 32-vuotiaana. Tämän jälkeen hänet haudattiin Alsipin kaupunkiin Illinoisin osavaltiossa.

Nuorella iällä tapahtuneesta kuolemastaan huolimatta Magic Samia pidetään huomattavana muusikkona. Esimerkiksi kuuluisassa *Blues Brothers* elokuvassa John Belushi omistaa kappaleen Sweet Home Chicago Magic Samille.

Aiheesta muualla
----------------

* Magic Samista asiaa Cascade Blues sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Globe** on suomalaisen rap-artisti Graciaksen ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2012 Cocoa Musicin kautta. Albumi on tehty yhteistyössä tuottaja JTT:n kanssa, joka on tehnyt kaikki albumin biitit.

Taustaa
-------

Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin tammikuun lopulla 2012 kappaleesta "40k Volts". Kappaleella vierailee ruotsalainen rap-artisti Eboi. Toinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta "Night Shift" maaliskuussa ja kolmas kappaleesta "Bars" toukokuussa. Albumista julkaistaan vinyylieversio syyskuussa 2012. Vinyyliversio sisältää DJ Kridlokkin tekemän remixversion albumin kappaleesta "Night Shift". Remixversiosta julkaistiin musiikkivideo elokuussa 2012. *Globe* nousi Suomen virallisen albumilistan 28. sijalle viikolla 20/2012.

Kappaleet
---------

1. Drive
2. Home Team (mukana Brandon)
3. Night Shift
4. Havana Nights (mukana Sara Sayed)
5. 40k Volts (mukana Eboi)
6. The Breaks, the Breaks (mukana Felix Zenger)
7. Oxfords & Canvas Kicks
8. How Deep? (mukana Ekow)
9. Bars
10. Two Step (mukana Anthony Mills)
11. On a Sunday
12. Dedication
13. Night Shift (DJ Kridlokk remix) (vinyyliversion bonuskappale)

Arvostelut
----------

* Nyt.fi: 4/5 tähteä
* Rumba: 4.5/5 tähteä
* Soundi: 4/5 tähteä
* Tuoreet Platat: 4.5/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2  Gracias X JTT: Globe *Musiikkituottajat ry*. Viitattu 9.8.2012.
2. ↑  Nyt.fi
3. ↑  Rumba
4. ↑  Soundi
5. ↑  Tuoreet Platat (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pabra järv** (myös *Kossa järv, Bobrova järv, Lidva järv*, ven. Бобровское озеро, *Bobrovskoje ozero*) on Viron ja Venäjän välisellä rajalla sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Viron puolella Võrumaalla Setomaan kuntaan ja Venäjän puolella Pihkovan alueen Petserin piiriin. Venäjän puoleisella rannalla sijaitsee Bobrovo-niminen kylä (ven. Боброво).

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 93 ha (hehtaaria ) tai 77 ha. Sen pituus on 2,0 kilometriä ja leveys 850 metriä. Järven selkä on selkeäpiirteinen, mutta järven länsipäässä siitä työntyy 850 metriä länteen päin Vungi ots niminen lahti. Selällä sijaitsevat kaksi saarta. Ruusaar on 40 metriä pitkä ja Puusaar on 70 metriä pitkä. Puusaaren poikki kulkee kartan mukaan maiden välinen raja. Vungin lahteen laskee Verrevoja lännestä ja Toodsi järven laskuoja. Luontainen Lütä oja laskee järven pohjoispäähän maiden välisen rajan kohdalla. Järven laskujoki on Lidva jõgi, joka lähtee järven koillisrannasta Venäjän puolella Tarantaevosta. Järven valuma-alueen laajuus on 36,5 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys 3,6 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00232 kuutiokilometriä eli 2,32 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä. Ympäristö on länsipuolen soita lukuun ottamatta moreenimaastoa, jossa rannat ovat hiekkaisia ja kivisiä, mutta järven pohja on mutainen. Kummallakin rannalla on vähäistä asutusta ja niille johtaa erilliset maantiet kummankin valtion puolelta.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. *pehme- ja heledaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti lievästi dystrofiseksi järveksi, jonka vedessä on alhaiset humuspitoisuudet (vir. *semidüstroofne tai poolhuumustoiteline*, SD). Vedessä on korkeita ravinnepitoisuuksia, joiden perusteella se luokitellaan eutrofiseksi järveksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Keskkonnaregister: Pabra järv (vee2156700) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
3. ↑  Yandex.Maps - a detailed world map *yandex.com*. Viitattu 12.4.2017.
4. 1 2 3  Pabra järv, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi)
Laura Lopesia esittävä muotokuva.
**Laura Lopes** (o.s. **Parker Bowles**, s. 1. tammikuuta 1978) on brittiläinen taidegalleristi, joka on johtanut lontoolaista The Space Gallerya ja ollut mukana perustamassa samaan kaupunkiin Eleven-taidegalleriaa. Hän on kuningas Charles III:n puolison, kuningatar Camillan tytär. Camilla oli naimisissa Lopesin isän Andrew Parker Bowlesin kanssa vuosina 1973–1995.

Lopes avioitui tilintarkastajana työskentelevän Harry Lopesin (s. 1977) kanssa vuonna 2006. Heillä on kolme lasta: Eliza (s. 2008) sekä kaksoset Gus ja Louis (s. 2009). Esikoistytär Eliza toimi morsiusneitona prinssi Williamin ja Catherine Middletonin häissä huhtikuussa 2011.

Lopesilla on isoveli Tom Parker Bowles, joka on ammatiltaan ruokatoimittaja ja -kriitikko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Koivunen, Elina: *Kuninkaalliset. Valtaa ja vallattomuutta*, s. 101. Uudistettu laitos. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-27836-8.
2. 1 2  Savin, Jennifer: So, did we all know Prince William and Prince Harry have a step-sister, Laura Lopes? *Cosmopolitan*.  15.3.2022. Viitattu 9.9.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Laitinen, Ebba: Herttuatar Camillan lapset näyttäytyivät yllättäen julkisuudessa – esikoispojan perhe-elämässä traagisia käänteitä *Ilta-Sanomat*.  14.6.2022. Viitattu 9.9.2022.
**Ika FM** on kaupallinen radioasema Malissa. Se toimii Bamakossa ja Niorossa.

Vuonna 2016 perustettu asema on osa toimittaja Sambi Tourén IM-SARL -ryhmää, johon kuuluu myös sanomalehti *Info-Matin*. Sen toimitilat sijaitsevat Djicoroni-Paran kaupunginosassa Bamakossa. Asemalla on 35 työntekijää Bamakossa ja viitisentoista Niorossa. Sen lähetyksiä voi kuunnella ULA-alueen lisäksi myös Internetissä ja matkapuhelimella.

Ika FM:n tunnuslause "Sovinnon ja uudistumisen ääni" viittaa Malin vuoden 2012 sisällissodasta alkaneeseen kriisiin. Se haluaa edistää toiminnallaan rauhaa ja kansallista sovintoa, joka on maan kestävän kehityksen edellytys. Erityistä huomiota kiinnitetään perheiden ongelmiin. Bambaran- ja ranskankieliset ohjelmat sisältävät viihdettä, uutisia ja valistusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Réseau de communication Ika fm: un deuxième anniversaire festif *aBamako*.  14.3.2018. Viitattu 31.12.2018.
2. 1 2  Réconciliation et renouveau du Mali: IKAFM signe son grand retour sur la 93.5 *Info Matin*.  7.11.2017.  Arkistoitu 31.12.2018. Viitattu 31.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Ika FM
**Ikaalisten harmonikkamuseo** on Ikaalisten kaupungintalon tiloissa sijaitseva museo, jossa on esillä noin 85 harmonikkaa. Pääosa soittimista on peräisin 1930–1940-luvuilta. Suomen Harmonikkainstituutin ylläpitämässä kokoelmassa on kaikki tärkeimmät suomalaiset viisirivisten harmonikkojen yli 30 vuotta vanhat mallit joitakin harvinaisia poikkeuksia lukuun ottamatta. Kokoelmassa ovat muun muassa Kouvolan ja Viipurin harmonikkatehtaiden tärkeimmät mallit sekä Kurikassa Sameli Elomaan kotiteollisuusverstassa tehtyjä harmonikkoja. Taiteilija Lasse Pihlajamaan omia soittimia näyttelyssä on useita.

Harmonikan varhaisimmasta historiasta kertovat kymmenet 1800-luvun soittimet Saksasta ja Italiasta. Ikaalisten Harmonikkamuseo esittelee harmonikan historiaa ja nykypäivää soittimin, valokuvin ja tekstein näyttelyn painopisteen ollessa suomalaisessa harmonikkarakentamisessa, jonka historia on värikäs ja monipuolinen. Lisäksi museossa pääsee tutustumaan laajaan Ikaalisten pelimanniperinteestä kertovaan aineistoon.

Lähteet
-------

* Visit Ikaalinen: Harmonikkamuseo
* Suomen Harmonikkainstituutti: Harmonikkamuseo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Ikaalisten harmonikkamuseo (Q115730037)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Ikaalinen |
|  |
| koordinaatit | 61°46′19″N 23°03′16″E﻿ / ﻿61.77207°N 23.05437°E﻿ / 61.77207; 23.05437 |
|  |
|  |

 |
**Ikaalisten kotiseutumuseo** sijaitsee keskeisellä paikalla Ikaalisten kirkonmäellä, torialueen välittömässä läheisyydessä, entisessä 1830-luvulla valmistuneessa viljamakasiinissa, Kotiseutumuseon ylläpitäjänä toimii 1930-luvulla perustettu Ikaalinen-Seura. Museon kokoelmaan kuuluu noin 3400 talonpoikaiskulttuuriin, entisen Ikaalisten kauppalan käsityöläisperinteeseen ja säätyläistön elämään kuulunutta esinettä, jotka on koottu Ikaalisten pitäjän alueelta. Vuonna 2015 museon yläkertaan valmistui Museoviraston apurahalla Vintiöitten vintti, lapsille tarkoitettu tila, jossa voi leikkiä ja tutkia museoesineitä. Vintillä on myös aikuisten nurkkaus ja sieltä löytyy muun muassa kotiseutukirjallisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Visit Ikaalinen *visitikaalinen.fi*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Ikaalisten kotiseutumuseo (Q116767963)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Ikaalinen |
|  |
| katuosoite | Abrahaminkatu, 39500 Ikaalinen |
|  |
| koordinaatit | 61°46′12″N 23°03′44″E﻿ / ﻿61.77005°N 23.06217°E﻿ / 61.77005; 23.06217 |
|  |
|  |

 |
**Ikari Warriors** on SNK Playmoren kehittämä ja julkaisema ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna 1986 kolikkopelinä. Japanissa peli tunnetaan nimellä "Ikari", joka tarkoittaa vihaa. 

Pelistä on julkaistu käännöksiä useille eri alustoille.

Pelaaminen
----------

Kolikkopeliversiossa pelaaja pystyi ampumaan 360 astetta ympärilleen. Kääntämällä ohjainta valitaan ampumissuunta. Muuten pelihahmo liikkuu normaalisti siihen suuntaan mihin tikkua käännetään. Ampumisnapin lisäksi kranaatin heittämiselle on oma nappinsa. Pelialueella olevia panssarivaunuja voi ottaa käyttöönsä, jolloin ohjaus pysyy kuitenkin samanlaisena: panssarivaunu räjähtää, kun ruudulle ilmestyvä bensamittari näyttää tyhjää.

Vastaanotto
-----------

Pelin Amiga-versio on saanut *Commodore User* -lehden arvostelussa arvosanaksi 8/10.

Pelin Commodore 64 -versio on saanut *Zzap!64* -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.

Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 70 pistettä sadasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ikari Warriors review Amiga Magazine Rack. Viitattu 8.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  Ikari Warriors review Amiga Magazine Rack. Viitattu 8.6.2019. (englanniksi)
3. ↑  Mikrobitti 3/1991, pelikonsoliliite

Aiheesta muualla
----------------

* *Ikari Warriors* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Ikari Warriors* Arcade History -sivustolla (englanniksi)
* *Ikari Warriors* Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
* *Ikari Warriors* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Ikari Warriors* SpectrumComputing.co.uk -sivustolla (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee linja-automerkkiä. Kreikkalaisen mytologian henkilöstä kerrotaan artikkelissa Ikaros. Nimen ja sen muunnelmien muita merkityksiä on lueteltu sivuilla Ikaros (täsmennyssivu) ja Icarus.*

HKL-Bussiliikenteen Ikarus E94F Vuosaaressa 2004.
**Ikarus** on unkarilainen linja-automerkki. 

Ikarus-bussin historia alkaa vuodesta 1895, jolloin autontuotanto alkoi Budapestissa verstaassa nimeltä *Uhri Imre Kovács- és Kocsigyártó Üzeme* (suunnilleen Uhri Imren peltityö ja autonvalmistus). Vuonna 1913 yritys keskittyi autoihin ja jo ensimmäisessä maailmansodassa se keräsi suuret voitot. Kansainvälinen läpimurto ja sarjatuotanto alkoivat vuonna 1927, mutta vuoden 1929 pörssiromahdus lopetti toiminnan. Tuotanto jatkui alkaen 1935, ja toisen maailmansodan aikana oli jälleen täysi vauhti toiminnassa.

Varsinaisesti Ikarus on kuitenkin perustettu 1949 Uhri Imren tehtaan ja Ikarus-lentokoneteollisuuden yhdistyessä. Vuonna 1955 lähtien kehitettiin linja-automallit 620, 630 ja 31, joista tuli merkittäviä vientituotteita erityisesti Itä-Eurooppaan, Kiinaan, Burmaan sekä Egyptiin. Ikarus-mallit menestyivät Monacon autonäyttelyssä 1971, ja vuonna 1973 Ikarus oli linja-autojen valmistajana maailman neljänneksi suurin huolimatta ajoittaisesta raaka-ainepulasta. Neuvostoliiton hajoaminen ja Saksan jälleenyhdistyminen vähensivät tuotantoa arviolta kymmenen prosentin verran. Vuonna 1999 eteläeurooppalainen sijoittajayhtiö Irisbus osti Ikaruksen ja ajoi toiminnan alas 2004. Unkarilainen Gábor Széles osti Ikaruksen ja aikoo aloittaa matalalattiabussien tuotannon Unkarissa, Venäjällä ja Kiinassa.

Ikarus on edelleen yleinen linja-automerkki monissa entisissä itäblokin maissa ja Neuvostoliitossa, samoin Suomessa.

Lukuisiin itäblokin maihin ja Neuvostoliittoon Ikarus on valmistanut myös johdinautoja ja kaikki johdinautomallit pohjautuvat linja-automalleihin, joten johdinautorungot ovat linja-autorukoihin täysin identtisiä.

Ikaruksen valmistamia korimalleja
---------------------------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ikarus Bus**.
* Ikarus 250 (maaliikennebussi)
* Ikarus 256 (maaliikennebussi)
* Ikarus 260 (kaupunkiliikennebussi)
* Ikarus 280 (nivelbussi)
* Ikarus 280T (niveljohdinauto)
* Ikarus 293 (tuplanivelbussi)
* Ikarus 411 (kaupunkiliikennebussi)
* Ikarus 412 (kaupunkiliikennebussi)
* Ikarus 415 (kaupunkiliikennebussi)
* Ikarus 415T (johdinauto)
* Ikarus 435 (nivelbussi)
* Ikarus E91 (kaupunkiliikennebussi)
* Ikarus E94 (kaupunkiliikennebussi)
	+ Ikarus E94F (kaupunkiliikennebussi, Ikarus E94:n uusittu malli)
* Ikarus E95 (turistibussi)
**Globox** on Ubisoftin kehittämä kuvitteellinen hahmo *Rayman*-pelisarjassa. Globox esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1999, jolloin julkaistiin *Rayman 2: The Great Escape*. Tämän jälkeen Globox on esiintynyt monissa muissa Raymanin seikkailuissa. Globoxsin ääninäyttelijänä toimii John Leguizamo.

Luonne
------

Globox on hyväsydäminen muttei rohkeudella pilattu. Globox pitää syömisestä ja torkkumisesta, mutta seikkailu tuo elämään mukavaa vaihtelua. Globox on huumorintajuinen hahmo, ja tuo *Rayman*-peleihin huumoria.

Globox saa luumumehusta erittäin vaikuttavia oireita. Luumumehun nauttimisen jälkeen Globox muun muassa venyy, hikottelee ja näkee näkyjä. *Rayman: Hoodlum’s Revengessä* Globox saa yllättäviä voimia luumumehusta ja tällöin pääsee raivaamaan tien läpi Hoodlum armeijan. *Hoodlum’s Revenge* on ainoa *Rayman*-tasohyppely, jossa pääsee pelaamaan Globoxsilla – lukuun ottamatta *Rayman 3: Hoodlum Havocin* yhtä tasoa, jossa pääsee lentämään Tower of Leptyksen läpi jonkinlaisella aluksella, jossa Globox on ohjaajana.

Perhe ja ystävät
----------------

Globoxilla on Uglette-niminen vaimo, ja hänen lapsiaan on noin 650. Globoxsin paras ystävä on Rayman, jonka kanssa Globox yleensä 
viettää päivää puun alla torkkuen, jollei Globox ole Raymanin mukana pelastamassa maailmaa Roboottimerirosvojen tai Mustien lumejen kynsistä. *Rayman 2: The Great Escapessa* (myös *Rayman DS*:ssä ja *Revolutionissa*) on seikkailussa mukana Ly-niminen haltiatar, joka on Raymanin ja Globoxin ystävä. *Rayman 2: The Great Escapessa* ensimmäisen kerran esiintyneet Teensiet ovat myös Raymanin ja Globoxin ystäviä.

Esiintymiset
------------

***Rayman 2: The Great Escape***: Globox joutuu merirosvojen vangiksi muutaman kerran ja Raymanin on pelastettava hänet. Kyseessä on ainoa peli, jossa esiintyy Globoxin vaimo.

***Rayman Revolution***: Paranneltu versio *Rayman 2*:sta. Peli on julkaistu ainoastaan PlayStation 2:lle.

***Rayman M***: Pelissä kisataan Globoxilla ja muilla Raymanin ystävillä tappelun ja juoksun pareissa.

***Rayman Arena***: Amerikkalaisversio *Rayman M*:stä. Pelissä on mahdollista pelata myös Dark Globoxsilla.

***Rayman 3: Hoodlum Havoc***: Pelissä Globox nielaisee vahingossa Andrén, mutta ystävystyy tämän kanssa.

***Rayman: Hoodlums’ Revenge***: Jatko-osa *Hoodlum Havocille*. Julkaistiin vain Game Boy Advancelle.

***Rayman Origins***: Seitsemännen sukupolven koti- ja käsikonsoleille sekä Windowsille julkaistu peli.

***Rayman Legends***: Rayman Originsin jatko-osa, joka julkaistiin PlayStation 3, Xbox 360, Wii U ja PS Vita-konsoleille sekä Windowsille.

***Rayman Kart***: Matkapuhelimelle ilmestynyt *Rayman*-peli jossa ajetaan rallia Raymanilla, Globoxsilla, jäniksellä, Teensiellä, Razorbeardilla ja Hoodblasterilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Rayman Zone – Raymanin viralliset kotisivut (englanniksi)
**Mojmír Božík** (s.26. helmikuuta 1962 Liptovský Mikuláš, Slovakia, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Edmonton Oilers varasi Božíkin vuoden 1986 varaustilaisuudessa 11. kierroksella, mutta Božík ei kuitenkaan missään vaiheessa uraansa päätynyt pelaamaan NHL:ään tai ylipäätään Pohjois-Amerikkaan. Božík oli pelaajan enemmänkin varmistava puolustaja kuin kiekollinen virtuoosi. Kausi 1989–1990 Košicessa oli ainoa kerta kun Božík ylitti 20 tehopisteen rajan.

Ura
---

### Seurajoukkueissa

Božík pelasi Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košicen ja HC Dukla Trenčínin riveissä vuosina 1980–1990 ennen siirtymistään Suomeen ja Jokereihin. Vuosina 1986 ja 1988 Božík voitti Tšekkoslovakian mestaruuden ja 1992 Jokereissa suomenmestaruuden.. Kahden Jokeri-kauden jälkeen Božík liittyi II divisioonassa pelanneen Kokkolan Hermeksen riveihin josta siirtyi seuraavaksi kaudeksi Ruotsin 1. divisioonan Mora IK:n riveihin. Sieltä tie vei yhden kauden jälkeen Ranskaan Reimsin joukkueeseen. Reimsissä Božík pelasi kaksi kautta ja siirtyi kaudeksi 1996–1997 Slovakian pääsarjaan SKP Popradin riveihin. Seuraavan kauden Božík aloitti kotikaupunkinsa Liptovský Mikulášin joukkueessa, mutta palasi sieltä kuuden pelatun ottelun jälkeen Ranskaan Angletin joukkueeseen.

Kaudelle 1999–2000 Božík palasi kotimaahansa Slovakiaan HC Košicen joukkueeseen. Hän toimi pelaamisensa ohella joukkueen apuvalmentajana. Božík ehti pelaamaan kaudella vain 20 ottelua ennen kuin hänet nostettiin päävalmentajaksi erotetun Jozef Lukáčin tilalle. Kaudella 2000–2001 Božík ei pelannut vaan toimi täysiaikaisesti joukkueen valmennustehtävissä. 2001 syksyllä Božík pelasi vielä yhden ottelun Košicen paidassa ennen lopettamistaan.

### Maajoukkueessa

Ensimmäiset ottelunsa Tšekkoslovakian maajoukkueessa Božík pelasi jo 1979–1980 kun hänet valittiin edustamaan maataan alle 18-vuotiaiden EM-turnaukseen. Kahtena seuraavana vuonna Božík pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksissa. 1983, 1984 ja 1985 Božík pelasi harjoitusotteluita Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa, mutta ei mahtunut varsinaiseen MM-kisajoukkueeseen ennen kuin vuoden 1986 kisoihin. Božík oli MM-kisajoukkueessa myös 1987 ja 1990 ja edusti tämän lisäksi maataan vuoden 1987 Kanada-cupissa sekä Calgaryn olympiaturnauksessa 1988. Kevään 1990 MM-turnauksen jälkeen Božík ei enää esiintynyt maajoukkueessa.

Maajoukkueurallaan Božík voitti EM-hopeaa alle 18-vuotiaissa 1980, MM-hopeaa alle 20-vuotiaissa 1982 ja MM-pronssia 1987 ja 1990.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mojmír Božík *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Laura Ulrica Luostarinen** (s. 1952 Joutseno) on suomalainen taidemuseonjohtaja. Hän toimi Salon taidemuseon johtajana ja museopalvelujen esimiehenä eläkkeelle jääntiinsä 2018 saakka.

Luostarinen opiskeli taidehistoriaa Åbo Akademissa ja valmistui maisteriksi Turun yliopistosta. Hän aloitti uransa Etelä-Savon aluetaidemuseossa ja työskenteli siellä kaksikymmentä vuotta näyttelyjä valmistavana ja kokoelmia hoitava amanuenssina. Hän harrastaa valokuvausta ja osallistui Mikkelin valokuvakeskuksen toimintaan, ja hänestä tuli kuopiolaisen Victor Barsokevitsch -valokuvakeskuksen johtaja vuonna 1998. Salon taidemuseon johtaja hänestä tuli 2002.

Luostarinen sai Finnfoto-palkinnon vuonna 2014. Hänen johtajakaudellaan Salon taidemuseo profiloitui laadukkaan fotojournalistisen taiteen esittelijänä.

Luostarinen on toimittanut ja kirjoittanut yhdessä muiden kanssa runsaasti näyttelyluetteloita, kuten *Lyyli Säilä: taidemaalari Salosta* ja Salon taidemuseon julkaisusarjaan muun muassa *Uuno Eskola: taiteellisen veren viettelys* ja *Sakari Mäkipuro: taidemaalari ja kullankaivaja* sekä osallistunut teoksen *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2* tekemiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laura Ulrica Luostarinen *Naisjohtajat.fi*. Keskuskauppakamari. Viitattu 6.2.2020.
2. ↑  Ristola, Petra: Salon taidemuseo keskittynyt korkeatasoiseen valokuvataiteeseen – "Tämä on ollut unelmatehtävä" *Yle Uutiset*.  2.8.2018. Viitattu 6.2.2020.
3. 1 2  Finnfoto-palkinto 2014 Laura Luostariselle *Finnfoto*.  Arkistoitu 24.9.2017. Viitattu 23.9.2017.
4. ↑  Ristola, Petra: Sata viehättävää, viettelevää ja vetoavaa kuvaa – Salon taidemuseo kylpee kesän Herb Rittsin täydellisessä valossa *Yle Uutiset*.  25.5.2018. Viitattu 6.2.2020.
**Ikaalan Isotalon yksityismuseo** sijaitsee Urjalassa ja se on maalaistalon päärakennus, jonka vanhin osa, pakari, rakennettiin 1700-luvulla savupirtiksi. Isotalon tila on sijainnut samalla paikalla Ikaalan kylässä aina 1500-luvulta asti. Talossa asuttiin aina 1950-luvulle saakka ja museoksi rakennus muutettiin vuonna 1957. Päärakennus on sisustettu 1900-luvun alun tyyliin. Pakarin suureen leivinuuniin mahtui kerralla 32 leipää paistumaan ja katossa saattoi olla kuivumassa yli tuhat leipää 30 vartaassa. Pakarin erikoisuutena on peränurkan kivipermanto, jonka päällä oli mukava pestä talon puuastiat kahdesti viikossa, samassa paikassa tehtiin myös arkipäivän kalja ja juhlapyhien sahti.

Lähteet
-------

1. ↑  Ikaalan Isotalon pirtin massiivinen uuni on harvinaisuus *Jälkipeli.net*.  30.6.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Ikaalan Isotalon yksityismuseo (Q115730062)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotimuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Urjala |
|  |
| katuosoite | Välkkiläntie 222, 31700 Urjala as |
|  |
| koordinaatit | 61°01′17″N 23°41′50″E﻿ / ﻿61.0213767°N 23.6973056°E﻿ / 61.0213767; 23.6973056 |
|  |
|  |

 |
**Jussi Kemilä** (s. 13. maaliskuuta 1978 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Superpesiksessä pelannutta Pattijoen Urheilijoita. Ulkopelipaikaltaan Kemilä oli polttaja, ja hänen sisäpeliroolinsa oli vaihtaja.

Kaudella 2000 ensimmäiset Superpesisottelunsa pelanneen Kemilän erikoisalaa on pomppulyönti sisäpelin vaihtotilanteissa. Hän on pelannut urallaan seitsemässä Itä-Länsi-ottelussa.

Jussi Kemilä kuuluu tunnettuun oululaiseen urheilijaperheeseen. Isä Jouko Kemilä on entinen pesäpalloilija ja yleisurheilija. Siskot Minna Laatikainen ja Jutta Kemilä ovat entisiä maajoukkuetason yleisurheilijoita.

Jussi Kemilä tuli valituksi Raahen kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-kulta: 2008
* 1 SM-hopea: 2006
* 2 SM-pronssia: 2011, 2012
* 7 Itä-Länsi-ottelua: 2001, 2006-2009, 2011, 2013

Lähteet
-------

1. ↑  Kemilä Jussi *Pattijoenurheilijat.fi*. Pattijoen Urheilijat ry. Viitattu 24.7.2013.
2. 1 2 3  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
3. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Jussi Kemilä Pesiksen Maailma -sivustolla
Kartta Goan aluejaosta
**Etelä-Goa** on piirikunta Goan osavaltiossa Intiassa. Sitä rajaavat Arabianmeri, Pohjois-Goan piirikunta ja Karnatakan osavaltio. Etelä-Goan pinta-ala on 1 966 km² ja sen asukasluku on 586 591 (vuonna 2001). Piirikunnan hallinnollinen keskus on Margao. Etelä-Goa syntyi vuonna 1990, kun Goa jaettiin kahteen piirikuntaan.

Maantiede
---------

Etelä-Goa kuuluu Intian länsirannikon Konkanin alueeseen. Piirikunta jakautuu rannikon ravinteikkaaseen tasankoalueeseen ja keski- ja itäosien ylänköön. Ylänkö on jatketta Länsi-Ghattien vuoristolle, josta useat joet virtaavat rannikolle. Tärkeimmät joet ovat Zuari, Talpona, Sal ja Galgibag.

Hallinnollinen jako
-------------------

Etelä-Goa on jaettu edelleen neljään kaupunkiin ja viiteen kunnallistason yksikköön nimeltään taluka. Osa talukoista on myös kaupunkeja.

* Canacona myös kaupunki
* Margao kaupunki
* Mormugao myös kaupunki
* Quepem myös kaupunki
* Salcete
* Sanguem

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etelä-Goa**.
* Piirikunnan kotisivut (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Districts of India Statoids. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)
2. ↑  District Profile Etelä-Goan piirikunta. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)
3. ↑  Administration Etelä-Goan piirikunta. Viitattu 19.11.2010. (englanniksi)

Goa

|  |  |
| --- | --- |
| Pohjois-Goa | 
* Bardez
* Bicholim
* Mapusa
* Panaji
* Pernem
* Ponda
* Sattari
* Tiswadi

 |
| Etelä-Goa | 
* Canacona
* Margao
* Mormugao
* Quepem
* Salcete
* Sanguem

 |
**T16 SM-sarja** on salibandyn alle 16 -vuotiaiden tyttöjen korkein sarjataso. Sarja pelataan turnausmuotoisena yhdessä 8 joukkueen lohkossa. Peliaika otteluissa on 3x15 minuuttia juoksevaa peliaikaa.

Sarjajärjestelmä
----------------

### Runkosarja

SM-sarjassa pelataan kaksinkertainen sarja. Peliaika on 3 x 15 minuuttia juoksevalla ajalla.

### Pudotuspelikarsinta

SM-sarjan joukkueet sijoilta 7.-8. sekä 1.divisioonan joukkueet sijoilta 1.-2. pelaavat
pudotuspelikarsinnan yksittäisinä otteluina. Peliaika
3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa ja tarvittaessa 20 minuutin jatkoaika tehokkaalla peliajalla.
Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli jatkoaikakaan ei tuo ratkaisua,
lauotaan rangaistuslaukauskilpailu viidellä parilla.
Karsinnan otteluparit:
SM 7. - 1.div. 2.
1.div. 1. - SM 8.
Kotietu SM-sarjan 7.sijoittuneella sekä 1.divisioonan voittajalla.

### Pudotuspelit

SM-sarjan runkosarjan 1.-6. sijoittuneet sekä pudotuspelikarsinnasta tulevat 2 joukkuetta
jatkavat pudotuspeleihin. Pudotuspelien kaikki vaiheet pelataan paras kolmesta-järjestelmällä.
Peliaika pudotuspeleissä 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa ja tarvittaessa 20 minuutin
jatkoaika, joka päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan
välillä on viiden minuutin erätauko. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasan, lauotaan
rangaistuslaukauskilpailu viidellä parilla.

Puolivälierät: Runkosarjan voittaja saa valita ensin vastustajan sijoilta 7.-8.(pudotuspelikarsinnasta tulevat
joukkueet)
Runkosarjan 2. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 6.-8. valitsematta jääneistä joukkueista.
Runkosarjan 3. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 5.-8. valitsematta jääneistä joukkueista.
Runkosarjan 4. sijoittunut saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen.
Ottelupareissa runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja
mahdollisessa 3. puolivälieräottelussa.

Välierät: Välieriin selviävät puolivälierien voittajat.
Välierissä vastakkain pelaavat runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue ja huonoiten
sijoittunut joukkue sekä runkosarjassa toiseksi parhaiten sijoittunut joukkue ja toiseksi
huonoiten sijoittunut joukkue.
Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3.
välieräottelussa.

Finaalit: Finaaliotteluihin selviävät välieräparien voittajat. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue
toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3.finaaliottelussa.

Pronssiottelu: Pronssiottelussa pelaavat välieräparien häviäjät. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue
toimii kotijoukkueena pronssiottelussa.

Joukkueet 2022–2023
-------------------

  
Classic
ErVi
Loisto
Nibacos
Northern Stars
Pirkat
Wirmo
SSRA

|  |
| --- |
| * **Classic**, Tampere
* **EräViikingit**, Helsinki
* **Loisto**, Turku
* **Nibacos/SB Vaasa**, Kokkola
* **Northern Stars**, Espoo
* **Pirkat**, Pirkkala
* **SBS Wirmo/Masku**, Mynämäki
* **SSRA**, Oulu
 |

Lähteet
-------

*
**Etelä-Bug** tai **Bug** (ukr. Південний Буг, Бог, *Pivdennyi Buh, Boh*, ven. Южный Буг, *Južnyi Bug*), antiikin **Hypanis** (m.kreik. Ὕπανις), on noin 800 kilometrin pituinen joki Ukrainan lounaisosassa. Bug virtaa kohti kaakkoa ja laskee Mustaanmereen sen ja Dneprin yhteisen estuaarin kautta. Estuaari mukaan lukien joen pituus on 857 kilometriä. Etelä-Bugin ja sen oman estuaarin valuma-alue on 63 740 neliökilometriä. Se on Ukrainan kolmanneksi suurin joki Dneprin ja Dnestrin jälkeen.

Joki saa alkunsa Podoliassa Podolian ylängöltä noin 90 kilometriä Hmelnytskyin länsipuolella. Yläjuoksullaan Bug kulkee soisen maiseman halki ja leveässä mutaisessa laaksossa, mikä näkyy veden värissä. Täällä joki virtaa Vinnytsjan kaupungin läpi. Keskijuoksulla joki kulkee vuorimaisemassa, jossa uoma on kapeampi, virtaus on nopeampaa, törmät nousevat jyrkkinä jopa 90 metriin, ja joessa on monia koskipaikkoja. Alajuoksullaan Bug virtaa kalkkikivi- ja hiekkakivimaastossa Voznesenskin kaupungin ohi. Se saapuu Mustanmeren alangolle ja laskee estuaariinsa Nova Odessan lähistöllä. Estuaarin rannalla noin 20 kilometriä alempana sijaitsee Mykolajivin kaupunki paikassa, jossa Inhul-sivujoki myös purkautuu estuaariin. Tästä noin 40 kilometriä etelään Bugin estuaari yhtyy laajempaan Dneprin ja Bugin yhteiseen estuaarilaguuniin, joka aukeaa länteen Mustaanmereen.

Joki on yleensä jäässä joulukuulta maaliskuulle. Keskivirtaus joen suulla on 160 m³/s, mutta vaihtelu vuoden mittaan on suurta. Joki on alajuoksultaan merenkulkukelpoinen 160 kilometrin matkalta Voznesenskiin asti. Mykolajiv ja Vosznesensk ovat tärkeimmät satamat. Joen alajuoksulla on Južnoukrajinskissa sijaitseva Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitos. Jokeen on padottu kaikkiaan 13 tekojärveä.

Lähteet
-------

* Boh river. Encyclopedia of Ukraine. (englanniksi)
* Joen kartta Encyclopedia of Ukraine.

### Viitteet

1. ↑  Misto Južnoukrajinsk Južnoukrajinskin kaupunki, yu.mk.ua.  Arkistoitu 7.10.2013. Viitattu 16.3.2014. (ukrainaksi)