recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Salomon Jadassohn.
**Salomon Jadassohn** (13. elokuuta 1831 Wrocław, Preussi – 1. helmikuuta 1902 Leipzig, Saksa) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkiteoreetikko ja opettaja. Hän opiskeli aluksi Breslaussa, sitten Leipzigin konservatoriossa ja vielä Weimarissa 1849–1852 Franz Lisztin johdolla pianonsoittoa sekä uudelleen Leipzigissa vuoteen 1853 sävellystä yksityisesti Moritz Hauptmannin oppilaana.

Jadassohn opetti Leipzigissa pianonsoittoa ja johti paikallisen synagogan kuoroa 1865, Psalterion kuoroyhdistystä 1866 sekä musiikkiyhdistys Euterpen konsertteja 1867–1869. Vuonna 1871 hän alkoi opettaa Leipzigin konservatoriossa harmoniaoppia, kontrapunktia, sävellystä ja pianonsoittoa. Vuonna 1893 Jadassohn nimitettiin professoriksi.

Jadassohn sävelsi teoksia orkesterille, kuorolle, lauluäänelle, pianolle ja kamarimusiikkikokoonpanoille. Hänellä on yli 140 opusnumeroitua teosta. Parhaiten tunnettuja sävellyksiä ovat serenadi orkesterille (opus 35), kaksi serenadia pianolle (opus 8 ja 125), balettimusiikki (opus 58) ja lauluduetot (opus 9, 36, 38 ja 43). Lisäksi hän sovitti Bachin, Brahmsin, Chopinin, Mendelssohnin, Schubertin, Schumannin ja Wagnerin teoksia.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Jadassohnin teoksia on käännetty useille kielille, mutta ei suomeksi.

* *Musikalische Kompositionslehre,* 5 osaa
	+ *Lehrbuch der Harmonie,* 1883
	+ *Lehrbuch des einfachen, doppelten, drei- und vierfachen Contrapunkts,* 1884
	+ *Die Lehre vom Canon und von der Fuge,* 1884
	+ *Die Formen in den Werken der Tonkunst,* 1889
	+ *Lehrbuch der Instrumentation,* 1889
* *Die Kunst zu modulieren und präludieren,* 1890
* *Allgemeine Musiklehre,* 1892
* *Methodik des musiktheoretischen Unterrichts,* 1898
* *Das Tonbewusstsein,* 1899
* *Erläuterung der in J. S. Bachs Kunst der Fuge enthaltenen Fugen und Kanons,* 1899
* *Das Wesen der Melodien in der Tonkunst,* 1899

Oppilaita
---------

* Rudolf Breithaupt
* Ferruccio Busoni
* George Chadwick
* Frederick Delius
* Edvard Grieg
* Christian Sinding
* Felix von Weingartner

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *The New Grove dictionary of music and musicians,* Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
	+ 2
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Emine Erdoğan**, s. *Gülbaran*; (s. 16. helmikuuta 1955) on Turkin presidentin Recep Tayyip Erdoğanin puoliso.

Elämäkerta
----------

Emine Gülbaran syntyi Üsküdarissa Istanbulissa kurdilais-arabialaiseen  perheeseen joka oli lähtöisin Siirtin maakunnasta.Emine on nuorin perheen viidestä lapsesta. Hän kävi Mithat Paşa Akşam taidekoulua, mutta keskeytti opintonsa ennen valmistumista.

Emine liittyi Idealistinaisten yhdistykseen. Näiden toimien aikana hän tapasi Recep Tayyip Erdoğanin konferenssissa. Recep Tayyip Erdoğan ja Emine Gülbaran menivät naimisiin 4. helmikuuta 1978. Parilla on neljä lasta; Ahmet Burak, Necmettin Bilal, Esra ja Sümeyye.

Poliittinen elämä
-----------------

Emine Erdoğan tapaa Michelle Obaman Valkoisessa talossa 8. joulukuuta 2009.
Syed Yusuf Raza Gilani myönsi vuonna 2010 Pakistanin pääministeri Nishan-e-Pakistan palkinnon Emine Erdoğanille tunnustuksena hänen henkilökohtaisesta panostuksestaan Pakistanin tulvasta kärsineiden ihmisten hyväksi. Lokakuussa 2010 Erdoğan vieraili Pakistanissa ja tulvasta kärsineillä alueilla nähdäkseen henkilökohtaisesti tulvan aiheuttamat tuhot ja vaikutti merkittävästi kampanjan varainhankintaan auttaakseen maan tulvan uhreja.

Erdoğan vastustaa lapsiavioliittoja: "Lasten pakkoavioliitot eivät ole hyväksyttäviä missään olosuhteissa."

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Mrs Erdogan's many friends", *The Economist*, 12 August 2004
4. ↑  "Mrs Erdogan's many friends", The Economist, 12.8.2004
5. ↑  Emine Erdoğan *Biyografi*.  15 October 2008. Viitattu 15 October 2008. (turkiksi)
6. ↑  PM confers Hilal-e-Pakistan award on Emine Erdogan *Associated Press of Pakistan*.  16.2.2011.  Arkistoitu 23.7.2011. Viitattu 16.2.2011. ( 23.7.2011)
7. ↑  tccb.gov.tr

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Emine Erdoğan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Jekaterina Svanidze** (ven. Екатери́на Семёновна Свани́дзе; 2. huhtikuuta 1885 – 5. joulukuuta 1907) oli Josif Stalinin ensimmäinen vaimo. Hänen etunimenään käytetään myös lempinimeä **Kato** ja georgialaista muotoa **Ketevan**. Hän oli köyhän aatelisperheen tytär.

Svanidze ja Stalin tutustuivat Svanidzen veljen kautta. Tämä oli Stalinin vallankumouksellinen toveri. Stalin luopui hetkeksi ateismistaan, ja pari vihittiin avioliittoon Tbilisin ortodoksisessa kirkossa vuonna 1906.

Poika Jakov Džugašvili syntyi seuraavana vuonna. Perhe pakeni tsaarin kannattajia Azerbaidžanin pääkaupunkiin Bakuun. Jekaterina menehtyi saman vuoden marraskuussa 22-vuotiaana pilkkukuumeeseen. Poika jäi hänen vanhempiensa kasvatettavaksi.

Stalin oli vaimonsa kuoleman jälkeen murheen murtama, ja toverit ottivat hänen pistoolinsa talteen pelätessään itsemurhaa. Hautajaisissa Stalin sanoi, että Katon mukana kuolivat hänen viimeiset lämpimät tunteensa ihmiskuntaa kohtaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rupert Colley: Ekaterina Svanidze – Stalin’s first wife *Rupert Colley - Novelist and founder of History In An Hour*.  2014. Viitattu 3.4.2021.
2. 1 2  Joseph Stalin: National hero or cold-blooded murderer? *BBC*. Viitattu 3.4.2021.
3. ↑  First wife softened Stalin's heart! *Hindustan Times Viitattu = 3.4.2021*.  2013.
**Aiden McGeady** (s. 4. huhtikuuta 1986 Glasgow) on skotlantilaissyntyinen irlantilainen ammattilaisjalkapalloilija, joka seuratasolla edustaa englantilaisseura Sunderlandia. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

McGeady valittiin alle 11-vuotiaitten Glasgow'n katoliseen jalkapallokouluun yhdeksänvuotiaana ja hän edusti Queen's Parkin amatöörijoukkuetta. Myöhemmin hän teki sopimuksen Celticin kanssa, joukkueen jota hän oli kannustanut jo pienestä pojasta asti. Aidenista kiinnostuivat monet huippumanagerit kuten Alex Ferguson ja Liam Brady. Sponsorisopimus syntyi Adidaksen kanssa Aidenin ollessa 16-vuotias; häntä pidettiin Ison-Britannian parhaana tulevaisuuden pelaajana.

McGeady teki ammattilaisdebyyttinsä 2004 Skotlannin valioliigassa Heartsia vastaan. Hänet valittiin samassa ottelussa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Syyskuussa 2006 McGeady teki uuden sopimuksen kengistä Puman kanssa ja sai joukkueessa numeron 46. McGeady siirtyi englantilaiseen Evertoniin vuonna 2013.

McGeady teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2004 Irlannin paidassa Jamaikaa vastaan. Irlantia hän sai oikeuden edustaa irlantilaisten sukujuuriensa takia. Hän on pelannut kaikkiaan 93 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.

Saavutuksia
-----------

* Joulukuu 2004 – Kuukauden pelaaja Skotlannin valioliigassa
* Kausi 2004/2005 – Paras nuori pelaaja Celticissä
* Marraskuu 2005 – Paras nuori pelaaja Skotlannin valioliigassa
* Kausi 2005/2006 – Skotlannin valioliigan mestaruus.
* Kausi 2005/2006 – Paras nuori pelaaja Celticissä
* Elokuu 2006 – Paras nuori pelaaja Skotlannin valioliigassa
* Syyskuu 2006 – Paras nuori pelaaja Skotlannin valioliigassa

Lähteet
-------

1. 1 2  Aiden McGeady *UEFA.com*.  15.11.2017. Viitattu 23.02.2018.
2. ↑
3. ↑  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  10.1.2019. RSSSF. Viitattu 19.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aiden McGeady** Wikimedia Commonsissa

Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Given |
2 St Ledger |
3 Ward |
4 O’Shea |
5 Dunne |
6 Whelan |
7 McGeady |
8 Andrews |
9 Doyle |
10 Keane |
11 Duff |
12 Kelly |
13 McShane |
14 Walters |
15 Gibson |
16 Westwood |
17 Hunt |
18 O’Dea |
19 Long |
20 Cox |
21 Green |
22 McClean |
23 Forde |
Valmentaja Trapattoni

Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Westwood |
2 Coleman |
3 Clark |
4 O’Shea |
5 Keogh |
6 Whelan |
7 McGeady |
8 McCarthy |
9 Long |
10 Keane |
11 McClean |
12 Duffy |
13 Hendrick |
14 Walters |
15 Christie |
16 Given |
17 Ward |
18 Meyler |
19 Brady |
20 Hoolahan |
21 Murphy |
22 Quinn |
23 Randolph |
Valmentaja O’Neill
*Tämä artikkeli käsittelee Herodes Antipaksen tytärpuolta. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Salome Johannes kastajan pää käsissään. Tizianin maalaus
**Salome** (noin 14 jaa. – vuosien 62–71 jaa. välisenä aikana) oli Juudean kuninkaan Herodes Antipaksen tytärpuoli. Hänen nimeään ei mainita Raamatussa, vaan nimi Salome (tai Salomé) on annettu hänelle historioitsija Josephuksen kirjassa *Juutalaisten muinaisajat*. Tunnetuin Salomeen liittyvä tarina liittyy Johannes Kastajan kuolemaan.

Johannes Kastajan kuolema
-------------------------

Raamatun mukaan Johannes Kastajan kuolema tapahtui seuraavasti:

> »21 Sopiva tilaisuus Herodiaalle tarjoutui, kun Herodes syntymäpäivänään järjesti pidot hoviherroilleen ja sotaväen päälliköille sekä Galilean johtomiehille. 22 Herodiaan tytär tuli silloin sisään ja tanssi, ja Herodes ja hänen pöytävieraansa olivat ihastuksissaan. Kuningas sanoi tytölle: "Pyydä minulta mitä vain tahdot, niin minä annan sen sinulle." 23 Ja hän lupasi ja vannoi: "Mitä ikinä minulta pyydät, sen minä sinulle annan, vaikka puolet valtakuntaani." 24 Tyttö meni ulos ja kysyi äidiltään: "Mitä minä pyytäisin?" Äiti vastasi: "Pyydä Johannes Kastajan päätä." 25 Tyttö kiiruhti heti takaisin kuninkaan luo ja sanoi: "Tahdon, että annat minulle nyt heti vadilla Johannes Kastajan pään."
> 
> 26 Kuningas tuli pahoille mielin, mutta koska hän oli vieraittensa kuullen vannonut valan, hän ei voinut vastata kieltävästi. 27 Hän antoi heti pyövelille käskyn, että tämän oli tuotava Johanneksen pää. Pyöveli meni vankilaan ja mestasi siellä Johanneksen. 28 Sitten hän toi pään vadilla ja antoi sen tytölle, ja tyttö antoi pään äidilleen.»   
> (Evankeliumi Markuksen mukaan 6:21-28 )
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Markus 6:21–28

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Salome** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee köysirataa. Emirates-lentoyhtiöstä on erillinen artikkeli.*

**Emirates Air Line** on Thamesin ylittävä köysirata Yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupungissa Lontoossa. Köysiradan rakentamista sponsoroi Emirates-lentoyhtiö ja liikennöinnistä vastaa Transport for London. Köysiradan rakentaminen maksoi arviolta 60 miljoonaa puntaa.

Emirates Air Line avattiin kesäkuussa 2012, mistä lähtien se on myös ollut merkittynä Lontoon metrokarttoihin. Köysiradalla tehtävä matka on mahdollista maksaa Oyster-matkakortilla.

Emirates Air Linen itäinen pääteasema on Royal Docks, jossa lähin vaihtoasema on Docklands Light Railwayn Royal Victorian asema. Läntinen pääteasema on Greenwich Peninsula, josta on lyhyt matka North Greenwichin metroasemalle.

Emirates Air Line Thamesin pohjoisrannalta nähtynä

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Emirates Air Line** Wikimedia Commonsissa

* Emirates Air Linen viralliset sivut (englanniksi)
* Emirates Air Line Transport for Londonin sivuilla (englanniksi)
**Creticus** (m.kreik. κρητικός, *krētikos*, lat. *creticus*, "kreetalainen") on metron, joka on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Metron on saanut nimensä siitä, että sitä käytti ensimmäisenä kreetalainen Thaletas 600-luvulla eaa.

Kaava
-----

Metronin kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):

Kreetalaisia mittoja
--------------------

Kreikkalaisen ja roomalaisen runouden kreetalaisia mittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

**Kreetalainen dipodia** (*cr2*) eli **kreetalainen dimetri** (*crd*)

Säe koostuu kahdesta kreetalaisesta metronista.
 | 
**Kreetalainen tripodia** (*cr3*)

Säe koostuu kolmesta kreetalaisesta metronista.
 |  | 
**Kreetalainen kvaternaari** (*cr4*) eli **kreetalainen tetrametri**

Säe koostuu neljästä kreetalaisesta metronista.
 |  ||  | 
**Kreetalainen kolon** (*crc*)

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: Κρητικός *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Metriikka", *Antiikin käsikirja*, s. 341–342. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Boldrini, Sandro: *Prosodie und Metrik der Römer*, s. 124–127. Teubner Studienbücher. Kääntäjä Bruno W. Häuptli. Walter de Gruyter, 1999. ISBN 3110953331. Teoksen verkkoversio.
**Romania** on osallistunut **Turkvision laulukilpailuun** kolme kertaa, vuosina 2013, 2014 ja 2015.

Historia
--------

### 2013

Romania osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Genghiz Erhan Cutcalai kappaleella "Ay Ak Shatır". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Cutcalai ei päässyt jatkoon.

### 2014

Romania osallistui uudestaan vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajiksi valittiin Cengiz Erhan ja Alev Gafar kappaleella "Genclik basa bir gelir". Kilpailun semifinaalissa he saivat 181 pistettä, sijoittuivat seitsemänneksitoista eivätkä päässeet finaaliin.

### 2015

Romania osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Edvin Eddy kappaleella "Seviyorum, Anlasana". Finaalissa Eddy sai 134 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksitoista.

### 2017

Romania osallistui uudelleen vuoden 2017 kilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa, Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu Sunai Giolacai.

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Genghiz Erhan Cutcalai | Turkki | "Ay Ak Shatır"" | Ei päässyt jatkoon |
| 2014 | Cengiz Erhan & Alev Gafar | Turkki | "Genclik basa bir gelir" | Ei päässyt jatkoon | 17 | 158 |
| 2015 | Edvin Eddy | Turkki | "Seviyorum, Anlasana | 18 | 134 | Ei semifinaalia |
| 2016 | Sunai Giolacai | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Sunai Giolacai | Kilpailu peruttu |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Türkvizyon 2013: Participating Countries Revealed  19.10.2013. Eurovoix.com. Viitattu 6.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  Granger, Anthony: TURKVIZYON’15: KYRGYZSTAN HAS WON THE THIRD TURKVIZYON SONG CONTEST *News*.  19.12.2015. Eurovoix.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
**Finnon kartano** sijaitsi Kaitaalla eteläisessä Espoossa. Sen päärakennus ja talousrakennukset on purettu, ja niiden tilalle on rakennettu varastoja ja myymälöitä. Vakituisen asutuksen historia kartanon lähiympäristössä ulottuu Hannusjärvestä tehdyn siitepölytutkimuksen mukaan rautakaudelle.

Historia
--------

Finnon kartanon historia alkaa 1600-luvun lopulta, jolloin Finnon keskiaikaisesta kylästä muodostettiin kartanomainen ratsutila. Vakinaista peltoviljelystä alueella harjoitettiin jo rautakaudella vuoden 1000 tienoilla. Finno tunnettiin 1900-luvun alkupuolella laajasta puu- ja hedelmätarhastaan. Finnon viimeinen päärakennus valmistui Helsingin olympiavuonna noin 200 metriä länteen vanhasta, myös puretusta päärakennuksesta. Alueen maalaismainen ilme alkoi muuttua 1960-luvulla, jolloin moottoritie Länsiväylä rakennettiin aivan päärakennuksen pohjoispuolitse. Vuosisadan lopussa Finnon vanhalle tonttimaalle rakennettiin muun muassa varastohalli ja seuraavan vuosisadan alussa myymälähalleja. Tuolloin viimeisetkin vanhat kulttuurikerrokset katosivat.

Viimeinen päärakennus
---------------------

Vuonna 1952 valmistunut päärakennus oli kaksikerroksinen ja 13-huoneinen kivitalo. Barokista ammentaneine, symmetrisine julkisivuineen se oli ilmeeltään jossain määrin yksitotinen. Rakennuksen keskiakselia oli korostettu frontonein ja eteiskuistein. Kuistin päällä oli balusterikaiteinen parveke. Rakennuksen pohjoissivulle rakennettiin kaari- ja ympyräaiheinen sisääntulokatos 1971.

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. 1 2  Härö, s. 311
2. 1 2  ESPOO, SUOMENOJA,FINNON KYLÄTONTTI *Kyppi.fi*. Museovirasto, rakennushistorian osasto. Viitattu 1.11.2020.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Finnon kartano (Q101124493)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | rakentaminen, kartanon päärakennus |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Espoo |
|  |
| koordinaatit | 60°10′N 24°43′E﻿ / ﻿60.16°N 24.71°E﻿ / 60.16; 24.71 |
|  |
|  |

 |
**Nigerian koripallomaajoukkue** edustaa Nigeriaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Nigerian koripalloliitto.

Historia
--------

Nigeria osallistui ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuiden lopputurnaukseen vuonna 1972. Ensimmäisen arvokisamitalinsa maa voitti vuonna 1995, jolloin maa sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa pronssille. Hopeaa Nigeria saavutti ensimmäistä kertaa vuoden 1997 kilpailuista. Ensimmäisen Afrikan-mestaruutensa maa voitti vuonna 2015.

Nigeria selviytyi MM-kilpailuihin vuonna 1998, jolloin se pelasi lopulta sijoituspelejä. Myös vuonna 2006 Nigeria eteni MM-kilpailuihin, mutta pelasi tällöinkin lopulta sijoituspelejä. Vuoden 2011 Afrikan-mestaruuskilpailuissa maa sijoittui pronssille ja pääsi täten olympiakarsintoihin. Karsinnoissa maa voitti ratkaisevassa ottelussa Dominikaanisen tasavallan ja eteni ensimmäistä kertaa historiassaan olympiakisoihin. Myös vuonna 2016 Nigeria oli mukana olympiakisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Nigeria History *fiba.com*. Viitattu 22.7.2012. (englanniksi)
3. ↑  Nigerian Men’s Basketball Team Makes Olympics *nytimes.com*.  8.7.2012. Viitattu 22.7.2012. (englanniksi)

FIBA African maajoukkueet
Algeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egypti | Eritrea | Etelä-Afrikka | Etelä-Sudan | Etiopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Kap Verde | Kenia | Keski-Afrikan tasavalta | Komorit | Kongon demokraattinen tasavalta | Kongon tasavalta | Lesotho | Liberia | Libya | Madagaskar | Malawi | Mali | Mauritania | Mauritius | Marokko | Mosambik | Namibia | Niger | Nigeria | Norsunluurannikko | Päiväntasaajan Guinea | Ruanda | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seychellit | Sierra Leone | Somalia | Sudan | Swazimaa | Tansania | Togo | Tšad | Tunisia | Uganda | Zambia | Zimbabwe
**Anders Otto Wilhelm Streng** (8. maaliskuuta 1821 Heinola – 16. maaliskuuta 1893 Porvoo) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Strengin vanhemmat olivat lääninsihteeri, kollegiasessori Otto Wilhelm Streng ja Gustava Margareta Lemberg ja puoliso vuodesta 1856 Ida Matilda Charlotta Wilhelmina Tawaststjerna. Runoilija, opettaja Emmy Streng oli heidän tyttärensä. Anders Otto Wilhelm Streng tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1834 ja määrättiin sieltä 1841 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 3. kenttätykistöprikaatiin. Hän suoritti Pietarin sota-akatemian kurssin 1843–1845, minkä jälkeen hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1846 ja merkittiin 1847 yleisesikunnan upseeriluetteloihin luutnanttina. Streng nimitettiin 2. jalkaväkiosaston vt. vanhemmaksi adjutantiksi, missä tehtävässä hän toimi Unkarin kapinan kukistamisessa. Sen jälkeen joulukuussa 1849 hänet ylennettiin alikapteeniksi ja nimitettiin 2. jalkaväkiosaston vakinaiseksi vanhemmaksi adjutantiksi.

Vuonna 1852 Streng siirrettiin majoitusmestariksi 8. jalkaväkidivisioonaan, kapteeniksi hän yleni 1853. Streng osallistui divisioonassaan 1854–1855 Krimin sotaan, everstiluutnantiksi hänet ylennettiin sodan jälkeen huhtikuussa 1856. Tammikuussa 1857 hänet määrättiin 8. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi, mutta siirrettiin jo helmikuussa 22. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi Helsinkiin. Everstiksi Streng ylennettiin 1860 ja nimitettiin 23. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi Helsinkiin. Tammikuussa 1866 hänet siirrettiin Kasanin sotilaspiirin esikuntapäällikön apulaiseksi, kenraalimajuriksi hän yleni huhtikuussa 1867. Vuonna 1869 Streng määrättiin Donin maanmittauskomission esimieheksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1874, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anders Otto Wilhelm Streng *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 30.4.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**Aleksandras Stulginskis** (26. helmikuuta 1885 Kutaliai, Tauragė – 22. syyskuuta 1969 Kaunas) oli Liettuan toinen presidentti vuosina 1920–1926. Hän toimi myös muutaman tunnin ajan virkaatekevänä presidenttinä vuoden 1926 vallankaappauksessa.

Stulginskis opiskeli teologiaa Kaunasissa ja myöhemmin Innsbruckissa. Hän kuitenkin luopui papiksi opiskelemisesta ja alkoi lukea agronomiaa Hallen yliopistossa. Hän valmistui vuonna 1913 ja palasi takaisin Liettuaan. Kotimaahansa palattuaan hän alkoi toimia maanviljelijänä. Lisäksi hän kirjoitti lukuisia agronomiaa käsitteleviä artikkeleita liettualaisiin sanomalehtiin. Vuonna 1918 hän alkoi julkaista kahta eri maanviljelystä käsittelevää lehteä, *Ūkininkasia* ja *Ūkininko kalendoriusta*.

Ensimmäisen maailmansodan aikana hän muutti Vilnaan ja oli yksi Liettuan kristillisdemokraattien perustajista. Stulginskis oli yksi Liettuan neuvoston jäsenistä ja yksi maan itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneista. Hän oli tasavaltalainen ja vastusti hetken ajan olemassa ollutta Liettuan kuningaskuntaa. Hän oli myös yksi Liettuan armeijan organisoijista.

Stulginskis toimi lukuisia kertoja ministerinä ja vuosina 1926–1927 hän toimi Seimasin puhemiehenä. Vuonna 1927 hän vetäytyi politiikasta työskentelemään maatilalleen. Vuonna 1941 Neuvostoliiton NKVD pidätti Stulginskisin ja hänen vaimonsa, jonka jälkeen heidät karkotettiin gulageihin; Stulginskis Krasnojarskin alueelle ja vaimo Komiin. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1952 Stulginskis tuomittiin 25 vuoden vankeuteen *antisosialistisesta toiminnasta ennen sotaa*.

Josif Stalinin kuoleman jälkeen vuonna 1956 Stulginskille annettiin lupa lähteä Neuvostoliitosta, mutta tämä kieltäytyi palaten takaisin Liettuan neuvostotasavaltaan. Elämänsä viimeiset vuodet hän eli Kaunasissa, missä hän kuoli 22. syyskuuta 1969 84-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Afonsas Eidintas: *President of Lithuania: Prisoner of the Gulag a Biography of Aleksandras Stulginskis*. Genocide and Research Center of Lithuania (englanniksi)

  

Liettuan vaakunaLiettuan presidentit (1918–1940)
Antanas Smetona | Aleksandras Stulginskis | Kazys Grinius | Jonas Staugaitis | Aleksandras Stulginskis | Antanas Smetona | Antanas Merkys | Justas Paleckis

**Huomautukset:**

1. ↑  de facto
2. ↑  presidenttiyttä ei ole tunnustettu



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
Vostok-lentoyhtiön Antonov An-38-100 (2010).
Alrosa-lentoyhtiön Antonov An-38-100 (2014).
Alrosan Antonov An-38-100 Mirnyin lentoasemalla Sahan tasavallassa.
**Antonov An-38** on ukrainalaisen Antonov Design Bureaun 1990-luvulla suunnittelema päivitetty versio Antonovin aikaisemmasta An-28 -lentokoneesta. Kone suunniteltiin paikallisesti operoiville lentoyhtiöille matkustajien, postin ja rahdin kuljetukseen sekä tutkimuskäyttöön. Koneen An-38-100 -malli suunniteltiin 27 matkustajalle tai enintään 2 500 kilogramman rahdille; koneen suurin lentonopeus 405 km/h ja lentomatka yli 900 kilometriä. Koneen on suunniteltu operoimaan -50... + 45°С lämpötiloissa pieniltä, myös päällystämättömiltä, jää- tai lumipintaisilta lentokentiltä.

Koneen ensilento tapahtui 23. kesäkuuta 1994. Antonov An-38-100 -mallin sarjatuotanto käynnistettiin Venäjän Novosibirskissä (Novosibirsk Aviation Production Association (NAPO) named after V. P. Chkalov) vuonna 1997. 24. huhtikuuta 1997 tämä konemalli sai tyyppikelpuutuksen ja 27. syyskuuta 1997 ensimmäinen sarjatuotantokone nousi lentoon.

Antonov An-38-200 -mallin ensilento tapahtui 11. joulukuuta 2001.

Lentokone käyttää kahta Honeywell TPE331-potkuriturbinimoottoria. Lentokonetta on valmistettu vain 11 kappaletta, joista 2 on käytössä. Ainoa lentokonetta käyttävä lentoyhtiö on kaivoskonserni Alrosan tytäryhtiö Alrosa. Sen laivastossa oli kesällä 2022 ainakin yksi tämän mallin lentokone.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Аn-38. Light multipurpose airplane. First flight 1994 Antonov company, antonov.com. Viitattu 20.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Our fleet alrosa.aero. Viitattu 20.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antonov An-38** Wikimedia Commonsissa
**Pyöröpaalain** on niitetyn nurmisadon tai viljan olkien luo'olta keräämiseen tarkoitettu korjuukone.

Paalaimessa on noukin, jolla niitetty nurmi tai puitu olki poimitaan niittokoneen, niittomuskan, karhottimen tai puimurin jättämältä karholta/karheelta. Siinä niitetty tai puitu kasvusto on järjestetty pitkiksi kapeiksi kasoiksi, joiden väliin jää sänki.

Nykyisissä pyöröpaalaimissa on usein silppuri, jolla kasvusto pilkotaan pienempiin osiin. Usessa paalaimissa silppuri voidaan kytkeä pois toiminnasta. Silputtu kasvimassa tiivistyy paremmin ja paali purkautuu helpommin, kun sillä ruokitaan tai kuivitetaan eläimiä.

Pyöröpaalaimella tehdyn heinäpaalin paino on noin 400–800 kg, olkipaalin paino 200–500 kg ja säilörehupaalin paino 700–1000 kg.*lähde?* Pyöröpaalaimen ongelma on se, että se ei ole jatkuvatoiminen, minkä takia pysähdykset hidastavat työtä. Paali saadaan pysymään koossa narulla tai verkolla. Myös muovikalvolla sitovia versioita on ollut markkinoilla.

Mallit
------

Niistä on olemassa kaksi päätyyppiä: muuttuvakammioinen ja kiinteäkammioinen sekä erittäin harvinainen paalia maata vasten pyörittävä versio.

Muuttuvakammioisen paalaimen paali on tiivis myös keskeltä, koska kasvimassan puristaminen aloitetaan jo paalin ytimestä. Osassa muuttuvakammioisia paalaimia paalin koko voidaan valita, sillä kasvimassa on koko ajan tiivis.

Kiinteäkammioisen paalaimen etuna on yksinkertainen ja selkeä rakenne.*lähde?* Ongelmana on se, että paali tiivistyy vasta täyttyessään, minkä takia ydin jää usein hieman löysemmäksi.

Yleensä paalainta vedetään traktorilla, mutta malleja on myös ajettavina, kuten yhdysvaltalaisen konevalmistajan Vermeerin esittelemä malli.

Lähteet
-------

1. ↑  Pyöröpaalain, Farmit.net
2. ↑  Vermeeriltä ajettava pyöröpaalain, Koneviesti 21.9.2017
**Black Disciples** (usein lyhennetty BDN tai BDN III) on suuri afroamerikkalainen katujengi Chicagossa, Illinoisissa. Jengi on erittäin väkivaltainen ja ottaa osaa huumeiden kuljetukseen. On arvioitu, että jengissä on reilut 6000 jäsentä.

Jengin symbolit ja viholliset
-----------------------------

Jengin symboleihin kuuluu roomalainen numero kolme (III), joka edustaa "mieltä, ruumista ja sielua" ja se liitetään yleensä lyhenteen BDN perään. Sen tunnusvärit ovat sininen, punainen ja musta. Black Disciples on osa Folk Nationia, mutta jengillä on sotia toisten Folk jengien, kuten Gangster Disciplesin kanssa. Black Disciplesillä on ollut myös pitkä sota Black P. Stonesin kanssa.

Historia ja järjestöllinen rakenne
----------------------------------

Alkuperäinen **Black Gangster Disciples** jakautui Black Disciplesiksi ja Gangster Disciplesiksi. Kaikki alkoi "King Davidin" kuoltua vuonna 1974 ja uusi kattojärjestö, nimeltään Black Gangster Disciple Nation (BGDN), syntyi. 1980-luvun puolivälissä jengit erosivat Black Gangster Disciplesistä. Jengien alkuperät ovat kuitenkin Devil’s Disciples -katujengistä 1960-luvulta. 1990-luvun puolivälissä Black Disciples tuli tunnetuksi jenginä, johon Robert "Yummy" Sandifer kuului ja joka sittemmin teloitti Sandiferin hänen ollessaan vain 11-vuotias.

Vuonna 2004 oli arviolta 300 ryhmää Black Disciple -jengejä Chicagon alueella. Jokaisessa ryhmässä on 30-40 jäsentä ja jokaisella on samanlainen rakenne, kuten arvojärjestys. Jokaisessa "setissä" alin arvo on "soldier" (sotilas) tai "representative" (edustaja, asiamies). Johtoportaassa on aina samat arvot: Minister, Assistant Co-Minister, ja Demetrius. Perusjäsenistä seuraava on First Demetrius. Sen jälkeen tulee Assistant Co-Minister ja vielä korkeampiarvoinen on Minister. Viimeinen tunnettu suuri pomo jengissä on King Shorty (Jerome Freeman), tunnetaan myös nimellä "crowned king". Hän on sittemmin poistunut virastaan.

Vuonna 2000 Jerome Freemanin varamies Marvell Thompson (King Vel) perusti Blue Fin Black Disciplesin. Hän liitti Blue Finsin People Nationiin ja jopa otti käyttöön islamilaisia symboleita ja uskoja, joita muutamat People Nation jengit käyttivät. Blue Fins on myös hyväksynyt People Nationin sääntöjä ja sillä on vahvat suhteet perinteisten vihollisten, Black P. Stonesin ja Mickey Cobrasin kanssa. Uskotaan, että Blue Fins itse asiassa aiheutti Jerome Freemanin eroamisen. Yksi syy Blue Finsin muodostumiselle on huonot suhteet muihin Folk Nation jengeihin.

Nykyään, kun King Vel on Black Disciplesin ylin johtaja Freemanin jäätyä pois, alkuperäiset Folk Nationin Black Disciplesit ajattele häntä johtajaksi, eivätkä päästä häntä perinteisiin Black Disciplesin tukikohtiin.

Lähteet
-------

* Chicagogangs.org - Black Disciples (kaapattu)
* Chicagogangs.org - Blue Fin Black Disciples (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Gang Threat Analysis: The Black Disciples by George Knox, Ph.D.
Pöytikön luostarista on jäljellä kiviaidan rajaama kalmisto, jossa on vuonna 1977 valmistunut Ristin ylentämisen tsasouna ja muutama grobu.
**Pyötikön luostari** oli Juuan Vuokon kylässä Pielisen länsirannalla Vihtasuon Kojonniemessä vuosina 1847–1890 toiminut ortodoksinen vanhauskoisten luostari. Luostarin rahoitti vanhauskoisiin kuulunut moskovalainen kauppias, ja siinä asui enimmillään noin 30 erakkomunkkia. Munkit olivat tulleet Suomen puolelle Vienasta ja Aunuksesta uskonnollista vainoa pakoon.

Luostarista on jäljellä kiviaidalla aidattu kalmisto, jossa sijaitsee Nurmeksen ortodoksisen seurakunnan vuonna 1977 rakentama Pyötikön tsasouna (Ristin ylentämisen tsasouna). Kalmistossa on kolme restauroitua taitekattoista hirsikehikkohautaa ja kolme alkuperäisessä kunnossa olevaa hautaa. Varsinainen luostarirakennus lienee sijainnut nykyisen Pyötikön talon paikalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia : Luostarit : Vanhauskoiset
2. ↑  Yle uutiset Pohjois-Karjala 28.4.2013 : Vuokon kylä on historiaa ja maaseutuestetiikkaa
3. ↑  Kulttuuriympäristön rekisteriportaali : Vuokko, Pyötikkö
**Espanjan joululotto** (esp. *Sorteo Extraordinario de Navidad*) on joulukuun 22. päivänä suoritettava lottoarvonta. Se on Espanjan suosituin ja maailman suurin lottoarvonta. Nykyään suurin osa arvoista myydään internetissä, mutta sitä voi pelata myös kioskeissa. Joululoton päävoittoa kutsutaan nimellä *El Gordo* (paksukainen espanjaksi) ja sen arvo on lähes 700 miljoonaa euroa. Lottoarvonta suoritetaan Madridin Teatro Real -teatterissa, jossa lapset laulavat lottonumerot suorassa lähetyksessä. Yksi lottoarpa maksaa 20 euroa ja kymmenen arpaa sisältävä kokonainen sarja näin ollen 200 euroa. Tämän takia onkin tyypillistä pelata joululottoa porukoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Napoleon kruunaa jälleen monen joulun *Fuengirola.fi | Aurinkorannikon uutiset, tapahtumat ja ihmiset*.  21.12.2019. Viitattu 25.6.2021.
2. ↑  Espanjan suosituimpaan joululottokioskiin tullaan satojen kilometrien päästä – lotto kuuluu jouluun ja sitä pelataan miljardeilla euroilla Espanjassa *Yle Uutiset*. Viitattu 25.6.2021.
3. ↑  Maailman seuratuin joululotto arvotaan joulun alla Espanjassa *www.olekustannus.com*. Viitattu 25.6.2021.
Lähetysasemien sijainnit Kaliforniassa perustamisvuosineen.
**Espanjan lähetysasemat Kaliforniassa** olivat asemia, joiden kautta Espanja suoritti katolista lähetystyötä nykyisessä Kalifornian osavaltiossa. Lähetysasemia perustettiin Kaliforniaan kaiken kaikkiaan 21 vuosina 1769–1833. Lähetystyön tarkoituksena oli käännyttää alueen alkuperäiskansat kristinuskoon. Lähetystyötä tekivät etupäässä fransiskaanit. Lähetysasemat menestyivät aina 1830-luvulle asti, jolloin itsenäistynyt Meksiko ryhtyi myymään lähetysasemien omistamaa maata rikkaille kansalaisille.

Nykyaikana espanjalaisten lähetysasemien rauniot ovat Kalifornian suosituin historiallinen nähtävyys. Monet Kalifornian suurimmista kaupungeista, kuten San Diego, Los Angeles, San Jose ja San Francisco, ovat syntyneet lähetysasemien ympärille.

Lähteet
-------

1. 1 2  California Spanish Missions californiaspanishmissions.net. Viitattu 2.12.2017. (englanniksi)
2. ↑  California missions Catholic Encyclopedia. Viitattu 2.12.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Espanjan lähetysasemat Kaliforniassa** Wikimedia Commonsissa
**Anders Thomas Jensen** (s. 6. huhtikuuta 1972 Frederiksværk) on tanskalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.

Jensen tunnetaan erityisesti kirjoittamistaan mustista rikoskomedioista, kuten *Kiinassa syödään koiria* (1999), *Vanhat miehet uusissa autoissa* (2002), *Rembrandt* (2002) ja *Vilkkuvat valot* (2000), jonka hän on myös ohjannut. Tämän lisäksi hän on ollut käsikirjoittamassa muun muassa Søren Kragh-Jacobsenin ohjaamia Dogma-elokuvia *Mifune* (1999) ja *Skagerrak* (2002) ja Susanne Bierin elokuvaa *Rakastan sinua ikuisesti* (2002). Hän oli toisena käsikirjoittajana Bierin elokuvassa *Häiden jälkeen* (2006), joka sai Oscar-ehdokkuuden.

Jensenin omia ohjaustöitä ovat muun muassa *Vihreät teurastajat* (2003) ja *Aataminomenat* (2005). Lyhytelokuvallaan *Vaali-ilta* (1998) Jensen voitti parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinnon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Maarianhaminan ravirata** sijaitsee Jomalan kunnassa noin kolme kilometriä Maarianhaminan keskustan pohjoispuolella. Se kuuluu Suomen Hippoksen rataluokituksessa niin sanottuihin kesäratoihin, jotka järjestävät kilpailuja vain touko–syyskuun välisenä aikana. Raviradan omistava Ålands Hästsportförening on perustettu vuonna 1936. 

Maarianhaminan erikoisuus on se, että siellä pelattavien totopelien järjestäjänä toimii Ruotsin totopeliyhtiö ATG ja pelaaminen tapahtuu ainoastaan kruunuilla. Lisäksi Maarianhaminan raveissa noudatetaan Ruotsin kilpailusääntöjä, jotka poikkeavat joiltakin osin suomalaisista.

Raviradan keskialueella sijaitsee kenttä kouluratsastusta varten sekä esteratsastuksessa käytettävä rata.

Lähteet
-------

1. ↑  Raviradat.fi – Maarianhamina. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 10.2.2013
2. ↑  Suomen Hippos – Raviradat Suomessa. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 10.2.2013.
3. ↑  Maarianhaminan torstairavit Fintoton pelikohteena  17.7.2012. Hevosurheilu. Viitattu 10.2.2013. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Lähde raveihin! Visit Åland. Viitattu 10.2.2013. [vanhentunut linkki]
Anders Ångström vuonna 1958.
**Anders Knutsson Ångström** (1888–1981) oli ruotsalainen fyysikko ja meteorologi. Hän tutki 1910- ja 1920-luvulla ilmakehän säteilysuureita. Hän oli kiinnostunut monista muistakin ilmakehätieteiden osa-alueista, esimerkiksi todennäköisyysennusteista. Hän kirjoitti myös monia yleistajuisia kirjoja meteorologiasta. Uransa viimeisinä vuosina Ångström toimi Ruotsin ilmatieteen laitoksen SMHI:n pääjohtajana 1949–1954.

Anders Knutsson Ångströmin isä, Knut Ångström, oli Uppsalassa vaikuttanut fyysikko, joka kehitti Ångströmin kompesaatiopyrheliometrin, jolla mitataan auringon säteilyä. Myös isoisä, Anders Jonas Ångström, oli Uppsalan fyysikoita, ja yksi spektroskopian perustajista.

Lähteet
-------

1. ↑  Erik Liljas & Allan Murphy: Anders Ångström and His Early Papers on Probability Forecasting and the Use/Value of Weather Forecasts.  *Bull.Am.Met.Soc*, 1994.  American Met. Society. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.6.2018.
2. 1 2  Anders Ångström *SMHI*.  2011. Viitattu 26.6.2018. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Singaleesinkoira** on srilankalainen koirarotu. Nimensä se on saanut singaleeseistä. FCI ei ole antanut sille virallista hyväksyntää, mutta Sri Lankan kennelklubi on hyväksynyt sen omaksi rodukseen.

Ulkomuoto
---------

Rotu muistuttaa kovasti dingoa, laulavaa uudenguineankoiraa ja kadarinkoiraa.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Singaleesinkoira on valpas, tarkkaavainen, ystävällinen ja tottelevainen. Se on myös kuuliainen ja vahtiviettinen.*lähde?* Oikein koulutettuna siitä saa hyvän lemmikin, joka palvoo omistajaansa. Sillä on myös erittäin hyvä hajuaisti.

Alkuperä
--------

Sri Lankasta on löytynyt yli 11000 vuotta vanhoja koirafossiileja. 4500-luvulta eaa. peräisin olevasta Nilgalan luolasta ja Bellanbandi Palassasta löydettyjen luurankojen perusteella voidaan olettaa, että Balangodan ihmiset olisivat käyttäneet kesykoiria riistanajoon. Saaren kivikautisten alkuperäisihmisten yakkojen mainitaan jo 400-luvulta eaa. peräisin olevassa aikakirjassa omistaneen koiria. Heidän jälkeläisensä veddat käyttivät singaleesinkoiraa metsästykseen, ja sitä pidettiin niin suuressa arvossa että rodunedustajia annettiin naisten avioituessa myötäjäisiksi heidän puolisoilleen. Myös nykyisten singaleesien esi-isien sanottiin 400-luvulla eaa. saarelle saapuessaan kohdanneen haukkuvia koiria. Täten nykyisellä villiintyneellä singaleesinkoiralla on takanaan pitkä historia ja sitä voidaan pitää hyvin vanhana rotuna. Paikalliset koira-asiantuntijat jopa uskovat sen olevan muinainen linkki laulavan uudenguineankoiran, basenjin ja dingon välillä. Rodun muinaisesta alkuperästä huolimatta *Kennel Association of Lanka* on vasta viime aikoina antanut sille virallisen hyväksynnän.

Lähteet
-------

* Deraniyagala, Siran: *The Prehistory of Sri Lanka*. Colombo: Department of Archaeological Survey, 1992.
* Morris, Desmond: *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*. Ebury Press, 2001.

### Viitteet

1. 1 2 3  Canton, Mario. *Levrieri e segugi primitivi*, s. 322. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia.
2. 1 2 3 4 5  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 687. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sinhala Hound
**Fredrik Abraham Liljeberg** (18. heinäkuuta 1857 Pirttisaari – 25. syyskuuta 1944 Espoo) oli suomalainen kalastaja, pikaluistelija ja maastohiihtäjä.

Liljeberg työskenteli nuorena kalastajana ja hylkeenmetsästäjänä. Hän oli tunnettu hyvästä ampuma- ja purjehdustaidostaan ja niinpä kauppaneuvos Paul Sinebrychoff palkkasi hänet matruusiksi Naja-huvijahdilleen. Liljeberg osallistui sitten useisiin purjehdus-, luistelu- ja hiihtokilpailuihin. Vuonna 1883 hän voitti ensimmäisen Helsingissä pidetyn pikaluistelukilpailun.

Tukholmassa vuonna 1892 pidetyissä kansainvälisissä hiihtokisoissa Suomea edustaneet Juho Ritola, Juho Räihä ja Fredrik Liljeberg ottivat 30 kilometrin hiihdossa kolmoisvoiton. Kyseessä oli Suomen hiihtäjien ensimmäinen osanotto ulkomailla pidettyihin kilpailuihin. Ritola voitti hiihdon ajalla 2.23.13,4, Juho Räihä oli toisena ajalla 2.28.12.3 ja Fredrik Liljeberg kolmantena ajalla 2.35.16.6. 

Liljeberg osallistui veljensä Johan Ferdinand Liljebergin (1845–1941) kanssa Helsingissä Pohjois-sataman jäällä järjestettyyn ensimmäiseen julkiseen hiihtokilpailuun talvella 1888. He hiihtivät omatekoisilla suksillaan. Kilpailun voitti evolainen Antti Väyrynen Fredrik Liljebergin tullessa toiseksi ja Ferdinandin kolmanneksi. Seuraavana talvena Ferdinand Liljeberg voitti. Fredrik Liljeberg harrasti veljensä tavoin purjehdusta ja ampumista vielä vanhalla iällään.

Liljeberg oli puolen vuosisadan ajan Sinebrychoffin perheen palveluksessa ensin matruusina ja sittemmin huvilavahtina. Hän vietti 80-vuotispäiviään vuonna 1937 asuen silloin Espoon Karhusaaressa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Fredrik Abraham Liljeberg, Helsingin Sanomat, 1944, No 260, sivu 1, julkaistu 27.9.1944
2. ↑  Esbo församling, Döda: Fisk. änkl. Fredrik Abraham Liljeberg, död 25/9, 87 år, Hagalund, Nyland 1944, No 120, sivu 4, julkaistu 28.10.1944
3. 1 2 3  80 år fyllde.. Hufvudstadsbladet, 17.07.1937, nro 188 (2. painos), s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3 4  Fredrik Liljeberg 80-vuotias, Helsingin Sanomat, 16.07.1937, nro 187, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Hiihtourheilumme historiaa, Suomen Sotilas, 05.03.1932, nro 9-10, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
6. ↑  Kun hiihtokuningas valloitti Helsingin, Suomen Kuvalehti, 30.01.1932, nro 5, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
7. ↑  Hufvudstadsbladet, 1941, No 91, sivu 1, julkaistu 4.4.1941
8. ↑  Helsingin Sanomat, 1941, No 92, sivu 13, julkaistu 5.4.1941
**Fredrik Nylander** (9. syyskuuta 1820 Oulu – 2. lokakuuta 1880 Contrexéville, Ranska) oli suomalainen lääkäri, valtiopäivämies ja kasvitieteilijä, joka sai professorin arvon.

Nylanderin vanhemmat olivat kauppias Anders Nylander ja Margareta Magdalena Fahlander ja puoliso vuodesta 1853 Ida Babette Hummel (k. 1900). Helsingin yliopiston ensimmäinen kasvitieteen professori William Nylander (1822–1899) oli hänen veljensä, samoin luonnontieteilijä ja lääkäri Anders Edvin Nylander (1831–1890). Nylander valmistui filosofian kandidaatiksi 1840, opiskeli Tukholmassa ja Uppsalassa 1840–1842 ja teki 1834–1844 kasvitieteellisiä retkiä Karjalaan ja Kuolaan.

Vuonna 1843 Nylanderista tuli Helsingin yliopiston dosentti hänen julkaistuaan teoksen *Specilegium plantarum fennicarum, centuria I*, jota pidettiin arvokkaimpana Suomen kasvistoa koskeneena tutkimuksena Pietari Kalmin aikojen jälkeen. Nylander tuli seuraavana vuonna filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi), väitöskirjanaan mainitun tutkimuksen toinen osa. Tutkimuksen kolmas osa julkaistiin 1846.

Nylander toimi 1844–1846 apulaisena Pietarin kasvitieteellisessä puutarhassa. Jo sitä ennen eli 1843 hän oli valmistunut myös lääketieteen kandidaatiksi. Lääkärinä hän toimi Oulussa 1846–1850 ja 1853 hänestä tuli lääketieteen lisensiaatti ja Oulun kaupunginlääkäri. Samana vuonna Nylander julkaisi teoksen *Eriophori monographia*. Valtiopäiville 1872 hänet valittiin porvarissäädyssä Oulun edustajana. Nylander sai professorin arvon 1873.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 465. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Kotivuori, Yrjö: Fredrik Nylander. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 25.4.2014.
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 260–262. Helsinki: Otava, 1921.

Aiheesta muualla
----------------

* Leif Rantala: Fredrik Nylander - varhainen oululainen Kuolan-kävijä, s. 20–33 (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 25.4.2014.
* Nylanderin ansioluettelo (ruotsiksi) Viitattu 25.4.2014.
* Eriophori monographia, s. 1–23 Viitattu 25.4.2014.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**GTS Celebrity Millennium** on Celebrity Cruisesin *Millennium*-luokan risteilyalus. Aluksen sisaralukset ovat *Celebrity Constellation*, *Celebrity Infinity* ja *Celebrity Summit*.

Alus on rakennettu Chantiers de l'Atlantiquessa St. Nazairessa, Ranskassa. *Millenniumilla* on ravintola, jossa on puupaneeleita, jotka olivat alun perin käytössä RMS *Olympicillä* (RMS *Titanicin* sisaralus). Paneelit poistettiin aluksesta ennen sen romuttamista vuonna 1935.

Aluksen ravintolapalveluihin kuuluvat muun muassa kaksikerroksinen pääravintola nimeltä Metropolitan sekä buffet, josta tarjoillaan aamiainen, lounas, ja päivällinen kannella 10.

Aluksen viihdepalveluihin kuuluu Celebrity-teatteri, jossa risteilyvieraat voivat katsoa muun muassa musikaaleja, koomikoita tai elokuvia. Teatteria käytetään myös esimerkiksi luennoilla. Toinen viihdekohde on elokuvateatteri, joka sijaitsee kolmannella kannella. Elokuvateatteri on käytössä niin luennoilla kuin päivittäisillä elokuvanäytöksillä.

Aluksen risteiltyä Miamista Roatanin ja Cozumelin kautta takaisin Miamiin (16.–21. huhtikuuta 2012) se meni bahamalaiselle kuivatelakalle kolmeksi viikoksi peruskorjaukseen.

Tällä hetkellä alus vierailee seuraavissa kohteissa: Alaska, Vancouver ja Seward kesäkaudella, Havaiji ja eteläinen Tyynimeri syksyllä, ja Kaakkois-Aasia, Singapore ja Hongkong talvikaudella.

Galleria
--------

* Näkymä uima-altailleNäkymä uima-altaille
* OpastauluOpastaulu
* Uima-allasUima-allas
*

Lähteet
-------

1. ↑  Spagat, Elliot. "Celebrity Millennium", May 4, 2011. Luettu 28.2.2013.
**Matti Alpo Tapio Pennanen** (s. 23. marraskuuta 1951 Utajärvi) oli Oulun kaupunginjohtaja vuosina 2006–2017.

Pennanen tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta 1979. Hän työskenteli useissa eri rakennusalan yhtiöissä Suomessa ja ulkomailla, muun muassa vuosina 1991–1996 YIT-Yhtymä Oy:n aluejohtajana. Oulun apulaiskaupunginjohtajana hän aloitti 2001 ja kaupunginjohtajana 2007. Pennasen ajamia asioita oli muun muassa kaasuputken rakentaminen Norjasta Suomeen.

Kokoomuslaisen Pennasen valinta Oulun seitsemänneksi kaupunginjohtajaksi vuonna 2006 tuli selväksi jo ensimmäisellä äänestyskierroksella Oulun valtuustossa. Hän sai 35 ääntä. Hänen vastaehdokkaansa Aino-Maija Luukkonen (sd.) sai 22 ja Hannele Pokka kymmenen ääntä.

Matti Pennanen syntyi rakennusmestari Pentti Pennasen ja Helena Peurasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on Anna Leppäsaajo, pariskunnalla on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 749. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2 3  , Tapio Mainio, Kaupunginjohtaja kävelee töihin, Helsingin Sanomat 23.11.2011 sivu C 6
3. ↑  Matti Pennanen Oulun johtoon. Kaleva, 13.11.2006.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Oulun vaakuna | Edeltäjä:**Kari Nenonen** | **Oulun kaupunginjohtaja**2006–2017 | Seuraaja:**Päivi Laajala** |

Oulun kaupunginjohtajat
Kaarlo I. Junnelius (vt.) 1930–1931 |
Heikki Karjalainen 1931–1938 |
Eino Jalmari Leino 1938–1961 |
Arvo Heino 1961–1974  

Ilmo Paananen 1974–1990 |
Risto Parjanne 1991–1999 |
Kari Nenonen 1999–2006 |
Matti Pennanen 2006–2017 |
Päivi Laajala 2017–2023 | 
Seppo Määttä 2023–