recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Qaračai** (Къарачай) on Venäjällä Karatšai-Tšerkessian pääkaupungissa Tšerkesskissä ilmestyvä karatšai-balkaarinkielinen sanomalehti.

Lehti on perustettu vuonna 1924. Aluksi se ilmestyi nimellä *Taulu džašau* ("Vuoriston elämä"), vuodesta 1929 nimellä *Taulu džarlyla* ("Vuoriston köyhälistö") ja vuodesta 1932 nimellä *Qyzyl Qaračai* ("Punainen Karatšai"). Lehteä painettiin ensin arabialaisella ja vuodesta 1929 latinalaisella kirjaimistolla. Myöhemmin siirryttiin kyrillisiin aakkosiin. Lehti lakkautettiin vuonna 1943, jolloin karatšait karkotettiin kotiseudultaan Keski-Aasiaan. Uudelleen se perustettiin vuonna 1957. Vuosina 1965–1991 nimenä oli *Leninni barağy* ("Leninin lippu").

Nykyään Qaračai ilmestyy kahdesti viikossa nelisivuisena ja A2-kokoisena. Joulukuussa 2010 sen painos oli 7 657 kappaletta. Lehden aiheita ovat Karatšai-Tšerkessian tapahtumat ja yhteiskuntaelämä, karatšaiden historia ja kulttuuri sekä sukukansojen ja naapuritasavaltojen uutiset. Julkaisijoina toimivat tasavallan hallitus ja kansalliskokous. Päätoimittaja on Husei Kakušev.

Aiheesta muualla
----------------

* Qaračai-lehden sivusto
Tekijän leima King's Crossin rautatieasemalla Lontoossa.
**Andrew Handyside and Company** oli englantilainen teräsvalimo 1800-luvulla. Se toimi Derbyssä maan keskiosassa. Valimo tuotti hyvin erikokoisia tuotteita valurautaisista puutarhakoristeista rautatiesiltoihin. Se teki katuvalaisimia yleistyvän kaasuvalaistuksen tarpeisiin, ja se oli yksi ensimmäisistä yrityksistä joka teki punaisia postilaatikoita Royal Mailin käyttöön. Sen valmistamia, nyt yli satavuotiaita laatikoita on edelleen paljon käytössä. Valimo tunnettiin vahvoista ja hyvälaatuisista tuotteistaan, joita oli esillä myös Lontoon maailmannäyttelyssä 1851.

Valimon perustaja Andrew Handyside kuului sukuun, jonka monet jäsenet olivat kunnostautuneet Skotlannissa rauta-alalla. Hän työskenteli William-veljensä kanssa Pietarissa, ennen kuin asettui Derbyyn ja otti siellä haltuunsa Britannia-valimon. Andrew Handyside kuoli 1877, minkä jälkeen yrityksen toiminta hiipui vähitellen ja loppui kokonaan 1911.

Yritys tuotti yhden Englannin ensimmäisistä sähköllä toimivista nostosilloista vuonna 1899.

Kokoelma yrityksen tuotteita on Derbyn teollisuusmuseossa.

* Postilaatikko, tekijän leima mustassa osassaPostilaatikko, tekijän leima mustassa osassa
* Friargaten silta DerbyssäFriargaten silta Derbyssä
* Handysiden silta yli DerwentinHandysiden silta yli Derwentin
* Handysiden tekemä silta JapanissaHandysiden tekemä silta Japanissa
* Handysiden tekemä suihkulähde Derbyn arboretumissaHandysiden tekemä suihkulähde Derbyn arboretumissa
* Lyhtypylväitä BelfastissaLyhtypylväitä Belfastissa

Lähteet
-------

1. ↑  The Handyside Postbox *A History of the World* BBC
2. ↑  Britannia Foundry Making the Modern World
3. ↑  A. W. Skempton: *A biographical dictionary of civil engineers in Great Britain and Ireland*, s. 296. Thomas Telford, 2002. ISBN 9780727729392. Google Books.
4. ↑  Friar gate bridge Derby Photos
5. ↑  Town Bridge over Weaver Navigation, and Control Cabin II Swing bridge, 1899 (Arkistoitu – Internet Archive) Images of England
6. ↑  Ornamental Vases (Urns) (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Arboretum

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andrew Handyside and Company** Wikimedia Commonsissa
| "Baby, I’m Jealous"Bebe Rexha ft. Doja Cat |
| --- |
| Singlen "Baby, I’m Jealous" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Better Mistakes* |
|  Julkaistu | 9. lokakuuta 2020 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | David Guetta, Franky Wah |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 02.55 |
|  Levy-yhtiö | Warner Records |
| Bebe Rexhan muut singlet |
| "You Can’t Stop the Girl"2019 | "Baby I’m Jealous"2020 | "Sacrifice"2021 |
| Doja Catin muut julkaisut |
| "Del Mar"2020 | "Baby I’m Jealous"2020 | "Best Friend"2021 |

**Baby I’m Jealous** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bebe Rexhan musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisräppäri Doja Cat. Sen julkaisi Warner Records Rexhan Better Mistakes-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 9. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Rexha, Justin Tranter, Jussi Karvinen, Jason Gill, Pablo Bowman ja Amala Dlamani, joista Karvinen ja Gill myös tuottivat sen.

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Hannah Lux Davis ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin syyskuussa 2020 ja sillä esiintyy Rexhan sekä Doja Catin lisäksi sosiaalisen median persoonat Nikita Dragun, Charli D'Amelio ja Avani Gregg. "Baby I’m Jealous" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Uudessa-Seelannissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Baby, I'm Jealous (feat. Doja Cat) - Single by Bebe Rexha *music.apple.com*.
2. ↑  Try the TIDAL Web Player *listen.tidal.com*.
3. ↑  Bebe Rexha - Baby, I'm Jealous (ft. Doja Cat) (Official Music Video) *youtube.com*.
4. ↑  Baby, I'm Jealous (feat. Doja Cat) (Official Video) *youtube.com*.
5. ↑  Bebe Rexha and Doja Cat time travel as they struggle with their own jealousy in Baby, I'm Jealous music video *dailymail.co.uk*.
6. ↑  NZ Hot Singles Chart *nztop40.co.nz*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Baby I'm Jealous
**Euroopan unionin presidentti** on virheellinen viittaus johonkin näistä:

* Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja (engl. *President of the European Council*)
* Euroopan komission puheenjohtaja (engl. *President of the European Commission*)
* Euroopan unionin puheenjohtajuus (epävirallisesti "ministerineuvosto", engl. *Presidency of the Council of the European Union*)
* Euroopan parlamentin puhemies (engl. *President of the European Parliament*)

Erityisesti virheellistä termiä on käytetty kansainvälisessä mediassa ensin mainitusta Eurooppa-neuvoston puheenjohtajasta. Käyttötapa on harhaan johdatteleva, koska kyseinen toimi on Eurooppa-neuvoston - Euroopan unionin sisäisen instituution - eikä edusta EU:ta kokonaisuudessaan.

Ennen Lissabonin sopimusta jokainen jäsenvaltio vuorollaan hoiti sekä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajuutta että Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajuutta. Lehdistö usein tiivisti nämä velvollisuudet "EU-presidenttiydeksi", joka liitettiin sekä edustavaan maahan että poliittiseen hahmoon.

Euroopan komission puheenjohtajaa on harvemmin käytetty tämän termin kanssa, vaikka se onkin kolmesta vaihtoehdosta poliittisesti merkittävin.

Lähteet
-------

1. ↑  Herman Van Rompuy named as first permanent EU President Wikinews
**Yleinen lineaarinen ryhmä** on *n*-ulotteisen vektoriavaruuden V kääntyvien lineaarikuvausten muodostama ryhmä. Tätä ryhmää merkitään GL(V) (sanoista **G**eneral **L**inear Group).

Kun vektoriavaruus V on äärellinen ja sille valitaan kanta, GL(V)-ryhmä matriisien kertolaskulla varustetun kääntyvien neliömatriisien joukon muodostama ryhmä ovat isomorfiset. Jälkimmäistä ryhmää merkitään GL(n) tai GLn(**F**) tai GL(n, **F**), missä **F** on matriisialkioiden (äärellinen tai ääretön) kunta tai yksiköllinen rengas (ks. rengas). Äärellisen kunnan tapauksessa ryhmää merkitään myös alkioiden lukumäärällä GLn(q).

Matriisin alkioiden kunta **K** on usein reaaliluvut **R** tai kompleksiluvut **C** ja renkaana **R** esimerkiksi kokonaisluvut **Z**.

**Erityinen lineaarinen ryhmä** SL(n,**F**) on ryhmän GL(n,**F**) normaali aliryhmä, jonka alkioiden (A) determinantti det A = 1.

Yleisiä lineaarisia ryhmiä ja sen aliryhmiä kutsutaan usein matriisiryhmiksi tai lineaarisiksi ryhmiksi (näistä esim. Aut(**V**) {eli GL(V)}, joka kuuluu vain jälkimmäisiin). Näitä ryhmiä sovelletaan muun muassa ryhmän esityksiä, symmetrioita ja polynomien tutkimuksessa.

Kääntyvyys ja determinantit
---------------------------

Voidaan osoittaa, että kunnan **K** neliömatriisi A on kääntyvä jos ja vain jos sillä on ei-nolla determinantti (det A ≠ 0). Ryhmän GL(n,**K**) vaihtoehtoinen määritelmä on siis, että se on sellaisten matriisien joukko (kertolaskulla varustettuna), joiden determinantti on eri kuin nolla. Yleisemin, jos matriisialkiot ovat vaihdannaisessa renkaassa R, matriisi on kääntyvä jos ja vain jos sen determinantti on renkaan R yksikkö eli alkio jolla on käänteisalkio kertolaskun suhteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Classical Groups and Geometric Algebra, Larry C. Grove, s. 5. American Mathematical Soc. 2001
2. 1 2   Terr, David and Weisstein, Eric W. "General Linear Group." From MathWorld--A Wolfram Web Resource.
**Riigikogun vaalit 1932** (*V Riigikogu valimised*) olivat Viron parlamenttivaalit ja niissä valittiin satajäseninen viides riigikogu. Riigikogun vaaleissa käytettiin äänikynnystä: puolueen oli saatava vähintään kaksi paikkaa päästäkseen parlamenttiin. 

Edellisen riigikogun kaudella koettiin talouslaman, jonka takia Viro ajautui sisäpoliittiseen kriisiin: tyytymättömyys demokraattisen järjestelmän saamattomuuteen kanavoitui oikeistoradikaalien kannatukseksi, kuten monessa muussakin Euroopan maassa. Virossa oikeisto-oppositiota nousi edustamaan Viron vapaussoturien liitto, niin sanotut vapsit. Toisaalta maanviljelijöiden poliittiset puolueet sulautuivat Yhdistyneeksi maanviljelijäpuolueeksi, ja toisaalta Kansanpuolue, työpuolue ETE, Kristillinen kansanpuolue ja Asunnnonomistajien liitto yhdistyivät Kansalliseksi keskustapuolueeksi.

Vaalit pidettiin 21.–23. toukokuuta 1932 ja hyväksyttyjä ääniä annettiin 495 313 (äänestysprosentti 67,1 %). Riigikogun paikat jakautuivat puolueittain seuraavasti:

1. Yhdistynyt maanviljelijöiden puolue 42 (ääniosuus 39,8 %)
2. Kansallinen keskustapuolue 23 (22,1 %)
3. Sosialistinen työväenpuolue 22 paikkaa (21,0 %)
4. Vasemmistopuolue (kommunistit) 5 (5,2 %)
5. Venäläinen kansalliskokous 5 (5,0 %)
6. Saksalais-ruotsalainen vaaliblokki 3 (3,1 %)

Seuraava parlamentti riigivolikogu valittiin 24.–25. helmikuuta 1938.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: et:V Riigikogu valimised 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viro Vaalit ja kansanäänestykset Virossa |
| --- |
|  |
| Parlamenttivaalit | 1919 · 1920 · 1923 · 1926 · 1929 · 1932 · 1938 · 1940 · 1992 · 1995 · 1999 · 2003 · 2007 · 2011 · 2015 · 2019 · 2023 |
|  |
| Kunnallisvaalit | 1993 · 1996 · 1999 · 2002 · 2005 · 2009 · 2013 · 2017 |
|  |
| Presidentinvaali | 1938 · 1992 · 1996 · 2001 · 2006 · 2011 · 2016 · 2021 |
|  |
| Europarlamenttivaalit | 2004 · 2009 · 2014 · 2019 |
|  |
| Kansanäänestykset | 1923 · 1932 · 6/1933 · 10/1933 · 1936 · 1990 · 1992 · 2003 |

 |
**Riigivolikogun vaalit 1938** (*Riigivolikogu valimised*) olivat Viron parlamenttivaalit ja niissä valittiin vuoden 1938 perustuslain mukainen 80-jäseninen alahuone. Kaikki ennen vuoden 1933 kansanäänestystä toimineet poliittiset puolueet oli kielletty ja vaaleihin osallistui vain yksittäisiä ehdokkaita. 

Edellisen riigikogun toimikauden oli määrä päättyä toukokuussa 1935. Viron vapaussoturien eli vapsien liike sai syksyllä 1933 kansanäänestyksessä läpi uuden perustuslain, joka teki valtionpäämies riigivanemasta itsenäisen toimenpanovallan haltijan, jolla oli laajat valtaoikeudet. Riigivaneman vaalit määrättiin pidettäviksi 22.–23.4.1934 ja uuden riigikogun vaalit 29.–30.4.1934. Siirtymäajan hallituksen pääministeri, oikeiston talonpoikaispuoluetta edustanut Konstantin Päts, huolestui kuitenkin vapsien yhä kasvavasta voimasta ja uusia valtionpäämiehen valtaoikeuksiaan hyväksikäyttäen julisti kenraali Johan Laidonerin kanssa ja armeijan tuella maan 23. maaliskuuta 1934 poikkeustilaan. Hän lakkautti koko vapsien järjestön ja vangitutti liikkeen johdon.

Poikkeustilan päätyttyä pidettiin riigikogun vaalit 21.–23. toukokuuta 1938. Alahuoneen 80 edustajaa valittiin vaalipiireittäin ja ehdokkaiksi oli asetettu 208 ehdokasta. Edustajat valittiin yleisellä, yhtenäisellä, suoralla ja salaisella äänestyksellä sekä enemmistövaaliperiaatteella (kustakin vaalipiiristä valittiin vain yksi edustaja). Koska 8 piirissä asetettiin vain yksi ehdokas, lain mukaan näissä piireissä ei äänestetty ja esitetyt 8 ehdokasta katsottiin automaattisesti valituiksi. Äänestysprosentti oli 71 prosenttia (pois lukien 8 vaalipiiriä, joissa ei tarvittu äänestämistä).

Riigivanem Konstantin Pätsin kannattajat muodostivat vaaleissa Kansanrintaman perustuslain täytäntöönpanon puolesta. Rintaman ehdokas voitti 55 vaalipiirissä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: et:1938. aasta Riigivolikogu valimised 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viro Vaalit ja kansanäänestykset Virossa |
| --- |
|  |
| Parlamenttivaalit | 1919 · 1920 · 1923 · 1926 · 1929 · 1932 · 1938 · 1940 · 1992 · 1995 · 1999 · 2003 · 2007 · 2011 · 2015 · 2019 · 2023 |
|  |
| Kunnallisvaalit | 1993 · 1996 · 1999 · 2002 · 2005 · 2009 · 2013 · 2017 |
|  |
| Presidentinvaali | 1938 · 1992 · 1996 · 2001 · 2006 · 2011 · 2016 · 2021 |
|  |
| Europarlamenttivaalit | 2004 · 2009 · 2014 · 2019 |
|  |
| Kansanäänestykset | 1923 · 1932 · 6/1933 · 10/1933 · 1936 · 1990 · 1992 · 2003 |

 |
**Yrjö Henrik Kesti** (28. kesäkuuta 1885 Oulu − 9. lokakuuta 1960 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä, toimittaja ja Suomen pienviljelijäin puolueen kansanedustaja 1930-luvulla.

Kestin vanhemmat olivat läkkiseppä Johan Kesti ja Maria Liisa Ojala. Hän asui Muhoksella ollen aluksi valtion metsätorppari ja siinä sivussa kalastaja, peltiseppä ja koskenlaskija. Myöhemmin hän toimi maanviljelijänä Muhoksella. Kesti oli Pohjanmaan pienviljelijä -lehden vastaavana toimittajana 1933−1934 ja Pohjanmaan Sana -lehden toimittajana 1940.

Kesti oli kansanedustajana 1930–1936 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja kuului Muhoksen kunnanvaltuustoon.

Lähteet
-------

* .aspx Yrjö Kesti *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pienviljelijäin puolueen kansanedustajat 1933–1936 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(3) | 
* Kesti
* Rytinki
* Oulasmaa

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Yrjö Hemming Karjalainen** (20. maaliskuuta 1907 Helsinki – 24. huhtikuuta 1982 Espoo) oli suomalainen insinööri, virkamies, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Karjalaisen vanhemmat olivat isännöitsijä Hemming Karjalainen ja Anna Sofia Kukkonen ja puoliso vuodesta 1933 Aino Ester Leponiemi. Karjalainen tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1926 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta 1932. Valmistuttuaan hän oli Joensuussa Karjalan tie- ja vesirakennuspiirin ylimääräinen insinööri, vuodesta 1936 Turussa Crichton-Vulcanin suunittelija ja vuodesta 1937 Helsingissä OTK:n rakennuspäällikkö ja teknillisen osaston apulaisjohtaja.

Vuonna 1940 Karjalaisesta tuli Teljän Tehtaat -yhtiöön kuuluneen väestönsuojiin erikoistuneen Suojarakenne-yrityksen teknillinen johtaja ja sotien jälkeen Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osaston eli Kymron tuotanto-osaston johtaja sekä samalla Sotevan vakuutusasiantuntija. Valmetin rakennuspäälliköksi hän siirtyi kuitenkin jo 1946 ja Olympiarakennustoimiston päälliköksi 1949, missä tehtävässä hän vastasi muun muassa Olympiakylän rakentamisesta.

Oman Rakennus- ja insinööritoimisto Yrjö Karjalainen -yhtiön Karjalainen perusti 1952. Yhtiö toteutti monia asuin-, liike- ja julkisia kiinteistö- ja infrastruktuurikohteita kuten VTT:n toimitiloja Otaniemeen, Yleisradion ensimmäiset televisiostudiot Pasilaan, Kulosaaren sillat, Hanasaaren hiililaiturit ja Leuhunkosken voimalaitoksen. Yhtiöjärjestelyjen seurauksena Karjalainen jäi pois yrityksen toiminnasta 1960-luvun puoliväliin mennessä ja sen johtoon tuli Kauko Rastas. Teollisuusneuvoksen arvonimen myös rakennusalan yhteistyöhön ja järjestötoimintaan näkyvästi osallistunut Karjalainen sai vuonna 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Karjalainen *Biografiasampo*. Viitattu 16.1.2022.
Zwentendorfin voimalarakennus vuonna 2011
**Zwentendorfin ydinvoimalaitos** on Itävaltaan vuosina 1972–1977 rakennettu ydinvoimala, jonka käyttöönotto peruttiin. 

AEG ja Siemens aloittivat voimalan rakentamisen vuonna 1972 Tonavan yläjuoksulle 30 km Wienistä Ala-Itävaltaan. Voimalan suunniteltu koko oli 700 MW, mikä olisi ollut 10 prosenttia Itävallan kokonaissähkönkäytöstä.[1]

Ydinvoiman vastustus Itävallassa
--------------------------------

Itävallan puolueista 1970-luvulla sosiaalidemokraatit sekä konseravatiivit kannattivat ja pienempi liberaalinen puolue vastusti ydinvoimaa. Vuoden 1975 viralliset suunnitelmat kattoivat kolme uutta ydinvoimalaa, teholtaan yhteensä 3 000 MW. Sähkön lisätarpeen väheneminen lykkäsi suunnitelmia. Syksyllä 1976 hallitus tiedotti suunnitelmistaan. Ympäristöliikkeet aktivoituivat vastustamaan hankkeita ja mediassa julkaistiin tietoja myös ydinvoiman haitoista. Ensimmäisenä valmistuvaksi suunniteltua Zwentendorfin ydinvoimalaa vastaan järjestettiin mielenosoituksia useissa kaupungeissa.[1]

Ydinvoimasta päätettiin järjestää kansanäänestys 5. marraskuuta 1978. Äänestäjistä 50,47 % vastusti ydinvoimaa. Itävallan päätös ydinvoimarakentamisesta luopumisesta oli merkittävä ydinvoiman vastaisille liikkeille eri maissa, sillä se osoitti, että vaatimattomillakin resursseilla aktivistit voivat vaikuttaa päätöksentekoon.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Austria's no to nuclear power

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zwentendorfin ydinvoimalaitos** Wikimedia Commonsissa
**Gladys Moreno Cuéllar** (28. marraskuuta 1933 Santa Cruz de la Sierra – 3. helmikuuta 2005 Santa Cruz de la Sierra) oli bolivialainen laulaja.

Moreno aloitti uransa 1940-luvulla, ja hänen lauluaan äänitettiin ensimmäisen kerran hänen ollessaan 15-vuotias. Hän levytti uransa aikana tunnetuimpiin kuuluneiden bolivialaisten lauluntekijöiden kappaleita. Hän tuli tunnetuksi muun muassa taquirarista "Viva Santa Cruz" ja valssista "Misterios del corazón". Moreno sai vuonna 1980 maansa hallitukselta Andien kondorin ritarikunnan ritarinarvon, Bolivian korkeimman kunnianosoituksen. Hänen diskografiansa kattaa kaksitoista levyä. Hän teki esiintymisiä Bolivian lisäksi Argentiinassa, Yhdysvalloissa ja Paraguayssa. Moreno luopui taiteellisesta aktiivisuudestaan noin kaksikymmentä vuotta ennen kuolemaansa.

Moreno sairasti diabetesta ja korkeaa verenpainetta ennen kuolemistaan sydänkohtaukseen vuonna 2005. Leskeksi jäi Alfredo Tomelic, jonka kanssa Morenolla oli tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Cruceños inolvidables: Gladys Moreno, la voz del alma (Arkistoitu – Internet Archive) Unitel
2. ↑  Gladis Moreno Cuellar (Arkistoitu – Internet Archive) Pentagrama del Recuerdo
3. 1 2 3  Gladys Moreno, la 'embajadora de la canción boliviana' El País


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Dirk Pitt jr.** on henkilöhahmo Clive Cusslerin kirjoissa. Hän esiintyy ensi kerran kirjan *Valhalla nousee* loppusivuilla.

Dirk jr. on Dirk Pittin ja havaijilaisen Summer Moranin lapsi; hänellä on kaksoissisko Summer Pitt. Sisarukset muuttivat isänsä luo heidän äitinsä kuoltua. Dirk jr. on insinööri, helikopterilentäjä ja sukeltaja sekä yhtä pätevä pienoissukellusveneiden ohjaaja kuten tämäkin. 

Dirk on yksineläjä; parissa kirjassa vilahtaa hänen tyttöystäviään. Summer vinoilee kirjassa *Hurrikaanin silmässä,* että Dirkin viimeisin olisi varastanut vaikka kolehtilippaan kirkosta. Dirk toteaa että se juuri oli tytössä kiehtovinta – mutta ei välitä vaikka Dirk sr. ajaa kyseisen tytön matkoihinsa. Kerran Dirk kiusaa Hiram Yeageria sanomalla, että pyytäisi tämän tyttäret kanssaan ulos – mistä tietokonenörtti suuttuu tosissaan.

Kirjassa *Musta tuuli* Dirkillä on romanssi Sarah-nimisen tutkijaeläinlääkärin kanssa.

Lähteet
-------

* Kirjasampo: Musta tuuli
* Risingshadow: Valhalla nousee
**inetd** (Internet service daemon, Internet Super Server ) on useissa Unix-tyylisissä käyttöjärjestelmissä käytetty palvelinohjelmisto, joka tarjoaa erilaisia Internet-palveluita.
inetd:n idea on toteuttaa yksinkertaisia ja vähän käytettyjä palveluja yhden palvelinprosessin alla. 
inetd kuuntelee palvelulle varattua porttia ja käynnistää varsinaisen palvelinohjelma kun kyseiseen porttiin otetaan yhteys. Tällöin koneessa ei tarvitse pitää käynnissä varsinaista palvelinohjelmaa jokaista palvelua varten.

inetd julkaistiin ensimmäisen kerran BSD 4.3:ssa (1986).
Vielä 1990-luvulla oli tavallista että kaupallisissa Unix-käyttöjärjestelmissä kaikki mahdolliset palvelut oli kytketty päälle `/etc/inetd.conf`  -tiedostossa ja käytettävissä. inetd:n kautta ajettuja palveluja olivat esimerkiksi telnet, FTP, rlogin, rsh ja sukulaiset, UUCP, talk, finger, TFTP, comsat eli biff server (ilmoittaa käyttäjää sähköpostin saapumisesta), tnamed (DARPA Trivial Name Server), time, daytime (Unix-aika ja ihmisen luettava aika kellonajan tiedusteluun ja synkronointiin), systat, netstat, echo, discard, chargen (verkon diagnosointi) ja Sunin RPC-palvelut.
On myös mahdollista ajaa kevyttä HTTP-palvelinta (bozotic, micro-httpd) inetd:n alla.
inetd kytkee yhteyden tullessa verkkopistokkeet käynnistämänsä palvelinprosessin syöttö- ja tulostusvuohon (stdin/stdout), joten palvelinohjelma voi kommunikoida verkon yli normaalein tulostuskäskyin.

ínetd:n olemattoman tietoturvan vuoksi kehitettiin tcp\_wrappers-paketti (Wietse Venema, 1990), jolla yhteydenottoja voi rajoittaa IP-osoitteiden mukaan `/etc/hosts.deny`  ja `/etc/hosts.allow`  -tiedostojen avulla. Tämä paketti sisältyy kirjastona joihinkin myöhempiin inetd-versioihin.

Myöhemmin inetd korvattiin useissa Linux-järjestelmissä modulaarisemmalla xinetd-paketilla, johon tietoturvaominaisuudet sisältyivät oletuksena.
Red Hat Linux vaihtoi xinetd:hen versiossa 7 (2000).

Myöhemmin kiristyvät tietoturvavaatimukset ja palomuurit karsivat suuren osan inetd-palveluista käytöstä.
Apple siirsi inetd:n vähäisen toiminnallisuuden osaksi launchd-prosessia Mac OS X Tiger -versiossa (2005). Linux-järjestelmissä toiminnallisuus on siirretty osaksi systemd-ohjelmistoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Chapter 25. The Internet Super Server inetd *www.netbsd.org*. Viitattu 14.6.2023.
2. ↑  inet(8), FreeBSD System Manager's Manual
3. ↑  esim. Solaris 8, 1992
4. ↑  how to setup a webserver *wiki.netbsd.org*. Viitattu 14.6.2023.
5. ↑  inetd(1m), Hewlett-Packard Company, HP-UX 11i Version 2, August 2003
6. ↑  xinetd-org/xinetd *github.com*.  8.5.2023. Viitattu 14.6.2023.
7. ↑
8. ↑  systemd for Developers I *0pointer.net*. Viitattu 14.6.2023.
9. ↑  Rethinking PID 1 *0pointer.de*. Viitattu 14.6.2023.
Memnonin kolossit
**Memnonin kolossit** ovat kaksi Theban nekropolissa Luxoria vastapäätä Niilin länsirannalla sijaitsevaa, faarao Amenhotep III:ta esittävää kivistä patsasta. Ne ovat ainoa jäännös Amenhotep III:n 1300-luvulla eaa. rakennuttamasta temppelistä, ja ne kohoavat yli 18 metrin korkeuteen. Patsaat ovat istuvassa asennossa kasvot itään, Niiliä kohti. Niiden jalkojen juurelle on kaiverrettu myös pienet Amenhotepin vaimoa, Tiyä ja äitiä, Mutemwia esittävät hahmot. Lisäksi tuolien sivuissa on sileät laatat, joissa on erilaisia kaiverruksia kuten Niilin jumalan, Hapyn kuva. Kolossien tehtävänä oli vartioida temppeliä sen suulla.

Nimitys *Memnonin kolossit* johtuu siitä, että kreikkalaiset myöhemmin olettivat patsaiden esittävän Memnonia, Etiopian kuningasta, joka kreikkalaisen perimätiedon mukaan saapui auttamaan troijalaisia Troijan sodassa. 

Strabonin mukaan pohjoisempi patsaista vahingoittui maanjäristyksessä vuonna 27 eaa. jolloin sen vyötärön yläpuolinen osa irtosi. Sen jälkeen se alkoi pitää "laulavaa" ääntä joka aamu auringonnousun aikoihin, mikä todennäköisesti johtui lämpötilan vaihteluista ja patsaan rakoon kertyneen sumun haihtumisesta. Syntyi uskomus, jonka mukaan tämän äänen kuuleminen tuotti kuulijalleen onnea, ja sen vuoksi paikalle saapui runsaasti vierailijoita. Tämä ääni kuitenkin lakkasi, kun Rooman keisari Septimius Severus vuonna 199 kunnosti patsaan.

Katso myös
----------

* Amenhotep, Hapun poika

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Memnonin kolossit**.
**Memmiuksen muistomerkki** oli antiikin aikainen muistomerkki Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Memmiuksen muistomerkin rauniot.
Muistomerkki rakennettiin myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 50–25 eaa. Se oli rakennuksessa olleen kreikan- ja latinankielisen piirtokirjoituksen mukaan omistettu Gaius Memmiukselle, joka oli Sullan tyttärenpoika ja vuoden 34 eaa. konsuli. Nykyisin muistomerkin jäänteet ovat Efesoksen harvoja joten kuten jäljellä olevia hellenistisen kauden rakennelmia. Muistomerkin kaivaukset suoritettiin vuosina 1959–1960. Nykyisin sitä on ennallistettu.

Muistomerkki sijaitsi lähellä Kuretes-kadun ja Domitianuksen kadun risteystä. Se oli pohjakaavaltaan lähes neliönmuotoinen, ja muistutti tornimaista hellenististä hauta- ja kunniamuistomerkkiä. Erään ennallistuksen mukaan siinä olisi ollut terävä huippu. Rakennuksen seinissä oli syvennykset etelä-, itä- ja länsisivuilla. Niiden päällä oli kaaret, joita tukivat karyatidiveistokset. Rakennus oli koristeltu myös Memmiuksen perheenjäsenten patsailla sekä hänen hyveidensä henkilöitymillä.

Muistomerkin lähellä sijaitsi Hydreion-lähdekaivo, joka rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 200-luvulla jaa. Sen edessä oli Diocletianuksen ja tetrarkkien patsaat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Scherrer, Peter (toim.): *Ephesus. New Guide*, s. 96–98. Authorised by Österreiches Archäologisches Institut and Efes Müzesi Selçuk. Graphis Ltd, 2000. ISBN 975-807-036-3.
2. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "EPHESOS Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Memmius Monument *Ephesus*.  Arkistoitu 10.7.2019. Viitattu 4.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Memmiuksen muistomerkki** Wikimedia Commonsissa
Malli plasmiinin rakenteesta
**Plasmiini** eli **fibrinaasi** tai **fibrinolysiini** on proteaaseihin kuuluva entsyymi, joka hydrolysoi useita proteiineja, erityisesti veren hyytymistä aiheuttavia fibriinejä. Plasmiinin aktivoijilla ja inhibiittoreilla on tämän vuoksi tärkeä rooli joko veren hyytymisen ehkäisyssä tai edistämisessä. Plasmiinin EC-numero on EC 3.4.21.7.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Plasmiini on kahdesta aminohappoketjusta koostuva ja molekyylimassaltaan noin 82–90 kDa oleva proteiini. Se kuuluu glykoproteiineihin eli siinä on myös hiilihydraattiosa. Ihmisen elimistössä se esiintyy epäaktiivisena tsymogeenina plasminogeenina. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sekä sisäsynteisten, että eräiden eksogeenisten tekijöiden vaikutuksesta. Sisäsyntyinen tekijä on esimerkiksi urokinaasientsyymi ja ulkoisia tekijöitä ovat muun muassa streptokinaasi, alteplaasi, anistreplaasi ja reteplaasi. Aktivoitumisen aikana plasminogeenin eräs arginiinin ja valiinin välinen peptidisidos hydrolysoituu. Aktivoijia voidaan käyttää lääketieteessä aktivoimaan fibrinolyysiä eli verihyytymien hydrolyysiä. Plasmiinin aktivoitumista estävät eräät proteiinit kuten antiplasmiini ja aprotiniini sekä eräät pienemmät molekyylit kuten traneksaamihappo ja aminokapronihappo.

Plasmiini hajottaa entsyymien arginiinin ja lysiinin välisiä peptidisidoksia ja eräitä esterisidoksia. Paitsi fibriiniä entsyymi kykenee hydrolysoimaan myös eräitä muita proteiineja esimerkiksi kaseiinia, fibronektiiniä, laminiinia, kininogeeniä ja proinsuliinia. Reaktiossa välivaiheena on asyylientsyymi-intermediaatti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EC 3.4.21.7 - plasmin Brenda. Viitattu 7.6.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 687. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.6.2016). (englanniksi)
3. ↑  Jaana Kallio: 37. Veren hyytymiseen vaikuttavat lääkeaineet *Farmakologia ja toksikologia*. Medicina. Viitattu 7.6.2016.
4. ↑  Hiremagalur N. Jayaram, Gupreet S. Ahluwalia & David A. Cooney:*Enzyme Applications, Therapeutic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 7.6.2016
5. ↑  Jeanine M. Walenga, Walter P. Jeske, Peter Bacher & Jawed Fareed: *Blood Coagulation and Anticoagulant Drugs, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 7.6.2016
6. ↑  Georg-Burkhard Kresse: *Enzymes, 6. Enzymes in Therapy, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 7.6.2016
7. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 840. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
8. 1 2  Thomas Scott,Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 525. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
**Plasencia** on kaupunki Länsi-Espanjassa Extremaduran itsehallintoalueella. Kaupungin väkiluku on noin 41 000 (2015). Plasencia sijaitsee Jerte-joen varrella. 

Kaupungin historiallinen keskusta on johdonmukainen seuraus kaupungin sijainnista Hopeareitin (Ruta de la Plata) varrella. Kaupunkia asuttivat roomalaiset ja arabit 1100-luvulle saakka, jolloin kuningas Alfonso VIII valloitti sen.

Palatsit, perintökodit ja merkittävät historialliset rakennukset muodostavat ainutlaatuisen vanhan kaupungin. Kaupunkia ympäröi kehämuuri, jossa on hienoja torneja ja portteja. Keskusaukion (Plaza Mayor) reunassa sijaitsee kaupungintalo. Plasenciassa on uusi ja vanha katedraali. Palatsiarkkitehtuuri on läsnä kaupunkikuvassa.

Kuvia
-----

* KehämuuriKehämuuri
* KaupungintaloKaupungintalo
* Uusi katedraaliUusi katedraali
* Vanha katedraaliVanha katedraali
* Palacio del Marquesado de MirabelPalacio del Marquesado de Mirabel
* Casa de las Dos TorresCasa de las Dos Torres
* 
* Parador (hotelli)Parador (hotelli)

Lähteet
-------

* Plasencia. spain.info: Cáceres (englanniksi)
* Visit Plasencia; a travel guide to the city of Placencia, Spain (englanniksi)

  

### Viitteet

1. ↑  Instituto Nacional de Estadística

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plasencia** Wikimedia Commonsissa
Glas V8 (2600)
**Glas V8** on vuosina 1966–1968 valmistettu kaksiovinen nelipaikkainen urheiluauto. V8-mallin valmistuksen aloittamisesta Glas-tehdas päätti Glas GT-mallin suosion perusteella vuonna 1964.

V8-moottori rakennettiin yhdistämällä kaksi 1290-kuutioista rivimoottoria. Myöhemmin 2,6-litraista moottoria suurennettiin 3-litraiseksi, mutta se ehti tuotantoon vasta BMW:n otettua Glas-tehtaan haltuunsa, joten isompimoottorista mallia myytiin vain BMW-merkkisenä, BMW 3000 V8. Pienempää moottorivaihtoehtoa myytiin mallinimellä **Glas 2600 V8**.

Glas V8-mallia (2600) valmistettiin elokuusta 1966 vuoden 1967 loppuun. **BMW 3000 V8** ehti olla tuotannossa vain vajaan vuoden, syyskuusta 1967 toukokuuhun 1968. Kaikkiaan valmistettiin 300 2600-mallia ja 418 3000-mallia eli yhteensä V8-malleja valmistui vain 718 kappaletta.

Glas V8 esiteltiin syyskuussa 1965 Frankfurtin autonäyttelyssä. Korin oli muotoillut italialainen Pietro Frua. Auton huippunopeudeksi ilmoitettiin 200 km/t, myöhemmin 195 km/t.

2600-mallin kahdeksansylinterisen 2580 cm³ V-moottorin suurin teho on 110 kW /5600 r/min (DIN, 150 hv) ja suurin vääntömomentti 203 Nm /4500 r/min. Auto on takavetoinen.

Vaihteita on neljä. Lisävarusteena oli saatavissa automaattivaihteisto.

BMW 3000 V8
3000-mallissa moottoria on kasvatettu lisäämällä sylinterien läpimittaa ja iskun pituutta mittoihin 78 x 78 mm. V8-moottorin iskutilavuus on 2982 cm³. Suurin teho on 118 kW /5100 r/min (DIN, 160 hv) ja suurin vääntömomentti 236 Nm /3500-4200 r/min.

Suorituskyky on hyvä. 2600 malli kiihtyy tehtaan mukaan 0-100 km/t 11,0 sekunnissa. BMW:n 3-litrainen kiihtyy hieman nopeammin, 0-100 km/t 10,0 sekunnissa[1].

Mitat
-----

|  |  |
| --- | --- |
| **Pituus** | 4600 mm |
| **Leveys** | 1750 mm |
| **Korkeus** | 1380 mm |
| **Akseliväli** | 2500 mm |
| **Raideleveys** (edessä / takana) | ? |
| **Omapaino** | 1350 kg |

Lähteet
-------

* Tekniikan Maailma 17/1965

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Lauma** (*Sürü*) on Yilmaz Güneyn käsikirjoittama ja Zeki Öktenin yhdessä Güneyn kanssa ohjaama turkkilainen draamaelokuva vuodelta 1978. Sen teon aikaan Güney oli vankilassa, ja Ökten ohjasi elokuvan Güneyn ohjeiden mukaan. Samalla tavoin tehtiin myöhemmin *Yol* (1982), jossa käytännön ohjauksesta vastasi Serif Gören.

Juoni
-----

*Lauma* kertoo paimentolaisperheestä, jonka poika on nainut vihollisperheen kauniin tyttären. Suvun päämies syyttää naista kaikista mahdollisista vastoinkäymisistä. Tarinan tapahtumat sijoittuvat matkaan, jossa paimentolaisperhe kulkee junalla kohti Ankaran markkinoita myymään eläimiään.

Vastaanotto
-----------

*Lauma* sai kaksi erikoispalkintoa Berliinin elokuvajuhlilla, viisi palkintoa Turkin Antalyan elokuvafestivaaleilla ja eräitä muitakin kansainvälisiä palkintoja.

Elokuva esitettiin tammikuussa 1985 Yle TV2 -kanavalla. *Helsingin Sanomien* tv-sivun ennakkoesittelyssä Mikael Fränti piti *Laumaa* jopa parempana kuin Günezin Cannesissa palkittua elokuvaa *Yol* (1982). Molemmat ovat hänen mielestään vahvan taistelevia, epäkohtia paljastavia ja vallanpitäjiä vastaan hyökkääviä elokuvia. Fränti rinnastaa elokuvan John Fordin *Vihan hedelmiin*: "Matkan kuvauksena *Lauma* kasvaa lähes myyttisiin ulottuvuuksiin: ihmisen pyrkimys parempaan, kohti onnea jota ei ole olemassa kuvitelmien mukaisena."

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fränti, Mikael: Kevään merkkifilmi Lauma.  *Helsingin Sanomat*, 20.1.1985, s. 111. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Ocke Mannerfelt** (s. 1948) on ruotsalainen, erityisesti nopeisiin moottoriveneisiin erikoistunut venesuunnittelija. 

Mannerfeltin maine perustuu kilpaveneisiin, mutta hän on suunnitellut myös lukuisia tuotantoveneitä mm. Nimbus Boatsille, Prestige Ribsille sekä luksusvenevalmistaja Sealinelle. Kilpaveneilyssä Mannerfeltin tunnetuin toimeksiantaja on 11 maailmanmestaruutta voittanut Victory Team Dubai. 

Mannerfelt on soveltanut useissa kilpa- ja urheiluveneissään hydro- ja aerodynamiikkakokeiluihin perustuvia siipiä sekä poikkeuksellinen voimakkaita pohjan porras- ja nousulistarakenteita. Mannerfeltin "lepakkoveneissä" siipien tarkoitus on vakauttaa hyvin nopeiden veneiden kulkua etenkin hypyissä. Ilman ohjaaminen veneen rungon alle erilaisilla portailla ja nousulistoilla taas pienentää veneen kitkaa. 

Mannerfelt on suunnitellut myös purjeveneitä. Tuoreimpiin töihin kuuluu kääntyvällä hiilikuitumastolla ja pelkällä isollapurjeella varustettu päiväpursi Daytripper. 

Suunnittelutoimisto Mannerfelt Design Teamin pääsuunnittelijana työskentelee Ocke Mannerfeltin poika, Ted Mannerfelt. Isä ja poika ovat viime vuosina tehneet yhteistyötä lukuisissa veneprojekteissa, joissa Ted Mannerfeltin vastuulla on ollut etenkin ohjaamon suunnittelu. 

Ted Mannerfelt on opiskellut ajoneuvosuunnittelua Coventryn yliopistossa sekä Lontoon Royal College of Art -yliopistossa. Hän on suunnittellut Jaguarille R Coupe ja Jaguar RD-8 -prototyypit, Ford Connect ja Lotus Extreme -konseptiautot sekä Renaultille Reunalt Dakar ja Renault 360 -konseptiautot. 

Ted ja Ocke Mannerfeltin suunnittelema Pirelli PZERO 1400 RIB Boat palkittiin vuonna 2009 arvostetussa Red Dot -muotoilukilpailussa ilma-alusten ja alusten sarjassa Best of the Best -maininnalla. Pirelli PZERO on Red Dotin mukaan kehitetty versio Pirellin 50-luvulla suunnittelemista Välimeren klassisista huviveneistä. Red Dot -ilpailussa kiinnitettiin erityistä huomiota myös automaiseen ohjaamoon, joka kilpailuarvion mukaan mahdollistaa kilpavenemäisen helpon käsiteltävyyden myös rajuissakin sääolosuhteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hexicon Members of the Board
2. ↑  Forbes.com
3. ↑  Royal College of Art - The Show 2002 *cardesignnews.com*.  18.6.2002.  Arkistoitu 20.8.2010. Viitattu 16.5.2010.
4. ↑  Red Dot Awards: Inspired Design *BusinessWeek*. Viitattu 24.5.2010. (englanniksi)
5. ↑  Red Dot Design Awards *red.dot.org*. Viitattu 24.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mannerfelt Design Team -verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hee Young Woo** (*Mr Woo*) (s. 13. marraskuuta 1963 Soulissa) on entinen eteläkorealainen jalkapalloilija.

Woo huomasi nuorena poikkeuksellisen lahjakkuutensa jalkapallossa. Woo harjoitteli paljon ja vielä hieman sen lisäksi, hän otti mallia muun muassa Diego Maradonasta. Ahkeran harjoittelun tuloksena hän voitti kansainvälisen taitokilpailun Koreassa ja päätti haluavansa ammattilaisjalkapalloilijaksi. Muutaman harjoitteluvuosien jälkeen Woo oli valmis näyttämään taitonsa koko maailmalle. Ammattilaisuransa Woo pelasi Saksan Bundesliigassa Stuttgart Kickersissä. Pallonkäsittelytaitojaan hioessa Woon tavoitteena oli tulla *Maailman parhaaksi jalkapalloviihdyttäjäksi*

Hee Young Woo rikkoi Guinnessin päälläpomputtelu ennätyksen 1989 
pomputtelemalla palloa viiden tunnin, kuuden minuutin ja kolmenkymmenen sekunnin ajan (5h 6min 30 sek)

Saksassa ollessaan Woo pääsi Saksan liigan finaaliin ja sen jälkeen palasi Koreaan.
Woo lämmitteli yleisöä Soulin kesäolympialaisissa vuonna 1988. 
1990 maailmanmestaruuskisojen aikana Woo esiintyi Pelén 50-vuotisjuhlissa.
Hieman myöhemmin Woo muutti Havaijille ja aloitti valmentamaan samalla esiintymällä lukuisissa näytöksissä Las Vegasissa.
Jälleen vuonna 1994 hän esiintyi yleisölle jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja Havaijilla lukemattomissa Outrigger-hotelliyhtymän näytöksissä suurille yleisömassoille.

Jälleen vuonna 2002 Woo esiintyi jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Koreassa. 
2002 vuoden maailmanmestaruuskilpailuiden lähettiläänä Woo mainosti kilpailuja esityksissään.

Woo päätti esitellä taitojaan myös Britteinsaarilla, Niken televisiomainoksissa, 
erillisissä tilaisuuksissa ympäri brittejä sekä jalkapallo-otteluissa. Niken 'Stickman' mainoksen ilmestyessä Brasilialainen jalkapallotähti Ronaldinho oli niin vakuuttunut Woon taidoista, että hän jopa pyysi Woota signeeraamaan jalkapallonsa. Tämä on brassitähden mukaan ainoa kerta kun hän on ikinä pyytänyt nimikirjoitusta.
Woo sai runsain määrin mahtavaa palautetta ihailijoiltaan Englannissa ja on vihdoin ympäri maailmaa tunnettu *Maailman parhaana jalkapalloviihdyttäjänä*.

Muuta
-----

* Freestyle jalkapallo

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

* Woo Soccer Virallinen Mr Woon virallinen nettisivu (englanniksi)
* Mr Woon fanisivusto (englanniksi)
* Blue star mobile - Mr Woo (englanniksi)
* Nuts - Silky Football skills (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hee Young Woo
**Naulokhon** (m.kreik. Ναύλοχον, myös *Naulokhos*, Ναύλοχος, lat. *Naulochus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Joonian rannikolla noin viisi kilometriä Prienestä länsilounaaseen, nykyisen Atburgazın paikalla Aydınin maakunnassa. Nykyisin alue on Maiandros (nyk. Menderes) -joen suiston liettymisen seurauksena useita kilometrejä sisämaassa.

Naulokhon oli Prienen poliksen satama ja saattoi olla sen alaisuudessa. Prienen lakattua olemasta noin 391/390 eaa. Naulokhon saattoi toimia prieneläisten poliksena siihen saakka, kunnes kaupunki perustettiin uudelleen. Naulokhon löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa.

Naulokhonin polista ei tule sekoittaa Smyrnan lähellä sijainneeseen Naulokhoniin, joka tunnetaan myös nimellä *Palaia Smyrna* (Παλαιά Σμύρνα).

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "857 Naulochon", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Naulochos *Pleiades*. Viitattu 1.2.2018.
3. ↑  Atburgazı? *Digital Atlas of the Roman Empire*. Viitattu 1.2.2018.
4. ↑  Naulokhon *Pleiades*. Viitattu 1.2.2018.
5. ↑  Naulochon/Smyrna/Palaia Smyrna, Bayraklı *Digital Atlas of the Roman Empire*.  Arkistoitu 22.3.2018. Viitattu 1.2.2018.
**Raikkosi** (ven. Райкузи, *Raikuzi*) on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Hietamäen luterilaiseen seurakuntaan. Kylän toinen nimi oli Nuolijoki, ja se sijaitsee samannimisen joen rannalla. Kylä kuuluu hallinnollisesti nyt Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. 

Perimätiedon mukaan kylän perusti Andrus Raikkerus -niminen suomalainen, joka tuli Muolaasta. Vuonna 1849 kylässä asui 142 inkeriläistä, niistä 95 äyrämöisiä ja 47 savakoita. Äyrämöinen kylänosa oli nimeltään Hotakka. Kylässä toimi 1870-luvun alusta kansakoulu, joka oli Rospeekan kylän kanssa yhteinen. Kylän suurin suku oli Raikkerus, muita sukuja oli Virolainen ja Puumalainen. Raikkosin elinkeino oli maanviljely, erityisesti kasvatettiin perunaa ja kaalia, joka myytiin Pietariin.*lähde?*

Vuonna 1926 kylässä oli 81 taloa ja 385 asukasta, niistä 378 inkeriläisiä. Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuosina 1943–1944 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.*lähde?*

Lähteet
-------

Raikkerus, Tuomas: Syntymäkylän muistoja....  *Inkeriläisten viesti*, 1976, nro 5, s. 13. 

### Viitteet

1. ↑  Asutustarina Hietamäen Raikkosin kylästä Inkerissä.  *Uusi Suometar*, 15.10.1911, nro 239, s. 10. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
3. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
Raili Kostia 1960-luvun alkupuolella.
**Raili Onerva Kostia** (o.s. **Laukkanen**; 14. elokuuta 1930 Juva – 1. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano).

Kostia opiskeli laulua muun muassa Sibelius-Akatemiassa Antti Koskisen johdolla. Hän kuului Kansallisoopperan solistikuntaan ja opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1978. Hän oli kiinnitettynä Grazin oopperaan Itävallassa vuosina 1960–1962 ja Hannoverin oopperaan Saksassa vuosina 1962–1964 ja teki myöhemmin esiintyjänä useita vierailuja Euroopan maihin. Hänellä oli rooleja muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin ja Richard Straussin oopperoissa. Vuosina 1970–1971 hän esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla Marjan roolissa Aarre Merikannon oopperassa *Juha*.

Kostia esiintyi oopperalaulaja Aino Acktén roolissa elokuvassa *Luottamus* vuonna 1976.

Kostian puoliso oli laulaja Matti Kostia (1930–1995), joka toimi Helsingin Alppilan seurakunnan kanttorina vuodesta 1973.

Lähteet
-------

* Artisti: Raili Kostia *Meteli.net*. Viitattu 25.11.2008 (Internet Archivessa).
* Siltala, Reino: *Raili Kostia – laulajaksi syntynyt: Elämänkuva ja diskografia*. Helsinki: Suomen musiikkikirjastoyhdistys, 1992. ISBN 951-8903-32-8.

### Viitteet

1. 1 2 3   Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto* (2. painos), s. 200. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Raili Kostian muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Kostia, Raili hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Raila Kerkelä** (o.s. **Hovi**, s. 13. kesäkuuta 1941 Vehkalahti) on entinen suomalainen suunnistaja.

Raila Hovi sijoittui viidenneksi henkilökohtaisella matkalla suunnistuksen ensimmäisissä EM-kisoissa 1962 Hamar Lötenissä, Norjassa. Neljäntenä kisassa oli hänen isosiskonsa Tuula Hovi. Raila Hovi osallistui myös lajin ensimmäisiin MM-kisoihin Fiskarsissa 1966 ja sai kaksi mitalia. Henkilökohtaisella 6,6 kilometrin matkalla hän sijoittui parhaana suomalaisena pronssille. Hopeamitalin hän sai viestistä, jonka ankkuriosuudella hän melkein kuroi Ruotsin Gunborg Åhlingin yli 10 minuutin etumatkan kiinni – maalissa aikaero oli 21 sekuntia. Linköpingin MM-kisoissa 1968 rouva Raila Kerkelä sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja sai viestissä pronssia yhdessä Pirjo Sepän ja Tuula-siskonsa kanssa.

Kotimaassa Raila Kerkelä edusti Kymin Suunnistajia, Haminan Tarmoa, suunnistusseura XYZ:aa ja Kajaanin Suunnistajia. Hän voitti sekä Venlojen juoksun että henkilökohtaisen Suomen mestaruuden kahdesti.

Raila Kerkelän ja Tuula Hovin lisäksi myös kolmas sisarus, Reetta Väänänen, on kilpaillut suunnistajana.

Saavutukset
-----------

* MM-hopeaa viestissä 1966
* MM-pronssia henkilökohtaisella matkalla 1966 ja viestissä 1968
* MM-kisoissa viides henkilökohtaisella matkalla 1968
* EM-kisoissa viides henkilökohtaisella matkalla 1962
* Venlojen juoksun voitto 1963 ja 1966
* SM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1965–66
**Raili Nuortila** (o.s. Vilppula, 12. huhtikuuta 1929 Asikkala – 6. joulukuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kauppatieteen maisteri, joka toimi 1978–1993 Kemian Keskusliiton ja sitten Kemianteollisuus ry:n toimitusjohtajana.

Päijäthämäläisellä maatilalla varttunut Raili Nuortila oli viidenneksi vanhin perheen kahdeksasta lapsesta, jotka kaikki lapset etenivät akateemiselle uralle. Hän tuli ylioppilaaksi 17-vuotiaana keväällä 1946 ja aloitti samana syksynä kemian opinnot Teknillisessä korkeakoulussa, joka oli alkanut kiinnostaa siellä sähkötekniikkaa opiskelleen isonveljen kaaduttua jatkosodassa.

Opintojensa ohella Raili Nuortila oli kesätöissä Teknoksen maalitehtaalla Pitäjänmäellä. Lopputyössään hän tutki hartsin valmistusta koivuperäisestä raaka-aineesta. Vuonna 1953 hän valmistui diplomi-insinööriksi ja sai työpaikan osastosihteerinä lisenssivirastosta, tehtävänään säännöstellyn ulkomaanvaluutan jakaminen kemian alan tuonnin tarpeisiin. Muutaman vuoden kuluttua tuontia alettiin vapauttaa ja Raili Nuortila irtisanottiin tarpeettomaksi käyvästä lisenssivirastosta monien muiden mukana.

Työura jatkui Suomen Teollisuusliitossa, jossa hän aluksi työskenteli kemian alan tullinimikkeistön uudistamishankkeessa ja eteni sitten järjestön kauppapoliittisen osaston apulaispäälliköksi ja myöhemmin päälliköksi. Vuonna 1972 kesämökkinaapuri Jaakko Lassila houkutteli Raili Nuortilan idänkaupan osaston johtajaksi Suomen Pankkiin, jonka johtokunnassa Lassila istui.

Vuonna 1978 Nuortila valittiin noin sadan yrityksen etujärjestön Kemian Keskusliiton toimitusjohtajaksi. Hänen viimeisenä työvuotenaan 1993 kemianteollisuuden liitot yhdistyivät Kemianteollisuus ry:ksi, jossa oli noin 220 jäsenyritystä.

Yksityiselämä
-------------

Raili Nuortila oli naimisissa vuodesta 1953 arkkitehti Aarne Nuortilan kanssa. He saivat neljä lasta vuosina 1954–1964.

Lähteet
-------

* Joutsen, Leena: Kemianteollisuuden tahtonainen, Raili Nuortilan muistokirjoitus, *Kemia*-lehti.

Aiheesta muualla
----------------

* "Vanhat rakenteet pitää kyseenalaistaa", Nuortilan eläkkeellejääntihaastattelu, *Kemia*-lehti 9–10/1993.
* Loikkanen, Sisko: Kemianteollisuuden rautarouva, *Kemia*-lehti 1/2017.