recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eriikka Etholén-Paju** (ent. **Rahikainen**, s. 11. heinäkuuta 1976) on suomalainen televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja.

Eriikka Etholén-Pajun käsikirjoittama 10-osainen draamasarja *Rauhantekijä* (2020) sai suurta huomiota. Sarja käsitteli fiktiivisen suomalaisen rauhanvälittäjän Ann-Mari Sundellin työtä. Antti-Jussi Annilan ohjaamassa sarjassa pääroolia esitti Irina Björklund, joka on kertonut pitäneensä roolia siihen astisen elämänsä merkittävimpänä työnään. Suomalaisena rauhanvälittäjänä Nobelin rauhanpalkinnon saanut presidentti Martti Ahtisaari toimi tuotannon neuvonantajana. Johanna Enäsuo tuotti sarjan. *Rauhantekijä*-sarja oli ehdolla neljässä eri kategoriassa televisioalan vuoden 2020 Kultainen Venla -kilpailussa. Etholén-Paju oli ehdolla vuoden käsikirjoittajaksi. Sarja ei kuitenkaan sijoittunut.

Koulutus ja aikaisempi ura
--------------------------

Etholén-Paju valmistui ylioppilaaksi Kallion lukiosta Helsingissä vuonna 1995.*lähde?* Tämän jälkeen hän on opiskellut Euroopan historiaa Helsingin yliopistossa vuosina 1997–2001. Hän on opiskellut myös elokuva-alan käsikirjoittamista brittiläisessä Northern Film Schoolissa vuosina 2007–2009. Eriikka Etholén-Paju on toiminut televisiotuotantojen taustatoimittajana ja käsikirjoittajana vuodesta 2001 lähtien.

Televisio- ja elokuvatuotantojen lisäksi Etholén-Paju on myös ollut teatterinäytelmän *Aino - tahdon tämän rakkauden* (2009) yhtenä käsikirjoittajana.

Eriikka Etholén-Pajun vanhin tytär on näyttelijä Aava Merikanto.

Televisio- ja elokuvatuotannot
------------------------------

* *Karkurit*, rikosteemainen draamasarja, 3 osaa (2021)
* *Rauhantekijä*, draamasarja rauhavälityksestä, 10 osaa (2020)
* *O2*, toimintatrillerielokuva (2020)
* *Itämeri*, dokumenttisarja (2012)
* *Kuka oikein olet?*, henkilödokumenttsarja, 15 osaa (2012)
* *Suvussa on yritystä*, dokumenttisarja suomalaisista perheyrityksistä, 3 osaa (2004)

### Tulevia tuotantoja

* *Sudenkuoppa*, draamaelokuva Aino Kallaksesta
* *Maria Kallio*, rikosdraamasarja, 10 osaa (2021)

Lähteet
-------

1. ↑  Virtanen, Leena: Odotettu sarjauutuus Rauhantekijä nostaa taas pykälän verran kotimaisten tuotantojen tasoa *Helsingin Sanomat*.  6.9.2020. Viitattu 18.4.2021.
2. ↑  Slotte, Malin: På tv i kväll: Irina Björklund bär upp Yles ambitiösa storsatsning om fredsmäkling, vapenhandel och kurdernas situation *Hufvudstadsbladet*. Viitattu 18.4.2021. (ruotsiksi)
3. ↑  Uutta Rauhantekijä-sarjaa tähdittävä Irina Björklund: Tämä on tähänastisen urani tärkein rooli *CMI*.  4.9.2020. Viitattu 18.4.2021.
4. ↑  Tässä ovat Kultainen Venla -finalistit! *Iltalehti*. Viitattu 18.4.2021.
5. ↑  Eriikka Etholén *Aarhus Series*.  16.9.2020. Viitattu 18.4.2021. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Eriikka Etholén-Paju Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Eriikka Rahikainen Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Samettitatti** (*Xerocomus subtomentosus*, syn. *Boletus subtomentosus*) on samettilakkinen tattilaji. Se on syötävä, mutta ruokasienenä mitätön sitkeytensä takia. Samettitatti muistuttaa ruskotattia ja kangastattia, jotka ovat samettitatin tavoin syötäviä ja jopa sitä maukkaampia. Samettitattia voidaan käyttää myös värjäykseen, jolloin siitä saadaan oranssia sekä keltaista väriä.

Tuntomerkit
-----------

Samettitatin jalka on pitkä ja tasapaksu, 3–10 sentin pituinen. Väriltään jalka on kellanruskea ja sen pinnalla näkyy epäselvästi punaruskea verkkokuvio. Samettitatin lakki on 5-15 cm leveä, puolipallomainen-kupera. Lakin pinta on samettinen, himmeä ja kuiva. Samettitatin pillistö on nuorena sitruunankeltainen ja vanhana vihertävä. Pillien suut ovat kulmikkaita. Samettitatin malto on valkeaa, leikkuukohdista sinertyvää ja vanhana pehmeää. Itiöpölyn väri on okranrusehtava. Samettitatin haju on heikosti hedelmäinen.

Kasvupaikka
-----------

Samettitatti kasvaa lehti- ja havumetsissä, puistojen nurmikoilla sekä tunturikoivikoilla. Samettitatti on useiden puiden juurisieni ja todennäköisesti myös lahottaja. Samettitatti kasvaa koko Suomessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Taksonomian lähde: Index Fungorum Luettu 18.11.2022
2. ↑  Luontoportti.com: Samettitatti


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Xerocomus subtomentosus | 
* Wikidata: Q198817
* AusFungi: 60026536
* BioLib: 60157
* CoL: 5CCSG
* EoL: 39997205
* EPPO: XERCSU
* Fungorum: 121483
* GBIF: 2519457
* iNaturalist: 485374
* IRMNG: 11009638
* MycoBank: 121483
* NCBI: 80609
* NZOR: d5b8faee-59be-4728-aa60-62791a1ec6c2

 |
|  |
| Boletus subtomentosus | 
* Wikidata: Q21872037
* AusFungi: 60026537
* CoL: MD7X
* Fungorum: 216300
* NatureServe: 2.943727
* NBN: NHMSYS0001476081
* NCBI: 512074
* NZOR: 7ef86279-4e96-4a16-9025-dca4acbcf585

 |

 |
**Särkijärvi** on suurten saarien pirstoma, valtaosin varsin matala järvi Leppävirran kuntakeskuksen luoteispuolella Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 39 kilometriä etelään.

Maantiede
---------

Särkijärven pituus kaakosta luoteeseen on seitsemän kilometriä. Järven selkävedet ovat Litmaselkä ja Jängänselkä, jotka sijaitsevat järven eteläosassa. Lahdista laajin on järven luoteisosasta kohti etelää ulottuva Pirttilahti, jota Kiilunniemi erottaa pääaltaasta. Järven eteläisimmän kolkan muodostaa Kylmälahti, idässä sijaitsee pääaltaasta erillinen Sorvalahti ja pohjoisessa sijaitsevat Rantolahti ja Ollinlahti, joiden välissä on Hupunniemi. Noin puolet Särkijärvestä on enintään kolme metriä syvä, neljäsosa on kolmesta kuuteen metriä syvä ja seitsemäsosa kuudesta kymmeneen metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvää on vain kahdeksan prosenttia järven alasta. Pirttilahti on selkeästi pääallasta syvempi, ja siellä on järven syvin kohta, 24 metriä. Litmaselkä on Jängänselkää syvempi, järven pohjoisosa on pääosin matala.

Särkijärvi saariluku on 42. Useat saaret ovat järven pinta-alaan nähden suuria. Laajin saari on järven keskiosan Ollinsaari, jonka pinta-ala on noin puoli neliökilometriä. Järven eteläkolkassa sijaitsee yli kymmenhehtaarinen Pohjukansaari, jonka pohjoispuolella sijaitsee noin 20-hehtaarinen Jängänsaari. Ollinsaaren eteläpuolella on Pönkäsaari, Ritosaari ja Litmasaari, pohjoispuolella on Akonsaari ja Vuohisaari. Järven pohjoisosan laajin saari on noin 15-hehtaarinen Kaplassaari.

Särkijärven rannat ovat metsä- ja peltomaata. Järven pintaa useita kymmeniä metriä korkeammalle kohoavat Litmavuori Litmaselän länsirannalla ja Kiiluvuori Pirttilahden itärannalla. Jängänsaaren korkeimmat kohdat ovat noin 15 metriä järven pintaa ylempänä.

Särkijärveen virtaa lukuisia laskuojia. Särkijärvestä virtaa laskuoja Härkäjärveen (94,4 metriä mpy), joka sijaitsee Litmaselän eteläpuolella. Härkäjärvi laskee Härkäjokea kaakkoon Ala-Särkijärveen (86,2 metriä mpy).

Särkijärven vesitilavuus on 19 768 000 kuutiometriä.

Särkijärvi (04.269.1.018) kuuluu Aluslammen-Härkäjoen valuma-alueeseen (04.269), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sorsaveden valuma-alue (04.26) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Särkijärvi on laajin Aluslammen-Härkäjoen valuma-alueen 27:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Ala-Särkijärvi, Iso-Musta ja Voivakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Särkijärvi, vakavesi, Leppävirta
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.4.2022.
3. ↑  Särkijärvi. Järviwiki. Viitattu 6.4.2022.
4. ↑  Aluslammen-Härkäjoen valuma-alue (04.269). Järviwiki. Viitattu 6.4.2022.
1904 Pictorial 4d Lake Taupo invert
**1904 Pictorial 4d Lake Taupo invert** on uusiseelantilaisen postimerkin virhepainama, jota pidetään maan harvinaisimpana postimerkkinä. Merkin keskikuva on kehykseen nähden väärin päin. Postimerkki löydettiin keräilykirjasta vuonna 1930 ja se on ainoa tunnettu kappale tästä virhepainamasta.

Neljän pennyn merkki kuvaa Uuden-Seelannin pohjoissaarella olevaa Taupojärveä. Se oli osa alun perin vuonna 1898 julkaistua kuvamerkkien sarjaa, joka julkaistiin uudelleen vuosina 1899 ja 1900 erivärisinä ja -kokoisina. Sama kuva-aihe oli 1898 julkaistussa yhden pennyn merkissä. Virhepainamamerkki on leimattu Pictonissa vuonna 1904 (siinä on leima "Picton 21 MR : 04").

Omistajat
---------

Englantilainen maanviljelijä Jack Dennett tutki kouluaikaista postimerkkikirjaansa etsien postimerkkejä, joita hän voisi myydä saadakseen käteistä rahaa. Hän löysi virhepainamamerkin ja lähetti sen välittäjille arvioitavaksi. Merkki huutokaupattiin 27. maaliskuuta 1931 Lontoossa ja sen osti tunnettu ranskalainen välittäjä Theodore Champion 161 punnalla. Merkin seuraava omistaja oli Marquis De Rosny ja se hävisi julkisuudesta lähes puoleksi vuosisadaksi. 

Seuraavan kerran merkki tuli myyntiin lokakuussa 1980, jolloin sen osti ranskalaisen välittäjän J. Robinson et Cien yksityismyynnistä 110 500 frangilla yhdysvaltalainen Robert W. Lyman. Uskotaan, että Lyman toimi sijoittajasyndikaatin edustajana. Samana vuonna sille hankittiin Friedelin asiantuntijalausunto. Toukokuussa 1982 postimerkki oli esillä Palmpex-näyttelyssä Uudessa-Seelannissa. 

Tämän jälkeen virhepainaman omistus oli hämärän peitossa. Vuonna 1990 sille hankittiin toinen asiantuntijalausunto, tällä kertaa antajana oli British Philatelic Association. 1990-luvulla merkkiä myivät useat merkkivälittäjät.

Vuonna 1998 Uuden Seelannin postilaitos osti merkin 125 000 dollarilla. Vuonna 2010 se annettiin pitkäaikaiseen lainaan näytteille Wellingtonin Te Papa Tongarewa -museoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Glen Stephens: New Zealand Post buys invert for record $66,500 *glenstephens.com*. Viitattu 7.11.2012.
2. ↑  Rare stamp to be displayed *The New Zealand Herald*.  17.10.2010. Viitattu 7.11.2012.
**Ericus (Erik) Tigerstedt (Fahlander)** (21. maaliskuuta 1640 Turku – 16. huhtikuuta 1697 Turku) oli suomalainen virka- ja tiedemies.

Tigerstedtin vanhemmat olivat kirkkoherra Erik Fahlander ja Magdalena Harmainen. Hän opiskeli vuodesta 1650 Turussa ja nähtävästi myös Uppsalassa, tuli maisteriksi ja 1666 Turun hovioikeuden auskultantiksi. 1668 Tigerstedtistä tuli Turun Akatemian filosofisen tiedekunnan apulainen ja 1699 yliopiston sihteeri. Hän toimi myös varalaamannina ja lainlukijana. 1671 Tigerstedtistä tuli heprean ja kreikan kielten professori ja 1682 lainopin professori. Akatemian rehtorina hän toimi 1681–1682. Tigerstedt jatkoi luentojaan yliopistossa senkin jälkeen, kun hänestä oli 1685 tullut hovioikeuden asessori. 1694 Tigerstedt toimi Turun ja Porin läänin vt. maaherrana. Hänet aateloitiin nimellä Tigerstedt vuonna 1691. Tigerstedt julkaisi yhteensä 16 väitöskirjaa, etupäässä siveys- ja oikeusfilosofiasta.Tigerstedtin puoliso 1660-luvulta alkaen oli Kristina Wallenstjerna (k. 1731).

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 763–764. Helsinki: WSOY, 1955.
2. ↑  Kotivuori, Yrjö: Erik Tigerstedt. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Tigerstedtin 16 väitöskirjaa. Viitattu 7.5.2014.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Erick Barrondo** (s. 14. kesäkuuta 1991) on guatemalalainen kilpakävelijä.

Barrondo sijoittui 2011 Daegun MM-kilpailuissa 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi ja voitti samassa lajissa kultaa Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa ajalla 1.21.51. Hän sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.18.57. Kyseessä oli Guatemalan kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali. Samojen kisojen 50 kilometrillä ja Moskovan 2013 MM-kilpailujen 20 kilometrillä hänet hylättiin.

Barrondo saavutti Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2014 hopeaa 20 kilometrin kävelyssä. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sai hopeaa 50 kilometrin kävelyssä ajalla 3.55.57. Hänet hylättiin samalla matkalla Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 50:nneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, 21:nneksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja 12:nneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa ja sijoittui 35 kilometrin kävelyssä 30:nneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **10 000 m kävely** | 40.10,73A | Guatemala | 25. lokakuuta 2013 |
| **20 km kävely** | 1.18.25 | Lugano | 18. maaliskuuta 2012 |
| **35 km kävely** | 2.31.26 | Dudince | 23. huhtikuuta 2022 |
| **50 km kävely** | 3.41.09 **AR** | Dudince | 23. maaliskuuta 2013 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Erick Barrondo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Chen wins Olympic 20km walk, history for Guatemala *eurosport.yahoo.com*.  4.8.2012. Viitattu 4.8.2012. (englanniksi)
3. ↑  Erick Barrondo Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Venäjän metsäpalot 2006** tarkoittaa kesällä 2006 Venäjällä tapahtunutta metsäpalojen sarjaa. Metsäpaloja oli poikkeuksellisen paljon: yli 23 000 erillistä paloa. Metsää paloi varsinkin Siperiassa, mutta kymmenittäin erillisiä paloja oli myös Suomen rajan tuntumassa. 

Paloihin myötävaikutti varsinkin sen vuoden kuiva kesä. Suomeen kantautunut paloista aiheutunut savu nousi huomion kohteeksi. Varsinkin elokuussa jolloin oli yksitoista päivää kun ilman hiukkapitoisuus nousi yli WHO:n ohjearvon yli 25 mikrogrammaa kuutiometrissä ilmaa. Laajoilla alueilla Etelä-Suomessa ilmanlaatu huonontui paikoin selvästi, ja savun pystyi helposti näkemään ja haistamaan. Savu vaivasi erityisesti joitakin astmapotilaita.

Venäjällä on palojen sammutukseen tarvittavia lentokoneita, mutta ne olivat sammuttamassa Siperiassa paljon suurempia metsäpaloja. Venäjää arvosteltiin siitä, ettei paloja yritetty sammuttaa riittävän tehokkaasti.

Suomalaisen metsäntutkimuksen mukaan Venäjällä on 1/5 metsäautoteitä Suomen metsäautotiheyteen verrattuna. Näin ollen palojen sammuttaminen Venäjällä suomalaiseen tapaan on ongelmallista. Metsät kuuluvat Venäjän federaatiossa Neuvostoliiton perintönä liittovaltion metsäkomiteoille, joiden piirit hallinnoivat käytännössä metsäomaisuutta. Metsänhoito- ja -hakkaamistarkoituksiin voidaan metsää vuokrata 49 vuodeksi. Venäjä kiinnittää huomiota metsäpalojen ehkäisyyn muun muassa satelliittivalvonnalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Venäjän metsäpalot jatkuvat *MTV3 Uutiset*.  10.8.2006. Viitattu 7.3.2020.
2. ↑  Venäjän metsäpalot eivät sammu pian *Turun Sanomat*.  10.8.2006. Viitattu 7.3.2020.
3. ↑  Tiedotearkisto: 2006 – Venäjän metsäpalot heikentyneet *Ilmatieteen laitos*.  28.8.2006. Viitattu 7.3.2020.
4. ↑  Venäjän maastopaloista leviää savua *Yle Uutiset*.  7.8.2006. Viitattu 7.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Rosenberg, Anna    : Venäjän metsäpalot heikentävät Pohjolan ilmanlaatua *Pohjoismainen yhteistyö*.  13.8.2015    .  Arkistoitu 8.12.2019  . Viitattu 7.3.2020   .
*Tämä artikkeli käsittelee lentoyhtiötä. Flyme käsittelee graafista käyttöliittymää.*
**FlyMe** (IATA: **SH**, ICAO: **FLY**, kutsukoodi: **FLYBIRD**) oli ruotsalainen halpalentoyhtiö, joka toimi Göteborgista käsin. Sen ensimmäinen reittilento tapahtui 1. maaliskuuta 2004. Yhtiö oli listattu Tukholman pörssissä. Yhtiö päätettiin hakea konkurssiin 1. maaliskuuta 2007. Yhtiö ilmoitti konkurssihakemuksesta asiakkailleen tekstiviestillä puoli kahden aikaan aamuyöllä 2. maaliskuuta 2007, samana päivänä 2 500 asiakkaan oli määrä lentää yhtiön lennoilla.

Laivasto
--------

FlyMen Boeing 737-500
Toimintansa aikana FlyMe käytti seuraavia konetyyppejä:

* Boeing 737-300
* Boeing 737-300QC
* Boeing 737-500
* McDonnell Douglas MD-83
* McDonnell Douglas MD-87

Reittikohteet
-------------

FlyMe lensi ennen toiminnan loppumista seuraaviin kohteisiin:

* Kotimaan kohteet: Göteborg, Malmö ja Tukholma.

* Ulkomaan kohteet: Alicante, Amsterdam, Barcelona, Kreeta (Hania), Lontoo (Stansted), Helsinki, Malaga, Mallorca (Palma), Nizza, Pariisi (Beauvais), Praha, Rodos ja Rooma (Ciampino).

Lähteet
-------

* Lentoyhtiö FlyMe hakeutuu konkurssiin  2.3.2007. Helsingin Sanomat. Viitattu 2.3.2007.

### Viitteet

1. ↑  FlyMe Fleet Details and History Planespotters.net. Viitattu 11.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FlyMe** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo sanakirjantekijästä. Samaan aikaan elänyt kääntäjä Ericus Benedictii Schroderus on eri henkilö.*
**Ericus Johannis Schroderus** (viimeistään 1609 Uppsala – 14. tammikuuta 1639 Tukholma) oli ruotsalainen leksikografi. Hänen vuonna 1637 julkaisemansa nelikielinen sanakirja *Lexicon Latino-Scondicum* oli ensimmäinen suomen kieltä sisältänyt sanakirja.

Elämänvaiheet
-------------

Schroderus oli luultavasti uppsalalaisen porvarin poika ja hän opiskeli lääketiedettä Uppsalan yliopistossa vuosina 1625–1635. Pian maisteriksi valmistumisensa jälkeen hänet lähetettiin marraskuussa 1635 Ouluun hankkimaan kuninkaalliselle kanslialle tietoja Johannes Messeniuksen historiateoksesta *Scondia illustrata*. Kuningatar Kristiinan holhoojahallitus halusi tietää kiistanalaisen teoksen sisällön ennen julkaisuluvan antamista. Schroderus asui Messeniuksen luona tammikuusta marraskuuhun 1636, jolloin Messenius kuoli, ja palasi sen jälkeen Tukholmaan jättämään raporttinsa.

Schroderus kuoli tapaturmaisesti tammikuussa 1639 pudottuaan Tukholmassa Norrström-virtaan, jossa myllyn vesiratas ruhjoi hänet kuoliaaksi.

Työt
----

Schroderus valmisteli jo Uppsalassa latina-ruotsi-sanakirjaa. Hän lisäsi siihen mukaan latinankielisten sanojen käännökset myös suomeksi, koska tajusi Oulussa asuessaan ettei yhtään suomen kielen sanakirjaa ollut vielä olemassa, ja saksaksi, mahdollisesti saksalaisen kirjanpainajan toiveesta. Schroderus ei osannut suomea, mutta Oulun kappalainen Marcus Pauli Björneburgensis (Sadelerus) antoi hänelle suomenkieliset sanavastineet noin 2 400 sanaan. Vuonna 1637 julkaistu *Lexicon Latino-Scondicum* oli Schroderuksen töistä ainoa hänen elinaikanaan ilmestynyt. Teoksesta otettiin näköispainos 1941.

Kuollessaan Schroderus jätti jälkeensä käsikirjoituksen myös toiseen suureen nelikieliseen sanakirjaan *Dictionarium quadrilingue*, joka sisälsi käännöksiä ruotsin kielen sanoista saksaksi, latinaksi ja kreikaksi. Käsikirjoitus jäi tuntemattomaksi, kunnes kielitieteilijä Bengt Hesselman julkaisi sen vuonna 1929. Sen on sanottu olleen ensimmäinen nykyaikaisen ruotsin kielen sanakirja, sillä muista saman ajan ruotsalaisista sanakirjantekijöistä poiketen Schroderus oli kiinnostuneempi aidosta puhekielestä kuin ikivanhoista sanoista.

Schroderus käänsi latinasta ruotsiksi Johan Amos Comeniuksen teoksen *Janua linguarum reserata aurea*. Käännös ilmestyi postuumisti vuonna 1640.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Eva Odelman: Ericus J Schroderus (ruotsiksi) Svenskt Biografiskt Lexikon (2000–2002). Ruotsin valtionarkisto. Viitattu 29.10.2017.
2. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1182

Aiheesta muualla
----------------

* Libris

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |

 |
| "Fly Me to the Moon"Kaye Ballard |
| --- |
| Kappaleen "Fly Me to the Moon" kansikuva |
| Kappaleen tiedot |
|  Julkaistu | huhtikuu 1954 |
|  Tekijä(t) | Bart Howard |
|  Tyylilaji | jazz |
|  Kesto | 02.14 |
|  Levy-yhtiö | Decca |

**Fly Me to the Moon**, alkuperäiseltä nimeltään **In Other Words**, on Bart Howardin vuonna 1954 säveltämä ja sanoittama kappale. Kaye Ballard äänitti kappaleen ensimmäisenä vuonna 1954. Siitä lähtien kappaleesta on tullut usein populaarikulttuurissa esiintynyt jazzstandardi; Frank Sinatran vuoden 1964 versio yhdistettiin läheisesti Apollo-avaruusohjelmaan ja kappale esiintyi japanilaisen animaatiosarjan *Neon Genesis Evangelion* jokaisen jakson lopussa, sisältäen useiden eri artistien coverversion kappaleesta. 

Reino Helismaa suomensi kappaleen nimellä "Voin sanoa sen toisinkin". Lasse Mårtenson levytti suomennoksen vuonna 1964, mutta sitä ei pidä sekoittaa Mårtensonin kahta vuotta myöhemmin säveltämään jazzmessuun *Voiko sen sanoa toisinkin*.

Vuonna 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70 suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Frank Sinatran versio kappaleesta ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 75.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anderson, Clayton: Fly Me to the Moon! *The Huffington Post*.  6.4.2015. Viitattu 10.1.2018. (englanniksi)
2. ↑  Hakutulos kappaleelle Voin sanoa sen toisinkin *Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999*. Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 1.7.2018. Viitattu 1.7.2018.
3. ↑  100 maailman parasta laulua.  *Helsingin Sanomat*, 15.1.2022. Artikkelin verkkoversio (maksullinen). Viitattu 15.1.2022.
Ericka Bareigts
**Paule Ericka Bareigts**, o.s. *Couderc*, (s. 16. huhtikuuta 1967 Saint-Denis de la Réunion, Réunion, Ranskan merentakainen hallintoalue) on ranskalainen poliitikko, ministeri, Ranskan kansalliskokouksen jäsen ja myös alue- ja paikallispoliitikko.

Elämäkerta
----------

### Perhe ja lapsuus

Ericka Bareigtsin isänpuoleiset esi-isät olivat tulleet siirtolaisina Korsikasta, ja hänen äitinsä oli puolestaan alkuperältään madagaskarilainen. Isä oli kansakoulun opettaja ja kotoisin hyvin vaatimattomasta viljelijäperheestä. Kun Ericka oli syntyisin Reunionin Saint-Denisistä, niin hän kasvoi Madagaskarilla Sakayn enklaavissa, jonka Reunionilta siirtolaiset olivat perustaneet.

Hänen omassa perheessään on kaksi tytärtä ja hänen aviomiehensä toimii vanhainkodin johtajana.

### Opinnot

Bareigts opiskeli Réunionin yliopistossa kaksivuotisen lakitieteen tutkinnon vuonna 1980. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Pariisissa Paris 1 Panthéon-Sorbonnen yliopistossa ja suoritti maisterin tutkinnon liikejuridiikassa. Tämän jälkeen hän lähti Lontooseen, jossa hän paransi englannin kielen taitoaan mutta palasi Reunionille, jossa hän suoritti vuonna 1992 uudelleen maisterin tutkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  Quentin Girard, Ericka Bareigts : Des îles d’avenir, Liberation 1.11.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**FlyNordic AB** (IATA: **LF**, ICAO: **NDC**, kutsukoodi: **Nordic**) oli ruotsalainen halpalentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimi Arlandan lentoasema. Se lensi säännöllistä liikennettä Skandinaviassa ja Euroopassa.

Historia
--------

Yhtiö perustettiin 1. marraskuuta 2000 ja se aloitti lennot kuukautta myöhemmin, 1. joulukuuta 2000. Marraskuussa 2003 Finnair osti 85 % FlyNordicin (aikaisemmin Nordic Airlink) osakkeista. Toukokuussa 2004 Finnair osti loputkin osakkeet, jolloin yhtiöstä tuli kokonaan Finnairin omistama. Lokakuussa 2004 yhtiön nimi vaihdettiin Nordic Airlinkistä FlyNordiciksi. Huhtikuussa 2007 ilmoitettiin, että Finnair myy FlyNordicin norjalaiselle Norwegian Air Shuttlelle saaden vastineeksi sen osakkeita.

FlyNordicin MD-83.
Huhtikuusta 2008 lähtien FlyNordicin lennot operoitiin emoyhtiö Norwegian Air Shuttlen nimen alla. Myöhemmin vuonna 2008 lentoyhtiön toiminta sulautettiin Norwegianiin ja FlyNordic lakkautettiin.

Reittikohteet
-------------

Heinäkuussa 2006 FlyNordic lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin:

### Ruotsi

* Göteborg
* Kiiruna
* Luulaja
* Tukholma
* Uumaja
* Östersund

### Espanja

* Barcelona

### Norja

* Bergen
* Oslo

### Ranska

* Bordeaux

### Saksa

* Berliini
* München

### Irlanti

* Dublin

### Tanska

* Kööpenhamina

### Viro

* Tallinna

Laivasto
--------

**Laivasto (elokuussa 2006)**  
| Lentokone | Istuimia | Määrä |
| --- | --- | --- |
| Boeing MD-82 | 172 | 5 |
| Boeing MD-83 | 172 | 3 |

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive):
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Norwegian Air Shuttle To End FlyNordic Brand | Airwise News *news.airwise.com*.  Arkistoitu 23.10.2017. Viitattu 22.10.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* FlyNordic
Rostovin kreml
Pyhän kolminaisuuden lavra, Sergijev Posad
Kostroman Ylösnousemuksen kirkko (1652) (värivalokuva vuodelta 1910, Sergei Prokudin-Gorski)
**Kultainen rengas** (ven. Золото́е кольцо́, *Zolotoje koltso*) on Keski-Venäjällä Moskovan koillispuolella sijaitsevien historiallisesti merkittävien venäläisten kaupunkien ryhmä, joka on Venäjän tunnetuimpia kiertomatkakohteita: 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Aleksandrov
* Bogoljubovo
* Gorohovets
* Gus-Hrustalnyi
* Ivanovo
* Jaroslavl
* Jurjev-Polski
* Kostroma
 |  |  |  | * Pereslavl-Zalesski
* Rostov Veliki
* Rybinsk
* Sergijev Posad
* Suzdal
* Uglitš
* Tutajev
* Vladimir
 |

Useimmat kaupungeista ovat vanhempia kuin itse Moskova. Monilla oli tärkeä osansa Venäjän valtion ja Venäjän ortodoksisen kirkon synnyssä. Kaupunkeja luonnehtivat 1100-1700-lukujen venäläisen arkkitehtuurin rakennusmuistomerkit kuten kremlit, luostarit ja kirkkorakennukset tyypillisine sipulikupoleineen ja kellotorneineen, ja niillä on näiltä osin paljolti ulkoilmamuseon luonne. Harvat, kuten Jaroslavl ja Vladimir, ovat kasvaneet myös nykyaikaisiksi keskisuuriksi kaupungeiksi. Matkailun vaatima infrastruktuuri on suhteellisen hyvin kehittynyt ja kaupunkeihin pääsee Moskovan kautta helposti.

Katso myös
----------

* Vladimirin ja Suzdalin valkoiset monumentit

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venäjän kultainen rengas**.
* Cities/Golden Ring (Arkistoitu – Internet Archive) Nordway (kaupallinen) (englanniksi)
**Flygförvaltningens Flygverkstad i Stockholm, (FFVS)** oli vuonna 1941 perustettu ja vain toisen maailmansodan ajan toiminut ruotsalainen lentokonetehdas.

J22
Sen ensimmäiseksi johtajaksi valittiin Peter Kock. Yhtiön tekniseksi päälliköksi tuli Bo Lundberg, joka oli toiminut Götaverket-telakan lentokoneosastolla. Yhtiön kehitystoiminta sijaitsi Tukholmassa. Sen tehdas sijaitsi Bromman lentokentällä. Tarkoituksena oli, että FFVS toimisi vain J22-hävittäjälentokoneen suunnittelijana ja prototyypin valmistajana ja koneen tuotanto siirtyisi alihankintaverkostolle. Tarve tehtaaseen tuli toisesta maailmansodasta ja siitä, että Saabin kapasiteetti oli sidottu pommikoneiden suunnitteluun ja valmistukseen. 

Yrityksessä toimi 815 ihmistä ja sen alihankkijoiden palveluksessa olevista ihmisitä 250 teki J22-hävittäjään liittyvä töitä. FFVS:n ja SAAB välille tehtiin sopimus, etteivät ne rekrytoi toistensa työntekijöitä tai kilpaile samoista raaka-aineista tai alihankkijoista. Kartelli piti kustannusten nousua kurissa.

Kokoonpanotehtaaksi vuokrattiin AB Aerotransportin uusi halli Bromman lentokentältä. Vuonna 1945 FFVS siirtyi Arbogaan, jolloin se yhdistyi Centrala Flygverkstaden Arbogaan (CVA).
**Anna-Liisa Wiikeri** (ent. *Ahtiluoto*, o.s. *Minni*, 3. tammikuuta 1923 Veteli – 28. lokakuuta 1992 Espoo) oli suomalainen toimittaja, jota pidetään kuluttajapainotteisen muotijournalismin uranuurtajana Suomessa. Hän tuli tunnetuksi *Helsingin Sanomien* vaatetusaiheisten juttujen tekijänä vuodesta 1966 vuoteen 1985.

Anna-Liisa Wiikeri opiskeli sosiaalipolitiikkaa, kansantaloustiedettä ja filosofiaa Helsingissä, kunnes lähti aviomiehensä työn takia ulkomaille. Sieltä hän avusti *Viuhka*-naistenlehteä tekemällä haastatteluja suomalaisdiplomaattien puolisoista. Sen myötä hänestä tuli muutamaksi vuodeksi *Viuhkan* päätoimittaja vuonna 1955. Sen jälkeen hän opiskeli aikakauslehtijournalismia Yhdysvalloissa ASLA-Fulbright-stipendiaattina ja vaatealaa Suomessa käytännön kautta perustamalla ystävättärensä kanssa pienen ompelimon. *Hopeapeili*-naistenlehdessä vietetyn kaksivuotiskauden jälkeen hän aloitti pitkän uransa *Helsingin Sanomissa* vuonna 1966.

Wiikeri vierasti *haute couture* -näytöksiä ja alkoi mieluummin seurata Pariisin ja muiden muotikeskusten valmisvaatemessuja sekä muotitalojen ja suunnittelijoiden näytöksiä. Hän kirjoitti kuluttajan näkökulmasta sekä kansainvälisestä muodista että tuolloin vielä vahvasta suomalaisesta vaatetusteollisuudesta, usein niin kriittisesti että häneltä jopa kiellettiin pääsy suomalaisten vaatekauppiaiden ennakkoesityksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuva Wiikerin hautakivestä *Billion Graves -sivusto*. Viitattu 18.9.2018. (englanniksi)
2. ↑  Anttikoski, Riitta: Aina ajassa.  *Helsingin Sanomat*, 2.11.1991, s. 53. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. 1 2 3  Anttikoski, Riitta: Toimittaja Anna-Liisa Wiikeri. Suomalaisen pukeutumisen vaikuttaja *Helsingin Sanomat*.  29.10.1992. Viitattu 18.9.2018.  (Tilaajille.)
**Amboise** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 24 kilometriä Toursin kaupungista itään.

Kaupungissa on kolme merkittävää linnaa. Suurin linnoista on kuninkaallinen Amboisen linna. Linnalla on ollut merkittävä rooli Ranskan historiassa yli kahden vuosisadan ajan. Ranskan kuninkaista linnassa ovat asuneet Ludvig XII ja Frans I 1500-luvulla. Tiedenero Leonardo da Vinci on haudattu linnan kappeliin.

Amboisen linnan lähettyvillä oleva *Château Gaillard* on kuninkaallinen palatsi, jota ympäröi varhaiset ranskalaiset renessanssipuutarhat. Linnan historia liittyy läheisesti kuningas Kaarle VIII:n hallituskauteen. Kuningas lähti sotajoukkoineen Italiaan 1400-luvun lopulla, aloittaen samalla italialaissodat. Palatessaan ensimmäiseltä taisteluretkeltään Amboiseen hän toi mukanaan 22 italialaista taiteilijaa. Tämän seurauksena Ranskan renessanssi sai alkunsa. Yksi hänen mukanaan tuomista henkilöistä oli munkki, puutarhuri ja kasvitieteilijä Dom Pacello de Mercogliano, joka sopeutti appelsiinipuita linnan puutarhaan. Tätä aiemmin appelsiinipuita ei ole kasvatettu Ranskassa.

Toinen lähettyvillä oleva linna Château du Clos Lucé sijaitsee 500 metrin päässä Amboisen kuninkaallisesta linnasta. Se oli Leonardo da Vincin asuinpaikka. 

  

* Amboisen linnaAmboisen linna
* Château GaillardChâteau Gaillard
* Château du Clos LucéChâteau du Clos Lucé

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Château Royal d’Amboise L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Château Gaillard L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)
4. ↑  Château du Clos Lucé – Park Leonardo da Vinci L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amboise** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee rakennustyyppiä. Jyväskyläläisestä messukeskuksesta on oma artikkelinsa. Elokuvasta on kerrottu artikkelissa Pavilijonki.*
Paviljonki Hofgartenin puutarhassa Münchenissä Saksassa.
**Paviljonki** (ranskan sanasta *pavillon* ’paviljonki, teltta’) tarkoittaa pientä, ilmavaa ja kevytrakenteista rakennusta, kuten huvimajaa, puistomajaa tai tilapäiskäyttöön tarkoitettua näyttelyrakennusta, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä. Nimeämisperusteena oli alun perin se, että rakennuksessa oli telttamainen, terävähuippuinen katto, ja paviljongin alkumuodot pystytettiin kangasteltan tavoin ulkoilmajuhlia varten. Rakenteet kehittyivät pysyvimmiksi ja 1600-luvulla paviljongeiksi nimitettiin kaikenlaisia puistomajoja.

Paviljonki voi olla myös suuremman rakennuksen osa, kuten esimerkiksi barokkiarkkitehtuurin käyttämä kulmapaviljonki.

Paviljonkijärjestelmä
---------------------

Paviljonkijärjestelmä tarkoittaa erillistä, itsenäisistä osista muodostuvaa kokonaisuutta, jonka osastot ovat eri rakennuksissa. Tällainen kokonaisuus voi olla esimerkiksi kasarmi, koulu tai sairaala. Tämän järjestelmän mukaan rakennettiin muun muassa entinen Nikkilän mielisairaala Sipoossa (toiminnassa 1914–1999), Pitkäniemen sairaala Nokialla ja nykyinen Vaalijalan kuntoutuslaitos Pieksämäellä.

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1915
* The New Encyclopædia Britannica, Encyclopædia Britannica Inc. 2003

### Viitteet

1. ↑  Häkkinen, Kaisa: *Nykysuomen etymologinen sanakirja*, s. 891. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-27108-X.
2. ↑  Vaalijalan kuntoutuskeskus *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paviljonki** Wikimedia Commonsissa
Bobby Shriver
**Robert Sargent "Bobby" Shriver III** (s. 28. huhtikuuta 1954 Chicago) on yhdysvaltalainen aktivisti, lakimies ja toimittaja. Hän toimi kalifornialaisen Santa Monican kaupungin pormestarina vuonna 2010. Uskonnoltaan hän on katolinen.

Perhe
-----

Shriverin isä on Sargent Shriver ja hänen äitinsä on Kennedy-sukua, Eunice Kennedy Shriver. Bobbylla on neljä sisarusta, joista yksi on Arnold Schwarzeneggerin vaimo Maria Shriver.

Bobby Shriver on naimisissa Malissa Feruzzin kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä.

Elämä
-----

Shriver on toiminut lakimiehenä, toimittajana sekä myös elokuvatuottajana. Viimeksi mainitussa roolissa hän on tuottanut muun muassa vuoden 1994 elokuvan *Tosi valheita* sekä televisioelokuvan *Piinaava pako* (1998).*lähde?*

Vuonna 2002 Bobby Shriver perusti yhdessä U2-rockyhtyeen keulahahmon Bonon ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa yleishyödyllisen DATA-järjestön Afrikan ongelmia poistamaan. DATAn tavoite oli toimia muun muassa luomalla tasa-arvoa ja oikeutta esimerkiksi velkojen anteeksiannolla.

Vuonna 2006 Bobby Shriver ja Bono perustivat liiketoimintamalli PRODUCT (RED)in taistelemaan Afrikan AIDS-epidemiaa vastaan. PRODUCT (RED)in tuotteiden tuotosta 50 prosenttia menee Afrikan AIDS-lääkkeiden toimittamisen kustantamiseen.

Lähteet
-------

* santa-monica.org/?id=2391
* Hyman, Mark (December 7, 1988). "Orioles are sold: $70 million; Buyers say team will stay". The Baltimore Sun.
* signonsandiego.com/news/state/20080320-1635-schwarzenegger-parks.html
* signonsandiego.com/news/state/20080322-1416-ca-schwarzenegger-parkscommission.html
* articles.latimes.com/2004/sep/25/local/me-shriver25
* eunicekennedyshriver.org/bios/bobby\_shrivers
* imdb.com/name/nm0005426/
* peacecorpsonline.org/messages/messages/2629/2032025.html
* content.time.com/time/printout/0,8816,1142270,00.html
* reuters.com/article/2007/10/29/us-bono-campaign-idUSN2953856520071029
* usatoday30.usatoday.com/life/people/2005-05-08-shriver-wedding\_x.htm?csp=34
* eunicekennedyshriver.org/bios/bobby\_shrivers
* data.d202.org/about/bod\_shriver.html

### Viitteet

1. ↑  JFK nephew Bobby Shriver weds *USA Today*.  2005. Viitattu 9.12.2018.
2. 1 2 3  Bobby Shriver, Co-founder, ONE & (RED) *ONE*. Viitattu 9.12.2018.
**Pavlovin kulttuuri** oli kivikautinen kulttuuri, jonka alue ulottui Itävallan pohjoisosasta Puolan eteläosaan ja se ajoittui ajalle noin 29 000–25 000 vuotta sitten. Se oli eräänlainen Gravetten kulttuurin osakulttuuri. Pavlovin kulttuurin keskipiste sijaitsi Tšekissä Määrin alueella. Siihen aikaan pohjoisempana oli meneillään viimeisin jääkausi ja Pavlovin kulttuurin alue oli aivan mannerjäätikön eteläpuolella. Mannerjäätiköstä virtasi vettä etelään päin, millä tavoin Pavlovin kulttuurin ihmiset saivat käyttövettä. 

Arkeologisten tutkimusten mukaan Pavlovin kulttuurin alueella yleinen metsästetty saaliseläin oli mammutti. Asuinpaikat olivat melko pysyviä ja ruokavaroja riitti hyvin. Pavlovin kulttuurin alueelta on löytynyt keramisia kuvia sekä merkkejä kuitujen hyödyntämisestä ja kasvisruoan jauhamisesta. Pysyvät asuinpaikat sijaitsivat jokien varsilla. Kesäisin oli väliaikaisia asuinsijoja, joissa majailtiin teltoissa. Pavlovin kulttuurin ihmiset olivat aikoinaan parhaita metsästäjiä. Pavlovin kulttuurin jäljiltä on löydetty myös kuiduista tehtyjä tekstiilejä ja kalastusverkkoja.

Pavlovin kulttuurin aikaisista haudoista on löytynyt maskeja, jotka viittaavat myytillisiin uskomuksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  The Gravettian of Moravia - The Pavlovian and Willendorf-Konstenkian *antropark.wz.cz*.  2013. Viitattu 9.11.2022. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Jyväskylän Paviljonki
Jyväskylän Paviljonki rallien aikaan vuonna 2006.
**Paviljonki** on Jyväskylän Lutakossa sijaitseva messu- ja kongressikeskus, joka valmistui vuonna 2002. Keskus on yksi Suomen suurimmista, ja siellä järjestetään vuosittain lähes 700 tapahtumaa, josta tunnetuin on Suomen ralli. 

Paviljongissa on neljä suurikokoista messuhallia, kolme auditoriota, kolme luentosalia, kaksi VIP-salia, viisi ravintolaa ja yhdeksänkerroksinen Solo Sokos Hotel Paviljonki. Nelikerroksisen pysäköintihallin lisäksi keskuksen tontilla on kolme pysäköintialuetta.

Paviljongin isoa Wilhelm-salia alettiin keväällä 2023 remontoida Jyväskylään kauan kaivatuksi konserttisaliksi muun muassa Jyväskylä Sinfonian käyttöön. Tämä tapahtuu muun muassa akustiikkaa parantamalla ja näyttämöä suurentamalla. Hankkeen on määrä valmistua keväällä 2024.

Paviljongin tilat
-----------------

| **Paviljongin tilat** |
| --- |
| Messuhallit | * A-halli
* B-halli
* C-halli
* D-halli
 |
| Auditoriot | * Iso sali (1 200 paikkaa)
sali jaettuna:
* Wilhelm-sali (A1) (600 paikkaa)
* Wivi-sali (A2) (300 paikkaa)
* Wolmar-sali (A3) (300 paikkaa)
 |
| Luentosalit | * Alvar (K305) (80 paikkaa)
* Anton (K306) (40 paikkaa)
* Elsi (K307) (60 paikkaa)
 |
| Kokoustilat | * Felix (K301) (26 paikkaa)
* Minna (K302) (10 paikkaa)
* Robert (K303) (12 paikkaa)
 |
| VIP-tilat | * VIP Kaarle (8 paikkaa, neuvottelupöytä ja oleskelutila)
* VIP Wäinö (12 paikkaa, neuvottelupöytä)
* VIP Club (esiintyjälämpiö, oleskelutila ja minikeittiö 20 henkilölle)
 |
| Ravintolat | * Pääravintola
* Ravintola Faneri
* AulaCafe / Pub
* À la Carte Menuetti
* Näytteilleasettajaravintola (tilauksesta)
 |

Paviljongin katon sortuminen
----------------------------

Paviljongin B2-hallin katto sortui lauantaina 1. helmikuuta 2003, kun keskiviikosta perjantaihin järjestettyä Next Step -messua korjattiin pois. Sortumisen välitön syy oli 26 vaarnatapin puuttuminen tärkeästä liitoksesta. Katon rakenteissa havaittiin myös muita puutteita. Ihmisiä ei jäänyt sortumisen alle. Next Step -messuilla oli vieraillut yhteensä 33 000 ihmistä ja vielä viimeisenä päivänä 10 000 ihmistä.

Kihlakunnansyyttäjä nosti syytteet ja vaati sakkorangaistusta kahdelle rakennusyhtiöiden vastuuhenkilölle vaaran aiheuttamisesta. Tammikuussa 2008 Jyväskylän käräjäoikeus totesi syytetyt syyttömiksi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Rantanen, Annnika: Jyväskylä remontoi messusalin sinfoniaorkesterille 7,5 miljoonalla eurolla *Yle Uutiset*.  6.4.2023. Viitattu 6.4.2023.
3. 1 2  Kakkori, Satu: Messuhallin kattoturmasta seurasi pitkä jälkipyykki.  *Keskisuomalainen*, 10.2.2023, s. 4–5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paviljonki** Wikimedia Commonsissa

* Jyväskylän Paviljongin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo purjelentokoneita valmistaneesta lentokonetehtaasta. Flygindustri oli myös Junkersin lentokoneita valmistanut tehdas.*
**AB Flygindustri** (AFI) oli ruotsalainen lentokonetehdas, joka valmisti purjelentokoneita Halmstadissa. 

AB Flygindustri aloitti toimintansa Svenska kanotverkstaden -nimellä Båstadissa vuonna 1937, kun Rudolf Abelin tiedusteli kanoottitehtaalta, voiko se valmistaa Hüttner H 17 -purjelentokonetta saksalaisten piirustusten pohjalta. Koska lentokoneiden valmistus vaati suuremmat tilat, yhtiö siirtyi Halmstadin lentoasemalle. Samalla se muutti nimensä muotoon AB Svenska Kanotverken (SKV).

Hüttner H 17 -koneen ohella SKV valmisti kaksi Grunau 9 -liitokonetta. Koelennot alkoivat H 17 -konella 17. elokuuta 1938, ja koelentäjänä toimi Sven Åhbom. Ruotsi päätti lähettää Helsingin olympialaisiin purjelentojoukkueen, ja se tilasi kaksi valmista DFS Olympia Meise -purjelentokonetta ja kahden koneen valmistuslisenssin. Nämä tehtiin kanoottitehtaassa ja samalla yksi Grunau Baby, joka koelennettiin 22. lokakuuta 1941.

Vuodenvaihteessa 1941–1942 SKV muutti nimensä muotoon *AB Flygindustri (AFI)*. Aika oli Ruotsin varustautumisen aikaa, ja yrityksen oli syytä kohottaa ilmailuprofiiliaan. Yritystä tuki rahoituksellaan korkkitehtailija Carl August Wicander, ja sen pääsuunnittelijana toimi Jan Weibull. Vuonna 1942 yrityksessä työskenteli 40 ihmistä. Marraskuussa 1942 yhtiö palkkasi Björn Andreassonin suunnittelijakseen. Yritys sai Ruotsin ilmavoimilta 40 Schneider SG-38 -purjelentokoneen tilauksen. Koneiden sotilastunnukseksi tuli G 101. Yritys valmisti lisäksi noin 200 kyseisen koneen rakennussarjaa, joista osan purjelentoseuroille. AFI:n ensimmäinen oma suunnitelma oli Fi-1, jonka piirsi Tord Lidmalm. Luftfartsstyrelsenin tarkastaja Bo Lundberg osallistui kuvien virheitä korjatessaan koneen suunnitteluun. Sen koelennot teki Abelin alkaen 7. lokakuuta 1943. Viranomaiskoelennot teki Bengt Olow. Koneen syöksynopeus oli 315 km/h. Koneita tehtiin seitsemän, joista kaksi vietiin ulkomaille.

AFI teki AB Flygplanille 24 DFS Weihe -konetta lisenssivalmistuksena. AB Flygplanilla oli liikaa kiireitä Ruotsin ilmavoimien tilausten kanssa. AFI suunnitteli Fi-2-rahtiliitokoneen ja sitä suuremman AB Flygindustri Fi-3 -koneen. Koelentoja tehtiin keväällä 1944. Kone vauroitui kuormattuna. Ilmavoimat peruuttivat viiden koneen tilauksen perusteena toisen maailmansodan pikainen päättyminen.

Keväällä 1945 AFI:n varastot ja koneet myytiin metalliteollisuuspatruunan perikuntaan kuuluvalle Frans Henrik Kockumille, joka oli perustamassa Malmöhön Kockums Flygindustri -yritystä.

Svenska kanotverkstadenin ja AFIn lentokoneet
---------------------------------------------

Schneider SG 38
* Skv Hüttner H 17
* Skv Grunau 9
* Skv Olympia
* Skv Grunau Baby
* AFI Schneider SG-38
* AFI Fi-1
* AFI DFS Weihe
* AFI Fi-3
**Crossosomataceae** on pieni, 12-lajinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Crossosomatales-lahkoon.

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat kausivihantia ja paljon haarovia pensaita, joiden lehtiasento on kierteinen (vuorottainen) tai vastakkainen. Lehdet ovat pienehköjä, ehytlaitaisia ja tavallisesti pienikorvakkeellisia. Kukat ovat tavallisesti kaksineuvoisia; kun ne ovat yksineuvoisia, on kasvi sekasopuinen tai yksikotinen. Kukat ovat usein lehtihankaisia ja sijaitsevat yksittäin. Ne ovat 3–6-, tavallisesti 4–5-lukuisia, ja tavallisesti niissä on mesiäinen. Pohjus on enemmän tai vähemmän maljamainen, niin sanottu hypanthium. Verhiö ja teriö ovat erilehtisiä. Heteitä on vähintään neljä, usein paljon, ja ne voivat olla kimpuissa. Sikiäin on tavallisesti 1–5-lehtinen, joskus jopa 9-lehtinen, ja emit ovat erillisiä. Siemenaiheita on kahdesta useaan kussakin sikiäimessä. Hedelmä on tuppilo, ja siemenessä on vaippa eli arillus. Kromosomiluku n = 6.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa lounaisessa Pohjois-Amerikassa.

Luokittelu
----------

Heimon 12 lajia kuuluu neljään sukuun. Cronquistin luokitusjärjestelmässä (1981) heimo sisällytettiin Rosales-lahkoon, ja Takhtajan (1997) vei sen omana lahkonaan alaluokkaan Rosidae. Eräissä varhaisissa DNA-molekyyliin perustuvissa tutkimuksissa se sijoitettiin kurjenpolvikasvien (Geraniaceae) yhteyteen. Läheisin sukulaisheimo nykykäsityksen mukaan on kuitenkin Stachyuraceae.

Suvut:

* *Apacheria* C.T.Mason (1 laji)
* *Crossosoma* Nutt. (3 lajia)
* *Glossopetalon* A.Gray (4 lajia)

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2  Stevens 2001–, Viitattu 8.12.2014
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134660
* Wikispecies: Crossosomataceae
* CoL: 8PK
* EoL: 4389
* EPPO: 1CROF
* FNA: 10226
* Fossilworks: 55676
* GBIF: 6668
* GRIN: 305
* iNaturalist: 71410
* IPNI: 77126566-1
* IRMNG: 119037
* ITIS: 21348
* NCBI: 23040
* Open Tree of Life: 51315
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126566-1
* Tropicos: 42000178
* Watson & Dallwitz: crossoso
* WFO: wfo-7000000157

 |

 |
**Polirytmi**, viralliselta nimeltään Teekkarien jazzyhdistys Polirytmi ry on vuonna 1991 perustettu Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan (TKY) piirissä toimiva jazzyhdistys.

Yhdistyksen historia
--------------------

Polirytmin toiminta voidaan katsoa alkaneeksi TKY:n Gordon-speksin orkesterissa ja  Retuperän WBK:ssa vaikuttaneiden soittajien keräännyttyä yhteen soittamaan jazzia. Silloisissa ylioppilaskunnan piirissä vaikuttaneissa orkestereissa ei rytmimusiikkia juurikaan päässyt soittamaan ja speksin toiminta luonnollisesti keskittyi teatteriproduktion tuottamiseen.

Polirytmi aloitti toimintansa TKY:n piirissä toimivana alayhdistyksenä. Vuonna 2001 ylioppilaskunta tarkisti kantansa alayhdistysten oikeudelliseen asemaan, jolloin Polirytmi monen muun taiteellisen alayhdistyksen tavoin muutti yhdistysmuotonsa rekisteröidyksi yhdistykseksi.

Tarkkaa perustamispäivää tuntee tuskin kukaan yhdistyksen nykyjäsenistä, mutta suurempia vuosijuhlia on vietetty viiden vuoden välein: vuosina 1996, 2001, 2006 ja 2011. Vuoden 2001 juhla oli samalla myös levynjulkistamiskeikka.

Yhdistyksen logon on suunnitellut arkkitehti Petri Piirta.

Yhdistyksen toiminta
--------------------

Yhdistyksen toiminta koostuu pääasiallisesti musisoinnista, jota harjoitetaan useamman kokoonpanon voimin. Näistä aktiivikokoonpano esiintyy Polirytmi-nimellä. Yhdistyksen esiintyvä kokoonpano vaihtelee kerta kerralta ja aktiivisten jäsenien määrä (huhtikuussa 2011) on noin neljäkymmentä. Erilaisissa juhlatilaisuuksissa kuullaan useimmiten jazzin lisäksi soul-musiikkia.

Suomessa esiintymisen lisäksi Polirytmi on tehnyt lyhyitä kiertueita Ruotsiin, Irlantiin ja Itävaltaan sekä julkaissut studiolevyn *Out of Blues* vuonna 2001 (POLIRYTMI-001). Polirytmin musiikkia on myös TKK:n tuottamilla tallenteilla *Polifoniaa* (ISRC FI-TEK-98, 1998) ja *Tupsahdus* (ISRC FI-TEK-02, 2002).

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistys *Polirytmi*.  11.8.2015. Viitattu 24.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Polirytmin kotisivut
* Polirytmin "setäkokoonpano" U-Benzin musiikkia