recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lehtimetalli** on valssattua ja erittäin ohueksi taottua metallia tai metalliseosta.

Lehtialumiinia käytetään lehtihopean asemesta. Se on erittäin puhdasta metallia.

Lehtihopea voidaan takoa jopa 0,0002 millimetriä ohueksi levyksi, jonka läpi valo tulee vihertävänä tai keltaisenharmahtavana. Sitä käytetään välikultana, valekultauksena peilien ja kehysten kultalistoissa, jolloin kullanväri saadaan lakkavernissan avulla. Lehtihopea mustuu helposti ilmassa, jonka vuoksi sen asemesta käytetään lehtialumiinia.

Lehtikultaa on olemassa eri värivivahteita: punaista, keltaista, vihreää ja valkoista, joista punainen on vaskipitoista ja keltainen, vihreä ja valkea laji saadaan hopean avulla. Kulta voidaan takoa 0,0001 millimetrin paksuiseksi, ja sen läpi valo tulee vihreänä. Paksuin lehtikulta on nimeltään tehdaskulta. Välikulta on lehtikultaa, jonka toinen puoli on hopeaa. Valelehtikulta (tombak-lehti) on tehty vaskisinkkiseoksista. Lehtikultaa käytetään muun muassa metallin, puun ja kirjojen kultaamiseen.

Tinapaperia eli lehtitinaa eli stanniolia on valmistettu useaa eri paksuutta. Tinapaperi valmistetaan erittäin puhtaana; lyijypitoinen tinapaperi ei käy elintarvikkeiden kääreeksi. Elintarvikkeissa käytetään siksi nykyisin alumiinifoliota.

On myöskin olemassa lehtiantimonia, lehtiplatinaa ja lehtivaskea.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Lehtimetalli Tietosanakirja. Osa 5, palsta 743. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1913
2. ↑  Bladmetall, Nordisk familjebok, osa 3, palsta 626. Uggleupplagan. Nordisk familjeboks förlags 1951 (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa

 |

 |
B. O. Schauman, Maria Wiikin maalaama muotokuva vuodelta 1888.
**Berndt Otto** (**B. O.**) **Schauman** (17. toukokuuta 1821 Helsinki – 28. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen taiteenharrastaja ja tietokirjailija, joka toimi Suomen taideyhdistyksen ensimmäisenä intendenttinä 1869–1887 ja harrasti taide-elämän kehittämistä.

B. O. Schaumanin vanhemmat olivat senaatin kamarineuvos Carl Schauman ja Johanna Lovisa Hoeckert. Hän oli teologi ja piispa Frans Ludvig Schaumanin sekä toimittaja August Schaumanin veli. Schauman kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1837 ja opiskeli Helsingissä sekä 1842–1843 Uppsalassa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1849–1867. 1850-luvulla hän toimitti M. A. Castrénin kaksiosaiset matkamuistelmat ja julkaisi G. A. Wallinin matkoista kertovan kirjan sekä myöhemmin muitakin tietokirjoja.

Schauman liittyi Suomen taideyhdistykseen sen perustamisen yhteydessä 1846 ja tutustui 1857–1858 pitkällä ulkomaanmatkalla eurooppalaiseen taiteeseen. Vuosina 1862–1865 hän julkaisi ensimmäisen suomalaisen taidealbumin *Fotografier af Finska Målares taflor jemte en kort text I–III*.

Vuonna 1868 Schauman valittiin Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan, jossa hän työskenteli yhdessä Carl Albert Edelfeltin, Fredrik Cygnaeuksen, Zacharias Topeliuksen ja Carl Gustaf Estlanderin kanssa. Hän toimi 1869–1887 taideyhdistyksen kokoelmien sekä 1885–1895 Cygnaeuksen gallerian intendenttinä. Schauman järjesti taideyhdistyksen kokoelmat ja kokosi niistä näyttelyitä sekä kirjoitti runsaasti suomalaisesta taiteesta ja suomalaisista taiteilijoista. Hän erosi toimestaan Ateneumin taidemuseon valmistuttua.

Schauman oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Hän toimi Ritarihuoneen genealogina 1889–1891.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kotivuori, Yrjö: Berndt Otto Schauman. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
2. ↑  Biografia-sampo: Berndt Otto Schauman Viitattu 15.1.2021.
3. 1 2 3 4 5 6  Aimo Reitala: / Schauman, Berndt Otto (1821 - 1895) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. ↑  Maria Vainio-Kurtakko: *Ett gott parti : Scener ur Ellan de la Chapelles och Albert Edelfelts liv*. Svenska litteratursällskapet i Finland, 2022. ISBN 978-951-583-557-4. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Palaiologos** (m.kreik. Παλαιολογος, monikossa Παλαιολογοι, *Palaiologoi*) oli Bysantin valtakunnan viimeinen hallitsijasuku. Jo Georgios Palaiologos oli ollut Aleksios I Komnenoksen ystävä. Suvun jäsenet pakenivat Konstantinopolista neljännen ristiretken aikana. Mikael VIII Palaiologoksesta tuli Nikaian keisari vuonna 1259 ja vuonna 1261 hän valtasi takaisin Konstantinopolin.

Palaiologos-suvun keisarit olivat vaikeuksissa Bysantin talouden heikentyessä eivätkä keksineet siihen parantavia lääkkeitä. Esimerkiksi italialaisille oli myönnetty kauppaetuja, jotka merkitsivät valtion tullitulojen vähenemistä. Ylellisyystavaroiden vientituotantoa pystyttiin kuitenkin jatkamaan. Valmistettiin silkkiä, kultabrokadia, koruja ja muita taidekäsityötuotteita. Valtio kuitenkin puuttui näihin verotuksella ja rajoituksilla, mikä hyödytti italialaisia. Bysantin hallinto piti kotimaan kuluttajien puolia, mutta heikensi samalla vientiyritysten taloutta. Myös alamaisten työllisyydestä huolehdittiin, mutta se heikensi yritysten kannattavuutta, koska palkansaajia oli liikaa. Palaiologos-suvun keisarit turvautuivat yhä useammin rahan arvon heikentämiseen saadakseen valtiontalouden kuntoon. Lopulta myytiin myös kruununjalokivet, jotka korvattiin väärennetyillä kivillä. Onkin sanottu, että Bysantin pitkä kuolinkamppailu oli ensi sijassa valtiontaloudellinen tragedia.

Osmanit valtasivat Konstantinopolin piirityksen jälkeen vuonna 1453. Bysantin viimeinen keisari Konstantinos XI kuoli taistelussa. Hänen veljensä Demetrios Palaiologos hallitsi vielä Morean despotaattia kunnes turkkilaiset valtasivat sen vuonna 1460. Demetrios eli loppuelämänsä vankeudessa. Konstantinoksen ja Demetrioksen nuorin veli Tuomas Palaiologos pakeni Italiaan, jossa hänet vielä tunnustettiin keisariksi. Tuomaksen kuoleman jälkeen hänen poikansa Andreas myi keisarin tittelin Ranskan kuninkaalle.

Luettelo sukuun kuuluneista keisareista
---------------------------------------

* Mikael VIII Palaiologos, (1224—1282, hallitsi 1259—1282)
* Andronikos II Palaiologos, (1258—1332, hallitsi 1282—1328)
* Andronikos III Palaiologos, (1297—1341, hallitsi 1328—1341)
* Johannes V Palaiologos, (1332—1391, hallitsi 1341—1376 ja 1379—1391)
* Andronikos IV Palaiologos, (1348—1385, hallitsi 1376—1379)
* Johannes VII Palaiologos, (1370—1408, 1390 ja 1399—1402)
* Manuel II Palaiologos, (1350—1425, hallitsi 1391—1425)
* Johannes VIII Palaiologos, (1392—1448, hallitsi 1425—1448)
* Konstantinos XI Dragses¹, (1405—1453, hallitsi 1449—1453)

¹ Konstantinos käytti sukunimeä Dragases äitinsä Helena Dragasin mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kjersgaard, Erik & Dahlerup, Troels: *Otavan suuri maailmanhistoria, 9. osa. Historian perintö*, s. 119. Otava, 1984. ISBN 951-1-08056-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palaiologos** Wikimedia Commonsissa
**Oy Windside Production Ltd** on Suomessa toimiva tuuliturbiineja valmistava ja markkinoiva yritys. Se valmistaa vaativiin sääolosuhteisiin soveltuvia ns. windside-tyyppisiä tuuliturbiineja. Turbiini on rakenteeltaan pystyakselinen ja siinä tuuliroottoria pyörittää kaksi spiraalinmuotoista siipeä. Turbiinille on tunnusomaista äänettömyys ja alhaisesta pyörimisnopeudesta johtuva turvallisuus. Turbiinityypin keksi Risto Joutsiniemi vuonna 1979. Turbiini on muunnelma Sigurd Savoniuksen 1920-luvulla keksimästä savonius-roottorista. Merkittävin parannus savonius-roottoriin verrattuna windside-roottorissa on sen vakiona pysyvä käynnistysmomentti sekä tasainen käynti.
Windside perustettiin toiminimenä 2. helmikuuta 1982, mutta se muutettiin myöhemmin osakeyhtiöksi. Nykyinen tuotantoyhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1996. Yhtiön osakkeet on jaettu äänivaltaisiin A-osakkeisiin sekä B-osakkeisiin. Yhtiöllä on yli 300 osakkeenomistajaa. Yhtiön tuotantotilat sijaitsevat Pihtiputaalla.

Windside-turbiinin raisiolaisen Kauppakeskus Myllyn mainostornissa.
Windsidella on jälleenmyyjiä 12 maassa ja sen tuotteita on käytössä 41 valtiossa. Laitteita käyttävät ensisijaisesti ammattilaiset esimerkiksi mitta- ja viestintälaitteissa sekä televiestintäjärjestelmissä. Suomen suurin Windsiden turbiini on asennettu Raisiossa sijaitsevan kauppakeskus Myllyn mainostornin huipulle. Turbiinin muotoilu on innoittanut taiteilijoita käyttämään niitä teoksissaan.

Katso myös
----------

* Windside-roottori

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Finder: Windside Production Ltd Oy *Finder*.  15.09.2014. Fonecta. Viitattu 15.9.2014.
2. ↑  Merikapteeni Savonius käänsi roottorit pystyyn *Tekniikka&Talous*.  19.4.2006. Talentum.com.  Arkistoitu 30.6.2009. Viitattu 21.10.2007.
3. ↑  Windside maailmalla Windside.  Arkistoitu 15.9.2007. Viitattu 21.10.2007.
4. ↑  Kauppakeskus Mylly sai tuuliturbiinit maamerkkiinsä  6.7.2001. Turun Sanomat. Viitattu 27.10.2007. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Tarja Ervasti: Arabianrannan taide - Taide asuinrakennuksissa ja pihoilla Taideteollinen korkeakoulu. Viitattu 28.10.2007.
6. ↑  Pekka Jauhiainen *Kantrimies*. Antti Heinonen. Viitattu 31.10.2007. [vanhentunut linkki] (Vanhentunut linkki)

Aiheesta muualla
----------------

* Windsiden kotisivu
Geberit-konsernin puolalaisen tytäryhtiön Kolon valmistamia saniteettikalusteita.
**Geberit Production Oy** on sveitsiläiseen Geberit-konserniin kuuluva suomalainen saniteettikalusteiden valmistaja. Se valmistaa wc-istuimia, pesualtaita ja muita keraamisia kylpyhuonekalusteita. Yrityksen liikevaihto vuonna 2017 oli 36 miljoonaa euroa, ja se työllisti tehtaallaan Tammisaaressa Raaseporissa keskimäärin 161 henkilöä.*lähde?*

Geberit Production Oy valmistaa keramiikkaa pääasiassa IDO-tavaramerkillä, jolla on pitkät perinteet. Alkuna on Arabian tehdas ja sen Helsingin keramiikkatehdas, joka perustettiin 1873. Seuraavana vuonna 1874 tehtaalla aloitettiin saniteettikeramiikan valmistus. Arabia lanseerasi 1932 Elo-wc-istuimen, jossa oli ensimmäisenä maailmassa vesisäiliö kiinni istuimessa. Tehdas oli pitkään ainoa pohjoismainen saniteettikeramiikan valmistaja. 

Tuotannon kasvaessa tilat Arabianrannassa kävivät ahtaiksi ja uusi tuotantolaitos rakennettiin vuonna 1969 Tammisaareen. Uudeksi suoraksi omistajaksi tuli Wärtsilä ja tehdas aloitti toimintansa nimellä Oy Wärtsilä Ab, Tammisaaren Posliini.

Sanitec syntyi vuonna 1990 Wärtsilän tytäryhtiöksi, kun suomalaista saniteettiposliiniteollisuutta järjesteltiin uudelleen. Perinteinen tuotemerkki Arabia sulautettiin IDOon, ja vuonna 1992 Sanitecin Suomen-liiketoiminta yhtiöitettiin IDO Kylpyhuone Oy:ksi. Sanitec listautui 1999 Helsingin pörssiin. 

Wärtsilä myi Sanitecin vuonna 2001 saksalaiselle pääomasijoittaja BC Partnersille, joka myi Sanitecin edelleen EQT:lle vuonna 2005. Sanitec-konsernin emoyhtiö Sanitec Abp listautui Tukholman pörssiin 2013. Vuonna 2015 IDO siirtyi osaksi sveitsiläistä Geberit-konsernia ja nimeksi tuli Geberit Production Oy.

Lähteet
-------

1. ↑  Geberit Production Oy *Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä*. Patentti- ja rekisterihallitus ja Verohallinto. Viitattu 6.2.2022.
2. 1 2  Yrityksen tiedot: Geberit Production Oy *is.fi*. Taloussanomat. Viitattu 19.1.2019.
3. 1 2  Ido tänään (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Historia (Arkistoitu – Internet Archive), IDO Kylpyhuoneet Oy. Viitattu 28.1.2014.
5. ↑  Kullas, 
Emilia: Naapurilla oli superviikko *Talouselämä*.  14.12.2013. Viitattu 20.2.2021.
6. ↑  Sveitsiläinen Geberit ostaa Sanitecin miljardikaupassa *yle.fi*.  14.10.2014. Viitattu 20.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* IDO
* Sanitec Oyj:n pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
Enfluraanin kemiallinen molekyylirakenne.
**Enfluraani** (*Efrane*) on eräs kaasu, jota on käytetty anestesia-aineena lääketieteellisissä nukutuksissa. Enfluraani on halogenoitu eetteri. Enfluraani ei ole enää aktiivisessa lääkityskäytössä, sillä se omaa vakavia haittavaikutuksia, kuten aivosähkökäyrän muutoksia.

Nukutuskaasu kehiteltiin vuonna 1963, ja otettiin ensi kertaa käyttöön 1966. Se oli yleisesti anestesiakäytössä vielä 1980-luvulle saakka. Enfluraanin käyttöönottoon oli vaikutti edullisesti se, ettei se ollut herkästi syttyvää ja räjähtävää - toisin kuten esimerkiksi eetteri.

Enfluraani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H2ClF5O. Enfluraanin moolimassa on 184,49 g/mol, kiehumispiste 56,5 °C, tiheys 1,52 g/cm3 ja CAS-numero 13838-16-9. Yhdiste liukenee huonosti veteen.

Lähteet
-------

* Rosenberg, Per & Takkunen, Olli (toim.): *Anestesiaopas*, Duodecim, 1993, Helsinki/Vammala, Vammalan Kirjapaino Oy. ISBN 951-8917-37-X.

### Viitteet

1. ↑  Rosenberg, P. & Takkunen, O. 1993: s. 402

Aiheesta muualla
----------------

* Enfluraanin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Enflurane (englanniksi)
* Human Metabolome Database: Enflurane (englanniksi)
* DrugBank: Enflurane (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Enflurane (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Enflurane (englanniksi)
* ChemBlink: Enflurane (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Revonhäntämänty** (*Pinus balfouriana*) on mäntyihin kuuluva havupuulaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa luonnossa vain Yhdysvalloissa Kalifornian vuoristoissa. Monet kasvitieteilijät erottelevat lajista kaksi alalajia, pohjoisen alalajin *P. balfouriana* subsp. *balfouriana* ja eteläisen alalajin *P. balfouriana* subsp. *austrina*.

Ulkonäkö
--------

Käpyjä eri vaiheissa (alalaji *austrina*)
Revonhäntämänty on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään noin 22 metriä korkeaksi. Kaarna on harmahtavaa tai punertavaa ja halkeilee epäsäännöllisiksi levyiksi. Haarat ja silmut ovat punaruskeita. Silmut ovat munanmuotoisia ja kärjestään pitkäsuippuisia. Latvus on leveän kartiomainen tai epäsäännöllinen. Neulaset ovat viiden kimppuina. Ne ovat 1,5–3,5 senttimetriä pitkiä, kärjestään ylöspäin kaartuvia ja tumman sinertävän tai kellertävän vihreitä. Hedekävyt ovat 6–10 millimetriä pitkiä ja punaisia. Kävyt ovat munanmuotoisia, tavallisesti 6–9 senttimetriä pitkiä ja kypsänä punaruskeita.

Levinneisyys
------------

Revonhäntämänty kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvalloissa Kalifornian vuoristoissa. Alalaji *P. balfouriana* subsp. *balfouriana* kasvaa Pohjois-Kaliforniassa 1 525–1 830 metrin korkeudella. Alalaji *P. balfouriana* subsp. *austrina* kasvaa Etelä-Kaliforniassa 2 750–3 650 metrin korkeudella. Kahden eri alalajin esiintymisalueita erottaa noin 500 kilometrin välimatka.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pinus balfouriana* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)
2. ↑  Pinus balfouriana Balf. *Finto, Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet*. Viitattu 2.11.2019.
3. 1 2 3  Pinus balfouriana *The Gymnosperm Database*. Viitattu 2.11.2019. (englanniksi)
4. ↑  Pinus balfouriana *Flora of North America*. Viitattu 2.11.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q950688
* Wikispecies: Pinus balfouriana
* ARKive: pinus-balfouriana
* Calflora: 6505
* CoL: 4J234
* CNPS: 2370
* EoL: 1061707
* EPPO: PIUBA
* FEIS: pinbal
* FNA: 233500924
* GBIF: 5285708
* GRIN: 463324
* iNaturalist: 78584
* IPNI: 262798-1
* IRMNG: 10195156
* ITIS: 183316
* IUCN: 42345
* NatureServe: 2.151759
* NCBI: 3338
* NZOR: 4e9806aa-563f-46a2-afa5-7c303afa4374
* Open Tree of Life: 1044480
* Plant List: kew-2563186
* PLANTS: PIBA
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30090943-2
* RHS: 13056
* Tropicos: 24900178
* WFO: wfo-0000482319

 |

 |
Bernadette Smith on kanadalainen poliitikko, joka äänestettiin Manitoban lakiasäätävään edustajakokoukseen 13.6.2017. Hänet on sittemmin valittu jo kolmannelle kaudelle ja hän on tehnyt historiaa ollessaan ensimmäinen kahdesta alkuperäiskansoihin kuuluvasta naisesta, jotka maakunnassa nimitettiin ministereiksi. Hän toimii asunto-, addiktio- ja kodittomuusministerinä.

Marraskuussa 2023 Smith valittiin BBC:n 100 Women -listaan.

Smith on käyttänyt paljon aikaa hänen vuonna 2008 kadonneen siskonsa etsimiseen. Hän on johtava Kanadassa kadonneiden ja murhattujen alkuperäiskansojen naisten ja tyttöjen puolestapuhuja. Hän on ollut mukana perustamassa Drag the Red -nimistä aloitetta, joka etsii ruumiita ja muita todisteita kadonneista ihmisistä Winnipegin Red Riveristä.

Lähteet
-------

1. ↑  Grabish, Austin: NDP's Bernadette Smith wins Point Douglas byelection *CBC News*.  13.6.2017. Viitattu 3.4.2024.
2. 1 2 3  BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year? *BBC*.  21.22.2023. Viitattu 3.4.2024.
**Helsinki** (ruots. *Helsinge*) on kylä Taivassalossa. Kylässä on muutama asukas sekä vapaa-ajanasukkaita kesäaikaan. Kylän nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Vastaavatyyppisissä nimeissä Helsinge viittaa asukkaisiin, joiden alkuperä on Ruotsin Helsinglannista.

Historiaa
---------

Helsingin kylässä astui 26. syyskuuta 1808 maihin 3 400 miehen ruotsalainen apujoukko everstiluutnantti Gustaf Olof Lagerbringin johdolla. Kun ruotsalaiset olivat torjuneet venäläisten ensimmäisen hyökkäyksen ja kulkeneet kymmenkunta kilometriä Turkua kohti, he kohtasivat Viiaisten luona kenraali Pjotr Bagrationin johtaman ylivoimaisen vihollisjoukon. Ruotsalaisten täytyi kiivaan ottelun jälkeen peräytyä laivoihinsa.

Liikenne
--------

Helsingin kylän liikenteellinen merkitys on ollut aiemmin huomattava. Kylästä sai muinoin alkunsa Suuri Postitie Ahvenanmaan kautta Ruotsiin. Myöhemmin kylä toimi toisena lossirantana Helsingin-Rahin lossille, joka oli ainoa lauttayhteys Kustaviin. Lossimatka oli huomattavan pitkä, kolme kilometriä. Uuden Kustaviin menevän tien valmistuttua vuonna 1954 lossi lakkautettiin ja korvattiin Kaitaisten lossilla. Tämän lossin puolestaan korvasi Kaitaisten silta vuonna 1982.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsinge Finlndssvenska bebyggelsenamn. Viitattu 3.3.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Koutonen, Jouni: Mökkihelsinkiläiset täyttävät kesällä Helsingin *Yle Uutiset*.  16.6.2012. Viitattu 16.4.2024.
3. ↑  Helsinki, Tietosanakirja osa 3, palsta 302, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911
4. ↑  Grönroos, Matti: Seututie 192 (Seututien 192 ja edeltäjien historia, maininta lossista) *Kyläteistä valtaväyliin*.  11.6.2023. Viitattu 16.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsinge 4. Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 11. palsta 355 (ruotsiksi)
Sortoa kuvataan usein sillä, että on pakotettu alas.
**Sortaminen** on vallan Kielitoimiston mukaan poliittista tai uskonnollista.

Sortaminen voi ilmetä monella tavalla. Orjuus on ollut yleinen tapa kautta historian. Enemmistöstä erottaminen segregaatiolla on toinen sortamisen tapa. Venäjällä ja monissa muissa Itä-Euroopan maissa juutalaisia pakotettiin asumaan tietyillä alueilla. Juutalaisalueita kutsuttiin getoiksi.

Yhdysvalloissa noin vuodesta 1877 1900-luvun puoliväliin mustat olivat segregoitu valkoisen enemmistön elämästä. Heidän ei sallittu asua samassa naapurustossa ja heidän lapsiensa piti mennä eri kouluihin. He eivät voineet käyttää samoja julkisia tiloja. Joskus heidän oikeutensa äänestää evättiin. Maastakarkotus on yksi sortamisen tapa. Niitä useimmiten kohdistetaan vähemmistöihin. 1600-luvun Ranskassa protestantit, joita kutsuttiin hugenoteiksi karkotettiin tai pakotettiin piileskelemään, jos he kieltäytyivät vaihtamaan uskontonsa.

Sortamisen äärimmäinen muoto on tuhoaminen. 1900-luvulta on monia esimerkkejä, joita kutsutaan kansanmurhiksi. Parhaiten tunnettu esimerkki on saksalaisten juutalaisten ja muiden vähemmistöjen kohtelu Euroopassa 1933–1945. Arvioidaan, että enemmän kuin 15 miljoonaa ihmistä, joko kuolivat natsien pitämissä keskitysleireissä tai tulivat armeijan erikoisryhmien tappamiksi. Saman mittakaavan tappamista tapahtui Neuvostoliitossa Josif Stalinin valtakaudella. Sittemmin yli 2 miljoonaa ihmistä tapettiin Kambodžassa 1975 jälkeen.

Katso myös
----------

* Vaino
* Totalitarismi
* Tyranni

Lähteet
-------

1. ↑  Sorto *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 13.8.2016.
2. 1 2 3  "Treatment of Minorities", *Minority Groups*. Compton's Interactive Encyclopedia Deluxe, The Learning Company, Inc. Heinäkuu 1999. OLC: 46887893. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sortaminen** Wikimedia Commonsissa
**Kali Linux** (aiemmin nimellä BackTrack) on Debianiin pohjautuva jakelupaketti, joka on suunniteltu tekniseen rikostutkintaan ja penetraatiotestaamiseen. Sitä ylläpitää ja rahoittaa Offensive Security Ltd. Sen kehittivät Offensive Securityn Mati Aharoni ja Devon Kearns BackTrack-käyttöjärjestelmän uudelleenkirjoittamisen kautta.

Kali Linuxissa tulee mukana lukuisia penetraatiotestaamiseen tarkoitettuja ohjelmia, kuten nmap (porttiskannausohjelma), Wireshark (snifferi), John the Ripper (salasanojen murtaja) ja Aircrack-ng (WLAN-verkkojen penetraatiotestaamiseen tarkoitettu ohjelmistopaketti). Järjestelmän voi käynnistää live-CD:ltä, irrotettavalta tiedontallennusvälineeltä (esim. USB-muistilta) tai virtuaalikoneessa. Se on yksi tietoturva-aukkojen hyväksikäyttöön tarkoitetun Metasploit Framework -työkalun tuetuista alustoista.

Käyttöjärjestelmässä on rikostutkintaan tarkoitettu moodi, jossa sisäiseen kiintolevyyn ei kosketa ja muun muassa USB muistien automaattinen käyttö on kytketty pois käytöstä.

Kali Linux on saatavilla x86- ja x86-64 (x64) -arkkitehtuurin laiteille, sekä ARM-pohjaisille Raspberry Pi- ja Chromebook-tietokoneille

Lähteet
-------

1. ↑  Kali Linux Releases *Offensive Security*. kali.org. Viitattu 12.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Kali Linux 2024.1 Release (Micro Mirror), 28. helmikuuta 2024 (viitattu 29. helmikuuta 2024). Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  BackTrack Reborn – Kali Linux *offensive-security.com*.  22.1.2013. Viitattu 6.8.2019. (englanniksi)
4. ↑  The Birth of Kali Linux  12.12.2012. Offensive Security. Viitattu 25.10.2014. (englanniksi)
5. 1 2  Kali Linux arrives as enterprise-ready version of BackTrack  13.3.2013. The H. Viitattu 25.10.2014. (englanniksi)
6. ↑
7. ↑  BackTrack successor Kali Linux launched  13.3.2013. SC Magazine. Viitattu 25.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kali Linux -jakelupaketin kotisivu (englanniksi)
* Offensive Security Ltd. (englanniksi)
* Kali Linux -jakelun profiili DistroWatch -sivulla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kali Linux
**OpenWrt** on pääasiassa reititinlaitteita varten räätälöity Linux-käyttöjärjestelmän jakelupaketti.

Historia
--------

Alun perin OpenWrt kehitettiin Linksys WRT54G-tukiasemalle.

OpenWrt:n kehittämisen on mahdollistanut se, että Linksysin tuotteessaan käyttämä ohjelmisto on lisensoitu GNU GPL -lisenssillä. Lisenssiehtojen mukaisesti Linksys on julkaissut tuotteessaan käyttämänsä ohjelmakoodin, jota hyödyntämällä taidokkaat ohjelmoijat, *hakkerit*, ovat voineet kehittää oman versionsa laitteen ohjelmistosta. Linksys julkaisi ohjelmakoodinsa vuonna 2004.

Ominaisuudet
------------

Toisin kuin monet muut olemassa olevat firmware-versiot, OpenWrt on kehitetty puhtaalta pöydältä uudeksi järjestelmäksi. OpenWrt:n kehittämisen pääajatuksena onkin välttää kaikkien ominaisuuksien sisällyttämistä samaan pakettiin, ja tarjota hyvin kevyt perusjärjestelmä, jota voi helposti laajentaa tarpeiden mukaisesti käyttämällä ipkg-paketinhallintajärjestelmää. 

OpenWrt-ohjelmistoa hallitaan www-käyttöliittymällä tai komentoriviltä SSH-yhteyden kautta. Laite voidaan konfiguroida hyvinkin monimutkaisesti, koska perinteinen www-käyttöliittymä ja ohjelmisto rajoituksineen eivät ole esteenä. Mahdollista on esimerkiksi määritellä eri VLAN-verkkoja laitteen neliporttiseen kytkimeen. Myös VPN-yhteyksille saadaan tuki, joka löytyy vain kalliimmista laitteista vakiona.

Miksi asentaa?
--------------

OpenWrt-ohjelmistolla saadaan käyttöön uusimmat Linux-ohjelmistot omaan tukiasemaan. Samalla saadaan laitteen toiminta mahdollisimman nopeaksi ja joustavaksi. Perehtyneemmille käyttäjille alusta tarjoaa mahdollisuuden kehittää toimintoja, jotka löytyvät vasta paljon kalliimmista laitteista.

Suomessa
--------

Suomessa suurin OpenWrt-ohjelmiston avulla rakennettu WLAN-yhteisö on OpenSpark.

Lähteet
-------

1. 1 2  OpenWrt Version History [OpenWrt Wiki] *wiki.openwrt.org*. Viitattu 15.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **OpenWrt**.
* 
*
Elia Dalla Costa.
Elia Dalla Costan vaakuna.Rintakuva kardinaali Elia Dalla Costasta.**Elia Dalla Costa** (14. toukokuuta 1872 Villaverla – 22. joulukuuta 1961 Firenze) oli italialainen kardinaali ja Vanhurskas kansakuntien joukossa.

Dalla Costa opiskeli Vicenzan sekä Padovan seminaareissa ja myöhemmin Padovan yliopistossa. Hänet vihki papiksi Antonio Feruglio 25. heinäkuuta 1895. Hän toimi kirjallisuuden professorina Vicenzan seminaarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän antoi humanitaarisia palveluja haavoittuneille sotilaille ja huolehti orvoiksi jääneistä lapsista. Hänet valittiin Padovan piispaksi 25. toukokuuta 1923, ja konsekroinnin suoritti 12. elokuuta Ferdinando Rodolfi, jota avustivat Andrea Giacinto Longhin ja Apollonio Maggio. Dalla Costan piispan motto oli *Virtus ex alto*.

Dalla Costa siirrettiin 19. joulukuuta 1931 Firenzen arkkipiispaksi. Tammikuusta toukokuuhun 1932 hän toimi myös Padovan apostolisena hallitsijana. Hänet ylennettiin kardinaalipapiksi 13. maaliskuuta 1933. Dalla Costa osallistui vuosien 1939 ja 1958 konklaaveihin. Hän pelasti toisen maailmansodan aikana muun muassa juutalaisia natsien vainoilta. Hänet tunnustettiin Vanhurskaaksi kansakuntien joukossa 26. marraskuuta 2012.

Dalla Costa kuoli hengityselinkomplikaatioihin. Hän oli tuolloin pyhän kardinaalikollegion vanhin jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Cardinals of the Holy Roman Church: DALLA COSTA, Elia
2. ↑  Elia Dalla Costa (Arkistoitu – Internet Archive) - Yad Vashem (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Catholic-Hierarchy.org: Elia Cardinal Dalla Costa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani

 |

 |
Nguyễn Văn Hùng Ketagalan Boulevardilla
**Nguyễn Văn Hùng** (s. 1958) on vietnamilais-australialainen katolinen pappi ja ihmisoikeusaktivisti. Hän pakeni Vietnamista veneellä vuonna 1979 ja sai turvapaikan Japanista. Hän valmistui papiksi Australiassa vuonna 1991, jonka jälkeen hän matkusti Taiwaniin. Siellä hän perusti vuonna 2004 Vietnamese Migrant Workers & Brides Office -järjestön vastustaakseen vietnamilaisiin kohdistuvaa ihmissalakuljetusta, jonka uhrit päätyivät pakkotyöhön tai prostituoiduiksi. Hänen aktivisminsa sai tunnustusta Yhdysvaltain ulkoministeriöltä, joka tunnusti hänet vuonna 2006 yhdeksi sankareista, jotka työskentelevät lopettaakseen nykyaikaisen orjuuden.

Lähteet
-------

1. ↑  Rozario, Rock Ronald: Vietnamese priest's crusade against slavery and trafficking in Taiwan *Union of Catholic Asian News*.  30.3.2021. Viitattu 13.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  Trafficking in Persons Report 2006: III. Heroes Acting To End Modern-Day Slavery  5.6.2006. U.S. Department of State. Viitattu 13.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Brownlow, Ron: Where there's darkness… *Taipei Times*.  1.10.2006. Viitattu 13.3.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nguyễn Văn Hùng**.
* / Nguyễn Văn Hùng Facebookissa
* Nguyễn Văn Hùng Twitterissä

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**p-Tolueenisulfonyylikloridi** eli **tosyylikloridi** (C7H7SClO2) on aromaattisiin sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. p-Tolueenisulfonyylikloridi on o-tolueenisulfonyylikloridin isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa p-tolueenisulfonyylikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteellä on voimakas ja epämiellyttävä pistävä haju. p-Tolueenisulfonyylikloridi ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta p-tolueenisulfonihapoksi ja vetykloridiksi. Aine liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. p-Tolueenisulfonyylikloridi reagoi nukleofiilien kanssa; esimerkiksi alkoholit muodostavat sulfonaattiestereitä ja amiinit sulfonamideja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

p-Tolueenisulfonyylikloridia valmistetaan tolueenin ja klooririkkihapon välisellä reaktiolla. Lisäksi reaktiossa muodostuu o-tolueenisulfonyylikloridia, joka on nestemäistä ja josta p-tolueenisulfonyylikloridi voidaan erottaa sentrifugoimalla tai sulattamalla ja kiteyttämällä useaan kertaan.

p-Tolueenisulfonyylikloridia käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä. Sillä voidaan muun muassa suojata alkoholeja ja amiineja. Alkoholeista muodostuvat sulfonaattiesterit sisältävät hyvän lähtevän ryhmän, joka voidaan korvata muilla nukleofiileilla, kuten halogeeneilla. Lisäksi sitä käytetään muun muassa useissa dehydraus- ja toisiintumisreaktioissa ja muun muassa p-tolueenisulfonamidin valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  p-Toluenesulfonyl chloride – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 28.12.2016.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 98. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  P-Tolueenisulfonyylikloridin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 28.12.2016
4. 1 2 3  Otto Lindner & Lars Rodefeld: *Benzenesulfonic Acids and Their Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 28.12.2016
5. 1 2  D. Todd Whitaker, K. Sinclair Whitaker, Carl R. Johnson & Julia Haas: *p-Toluenesulfonyl Chloride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Teoksen verkkoversio Viitattu 28.12.2016
**Tapio Koivu** (s. 21. maaliskuuta 1964 Helsinki) on Sähköturvallisuuden edistämiskeskuksen toimitusjohtaja.

Koivu on diplomi-insinööri vuodelta 1989, tekniikan lisensiaatti vuodelta 1996 ja tekniikan tohtori vuodelta 2002. Hän teki tutkimustyötä Norjan rakennustutkimusinstituutissa 1992, Japanissa Shimizu-yhtiön tutkimuskeskuksessa 1993 ja Yhdysvalloissa Stanfordin yliopistossa 2000–2001. Koivu oli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkija 1989–1995 ja tutkimuspäällikkö 1996–2002. 

Tiedekeskus Heurekan toimitusjohtaja Koivu oli 2014–2020 ja sitten Oulun yliopiston koulutuksesta vastaava vararehtori kevääseen 2024.

Lähteet
-------

* Kuka kukin on 2011, artikkeli Tapio Koivu.
* Iida Putkonen, Oulun yliopiston uusi koulutusvararehtori Tapio Koivu haluaa tuoda tieteen kaikille (Arkistoitu – Internet Archive), 7.9.2020

### Viitteet

1. ↑  STEKin uusi toimitusjohtaja on Tapio Koivu Viitattu 12.4.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tiia Pajarinen** (s. 17. huhtikuuta 1998 Polvijärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Kiekko-Espoota.

Pajarinen aloitti kiekkoilun Polvijärven Urheilijoiden poikien joukkueissa ja pelasi ensimmäiset vuodet kenttäpelaajana. Hän pelasi sittemmin Outokummun ja Joensuun joukkueissa mutta muutti Kuortaneelle urheilulukioon ja aloitti pääsarjauransa Team Kuortaneen joukkueessa kaudella 2015–2016. Hän pelasi liigaa Kuortaneella kolmen kauden ajan ja kaudella 2018–2019 Vaasan Sportissa. Vuonna 2019 hän siirtyi Kiekko-Espooseen. Hän on pelannut kauden 2023–2024 päättyessä liigan runkosarjassa ja alemmassa jatkosarjassa yhteensä 150 ottelua sekä pudotuspeleissä 55 ottelua. Hän voitti liigamestaruuden kausilla 2020–2021 ja 2021–2022 sekä saavutti hopeaa kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 ja pronssia kaudella 2017–2018.

Pajarinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Hänet valittiin naisten maajoukkueeseen MM-kilpailuihin 2024.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tiia Pajarinen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Sihvonen, Varpu: Tiia Pajarinen haki Naisten Liigan finaaleista vauhtia MM-debyyttiinsä *Nhl.com*.  27.3.2024. Viitattu 2.4.2024.
3. ↑   Sippola, Joel & Holma, Joel: Tässä on Naisleijonien joukkue kevään MM-kisoihin – tähtipelaaja Susanna Tapani mukana  12.3.2024. Yle. Viitattu 1.4.2024.
Hammaslääketieteessä tutkitaan ihmisen hampaistoa.
Keskiaikaista hammaslääketiedettä.
Hammaslääkäri ja potilas.
**Hammaslääketiede** on lääketieteellinen tieteenala, joka tutkii purentaelimistön, hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden etiologiaa, diagnosointia ja hoitoa.

Valtaosa hammaslääketieteen toiminnoista liittyy tavallisimpiin niin sanottuihin hammassairauksiin eli hammaskarieksen, ientulehduksen ja/tai niiden seurausten hoitoon. Tämän ohella hammaslääketiede edustaa erikoisaloineen ensisijaista asiantuntemusta myös monien muiden suun- ja leukojen alueen sairauksien diagnostiikassa sekä hoidossa. Näitä ovat leuka- ja kasvoluun murtumat, suun ja leukojen kasvaimet ja tulehdukset, leukojen alueen kasvu- ja kehityshäiriöt, suun limakalvosairaudet, leukanivelsairaudet, sylkirauhassairaudet sekä osa pään ja kasvojen kiputiloista. Koska suun alueen sairaudet monin tavoin heijastuvat myös muuhun elimistöön, on näiden hoidossa kysymys myös yksilön yleisen terveyden hoidosta.

Tieteenalan kehittyminen
------------------------

Hammaslääketiede on yksi vanhimpia lääketieteen aloja. Sen kehitys alkoi 7000 ekr. Indus-kulttuurissa. Ajalta 5000 eaa. on löydetty ensimmäisiä keinoja hoitaa kariesta. 1300-luvulle asti ajateltiin niin sanottujen hammasmatojen olevan karieksen aiheuttajia. Vuonna 2006 ranskalaiset tutkijat löysivät näyttöä hampaan poraamisesta ajalta 9000 eaa. Egyptiläiset alkoivat 1700 eaa. hyödyntää paperia hampaiden hoitamisessa. He käyttivät sitä mm. hampaiden tasapainotukseen sekä reikien täyttämiseen. Egyptiläiset olivat myös ensimmäisiä, jotka alkoivat käyttämään hammassiltoja ankkuroimalla viereiset hampaat kiinni toisiinsa rautalangalla. Hesi-re on ensimmäinen hammaslääkäriksi nimeltä tunnistettu ihminen. Hän palveli työssään faarao Djoserin hallinnon aikana noin vuosina 2667–2648 eaa.

Hammaslääketieteen erikoisalat
------------------------------

Kliininen hammaslääketiede

* Parodontologia
* Kariologia ja endodontia
* Lasten hammashoito
* Protetiikka ja purentafysiologia

Diagnostinen hammaslääketiede

* Suupatologia
* Suuradiologia
* Suun mikrobiologia

Muut

* Oikomishoito
* Suu- ja leukakirurgia
* Terveydenhuolto

Katso myös
----------

* Hammaslääkäri

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hammaslääketiede**.
* Hammaslääketiede (Opintoluotsi)
* Yliopistot, joissa voi opiskella hammaslääketiedettä
	+ Helsingin yliopisto  (Arkistoitu – Internet Archive)
	+ Turun yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive)
	+ Oulun yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive)
	+ Itä-Suomen yliopisto (Kuopio) (syksystä 2010 alkaen)
**Ristorante Pizzeria Dennis** (Pizzeria Dennis Oy ja Dennis Food Factory Oy) oli suomalainen ravintolaketju, joka oli erikoistunut italialaiseen ruokaan ja pizzoihin. Marraskuussa 2022 ketju hakeutui konkurssiin Ukrainan sodan ja koronaviruspandemian aiheuttaman taloudellisen ahdingon vuoksi. Yhtiön tulos oli tappiollinen vuonna 2021. Dennis Rafkin avasi ketjun ensimmäisen ravintolan vapunpäivänä 1975 Turun Linnankadulle.Linnankadun ravintola suljettiin 8. marraskuuta 2022.Ketjun toinen ravintola sijaitsi Helsingin Bulevardilla.

Dennis oli Suomen vanhin yhä toimiva pizzeriaketju. Ravintoloiden valikoimissa oli pizzaa, pastaa, risottoja ja salaatteja. Yrityksen pizzat tunnettiin kookkaina ja ne valmistettiin käsin laadukkaista raaka-aineista. Ketjuun kuuluu myös leipomo, joka valmistaa tuotteita vähittäiskauppaan. Leipomopuolella myydään pääasiassa tuoreita pizzoja sekä tuotteita ravintola- ja hotelliteollisuudelle. Ketju myy tuotteita koko maassa lähinnä S-ryhmän ja K-ryhmän kautta. 

Björkstén-perheen omistuksessa olevan Dennis-ryhmän liikevaihto oli vuonna 2018 noin 11 miljoonaa euroa, ja se työllisti silloin noin 120 henkilöä. Vuoteen 2020 mennessä yrityksen työntekijöiden määrä oli vähentynyt noin 20 henkilöön.

Joulukuun lopussa 2022 perustajasuvun Rafkinien Dennis-yhtiöt Oy osti konkurssipesältä takaisin Pizzeria Dennisin tuotemerkin.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3  Lehtola, Johanna: Dennis-pitseriaketju hakeutuu konkurssiin – Turun ravintolan ovet suljetaan tiistaina *Yle Uutiset*.  7.11.2022. Viitattu 7.11.2022.
2. ↑  Legendaarinen pizzeriaketju Dennis konkurssiin *mtvuutiset.fi*.  7.11.2022. Viitattu 7.11.2022.
3. ↑  Pizzakeisari Dennis myi imperiuminsa *Iltalehti*.  2.10.2008. Viitattu 22.5.2018.
4. ↑  Äijäpizza myy, kasvis kiinnostaa ja vegaaniakin on oltava *Aromi*. Viitattu 29.5.2018.
5. ↑  Nieminen, Rami: Dennis Rafkin, 78, suunnittelee pizzeria Denniksen pelastamista – "Koko brändi on pilattu" *Helsingin Sanomat Yle Uutiset*.  7.11.2022. Viitattu 7.11.2022.
6. ↑  Taloussanomat STT: Pitseriaketju Dennis hakeutuu konkurssiin *Ilta-Sanomat*.  7.11.2022. Viitattu 7.11.2022.
7. ↑  Laine, Linda: Rafkinit ostivat pizzeria Denniksen tuotemerkin takaisin itselleen.  *Helsingin Sanomat*, 27.12.2022. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 27.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Denniksen verkkosivusto
**Pirkko Helenoro** (s. 11. helmikuuta 1935 Ulvila) on suomalainen kasvatustieteen maisteri, opettaja ja kirjailija.

Helenoro menetti molemmat vanhempansa viisivuotiaana kun hänen isänsä kaatui vuonna 1940 talvisodassa äidin kuoltua jo aikaisemmin syksyllä 1939. Hän oli sitten sukulaisten hoidossa mutta pääsi sitten ottolapseksi Köyliössä sijainneeseen Järnefelt-Rauanheimon suvun omistamaan Hällän kartanoon. Kartanon omistanut lapseton leskiemäntä otti Pirkon ottolapsekseen välttääkseen kartanon maiden pakkolunastuksen asutustiloiksi karjalaisille siirtolaisille. Pirkko joutui tekemään kartanossa raskaitakin töitä ja hän joutui myös seksuaalisen ahdistelun ja henkisen sekä fyysisen väkivallan kohteeksi. Näitä vaiheita hän kuvasi omaelämäkerrallisessa kirjassaan *Tuntemattoman sotilaan tytär*.

Helenoro kävi koulua Urjalassa ja Kokemäelle ja hän valmistui myöhemmin opettajaksi. Hän toimi opettajana muun muassa 1967–1990 Lappeenrannassa. Helenorosta esitettiin vuonna 2013 Yle TV1:ssä Esa Sirosen ohjaama henkilökuva.

Teoksia
-------

* *Punatukkainen nainen* : romaani. WSOY 1979 (Martti Paloheimon kanssa)
* *Tuntemattoman sotilaan tytär*. Kirjayhtymä, Helsinki 1990, 2. painos Tammi 2001, 3. painos Tammi 2008

Lähteet
-------

1. ↑  Helenoro, Pirkko *Kirjasampo*.
2. ↑  Karonen, Vesa: Sotaorvon sota ja rauha Elämäntarina on tulvillaan paatosta. *Helsingin Sanomat*.  27.6.1990.  Arkistoitu 19.3.2016.
3. 1 2  Kohtalona kohtelu *Aimo Ruususen Kirjoja äärestä laitaan -blogi*.  12.5.2014.
4. ↑  Immonen, Petri: Kun sota ei koskaan pääty. *Helsingin Sanomat*.  3.1.2013.  Arkistoitu 19.3.2016.
**Puck Pieterse** (s. 13. toukokuuta 2002 Amersfoort on alankomaalainen maastopyöräilijä, cyclocrossajaja ja maantiepyöräilijä. Hän edustaa Fenix-Deceuninck-joukkuetta.

Maastopyöräily
--------------

Pieterse voitti maastopyöräilyssä olympiamatkan Euroopan-mestaruuden Krakovassa 2023 sekä saavutti MM-kilpailuissa olympiamatkalla pronssia ja sprinttimatkalla hopeaa Glasgow'ssa 2023. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun sekä olympiamatkalla että sprinttimatkalla 2023. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun olympiamatkalla Nové Městossa, Leogangissa ja Val di Solessa 2023 sekä sprinttimatkalla Les Portes du Soleilissa 2023. Hän on voittanut olympiamatkan Alankomaiden-mestaruuden 2023.

Pieterse saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa olympiamatkalla hopeaa 2022 ja saman ikäluokan EM-kilpailuissa olympiamatkalla kultaa 2022 ja hopeaa 2021. Junioreiden EM-kilpailuissa hän sai olympiamatkalla pronssia 2020. Junioreiden Alankomaiden-mestaruuden hän voitti olympiamatkalla 2019 ja 2020.

Cyclocross
----------

Pieterse on saavuttanut cyclocrossissa MM-hopeaa kaudella 2022–2023 ja MM-pronssia kaudella 2023–2024. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden kaudella 2021–2022 sekä sai samassa ikäluokassa EM-kultaa kausilla 2020–2021 ja 2022–2023 sekä EM-hopeaa 2021–2022. Hän saavutti junioreiden Euroopan-mestaruuden ja MM-hopeaa kaudella 2019–2020.

Pieterse on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 sekä kolmanneksi 2021–2022. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun Overijsessa, Hulstissa, Val di Solessa ja Besançonissa kaudella 2022–2023 sekä Gaveressa, Hulstissa ja Zonhovenissa kaudella 2023–2024. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden kaudella 2022–2023..

Maantiepyöräily
---------------

Pieterse sijoittui viidenneksi Strade Bianchessa 2023. Seuraavana vuonna hän oli kolmas UCI Women's World Tour -kilpailuissa Ronde van Drenthessä ja Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittigliossa. Flanderin ympäriajossa hän sijoittui kuudenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Puck Pieterse *mtbdata.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Puck Pieterse *cx.procyclingstats.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Puck Pieterse *procyclingstats.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
4. 1 2  Puck Pieterse *cyclingarchives.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
5. ↑  XCO Women Elite *mtbdata.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
6. ↑  XCC Women Elite *mtbdata.com*. Viitattu 7.4.2024. (englanniksi)
**Svetlana Jevgenjevna Savitskaja** (ven. Светла́на Евге́ньевна Сави́цкая; s. 8. elokuuta 1948 Moskova, Venäjä) on entinen neuvostoliittolainen naislentäjä ja kosmonautti, josta tuli vuonna 1982 Sojuz T-7 -lennon miehistön jäsenenä toinen avaruuslennolle osallistunut nainen maailmassa 19 vuotta Valentina Tereškovan lennon jälkeen. Hän on neuvostoliittolaisen ilmamarsalkka Jevgeni Savitskin tytär. 

Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1980.

Savitskaja suoritti Saljut 7 -avaruusasemalta 25. heinäkuuta 1984 ensimmäisenä naisena maailmassa avaruuskävelyn. Avaruuskävely kesti 3 tuntia 35 minuuttia. Hän testasi tuolloin Vladimir Djanibekovin kanssa uudenlaista työkalua, jolla voi hitsata ja leikata metallia avaruudessa.

Palattuaan Maahan Savitskaja nimitettiin kokonaan naisista muodostuvan Kansainvälistä naistenpäivää juhlistavan Saljut 7:n Sojuz-miehistön komentajaksi. Lento peruutettiin myöhemmin.

Hän sai kahdesti Neuvostoliiton sankarin palkinnon.

Hän on myös koe- ja kilpalentäjä – vuodesta 1974 lähtien hän saavutti 18 kansainvälistä maailmanennätystä MiG-lentokoneella ja kolme ennätystä laskuvarjohypyssä joukkuelajissa. Hän saavutti myös ensimmäisen sijan kuudennessa FAI:n taitolennon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1970. 

Savitskaja jäi eläkkeelle kosmonautintyöstään vuonna 1993.

Hän on Venäjän federaation kommunistisen puolueen edustajana Venäjän federaation valtionduumassa vuodesta 1989 (valittiin uudelleen joulukuussa 2007).

Lähteet
-------

1. ↑  Nainen astui avaruuteen.  *Ilkka*, 27.7.1984, s. 13.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Svetlana Savitskaja**.
* Space mission details
* Brief biography with photo of her space-walk (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Ruotsin kuningatarta. Elisabet Itävaltalainen (1554–1592) käsittelee Ranskan kuningatarta*
Elisabet Itävaltalainen, Jan Gossaertin maalaama muotokuva.
**Elisabet Itävaltalainen** (alk. Isabella, esp. *Isabel*); (18. heinäkuuta 1501 Bryssel, Flanderi – 19. tammikuuta 1526 Gent, Flanderi) oli Itävallan, Kastilian ja Aragonin prinsessa, josta tuli Kristian II:n puolisona Ruotsin, Tanskan ja Norjan kuningatar.

Suku
----

Isabella kuului Habsburgien sukuun: hänen vanhempansa olivat Filip Komea ja Johanna Kastilialainen. Perhe eli Flanderissa Brysselissä ja Leuvenissa, kunnes muutti Espanjaan vuonna 1506 vanhempien tultua Kastilian hallitsijoiksi. 

Hänellä oli viisi sisarusta, joista vanhin sisar Eleonoora Itävaltalainen (1498–1558) oli Portugalin Emanuel I:n ja Ranskan Frans I:n puoliso; vanhempi veli Kaarle V, oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (1500–1558); nuorempi veli Ferdinand I oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (1503–1564), nuorempi sisar Maria Itävaltalainen (1505–1558) oli Böömin ja Unkarin Ludvig II:n puoliso ja nuorin sisar Katariina Itävaltalainen (1507–1578) oli Portugalin Juhana III:n puoliso.

Avioliitto ja lapset
--------------------

Isabella avioitui Kristian II:n kanssa ja hän saapui Kööpenhaminaan 14-vuotiaana vuonna 1515. Tanskalaiset alkoivat kutsua häntä Elisabetiksi. Elisabet ja Kristian saivat kuusi lasta, joista kolme kuoli aivan pieninä.

Maanpako
--------

Vuonna 1523 Kristian II menetti valtansa, ja kuningasperhe pakeni sukulaisten luokse Flanderiin. Heidän asuessaan Ghentissä Elisabet sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli vain 25-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anita Hansen Engdahl: Elisabeth (1501 - 1526) *Dansk Kvindebiografisk Leksikon*. Viitattu 27.5.2019.
2. 1 2  Isabella of Austria (1501-26) c. 1515 *Royal Collection*. Viitattu 3.4.2018.
3. ↑  Danmark har haft en dronning Isabella *TV2*.  2007.  Arkistoitu 29.11.2021. Viitattu 3.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elisabet Itävaltalainen (1501–1526)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |