recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sean Bergin
**Sean Bergin** (29. kesäkuuta 1948 Durban, Etelä-Afrikka – 1. syyskuuta 2012 Amsterdam, Alankomaat) oli eteläafrikkalaissyntyinen jazzsaksofonisti, -huilisti, -säveltäjä ja -laulaja. Hän asettui pysyvästi Alankomaihin 1970-luvun puolessavälissä. Bergin oli taustaltaan puoliksi irlantilainen.

Bergin lopetti koulunkäynnin Etelä-Afrikassa 15-vuotiaana, mutta sai opetusta klarinetinsoitossa. Hän soitti sekä valkoisten että mustien kanssa, mutta apartheidpolitiikka vaikutti ilmapiiriin niin kielteisellä tavalla, että se sai myös monet Berginin ystävistä lähtemään kotimaastaan. Bergin aloitti Alankomaissa työskentelyn monien paikallisten jazzpiirien toimijoiden kanssa. Hän perusti M.O.B.-kokoonpanon ("My Own Band"), johon liittyi muun muassa monia ICP:n orkesterin jäseniä. Berginin brittiläisiin yhteistyökumppaneihin kuuluivat Phil Minton ja Maggie Nicols. Bergin perusti myös yhtyeet Song MOB ja Nansika. M.O.B. ja Song MOB ottivat ohjelmistoihinsa vain Berginin itse säveltämää musiikkia, mutta Nansika tulkitsi muiden muassa Abdullah Ibrahimin, Dudu Pukwanan, Chris McGregorin, Johnny Dyanin ja Winston Mankunku Ngozin kappaleita. Bergin oli aktiivinen myös muissa kokoonpanoissa. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin alankomaalainen VPRO-/Boy Edgar -palkinto.

Bergin kuoli Amsterdamissa 64-vuotiaana. Hän oli ollut sairaana vuosien ajan kuolemaansa, mutta jatkanut soittamista niin kauan kuin tämä oli ollut mahdollista. Berginin New Mob -yhtyettä alkoi tämän kuoltua johtaa hänen tyttärensä Una Bergin. Ohjaaja Remy Vlek teki Sean Berginistä tämän kuoltua dokumenttielokuvan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sean Bergin AllMusic
2. 1 2 3 4  RIP Sean Bergin (1948-2012) London Jazz News
3. 1 2  ‘SEAN BERGIN, MUZIKANT (1948-2012)’ Bimhuis
4. 1 2 3  IN MEMORIAM: SEAN BERGIN (1948-2012) Bas Maliepaard


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Pajujärvi-Jaakonjärvi** on kulttuurimaiseman reunustama kaksialtainen järvi Lapinlahden lounaisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Järven pinta-ala on 2,4 neliökilometriä, josta Jaakonjärven osuus on noin kolmannes. Saaria ei ole. Etäisyys Kuopiosta on 41 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Pajujärvi-Jaakonjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 2,6 kilometriä ja lounaasta koilliseen 2,4 kilometriä. Pajujärven ja Jaakonjärven välissä sijaitsee Mikkolanniemi ja Pykäläniemi, joiden kärkiä erottaa noin 20 metriä leveä salmi. Jaakonjärvi on järvikokonaisuuden läntinen osa. Pajujärvi jakautuu luoteiseen, koilliseen ja kaakkoiseen haaraan. Noin neljätoista hehtaaria Jaakonjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, kuusitoista metriä, sijaitsee Jaakonjärven lounaisosassa. Pajujärven syvin piste on noin viisi metriä.

Suuri osa Pajujärvi-Jaakonjärven rannasta on viljeltyä kulttuurimaisemaa. Jaakonjärven länsipuolitse kulkee valtatie 5 ja rautatie. Jaakonjärven eteläpuolella on kolmen pienen ja melko syvän järven ketju (Naapuri, Keskimmäinen, Hepolampi). Niiden itäpuolella sijaitsee Soidinsuo, josta virtaa laskuoja Pajujärveen. Myös pohjoisesta Kortesuolta virtaa laskuoja Pajujärveen. Idästä virtaa Karhipuro. Pajujärvi-Jaakonjärvi laskee Jaakonjärven lounaisrannalta alkavaa uomaa etelään.

Pajujärvi-Jaakonjärven vesitilavuus on 7 368 000 kuutiometriä.

Pajujärvi-Jaakonjärvi (04.519.1.005) kuuluu Kirjopuron valuma-alueeseen (04.519), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Onkiveden alue (04.51) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Pajujärvi-Jaakonjärvi on Kirjopuron valuma-alueeseen kuuluu kahdeksan vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Pajujärvi-Jaakonjärvi on selkeästi laajin. Toiseksi laajin on Tähinginjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pajujärvi-Jaakonjärvi, vakavesi, Lapinlahti
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.10.2022.
3. ↑  Pajujärvi-Jaakonjärvi. Järviwiki. Viitattu 1.10.2022.
4. ↑  Kirjopuron valuma-alue (04.519). Järviwiki. Viitattu 1.10.2022.
Shahram Nazeri
**Shahram Nazeri** (kurdiksi شارام نازری‎, *Şaram Nazirî*, pers. ‏شهرام ناظری‎, *Šahrām Nāzeri*; s. 18. helmikuuta 1950 Kermānšāh) on iranilainen laulaja. Hän on erikoistunut klassiseen persialaiseen ja suufilaiseen ohjelmistoon.

Nazeri syntyi musikaaliseen kurdiperheeseen. Hän aloitti 8-vuotiaana toimimisen suufilaisen musiikin kokoonpanoissa, ja 11-vuotiaana hän lauloi Iranin kansallistelevision lähetyksessä. Hän aloitti perinteisen radifohjelmiston opiskelun. Nazerin opettajien joukossa olivat Abdollah Davami ja Nur-Ali Borumand. Nazeri oli ensimmäinen laulaja, joka teki persialaista musiikkia Jalal ad-Din Muhammad Balkhi-Rumin runouteen. Hänestä tuli johtava suufilaisten perinteiden edistäjä sekä persialaisen klassisen musiikin että kurdimusiikin piireissä. Hänen musiikillaan oli tärkeä rooli myös länsimaisten yleisöjen tutustuttamisessa suufilaisuuteen ja Rumin runouteen.

Nazeri on laulanut Iranin johtavien kokoonpanojen, kuten Dastan Ensemblen, Sheyda Ensemblen, Aref Ensemblen ja Kamkaranin kanssa. Hän on esiintynyt Euroopassa, Lähi-idässä sekä Pohjois-Amerikassa ja tehnyt lukuisia levytyksiä. Nazeri on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ordre des Arts et des Lettres'n ja Ordre National du Mériten ritarin arvot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Shahram Nazeri Iran Chamber Society


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Sean Edwards vuonna 2013.
**Sean Lawrence Guy Edwards** (6. joulukuuta 1986 Lontoo, Iso-Britannia – 15. lokakuuta 2013 Queensland, Australia) oli brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Guy Edwards on entinen Formula 1 -kuljettaja. Edwards aloitti kilpa-uran vuonna 2003 Britannian Formula Ford -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2004 Edwards kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2005 Edwards ajoi British GT -sarjassa. Vuonna 2006 Edwards ajoi FIA GT3 Championship -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 hän siirtyi FIA GT2 Championship -sarjaan. Vuodesta 2008 lähtien Edwards kilpaili Porsche Supercup -sarjassa saavuttaen urallaan kahdeksan voittoa. Vuonna 2012 Edwards voitti Dubain 24 tunnin ajon. Vuonna 2013 hän voitti muun muassa Nürburgringin 24 tunnin ajon ja toiseen kertaan Dubain 24 tunnin ajon. Edwards osallistui myös Span 24 tunnin ajoon vuonna 2007 ja Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 2012.

Edwards kuoli autoturmassa Australian Queenslandin radalla 15. lokakuuta 2013, jossa hän opasti 20-vuotiasta mieskuljettajaa. Koulutettavan ohjaama Porsche törmäsi seinään ja syttyi palamaan. Edwards menehtyi onnettomuudessa ja kuljettaja sai turmassa vakavia vammoja.

Edwards esitti isäänsä Ron Howardin ohjaamassa *Rush*-elokuvassa, joka sai ensi-iltansa vain puolitoista kuukautta ennen Edwardsin kuolemaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography seanedwards.eu. Viitattu 15.10.2013. (englanniksi)
2. ↑  Race driver Sean Edwards killed as car hits wall at Queensland Raceway at Willowbank dailytelegraph.com.au. Viitattu 15.10.2013. (englanniksi)
3. ↑  Traaginen kolari Australiassa - moottoriurheilutähti kuoli kolarissa Yle Urheilu. Viitattu 15.10.2013.
Sean Banan Grammis-gaalassa vuonna 2013.
**Sean Banan** (oik. **Sina Samadi**, s. 7. huhtikuuta 1985)*lähde?* on ruotsalainen muusikko ja koomikko. Hän on kotoisin Iranista, mutta perhe muutti Göteborgiin hänen ollessaan kaksivuotias. Hän on ollut tanssikoreografi ja tanssinut rumbaa, flamencoa, cha-cha-chata, balettia ja street-tanssia. Sean Bananista tuli internetilmiö*selvennä* hänen oltuaan vuonna 2007 haastattelussa, joka koski tanssiohjelmaa *"Foot Filler"*. Sen jälkeen hän työskenteli televisiossa ohjelmissa *Cirkus Möller* ja  *Djävulsrallyt*.

Musiikki ja Melodifestivalen
----------------------------

Vuonna 2010 Sean Banan julkaisi ensimmäisen singlensä *Skaka Rumpa*, joka nousi Ruotsin listalla kahdeksannelle sijalle. Hän osallistui vuonna 2012 Melodifestivaleniin, ja vaikka hän jäi "Andra Chansen" -osuuteen, hänen kilpailukappaleestaan "Sean den förste banan" tuli erittäin suosittu Ruotsissa. Seuraavana vuonna hän osallistui uudestaan Melodifestivaleniin kappaleella "Copacabanana", joka ylsi kilpailussa kuudenneksi. Sean myös teki Melodifestivalenin "Väliaika Show" vuonna 2014 kappaleella "Diggiloo Diggiley" ruotsalaisbändin The Herreysin kanssa.
Sean Banan saattaa olla Ruotsissa pidettävien Euroviisujen laulukilpailun 2016 Halftime Showssa mukana.

Sean Banan on julkaissut 3 levyä. Sean Den förste Banan (2012), Copacabanana (2013) ja En Svensk klassiker (2014).
Sean tekee vieläkin keikkoja Silja Line Symphonylla tai baariesiintymisiä.

Seanilla on ollut oma tv-sarja, joka on näkynyt vain Ruotsissa.

### Studioalbumit

* Sean den förste Banan (2012)
* Copacabanana (2013)
* En svensk klassiker (2014)

### Singlet

* Skaka rumpa (2010)
* Puss puss (2010)
* Gott nytt jul (2010)
* Händer i luft (2011)
* Sean den förstä banan (2012)
* Copacabanana (2013)
* Diggiloo Diggiley (2014)
* Gamerz (2016)
* Bananaman (2018)

Filmografia
-----------

### Televisio

* Floor Filler (2006)
* Cirkus Möller (2009)
* Djävulsrallyt (2010)
* Sommarkrysset (2010)
* Äntligen fredag (2011)
* APTV med Zillah & Totte (2012)
* Bingolotto (2012)
* Allsång på Skansen (2012)
* Lotta på Liseberg (2012)
* Gäster med gester (2012)
* Så ska det låta (2013)
* Sommarkrysset (2014)

### Elokuvat

* Skills (2010)
* Sean Banan inuti Seanfrika (2012)
* Sammys äventyr 2 (2013, ääninäyttelijänä)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sean Banan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Walter Hohmann** (18. maaliskuuta 1880 – 11. maaliskuuta 1945) oli saksalainen rakennusinsinööri, joka kehitti satelliittien ratamekaniikkaa ensimmäisen maailmansodan aikana.

Elämäkerta
----------

Hohmann syntyi 18. maaliskuuta 1880 Hardheimissa lääkärin poikana. Hänen lapsuutensa ajan perhe asui Port Elizabethissä Etelä-Afrikassa. Hän opiskeli Münchenin teknillisessä korkeakoulussa valmistuen vuonna 1904. Hän työskenteli Wienin, Hannoverin ja Breslaun kaupunkien palveluksessa kunnes sai viran Essenistä. Siellä hän toimi lopulta alueen pääsuunnittelijana.

Hohmannin siirtorata. 1 – alkuperäinen kiertorata, 2 – (puoli)elliptinen siirtorata keltaisella (rakettimoottori käynnistetään), 3 – määränpää
Vuosien 1911 ja 1915 välisenä aikana Hohmann paneutui planeettojen väliseen avaruuslentoon laskien, miten paljon energiaa tarvitaan luotainten lähettämiseen Maasta eri planeetoille. Hän kirjoitti kirjan *Die Erreichbarkeit der Himmelskörper*, joka julkaistiin vuonna 1920. Siinä hän määrittää vähiten ajoainetta käyttävät siirtoradat planeetalta toiselle. Tätä kutsutaan Hohmannin siirtoradaksi edelleen; tosin edullisempiakin ratoja on löydetty.

Hohmannista tuli merkittävä hahmo Saksan amatöörirakettiliikkeessä (muun muassa Verein für Raumschiffahrt eli VfR) 1920-luvun lopulla. Kun Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan Hohmann vetäytyi rakettiharrastuksestaan, koska hän ei halunnut kehittää raketista asetta.

Hän kuoli esseniläisessä sairaalassa 11. maaliskuuta 1945. Kuolinsyynä on pidetty liittoutuneiden lentopommitusten aiheuttamaa stressiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Walter Hohmann Att Essen.  Arkistoitu 8.12.2014. Viitattu 5.12.2014.
2. ↑  Walter Hohmann New Mexico Museum of Space History. Viitattu 5.12.2014.
3. ↑  Hohmann, Walter (1880–1945) David Darling. Viitattu 5.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Reikä helvettiin** (engl. *Well to Hell*) on 1990-luvulta lähtien ympäri maailmaa kiertänyt kaupunkitarina. Internetissä se on tiettävästi kulkenut ainakin vuodesta 1997 lähtien.

Tarina
------

Tarinan mukaan tohtori Asakovin johtamat neuvostoliittolaiset geologit porasivat 1980-luvulla jossakin päin Siperiaa 14,4 kilometrin syvyisen reiän, jonka jälkeen vastaan tuli tyhjä ontto tila. Myöhemmin kuilun pohjalle laskettiin mikrofoni, joka tallensi helvetissä kidutettavien sielujen tuskanhuutoja. Tohtori Asakovin mukaan niitä oli jopa miljoonia. Lämpötilan paikassa väitettiin olleen 1 100 celsiusastetta. Tämän jälkeen poraustyöt keskeytettiin ja reikä suljettiin. Tarina kertoo, että tutkimusryhmän jäsenet määrättiin vaikenemaan tapauksesta, koska Neuvostoliitto oli ateistinen valtio.

Tarinasta on olemassa myös muita versioita. Erään mukaan reiästä olisi noussut tumma lepakkoa muistuttanut olento, jonka epäiltiin olleen jonkinlainen demoni tai jopa itse paholainen. Internetissä kiertää lisäksi äänite, jonka väitetään sisältävän reiästä nauhoitettuja helvetin ääniä. Niiden on kuitenkin selvitetty olevan peräisin vuonna 1972 ilmestyneestä *Verinen paroni* -kauhuelokuvasta, jonka ääniraitaa on muokattu.

Samaan aikaan väitetyn Siperian reiän kanssa porattiin Murmanskin alueella oikea reikä, joka lopulta saavutti 12,2 kilometrin syvyyden. Tämän niin kutsutun Kuolan supersyvän porausreiän pohjalla lämpötila on vain 180 celsiusastetta.

Alkuperä
--------

Tarinan alkuperää selvittäneen amerikkalaisen toimittajan Rich Buhlerin mukaan se esiintyi ensimmäisen kerran kalifornialaisen kristillisen yhteisön julkaisussa, josta sitä lainasi heinäkuussa 1989 suomalainen *Vaeltajat*-niminen lehti. Seuraavaksi tarina julkaistiin Lahdessa ilmestyvän *Etelä-Suomen Sanomien* lukijakirjeessä, mistä se kulkeutui *Ammennusastia*-nimiseen uskonnolliseen lehtiseen. Sitä painoi Siikaisten Leväsjoen kylässä 1974-1989 toiminut Suomen evankelis-luterilainen jengi- ja katulähetys -yhteisö. Suomessa vieraillut amerikkalainen evankelista puolestaan oli toimittanut tarinan sisältäneen *Ammennusastian* kristilliselle Trinity Broadcasting Network -radio- ja televisiokanavalle.

Laajempaan julkisuuteen reikä helvettiin -tarina tuli huhtikuussa 1990, kun se julkaistiin *Weekly World News* -kohulehdessä. Lehti nimitti artikkelissaan *Ammennusastiaa* "arvostetuksi suomalaiseksi sanomalehdeksi".

Lähteet
-------

1. 1 2  Verinen paroni Internet Movie Database. Viitattu 24.1.2014.
2. ↑  Christian Urban Legends – 4 more fictional events exposed by the Institute for Creation Research Religious Tolerance. Viitattu 24.1.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Background on the Drilling to Hell story Truth or Fiction. Viitattu 24.1.2014. (englanniksi)
4. ↑  Vähemmän luotettava lähde Sukututkijan loppuvuosi. 10.1.2010. Viitattu 24.1.2014.
**Lappeenrannan Pallo-Toverit** (**LrPT**) oli vuonna 1947 perustettu lappeenrantalainen urheiluseura, joka jatkoi Lappeenrannan Työväen Urheilijoiden palloilutoimintaa. Sen lajeihin kuuluivat ainakin jalka-, jää- ja pesäpallo.

Jalkapallossa LrPT pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa vuonna 1956. Se oli ensimmäinen näin korkealle Palloliiton sarjoissa yltänyt lappeenrantalaisjoukkue, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen sijoituttuaan itälohkon viimeiseksi.

Jääpallossa LrPT saavutti A-nuorten Suomen-mestaruuden vuonna 1958 ja katkaisi näin kolme edellistä mestaruutta voittaneen paikallisvastustajan Veiterän mestaruusputken. Miesten mestaruussarjassa seuralla oli joukkue kausilla 1957 ja 1961.

Pesäpallossa LrPT pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa neljä kautta vuosina 1951–1954. Joukkue kamppaili sijoituksista kaakkoislohkon keskikastissa ja luopui sarjapaikastaan kauden 1954 jälkeen.

Seura poistettiin yhdistysrekisteristä vuonna 1991.

Lähteet
-------

1. ↑  Hirvonen, Juha: *Tavoitteena mestaruussarja – Lappeenrannan ja Joutsenon jalkapalloilun taloudelliset ja yhteisölliset muutokset vuosina 1970–1993*, s. 6. Pro gradu. Joensuu: Joensuun yliopisto, 2006. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 28.7.2009. (englanniksi)
3. ↑  Finland – List of League Second Level Tables RSSSF. Viitattu 28.7.2009. (englanniksi)
4. ↑  Nuorten ja naisten mestarit Suomen Jääpalloliitto. Viitattu 28.7.2009.
5. ↑  Pesäpalloseurat ja sijoitukset paikkakunnittain Matti Rasilainen.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 28.7.2009.
6. ↑  Suomensarja 1945–1955 Matti Rasilainen.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 28.7.2009.
7. ↑  Purkautuneiden yhdistysten tietokanta – PURKKI Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 30.12.2011.
**Futaba Channel** (*ふたば(双葉)☆ちゃんねる Futaba Channeru*, kirjaimellisesti *"kaksilehtinen kanava/kahden lehden kanava"*) tai lyhyesti Futaba on suosittu japanilainen kuvafoorumi. Sen perusti tuntematon henkilö vuonna 2001, kun 2channel oli vaarassa sulkeutua. Futaba on toiminut tärkeänä osana japanilaista internet-kulttuuria. Lisäksi se on toiminut maailman ensimmäisen ja suurimman englanninkielisen kuvafoorumin, 4chanin inspiraation lähteenä.

Futabaa pidetään yleisesti maailman ensimmäisenä chan-tyyppisenä kuvafoorumina. Se sisältää noin 60 keskustelualuetta, joista kolme on "oekaki" -alueita sekä 40 tekstilautaa. Aihealueita ovat muun muassa henkilökohtaiset ongelmat, roskaruoka, urheilu, rāmen ja pornografia. Lisäksi sivustolla on alue, jonne voi ladata muun muassa PDF- ja ZIP- tiedostoja. Sivustolle voi lisätä sisältöä vain japanilaisista IP-osoitteista.

Japanin ulkopuolella sivusto tunnetaan sen osoitteen vuoksi myös nimellä *2chan*.

Katso myös
----------

* 4chan
* 2channel

Lähteet
-------

1. ↑  2chan.net
Tietokoneissa käytetty reikänauha. Sisältää hirsipuupelin BASIC-version.
**Reikänauha** on koneellisesti käsiteltävän tiedon tallentamiseen tarkoitettu paperinauha, johon on lävistetty reikiä samaan tapaan kuin reikäkortissa. Mahdollisia lävistyskohtia on rinnakkain yleensä viidestä kahdeksaan, ja yksi rinnakkaisten lävistyskohtien rivi muodostaa jonkin tietojenkäsittelyllisen perusyksikön, esimerkiksi tavun, merkin tai ohjauskoodin.

Reikänauhaa käytettiin 1700-luvulla posetiiveissa ja 1800-luvulta alkaen automaattisissa kudontakoneissa, lennätinlaitteissa ja kaukokirjoittimissa. Huomattavasti tavanomaista leveämpää nauhaa käytettiin myös mekaanisissa soittimissa, kuten automaattipianoissa ja orkestrioneissa. Tietokonekäytössä reikänauha oli melko yleinen tallennusväline vielä 1970-luvulla.

Nykyinen kynnen kokoinen 8 gigatavun muistikortti vastaa noin kolmen miljoonan kilometrin pituisen reikänauhan tallennuskapasiteettia.

Yhdysvalloissa sanotaan reikänauhan olevan käytössä vielä strategisten tietokoneiden varajärjestelmissä tai varmuuskopioissa*kenen mukaan?*, koska menetelmä on immuuni pelätylle EMPille eli ilmakehässä tehdyn ydinräjähdyksen aiheuttamalle sähkömagneettiselle pulssille.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **reikäkortti**.
* Reikäkorttikone
* Massamuisti

  

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **reikänauha**.
**Reijo Valta** (22. lokakuuta 1967 Kuopio) on suomalainen tietokirjailija ja runoilija. Vallan laajaan tuotantoon kuuluu historiateoksia, suomennoksia, runoja ja sarjakuvia käsitteleviä tietokirjoja. Hänen tunnetuin teoksensa lienee Kapteeni Haddockin kirosanat kokoava *Turskatti! Kapteeni Haddockin haukkumat* vuodelta 1999.

Jyväskylän yliopistosta historiasta ja filosofiasta valmistunut Valta aloitti uransa liikenteen historiaa käsittelevillä teoksilla. Hän on kirjoittanut muun muassa vesiliikenteestä Pohjois-Savossa ja linja-autoilusta Oulussa. Lisäksi hän on kirjoittanut järjestöhistorioita.

Vallan sarjakuvakirjoitukset keskittyvät *Tintin seikkailuihin*, joista hän on tehnyt neljä teosta, mainitun Haddock-teoksen lisäksi esimerkiksi arumbajaintiaaneja käsittelevän etnografisen tutkielman. Valta on kirjoittanut myös Asterixin seikkailujen latinankielisistä lentävistä lauseista ja Aku Ankan maailmasta.

Filosofian alalta Valta on toimittanut (yhdessä Riitta Koikkalaisen kanssa) J.E. Salomaan teosten uusintajulkaisuja ja suomentanut antiikin kreikkalaisten filosofien fragmentteja (Anaksagoras, Melissos, Zenon Elealainen, Filolaos ja Diogenes Apollonialainen).

Vallan runotuotanto on kokeellista ja/tai pamfletoivaa. Esimerkiksi kokoelma *Puista kasvavat* (2009) on toteutettu valokuvaamalla. Valta on tehnyt yhteistyötä muun muassa Karri Kokon kanssa.

Runoteokset
-----------

* *Uusi suunta turvallisuustyöryhmällä*, 2008
* *Vasemmalla kädellä*, 2009
* *Istuutuu vilpittömästi*, 2009
* *Puista kasvavat*, 2009
* *Karri Kokko's Next Work*, 2009 (yhdessä Sari Hakalan, Satu Kaikkosen ja Troy Lloydin kanssa)
* *Performassin jälkeen*, 2010 (yhdessä Karri Kokon kanssa)
* *Kokoomus*, 2010
* *Esteettinen elämys voidaan jättää sivuun*, 2011

Muita teoksia
-------------

* *Muhammed, Kaltio ja mediastrategit: Ville Rannan sarjakuvasta noussut kohu helmikuussa 2006*. Oulu: Jyväs-Ainola, 2007. ISBN 978-952-5353-34-1.
* *Olemisen junnaava sitko: Kirjoituksia Aku Ankan maailmasta*. Oulu: Jyväs-Ainola, 2009. ISBN 978-952-5353-40-2.
* *MC Vittumeitsi ja muut merkityksettömät*. Jyväskylä: Osuuskunta Jyväs-Ainola, 2016. ISBN 978-952-5353-70-9.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikura, Pasi: Kapteeni Haddockin haukkumasanojen loisto ei himmene. *Yle Radio 1 – Aristoteleen kantapää*.  26.8.2007.  Arkistoitu 5.6.2009. Viitattu 28.5.2010.
2. ↑  Lindroos, Ilari: J. E. Salomaa: Historia ja nykyaika *Agricolan kirja-arviot*.  27.3.2001. Viitattu 28.5.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Vallan Pois työpöydältä -blogi.
* Kirjasampo.fi: Reijo Valta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Reilukerho** on kolmen espoolaisen rap-artistin muodostama yhtye, joka julkaisi debyyttialbuminsa toukokuussa 2007. Yhtyeen jäsenet Setä Koponen, Tuomio ja Kone ovat tosin tehneet musiikkia jo vuosia. Idea yhteisestä projektista syntyi, kun kolmikon kappaleita alkoi kertyä yhteisten keikkojen ja studiolla oleskelun myötä.

Yhtyeen nimi keksittiin vuonna 2005. Suurempaa tarinaa nimen takaa ei löydy, mutta kerhon mukaan se kuvastaa "törkeän hyvin" heidän sanoituksissaan vahvasti esillä olevaa "porsastelulinjaa". Reilukerhon lyriikoiden keskeinen teema onkin juhliminen. Musiikillisesti ryhmä hakee vaikutteensa 1990-luvun äänimaailmoista.

Reilukerhon single *Kortit jaossa* vietti Suomen virallisella singlelistalla neljä viikkoa nousten parhaimmillaan sijalle 13. Yhtyeen albumi *Kyseenalaisia totuuksia* debytoi viikolla 23 sijalla 28. Albumin ensimmäiset levytykset tehtiin jo vuosien 2003–2004 aikoihin. Levyn tuottajina ovat toimineet pääasiassa artistit itse. Molemmat Reilukerhon levyt julkaisi 3rd Rail Music, johon Koposella oli ennestäänkin yhteyksiä.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Kyseenalaisia totuuksia* (3rd Rail 2007) CD/LP

### Singlet

* *Kortit jaossa* (3rd Rail 2007) CDS/12"

### Vierailijana

| **Artisti** | **Kappale** | **Albumilta** | **Muut vierailijat** | **Vuosi** |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Raaka Saaga | "Mä" | Raaka Saaga | Davo & Kehäkettu | 2001 |
| Edu Kehäkettunen | "Ihan mitä vaan" | Lentäjän koira |  | 2005 |
| Stig Dogg | "Loskat naamalle" | Stigidilaatio | Ryppy Rubiini | 2007 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olli Ripatti: Reilukerho - Hyväksi havaitulla vanhalla kaavalla (Noise.fi 17.4.2007) linkki
2. ↑  Reilukerho: Kortit jaossa Musiikkituottajat ry.

Aiheesta muualla
----------------

* Reilukerho Myspacessa (englanniksi)
* Kortit jaossa -video YouTube-sivustolla
* Syvällä Pelissä - Reilukerho[vanhentunut linkki]
**Tattarisuon silta** eli **Tattarisuon pehmeikkösilta** on betoninen laattasilta Lahdenväylällä Tattariharjun teollisuusalueen kohdalla Kivikon osa-alueella Helsingissä. Silta ylittää moottoritien alla olevan turvekerrostuman ja se on lähes kokonaan näkymättömissä eli eräänlainen piilosilta.

Tattarisuon silta on pinta-alaltaan Suomen toiseksi suurin silta, suurin on Tähtiniemen silta. Sillan kokonaispinta-ala on 20 330 m2, pituus 470 metriä ja leveys vaihtelee 36 metristä 50,5 metriin. Laattasillassa on 84 aukkoa ja sen pisin jänneväli on 5,8 metriä. Silta valmistui vuonna 1970.

Vuonna 2009 vedettiin kaukolämpölinja sillan ja valtatie 4:n ali. Kuva on otettu Kivikon puolelta.
Tattarisuon silta on rakennettu valamalla poikittaispalkit 300×300 mm:n teräsbetonisten lyöntipaalujen varaan ja latomalla palkkien väliin palkkielementit (laattaelementit), joiden varaan sillan kansilaatta valettiin. Elementtien ja paikallavalun muodostama rakenne toimii liittorakenteena.

Pehmeikkösiltaa käytetään tiepohjan rakentamiseen silloin, kun esimerkiksi pengerpaalutus eli penkereen rakentaminen paalutuksen ja paaluhattujen tai paalutuksen ja yhtenäisen paalulaatan avulla ei ole riittävä tai niitä ei voi muutoin käyttää. Pehmeikkösilta voi tulla myös korkeaa pengertä halvemmaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Grönroos, Teillä-blogi
2. ↑  Aitta, Seppo (vast.toim.): *Siltojemme historia*, s. 496–497. Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2004. ISBN 951-758-446-6.
3. 1 2  Lyly, Sulevi (vast. toim. ): *Liikenne ja väylät (RIL 94)*, s. 236–237. Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 1975. ISBN 951-758-005-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tattarisuon silta** Wikimedia Commonsissa

* Leppänen, Marko: Alinen moottoritien malliin *Esoteerinen maantiede ja periferiaterapia*.  6.1.2013. Blogger.
**Semikarbatsidi** eli **karbamyylihydratsiini** (CH5N3O) on hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja urean johdannainen.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Semikarbatsidi on kiinteänä väritöntä ainetta ja se liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Vesiliuokset ovat heikosti emäksisiä.

Semikarbatsidia valmistetaan yleensä urean ja hydratsiinin välisellä reaktiolla. Mikäli ureaa on selvästi ylimäärin, muodostuu tuotteena hydratsodikarbonamidia. Muita tapoja valmistaa sitä ovat hydratsiinisulfaatin ja kaliumsyanaatin välinen reaktio tai nitrourean pelkistys.

Semikarbatsidi on nukleofiilinen yhdiste ja reagoi elektrofiilien, esimerkiksi aldehydien ja ketonien kanssa. Näin voidaan valmistaa semikarbatsoneja.. Yhdistettä voidaan käyttää myös TLC-levyjen visualisointiin. Se muodostaa α-ketokarboksyylihappojen kanssa UV-valossa fluoresoivan yhdisteen.

Myrkyllisyys
------------

Semikarbatsidin on osoitettu aiheuttavan hiirille syöpäkasvaimia, mutta sen karsinogeenisuudesta ihmiselle ei ole varmuutta. Semikarbatsidia on havaittu eräissä lasipurkkeihin pakatuissa elintarvikkeissa ja se on mahdollisesti peräisin tiivisteestä, jonka valmistuksessa on käytetty atsodikarbonamidia.

Lähteet
-------

1. ↑  Carbamylhydrazine – Substance summary NCBI. Viitattu 19. helmikuuta 2012.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 706. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Eugene F. Rothgery :*Hydrazine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004 Teoksen verkkoversio viitattu 19.02.2012
4. ↑  John C. Gilbert, Stephen F. Martin: *Experimental Organic Chemistry*, s. 448. Cengage Learning, 2010. ISBN 978-1439049143. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.02.2012). (englanniksi)
5. ↑  The Process of Analyzing Thin Layer Chromatography The Pennsylvania State University. Viitattu 19.2.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
6. ↑  Semikarbatsidista uusi turvallisuusarviointi ja suositukset, Ei tarvetta muuttaa pienten lasten ruokailukäytäntöjä Evira. Viitattu 19.2.2012. [vanhentunut linkki]
**Futaba Kioka** (jap. 木岡 二葉, *Kioka Futaba*; s. 22. marraskuuta 1965 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Kioka debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1981. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991, 1995 ja kesäolympialaisissa 1996. Hän on pelannut 75 maaottelua ja tehnyt niissä 30 maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 1991
1 M. Suzuki |
2 Honda |
3 Watanabe |
4 Kaji |
5 Yamaguchi |
6 Takahagi |
7 Ōbe |
8 Matsuda |
9 Noda |
10 Takakura |
11 Kioka |
12 Sakata |
13 Kuroda |
14 Handa |
15 Nagamine |
16 Tezuka |
17 Mizuma |
18 Uchiyama |
Valmentaja T. Suzuki

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 1995
1 Ozawa |
2 Tōmei |
3 Yamaki |
4 Haneta |
5 Uno |
6 Nishina |
7 Sawa |
8 Takakura |
9 Kioka |
10 Noda |
11 Handa |
12 Ōbe |
13 Nagamine |
14 Kadohara |
15 Morimoto |
16 Ōtake |
17 Uchiyama |
18 Takeoka |
19 Onodera |
20 Sakata |
Valmentaja Suzuki

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Ozawa |
2 Tōmei |
3 Yamaki |
4 Haneta |
5 Ōbe |
6 Nishina |
7 Sawa |
8 Takakura |
9 Kioka |
10 Noda |
11 Handa |
12 Uchiyama |
13 Ōtake |
14 Kadohara |
15 Izumi |
16 Onodera |
Valmentaja Suzuki
**Jorge Linares** (s. 22. elokuuta 1985) on venezuelalainen kevytsarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA-liiton maailmanmestari painoluokassaan.

Ammattinyrkkeilyura
-------------------

Linares aloitti ammattinyrkkeilemisen vuonna 2002. Uran alkuvuodet Linares otteli ylemmässä kääpiösarjassa, jossa hän voitti väliaikaisen WBA Fedelatin mestaruuden. Tämän jälkeen Linares vaihtoi painoluokkaa siirtyen höyhensarjaan. Vuonna 2007 Linares kohosi WBC-liiton tunnustamaksi höyhensarjan mestariksi kukistamalla Oscar Lariosin teknisellä tyrmäyksellä ottelun ehdittyä kymmenenteen eräänsä. Kamppailussa Larios hyödynsi jabiaan ja iski jatkuvia voimaiskuja joihin Larios ei kyennyt vastaamaan, ja kymmenennessä erässä larios putosi kanveesiin. Larios kykeni nousemaan ylös, mutta tuomari keskeytti ottelun. Ensimmäisessä höyhensarjan mestaruuden puolustusottelussaan Larios kohtasi Gamaliel Diazin jonka tyrmäsi ottelun ehdittyä kahdeksaneen eräänsä käytettyään Diazia neljännessä erässä kanveesissa.

Tämän jälkeen Linares piti lähes vuoden ottelutauon siirtyen ottelemaan ylempään höyhensarjaan. Ensimmäisessä ylemmän höyhensarjan ottelussaan Linares kohtasi WBA liiton mestarin Whyber Garcian, jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä. Ensimmäisessä ylemmän höyhensarjan mestaruuden puolustusottelussaan Linares kohtasi Josafat Perez Josafat Perezin, jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä. Toisessa puolustusottelussaan Linares kohtasi Juan Carlos Salgadon, jolle hävisi ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä oltuaan sitä ennen pahoissa vaikeuksissa. Tämän jälkeen kului kaksi vuotta ennen Lariosin seuraavaa valtaliittojen mestaruusottelua. Vuonna 2011 Larios pääsi ottelemaan WBC liiton mestaruudesta Antonio DeMarcoa vastaan. Linares hävisi kamppailun yhdennessätoista erässä teknisellä tyrmäyksellä. Linares hävisi myös seuraavan ottelunsa Sergio Thompsonia vastaan. 

Vuonna 2014 Linares kohosi kevytsarjan WBC liiton mestariksi kukistamalla Javier Prieton tyrmäämällä tämän kamppailun neljännessä erässä. Linares puolusti WBC-liiton mestaruutta kahdesti. Linares kohosi WBA-liiton mestariksi vuonna 2016 voittamalla Anthony Crollan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä kamppailussa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**In-Jin Chi** | **WBC-liiton höyhensarjan maailmanmestari**21. heinäkuuta 2007 – elokuu 2008 | Seuraaja:**Oscar Larios** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Edwin Valero** | **WBA-liiton ylemmän höyhensarjan maailmanmestari**28. marraskuuta 2008 – 10. lokakuuta 2009 | Seuraaja:**Juan Carlos Salgado** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Omar Figueroa** | **WBC-liiton kevytsarjan maailmanmestari**30. joulukuuta 2014 – 23. helmikuuta 2016 | Seuraaja:**Dejan Zlaticanin** |

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Anthony Crolla** | **WBA-liiton kevytsarjan maailmanmestari**24. syyskuuta 2016

 |
**Futismaailma** oli suomalainen jalkapalloon erikoistunut verkkosivusto, jonka sisältö tuotettiin vapaaehtoisvoimin. Viikoittain Futismaailmassa kävi parhaimpina aikoina noin 6 000–7 000 eri kävijää, jotka tekivät 14 000–15 000 vierailua. Sittemmin kävijämäärät romahtivat. Sivusto suljettiin marraskuussa 2014.

Aihealueet
----------

Futismaailman toimitus kattoi muun muassa seuraavat jalkapallosarjat:

* Mestarien liiga
* Veikkausliiga
* Ykkönen
* Valioliiga
* Mestaruussarja
* Ykkösliiga
* Primera División
* Serie A
* Bundesliiga
* Ligue 1
* Eredivisie
* Allsvenskan

Lisäksi Futismaailma seurasi Suomen maajoukkueen otteluita ja suurimpia kansainvälisiä arvoturnauksia kuten MM-kilpailuja, EM-kilpailuja sekä Copa Américaa.

Valkaise Stadion -kampanja
--------------------------

Kesäkuussa 2007 Futismaailma lanseerasi Belgiaa vastaan pelattuun EM-karsintaotteluun *Valkaise Stadion!* -kampanjan, jossa otteluun saapuvia katsojia kehotettiin pukemaan ylleen valkoista.

Lähteet
-------

1. ↑  TNS Metrix - kävijät viikoittain
2. ↑  TNS Metrix - vierailut viikoittain
3. ↑  Iltalehti.fi - "Stadion valkoiseksi!"
4. ↑  HS.fi - "Kannattajatempauksella pyritään "valkaisemaan Olympiastadion""
5. ↑  MTV3.fi - "Tempaus: Suomi-Belgia -peliä seuraamaan valkoisiin puettuna"
6. ↑  Palloliitto - "Futismaailma.com tunnustaa väriä" (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Futismaailma (Arkistoitu – Internet Archive)
Tulistinputkisto veturin höyrykattilan sisällä.**Tulistinhöyryveturi** on erityisellä tulistimella eli lisäputkistolla varustettu höyryveturi, joka pystyy käyttämään polttoaineen hyödykseen paremmin ja antaa paremman tehon kuin vanhempi ns. märkähöyryveturi. 

Tulistinputket on sijoitettu tuliputkien joukossa kulkeviin laajempiin ns. lieskaputkiin ja ne yhdistävä valtaputken päähän kytketty tulistimen laatikko puolestaan nokikaappiin. 

Höyryliikenteen loppuaikoina lähes kaikki veturit olivat tulistintyyppisiä. 

Tätä kirjoitettaessa (2007) vanhin ajokuntoinen tulistinveturi Suomessa on Jokioisten Museorautatien käytössä oleva LWR6 (Tampella 141/1909, 2-8-0). 

Kesken kunnostusta olevan Karjalankosken rautatien kakkosveturin (Krauss 4283/1900, 0-4-0 wt, ex Kaukas 2), tulistinkattila on Lokomon vuonna 1939 valmistama alkuperäistä suurempi uudiskappale, alun perin veturi oli märkähöyrytyyppinen. 

Tulistajaveturi Hk 5, "Pikku Tulistaja" 497 Haapamäen höyryveturipuistossa
LWR6. Suomen vanhin ajokuntoinen tulistinveturi ajossa Jokioisten museorautatiellä

Lähteet
-------

* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
**Semender** (**Samandar**) oli Kasaarien kaanikunnan ensimmäinen pääkaupunki (700-luvun alkupuolella). Suuri keskiaikainen kaupunki Kaspianmeren rannalla Dagestanissa.

Historia
--------

Ilmeisesti Semenderin on perustanut Persian šaahi Khosrau I (531—579), joka rakennutti useita linnoituksia kaukasian-persian rajalla. Bysanttilaisen kirjailijan Theofylaktos Simokattesin mukaan 500-luvulla olisi elänyt myös avaarien heimo *zabender*. Ilmeisesti he asuivat Pohjois-Kaukasuksella ja antoivat nimensä kaupungille. Nimi on voinut tulla myös iranilaisista kielistä, joissa se tarkoittaa "ulointa ovea".

Arabien-kasaarien sotien aikoihin Semender oli kasaarien tärkein kaupunki. Se sijaitsi pohjoisempana Derbentin ahtaumasta, minkä vuoksi se oli pitkään arabien sotajoukkojen saavuttamattomissa toisin kuin toinen kasaarikaupunki Belendzher, jonka arabit tuhosivat vuonna 722. Semender valloitettiin vuonna 737 Marvan ibn Muhammedin hyvin valmistellun sotaretken aikana. Tämän jälkeen kasaarien pääkaupunki siirrettiin paljon kauemmas etelärajalta Itiliin, joka sijaitsi Volgan suistossa. Semenderin alueesta tuli kaanikunnan eteläinen reuna-alue, johon jäi kuitenkin asumaan huomattava kasaariväestö.

800-900-luvuilla kaupungista muodostui huomattava kaupan keskus. Talouden tärkeimpiä tukipilareita oli viininkasvatus. Kaupungissa ja ympäristössä oli 40 000 viinitilaa. Väestö oli hyvin monipuolinen kuten Itilissäkin: juutalaisia, muslimeja ja kristittyjä. Kristittyjen asema oli vahvempi kuin Itilissä ja muslimien asema ilmeisesti heikompi. Kaupungissa oli kaikkien näiden uskontojen pyhättöjä ja toreja. Talot olivat enimmäkseen olkikattoisia puutaloja. Kaupungin hallinnosta on vähän tietoja. Jonkin lähteen mukaan siellä olisi ollut oma hallitsija ja toisen mukaan siellä olisi ollut kasaarikeisarin sukulainen hallitsijana. Semenderin alueen nimi 900-luvulla oli Dzhidan eikä se kuulunut kasaarikeisarin suoraan alaisuuteen. Vuonna 968/969 kaupunki tuhoutui Kiovan ruhtinas Svjatoslavin sotaretken aikana.

Arabimaantieteilijöiden mukaan Semender sijaitsi jossain Kaspianmeren rannalla 4(8) päivämatkan päässä Derbentistä ja 7(8) päivämatkaa Itilistä. Arkeologeilla on vaikea sijoittaa keskiaikaisia kaupunkeja nykyisessä Dagestanissa. Useimmiten Semenderin sijainniksi on määritelty sama kuin myöhempi kaupunki, Tarki (nykyään samanniminen kylä lähellä Mahatškalaa). Toisen version mukaan se olisi voinut sijaita Terekjoen alajuoksulla lähellä nykyistä Kizljaria. Dagestanilainen arkeologi Murad Gadzhievich oletti, että Semenderin nimisenä olisivat molemmat voineet olla eri aikakausina.
**Seminaarin koulu** on Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2017 koulussa oli noin 700 (721) oppilasta. Lapsista 74 opiskeli Ojoisten Lastentaloksi kutsutussa rakennuksessa Puistonmäen kaupunginosassa (4 luokka-asteiden 1-2 luokkaa). Koulussa toimi yhteensä 27 suomenkielistä yleisopetuksen luokkaa ja yksi ruotsinkielinen perusopetuksen luokka. Lisäksi kahdessa luokassa annettiin valmistavaa opetusta alkujaan vieraskielisille oppilaille.

Seminaarin koulu on elokuussa 2012 toimintansa aloittanut suurehko alakoulu, joka toimii aiemman Hämeenlinnan normaalikoulun ja opettajankoulutuslaitoksen tiloissa. Koulutoiminta on aiemman Ojoisten koulun jatkoa; vuonna 2012 Hämeenlinnasta Tampereelle siirretyn normaalikoulun oppilaat kirjattiin tuolloin Ojoisten koulun oppilaiksi. Muodostunut uusi, aiempaa laajempi alakoulu nimettiin tammikuussa Seminaarin kouluksi. Sen koulurakennukset ovat pääosin Suomen yliopistokiinteistöt Oy:n omistuksessa ja Hämeenlinnan kaupunki on vuokrannut ne koulukäyttöön. Rakennuksista vanhin on Seminaarin kivitalo (keltainen rakennus, vuodelta 1930). Tähän on yhdistetty vuoden 1979 lisärakennus liikuntasaleineen. Vaaleankeltainen rakennus on vuodelta 1953 ja harmaa lisärakennus vuodelta 1984. Ojoisten Lastentaloksi kutsuttu uudisrakennus (Mäyräntie 3) valmistui aiemman Ojoisten koulun tilalle vuonna 2013; rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja neuvola.

Koulun rehtorina toimii Pasi Rangell ja apulaisrehtorina Panu-Ilari Mikkola.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Alakoulut luokat 1-6 Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 12.7.2018.
2. 1 2 3 4  Seminaarin koulu Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 12.7.2018.
3. 1 2 3  Hämeenlinnan karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja Kunnallisia palveluja-kohdasta valinta *Koulut ja nuorisotilat - Perusopetus 1-6 ja Perusopetus 7-9*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 12.7.2018.
4. 1 2 3  Ojoisten LastentaloArkistoitu kopio Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi.  Arkistoitu 14.8.2018. Viitattu 12.7.2018.
PyöräilyPyöräily
**Vuoden 1904 kesäolympialaisten pyöräily** järjestettiin 2. – 5. elokuuta 1904 Francis Fieldissä, St. Louisissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli kolmas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 18 osanottajaa ainoastaan Yhdysvalloista. Tapahtumia oli seitsemän.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| ¼ mailia | Yhdysvallat Marcus Hurley | Yhdysvallat Burton Downing | Yhdysvallat Teddy Billington |
| ⅓ mailia | Yhdysvallat Marcus Hurley | Yhdysvallat Burton Downing | Yhdysvallat Teddy Billington |
| ½ mailia | Yhdysvallat Marcus Hurley | Yhdysvallat Teddy Billington | Yhdysvallat Burton Downing |
| 1 maili | Yhdysvallat Marcus Hurley | Yhdysvallat Burton Downing | Yhdysvallat Teddy Billington |
| 2 mailia | Yhdysvallat Burton Downing | Yhdysvallat Oscar Goerke | Yhdysvallat Marcus Hurley |
| 5 mailia | Yhdysvallat Charles Schlee | Yhdysvallat George E. Wiley | Yhdysvallat Arthur F. Andrews |
| 25 mailia | Yhdysvallat Burton Downing | Yhdysvallat Arthur F. Andrews | Yhdysvallat George E. Wiley |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 7 | 7 | 7 | 21 |

Lähteet
-------

* Cycling at the 1904 St. Louis Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

PyöräilyPyöräily olympialaisissa
1896 |
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1904 lajit ja kilpailutapahtumat
Golf | Haavipallo | Jalkapallo | Jousiammunta | Koripallo (*Näytöslaji*) | Köydenveto | Miekkailu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pyöräily | Roque | Soutu | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Peruaanimarsu, jolla on satiinigeeni.Peruaanimarsu, jolla on satiinigeeni.
**Satiini** on marsurotu, jonka karvat ovat geenimutaation vuoksi onttoja, mikä saa aikaan erityisen kiiltävän turkin. Satiinimarsuja syntyy kaikkiin marsurotuihin ja turkkityyppeihin, mutta ne arvosteltiin*milloin?* omassa näyttelyluokassaan omana rotunaan. Satiini-fenotyyppi ei näy kunnolla tummaturkkisista marsuista. Satiinit ovat usein muita marsuja pienikokoisempia ja lyhytikäisempiä. 

Ensimmäiset satiinimarsut syntyivät Yhdysvalloissa 1977 geenimutaatioina lyhytkarvaisten marsujen poikueisiin, ja niitä maahantuotiin Eurooppaan vuonna 1986. Euroopassa alettiin kiinnittää huomiota satiinimarsujen hitaaseen kasvuun ja siihen, että ne jäivät pienikokoisemmiksi ja kevyemmiksi kuin ei-satiinimarsut. Vanhoille marsuille tyypillisiä motorisia ja hampaisiin liittyviä ongelmia esiintyi jo nuorilla satiinimarsuilla.

Satiinimarsujen terveysongelmat kiinnittivät myös eläinlääkärien huomion. Satiinien epämääräiset oireet (syömättömyys, painonlasku, uupuminen) saivat eläinlääkärit epäilemään luustosairauksia. Alkuun radiografiset tutkimustulokset olivat pääosin yksityisten tahojen teettämiä, eivätkä tulokset päätyneet tiedeyhteisön käyttöön. Ensimmäinen laaja tieteellinen tutkimus tehtiin 1997-2002 Saksassa, jolloin tutkittiin 52 satiinimarsua, 7 satiinigeenin kantajaa ja 25 ei-satiinimarsua. Tutkimukseen osallistuneista satiinimarsuista 38 prosentilla oli oireita, ja kahdellakymmenellä marsulla oli vähintään yksi oire seuraavista: ruokahaluttomuus, kuolaaminen, painonlasku, hampaiden poikkeavuudet sekä motoriset häiriöt. Tutkimuksen marsuille teetetyissä röntgentutkimuksissa marsuilla todettiin osteopenisiä vaurioita lonkkanivelissä, reisiluissa, sääriluissa, alaleuan luissa, poskikaarissa sekä muissa kallon luissa. Yhdelletoista satiinimarsulle tehtiin ruumiinavaus, ja niistä kahdeksalla todettiin munuaisten vaurioita. 

Myös seuraavissa eläinlääkärien tekemissä tutkimuksissa satiinimarsuilla todettiin luurangon epämuodostumia, luuston kasvuhäiriötä (*osteodystrophia fibrosa*), luukatoa, murtumia ja hammasongelmia. Satiinigeenin aiheuttamia ongelmia alettiin kutsua *satiinisyndroomaksi*, ja se sisältää kaikki satiinigeenin tuomat terveysongelmat, kuten hidastuneen kasvus, motoriset ongelmat, luusto-ongelmat, uupuminen, syömättömyys ja pahimmillaan kuolema.

Satiinigeenistä johtuvien vakavien terveysongelmien vuoksi Suomen marsuyhdistys ei ole hyväksynyt satiinimarsuja rekisteriin 31. lokakuuta 2007 jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stoffels-Adamowicz, Eva: *The Satin syndrome in guinea pigs*, s. 1, 4-6, 8. Ghent University, 2014. Teoksen verkkoversio (viitattu 12.5.2020).
2. 1 2  Miguel Gallego: Case Report of a Satin Guinea Pig with Fibrous Osteodystrophy That Resembles Human Pseudohypoparathyroidism *Case Reports in Veterinary Medicine*.  2017. Viitattu 12.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Lahtinen, Hanna: Satiinien rekisteröinti lopetetaan.  *Marsu Magazine*, 2007, nro 2, s. 18.  Suomen Marsuyhdistys ry.
Dashi-jauhepakkauksia.
**Dashi** (jap. 出汁) on japanilaisessa keittiössä käytetty liemipohja, joka valmistetaan useimmiten *katsuobushista* eli kuivatuista boniittilastuista ja *kombu*-merilevästä. Se on yksi japanilaisen keittiön tärkeimmistä perusraaka-aineista, jolla on soijaa vastaava asema.

Sana "dashi" viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito-tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen.

Dashin raaka-aineita voidaan keittää useita kertoja. Ensimmäinen liemi, *ichiban-dashi*, on laadukkain. Toista lientä, *niban-dashi*, käytetään esimerkiksi misokeiton pohjana. Kolmas liemi, *sanban-dashi*, on jo laimeampaa. Nykyisin on saatavilla veteen sekoitettavaa dashi-jauhetta, joka nopeuttaa liemen valmistamista. Japanissa vuonna 2006 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 74 prosenttia vastaajista oli käyttänyt ruoanlaittoon dashi-jauhetta, 51 prosenttia kombua ja 42 prosenttia katsuobushia. Myös muita raaka-aineita, kuten siitakesieniä tai *niboshi*-sardiineja, käytettiin yleisesti.

Dashi tuo ruokaan viidettä perusmakua, *umamia*. Tokion keisarillisen yliopiston professori Kikunae Ikeda löysi umamin vuonna 1907 tutkimalla kombusta keitettyä dashi-lientä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pölkki, Miika & Valkama, Heikki: *Umami – Japanilainen ruokakulttuuri*, s. 80. Kustannusosakeyhtiö Teos, 2007. ISBN 978-951-851-111-6.
2. ↑  マークスＪＰ(www.markth.jp）自主調査 ＤＡＴＡ　ＢＡＮＫ:第９回調査結果 FOOD Pro-Net. Viitattu 17.5.2015.
3. ↑  Discovery of Umami International Glutamate Information Service.  Arkistoitu 5.12.2011. Viitattu 17.5.2015.
**Miesten pyöräilyn maantieajo kesäolympialaisissa 1896** käytiin 12. huhtikuuta. Reitti oli 87 kilometriä pitkä ja sillä ajettiin Ateenasta Marathoniin ja takaisin. Kilpailuun osallistui seitsemän urheilijaa kolmesta maasta ja sen voitti kreikkalainen Aristidis Konstantinidis.

Tulokset
--------

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Aristidis Konstantinidis |  Kreikka | 3.22,31 |
| 2 | August von Gödrich |  Saksa | 3.42,18 |
| 3 | Edward Battel |  Yhdistynyt kuningaskunta | *Ei tiedossa* |
| 4-7 | Georgios Aspiotis |  Kreikka | *Ei tiedossa* |
| Miltiades Iatrou |  Kreikka | *Ei tiedossa* |
| Konstantinos Konstantinou |  Kreikka | *Ei tiedossa* |
| Georgios Paraskevopoulos |  Kreikka | *Ei tiedossa* |

Kilpailussa Konstantinidis johti kilpailua alusta aina Marathoniin saapumiseen saakka. Hänen polkupyöränsä kuitenkin hajosi matkalla takaisin, joten Edward Battel ohitti hänet ennen kuin hän pääsi jatkamaan toisella polkupyörällä. Sekä Konstantinidis että Battel kaatuivat vielä tämän jälkeen. Battelin kaatuminen oli tarpeeksi vakava pudottaakseen hänet August von Gödrichin taakse.