recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hummer H1
**Hummer H1**, joka on HMMWV sota-ajoneuvon siviiliversio, tuli markkinoille vuonna 1992, se oli saanut julkisuutta Operation Desert Stormin aikana otetuista valokuvista. Se on hyvin pitkälti samanlainen kuin sotilasversio, mutta aseistus ja suojaus on poistettu. Myös sisustusta on parannettu mukavuuden nimissä. Mallia on valmistettu Yhdysvalloissa Indianassa, AM Generalin Mishiwakan tehtaalla. Keväällä 2006 GM kuitenkin ilmoitti, että se lopettaa H1:n valmistamisen samana kesänä, johtuen uusista vuoden 2007 päästömääräyksistä dieselmoottoreita varten. Näin ollen mallin kokonaistuotantomäärä jäi noin 12 000 kappaleeseen, joka on murto-osa alkuperäisen sotilasversion valmistusmäärästä.

H1 on maasto-ominaisuuksiltaan lähes ainutlaatuinen, auto on leveästä raidevälistä johtuen erittäin vakaa myös maastossa ja se pystyy kahlaamaan 76 cm syvässä vedessä sekä kiipeämään 56 cm korkean esteen yli. Auton maavara on 41 cm, joka johtuu siitä, että alustan suunnittelussa on käytettynä mallina kuorma-auton pohjaa. Autolla pystytään nousemaan 60 prosentin (noin 30 asteen) mäkeä. Monissa H1:ssä on CTIS-järjestelmä, jolla saadaan säädettyä rengaspainetta ohjaamosta käsin ajon aikana.

Autossa on myös muita erikoisuuksia, kuten jarrut, jotka eivät ole renkaissa vaan lähellä tasauspyörästöä. Lämmityslaite on korkealla ja taittuu osittain moottorin päälle.

Autossa on paljon muista autoista lainattuja osia. Etujarrusylinterit ovat AMC Eaglesta, ohjauspylväs Ford LTD:stä, virtalukko Ford Escortista ja käsinojat Jeep Cherokeesta.

Kehitys
-------

Hummerin edeltäjä Humvee saavutti suuren suosion Irakin sodassa, jonka johdosta kehitettiin siviilimalli Hummer H1.

Vuonna 1990, ennen H1:n myyntiin tuloa AM General testasi H1:tä London To Peking Motor Challengessa ralliautona, H1:t pärjäsivät kisassa hyvin ja kiipesivät jopa hiekkadyynejä ylös.

Vuonna 2003 H1:siä oli myyty 10 877 kappaletta, seuraavina vuosina niitä tehtiin lisää 447 ja 374 kappaletta.

Moottorit
---------

### Bensiinimoottorit

* **5.7** (Vortec)

### Dieselmoottorit

* **6.2** (Detroit Diesel)
* **6.5** (Detroit Diesel) - 127 kW @ 3400 r/min, 285 Nm @ 1700 r/min
* **6.5 Turbo** (Detroit Diesel)
* **6.6** (DMAX)

Mitat
-----

* Pituus: 4527 mm
* Leveys: 2197 mm
* Korkeus: 1915 mm
* Akseliväli: 3302 mm
* Raideleveys e/t: 1819 mm
* Maavara: 406 mm
* Omamassa: 3228 kg

Lähteet
-------

1. ↑  HUMMER H1 Review *edmunds.com*. Viitattu 19.11.2018.
2. ↑  Hummer H1 CTIS Explained *MotoWag*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hummer H1**.
* Hummerin viralliset kotisivut (englanniksi)

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Kontiotuote Oy** on suomalainen, Kontio-merkillä hirsitaloja ja -huviloita valmistava yritys. Yrityksen tuotantotilat sijaitsevat Pudasjärven kaupungissa kantatien 78 varressa noin viisi kilometriä Pudasjärven keskustaajamasta Kurenalta Ranualle päin lähellä Jyrkkäkosken huvikeskusta. Tehtaasta toimitetaan vuosittain yli 1000 hirsirakennusta ympäri maailmaa. Yhtiön liikevaihto vuonna 2021 oli 71,5 miljoonaa euroa. Liikevaihdolla mitattuna Kontiotuote Oy on maailman suurin hirsitoimittaja.

Historia ja omistus
-------------------

Kontiotuote perustettiin Pudasjärvellä vuonna 1973, jolloin yrityksen isä Timo Tiirola hankki itselleen kenttäsirkkelin. Sahaustoiminnan myötä käynnistyi Kontio-tupien valmistus. Yhtiö siirtyi osaksi PRT-Forest -konsernia vuonna 1982 ja irtaantui konsernista 1.6.2022. Vuosien mittaan Kontiotuote Oy on kasvanut yhdeksi Pudasjärven merkittävimmistä työllistäjistä*kenen mukaan?*.

Tuotanto
--------

Kontiotuote Oy valmistaa hirsirakennuksia asumiseen ja vapaa-aikaan. Valikoimiin kuuluvat hirsitalot, hirsihuvilat ja saunat, autotallit ja piharakennukset. Kontio-talojen materiaalina käytetään lamellihirttä, höylähirttä sekä painumatonta SmartLog -hirttä. Puu käsitellään alusta loppuun yhtiön omilla tuotantolaitoksilla. Suosittuja talo- ja huvilamallistoja ovat mm. Glass House sekä Nalle.

Kontio-talojen tuotanto keskittyy Pudasjärven tehtaalle, josta toimitetaan ympäri maailman yli 1000 rakennusta vuodessa. Kontiotuote Oy toimii myös julkisen rakentamisen projekteissa. Tällaisia ovat mm. kerrostalot, koulu- ja päiväkotirakennukset sekä matkailurakentamisen kohteet, joista esimerkkeinä mainittakoon Pudasjärven hirsikoulukampus sekä uudistettu Hotelli Iso-Syöte.

Markkinat
---------

Vuosittain Kontio toimittaa rakennuksia kaikkiaan 20 maahan. Tärkeimmät viennin kohdemaat ovat Ruotsi, Ranska ja Japani. Japanilainen golfkeskus ja Lillehammerin olympiakylä ovat esimerkkejä Kontion kansainvälisistä kohteista.

Palkintoja
----------

Vuonna 2016 Kontiotuote Oy sai Suomen Kulttuurirahaston Rantasalmi-palkinnon hirsirakentamisen kehittäjänä, sekä Puuinfon Puupalkinnon Pudasjärven hirsikampuksen hirsirakenteiden toimittajana.

Lähteet
-------

* Yhtiön vuosikertomus 2020
* Kontiotuote Oy:n internet-sivut. Kontiotuote Oy. www.kontio.fi
* PRT-Forest Oy:n internet-sivut, Yritystarina. PRT-Forest Oy. www.prt-forest.fi/yritystarina (Arkistoitu – Internet Archive)
* YTJ-tietopalvelu. Patentti- ja rekisterihallitus. ww.ytj.fi

### Viitteet

1. ↑  Kontiotuote Oy *finder.fi*. Viitattu 14.8.2023.
2. 1 2 3 4  Kontiotuote Oy:n internet-sivut *kontio.fi*. Viitattu 11.1.2018.
3. ↑  Yhtiön vuosikertomus 2020 (Arkistoitu – Internet Archive). PDF.
4. ↑  PRT-Forest -konsernin vuosikertomus 2016. PDF. Web Archive (PRT-Forest Oy).
**Guillaume Martin** (s. 9. kesäkuuta 1993 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi harjoittelijana Sojasun-tallissa syyskaudella 2013 ja FDJ.fr-joukkueessa syksyllä 2014. Hän kilpaili Wanty-Gobert-joukkueessa vuosina 2016–2019 ja on vuodesta 2020 ajanut Cofidis-tallissa. Hän voitti mäkikirikilpailun Espanjan ympäriajossa 2020.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2011
Course de la Paix Juniors, 1. etapin voitto
2015
Liége–Bastogne–Liége, U23, voitto
Tour de l'Avenir, 5. etapin voitto
2016
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
2017
Ranskan ympäriajo, 8. etapilla kolmas
Tour du Limousin, 4. etapin voitto
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Giro della Toscana, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
2018
Circuit Cycliste Sarthe, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, nuorten kilpailussa kolmas
2019
Giro di Sicilia, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
2020
Vuelta a San Juan, mäkikirikilpailun voitto
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, 4. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, mäkikirikilpailun voitto, 5. etapilla toinen
2021
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
Mercan'Tour Classic Alpes-Maritimes, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
2022
Drôme Classic, toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Coppa Sabatini, kolmas
2023
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kuudes
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes

Lähteet
-------

1. 1 2  Guillaume Martin *procyclingstats.com*. Viitattu 24.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Guillaume Martin *cyclingarchives.com*. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dexter Morgan** (s. **Dexter Moser**) on kuvitteellinen hahmo Jeff Lindsayn kirjoittamissa romaaneissa *Dexterin pimeät unet* (2004), *Dexterin kolkko kutsumus* (2005), *Dexter vailla varjoaan* (2007), *Dexter by Design* (2009), *Dexter Is Delicious* (2010), *Double Dexter* (2011), *Dexter’s Final Cut* (2013) ja *Dexter Is Dead* (2015). Vuonna 2004 ilmestyneestä romaanista on tehty myös yhdysvaltalainen televisiosarja *Dexter*, jossa Morgania esittää näyttelijä Michael C. Hall.

Hahmon kuvaus
-------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Dexter Morgan työskentelee veriroisketutkijana Miamin poliisilaitoksessa, mutta hänellä on jo pienestä pitäen ollut taipumus tappamiseen. Dexter tappaa vain rikollisia, kuten murhaajia, jotka eivät ole saaneet oikeudessa tuomiota tai joita ei ole saatu kiinni. Kun Dexter oli pieni lapsi, hänen äitinsä murhattiin kylmäverisesti moottorisahalla tämän silmien edessä. Dexter ei muista itse veljeään, Briania, joka oli myös todistanut murhaa. Dexter ja Brian kohtaavat ensimmäisen kauden lopussa. Poliisi nimeltä Harry Morgan otti rikospaikalta löydetyn Dexterin kasvattipojakseen, eikä kerro hänelle ikinä Brianista. Huomattuaan tämän himon tappamiseen, Harry hyväksyi sen ja opetti Dexteriä kohdistamaan himonsa rikollisiin. Harry myös koulutti Dexterille oikean lähestymistavan murhaamiseen. 

Dexterille ominaista on se, että hän väittää, ettei hänellä ei ole minkäänlaista tunne-elämää. Hän on kuitenkin kiintynyt adoptiosiskoonsa Debraan sekä tyttöystäväänsä Ritaan ja tämän lapsiin, Astoriin ja Codyyn. Myöhemmin Dexter kohtaa Brian Moserin, joka esittää lääkäri Rudy Cooperia, jolla on samanlainen taipumus murhaamiseen. Brian ehdottaa Dexterille yhteistyötä ja on tuonut lahjana Dexterille hänen tavallaan valmistellun Debran, jonka he voisivat yhdessä tappaa. Dexter pelastaa Debran ja tappaa Brianin, lavastaen sen itsemurhaksi. Brianin aikaisemmat murhat, joita Dexterin työpaikka tutki, vihdoin ratkaistaan ja poliisijoukot lähtevät pidättämään häntä. He löytävät kuolleen Brianin ruumiin ja kukaan ei epäile että itsemurha olisi lavastus.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Marija Savinova (vasemmalla) ja Tatjana Veškurova

**Tatjana Leonidovna Veškurova** (ven. Татьяна Леонидовна Вешкурова, s. 23. syyskuuta 1981) on venäläinen 400 metrin juoksija.

Veškurova voitti Göteborgin EM-kisoissa 2006 EM-hopeaa 400 metrillä ajalla 50,15. Samoissa kisoissa hän oli mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa EM-kultaa. Kauden lopussa Veškurova sijoittui yleisurheilun maailmancupissa 400 metrillä neljänneksi. Seuraavana vuonna hän juoksi Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa matkan viidenneksi. Osakan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui välierissä.

Veškurova oli mukana Pekingin olympialaisissa 2008 Venäjän joukkueessa pitkän viestin alkuerissä. Loppukilpailussa, jossa hän ei juossut, joukkue voitti olympiahopeaa. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

* 200 metrin juoksu: 22,92 (2008)
* 400 metrin juoksu: 49,99 (2006)

### Sisäradat

* 200 metrin juoksu: 23,58 (2006)
* 300 metrin juoksu: 37,51 (2007)
* 400 metrin juoksu: 51,07 (2006)
* 500 metrin juoksu: 1.10,28 (2007)

Lähteet
-------

1. ↑  Veshkurova Tatyana *rusathletics.com*. Viitattu 9.3.2013. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  Tatjana Veškurova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Veshkurova Tatyana *rusathletics.com*. Viitattu 9.3.2013. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Juhani Klaus Kalervo "Jussi" Niemi** (12.  lokakuuta  1959 Tampere  –  22.  syyskuuta  2023 Tampere) oli suomalainen musiikitoimittaja.

Niemi kirjoitti musiikkiartikkeleita ja levyarvosteluja ensin Musaan ja sen jälkeen Soundi-lehteen, sen ensimmäisestä, vuonna 1975 ilmestyneestä numerosta alkaen, myöhemmin myös Aamulehteen. Niemi oli nuorempana töissä Epe’s-levykaupassa, kunnes lähti 1978 Lontooseen, missä opiskeli näyttelijäksi. Suomeen palattuaan Niemi näytteli kuunnelmissa ja käänsi musiikkikirjoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Korjus, Tapio: Muistokirjoitus | Jussi Niemi 1950–2023 *Helsingin Sanomat*.  19.10.2023. Viitattu 28.10.2023.
2. 1 2  Niemi, Hilla: MORO: Henkilökuva : Jussi Niemi, musiikkikriitikko, kääntäjä *MORO*.  keskiviikko 21. syyskuuta 2011. Viitattu 28.10.2023.
3. ↑  Meriläinen, Mikko: Muistokirjoitus: Musiikkitoimittaja Jussi Niemi etsi väsymättä uutta *Soundi.fi*.  22.9.2023. Viitattu 28.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

Niemi esittää John Lennonia Timo Kanervan ja Jake Nymanin kirjoittamassa Olipa kerran Beatles -kuunnelmassa.
**Matthias Alexander Rath** (s. 2. elokuuta 1984) on saksalainen kouluratsastaja. Hän edusti Saksaa ja kilpaili vuoden 2010 maailman hevosurheilun kisoissa ja kolmessa Euroopan mestaruuskilpailussa (2009, 2011 ja 2015).

Kaiken kaikkiaan Rath on voittanut neljä joukkuemitalia eri mestaruuskilpailuissa (yksi hopea ja kolme pronssia). Samaan aikaan hänen paras henkilökohtainen mestaruuskilpailunsa tulos on 4. sija freestyle-kouluratsastuksessa vuoden 2011 Euroopan mestaruuskilpailuissa, jossa hän ratsasti kuuluisalla orilla Totilaksella. 

Hän kilpaili myös vuonna 2010 järjestetyssä Dressage World Cup -finaalissa Den Boschissa, jossa hän sijoittui kahdeksannelle sijalle.

Nykyään Rathilla on omistuksessaan huippukouluori Totilas (Moorlands Totilas).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Matthias Alexander Rath
*Tämä artikkeli käsittelee puistoa Tampereella. Porissa sijaitsevaa puistokatua käsittelee artikkeli Eteläpuisto (Pori).*
Eteläpuisto Hatanpään arboretumista nähtynä Sauna Open Air -festivaalin aikaan.
Alkukesäistä Eteläpuistoa. Keskellä teollisuusmies Klingendahlin rintakuva.
**Eteläpuisto** on Tampereella Pyhäjärven rannassa sijaitseva puistoalue. Se rakennettiin jaksoittain vuosina 1915–1917 ja 1928–1929. Puiston suunnitteli kaupungininsinööri K. Vaaramäki ja sen rakentamista johti kaupunginpuutarhuri Onni Karsten. Eteläpuistossa ovat Suomen paksuimmat mongolianvaahtera- ja paperikoivuyksilöt[vanhentunut linkki]. Puistossa on myös vuonna 1950 valmistunut Wäinö Aaltosen Osuustoimintamuistomerkki ja vuonna 1953 pystytetty Yrjö Liipolan tekemä Fabian Klingendahlin rintakuva [vanhentunut linkki].

Eteläpuistossa on vuodesta 2006 lähtien järjestetty vuosittain kolmipäiväinen Sauna Open Air -festivaali. Sen tapahtumapaikkana on 1980-luvun alussa käytöstä poistunut speedwayrata.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tampereen Kaupunki. Eteläpuiston kaavoitushanke *tampere.fi*.  2014.  Arkistoitu 25.8.2016. Viitattu 19.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eteläpuisto** Wikimedia Commonsissa

* Ilmapanoraamakuva Tampereen Eteläpuistosta Pyynikinharjulta päin nähtynä - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Kåre Valebrokk vuonna 2009 taidenäyttelyn avajaisissa Bergenissä
**Kåre Valebrokk** (17. joulukuuta 1940 Kristiansand, Norja – 9. helmikuuta 2013 Oslo) oli norjalainen liikemies, journalisti, päätoimittaja ja televisiojohtaja. Hänellä oli merkittävä rooli Dagens Næringsliv -lehden elvyttämisessä toimiessaan lehden johtajana 1985–1999. Lehti muutti nimensä *Norges Handels- og Sjøfartstidende*:stä vuonna 1987 ja nousi Valebrokkin johdolla maan eniten luetuksi talouslehdeksi. Hän siirtyi Norjan TV 2:n vastaavaksi toimittajaksi ja johtajaksi 1999 ja toimi asemassa kesäkuuhun 2007 saakka.

Valebrokk aloitti työuransa laivojen siivoojana Kristiansandissa ja toimi myöhemmin muun muassa kaivureiden myyntiyrittäjänä. Hänellä oli parhaimmillaan jopa 50 työntekijää. Hän suoritti talousopinnot työn ohessa. Valebrokk sairastui keuhkosyöpään vuonna 2012, toipui siitä kohtuullisesti, mutta kuoli jonkin ajan päästä syöpähoitojen yhteydessä saamaansa virustautiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Elisabeth Rodum , Hans Torgersen , Kjersti Nipen: Kåre Valebrokk er død *Aftenposten*.  9.2.2013. Viitattu 9.2.2013. (norjaksi)
2. ↑  Kåre Valebrokk er død *Dagens Næringsliv*.  9.2.2013. Viitattu 9.2.2013. (norjaksi)
3. ↑  En fri mann *Dagens Næringsliv*.  9.2.2013.  Arkistoitu 12.2.2013. Viitattu 9.2.2013. (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |

 |
**Yrjö Antinpoika (Göran Andersson) Lyttraeus**, entinen *Lytter* (noin 1582 – 1633 Tukholma) oli suomalainen kauppias, laivanomistaja, valtiopäivämies ja Oulun pormestari.

Lyttraeus, joka oli Oulussa 1600-luvulla vaikuttaneen Lytter-Lythraeus-suvun kantaisä, muutti Ouluun jo niihin aikoihin kun kaupunki perustettiin tai pian sen jälkeen. Hän asui mahdollisesti Tukholmassa ennen Ouluun tuloaan, mutta ainakin vuonna 1613 hän asui jo Oulussa. Lyttraeus polveutui mahdollisesti Lytting-, Lytt(h)en- ja Lyttare-nimiä käyttäneestä suvusta, jonka edustajia asui 1500-luvulla Tukholmassa ja Kruunupyyssä. 

Lyttraeus toimi kauppiaana ja laivanomistajana Oulussa. Hän oli Oulun pormestarina 1619–1632 ja hän edusti Oulua Tukholman valtiopäivillä 1629. Oululaiset maksoivat Lyttraeukselle korvausta kun hänen laivansa otettiin sotilaiden kuljetukseen Stralsundiin 30-vuotiseen sotaan vuonna 1629. Lyttraeus vuokrasi yhdessä Henrik Olssonin ja raatimies Hans Jönssonin Oulun pikkutullin vuosina 1622–1629. Lyttraeus vuokrasi myös Pyhäjoella sijainneen myllynpaikan ja osti Kempeleeltä niityn, joka hänen kuoltuaan siirtyi hänen poikansa Anders Jöraninpoika Lythraeuksen omistukseen.

Lyttraeus sai pyynnöstään todistuksen pormestarin viran hyvästä hoidosta vuonna 1629 mutta vuonna 1633 hän sai sakkoa 40 markkaa liian hienosta takista ja tyttären helminauhasta, sakon syynä oli se että Ruotsin valtio pyrki siinä vaiheessa hillitsemään ulkomaisten tuotteiden tuontia maahan.

Lyttraeus kuoli Tukholmassa vuonna 1633 ja hänet haudattiin Tukholman Suurkirkkoon.

Lyttraeus jäi leskeksi ensimmäisestä avioliitostaan ja hän meni toisen kerran naimisiin noin 1618 Brita Mattsdotter Granbergin (1575–1662) kanssa, joka oli vuonna 1616 kuolleen oululaisen porvarin Lauri Paavonpoika Katajan leski. Lyttraeuksen lapsia hänen toisesta avioliitostaan olivat:

* Anders (Antti) Jöraninpoika Lythraeus (1615–ennen vuotta 1678), opiskeli lakitiedettä Uppsalan yliopistossa ja oli Uudenkaarlepyyn pormestarina, lainlukijana Käkisalmen läänissä 1643–1653, Oulun pormestarina 1662–1676 sekä Oulun edustajana Tukholman valtiopäivillä 1664, 1668 ja 1672. Jouduttuaan erotetuksi Oulun pormestarin virasta toimi myöhemmin pormestarina Nevanlinnassa ja lainlukijana Käkisalmen läänissä.
* Uudenkaarlepyyn triviaalikoulun rehtori Jakob Lythraeus (noin 1620–1655)
* Margareta Lythraeus o.s. Lytter (noin 1620–vuoden 1670 jälkeen), oli naimisissa Vöyrin kirkkoherran Martin Mathiaksenpoika Gammalin (1608–1668) kanssa.
* Jöran Lyttraeus, oli Pohjois-Pohjanmaan kihlakunnan voutina 1653 ja asui Kokkolassa 1660

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Anneli Kotisaari 17.01.2013 : Sukuselvityksen kohde Catharina Östenintytär Sursill s. 1552 Teg, Umeå, Västerbotten, Sverige ja hänen jälkeläisiään yhteensä 12053 taulua, taulu 4 Brita Mattsdotter Granberg
2. 1 2 3 4 5  Suku Forum > Tutkimuslöytöjä – Forskningsresultat : Anders Eriksson (Cajanus) 20.1.2012
Manor Solomon vuonna 2022.
**Manor Solomon** (s. 24. heinäkuuta 1999 Kfar Saba, Israel) on israelilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.

Solomon pelasi kotimaansa pääsarjassa Ligat ha’Alissa kausina 2016–2019 Maccabi Petah Tikvan joukkueessa 67 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Tammikuussa 2019 hän siirtyi ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin, jossa hän pelasi kaksi Eurooppa-liigan ottelua helmikuun 2019 puolivälissä ja ensimmäisen Ukrainan liigan ottelunsa saman kuun lopulla. Lokakuussa 2019 hän teki toisessa Mestarien liigan ottelussaan maalin vierasottelussa italialaista Atalantaa vastaan. Hän pelasi kauden 2021–2022 loppuun mennessä Ukrainan liigassa 70 ottelua, joissa hän teki 16 maalia, Mestarien liigassa 16 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän voitti Ukrainan-mestaruuden 2019 ja 2020, Ukrainan Cupin 2019 ja Ukrainan supercupin 2021.

Kaudella 2022–2023 Solomon pelasi lainalla englantilaisseura Fulhamissa 19 valioliigaottelua, joissa hän teki neljä maalia. Elokuussa tullut polvivamma piti hänet poissa kentiltä vuoden 2022 loppuun saakka, minkä jälkeen hän pääsi pelaamaan lähes kaikissa liigaotteluissa mutta vain neljä kertaa avauskokoonpanossa. FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin voitokkaassa viidennen kierroksen ottelussa Leeds Unitedia vastaan.

Solomon siirtyi Valioliigan Tottenhamiin ilmaissiirrolla kesällä 2023.

Solomon on pelannut useissa Israelin juniorimaajoukkueissa. Ensimmäisen maaottelunsa Israelin A-maajoukkueessa hän pelasi syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Albaniaa vastaan. Ensimmäisen kerran hän pelasi avauskokoonpanossa neljännessä maaottelussaan kesäkuussa 2019, kun Israel pelasi vieraskentällä EM-karsintaottelun Puolaa vastaan. Kahdessa seuraavassa EM-karsintaottelussa syyskuussa 2019 Solomon pelasi täyden ajan ja syötti molemmissa yhden maalin. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä 35 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: marraskuussa 2020 Kansojen liigassa Skotlantia vastaan, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan, kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan, kesäkuussa 2022 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Albaniaa vastaan ja kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Manor Solomon Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
| "Keke Rosberg formula rock"Matti Pellonpää ystävineen |
| --- |
| Kappaleen "Keke Rosberg formula rock" kansikuva |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Jurtzantaa!* |
|  Julkaistu | 1985 |
|  Tyylilaji | lastenmusiikki, huumorimusiikki |
|  Kesto | 02.05 |

**Keke Rosberg formula rock** on Matti Pellonpään ja ystävien esittämä musiikkikappale, joka julkaistiin Pellonpään julkaisemalla lastenmusiikkia sisältävällä albumilla *Jurtzantaa!* vuonna 1985. Kappaleen sävellyksen ja sanoituksen on tehnyt Juice Leskinen.

Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka on esitetty Yleisradion *Hittimittari*-ohjelmassa. Poko Rekordsin vuonna 2005 julkaistulla *Lastenkamari rokkaa!* -kokoelmalevylle kappaleesta tehtiin uusi versio, jonka nimi on "Nico Rosberg formula rock".

Lähteet
-------

1. ↑  Jurtzantaa! *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 6.3.2018. Viitattu 3.3.2010.
2. ↑  Keke Rosberg formula rock *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 6.3.2018. Viitattu 3.3.2010.
3. ↑  Yleisradion Hittimittari-ohjelma, maaliskuu 1985
4. ↑  Lastenkamari rokkaa! *Poko Rekordsin kotisivut*.  Arkistoitu 13.10.2008. Viitattu 3.3.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Discogs
**Turck Vilant Systems Oy** (aiemmin Vilant Systems Oy) on yksityinen teknologiavetoinen kasvuyritys*lähde?*, jonka kotipaikka on Espoo. Vilant Systemsin perustivat vuonna 2002 Antti Virkkunen ja Ville Kauppinen. Yritys toimittaa RFID-tekniikkaan perustuvia tietojärjestelmiä valmistavan teollisuuden logistiikkaan ja asiakkaita sillä on 38 maassa ympäri maailman. Vuonna 2017 saksalainen perheyritys osti määräenemmistön Vilant Systemsin osakkeista ja uuden yrityksen nimeksi annettiin Turck Vilant Systems.

Kasvu
-----

Vuonna 2004 Vilant oli mukana perustamassa nykyistä RFID-alan yritystä RFID Lab Finlandia yhdessä Vantaan kaupungin, Technopoliksen ja muiden RFID-alan yritysten kanssa.

Vilant valittiin vuonna 2006 Suomen kolmanneksi nopeiten kasvaneeksi nuoreksi teknologiayritykseksi Deloitte Consultingin Fast 50 -kilpailussa Rising Stars -kategoriassa. Vuonna 2008 Vilant oli Fast 50 -kilpailun yleisessä sarjassa sijalla 7. Vuonna 2011 Vilant listattiin samassa kilpailussa sijalle 18, kun 5 vuoden kasvuprosentti oli 444%.

Vuonna 2006 Vilant voitti Motorolan EMEA Mobility Innovations Award -palkinnon.

Vuonna 2011 Vilant valittiin Red Herring teknologiayritysten kilpailussa Euroopan 100 kiinnostavimman yrityksen joukkoon. 

Yrityksellä on toimistot neljässä maassa: Suomi (Espoo), Ruotsi (Göteborg), Saksa (Frankfurt am Main) sekä Sveitsi (Bern). Vuonna 2011 Vilant osti Swisscom Auto-ID Services AG -yrityksen Sveitsistä. 

Vuonna 2017 Vilant Systems Oy siirtyi osaksi Turck-konsernia ja tunnetaan vuodesta 2018 nimellä Turck Vilant Systems.

Lähteet
-------

1. ↑  Vilant Systems – johto ja perustajat *vilant.com*.  Arkistoitu 4.3.2009. Viitattu 18.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  TURCK: TURCK, Company News *www.turck.de*. Viitattu 22.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  RFID Lab Finland – Jäsenet *rfidlab.fi*.
4. ↑  Deloitte Fast 50 Rising Stars 2006 *deloitte.com*.  Arkistoitu 8.2.2007. Viitattu 18.3.2009.
5. ↑  Motorola Enterprise Mobility awards 2006 *logisticsit.com*.  (englanniksi)
6. ↑  Red Herring 2011 Europe Finalists *redherring.com*.  Arkistoitu 3.1.2012. Viitattu 15.1.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Turck Vilant Systems (englanniksi)
* RFID Journal (englanniksi)
* Turck Vilant Systems wikipediassa (englanniksi)

RFID-alan yhteisöjä joissa Vilant Systems Oy on jäsenenä:

* EPC Global RFID standardointiorganisaatio (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* RFID Lab Finland
* RFID Nordic (englanniksi)
* RFID Tribe (englanniksi)
**Aleksander Peczenik** (1937 – 2005) oli puolalais-ruotsalainen oikeusteoreetikko.

Peczenik syntyi Puolassa. Hänen akateeminen uransa alkoi Jagellon yliopistossa, jossa hänen oppi-isänään toimi kansainvälisesti tunnettu teoreetikko ja loogikko Kazimierz Opalek. Peczenik siirtyi Puolasta poliittisena pakolaisena Tanskaan vuonna 1969 ja edelleen Ruotsiin, jossa hän työskenteli ensin Tukholman yliopistossa ja sitten Lundin yliopistossa yleisen oikeustieteen professorina vuodesta 1975 alkaen. 1990-luvulla Peczenik nimitettiin myös Åbo Akademin dosentiksi.

Peczenikin tärkeimpiin oikeusteoreettisiin teoksiin kuuluvat muun muassa *Juridiksen metodproblem* (1974) ja *Rätten och förnuftet* (1986). Hän oli kiinnostunut etenkin oikeudellisesta päättelystä tuomarin harkinnassa. Peczenik teki paljon yhteistyötä suomalaisen Aulis Aarnion kanssa, jonka kanssa hän muun muassa kehitti suomalaisessa oikeustieteessä yleisesti hyväksytyn oikeuslähdeopin. Peczenik myös toimi kansainvälisessä Bielefelder Kreis -tutkijaryhmässä.

Lähteet
-------

* Aarnio, Aulis: *Oikeutta etsimässä: Erään matkan kuvaus*. Helsinki: Talentum, 2014.
* Siltala, Raimo: *Oikeudellisen ajattelun perusteet - Pääsykoekirja 2/2010*. Turku: Turun yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2010.

### Viitteet

1. ↑  Aarnio 2014, s. 70–72
2. ↑  Aarnio 2014, s. 127
3. 1 2  Aarnio 2014, s. 73
4. ↑  Siltala 2010, s. 140
5. ↑  Siltala 2010, s. 274
**Helén Kurri** (s. Karlsson 24. huhtikuuta 1961 Vimmerby, Ruotsi) on suomalainen toimittaja, joka toimii Östnyland-lehden uutispäällikkönä ja päätoimittajana.

Helén Kurri aloitti ruotsinkielisen KSF Media-mediatalon toimittajana Östra Nyland-lehdessä 2008. Kun Loviisassa ilmestynyt Östra Nyland 2015 yhdistettiin porvoolaisen Borgåbladet-lehden kanssa, Helén Kurri nimitettiin pian uuden Östnyland-lehden päätoimittajaksi vuonna 2016.

Ruotsissa syntynyt Helén Kurri on koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti. Hän opiskeli toimittajaksi Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa vuosina 1987–1992. Tämän jälkeen hän on työskennellyt toimittajana Ylessä 1992–2004 sekä freelancetoimittajana 2004–2008.

Helén Kurrin aviomies on media- ja kirja-alan johtotehtävissä toiminut ekonomi Raimo Kurri (s. 1953).

Lähteet
-------

1. ↑  Livsviktigt för Östnyland ha en stark svensk röst *www.ostnyland.fi*. Viitattu 15.4.2021. (ruotsiksi)
2. ↑  Nya chefredaktörer på Östnyland och HBL *svenska.yle.fi*. Viitattu 15.4.2021. (ruotsiksi)
3. ↑  Helén Kurri, Linkedin-sivu *linkedin.com*.
4. ↑  Sanoma Oy, Vuosikertomus 2009 *paivalehdenarkisto.fi*.
5. ↑  PTY: Päivittäistavarakauppa 2010-2011 *pty.fi*.  Arkistoitu 25.4.2016. Viitattu 16.4.2021.
Nuoriso vaatii keskiolutta R-kioskeihin uudenvuodenaatonaattona 1980.
**Keskiolut R-kioskeihin** oli vuonna 1980 Suomessa järjestetty kampanja, jossa vaadittiin keskioluen myynnin sallimista R-kioskeissa. Se oli vastareaktio Kristillisen raittiustyön ja saarnaaja Niilo Yli-Vainion keskiolutmarssiin, jolla oli vaadittu keskioluen siirtämistä pois kaupoista ja kahviloista ja myytäväksi yksinomaan Alkosta ja ravintoloista.

Keskiolut R-kioskeihin alkoi tarra-, juliste-, rintamerkki- ja lehtijuttukampanjalla. Tilaisuuksiin kuului 18. joulukuuta adressin luovuttaminen eduskunnassa ja 30. joulukuuta yleisötilaisuus Helsingin Rautatientorilla sekä samana iltana tukikonsertti Tavastialla. Konsertissa esiintyivät Sleepy Sleepers, Beat the Meat sekä Sekunda ja pala. Kampanjan takana oli musiikki- ja mielipidelehti *Uusi Laulu* ja sen päätoimittaja Jukka Lindfors. Mukana oli myös pilalehti *Pahkasika*. Adressia luovuttamassa eduskunnassa olivat Lindforsin lisäksi Sleepy Sleepers -yhtyeen Mato Valtonen ja Eppu Normaalin Martti Syrjä.

Rautakirjan lakimies Juha Rantasila oli 17. joulukuuta päiväämässään kirjeessä ilmoittanut, että R-kioskeihin oli viitattu "liiketoimintaa ja arvostusta loukkaavalla tavalla". Hän uhkaili kaikkiin mahdollisiin toimiin ryhtymisellä, jos kirjoittelu ei lopu. Rautakirjan markkinointijohtaja Matti Kinnunenkaan ei ollut iloinen olutteemasta. Sinebrychoffin toimitusjohtaja Ulf Roos suhtautui asiaan neutraalisti.

Kampanjan teemaa sivuttiin myös Sleepy Sleepers -yhtyeen vuonna 1981 ilmestyneen *Levyraati*-albumin "Kaljaa kioskeihin" -kappaleessa.

Vaatimusta keskioluen kioskimyynnistä pidettiin aikanaan mahdottomana. *Pahkasian* Markku Paretskoi totesi *Helsingin Sanomien* haastattelussa, että kampanjan tarkoitus on herättää keskustelua vinoutuneesta alkoholipolitiikasta ja että isoa kalaa kannattaa pyytää vaikkei saisikaan. Alkoholilakia kuitenkin uudistettiin jo vuonna 1994 niin, että kioskimyynti tuli mahdolliseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lindfors, Jukka: Chrisse Moustgaard korjasi undergroundtalon vessan ja keksi sanat "keskiolut R-kioskeihin" *yle.fi*.  14.1.2019. Viitattu 25.10.2023.
2. 1 2 3 4  Heikkilä, Pauli: Niiloa ja keskiolutta juhlittiin rautatientorilla.  *Helsingin Sanomat*, 30.12.1980.  Sanoma Osakeyhtiö.
3. 1 2 3  Lintula, Hannu: Keskikaljaa vaadittiin R-kioskeihin ja takaisin Alkoon *yle.fi*.  25.8.2010. Viitattu 25.10.2023.
4. ↑  Olkkonen, Tuomo: Rautakirja pahoitti mielensä Keskiolut R-kioskeihin -kampanjasta *Tiellä sananvapauteen*. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.10.2023.

Keskiolut R-kioskeihin -kampanjan mielenosoituksessa parodioidaan olutta juottamalla herätyskokousten kaatumisia.
**Francisco "Fran" José García Torres** (s. 14. elokuuta 1999 Bolaños de Calatrava, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

García nostettiin Real Madridin reservijoukkueeseen kaudella 2018–2019, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 9. syyskuuta 2018. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa García teki 6. joulukuuta 2018, kun hänet otettiin Copa del Reyn ottelussa UD Melillaa vastaan vaihdosta kentälle Dani Carvajalin tilalle. Ensimmäisen maalinsa reservijoukkueessa hän teki 15. joulukuuta 2019 ottelussa paikallisvastustaja Getafen reservijoukkuetta vastaan.

1. syyskuuta 2020 García lainattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Rayo Vallecanoon kauden 2020–2021 kestävällä lainasopimuksella. Hän teki esiintymisensä madridilaisseurassa 13. syyskuuta 2020 ottelussa Mallorcaa vastaan.

13. heinäkuuta 2021 Rayo Vallecanon palattua takaisin maan pääsarjaan kaudeksi 2021–2022, Garcían sopimuksesta tehtiin pysyvä, joka oli pituudeltaan nelivuotinen. Rayo Vallecano sai sopimuksen myötä omistukseensa 50 %:ia pelaajan omistusoikeuksista ja 50 %:ia jäi puolestaan kasvattajaseura Real Madridille. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 15. elokuuta 2021 Sevillaa vastaan.

9. kesäkuuta 2023 Real Madrid ilmoitti käyttävänsä takaisinosto-optionsa Garcíaan ja teki pelaajan kanssa vuoteen 2027 asti ulottuvan sopimuksen. Hänestä maksettiin 5 miljoonan euron siirtokorvaus.

Lähteet
-------

1. ↑  0-0: Castilla manage a hard-worked draw against Unión Adarve Real Madrid. Viitattu 10.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  3-0: Castilla run riot at the Di Stéfano Real Madrid CF. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)
3. ↑  Oficial: Fran García, cedido al Rayo Vallecano una temporada Marca. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)
4. ↑  La intensidad del Rayo superó la calidad del Mallorca Marca. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)
5. ↑  El Rayo Vallecano ficha a Fran García tras ejecutar la opción compra Unión Rayo. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)
6. ↑  Official Announcement: Fran García Real Madrid CF. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)
7. ↑  El Real Madrid hace oficial la vuelta de Fran García Marca. Viitattu 10.6.2023. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fran Garcían tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Fran Garcían tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)

Real Madrid – Primera División
1 Courtois |
2 Carvajal |
3 Militão |
4 Alaba |
5 Bellingham |
6 Nacho |
7 Vini Jr. |
8 Kroos |
10 Modrić |
11 Rodrygo |
12 Camavinga |
13 Lunin |
14 Joselu |
15 Valverde |
16 Odriozola |
17 Vázquez |
18 Tchouaméni |
19 Ceballos |
20 García |
21 Brahim |
22 Rüdiger |
23 Mendy |
24 Güler |
25 Arrizabalaga |
Valmentaja Ancelotti
Ritarikunnan tunnuksia
**Pyhän Tapanin ritarikunta** (unk. *Szent István rend*) oli itävaltaunkarilainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1764. Ritarikunta on nimetty Tapani I:n mukaan, joka hallitsi Unkaria vuosina 997–1038.

Vuonna 1938 Miklós Horthysta tuli ritarikunnan suurmestari, minkä seurauksena hän muutti sen nimeksi **Unkarin kuninkaallinen Pyhän Tapanin ritarikunta**. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1946, kun Unkarista tuli tasavalta. Vuonna 2011 Viktor Orbán perusti ritarikunnan uudestaan ja sen nimi on nykyisin **Unkarin Pyhän Tapanin ritarikunta**.

Kunniamerkkiä jaettiin kolmessa luokassa:

* suurristi
* komentaja
* ritari

Lähteet
-------

1. 1 2  The Royal Hungarian Order of Saint Stephen - Medals & Orders Pre-WW1 *identifymedals.com*.  16.7.2020. Viitattu 26.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Order of St. Stephen of Hungary, Knight *Medalbook*. Viitattu 26.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  2011. évi CCII. törvény - Nemzeti Jogszabálytár *njt.hu*. Viitattu 26.2.2023.
4. ↑  ODM of the Austro-Hungarian Empire: Royal Hungarian Order of St Stephan *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 26.2.2023. (englanniksi)
**Sheridan Bucket** on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää (*Keeping Up Appearances*), jota tehtiin 44 jakson verran vuosina 1990–1995.

Sheridanin vanhemmat ovat sarjan päähahmo Hyacinth Bucket sekä tämän aviomies Richard Bucket.

Sheridan opiskelee yliopistossa pääaineinaan taloustiedettä ja kirjanpitoa, mutta on vaihtanut ne runouteen ja koruompeluun, mitä hänen isänsä pitää häpeällisenä.

Richard ei myöskään pidä poikansa tuhlailevasta elämäntavasta eikä siitä, että hänen täytyy jatkuvasti antaa pojalleen rahaa. Sheridan soitteleekin usein äidilleen rahanpuutteessa ja pyytää noin 50-100 puntaa, jotka Hyacinth on aina valmis antamaan. Sheridania ei koskaan nähdä sarjassa, mutta on jatkuvasti Hyacinthin puheiden aihe; poika on äitinsä ylpeys ja silmäterä.

Sheridanin on mainittu olevan samanikäinen kuin Aleksanteri Suuri valloittaessaan Persian.

Hyacinth pitää poikaansa herkkänä, kämppiksensä Tarquinin kanssa asuvana kauniista sisustuksesta ja runoudesta nauttivana hahmona, eikä suinkaan homoseksuaalina, joka Sheridan mitä ilmeisimmin on. Sheridan viettää paljon aikaansa ystävänsä Tarquinin kanssa.
**William "Will" D. Tippin** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä Bradley Cooper.

Hahmon tarina
-------------

William "Will" D. Tippin syntyi 8. maaliskuuta 1973 Austinissa, Teksasissa. Hän tapasi ystävänsä Sydney Bristow'n ja Francie Calfon yliopistossa, mistä hän valmistui toimittajaksi. Will on aina ollut ihastunut Sydneyyn. Ensimmäisellä kaudella, kun Sydneyn kihlattu Danny Hecht murhataan, Will alkaa pakkomielteisesti tutkia tämän murhaa. Danny murhattiin, koska hän tiesi Sydneyn olevan SD-6:n vakooja, joten Sydney pyytää Williä lopettamaan tutkimuksensa. Sen sijaan Will pääsee SD-6:n jäljille ja sopii tapaamisen erään tietolähteen kanssa. Tapaamisessa hän saakin tietää Sydneyn olevan vakooja, minkä seurauksena hänet laitetaan CIA:n turvataloon suojaan. Hänet kuitenkin siepataan ja häneltä kidutetaan tietoja SD-6:sta. Sydney ja Jack pelastavat hänet ja lavastavat hänet huumeaddiktiksi, mikä takaisi sen, että hänen juttunsa SD-6:sta ei ole totta.

Toisella kaudella Will rekrytoidaan CIA:lle tutkijaksi. Hän ihastuu ystäväänsä Francie Calfoon ja pari suutelee. Ennen kuin suhdetta ehditään viedä eteenpäin, Francie murhataan ja hänet korvataan geneettisellä kopiolla, Allison Dorenilla, jonka tehtävänä on päästä käsiksi CIA:n resursseihin. Kauden lopulla Will löytää lääkettä, jota geeniterapiapotilaat käyttävät, saaden tietää totuuden. Sen sijaan Allison löytää Willin tiedoista hänen kansion ja tajuaa Willin olevan jäljillään, joten hän puukottaa Williä.

Kaksi vuotta myöhemmin kolmannella kaudella selviää, että Will oli selvinnyt puukotuksesta ja hänet oli laitettu todistajansuojeluun. Sydney, joka ei muista mitään kuluneista kahdesta vuodesta, löytää uniterapian avulla vihjeen, johon liittyy Will. Hän etsii Willin ja ystävät ovat onnellisia tavatessaan jälleen. Will ja Sydney päätyvät sänkyyn, mutta eivät vie juttuaan pidemmälle. Will kohtaa Allisonin uudelleen ja tappaa hänet kostoksi Francien kuolemasta, minkä jälkeen hän palaa takaisin uuteen elämäänsä.

Will esiintyy viimeistä kertaa sarjan viidennellä kaudella. Hänet siepataan ja häntä käytetään syöttinä Sydneylle. Sydney pelastaa Willin, mutta Willin päähän on asetettu pommi, jolla sieppaajat kiristävät Sydneytä tuomaan erään asiakirjan. Sydney onnistuu lopulta pelastamaan Willin. Will kertoo, että hän aikoo kosia tyttöystäväänsä ja pyytää Sydneytä bestmanikseen, minkä jälkeen Willistä ei enää kuulla.

Lähteet
-------

* 
* Alias-sarja
Beatrice d’Este, 1494.
**Beatrice d’Este** (29. kesäkuuta 1475 – 2. tammikuuta 1497), Milanon herttuatar, oli renessanssin Italian kuuluisimpia ja kauneimpia hallitsijapuolisoita. Hänen miehensä oli Ludovico Sforza ja heidän hovinsa Castello Sforzescossa oli menestys.

Aikansa mittapuulla Beatrice d’Este oli täydellinen nainen. Hän syntyi rikkaaseen Esten sukuun, sai vahvan aateliskoulutuksen ja oli kuulu kauneudestaan. Hänen isänsä oli Ercole I d’Este, Ferraran herttua, ja isosiskonsa Isabella d’Este, joka oli eräs renessanssin Italian voimahahmoista. Viisivuotiaana Beatrice kihlattiin Ludovico Sforzan kanssa, ja tulevaisuus eräässä Italian häikäisevimmistä hoveista oli taattu. Ludovico ja Beatrice menivät naimisiin 17. tammikuuta 1491. 

Beatrice d’Este oli miehensä veroinen diplomaatti, ja vuonna 1492 hän toimi suurlähettiläänä Venetsiassa edistäen Ludovicon pyrkimyksiä tulla Milanon herttuaksi. Ludovico saavutti herttuan arvon vuonna 1494. Seuraavana vuonna, Fornovon taistelun jälkeen, Beatrice otti osaa rauhanneuvotteluihin Kaarle VIII:n ja Italian prinssien välillä.

Ludovicon ja Beatricen kaksi lasta, Massimiliano Sforza (s. 1493) ja Francesco II Sforza (s. 1495), toimivat myöhemmin kumpikin Milanon herttuoina. Beatrice kuoli synnytyksessä vuonna 1497. Vaimonsa menettäminen oli Ludovicolle raskas menetys ja saattoi olla osana taisteluhaluttomuuteen, jonka vuoksi hän menetti asemansa pian tämän jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Este, Beatrice D' And Isabella D' *encyclopedia.com*. Viitattu 24.4.2021.
2. ↑  Este, Beatrice d' (1475–1497) *Dictionary of Women Worldwide / encyclopedia.com*. Viitattu 24.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kauppakeskus Linnan julkisivua Raatihuoneenkadun puolelta.
**Kauppakeskus Linna** on entinen kauppakeskus Hämeenlinnan keskustassa Raatihuoneenkadun varrella. Kauppakeskus sijaitsee 3. kaupunginosassa. Vuodesta 2020 rakennus on ollut kulttuurikäytössä

Kauppakeskus Linna perustettiin vuonna 1998 entisten 1960- ja 70- luvuilla rakennettujen Sokoksen ja Centrumin tavaratalojen kiinteistöihin. Kortteli 1, johon kauppakeskus kuuluu, sijaitsee Kauppatorin länsipuolella ja sen alueelle sijoittuu myös Sibeliuksen syntymäkoti. Kauppakeskus Linnassa on kolme liikekerrosta ja lisäksi kattopysäköintialue. Se oli kaupungin toiseksi suurin kauppakeskus vuonna 2014 valmistuneen Goodmanin jälkeen. Valtaosa sen myymälöistä kuitenkin siirtyi Goodmaniin, ja Linnassa toiminut S-market lopetti loppuvuodesta 2015 vuokrasopimuksen erimielisyyksien vuoksi.

Kauppakeskus Linna sijoittuu korttelissa kolmelle eri tontille, joista jokaisella on eri omistaja. Keskimmäinen tontti, jolla sijaitsee entinen Sokoksen tavaratalo, siirtyi vuonna 2016 suuressa, useiden kaupunkien kohteita kattaneessa kaupassa Hatfield Philips -rahoitusyhtiöltä suomalaiselle City Kauppapaikat Oy:lle. Hämeenlinnan kaupunki on perustanut ohjausryhmän Ykköskortteliksi nimetyn 1. korttelin kehittämistä varten. Nykyisten rakennusten säästämisen tai purkamisen suhteen ei ole vielä*milloin?* tehty päätöstä. Kortteliin saatetaan tulevaisuudessa sijoittaa liiketilojen lisäksi asuntoja, toimistotiloja sekä muuta toimintaa. 1.korttelin alueelle kaavaillaan korkeatasoista liike-, palvelu- ja asuinrakentamista. Korttelin kaavoitusprosessin aloittamisesta päätettiin kaupunginhallituksessa loppuvuodesta 2018, ja uuden asemakaavaehdotuksen arveltiin tuolloin valmistuvan aikaisintaan vuonna 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtanen, Veli-Matti: Reskalle tulee pian vipinää: Bisnesparkki ja Kauppakeskus Linnan näyttävä taidetäky aukeavat samaan aikaan *Hämeen Sanomat*.  5.1.2020. Viitattu 23.4.2022.
2. ↑  Muodin keskus siirtyy Hämeenlinnassa Goodmaniin – kuinka käy Kauppakeskus Linnan? Yle. Viitattu 4.9.2017.
3. ↑  "Reska on edelleen oiva kauppapaikka".  *Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset*, 9.9.2017. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Peltoniemi, Juho: Kauppakeskus Linnan keskikiinteistö vaihtoi omistajaa.  *Hämeen Sanomat*, 4.3.2016. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Antila-Andersson, Hanna: Ykköskorttelin kaavoitus alkaa vihdoin – samalla ratkaistaan myös toriparkin tulevaisuus.  *Hämeen Sanomat*, 29.10.2018, päivitetty 1.11.2018. Artikkelin verkkoversio.
*Tämä artikkeli käsittelee paikkatietoyhtiötä. CLS on myös Yhdysvalloissa vaikuttanut oikeusajattelun suuntaus,* Crital legal studies*.*
**CLS** eli **Collecte Localisation Satellites** on Ranskan valtion omistama paikkatietoyhtiö. Se on erikoistunut ympäristömittausten datan keruuseen.

Yhtiön omistaa Ranskan avaruusjärjestö CNES. CLS:n liikevaihto vuonna 2009 oli 50 miljoonaa euroa. Yhtiön toimitusjohtaja on Christophe Vassal. CLS:ssä toimii 400 ihmistä ja sillä on kymmenen toimistoa kautta maailman.

Syyskuun alussa 2010 CLS osti espanjalaisen vuonna 1999 perustetun Altamira Information -yhtiön, joka on erikoistunut tutkasatelliittien maanpintadatan analysointiin. CLS on itse toiminut mm. merellisten tutkien datan parissa. Altamiran, jossa työskentelee 15 ihmistä, liikevaihto oli vuonna 2009 noin kaksi miljoonaa euroa. Se oli yrityksen johdon ja espanjalaisen riskirahoitusyhtiö Highgrowthin omistama. Altamiran asiakkaita olivat rakennusyhtiöt ja energiayhtiöt.

Kesäkuussa 2010 CLS osti paikkatietodivisioonan Equipment Services Europe -yhtiöltä. Se liitetään Novacom Services -yhtiöön, josta CLS omistaa 60 prosenttia ja loput italialainen Telespazio. Yhtiö seuraa noin 35 000 rekkaa.

CLS:n perustyötä on merellisiä ympäristömittauksia tekevien Argos-poijujen operointi. Poijut ne välittävät tietonsa eri sääsatelliittien kautta. Yhtiö on myös asentanut muuttaviin eläimiin seurantalaitteita. Nämä työt ovat valtionsektorin tilauksia.

Viime vuosina CLS on luonut suhteet EU:n European Maritime Safety Agency -virastoon ja päässyt EMSAn pääurakoitsijaksi "Long-Range Identification and Tracking" -ohjelmaan, jossa seurataan yli 300 tonnin laivoja niiden LTIR-lähettimien avulla. Vuonna 2010 kaikkiaan 10 000 laivaa lähettää yli 40 000 sanomaa päivittäin mm. Iridium-satelliittien välittäminä. LTIR-ohjelmaa kuuluu yli 30 maata Euroopassa. CLS America päässee samanlaiseen rooliin Yhdysvaltain rannikkovartioston kanssa. Hanke liittyy mahdollisesti satelliittivälitteiseen Automated Identification System (AIS)-järjestelmään.

Lähteet
-------

* Spacenew.com: CLS Continues Expansion with Purchase of Spanish Radar Imagery Firm[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* CLS:n sivusto
**Kauppakeskus Valtari** on kauppakeskus, joka sijaitsee Kouvolan keskustassa aivan matkakeskuksen tuntumassa. Se on rakennettu 1970-luvulla ja siihen on tehty peruskorjaus vuonna 2015 ja 2017. Valtari sijaitsee Hallituskadun ja Kouvolankadun välissä liikekeskustan itäosassa. Siellä on muun muassa K-Supermarket Valtari, Alko, apteekki, Kotipizza, Tiimari ja muita pienempiä liikkeitä. Kaikki liikkeet sijaitsevat katutasolla 1. kerroksessa ja niiden yläpuolella toisessa kerroksessa on pysäköintihalli. Valtarissa toimi vuoteen 2017 asti myös FunFit-kuntosali, joka joutui muuttamaan uuden K-Supermarketin tieltä. Supermarket avattiin lokakuussa 2017. Kouvolan keskustassa aikaisemmin toiminut K-Supermarket Sipatti lakkautettiin marraskuussa 2016. Valtarin esimmäiset liikkeet olivat Stockmann ja Suomen Yhdyspankki.

Entisiä liikkeitä
-----------------

* Suomen Yhdyspankki
* Stockmann
* Go-Inn
* Super-Jätti (Vähittäiskauppa)
* Kesport
* Vaatehuone
* Kenkähansa (kenkäkauppa)

Lähteet
-------

1. 1 2  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
2. ↑  Uusi K-Supermarket aukeaa Kouvolan keskustassa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kouvolan sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
**Élisabeth Behr-Sigel** (21. heinäkuuta 1907 Alsace – 26. marraskuuta 2005 Pariisi) oli yksi merkittävimmistä läntisistä ortodoksisista teologeista 1900-luvulla.

Behr-Sigelin isä oli protestantti ja äiti juutalainen. Hän oli ensimmäinen nainen, joka aloitti teologian opinnot Strasbourgin yliopistossa. Vuosina 1931-1932 hän toimi apulaispastorina reformoidussa kirkossa, vaikka kuului jo tuolloin ortodoksiseen kirkkon. Pappisura päättyi Behr-Sigelin avioiduttua venäläisen emigrantin André Behrin kanssa. Pari sai yhdessä kolme lasta.

Toisen maailmansodan aikana Behr-Sigel asui Nancyssä, missä hän toimi opettajana. Behr-Sigel toimi Ranskan miehityksen aikana ryhmässä, joka piilotti juutalaisia ja ylläpiti heille pakoreittejä.

Toisen maailmansodan jälkeen Behr-Sigel loi uran ortododoksisen teologian piirissä. Hänen merkittävimpiä julkaisujaan olivat muun muassa *Prière et sainteté dans l'Église russe* (1950), *Alexandre Boukharev* (1977) ja *Lev Gillet* (1993). Hän opetti Pariisin Pyhän Sergiuksen ortodoksisessa teologisessa instituutissa ja Cambridgen yliopistossa. Hän väitteli Nancyn yliopistosta tohtoriksi historiasta yli 70-vuotiaana. Behr-Sigel ajoi voimakkaasti diakonissan viran palauttamista käyttöön.

Behr-Sigel kuoli kotonaan Pariisissa 98-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elisabeth Behr-Sigel - Matriarch of the Orthodox Church in Western Europe *The Times*.  December 10, 2005. Viitattu 25.5.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jerry Ryan: Elisabeth Behr-Sigel, 1907-2005  February 19th, 2006. incommunion.org:  Orthodox Peace Fellowship. Viitattu 27.5.2010. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |