recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Röntgenkuva kuusisormisesta kädestä.
**Polydaktylialla** tai **hyperdaktylialla** eli monisormisuudella tarkoitetaan anatomista poikkeavuutta, jossa yksilöllä on ylimääräisiä sormia tai varpaita. Länsimaissa ylimääräiset sormet ja varpaat yleensä poistetaan kirurgisesti lapsena.

Polydaktyliaa esiintyy noin kahdella lapsella tuhannesta, mutta lukumäärä voi olla suurempi joissakin ryhmissä perustajavaikutuksen vuoksi (esimerkiksi amissiyhteisöissä).

Joidenkin luonnonkansojen, esimerkiksi nenetsien, keskuudessa polydaktyliaa pidetään merkkinä noidan tai šamaanin kyvyistä.

Monivarpaisia kissoja esiintyy erityisesti maine coon -rodulla.

Kuuluisia polydaktyylisia henkilöitä
------------------------------------

* Antonio Alfonseca, baseball-pelaaja
* Gemma Arterton, näyttelijä
* Anna Boleyn
* Toyotomi Hideyoshi, Japanin muinainen hallitsija
* Pacal II, mayakuningas
* Hrithik Roshan, Bollywood-näyttelijä
* Garfield Sobers, kriketinpelaaja
* Hound Dog Taylor, bluesmuusikko
* Albert Uderzo, sarjakuvapiirtäjä

Katso myös
----------

* Ellis-van Creveldin oireyhtymä
* Syndaktylia

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaskinen, Miikka: Outo kuusisorminen käsi ihmetyttää VR:n ravintola­vaunussa – tässä toden­näköinen syy.  *Ilta-Sanomat (is.fi)*, 2. helmikuuta 2023 klo 18:03. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.2.2023.
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Polydaktylia** Wikimedia Commonsissa

* Polydactyly and Syndactyly
**Eirik Verås Larsen** (s. 26. maaliskuuta 1976 Flekkefjord) on norjalainen ratameloja ja olympiavoittaja. 182 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Verås Larsen edustaa Flekkefjord KK:ta. Hän kilpailee kajakeilla.

Ura
---

Verås Larsen saavutti ensimmäisen olympiakultansa kajakkiyksikön 1 000 metriltä vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta. Noista kisoista hän saavutti myös pronssia kajakkikaksikosta. Vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä Verås Larsen saavutti hopeaa kajakkiyksikön 1 000 metriltä, ja vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta hän saavutti uransa toisen olympiakullan samasta luokasta.

Verås Larsen on saavuttanut MM-kilpailuista kolme kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia. Mitaleista kaksi kultaa ja molemmat pronssit ovat henkilökohtaisilta matkoilta. EM-kilpailuista Verås Larsen on saavuttanut peräti seitsemän kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Mitaleista kolme kultaa ja yksi hopea ovat henkilökohtaisilta matkoilta. Verås Larsenilla on myös kaksi maratonmelonnan kajakkikaksikon maailmanmestaruutta.

Muuta
-----

Verås Larsenin vaimo Mira Verås Larsen on itsekin meloja. Hän toimi Norjan lipunkantajana vuoden 2012 kesäolympialaisten avajaisissa. Eirik toimi lipunkantajana samojen kisojen päättäjäisissä. Mira Verås Larsenin isoisoisä on voimistelun olympiavoittaja Osvald Falch.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Edward Theodore Riley** (s. 8. lokakuuta 1967), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään **Teddy Riley**, on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, muusikko ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan omista Guy- ja BLACKstreet-yhtyeistään sekä lukuisista muille artisteille tuottamistaan hiteistä. Häntä pidetään myös *new jack swingiksi* kutsutun R&B:n alalajin alkuunpanijana.

Harlemissa, New York Cityssä syntynyt Riley soitti jo 8-vuotiaana useita instrumentteja, muun muassa pianoa ja trumpettia. Hän ehti tuottaa monia artisteja ennen ensimmäisen oman yhtyeensä, Guyn perustamista. Riley lauloi Guyssa ja tuotti sen albumit *Guy* (1988) ja *The Future* (1990). Hän tuotti ja kirjoitti hittejä myös Keith Sweatille ja Bobby Brownille (muun muassa "My Prerogative").

Rileyn hittien tavaramerkki oli *new jack swingiksi* kutsuttu tyyli. Se oli sekoitus kaduilta kumpuavia hip hop -rytmejä ja R&B-laulua. Riley itse näki tyylin rajat häilyvinä: "Nuorena soitin gospelia, funkia, hip hopia, R&B:tä ja popmusiikkia. Emme voineet kutsua sitä kaikilla noilla nimillä, joten keksimme yhden nimen kattamaan kaiken – new jack swing. Todellisuudessa se on kaikki musiikkityylit yhdessä." Moni artisti omaksui Rileyn lanseeraaman tyylin, huomattavimpana ehkä Michael Jackson, joka pestasi Rileyn tuottajaksi *Dangerousille* (1991) ja sitä seuranneille albumeilleen. New jack swing -termin kehitti toimittaja Barry Michael Cooper, joka myöhemmin kirjoitti elokuvan *New Jack City* (1991). Rileyn Guy-yhtye esiintyi elokuvan soundtrackilla.

Riley perusti vuonna 1994 BLACKstreet-nimisen yhtyeen, jonka suurin hitti oli Grammy-palkinnonkin voittanut "No Diggity" (1996). Sekä Guy että BLACKstreet olivat osa vuoden 2006 New Jack Reunion Tour -kiertuetta.

Aiheesta muualla
----------------

* New jack swing -fanisivusto (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
IFAN:in afrikkalaisen taiteen museo.
Islamintutkimuksen käsikirjoituksia.
**Institut fondamental d’Afrique noire Cheikh Anta Diop** (IFAN Cheikh Anta Diop) on Senegalin Dakarissa toimiva tieteellinen tutkimuslaitos. Sen edeltäjä oli vuonna 1936 perustettu *Institut français d’Afrique noire* (IFAN).

Ranskan mustan Afrikan instituutti IFAN oli yksi Länsi-Afrikan ensimmäisistä tieteellisistä tutkimuslaitoksista. Sen tehtävänä oli siirtomaiden historian, kielten ja yhteiskunnan tutkimus. Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööri perusti IFAN:in vuonna 1936 ja se aloitti toimintansa vuonna 1938. Dakarissa toimineella instituutilla oli toisen maailmansodan jälkeen perustetut tutkimuskeskeskukset Saint-Louisissa, Abidjanissa, Bamakossa, Cotonoussa, Niameyssa ja Ouagadougoussa. Sen yhteydessä toimivat myös Doualan ja Lomén tutkimuskeskukset. IFAN:illa oli tutkimusasemat Atarissa, Diafarabéssa ja Mont-Nimbassa. Henkilöstö koostui aluksi etupäässä valkoisista Ranskan kansalaisista, mutta heidän joukossaan oli myös ensimmäisiä afrikkalaisia kuten kansatieteilijä Amadou Hampâté Bâ.

Siirtomaiden itsenäistyessä IFAN:ista tuli osa Dakarin yliopistoa vuonna 1960 ja sen tutkimuskeskukset saivat autonomisen aseman. Vuonna 1966 laitoksesta tuli Mustan Afrikan perustutkimusinstituutti IFAN, joka nimettiin sen entisen tutkijan Cheikh Anta Diopin mukaan vuonna 1986.

IFAN:in tehtäviä ovat mustaa Afrikkaa ja erityisesti Länsi-Afrikkaa koskeva tieteellinen tutkimustyö ja sen tulosten julkaisu, laitoksen museoiden, arkiston ja kirjaston ylläpito sekä yhteiskunnallinen ja kansainvälinen toiminta. Se koostuu humanistisesta, kielten ja kulttuurien, eläintieteellisestä sekä kasvitieteen ja geologian osastoista. Tietopalvelun lisäksi instituutin yhteydessä toimivat Théodore Monodin afrikkalaisen taiteen museo, Goréen historiallinen museo ja merimuseo.

Laitoksen johtajina ovat toimineet:

* luonnontieteilijä Théodore Monod (1938–1965)
* islamintutkija Vincent Monteil (1965–1968)
* filosofi Pierre Fougeyrollas (1968–1971)
* islamintutkija Amar Samb (1971–1986)
* sosiologi Abdoulaye Bara Diop (1986–1995)
* filosofianhistorioitsija Djibril Samb (1995–2005)
* biologi Papa Ndiaye (2005–2011)
* arkeologi Hamady Bocoum (2011–2016)
* historioitsija Abdoulaye Touré (2017–).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Institut Fondamental d’Afrique Noire (IFAN) (1938–) *Black Past*. Viitattu 14.7.2020.
2. 1 2 3 4 5  Historique de l’IFAN *IFAN*.  Arkistoitu 15.5.2021. Viitattu 14.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* IFAN:in sivusto (ranskaksi)
**Eira Ahola** (1910 Pielisjärvi – 31. joulukuuta 1982 Hampuri) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, joka teki uransa Saksassa erityisesti kirkkotekstiilien parissa.

Ahola valmistui käsityönopettajaksi ja toimi suunnittelijana Suomessa, kunnes vuonna 1943 lähti Saksaan. Siellä hän opiskeli Stuttgartin ja Hampurin taidekouluissa ja perusti oman ateljeen Hampuriin vuonna 1950.

Aholan tekstiilejä on monissa saksalaisissa kirkoissa ja taidemuseoissa sekä muun muassa Münchenin Goethe-instituutissa. Vuonna 1966 hän sai kaksi Hampurin kaupungin palkintoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleita: tekstiilitaiteilija Eira Ahola.  *Helsingin Sanomat*, 4.2.1983, s. 18. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Kirjallisuutta
--------------

* Vihervaara, Anna: "Balansgång mellan tradition och förnyelse : textilkonstnärinnan Eira Ahola och moderniseringsprocessen inom kyrkokonsten i Tyskland under 1950- och 1960-talen". Teoksessa *Konsten efter 1945 : NORDIKs konsthistorikersymposium i Åbo den 13–16 juni 1996*. Helsinki: Taidehistorian seura, 1998, s. 205-209.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Palluau-sur-Indre** on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 35 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.

Kunnan nähtävyyksiä on yksityisomistuksessa oleva feodaaliajan linna *Château de Palluau-Frontenac*, joka tunnetaan myös nimellä *Château de Palluau-sur-Indre*. Linnan tunnetuin asukas on ollut Frontenacin ja Palluaun kreivi Louis de Buade, joka oli Uuden Ranskan kuvernööri 1600-luvulla.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Sulpicen kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkko on julkisivultaan yksinkertainen, mutta sisältä runsas lasimaalauksineen ja veistoksineen. Ulkoasultaan vieläkin vaatimattomampi on Saint-Laurentin pappila, jonka sisäseiniä koristavat vanhat frekot.

  

* Château de Palluau-FrontenacChâteau de Palluau-Frontenac
* Saint-Sulpicen kirkkoSaint-Sulpicen kirkko
* Kirkko sisältäKirkko sisältä
* Saint-Laurentin pappilaSaint-Laurentin pappila
* Pappilan freskojaPappilan freskoja

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 9.5.2021. (ranskaksi)
2. 1 2  Histoire & Patrimoine Maire de Palluau-sur-Indre. Viitattu 9.5.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palluau-sur-Indre** Wikimedia Commonsissa
**Anakeion** (m.kreik. Ἀνάκειον) eli **Dioskureion** (Διοσκουρεῖον, myös *Dioskoureion*) oli antiikin aikainen Dioskuureille eli Kastorille ja Polydeukeelle omistettu pyhäkkö Akropoliin rinteellä Ateenassa Kreikassa.

Anakeion oli rakennettu viimeistään 500-luvulla eaa. Pyhäkön nimi tulee muinaiskreikan kuningasta tarkoittavasta sanasta *anaks*, jolla nimellä Dioskuureihin viitattiin erityisesti Ateenassa.

Anakeionin sijaintipaikkaa ei tunneta. Antiikin aikaisten kuvausten mukaan Anakeion sijaitsi jossakin Aglaureionin lähellä. Aglaureionin oletettiin aiemmin sijainneen Akropoliin pohjoisrinteellä, ja tällä perusteella myös Anakeion sijoitettiin sinne. Koska Aglaureion on kuitenkin löytynyt Akropoliin itärinteeltä, myös Anakeionin sijainti täytyy olettaa idemmäksi, mahdollisesti Akropoliin koillis- tai itärinteelle Ateenan niin kutsutun Arkaaisen agoran lähistölle. Aglaureionin alapuolelta Théspidos-kadun yläosasta on löydetty suurikokoisen rakennuskokonaisuuden rauniot, jotka kuuluvat mahdollisesti Anakeionille. Pieni osa rakennuksen perustuksista on näkyvissä keskellä katua.

Pyhäkkö oli todennäköisesti ainakin osittain ulkoilmapyhäkkö ja suhteellisen laaja sellainen, koska Ateenan armeijan yksikön kerrotaan yöpyneen siellä vuonna 415 eaa. Pausaniaan kuvauksen perusteella pyhäkköön on kuitenkin todennäköisesti kuulunut myös joku rakennus. Pyhäkössä kerrotaan olleen veistokset, jotka esittivät Dioskuureja seisomassa sekä heidän poikiaan ratsailla. Noin 475–450 eaa. Polygnotos ja Mikon koristelivat pyhäkön maalauksin. Polygnotoksen maalaus esitti Dioskuurit avioitumassa Leukippoksen tytärten kanssa, kun taas Mikonin maalaus esitti argonautteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Walker, Henry John: *The Twin Horse Gods: The Dioskouroi in Mythologies of the Ancient World*, s. 163. I. B. Tauris, 2015. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Acropolis - East Slope *The Ancient City of Athens*.  Arkistoitu 6.5.2021. Viitattu 4.4.2016.
3. ↑  Schmalz, Geoffrey C. R.: The Athenian Prytaneion Discovered?.  *Hesperia: The Journal of the American School of Classical Studies at Athens*, Jan.–Mar. 2006, 75. vsk, nro 1, s. 35–36. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  The Ancient Agora of Athens *Athens Greece*. Viitattu 19.4.2016.
Korkeakoulun logo.
**Institut polytechnique rural de formation et de recherche appliquée** eli IPR/IFRA on maataloustieteellinen korkeakoulu Malissa. Sen toimipaikka sijaitsee Koulikoron lähellä Katibougoussa.

IPR/IFRA on saanut alkunsa Katista Katibougouun vuonna 1897 siirretystä maatalouden tutkimusasemasta. Myöhemmin siitä kehittyi maatalousopisto Collège technique agricole. Vuonna 1965 perustettiin maaseudun polytekninen instituutti Institut polytechnique rural, jonka muodostivat maatalousopisto, Katibougoun normaalikoulu ja Bamakon karjanhoitajakoulu. Oppilaitos sai nykyisen nimensä vuonna 1995.

IPR/IFRA kouluttaa teknikkoja, kandidaatteja, insinöörejä ja maistereita maatalouden, karjanhoidon, metsätieteen ja kalatalouden alalla. Se käsittää viisi osastoa, täydennyskoulutuskeskuksen ja opetuskäytössä olevan maatilan. Korkeakoululla on toimipiste Bamakossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Historique *IPR/IFRA (vanha sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.
2. ↑  Historique *IPR/IFRA (uusi sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.
3. ↑  Nos offres de formation *IPR/IFRA (uusi sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.
4. ↑  Centre de formation continue *IPR/IFRA (uusi sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.
5. ↑  Organisation pédagogique et de la recherche *IPR/IFRA (vanha sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.
6. ↑  Patrimoine *IPR/IFRA (uusi sivusto)*. Viitattu 6.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* IPR/IFRA:n vanha sivusto (ranskaksi)
* IPR/IFRA:n uusi sivusto (ranskaksi)
Palm Pre.
**Palm, Inc.** (perustettu nimellä **Palm Computing**) oli yhdysvaltalainen kämmentietokoneiden ja älypuhelimien valmistaja.

Historia
--------

Palm Computingin perusti Jeff Hawkins Donna Dubinskyn ja Ed Colliganin kanssa vuonna 1992 kehittämään kämmentietokoneita. Yhtiön nimi *palm* tarkoittaa yhden merkityksen mukaan kämmentä.

Palm keräsi mainetta etenkin Palm Pilot -laitteella, jonka ensimmäinen julkaistiin 1996. Palm Pilot perustui käsialantunnistukseen laitteen näytöltä. Tietoa syötetään osoitinkynällä erityisellä Graffiti-nimisellä käsikirjoituksen tunnistavan järjestelmän avulla, joka perustuu yksinkertaistettujen kirjainten piirtämiseen. Laitteet perustuivat Motorola 68000 -sarjan kanssa yhteensopivaan DragonBall-prosessoriin ja Palmin Palm OS -käyttöjärjestelmään.

Vuonna 1995 Palm-yhtiön osti U.S. Robotics joka puolestaan sulautui 3Com-yhtiön kanssa vuonna 1997. Alkuperäiset Palmin perustajat erosivat kesällä 1998 ja perustivat Handspring-yhtiön. 3Com erotti Palmin omaksi yhtiökseen ja vei sen pörssiin IT-kuplan aikana vuonna 2000. 

Vuonna 2002 Palm perusti PalmSourcen kehittämään Palm OS käyttöjärjestelmää. Vuonna 2003 Palm perusti PalmOne:n laitteistokehitykseen.

Palm ilmoitti lopettavansa vanhentuvan Palm OSin kehityksen 2004 ja siirtyvänsä Linux-alustalle. Siihen perustuva WebOS julkaistiin vasta tammikuussa 2009.

Vuoden 2009 alussa Palm julkaisi uuden käyttöjärjestelmän nimeltään WebOS joka korvasi Palm OS:in uusimmissa malleissa. Keväällä 2010 tietokonevalmistaja Hewlett-Packard ilmoitti ostaneensa Palm-yhtiön 1,2 miljardilla dollarilla. Vuoden 2011 loppukesällä HP ilmoitti luopuvansa vähitellen laitevalmistuksesta ja lopettavansa samalla kokonaan webOS:in kehittämisen.

Myöhemmin Palm joutui markkinoilla pahasti kilpailijoidensa RIM:in ja Applen puristukseen.

Tuotteet
--------

Yhtiö julkaisi vuonna 1996 menestyksekkään Palm Pilot -sarjan, jossa oli useita malleja Pilot 1000, Palm Pilot Pro, Palm III, Palm V ja Palm VII. Muita malleja olivat Palm Tungsten ja Palm Zire. Lisäksi yrityksellä oli Palm Zoomer.

Palmin tuottamia malleja olivat muun muassa Pre, Pixi, Treo ja Centro. Vanhemmissa versioissa oli käyttöjärjestelmänä Palm OS, Treossa oli neljässä versiossa Windows Mobile.

Palm suunnitteli myös Foleo-minikannettavan julkaisua.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palm (yritys)**.
1. ↑  Press Release *access-company.com*.  Arkistoitu. Viitattu 23.10.2019. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Tietokonejätti HP osti kännykkäyhtiö Palmin *iltalehti.fi*.  29.4.2010. Viitattu 21.8.2011.
5. ↑  HP:lta jytky: Pc-tietokoneet ulos *talouselama.fi*.  19.8.2011. Viitattu 21.8.2011. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Andrew Lim: Palm Foleo: What is this thing? *cnet.com*.  1.6.2007. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
**José Ignacio Ceniceros González** (s. 11. toukokuuta 1956 Villoslada de Cameros) on espanjalainen poliitikko. 

Ceniceros González on La Riojan itsehallintoalueen johtaja heinäkuusta 2015 alkaen.

Hän toimi La Riojan parlamentin puheenjohtajana 1999–2015. Vuonna 2015 hän osallistui kotikuntansa Villoslada de Camerosin pormestarinvaaliin. Hän erosi pormestarin virasta, kun hänelle ehdotettiin ehdokkuutta aluejohtajan virkaan.

Ceniceros González on suorittanut tutkinnon ranskalaisessa filologiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4   (Arkistoitu – Internet Archive) El Gobierno de La Rioja en Internet. Viitattu 9.9.2018

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:José Ignacio Ceniceros González 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Badajoz** on Badajozin maakunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki Extremaduran itsehallintoalueella Espanjassa. Se sijaitsee lähellä Portugalin rajaa Guadiana-joen vasemmalla rannalla Madridin–Lissabonin rautatien varrella. Vuonna 2021 kaupungissa oli 150 610 asukasta.

Badajozissa on myös piispanistuin. Tuomiokirkko on vuodelta 1238. Kaupungin ympäristössä on maurilinnoituksen raunioita.

Historia
--------

Badajozia ei mainita roomalaisissa lähteissä. Vuonna 1031 se nousi pienen emiraatin pääkaupungiksi. Portugali valtasi sen vähäksi aikaa 1168, jonka jälkeen se sai itsenäisyytensä, kunnes Kastilian ja Leónin kuningaskunta valloitti sen vuonna 1229 Alfonso IX:n johdolla.

Portugalilaiset saartoivat kaupungin 1660 ja 1705 liittoutuneet Espanjan perimyssodassa. Napoleonin sotien aikaan ranskalaiset hyökkäsivät alueelle tuloksetta vuosina 1808 ja 1809, mutta 1811 espanjalainen komendantti lahjottiin antautumaan. Englantilaiset valtasivat kaupungin viimein 1812 Arthur Wellesleyn johdolla kärsien raskaita tappioita.

Sotilas- ja tasavaltalaiskapina alkoi kaupungissa elokuussa 1883 epäonnistuen täysin. Espanjan sisällissodassa nationalistit valtasivat kaupungin ja joukko tasavaltalaisia vankeja teloitettiin härkätaisteluareenalla.

Badajoz on valtiomies Manuel de Godoyn, Alcaldian herttuan (1767–1851) ja taidemaalari Luis de Moralesin (1509–1586) synnyinpaikka. Kaksi Moralesin maalausta on säilynyt katedraalissa.

Kuvia
-----

* Plaza de España ja kaupungintalo (oik.)Plaza de España ja kaupungintalo (oik.)
* Catedral de BadajozCatedral de Badajoz
* Puerta de PalmasPuerta de Palmas
* Casas de Reina on Rooman vallan aikainen amfiteatteri.Casas de Reina on Rooman vallan aikainen amfiteatteri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Badajoz Encyclopaedia Britannica. Viitattu 10.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Cifras oficiales de población resultantes de la revisión del Padrón municipal a 1 de enero (Valinnat: Municipios: 06015 Badajoz, Sexo: Total, Periodo: 2021) Instituto Nacional de Estadística. Viitattu 10.5.2022. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Badajoz** Wikimedia Commonsissa
**Cesare Maccari** (italialainen ääntäminen: [ˈtʃeːzare makˈkaːri, ˈtʃɛː-]; 9. toukokuuta 1840 – 7. elokuuta 1919) oli italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, tunnetuin vuonna 1888 tekemästään maalauksestaan ​​Denniicelines Cacciliinine (Caccerolines, Caccerolines).

Aikainen elämä
--------------

Maccari syntyi Sienassa, Toscanan suurherttuakunnassa. Hän opiskeli Sienan Kuvataideinstituutissa yhdessä Tito Sarrocchin kanssa, työskenteli kuvanveistossa ja auttoi Sienan Monumento Pianigianin valmistumisessa.[1] Myöhemmin hän työskenteli Luigi Mussinin ateljeessa Firenzessä. Siellä hän sai vuonna 1864 englantilaisen yhdistyksen toimeksiannon kopioida Sienan katedraalista löydetyt Bernardino Pinturicchion teokset.

Osa hänen ensimmäisestä suojelustaan*selvennä* tuli markiisi Pieri-Nerlin teoksista, joka myös tilasi hänet maalaamaan neljän evankelistan freskoja yksityiseen kappeliin kotonaan Quincianossa, kylässä Monteroni d'Arbian kunnassa. Maccari sai pian stipendin opiskellakseen Roomassa, minkä ansiosta hän myös matkusti Italian halki.

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Irakin vapautuksen komitea** (engl. *Committee for the Liberation of Iraq (CLI)*) on yhdysvaltalainen hallituksesta riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena oli vapauttaa Irak Saddam Husseinista. Sillä on yhteyksiä oikeistolaisten *Project for the New American Century* ja **American Enterprise Institute** -ajatushautomoiden kanssa, jotka ovat vaikuttaneet Yhdysvaltain ulkopoliitikan muotoutumiseen presidentti George W. Bushin aikana. The Washington Postin marraskuussa 2002 julkaiseman artikkelin mukaan komitea pyrkii Naton laajentamiseen. Saddam Husseinin kukistamisen jälkeen komitea lopetti tiedottamisensa verkkosivuillaan, mutta sillä on edelleen toimisto.

Ruotsalainen iltapäivälehti Expressen julkaisi artikkelin otsikolla *Utrikesminister Carl Bildt till salu*, jonka mukaan Ruotsin ulkoasiainministeri Carl Bildt olisi värvätty syksyllä 2002 edistämään suunnitteilla olleen Irakin sodan päämääriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kauppalehti: Irak-paljastus varjostaa Carl Bildtiä, Auli Mauno (auli.mauno (a) kauppalehti.fi) , 23.2.2007 11:57
[vanhentunut linkki]
2. ↑  Expressen: Utrikesminister Carl Bildt till salu, 22.2.2007 09:25 Ruotsin aikaan  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Cesiumkarbonaatti** (Cs2CO3) on cesium- ja karbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä ja energiatekniikassa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa cesiumkarbonaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on voimakkaasti hygroskooppista. Muiden alkalimetallikarbonaattien tavoin myös cesiumkarbonaatin vesiliuokset ovat emäksisiä. Veden lisäksi yhdiste liukenee myös moniin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste hajoaa kuumennettaessa sitä sen sulamislämpötilaan 610 °C.

Valmistus
---------

Cesiumkarbonaattia voidaan valmistaa neutraloimalla cesiumhydroksidiliuoksia hiilidioksidin avulla. Toinen tapa on valmistaa cesiumkarbonaattia on cesiumoksalaatin kuumennus, joka hajottaa oksalaattisuolan karbonaatiksi.

Cesiumkarbonaatista voidaan magnesiumin avulla pelkistää metallista cesiumia. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat eräiden lasilaatujen valmistus, panimoteollisuudessa ja mineraalivesien maun parantamiseen. Cesiumkarbonaattia käytetään yleisesti vahvana emäksenä orgaanisissa synteeseissä ja sillä saavutetaan usein paremmat saannot esimerkiksi kaliumkarbonaattiin verrattuna. Tähän on vaikutusta myös cesiumkationilla. Cesiumkarbonaattia käytetään emäksenä muun muassa nukleofiilisissä substituutioissa, kytkentäreaktioissa, makrosyklisten eetterien ja laktonien synteeseissä ja kaliksareenien sekä karserandien valmistuksessa. Ainetta voidaan käyttää myös magnetohydrodynaamisissa generaattoreissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  William Ferguson & Dena Gorrie: *Cesium and Cesium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011 Viitattu 10.7.2014
2. 1 2 3  Manfred Bick, Horst Prinz & Anja Steinmetz: *Cesium and Cesium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 10.7.2014
3. 1 2  George W. A. Milne: *Gardner's commercially important chemicals*, s. 122. John Wiley and Sons, 2005. ISBN 978-0-471-73518-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.7.2014). (englanniksi)
4. ↑  Robert E. Krebs: *The history and use of our earth's chemical elements: a reference guide*, s. 62. Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 978-0313334382. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.7.2014). (englanniksi)
5. ↑  Hisashi Yamamoto,Koichiro Oshima: *Main Group Metals in Organic Synthesis*, s. 43–44. John Wiley and Sons, 2006. ISBN 978-3-527-60535-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.7.2014). (englanniksi)
**Irak** on osallistunut **Turkvision laulukilpailuun** kolme kertaa, vuonna 2013, 2014 ja 2015.

Historia
--------

### 2013

Irak osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Ahmet Tuzlu kappaleella "Kerkük’ten Yola Çıkak". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Duzlu ei päässyt jatkoon.

### 2014

20. heinäkuuta ilmoitettiin, että Irak osallistuisi myös vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Ahmet Tuzlu kappaleella "Çal Kalbimi". Kilpailun semifinaalissa Tuzlu sai 155 pistettä, sijoittui kahdeksanneksitoista eikä päässyt finaaliin.

### 2015

Irak osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Oğuz Sırmalı kappaleella "Serenat". Finaalissa Sırmalı sai 137 pistettä ja sijoittui seitsemänneksitoista.

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Ahmet Tuzlu | Irakinturkmeeni | "Kerkük’ten Yola Çıkak" | Ei päässyt jatkoon |
| 2014 | Ahmet Tuzlu | Turkki | "Çal Kalbimi" | Ei päässyt jatkoon | 18 | 155 |
| 2015 | Oğuz Sırmalı | Turkki | "Serenat" | 17 | 137 | Ei semifinaalia |
| 2016 | Ei osallistunut kilpailuun |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Türkvizyon 2013: Participating Countries Revealed  19.10.2013. Eurovoix.com. Viitattu 6.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  Granger, Anthony: TURKVIZYON’15: KYRGYZSTAN HAS WON THE THIRD TURKVIZYON SONG CONTEST *News*.  19.12.2015. Eurovoix.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
**Marcilio Dias** (runkonumero M1) oli Brasilian laivaston Marcilio Dias -luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Marcilio Dias -luokka*
Alus tilattiin Rio de Janeirosta Ilha das Cobrasista, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta 1943.

Palvelus
--------

Alus oli sisaralustensa kanssa liittoutuneiden Koillisessa laivasto-osastossa, jossa se pääasiassa partioi eteläisellä Atlantilla akselivaltojen saarronmurtajia etsien. Partiomatkat kestivät yleensä neljätoista vuorokautta kerrallaan. *Marcilio Dias* teki sodan aikana maaliskuusta 1944 huhtikuuhun 1945 kaikkiaan yhdeksän partiomatkaa, joista osassa partio-osastoon kuului myös Yhdysvaltain laivaston aluksia, kuten saattuetukialukset *USS Wake Island* ja *USS Mission Bay*.

Alus osallistui myös tarvittaessa Rion, Recifen ja Trinidadin reiteillä saattueiden suojaamiseen. Heinäkuussa 1944 alus suojasi sisaralustensa kanssa viittä saattuetta, jotka kuljettivat brasilialaisia joukkoja Italiaan. Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan, kunnes se poistettiin alusluettelosta 1966.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Whitley, M. J. s. 22

*Marcilio Dias* -luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Marcilio Dias* - *Mariz e Barros* - *Greenhalgh* |
| Edeltäjä: *Juruena*-luokka – Seuraaja: *Acre*-luokka |
*Tämä artikkeli käsittelee Perun kaupunkia. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*



  

  

  

  

  

  

  

  

**Trujillo** on kaupunki Luoteis-Perussa. Se sijaitsee Mochejoen alajuoksulla lähellä sen suuta Tyyneen valtamereen. Trujillo on La Libertadin alueen pääkaupunki. Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki.

Alueet
------

Trujillon kaupunkialueen (jossa on noin 270 000 asukasta) lisäksi Trujilloon kuuluvat seuraavat alueet: La Esperanza, El Milagro, El Porvenir, Florencia de Mora, Victor Larco Herrera, Huanchaco, Laredo, Moche ja Salaverry.

Ilmasto
-------

Trujillon ilmasto on koko vuoden melko miellyttävä. Lämpimintä on helmi-maaliskuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on noin 26 °C, viileintä syyskuussa, ylin lämpötila noin 20 °C. Sadetta saadaan vain viitisen millimetriä vuodessa.

Ilmastonsa vuoksi Trujilloa kutsutaan Perussa *Ikuisen kevään kaupungiksi* (esp. *Ciudad de la Eterna Primavera*).

Väestö
------

Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan asukkaita on 757 266 eli 2,9 % koko Perun väestöstä ja puolet Libertadin alueen väestöstä.*lähde?*

Vuoden 2015 arvio on lähes 800 000 asukasta, Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki Liman ja Arequipan jälkeen.

Historia
--------

Diego de Almagro perusti kaupungin 1534 nimellä "Villa Trujillo" Francisco Pizarron syntymäpaikan, Espanjan Extremadurassa sijaitsevan Trujillon kunniaksi. 23. marraskuuta 1537 Espanjan kuningas Kaarle I antoi sille kaupunkioikeudet.

Kulttuuri
---------

Trujillossa pidetään joka tammikuu kansallinen marinera-tanssikilpailu. Lokakuussa on kansainvälinen Festival Internacional de la Primavera, jossa on muun muassa maanosan kauneuskuningattarien kulkue sekä erikoisten autojen näyttely.

Nähtävyyksiä
------------

* Moche-kulttuuriin liittyvät kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca del Luna sijaitsevat Trujillon lähellä.
* Chan Chanin rauniot ja museo ovat myös kaupungin välittämässä läheisyydessä Huanchacoon vievän tien varrella.
* Trujillon katedraali on kaupungin keskustassa. Se on rakennettu alun perin vuosina 1647–1666. Vuosina 1768–1781 se rakennettiin uudelleen.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Peru: Regions & Agglomerations *Citypopulation*. Viitattu 11.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Trujillo** Wikimedia Commonsissa

* Matkaopas aiheesta Trujillo (Peru) Wikivoyagessa (englanniksi)
Karl-Erik Taukar vuonna 2012.
**Karl-Erik Taukar** (s. 1. maaliskuuta 1989 Viljandi) on virolainen laulaja ja bassokitaristi. Hän tuli tunnetuksi *Eesti otsib superstaarin* eli Viron Idols-kilpailun viidennen tuotantokauden (2012) finalistina. Samoin hän esiintyi suositun virolaisen musiikkiohjelman *Su nägu kõlab tuttavalt* ensimmäisessä jaksossa 17. maaliskuuta 2013. Sittemmin hänestä tuli suosituimpia virolaisia artisteja.

Lapsuus ja koulutus
-------------------

Taukar on kotoisin Viljandista, josta hän muutti Tallinnaan ala-asteen kolmannelle luokalle. Vasta tuolloin alkoi hänen musiikkiharrastuksensa, ensin poikakuorossa ja sitten 8. luokalla hän perusti yhtyeen kavereidensa kanssa. Taukarin äiti on laulunopettaja.

Lukion jälkeen Taukar aloitti Tarton yliopistossa journalistiikan opinnot, jotka jäivät vuonna 2013 kesken.

Joulukuussa 2012 Triin Niitoja & John4 -yhtye julkaisi ensisinglensä "Põhjatuul", jolla Taukar soittaa bassoa. Samoihin aikoihin käydyn *Eesti otsib superstaari* -kilpailun finaalin myötä ura lähti nopeaan nousuun. Taukarin oma soolokiertue käynnistyi naistenpäivän keikkasarjan (5.–10. maaliskuuta 2013) myötä yhdessä Koit Toomen ja Uku Suvisten kanssa.

Keväällä 2013 muodostettiin Elina Bornin yhtye, jossa kitaraa soitti Taavi Paomets, Karl-Erik Taukar bassoa, Stig Rästa koskettimia ja Hans Kurvits rumpuja. Kesällä 2013 käynnistyi Taukarin oma kesäkiertue. Kesän lopuksi 30. elokuuta julkaistiin Taukarin ensisingle "Seitsme tuule poole", joka päätyi heti viikoiksi soittolistojen kärkeen.

Palkinnot
---------

Taukar valittiin Raadio 2:n järjestämässä "vuoden hitti" -gaalassa (Raadio 2 Aastahitt 2013) gaalassa "Vuoden tulokkaaksi". Samalla hänen debyyttisinglensä "Seitsme tuule poole" valittiin vuoden 2013 toiseksi parhaaksi hitiksi.

Seuraavana vuonna samassa gaalassa Taukarin molemmat singlet pääsivät top-10-listalle. "Vastupandamatu" oli kolmas ja "Kell Kuus" kymmenes.

Karl-Erik Taukar nimettiin vuonna 2015 Viron musiikkipalkintoehdokkaaksi viidessä sarjassa: vuoden albumi, vuoden debyyttialbumi, vuoden pop-albumi, vuoden miesartisti ja vuoden paras kappale, joista Taukar voitti vuoden miesartistin ja vuoden pop-albumin palkinnon.

Yksityiselämä
-------------

Karl-Erik Taukar seurustelee laulaja Kerli Kivilaanin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karl-Erik Taukar *Allstarz.ee*.  (viroksi)
2. ↑  Superstaari-Taukar jättis ajakirjandusõpingud *Elu24*.  11.1.2013.  (viroksi)
3. ↑  Selgus R2 Aastahitt 2014 *Elu24*.  30.12.2014.  (viroksi)
4. ↑  Eesti Muusikaauhinnad 2015 nominendid on selgunud  6.1.2015. Eesti Muusikaauhinnad.  Arkistoitu 5.3.2016.  (viroksi)
5. ↑  FOTO: Rannaromantika! Karl-Erik Taukar tšillib pruudi Kerli Kivilaanega Tais *Publik*.  16.10.2015.  (viroksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
***Sauroniops pachytholus*** (Nimetty J. R. R. Tolkienin Sauronin mukaan) on Afrikasta vuonna 2012 löydetty Carcharodontosauridae-heimoon kuulunut dinosaurus. *Sauroniops* nimettiin sen silmän takia, mikä muistuttaa Sauronin silmää.
*Sauroniopsista* ei ole löydetty vielä muuta kuin pääkallon osia.

Koko
----

*Sauroniops* oli noin 10–12 metriä pitkä ja painoi 3–5 tonnia.

Ravinto
-------

*Sauroniops* oli lihansyöjä. Suuren kokonsa ansiosta se saattoi saalistaa suuria sauropodeja, kuten *Aegyptosauruksia*.
Sauroniops eli liitukaudella samaan aikaan kuin sen serkku *Carcharodontosaurus* ja *Spinosaurus*. Niillä ei luultavasti kuitenkaan ollut paljoa kilpailua ravinnosta. On esimerkiksi esitetty teoria, että *Spinosauruksen* leuat olivat heikot ja ne soveltuivat vain kalan syömiseen. Lisäksi kukin laji saattoi keskittyä eri lajien syömiseen.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q115197
* Wikispecies: Sauroniops
* EoL: 42333103
* Fossilworks: 249375
* GBIF: 8467990

 |

 |
**Trumpet** on sarja Yhdysvaltain ilmavoimien vakoilusatelliitteja, jotka toimivat sekä ennakkovaroitusatelliitteina että elektronisen tiedustelun satelliitteina.

Satelliitit toimivat Molnija-kiertoradoilla. Satelliittien massa on noin 6000 kg.

Trumpet 1-3
-----------

Trumpet 1, 2 ja 3 satelliitit korvasivat Yhdysvaltain Jumpsat-nimiset kuuntelusatelliitít 1990-luvulla.

Laukaisut

* Trumpet 1 (USA 103) 3. toukokuuta 1994 Cape Canaveral, torni LC-41, Titan-4(01)A Centaur-T -kantoraketti
* Trumpet 2 (USA 112) 10. heinäkuuta 1995 Cape Canaveral torni LC-41, Titan-4(01)A Centaur-T
* Trumpet 3 (USA 136) 8. marraskuuta 1997, Cape Canaveral torni LC-41, Titan-4(01)A Centaur-T

Trumpet F/O
-----------

Trumpet F/O (Follow On) on uusin sukupolvi Trumpet-satelliitteja. Vuonna 2006 laukaistu Trumpet F/O 1 kuljetti avaruuteen ensimmäisen SBIRS-HEO-1-hyötykuorman. SBIRS on ollut pitkän kehityksen kohteena ja korvaa Defence Support Program-satelliittien ennakkovaroitusinstrumentit. Satelliitin kyydissä on myös NASAn tiedelaite eli TWINS neutraaliatomispektrometri, johon VTT Suomesta on toimittanut pyörityskoneistot. 

Satelliiteissa on myös suuri avaruudessa avattava antenni pääasiassa Venäjän radioliikenteen kuunteluun. Täten se on jatkoa Rhyolite-kuuntelusatelliiteille.

NROL-28-satelliitin uskotaan olevan Trumpet F/O 2, joka ilmeisesti kuljettaa sekä SBIRS-HEO-2 että NASAn TWINS B:n. Se laukaistiin ilmeisesti 13. maaliskuuta 2008.

Lähteet
-------

* Guenther's Space Page
**Karkujärvi** on ylänköjärvi Posiolla Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 117 kilometriä itäkaakkoon ja Posion keskustasta nelisen kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Karkujärven pituus etelästä pohjoiseen on 3,6 kilometriä. Järven leveys vaihtelee huomattavasti, leveimmät kohdat ovat noin 600 metriä. Noin 15 prosenttia Karkujärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven pohjoispuoliskolla, järven eteläpuolisko on melko matala.

Karkujärven saariluku on kaksi. Laajin saarin on järven keskivaiheilla sijaitseva noin 70 aaria laaja nimetön saari. Järven eteläisimmässä osassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen nimetön saari. Karkujärven itärannalla kohoaa Karkuvaara, jonka laki on noin 345 metriä merenpinnan yläpuolella. Pohjoisrannalla kohoaa Venäjänvaara ja länsirannalla on muutamia pientaloja. Seututie 947 kulkee järven länsipuolitse.

Karkujärveen laskee Kännäkänpuro luoteesta. Karkujärvi laskee järven eteläkolkasta alkavaa Karkujokea etelään Nilojärveen (244,0 metriä mpy).

Karkujärven vesitilavuus on 8 560 000 kuutiometriä.

Karkujärvi (73.034.1.010) kuuluu Nilojoen valuma-alueeseen (73.034), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Posiojärven valuma-alue (73.03). Nilojoen valuma-alueella on 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Karkujärvi on laajin. Seuraavaksi laajimmat ovat Nilojärvi, Haukijärvi ja Kuoppajärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Karkujärvi, vakavesi, Posio
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.5.2022.
3. ↑  Karkujärvi. Järviwiki. Viitattu 29.5.2022.
4. ↑  Nilojoen valuma-alue (73.034). Järviwiki. Viitattu 29.5.2022.
**Kiyoshi Tomizawa** (jap. 富沢 清司; s. 3. joulukuuta 1943 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Tomizawa edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1965-1971. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1965 | 2 | 0 |
| 1966 | 0 | 0 |
| 1967 | 1 | 0 |
| 1968 | 1 | 0 |
| 1969 | 0 | 0 |
| 1970 | 2 | 0 |
| 1971 | 3 | 2 |
| Yhteensä | 9 | 2 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

  

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma
***Sauropus androgynus***, tunnetaan myös muun muassa nimellä **katuk**, englanniksi **sweet leaf** on pensas, joka kasvaa trooppisilla alueilla, muun muassa Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Malesiassa ja Borneolla, sekä Australiassa ja jonkin verran viljeltynä myös Pohjois-Amerikassa. Kiinassa se tunnetaan nimellä *mani cai* (马尼菜), Malaijiksi se on *cekur manis* tai *sayur manis* sekä Vietnamiksi *rau ngót*.

Katukin monihaaraiset pystysuorat varret voivat kasvaa parin metrin korkuisiksi. Sen soikeat, tummanvihreät lehdet ovat noin 5–6 cm:n mittaiset. Se on eteläisessä Aasiassa hyvin suosittu lehtivihannes siksi, että se on erittäin satoisa, ravinteikas sekä maukas nautittuna. Katukista käytetään ravinnoksi nuoria versoja, mutta myös vanhempia lehtiä voi syödä jopa sellaisenaan salaateissa. Yleensä niitä kuitenkin käytetään joko keitoissa tai paistettuna tai vokattuna muiden vihannesten seassa. Maultaan katukin on sanottu muistuttavan tuoretta makeaa hernettä.

Ravintoarvo
-----------

Katukin lehdet sisältävät jopa 49 % proteiineja. Kuitua niissa on 14–19 %. Niissä on myös A- B- ja C-vitamiineja sekä K-vitamiinia, jota on vain harvoissa kasvikunnan tuotteissa. Katuk sisältää kalsiumia 2,8 %, lisäksi kaliumia, fosforia, magnesiumia ja rautaa. Lehdet ovat tummanvihreitä eli ne sisältävät runsaasti lehtivihreää.

Katuk sisältää papaveriinia, alkaloidia, jota esiintyy myös oopiumunikossa. Tämän vuoksi suurien määrien käyttö voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, muun muassa sileiden lihasten lamautumista, joka näkyy erityisesti hengitysvaikeuksina. Katukia on myös käytetty kansanlääkinnässä muun muassa vatsavaivojen, kuorsauksen, yöllisen hampaiden narskutuksen ja erektiohäiriöiden hoidossa. Siitä tehtyä uutetta on myös kokeiltu laihdutusvalmisteena muun muassa Taiwanissa, mutta sen käytöstä luovuttiin, koska korkean papaveriinipitoisuuden havaittiin aiheuttavan vakavia keuhkovaurioita.

Lähteet
-------

* *Sweet Leaf*

### Viitteet

1. ↑  Catalogue of Life: *Sauropus androgynus* *catalogueoflife.org*. Viitattu 15.7.2012. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Diet vegetable destroys lungs Taipei Times


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3476216
* Wikispecies: Breynia androgyna
* APDB: 108221
* APNI: 125206
* CoL: 79RKK
* Ecocrop: 9593
* EoL: 1150990
* EPPO: SRPAN
* FoC: 200012609
* GBIF: 6109767
* GRIN: 33189
* iNaturalist: 347720
* IPNI: 356006-1
* IRMNG: 10247116
* ITIS: 506435
* NCBI: 283133
* Open Tree of Life: 855617
* Plant List: kew-186394
* PLANTS: SAAN13
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:356006-1
* Tropicos: 12800096
* WFO: wfo-0000304988

 |

 |
Joseph Wright, *Pastori D'Ewes Coke (seisomassa), vaimonsa Hannah ja Daniel Parker Coke*, 1782.
**D’Ewes Coke** (1747–1811) oli englantilainen pappi, joka omisti hiilikaivoksia ja lahjoitti omaisuuttaan hyväntekeväisyyteen.

Coke syntyi vuonna 1747 Mansfield Woodhousen kylässä Nottinghamshiressä. Hänen perheensä omisti hiilikaivoksia Pinxtonissa Derbyshiren itärajalla. Hänen isänsä kuoli pojan ollessa kaksitoistavuotias. Coke kävi koulua Reptonissa ja opiskeli sen jälkeen Cambridgen yliopistossa. Hän liittyi anglikaanisen kirkon papistoon vuonna 1770, jolloin hänet siunattiin diakoniksi. Pappisvihkimyksen hän sai vuonna 1771, ja hän toimi kappalaisena Pinxtonissa ja South Normantonissa neljänkymmenen vuoden ajan.

Coke meni naimisiin Hannah Heywoodin kanssa ja sai kolme poikaa. Perhe sai Coken suvun tiluksia Pinxtonista perinnöksi vuonna 1780. Vuonna 1782 he saivat vaimon puolelta perinnöksi Brookhill Hallin kartanon. Kuuluisa taiteilija Joseph Wright maalasi sen puistossa kolmoismuotokuvan pariskunnasta ja miehen kansanedustaja-serkusta samana vuonna. Työ on Derbyn kaupunginmuseossa. Maalauksen henkilöiden mielenkiinto keskittyy paperiarkkiin, jossa saattaa olla uusi puutarhasuunnitelma tai vaimon maisemapiirustuksia – taiteilijan muistiinpanot sommitelman perusteluista eivät ole säilyneet.

Nuorin Coken pojista, John, perusti Pinxtonin posliinitehtaan yhdessä William Billingsleyn kanssa.

Coke jätti testamentissaan varoja oppikirjojen hankkimiseen Pinxtonin koululaisille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Samuel Bagshaw (of Sheffield.): *History, gazetteer and directory of Derbyshire, with the town of Burton-upon-Trent*, s. 666. Oxford University, 1847. Google Books.
2. ↑  Admissions to the college of St. John the Evangelist in the University of Cambridge Google Books
3. 1 2  Short history of South Normanton (Arkistoitu – Internet Archive) Pinxton and South Normanton Local History Society
4. ↑  The Rev D'Ewes Coke, his wife and a relative (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Museum
5. ↑  The landscape and the figure (Arkistoitu – Internet Archive) Royal Academy of Arts
6. ↑  brookhill Hall Teapot *Ceramics tresure* Derby Museum (englanniksi)
**Kivun konflikti** on aseellinen kapina Kongon demokraattisen tasavallan itäosissa Pohjois- ja Etelä-Kivun maakunnissa Ruandan vastaisella rajalla. Kapina on jatkoa Kongon sodan väkivaltaisuuksille.

Historia
--------

Konflikti käynnistyi vuonna 2007, kun Kongon armeijan kenraali Laurent Nkunda perusti oman CNDP-armeijan vastustamaan hallitusta. Nkunda syytti YK:n vuonna 2005 aloittamaa MONUC-rauhanturvaoperaatiota sotarikoksista ja kyvyttömyydestä hillitä Kivun alueen levottomuuksia. Alueella toimi myös muita kapinallisryhmiä, jotka liikkuivat myös Ruandan puolella.

CNDP taisteli rauhanturvaajia ja Kongon armeijaa vastaan kaksi vuotta. Vuoden 2008 rauhansopimus ei vaikuttanut taisteluihin, mutta tammikuussa 2009 Nkunda saatiin kiinni ja CNDP:n uusi johtaja Bosco Ntaganda suostui rauhanehtoihin joissa CNDP sulautettiin Kongon armeijaan. Kongo ja Ruanda aloittivat yhdessä sotilasoperaation keväällä 2009 FDLR-sissiryhmää vastaan, mikä kuitenkin epäonnistui. Hyökkäyksiä laajennettiin seuraavana vuonna myös Ugandan puolelle LRA:n ja ADF:n asemiin.

Vuotta 2010 seurasi rauhallisempi mutta edelleen levoton vaihe konfliktissa. Konflikti kiihtyi uudelleen vuonna 2012 kun Kongon armeijasta irtautui M23-ryhmittymä Bosco Ntagandan johdolla. M23 menestyi taistelussa Kongon armeijaa ja rauhanturvaajia vastaan; se valloitti muun muassa merkittävän Goman kaupungin 11 päivän ajaksi. Alkuvuodesta 2013 Uganda järjesti Kivun alueen rauhankonferenssin, joka ei kuitenkaan tuonut konkreettisia ratkaisuja konfliktiin.

Vuoden 2013 aikana Ntaganda yllättäen antautui, ja M23 alkoi kärsiä tappioita taisteluissa. Järjestö menetti viimeisen tukikohtansa lokakuussa ja antautui hallituksen joukoille. YK arvioi että M23:n jälkeenkin alueella vaikutti vielä noin 30 pienempää kapinallisryhmää. Tammikuussa 2015 Kongon armeija aloitti rauhanturvajoukkojen tuella laajan sotilasoperaation FDLR-ryhmittymän lyömiseksi. Sama ryhmittymä oli laajentanut toimintaansa jo Burundin puolelle.

Seuraukset
----------

Kivun alueen humanitäärinen tilanne oli todella huono jo ennen konfliktin alkua. Konfliktin myötä vajaa miljoona ihmistä on joutunut jättämään kotinsa. Yhteensä alueella arvellaan olevan noin 2,6 miljoonaa pakolaista ja 6,4 miljoonaa hätäavun tarpeessa olevaa.

YK:n arvion mukaan jopa 70 prosenttia Kivun maakuntien väestöstä kärsii aliravitsemuksesta. Konfliktin erityispiirre ovat laajat raiskaukset, joiden kohteeksi joutuvat sekä naiset että miehet. YK arvioi, että pelkästään vuonna 2011 olisi raiskattu noin 11 000 ihmistä, mutta luvut ovat todennäköisesti huomattavasti suuremmat. Alueella on tapahtunut useita joukkoraiskauksia, eivätkä rauhanturvaajat ole kyenneet suojelemaan siviiliväestöä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kongon demokraattinen tasavalta Globalis. Viitattu 20.1.2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Väkivaltaisuudet riivaavat Kongoa global.finland:  Ulkoministeriö.  Arkistoitu 20.1.2015. Viitattu 20.1.2015.
3. ↑  Peik Johansson: Jotain järkeä Kongon konfliktiin Kansan Uutiset. Viitattu 20.1.2015.
4. ↑  UN, Congo Prepare Offensive Against FDLR Rebels Voice of America. Viitattu 20.1.2015. (englanniksi)