recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Teijon ylänkö** on maantieteellinen alue Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Alue on Halikonlahden ja Perniönjokilaakson välistä ylänköä, jossa on useita järviä ja soita.

Teijon ylängöllä sijaitsevat muun muassa järvet Hamarijärvi, Sahajärvi, Puolakkajärvi ja Matildanjärvi, jotka ovat syntyneet kallioiden välisiin laaksoihin. Osaa järvistä reunustavat suot. Suot vaihtelevat suurista vetisistä nevoista pieniin kallioiden rämepainaumiin. Järvien pinta on yli 30 metrin korkeudessa merenpinnasta ja korkeimmat kalliot nousevat yli 80 metriin.

Alueen itäosassa on laaja keidassuo Punassuo, jonka pohjoisreunalla on useita lähteitä. Suon koillispuolella on runsasvetinen lettosuo Kylmäsuo. Kallioperältään ylänkö on pääosin mikrokliinigraniittia. Noin kaksi kolmasosaa maaperästä on moreenia ja turvemaata on noin 15 prosenttia. Kolmas Salpausselkä kulkee alueen läpi muodostaen hiekkanummia.

Alueen metsät eivät ole kovin monimuotoisia vastikään loppuneiden hakkuiden jäljiltä, mutta pieniä korpia on. Puusto on pääasiasiassa männikköä, mutta lehtojakin esiintyy. Alueella on paljon sammallajeja, joista osa harvinaisia. Tyypillistä rämekasvillisuutta on paljon ja valtalaji on tupasvilla. Linnusto ei ole alueella kovin runsas, mutta tavattu lajimäärä on suhteellisen korkea.

Suurin osa Teijon ylängöstä on suojeltu ja osa siitä kuuluu Teijon kansallispuiston. Ylängon länsilaidoilla sijaitsevat Kirjakkalan, Teijon ja Mathildedalin historialliset ruukkikylät. Näiden lisäksi alueen matkailua lisäävät golfkenttä ja laskettelurinne.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Teijon ylänkö Ympäristöhallinto. Viitattu 15.10.2019.
2. 1 2  Teijon retkeilyalueen ja Natura 2000 -alueen hoito- ja käyttösuunnitelma 2011-2026 (pdf) (ISBN 978-952-446-937-1)  2012. Vantaa:  Metsähallitus. Viitattu 15.10.2019.
Parys MountainParys Mountain

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuorenhuippu (en), kohoumaView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Iso-Britannia, WalesYhdistynyt kuningaskunta |
| Korkeus merenpinnasta | 
147 m |
| Prominenssi | 
66 mView and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Luokitus | 
Site of Special Scientific Interest (en) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
53° 23′ 19″ P, 4° 20′ 36″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Parys Mountain** (kymriksi *Mynydd Parys*) on kukkula Pohjois-Walesissä Angleseyn saaressa. Se sijaitsee Amlwchin kaupungin alueella.

Parys Mountain + Cairn Windmill
Parys Mountain on tullut tunnetuksi rikkaasta kupariesiintymästä. Sitä on luultavasti hyödynnetty jo pronssikauden aikaan ja myöhemmin roomalaisten hallitessa saarta. Teollinen vallankumous 1700-luvun lopulla aloitti Parys Mountainin kuparikaivoksen kukoistuksen. Kaivoksessa työskenteli tuolloin noin 1500 kaivosmiestä, ja se oli aikakautenaan maailman suurin kuparikaivos. Louhittu kupari kuljetettiin Amlwchin sataman kautta maailmalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Copper Kingdom / Y Deyrnas Gopr

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parys Mountain** Wikimedia Commonsissa
**Olli Karjalainen** eli **O. Karjaliini** tai **O. Karjalin** (1. tammikuuta 1805 Hevossalo, Kerimäki – 11. helmikuuta 1855 Kompero) oli suomalainen kansanrunoilija.

Karjalainen oppi lukemaan aapiskirjasta kotonaan jo kuusivuotiaana, ja neljätoistavuotiaana hänet lähetettiin räätälin oppiin. Karjalainen oli puotiapulaisena Puhoksella ja kierteli sitten ympäri Karjalaa, kunnes hän asettui asumaan räätälinä Liperin kirkonkylään. Viimeksi Karjalainen oli lautatarhan vartijana Siikakosken sahan lastauspaikalla Komperon kylässä. Olli Karjalainen kuoli varakkaana miehenä, ja hänen jättämällään perinnöllä veljenpoika Heikki Karjalainen osti itselleen talon Kerimäen Hevossalon kylästä.

Karjalainen kuvasi omia elämänvaiheitaan *Kulkuruno*-nimisessä runossaan. Hän lähetti runojaan ja kirjoituksiaan Elias Lönnrotille, ja niitä julkaistiin Lönnrotin Mehiläinen-aikakauslehdessä.

Olli Karjalaisen runoja
-----------------------

* *Koulunkäymättömän valitus*
* *Kulkuruno*
* *Koiraruno*
* *Naimajuttu*
* *Pilakirjoitus Amos ja Anna*

Lähteet
-------

1. ↑  Jälkimaine.  *Mehiläinen*, 01.03.1840, nro 3, s. 5-6. Kansalliskirjasto. Viitattu 16.10.2014.

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Olli Karjalainen***
**Peregrin Tuk** eli **Pippin** on kuvitteellinen J.R.R. Tolkienin kirjoittaman *Taru sormusten herrasta* -trilogian henkilöhahmo.

Pippin on hobitti. Hän syntyi Konnun vuonna 1390 nuorimpana neljästä sisaruksesta. Hänen isänsä oli Paladin II Tuk ja äitinsä Angervo Törmä. Pippin on Meriadoc Rankkibukin serkku isänsä puolelta ja he ovat lähes erottamattomat ystävät. Pippin on myös (kaukaista) sukua Frodo Reppulille.

Pippin on luonteeltaan utelias ja kekseliäs. Hänen kommelluksensa ajavat usein hänet ja ystävänsä vaikeuksiin, mutta joskus hänen hyväntahtoisuutensa ja urheutensa myös palkitaan. Peter Jacksonin elokuvatrilogiassa Pippiniä esittää Billy Boyd.

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Peregrin Tuk lähtee ystäviensä Frodo Reppulin, Meriadoc Rankkibukin ja Samvais Gamgin mukana Rivendelliin ja liityy siellä myös Sormuksen Saattueeseen. Saattueen hajoamisen jälkeen örkit kaappaavat hänet ja Meriadoc Rankkibukin ja aikovat viedä heidät Sarumanille Rohanin kautta, mutta he pakenevat Fangornin metsään rohanilaisten hyökätessä örkkejä vastaan. Metsässä he tapaavat Puuparta-entin, joka vie heidät kotiinsa. Hobittien uutiset saavat entit kokoontumaan entkäräjille, joilla he päättävät hyökätä Rautapihaan. Hobitit lähtevät enttien mukaan tuhoamaan Rautapihaa. Sarumanin kukistumisen jälkeen Peregrin päätyy Gandalf Valkoisen kanssa Minas Tirithiin ja vannoo siellä uskollisuutta käskynhaltija Denethorille. Hän pelastaa siellä ollessaan Faramirin roviolta ja taistelee myöhemmin Mustalla portilla.

Palattuaan Barad-dûrin tuhon jälkeen Kontuun Peregrin ottaa vaimokseen (vuonna 1427) Suuralhon Timantin. Heidän poikansa Faramir syntyy vuonna 1430. Vuonna 1484 thain Peregrin ratsastaa ystävänsä Meriadocin kanssa Gondoriin, ja viettää siellä loput elinvuotensa. Hänen ja Meriadocin hautojen kerrotaan olevan kuninkaan kummankin puolen.


|  |
| --- |
| **Sormuksen Saattue** |
| Frodo Reppuli · Samvais Gamgi · Meriadoc Rankkibuk · Peregrin Tuk · Gandalf · Aragorn · Legolas · Gimli · Boromir |
**Maorin kielen komissio** (maoriksi *Te Taura Whiri i te Reo Māori*, engl. *Māori Language Commission*) on uusiseelantilainen organisaatio, jonka tarkoitus on toimia maorin kielen kielenhuoltajana. Se pyrkii myös elvyttämään kieltä maorien keskuudessa. Se on perustettu vuonna 1987, jolloin maorista tuli virallinen kieli englannin rinnalle.

Virallisesti komissio on autonominen kruunun entiteetti, mutta se tekee työtä Uuden-Seelannin hallituksen kanssa. Vuodesta 2015 komission toiminnanjohtajana on toiminut muusikko ja kääntäjä Ngahiwi Apanui.

Komissio on asettanut tavoitteekseen saada Uuteen-Seelannin maorin puhujien määrä miljoonaan vuoteen 2040 mennessä. Vuoden 2018 tilastojen mukaan maorin puhujia oli 185 955 eli neljä prosenttia Uuden-Seelannin väestöstä. Maori onkin siten englannin jälkeen Uuden-Seelannin toiseksi puhutuin kieli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ō mātou kōrero - Our story: Where we come from *Te Taura Whiri*.  2022. Maura Language Comission. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Te Taura Whiri i te Reo Māori (Māori Language Commission)  2022. New Zealand Government. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Meet the new CE of Te Taura Whiri i te Reo Māori *Te Puni Kokiri*.  2015. Ministry of Māori Development. Viitattu 4.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  2018 Census totals by topic – National highlights *stats.govt.nz*. Viitattu 5.9.2022. (englanniksi)
**Wadi Fira** on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Se on muodostettu aluehallinnon uudistuksessa 2002 entisen Biltinen prefektuurin tilalle. Vuonna 2008 alueella oli 264 522 asukasta.

Alueen pääkaupunki on Biltine. Se sijaitsee maan itäosassa, Sudanin vastaisella rajalla. 

Rajan takaa Sudanista alueelle on levinnyt etnisiä levottomuuksia sekä pakolaisia. Vuoden 2007 lokakuussa sinne julistettiin hätätila. EU:n EUFOR-rauhanturvajoukot ovat menossa alueelle vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Brinkhoff: Chad: Regions (Institut National de la Statistique, des Études Économiques et Démographiques) Citypopulation. Viitattu 4.11.2014. (englanniksi)
2. ↑  World Gazetteer
3. ↑  Chad declares emergency in east over ethnic clashes *france24.com*.  16.10.2007.

Tšad Tšadin alueet
Barh el Gazel • Batha • Borkou • Chari-Baguirmi • Ennedi • Guéra • Hadjer-Lamis • Kanem • Lac • Logone Occidental • Logone Oriental   
 Mandoul • Mayo-Kebbi Est • Mayo-Kebbi Ouest • Moyen-Chari • Ouaddaï • Salamat • Sila • Tandjilé • Tibesti • Wadi Fira

Pääkaupunki N’Djamena on oma alueensa.
**Maple** on symbolinen tietokoneella käytettävä ammatti- ja opiskelukäyttöön suunniteltu kaupallinen matematiikkaohjelma, jota alettiin kehittää vuonna 1981 Waterloon yliopistossa Kanadassa. Vuodesta 1988 Maplea on kehittänyt kaupallinen yritys nimeltä Maplesoft. Maplella voi mm. integroida, derivoida, laskea matriiseilla ja piirtää kuvaajia. Maple soveltuu erityisesti integraalien ja derivaattojen symboliseen laskentaan.

Maplesta on versiot sekä Windowsiin että Unix/Linux-ympäristöön. Suomessa ohjelma on käytössä esimerkiksi Teknillisessä korkeakoulussa ja Metropolia Ammattikorkeakoulussa.

Esimerkkejä
-----------

**simplify(x^2/x^4-1/x);** (lausekkeen {\displaystyle x^{2}/x^{4}-1/x} sievennys):

```
   -1 + x
 - ------
      2
     x

```

**int (2\*x^4-5\*x,x);** (funktion {\displaystyle 2x^{4}-5x} integrointi):

```
      5        2
 2/5 x  - 5/2 x

```

**diff(ln (x)/x^2,x);** (funktion {\displaystyle lnx/x^{2}} derivointi):

```
  1     2 ln(x) 
 ---- - -------
   3       3
  x       x

```

Muita matematiikkaohjelmia
--------------------------

* MATLAB
* Mathematica
* Mathcad
* Sage

Lähteet
-------

1. ↑  Tuetut alustat

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maple**.
* Maplesoft (englanniksi)
* Ohjeita Maplen ja muiden matematiikkaohjelmien käyttöön (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa
* Tšekki

 |

 |
Boris Pasternakin kotimuseo Peredelkinossa.
**Peredelkino** (ven. Переде́лкино) on datša-alue Moskovan lounaispuolella Moskovan alueen Leninin piirissä, aivan Moskovan rajalla. Alue oli alkujaan Peredeltsin kartano, jonka omisti Leontjevin suku (äidin puolelta Pietari Suuren sukua), myöhemmin ruhtinas Dolgorukov ja Samarinit. Kun kylän läpi rakennettiin rautatie 1800-luvulla, se sai uuden nimen Peredelkino. Vuonna 1934 Maksim Gorki ehdotti, että alue luovutettaisiin Neuvostoliiton kirjailijaliitolle. Muutamassa vuodessa alueelle nousi neuvostokirjailijoille 50 saksalaisten suunnittelemaa puurakennusta.

Peredelkinoon muuttaneita kirjailijoita olivat Boris Pasternak, Kornei Tšukovski, Arseni Tarkovski (jotka on haudattu paikalliselle hautausmaalle), Ilja Ehrenburg, Veniamin Kaverin, Leonid Leonov, Ilja Ilf, Isaak Babel, Vsevolod Ivanov, Nikolai Zabolotski, Boris Pilnjak, Lilja Brik, Konstantin Simonov, Aleksandr Fadejev, ja Mihail Bahtin. Myöhemmin alueelle ovat muuttaneet Jevgeni Jevtusenko, Andrei Voznesenski, Bella Ahmadulina, Robert Roždestvenski ja Zurab Tsereteli. Turkkilainen runoilija Nazim Hikmet asui myös oman maanpakolaisuutensa alkuvuodet Peredelkinossa.

On oletettu että Mihail Bulgakov antoi alueelle pilkkanimen Perelygino, joka hänen romaanissaan *Saatana saapuu Moskovaan* oli kirjailijayhteisö. Kylä esiintyy myös John le Carrén vakoiluromaanissa *Sankari vai vakooja*.

 Patriarkka Aleksei II:n residenssi
Tšukovskin ja Pasternakin huvilat julistettiin 1988 muistomerkeiksi ja koko Peredelkinon alue "historialliseksi ja kulttuurialueeksi". Bulat Okudžavan huvila avattiin 1998 yleisölle museona. Neuvostoliiton romahdettua Peredelkinon ovat vallanneet Venäjän uusrikkaat, ja lähistölle Novo-Peredelkinoon on rakennettu uusia huviloita.

Vuodesta 2005 Peredelkinon huomattavin asuintalo on ollut patriarkka Aleksei II:n virka-asunto, Lukino-huvila, jonka alkujaan rakennutti paroni de Bodé, lähellä 1600-luvulta olevaa Kristuksen kirkastuksen kirkkoa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peredelkino**.
* Peredelkinon sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Peresvet** (ven. Пересвет) oli vuonna 1901 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Peresvet-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Japani valtasi aluksen Venäjän–Japanin sodassa liittäen sen laivastoonsa nimellä *Sagami*. Alus myytiin takaisin Venäjälle vuonna 1916, ja se tuhoutui Port Saidin edustalla osuttuaan miinaan 4. tammikuuta 1917.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1895. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1898 ja valmistui heinäkuussa 1901.

Palvelus
--------

Alus siirrettiin vuonna 1903 Port Arthuriin Venäjän Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se osallistui 1904–1905 Venäjän–Japanin sotaan. Alus osallistui Port Arthurin taisteluun.

Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus vaurioitui pahoin, ja se joutui palaamaan satamaan. Port Arthurin kukistuttua sen miehistö upotti aluksensa satamaan estääkseen sen joutumisen japanilaisille, jotka nostivat ja kunnostivat aluksen liittäen sen vuonna 1908 keisarillisen Japanin laivastoon rannikkopanssarilaivana nimellä *Sagami* (jap. 相模).

### Sagami

Alus myytiin takaisin Venäjälle maaliskuussa 1916. Se saapui 3. huhtikuuta Vladivostokiin, jossa alukselle palautettiin sen alkuperäinen nimi *Peresvet*, ja se luokiteltiin panssariristeilijäksi. Alus ajoi karille 23. toukokuuta, mistä se irrotettiin heinäkuussa. Alus määrättiin Venäjän Jäämeren laivastoon, ja se aloitti matkan uuteen sijoituspaikkaansa. Aluksen konehuoneessa havaitut ongelmat pakottivat sen pysähtymään korjausten ajaksi Port Saidiin. Alus osui 4. tammikuuta 1917 kymmenen merimailia Port Saidin pohjoispuoella Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene *SM U-73*:n laskemiin miinoihin. Aluksen keulassa ja konehuoneen kohdalla räjähtäneet miinat sytyttivät aluksen tuleen ja upottivat sen vieden mukanaan 167 merimiestä.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 182.

Peresvet-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *Peresvet* - *Osljabja* - *Pobeda* |
| Edeltäjä: *Rostislav* – Seuraaja: *Knjaz Potjomkin-Tavritšeski* |
René-Primevère Lesson
**René-Primevère Lesson** (20. maaliskuuta 1794 Rochefort – 28. huhtikuuta 1849 Rochefort) oli ranskalainen kirurgi, ornitologi ja luonnontieteilijä.

Lesson syntyi Rochefortissa ja 16 vuoden ikäisenä hän päätyi opiskelemaan paikalliseen merivoimien lääkintäkouluun (l’École de médecine navale). Napoleon Bonaparten sodissa hän palveli Ranskan laivastossa. 1811 hän oli 3. kirurgi fregatti *Saalilla* ja 1813 hän oli 2. kirurgi *Reduluksella* sekä *Le Cassardilla*.

Lesson palveli korvetti *La Coquillen* maailmanympäripurjehduksella 1822–1825 ollen kollegansa Prosper Garnotin kanssa vastuussa luonnonhistoriallisten näytteiden keräämisestä. Hän oli ensimmäinen luonnontieteilijä, joka näki paratiisilintuja Molukeilla ja Uudessa-Guineassa.

Palattuaan Pariisiin Lesson vietti seitsemän vuotta järjestämällä ja luetteloimalla retkellä kerätyt selkärankaiset. Samalla hän kirjoitti useita eläintieteellisiä teoksia. Hän myös tuotti useita lajimonografeja kolibreista ja yhden paratiisilinnuista.

Vuosina 1829–1831 Lesson opetti kasvioppia entisessä Rochefortin opinahjossaan. Vuonna 1835 hänet nimitettiin Ranskan laivaston Rochefortin pääapteekkariksi.

Lesson on kuvaillut ja nimennyt runsaasti lintuja, muun muassa kuningasalbatrossin (*Diomedea epomophora*), sulttaanitiaisen, arokorpin (*Corvus ruficollis*) ja kypärävangan (*Euryceros prevostii*).

Teoksia
-------

* *Manuel d'ornithologie, ou Description des genres et des principales espèces d'oiseaux, deux volumes, 1828.*
* *Traité d'ornithologie, ou Tableau méthodique des ordres, sous-ordres, familles, tribus, genres, sous-genres et races d'oiseaux, 1831.*
* *Centurie Zoologique, 1830-32.*
* *Illustrations de Zoologie, 1832-35.*
* *Manuel d'Histoire Naturelle Médicale et de Pharmacologie, 1833.*
* *Voyage autour du monde, entrepris par ordre du gouvernement sur la Corvette La Coquille, Pourrat frères (Paris), 1838-1839.*
* *Instinct et singularités de la vie des Animaux Mammifères, Paulin (Paris), 1842.*
* *Description de mammifères et d'oiseaux récemment découverts; précédée d'un Tableau sur les races humaines, 1847.*
* Histoire naturelle des zoophytes. Acalèphes, Roret (Paris), 1843.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Saksan kannattajien tifo vuoden 2005 Maanosaliittojen cupissa.
FC Lyn Oslon kannattajien tifo.
**Tifolla** tarkoitetaan urheilukannattajien katsomossa toteuttamaa, kuvataiteellisia elementtejä sisältävää esitystä. Sana on lyhenne italian kielen sanasta *tifosi* ("kannattajat").

Tifoja on järjestetty ennen kaikkea jalkapallo-otteluissa, ja ne yhdistetään usein ultrakulttuuriin. Perinteisesti tifo on esillä vain muutaman minuutin, yleensä pelaajien esittelystä ottelun alkuun.

Historia
--------

Tifokulttuuri on lähtöisin Italiasta ja Itä-Euroopasta. Sillä on paljon yhteistä ultrakulttuurin kanssa. Ne syntyivät samoihin aikoihin 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Tifoperinne on levinnyt ja saanut suosiota eurooppalaisessa jalkapallokulttuurissa. Tifoja esitetään nykyään suurimmassa osassa Eurooppaa, Portugalista Pohjoismaihin, Venäjälle ja myös Suomeen.

Tifot Suomessa
--------------

HJK:n kannattajien järjestämä tifo jalkapallo-ottelussa.
Viime vuosina tifokulttuuri on yleistynyt myös Suomessa. Lähes kaikki suomalaiset jalkapallojoukkueiden kannattajaryhmät ovat tehneet tifoja ja kannattajaryhmien kasvaessa niistä on tullut suurempia ja näyttävämpiä. Suomen maajoukkueen kannattajilla oli tapana tehdä tifo lähes jokaisessa Suomen kotiottelussa, kunnes Suomen Palloliitto kielsi ne kesällä 2011.

Suomen Jääkiekon SM-liigassa tifokulttuuri on yleistymässä. Lähes jokaisen liigajoukkueen kannatusyhdistykset ovat järjestäneet tifoja seurojensa kotiotteluissa.

Mahdollisia materiaaleja
------------------------

* muovi- tai paperiarkit
* liput ja bannerit
* lakanat
* konfetti
* ilmapallot
* kuittirullat
* soihdut ja muut ilotulitteet
* nuket ja maskotit
* kaulahuivit

Aiheesta muualla
----------------

* TIFO-Net Ultras Network (italiaksi)
* Fototifo.it (italiaksi)
* Ultras-Tifo
**Shuhrat Abbosov** (ven. Шухра́т Салихович Абба́сов, *Šuhrat Salihovitš Abbasov*; 16. tammikuuta 1931 Kokand – 25. huhtikuuta 2018) oli uzbekistanilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Abbosov valmistui Taškentin lääketieteellisestä oppilaitoksesta vuonna 1949 ja teatteri-instituutista vuonna 1954 sekä suoritti Mosfilmin ohjaajakurssin vuonna 1958. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli komedia *Mahallada duv-duv gap* (ven. *Ob etom govorit vsja mahallja*, 1960). Elokuva *Et ole orpo* (*Sen yetim emassan*, ven. *Ty ne sirota*, 1963) kertoo uzbekkiperheestä, joka otti sodan aikana huostaansa 14 tasavaltaan evakuoitua lasta. Tyyliltään dokumentaaria muistuttavat elokuvat herättivät aikanaan suurta huomiota. Aleksandr Neverovin romaaniin perustuva *Taškent – viljakaupunki* (*Toshkent – non shahri*, ven. *Taškent – gorod hlebnyi*, 1968) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin palkinnon ja tiedemieselämäkerta *Abu Rayḥon Beruniy* (*Abu Raihan Beruni*, 1975) myös Uzbekistanin SNT:n valtionpalkinnon. Moniosainen televisioelokuva *Olovli yoʻllar* (*Ognennyje dorogi*, 1977–1985) kertoo uzbekistanilaisesta runoilijasta ja näytelmäkirjailijasta Hamza Hakimzoda Niyoziysta.

Abbosov toimi myös opettajana ja elokuvakriitikkona. Hän sai Uzbekistanin komsomolin palkinnon vuonna 1972 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1981.

Lähteet
-------

1. ↑  On 88 year of life has died the national actor of the USSR Shukrat Abbasov
2. 1 2  Rollberg, Peter: *Historical Dictionary of Russian and Soviet Cinema*, s. 22–23. Lanham, Maryland; Toronto; Plymouth, UK: The Scarecrow Press, 2009. ISBN 978-0-8108-6268-5.
3. 1 2 3  *Kino: entsiklopeditšeski slovar*, s. 7. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Vapaamuurarin hauta** on Hatanpään kartanon pihapiirissä Tampereella sijaitseva iso luonnonkivi. Siihen on hakattu kreikankielinen teksti "Egno Kyrios tous ontas autou" (suom. "Herra tuntee omansa"). Kaiverruksen arvellaan olevan peräisin 1700-luvulta kartanoisäntä Hans Henrik Boijen ajoilta ja se on mahdollisesti tehty kuningas Kustaa III:n vierailun aikana vuonna 1775. Boije ja kuningas olivat molemmat vapaamuurareita. Kivi tunnetaan "Vapaamuurarin haudan" nimellä, vaikka paikalle ei olekaan haudattu ketään.

Samaan kiveen liittyy myös E. F. Jahnssonin vuonna 1884 ilmestyneessä historiallisessa romaanissa *Hatanpään Heikki ja hänen morsiamensa : kertomus Tuomas piispan ajoilta* kerrottu tarina, jonka mukaan Hatanpään isäntänä 1200-luvulla ollut Heikki olisi kuollut kiven luona sodasta palattuaan. Romaanin tapahtumat sijoittuivat toukokuulle 1245, jolloin Pyynikillä vietettiin vuotuista uhrijuhlaa.

Vapaamuurarin hauta on Tampereen vanhin julkinen muistomerkki.

Katso myös
----------

* Vapaamuurarin hauta (Helsinki)

Lähteet
-------

1. 1 2  Vapaamuurarin hauta *Tampereen muistolaatat ja muut muistomerkit*. Viitattu 13.5.2021.
2. ↑  Kummittelevan kartanon puisto ja puutarha *Retkipaikka*.  19.6.2016. Viitattu 13.5.2021.
Oskar Messter.
*Akt-Skulpturen* (1903)
**Oskar Messter** (22. marraskuuta 1866 Berliini – 6. joulukuuta 1943 Tegernsee) oli saksalainen elokuva-alan keksijä, kuvaaja, tuottaja ja liikemies. Hänet tunnetaan yhtenä Saksan elokuvatuotannon edelläkävijöistä.

Mekaanikon koulutuksen saanut Messter otti haltuunsa isänsä mikroskooppeja valmistaneen yrityksen vuonna 1892 ja alkoi rakentaa elokuvaprojektoreja vuonna 1896. Hänen vuonna 1900 patentoimansa maltanristi-projektorinsa muodosti myöhempien esityskoneiden perustan. Messter kuvasi satoja lyhytelokuvia ja perusti vuonna 1901 kolmesta yhtiöstä koostuneen konsortion. Messter’s Projection harjoitti elokuvien tuotantoa ja levitystä, Vereinigte Mechanische
Werkstätten valmisti kameroita ja projektoreja ja Kosmograph Compagnie esitti elokuvia varieteeteattereissa.

Vuonna 1903 Messter alkoi markkinoida gramofonin ja projektorin synkronointiin perustunutta Messter Biophon -äänijärjestelmää. Biophon oli käytössä noin 500 teatterissa Saksassa ja lisäksi eräissä muissa maissa. Ranskassa kokeiltiin samaan aikaan Gaumontin Chronophone-järjestelmää. Messter tuotti vuosina 1907–1910 noin 450 lyhyttä äänielokuvaa, joista käytettiin nimitystä *Tonbild*. Äänielokuvien menetettyä suosionsa Messter alkoi vähitellen siirtyä useampikelaisiin näytelmäelokuviin, joiden tähdeksi kohosi Henny Porten. Konsortio järjestettiin uudelleen vuonna 1913. Kosmograph Compagniesta tuli Messter-Film niminen tuotantoyhtiö, Portenin elokuvia tuottamaan perustettiin Autor Film ja kaikkien Messter-elokuvien jakelu annettiin Hansa-Filmverleihille. Ensimmäisen maailmansodan aikana alettiin tuottaa suosittua *Messter-Woche* viikkokatsausta.

Sodan aikana Messter toimi aktiivisesti Saksan elokuvateollisuuden kehittämiseksi, ja vuonna 1917 hänen yhtiönsä yhdistettiin vasta perustettuun Ufaan, josta tuli maan suurin elokuva-alan yritys. Mesterin muistelmat *Mein Weg mit dem Film* julkaistiin vuonna 1936.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 615–617. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.
2. ↑  Reimer, Robert C. & Reimer, Carol J.: *Historical Dictionary of German Cinema*, s. 201–202. Lanham, Toronto, Plymouth: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5623-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Oskar Messter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Shuarit** ovat Amazonian suurin alkuperäiskansoihin kuuluva heimo. Shuareja on noin 80 000. He asuvat Ecuadorin ja Perun sademetsäalueella, esimerkiksi Logroñon kaupungin ympäristössä Ecuadorissa. Espanjalaiset valloittajat antoivat kansanryhmälle nimen *jibarot* eli *jivarot*. Jivaro-nimellä tarkoitetaan Ecuadorin puolella asuvaa untsuri shuar -heimoa.

Historiaa
---------

### Taistelu inkoja vastaan 1527

Shuarit puolustivat aluettaan laajentumishaluisia inkoja ja heidän johtajaansa Huayna Capacia vastaan vuonna 1527. Lopulta inkat joutuivat vetäytymään, vaikka he tuolloin onnistuivat monissa valloituksissaan.

### Kapina espanjalaisia vastaan 1599

Tsantsa eli kutistettu pää
Shuarit (jivarot) nousivat rajuun kapinaan espanjalaisia valloittajia vastaan ja surmasivat tuhansia espanjalaisia Logroñon verilöylyssä vuonna 1599. Espanjan oli pakko perääntyä alueelta kokonaan. Tämän jälkeen heimo eristäytyi sadoiksi vuosiksi, kunnes se alkoi 1800-luvun puolivälissä käydä vaihtokauppaa ulkomaailman kanssa.

Pään kutistamisen taito
-----------------------

Tukaaninhöyhenistä tehty tunika.
Heimon aloittaessa vaihtokaupan tuli ulkomaailman nähtäville 1800-luvulla myös hätkähdyttävä asia: shuareilla oli tapana kutistaa surmattujen vihollisten päitä, joita he käyttivät seremonioissaan. Päät olivat ennennäkemättömiä. Päiden kutistaminen herätti laajaa huomiota ja niitä asetettiin näytteille eri puolilla maailmaa. Esimerkiksi sarjakuvasankari Tintti kohtaa 1930-luvun tarinassa *Särkynyt korva* intiaaneja, jotka kutistavat päitä. Shuarit saivat maineen sotahulluina raakalaisina.

Shuarien käsityksen mukaan kutistettuun päähän jäi asumaan vihollisen henki. Sen uskottiin auttavan miestä pitämään vaimonsa kurissa ja takaamaan, että tämä teki ahkerasti töitä. Kutistamista nimitettiin heimon omalla kielellä nimellä *tsantsa*. Vihollinen surmattiin ja kaula katkaistiin heti. Päätä keitettiin pyhässä astiassa, kunnes se oli kutistunut. Sen jälkeen päähän työnnettiin kuumia kiviä, jotka kutistivat sitä entisestään.

Lähteet
-------

1. 1 2  
Ernesto Salazar: An Indian federation in lowland Ecuador (PDF) International Work Group for Indigenous Affairs. Viitattu 23.3.2013.
2. 1 2 3  Lasse Telling: Sotasaaliiksi kutistettiin päitä. (Artikkelissa kansaa nimitetään jivaroiksi.) *Tieteen Kuvalehti Historia*, 2010, nro 15, s. 59-61.  Bonnier. ISSN 0806-5209.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shuarit** Wikimedia Commonsissa
**Metsästyskoirien jäljestämiskoe** eli **MEJÄ** on koirien koemuoto, jonka tarkoituksena on selvittää koiran kyky löytää haavoittunut hirvieläin, kuten kolarihirvi tai metsästäjän ampuma haavakkohirvi.

Mejä koemuotona on alun perin tarkoitettu vain metsästyskoirille, mutta nykyään koe on avoin kaikille koiraroduille. Kokeessa jäljitellään haavoittuneen hirvieläimen kulkua maastossa. Jälki tehdään maastoon keinotekoisesti käyttämällä hirvi- tai nautaeläimen verta, jota levitetään perässä vedettävän sienen avulla. Näin syntyy verivana, jota koiran tulisi seurata. Jäljellä on erilaisia tapahtumia, jotka koiran tulisi osoittaa. Kokeessa jäljen päähän jätetään hirvieläimen sorkka, joka kuvastaa löytynyttä eläintä.

Metsästyskoirien jäljestämiskokeessa on kaksi luokkaa, avoin luokka ja voittajaluokka. Päästäkseen voittajaluokkaan koiran pitää saavuttaa avoimessa luokassa kaksi ensimmäistä palkintoa. Voittajaluokassa starttaamiseen vaaditaan myös näyttelytulos. Koira voi saavuttaa valioarvon JVA saamalla kolme ensimmäistä palkintoa voittajaluokasta.

Mejä on sulan maan laji, ja kokeita järjestetään huhtikuulta myöhäiseen syksyyn. Vuosittain valitaan myös piirinmestarit jokaisesta kennelpiiristä, jotka pääsevät edustamaan piiriään suomenmestaruuskokeeseen. Lisäksi useat rotujärjestöt ja koirakerhot valitsevat vuosittain omat mejä-mestarinsa.

Jäljestävät koirat ovat tärkeitä apulaisia sekä viranomaisille että metsästäjille. Koirien avulla haavoittuneet hirvieläimet löydetään paremmin ja ne saadaan lopetettua asianmukaisella tavalla ilman, että ne joutuvat kärsimään turhaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Metsästyskoirien jäljestämiskoe MEJÄ Kennelliitto
*Tämä artikkeli kertoo Kadonnutta aikaa etsimässä -romaanin henkilöhahmosta. Odette on hahmo myös Joutsenlampi-baletissa.*
Jetron tyttäret, yksityiskohta Sandro Botticellin Sikstuksen kappeliin maalaamasta Mooseksen nuoruutta kuvaavasta freskosta. Swannin mielestä Odette muistuttaa freskon tytöistä. 
**Odette** on eräs henkilöhahmo Marcel Proustin teoksessa *Kadonnutta aikaa etsimässä*.

Odetten tyttönimi ei tule teoksen aikana esille, mutta se tiedetään, että hän on ollut nuoruudessaan mallina taiteilija Elstirille Nizzassa tekaistulla nimellä Miss Sacripant. Voidaan todeta, että hän on viettänyt taiteellista elämää, poseerannut alasti ja ehkä toiminut prostituoituna, josta hänen liikanimensä "Sacripant". 

Hän avioituu ensimmäisen kerran Pierre Saylor de Verjusin, Crécyn kreivin kanssa. Kreivi on aristokraatti, mutta verraten köyhä. Sittemmin he eroavat. 

Kertoja Marcel kohtaa Odetten lapsena setänsä Adolphen luona. Odette on "Ruusujen daami, joka eittämättä on sedän elättämä. Odette tekee voimakkaan vaikutuksen kertojaan, joka ei ymmärrä kuin hyvin paljon myöhemmin, että kyseinen nainen oli juuri Odette.

Kun Swann kohtasi Odetten Verdurinien salongissa, häntä kutsuttiin nimellä Odette de Crécy. Heidän seurustelunsa ja sittemmin avioliittonsa järkytti Combrayn porvaristoa, joka ei voinut ymmärtää niin erisäätyisten ihmisten avioliittoa. Swannin rakkaustarina Odetten kanssa käsittää luvun Swannin rakkaus teoksen osassa "Swannin tie". Rakkauden sokaisema Swann ei nähnyt, että Odette oli "helppo nainen", ja kesti kauan ennen kuin Swann rohkeni tehdä tälle ehdotuksiaan. Swann pyytää Odettea vaimokseen vasta, kun hän ei enää rakasta tätä. Odette ehkä pettää miestään joidenkin rakastajiensa kanssa. 

Odette perustaa salongin, josta tulee vähitellen seurapiirien loistavin. Hänen taiteellinen makunsa, joskus jopa vulgaari, hienostuu Swannin vaikutuksesta. Swannin kuoltua hänellä ei ole vaikeutta jatkaa sosiaalista nousuaan avioitumalla Forchevillen kreivin kanssa. Tultuaan Odette de Forchevilleksi, hyvin varakkaaksi, hän saattaa naittaa tyttärensä Gilberten kreivi Robert de Saint-Loup’lle. Näin hän saattaa yhteen Swannin tien ja Guermantesin tien Jälleenlöydetty aika -niteen lopulla.
Vapaapotkusuihkeen käyttöä Englannin valioliigassa. 
**Vapaapotkusuihke** (käytetään myös esim. nimiä *muurisuihke*, *vaparisuihke*, *vapaapotkuspray* tai *muurispray*) on nykyisin jalkapallo-otteluissa käytössä oleva valkoinen spraymaali, joka helpottaa puolustusmuurin asettamista vaaditun etäisyyden päähän vapaapotkuissa. Vapaapotkusuihkeen käyttöä ei ole kuitenkaan erikseen mainittu jalkapallon säännöissä. Sen käyttö on yleistynyt viime vuosina. Vapaapotkusuihke on brasilialainen keksintö.

Yleistä
-------

Jalkapalloerotuomari kantaa suihkepullossa säilytettävää vapaapotkusuihketta housuissaan. Vapaapotkun tullessa hän suihkuttaa vaahtoa pallon kohdalle sekä myös 9,15 metrin päähän pallosta, johon muuri pitäisi asettaa. Tuomari huomaa vaahdon avulla helposti, jos joku pelaaja liikkuu muurista eteenpäin. Vaahto häviää itsellään kentästä noin minuutin kuluttua sen suihkuttamisesta.

Teknisiä yksityiskohtia
-----------------------

Vapaapotkusuihke koostuu 80-prosenttisesti vedestä, mutta siitä 17% on butaanikaasua, noin 1% tensidiä ja muita aineita, kuten kasvisöljyä noin 2%. Viralliselta nimeltään vapaapotkusuihke on polyoksietyleenisorbitaanimonolauraatti tai polysorbaatti 20. Sen lisäainekoodi on E432.

Vapaapotkusuihkeen historiaa
----------------------------

Vuonna 2000 brasilialaiskeksijä Heine Allemagne kehitti ensimmäisen vapaapotkusuihkeen, *Spunin*, jota käytettiin ensimmäistä kertaa ammattilaisjalkapalloilussa vuonna 2001. Nykyisin käytössä olevan version, niin sanotun 9-15:n, on kehittänyt ja patentoinut niin ikään brasilialainen Pablo Silva. Nykyistä suihketta on ollut käytössä vuodesta 2008 asti.

Vuoden 2011 Copa América oli ensimmäinen maajoukkueturnaus, jossa vapaapotkusuihke oli käytössä. Suurelle yleisölle se tuli tutuksi vuoden 2014 MM-kilpailuista Brasiliasta, jotka olivat suihkeen ensimmäiset MM-kilpailut. Kaudeksi 2014-2015 suihke otettiin käyttöön muun muassa Englannin valioliigassa, Saksan Bundesliigassa, Mestareiden liigassa ja Eurooppa-liigassa. Nykyisin se on käytössä myös Suomen Veikkausliigassa.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
Micrococcaceae-heimoon kuuluvan bakteerin teikkohapon rakenne
**Teikkohapot** ovat hiilihydraattiyksiköistä koostuvia polymeerejä, jotka muodostavat tärkeän osan grampositiivisten bakteerien solukalvon ja soluseinän rakennetta. Teikkohappojen tehtävänä bakteerisoluissa on sitoutua positiivisiin ioneihin ja ympäristöön.

Teikkohappojen rakenteessa hiilihydraattiyksiköt ovat yhdistyneet toisiinsa fosfodiesterisidoksilla. Tyypillisesti hiilihydraattiyksikkö on ribitoli tai glyseroli. Runkoon liittyy myös muita hiilihydraatteja kuten glukoosi, N-asetyyliglukosamiini tai N-asetyyligalaktosamiini. Tämän lisäksi rakenteeseen voi olla esteröityneenä glysiiniaminohappoja. Teikkohapot sitoutuvat gram-positiivisten bakteerien soluseinän polysakkarideihin tai proteiineihin. Ne voivat sitoutua myös solukalvon lipideihin, jolloin niitä kutsutaan lipoteikkohapoiksi. Teikkohappojen kokonaisvaraus on negatiivinen johtuen negatiivisesti varautuneista fosfaattiyksiköistä.

Teikkohapot sitoutuvat muun muassa magnesium- ja kalsium-ioneihin ja kuljettavat niitä soluihin ja vaikuttavat bakteerin ympäristön ionitasapainoon. Lipoteikkohapoilla on tehtävä myös bakteerisolujen sitoutumisessa ympäristöönsä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Michael T. Madigan, John M. Martinko, Paul V. Dunlap & David P. Clark: *Brock Biology of Microorganisms, 12th Edition*. Pearson International, 2009. ISBN 978-0-321-53615-0. (englanniksi)
2. 1 2 3  Larry Barton: *Structural and Functional Relationships in Prokaryotes*, s. 138-140. Springer, 2005. ISBN 978-0-387-20708-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.6.2018). (englanniksi)
3. 1 2  Bakteerien soluseinä *Solunetti*. Viitattu 18.6.2018.
4. ↑  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1079. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Thomas Scott,Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 663. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
**Michael George Bowen** (23. huhtikuuta 1930 Gibraltar – 17. lokakuuta 2019) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Southwarkin hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1958 ja inkardinoitiin Arundel and Brightonin hiippakuntaan 28. toukokuuta 1965. Hänet nimitettiin Arundel and Brightonin koadjuuttoripiispaksi ja Lamsortin titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1970. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. kesäkuuta Domenico Enrici, jota avustivat David John Cashman ja Derek John Worlock.

Bowenista tuli 14. maaliskuuta 1971 Arundel and Brightonin piispa. 28. maaliskuuta 1977 hän sai nimityksen Southwarkin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 6. marraskuuta 2003.

Bowen oli ennen pappisvihkimystään viinikauppias.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Michael George Bowen
2. ↑  Archbishop of Southwark to retire


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Valkoisen sotilaat **b5**, **c4** ja **e5** ja mustan **d4** ovat vapaasotilaita. Jos musta lyö fxg4, niin musta saa vapaasotilaan g4:ään ja valkea f4:ään.
Shakissa **vapaasotilas** tarkoittaa sotilasta, jolla ei ole yhtään vastustajan sotilasta estämässä sen etenemistä viimeiselle riville korottumaan. Toisin sanottuna sillä ei ole edessään samalla tai viereisillä linjoilla vastustajan sotilaita. Vapaasotilaan saaminen etenkin kuningasloppupeliin on iso etu, sillä se sitoo vastustajan kuninkaan estämään sotilaan korottamisen.

Vapaasotilasta, joka on suojattu omalla toisella sotilaalla, kutsutaan **tuetuksi vapaasotilaaksi**.

Esimerkki pelistä
-----------------

Fischer-Larsen, 1971
Valkea aloittaa ja voittaa.
Valkealla on laudan vasemmalla puolella vapaasotilas. Hän voittaa etenemällä sotilaallaan, jolloin mustan kuninkaan täytyy siirtyä lyömään se. Sillä aikaa valkea käy mustan sotilaiden kimppuun.

1. Kd4 Kd6
2. a5 f6
3. a6 Kc6
4. a7 Kb7
5. Kd5 h4 (jos 5... f5 6. h4 voittaa)
6. Ke6 1-0 ([1]).

Katso myös
----------

* Loppupeli
* Takasotilas
* Eristetty sotilas

Lähteet
-------

1. ↑  Müller, Karsten & Pajeken, Wolfgang (2008), How to Play Chess Endings, Gambit Publications, ISBN 978-1-904600-86-2
**Odgers Berndtson** on ylemmän johdon suorahakuun ja johtamisen konsultointiin keskittynyt yritys. Vuonna 2019 konsernin liikevaihto oli yli $286.6 miljoonaa. Odgers Berndtsonilla on 64 toimistoa 32 maassa. Konsernilla on noin 300 partneria maailmanlaajuisesti. Toimistoja on Euroopassa, Lähi-idässä, Pohjois-Amerikassa, Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa sekä Aasian ja Tyynenmeren alueella.

Odgers Berndtson on toiminut Suomessa vuodesta 1990. Odgers Berndtonin kumppaniyrityksiä ovat Pointer Search Finland, joka on perustettu 2018, ja Nordic Interim Finland, joka on perustettu 2013. Pointer Search Finland tarjoaa suorahaku- ja muita rekrytointipalveluita johtotason tehtäviin sekä muihin keskeisiin rooleihin keskisuurissa, ja pienemmissä kasvu- ja start up -yrityksissä. Nordic Interim Finland tarjoaa vuokrajohtajia, jotka auttavat yrityksiä muutoksen, kriisin, täyskäännöksen, liiketoiminnan kasvun tai kansainvälistymisen kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Odgers Berndtson Finland (englanniksi)
* Nordic Interim Finland
* Pointer Search Finland
**Valkea laiva** (*Belyi parohod*) on Bolot Šamšijevin ohjaama neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1976. Se perustuu Tšingiz Aitmatovin romaaniin *Valkoinen laiva*, jonka pohjalta kirjailija ja ohjaaja laativat elokuvan käsikirjoituksen.

Juoni
-----

Kirgisialaisia tarinoita hyödyntävän elokuvan päähenkilö on isätön pieni poika, joka on jätetty isovanhempiensa hoiviin yksinhuoltajaäidin lähdettyä kaupunkiin elantoa hankkimaan. Poika kuuntelee isoisänsä tarinoita ja saa niistä sytykkeitä omille kuvitelmilleen. Niiden avulla hän pakenee todellisuutta, köyhää elämää sukuriitojen keskellä Kirgisian maaseudulla.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Nurgazy Sydygalijev  | … |  poika
  |
|  Asankul Kuttubajev  | … |  isoisä Momun
  |
|  Sabira Kumushalijeva  | … |  isoäiti Karyz
  |
|  Orozbek Kutmanalijev  | … |  Orozkul
  |
|  Aiturgan Temirova  | … |  Guldzhamal
  |

Vastaanotto
-----------

*Valkea laiva* sai Suomessa teatteriensi-iltansa tammikuussa 1978. Yksi sen kolmesta tv-esityksestä 1980-luvulla oli Yle TV1 -kanavalla maaliskuussa 1987 osana Tšingiz Aitmatovin teksteihin perustuvien elokuvien sarjaa. Tuolloin *Helsingin Sanomien* televisiosivulla Mikael Fränti kritisoi elokuvan keikaroivaa ja temppuilevaa värikuvaustyyliä, jota ilman se olisi hänestä vivahteikas kuvaus lapsen maailmasta.

*Valkea laiva* oli ohjaajansa läpimurtoelokuva, ja se sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1977.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fränti, Mikael: Valkea laiva on runoelma Kirgiisiasta.  *Helsingin Sanomat*, 25.3.1987, s. 53.
**Solaris** on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Steven Soderberghin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva perustuu Stanisław Lemin vuonna 1961 julkaistuun samannimiseen romaaniin. Andrei Tarkovski ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen elokuvasovituksen jo vuonna 1972, ja Soderberghin versiossa on jonkin verran vaikutteita Tarkovskin elokuvasta.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Psykologi Chris Kelvin lähetetään Solaris-planeetan kiertoradalla olevalle avaruusasemalle selvittämään sen miehistön kohtaloa. Solaris on mystinen valtameren peittämä planeetta, jonka kanssa tutkijat ovat yrittäneet tuloksetta kommunikoida. Planeetan meri on elävä organismi. Kelvin saapuu asemalle ja kohtaa kaksi jäljelle jäänyttä tutkijaa sekä kuvajaisen kuolleesta vaimostaan, jonka planeetta on luonut Kelvinin muistikuvien pohjalta. Kelvin lähettää vaimonsa kopion pois, mutta Solaris luo uuden tilalle. Vähitellen Kelvin kiintyy keinotekoiseen vaimoonsa, eikä pysty enää viemään tehtäväänsä loppuun eikä lähtemään asemalta.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  George Clooney  | … |  Chris Kelvin
  |
|  Natascha McElhone  | … |  Rheya
  |
|  Viola Davis  | … |  Gordon
  |
|  Jeremy Davies  | … |  Snow
  |
|  Ulrich Tukur  | … |  Gibarian
  |
**Michael Gerber** (Yhdysvallat, s. 1969) on Barry Trotter -sarjan kirjoittaja. Sarja parodioi J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjoja.

Gerber eli lapsuutensa ja nuoruutensa St. Louisissa. Hän opiskeli historiaa Yalen yliopistossa, ja kirjoitti humoristisia tekstejä *The Yale Herald* ja *Yale Record* -lehtiin. Gerber vuonna 1991. Hän muutti ensin mm. New Yorkiin, sitten Seattleen, missä hän kirjoitti kolumneja *Seattle Weekly* -lehteen.

Vuonna 1995 Gerber palasi takaisin New Yorkiin. Yhdessä opiskelutoverinsa Jonathan Schwarzin kanssa hän kirjoitti tarinoita mm. *The New Yorker-*, *The Atlantic Monthly-* ja *Esquire*-lehtiin.

Vuonna 2000 Gerber muutti Chicagoon, missä hän oli käynyt lukionsa. Erinäisten työelämän yritysten jälkeen hän ryhtyi kirjoittamaan Harry Potter -parodiaa. Hän julkaisi kirjan *Barry Trotter and the Unauthorized Parody* (Barry Trotter ja Häpeämätön parodia) omakustanteena joulukuussa 2001, koska yksikään kustantamo ei ollut uskaltanut ottaa käsikirjoitusta julkaisuohjelmaansa lakisyytösten pelossa.

Kirja julkaistiin myöhemmin Isossa-Britanniassa nimellä *Barry Trotter and the Shameless Parody*, ja se pysyi myydyimpien kirjojen listalla puolen vuoden ajan.

Tuotanto
--------

### Barry Trotter -kirjat

* *Barry Trotter ja häpeämätön parodia*. (*Barry Trotter and the unauthorized parody* (US), *Barry Trotter and the shameless parody* (UK), 2000.) Suomentanut Jussi Pelkonen. 2. painos 2005. Turku: Sammakko, 2005. ISBN 952-483-021-3.
* *Barry Trotter ja tarpeeton jatko-osa*. (Barry Trotter and the unnecessary sequel, 2004.) Suomentanut Jussi Pelkonen. Turku: Sammakko, 2003. ISBN 978-952-483-023-2.
* *Barry Trotter ja kuollut hevonen*. (Barry Trotter and the dead horse, 2004.) Suomentanut Jussi Pelkonen. Turku: Sammakko, 2007. ISBN 952-483-022-1.

### Muut Gerberin kirjat

Gerberin parodia elokuvana ajankohtaiseksi puheenaiheeksi nousseesta Narnia-sarjasta julkaistiin suomeksi vuonna 2006 nimellä *Blarnia*.

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Gerberin blogisivusto. (englanniksi)

### Kirja-arvioita ja -arvosteluita

* Amerikkalainen humoristi kirjoitti parodian Harry Potterista, HS / Keijo Kettunen, 8.1.2002 (maksumuuri)
* Barry Trotter laiskottelee ja jahtaa tyttöjä, HS / Anu Uimonen, 8.1.2002 (maksumuuri)
* Häpeämätön pilaversio, HS / Nea Jokinen, 12.11.2005 (maksumuuri)
* Esa Mäkinen: Vaikutelmia: Paskaa. Ylioppilaslehti 5.5.2006.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Simutrans** on Hansjörg "Hajo" Malthanerin kehittämä ilmainen kuljetusyrityksen managerointipeli. Malthaner jätti kehitysyhteisön heinäkuussa 2005. Itse pelin kehittämisen hän oli lopettanut jo aiemmin. Nykyään kehitystiimin johtajana toimii Markus "Prissi" Pristovsek.

Yleistä
-------

Simutransissa pelaaja toimii kuljetusyhtiön johtajana tehtävänään kasvattaa pikku yrityksestä suuryritys. Peli tukee kuljetusmuotoina autoja, junia, raitiovaunuja, laivoja sekä lentokoneita. Pelissä on myös mahdollista käyttää ns. *aikajana*-toimintoa, jolloin erilaisia kuljetusvälineitä saa käyttöönsä ajan kuluessa.

Alun perin Simutransin pelialue muodostui 64×64 pikselin ruuduista, mutta myöhemmin ilmestyi versio, jossa ruutujen tarkkuus on 128×128 pikseliä, mahdollistaen hienommat ja yksityiskohtaisemmat grafiikat sekä 96x96 pikselin ruutuja käyttävä versio, jossa kaikki kuvat on piirretty käsin.

Muokkaaminen
------------

Peliä voi helposti muokata haluamansa laiseksi muokkaamalla erinäisiä sääntötiedostoja. Omien esineiden kuten kulkuneuvojen, teiden, rakennusten lisääminen peliin on myös helppoa pelissä olevan makeobj-ohjelman avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Simutrans *mobygames.com*.  (englanniksi)
2. ↑  Simutrans Official Trailer *youtube.com*.  30.9.2022. Viitattu 30.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Simutrans* MobyGamesissa (englanniksi)
* Simutransin virallinen kotisivu Pääasiassa vain linkkikokoelma
* Simutransin virallinen foorumi Pelin uusimmat versiot voi ladata täältä
**Viljo Johannes Lius** (16. syyskuuta 1915 Valkjärvi – 5. maaliskuuta 1940 43. Sotasairaala) oli suomalainen IKL:n nuorisojohtaja ja toimittaja.

Lius toimi IKL:n nuoriso-osastoksi vuonna 1936 perustetun Mustapaidat-järjestön julkaiseman *Luo Lippujen* -lehden päätoimittajana. Mustapaidat perustettiin jatkamaan vuonna 1936 lakkautetun Sinimustat-nuorisojärjestön toimintaa, Lius toimi myös IKL:n nuorisojaoston väliaikaisena johtajana. Lius ei päässyt Akateemisen Karjala-Seuran jäseneksi, koska hän ei seuran johdon mielestä täyttänyt jäsenyyden kelpoisuusvaatimuksia. 

Lius haavoittui talvisodan aikana 3. maaliskuuta 1940 Viipurissa ja kuoli kaksi päivää myöhemmin sotasairaalassa. Hänet on haudattu Lapualle.

Kirjallisuutta
--------------

* Jussi Niinistö : *Suomalaisia soturikohtaloita*. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1998 ISBN 9519634851

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet[vanhentunut linkki]
2. ↑  Urho Kekkosen puheenvuoro eduskunnassa 22.11.1938
3. ↑  Jari Hanski : *Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918–1944*. Kirja kerrallaan, Helsinki 2006, Liuksesta sivulla 38 (Arkistoitu – Internet Archive)