recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ian Wood** (s. 10. helmikuuta 1964 Rotherham, Britannia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi vuosina 1986–2000 pitkän uran Saksassa.

Nuoruus
-------

Ian Wood syntyi Englannissa, mutta varttui Kanadassa. Aluksi hänen perheensä asui Toronton alueella, jossa Wood pelasi jääkiekkoa. Kaudella 1973–1974, kun Wood oli 9-vuotias, hän pelasi 44 ottelua, joista 28 oli nollapelejä. Kun Wood oli 13-vuotias, perhe muutti North Vancouveriin, mantereen toiselle puolelle Brittiläiseen Kolumbiaan. Wood pelasi juniorikiekkoa BCJHL:n Penticton Knightsissa. Edmonton Oilers varasi hänet kesällä 1982 NHL:n varaustilaisuudssa vuorolla 188. Woodin junioriura jatkui WHL:n Portland Winter Hawksissa, jossa hän pelasi kausilla 1981–1984. Vuonna 1983 Portland voitti Memorial Cupin.

Ammattilaisura
--------------

Wood teki vuonna 1984 ammattilaissopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän osallistui joukkueen harjoitusleirille syyskuussa 1984, mutta ei mahtunut joukkueen kokoonpanoon. Lopulta Wood ei pelannut yhtäkään peliä NHL:ssä Edmontonissa ja kaudella 1984–85 hän pelasi farmijoukkue Nova Scotia Oilersissa ja Kanadan maajoukkueessa. Keväällä 1985 Wood oli mukana maajoukkueessa myös maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta ei pelannut peliäkään. Kanada voitti kilpailuissa hopeaa ja Woodkin sai mitalin.

Wood lähti kaudella 1985–1986 Länsi-Saksaan, mutta ei pelannut kaudella ainuttakaan peliä. Wood pelasi Saksassa Krefelder EV:ssä (kaudet 1986–1989), ESV Kaufbeurenissa (1989–1990), Duisburg SC:ssä (1990–1992), Augsburger EV:ssä (1991–1994), Ratingen Lionsissa (1994–1997) ja Iserlohn EC:ssä (1996–2000). Hänet valittiin Saksan kakkos-divisioonan parhaaksi pelaajaksi vuosina 1988 ja 1989 ja Saksan ensimmäiseen tähdistökentälliseen vuonna 1994. Saksan lisäksi Wood pelasi kaudella 1989–1990 espanjalaisessa CG Puigcerdàssa Euroopan cupia, mutta myöhemmin hänen edustuskelpoisuutensa seurassa hylättiin, ja Puigcerdàn pelaamat pelit tuomittiin luovutustappioiksi. Kauden 1999–2000 jälkeen Wood lopetti jääkiekkouransa monien loukkaantumisten takia ja perusti Louisiana-nimisen baarin ja ravintolan Iserlohniin. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus.

Lähteet
-------

* Ian Wood Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Ian Wood The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* 1982 NHL Entry Draft - Ian Wood *hockeydraftcentral.com*. Viitattu 20.2. 2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Hockeydraftcentral
2. ↑  Eurohockey, Hockeydraftcentral
Narvan vesistö. Pljussa virtaa Narvanjoen ja Peipsijärven itäpuolella, jonka eteläosassa sijaitsee Kurejan valuma-alue.
**Kureja** (ven. Курея) on Luoteis-Venäjän Pihkovan alueella Strugi-Krasnyjen- ja Pljussan piireissä virtaava sivujoki, joka yhtyy Pljussajokeen sen vasemmalta puolelta.

Joen kulku
----------

Kurejan joki alkaa Pljussan valuma-alueen eteläosassa lähellä Novoseljen kylää (ven. Новоселье), jonka lähialueelta saa alkunsa myös toinen Pljussan sivujoki Ljuta. Alue sijaitsee Lugan ylängöllä, jossa joki aluksi virtaa. Kureja virtaa kohti koillista noin 80 kilometriä. Ennen yhtymistään Pljussan taajaman yläpuolella virtaavaan Pljussajokeen, se laskee alas sen mutkaiseen laaksoon Kurejan kylän ohitse.

Valuma-alue ja sivujoet
-----------------------

Kureja sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussajoen sivujoki se on. Kurejan valuma-alue sijaitsee Pljussan valuma-alueen eteläreunassa, missä joki seuraa valuma-alueen etelärajaa pienen välimatkan päässä. Valuma-alueen pinta-ala on 478 neliökilometriä. Kurejan lyhyitä sivujokia on vain muutamia. Niistä merkittävimmät on lueteltu alla olevassa taulukossa.

| yhtyy Pljussaan(km suusta) | nimi | nimi(ven. ) | pituus(km) | valuma-alue(km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 | Lonka | Лонка | 18 |  | 1 |
| 6 | Kotjaška | Котяшка | 14 |  | 1 |
| 37 | Gubinka | Губинка | 11 |  | 1 |
| 54 | Isakovka | Исаковка | 8 |  | 1 |
|

Lähteet: 1 =

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3  Kurejan yhtymäkohdassa Pljussan kanssa sattuu kulkemaan 50 metrin korkeuskäyrä. Korkeusvirhe ei vaikuta merkittävästä joen keskimääräiseen kaltevuusarvoon.
2. ↑  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Курея (река), ja nämä asia on tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Kureja (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 11.11.2019. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Курея (река)
**C2-poikien SM-sarja** on Suomen Salibandyliiton järjestämä C2-poikien korkein sarjataso. SM-sarja pelataan valtakunnallisena 16 joukkueen sarjana. C2-pojat on poikien ensimmäinen ikäluokka, jossa pelataan Suomenmestaruudesta.

C2-poikien SM-sarjan joukkueet kaudelle 2018-2019 selviävät elo-syyskuussa järjestettävissä SM-karsinnoissa.

Sarjajärjestelmä
----------------

### Runkosarja

C2-poikien SM-sarja pelataan kahdessa 8 joukkueen lohkossa. Runkosarjan ensimmäiset 8 ottelua pelataan toisen lohkon joukkueita vastaan turnausmuotoisesti. Peliaika näissä otteluissa on 3 x 15 minuuttia juoksevaa peliaikaa. Sen jälkeen joukkueet pelaavat kaksi kertaa oman lohkonsa joukkueita vastaan. Nämä ottelut pelataan yksittäisinä otteluina, joissa peliaika on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa.

### Pudotuspelit

Kummankin lohkon 3 parasta jatkavat puolivälieriin. Lohkon neljännet karsivat paikasta pudotuspeleihin aluesarjojen kahta parasta joukkuetta vastaan. Karsintaotteluiden voittajat etenevät puolivälieriin.

Puolivälierien voittajat jatkavat välieriin, joiden voittajat kohtaavat finaaleissa ja häviäjät pelaavat pronssiottelun. Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta -ottelusarjoina.

Joukkueet 2019–2020
-------------------

  
Classic
Indians
KOOVEE
Oilers
OLS
Papas
Welhot
SB Heinola
EräViikingit
Ilves
Karhut
SBS Masku
Tiikerit
NST
O2-JKL
TPS

|  |  |
| --- | --- |
| **Lohko A*** **Classic**, Tampere
* **Indians**, Espoo
* **KOOVEE**, Tampere
* **Oilers NG**, Espoo
* **OLS**, Oulu
* **Papas**, Kajaani
* **SB Heinola**, Heinola
* **Welhot**, Kuopio
 | **Lohko B*** **EräViikingit Pohjoinen**, Helsinki
* **Ilves**, Tampere
* **Karhut**, Pori
* **NST**, Lappeenranta
* **O2-JKL/MuurY**, Jyväskylä
* **SBS Masku/SBS Wirmo**, Masku
* **Tiikerit**, Vantaa
* **TPS**, Turku
 |

Katso myös
----------

* A-poikien I-divisioona
* B-poikien SM-sarja
* B-poikien 1. divisioona
* C1-poikien SM-sarja
* C1-poikien 1. divisioona

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ian Van Dahl** oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka muodostui viidestä jäsenestä. Vuoden 2008 alussa yhtye ilmoitti hajoavansa, josta oli ollut runsaasti puhetta fanien keskuudessa jo pidempään. Yhtyeen hajoamisen tuloksena vokalisti Annemie Coenen ryhtyi soolouralle ja yhtyeen kolmannen albumin valmistuttua heinäkuussa 2007, se päätettiin julkaista Annemie Coenen debyyttialbumina, jonka tuottajana toimii yhtyeen jäsen Peter Luts.

Yhtyeen jäsenet ovat Annemie Coenen, Peter Luts ja David Vervoort, sekä tuottajat Christophe Chantzis ja Erik Vanspauwen. Luts ja Vervoort ovat myös työskennelleet Lasgo-nimisen house/trance-ryhmän kanssa.

Ian Van Dahl tunnetaan parhaiten kesähitistään "*Castles In The Sky*" (2001), joka sijoittui myyntilistoilla eri puolilla Eurooppaa erinomaisesti. Alkuperäinen versio kyseisestä kappaleesta sisälsi laulaja Martine Theeuwenin vokaalit, mutta Coenen korvasi hänet myöhemmin yhtyeessä, koska levy-yhtiö halusi enemmän ulkonäköä omaavan laulajan.

Muita Ian Van Dahlin menestyneitä tuotoksia ovat muun muassa kappaleet "*Try*", "*Reason*", "*Will I?*", "*Believe*", "*I Can't Let You Go*", "*Secret Love*" sekä "*Inspiration*".

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Ace* – (2002)
* *Lost & Found* – (2004)

### Singlet

* Castles In The Sky – (2001)
* Will I – (2001)
* Reason – (2002)
* Try – (2002)
* Secret Love – (2003)
* I Can't Let You Go – (2003)
* Where Are You Now – (2004)
* *Inspiration* – (2004)
* Movin' On – (2006)
* Just A Girl – (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuottaja Christophe Chantzisin haastattelu MusicOMH.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Ian Van Dahl Eurodance-tietosanakirjassa (englanniksi)
* Listasijoituksia
K24 logo
**Kurdistan 24** (myös **K24**) on kurdilainen uutiskanava, joka kertoo pääasiassa kurdien ja Kurdistanin, erityisesti Irakin Kurdistanin, asioista sekä Lähi-idän ja muun maailman asioista. Uutiskielinä ovat muun muassa kurdi (kurmandži ja soranî), turkki, arabia ja englanti. Sen toimisto sijaitsee Erbilissä. Uutiskanava on perustettu vuonna 2015. Tavoitteikseen se ilmoittaa puolueettomuuden ja katsoo olevansa osana "Kurdistanin demokratisoimisen ydintä". Sitä pidetään paikoin myös Masud Barzanin äänitorvena. Kanava onkin Barzanin perheen omistuksessa. Kurdistan 24 on lähellä Kurdistanin demokraattista puoluetta (KDP). Vuonna 2021 Kurdistan 24 -kanavan toiminta estettiin Rojavan alueella. Tapaus heijastaa kurdien sisäisiä jakoja, joita myös Turkki hyödyntää. Vuonna 2022 Kurdistan 24:n toimisto joutui Iranin ohjusiskun kohteeksi. Iran on väittänyt kohdistaneensa iskun Irakin Kurdistanin "kurdimilitantteihin" ja "alueella oleskeleviin Israelin agentteihin".

Kanava näkyy ja kuuluu verkossa, televisiossa ja radiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  About Kurdistan 24 *kurdistan24.net*. Viitattu 4.3.2023.
2. ↑  Kurdistan 24 - media bias/fact check *mediabiasfactcheck.com*. Viitattu 4.3.2023.
3. ↑  Maisel, Sebastian: *The Kurds: An Encyclopedia of Life, Culture, and Society*, s. 187. ABC-CLIO, 2018. ISBN 978-1440842566. Teoksen verkkoversio (viitattu 4.3.2023).
4. ↑  Dougherty, Beth K.: *Historical Dictionary of Iraq*, s. 457. Rowman & Littlefield Publishers, 2019. ISBN 978-1538120040. Teoksen verkkoversio (viitattu 4.3.2023).
5. ↑  Autonomous Administration bans Kurdistan24 for inciting hatred *ANF News*.  21.6.2021. Viitattu 4.3.2023.
6. ↑  Kurdistan24 Building Damaged in Missile Strikes *Yahoo!News*.  13.3.2022. Viitattu 4.3.2023.
7. ↑  Iran's Guards launch artillery attack on militants in Iraqi Kurdistan *Reuters*.  24.9.2022. Viitattu 4.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kurdistan 24
Vanha Colt-savukkeiden logo.
**Colt** on Imperial Tobacco Finland Oy:n markkinoima savukemerkki, jota myydään Suomessa valmiiksi käärittynä ja pehmeään askiin pakattuna. Colt lanseerattiin vuonna 1964 ja sitä valmisti alun perin Strengbergin tupakkatehdas, sittemmin vuodesta 1976 fuusiossa syntynyt Oy Rettig-Strengberg Ab. Colt oli aikoinaan Suomen myydyin savukemerkki, mutta nykyisin sen paikalla ovat Marlboro ja L&M.*lähde?*

Vuonna 2012 yksi Colt-savuke sisälsi 10 mg tervaa, 0,8 mg nikotiinia ja 10 mg hiilimonoksidia.

Colt toimi 1979-1985 edesmenneen rallikuljettajan Henri Toivosen osasponsorina. Colt toimi myös F1-sarjassa sponsorina.*lähde?*

Colt-tupakkamerkillä myytiin vuosikymmeniä myös Colt-tupakansytyttimiä, kunnes uusi tupakkalaki kielsi tämän ja Imperial Tobacco Finland muutti vuonna 2012 tuotenimen C-sytyttimeksi.

Galleria
--------

* Colt LighterColt Lighter
* C-sytytinC-sytytin

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomessa myytävien tupakkatuotteiden terva-, nikotiini- ja hiilimonoksidipitoisuudet v. 2012, Valvira 29.1.2013 (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Pietarsaaren tupakkahistoriaa Pietarsaaren kaupunki.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 2.12.2013.
3. ↑  Museovirasto: Colt Racing Team *Museovirasto*. Viitattu 11.6.2019. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Tupakkatuotteiden nimet vaihtoon  24.7.2012. Turun Sanomat. Viitattu 3.12.2013.
**The Columbia Press** on Oregonin Warrentonissa ilmestyvä yhdysvaltalainen sanomalehti. Gary Nevanin julkaisema ja toimittama viikkolehti palvelee Warrentonin kaupunkia ja Clatsopin piirikuntaa.

Lehti on saanut alkunsa Suomi-Synodin Oregonin Astoriaan vuonna 1922 perustamasta *Lännen Suomettaresta*. Vuonna 1946 kirkkokunta myi lehden sitä jo vuodesta 1932 lähtien vuokranneelle Oke Zatterlowille, joka muutti sen nimeksi *Lännen Uutiset*. Fabian Tolosen toimittama lehti ilmestyi kerran viikossa vuoteen 1951 saakka. Vuonna 1949 Zatterlow perusti sen rinnalle kuukausittain ilmestyneen englanninkielisen uutislehden *Columbia Pressin*. *Lännen Uutisten* lakattua *Columbia Pressistä* tuli pääosin suomenkielinen viikkolehti, mutta se sisälsi toisinaan myös englanninkielisiä artikkeleita. Vuonna 1954 sen levikki oli 1 300 kappaletta. Joulukuussa 1958 lehti muuttui kokonaan englanninkieliseksi.

Vuonna 1962 Zatterlow myi *Columbia Pressin* pilapiirtäjänä tunnetulle Hal Allenille. Vuonna 1978 Allen siirsi perheyrityksensä Astoriasta Warrentoniin ja alkoi julkaista *Columbia Pressiä* kaupungin paikallislehtenä. Ohjelmistoyrityksen tiedotuspäällikkönä työskennellyt Gary Nevan osti lehden vuonna 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  About The Columbia Press *thecolumbiapress.com*.  Arkistoitu 18.2.2015. Viitattu 23.12.2015.
2. 1 2  Nevan, Gary: Local newspaper has Finnish roots.  *North Coast Senior*, Nov. 2015. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.12.2015.
3. ↑  Chronicling America: About Lännen uutiset *chroniclingamerica.loc.gov*. Viitattu 23.12.2015.
4. ↑    *The News-Review from Roseburg, Oregon*, 9.9.1949. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.12.2015.
5. 1 2  Chronicling America: About The Columbia press *chroniclingamerica.loc.gov*. Viitattu 23.12.2015.
6. ↑  Kolehmainen, John I.: *Sow the Golden Seed*, s. 122–123. Fitchburg: Raivaaja Publishing Company, 1955. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* *Columbia Pressin* sivusto[vanhentunut linkki] (englanniksi)
**Columbia** on Yhdysvaltojen Keskilännen Missourin osavaltion kaupungeista merkittävimpien joukossa. Se sijaitsee Interstate-valtetien 70 puolivälissä osavaltion metropolien Saint Louisin ja Kansas Cityn puolivälissä.

Asukasluvuksi on laskettu vuonna 2010 väestönlaskennassa 109 040 asukasta, joista 79 prosenttia oli valkoisia. Vuoteen 2015 mennessä väkiluku nousi lähelle 120 000:ta. Sillä se nousi Missourin neljänneksi suurimmaksi kaupungiksi.

Missourin yliopiston keskeinen kampus on Columbiassa. Se perustettiin vuonna 1822, jolloin se oli ensimmäinen yliopisto Mississippi-joen länsipuolella.

Kaupungin väestö on keskimäärin nuorta ja aktiivista. Kaupungissa on noin 75 ravintolaa ja baaria. Alueella järjestetään elokuva- ja musiikkifestivaaleja. Kaupungissa on kielletty marijuanan poltto, ja siellä suositaan kierrätystä.

Kaupunkia pidetään vasemmistolaisena, sitä ympäröivää maaseutua taas konservatiivisena.

Lähteet
-------

1. 1 2  Columbia city, Missouri, Quick Facts *US Census*. Viitattu 13.3.2017.
2. 1 2  Columbia, Missouri *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 13.3.2017.
3. ↑  Columbia expands to become fourth-largest city in Missouri *Columbia Daily Tribune*. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Columbia (Missouri)** Wikimedia Commonsissa
Tallholm

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°6′38.00″N, 24°40′55.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,069 km²  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Tallholm** on noin seitsemän hehtaarin laajuinen huvilasaari läntisessä Espoossa Moisön lounaispuolella ja Soukanniemen eteläpuolella. Moisön ja Tallholmin välissä sijaitsee Getholmin luonnonsuojelualue ja Lilla Tallholmenin saari. Tallholmin lounaispuolella on Pentalan saari. Tallholmin ja Pentalan välissä on Tallholmsgrundetin luoto. Virallisessa kaupunginosajaossa Tallholm kuuluu Suvisaaristoon. 1860-luvulla alkanut huvila-asutus on muovannut Tallholmin rehevän puistomaiseksi kokonaisuudeksi, jonka villat ovat rakennushistoriallisesti merkittäviä.

Huvilat
-------

Ennen huvila-asutusta Tallholmilla oli kalastaja-asutusta: kalastaja August Zetterberg perheineen muutti saarelle 1846. Kielitieteilijä ja kirkkoherra Gabriel Geitlin osti Tallholmin 1865 kesäpaikakseen, sitä ennen saari kuului Moisön yksinäistaloon. Geitlin kuoli 1871, minkä jälkeen hänen poikansa ja näiden jälkeläiset rakennuttivat saarelle omat huvilansa. Geitlin rakennutti Villa Tallholmenin 1866, ja sitä pidetään Espoon vanhimpana varsinaisena kesähuvilana.

Geitlinin vanhin poika, suomenkielen lehtori Johan Gabriel Geitlin rakennutti koristeellisen Nannelan 1872. Hänen lempinimensä oli Nanne. Huvilaan kuuluu torni sakaroineen ja sen läheisyydessä on muun muassa pakaritupa, venetalas ja apulaisia varten rakennettu mökki "Jungfruburen". Johan Geitlin myi Nannelan Gyllingin suvulle.

Tohtori Fritz Gabriel Geitlin rakennutti taitekattoisen, kaksikerroksisen Villa Gluschkoffin 1914. Sen arkkitehtina toimi Ellen Segerstråle. Villa Gluschkoffin runkona on kalastaja Zetterbergin mökki 1840-luvulta, mökin sisätilat on säilytetty Villa Gluschkoffin sisällä.

Saaren eteläkärjen Villa Appelqvist sai nykyasunsa 1910-luvulla, sen runkona on saattanut olla vanha kalastusmaja tai se on toiminut aiemmin leivintupana. Villa Appelqvistin omisti 1800-luvun lopulla valtiosihteeri Wilhelm Gabriel Geitlin.

Tallholmin pohjoisosaan rakennettiin Villa Sjöblom 1910-luvulla, rakennuttaja oli Geitlinien sukulainen tohtori Neovius. Villa Sjöblom muistuttaa varsin paljon Villa Gluschkoffia, ja myös se saattaa olla Segerstrålen käsialaa.

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. ↑  Saariluettelo : Selvitys vapaa-ajan asumissaarista, s. 18/298 *Mmm.fi*. Dimenteq Oy. Viitattu 19.10.2020.
2. ↑  Tallholm Espoon opaskartalla
3. 1 2 3 4 5 6  Härö, s. 179–182

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Tallholm, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
**Kurama** (jap. 鞍馬) oli 1911 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Ibuki-luokan taisteluristeilijä, joka romutettiin 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Ibuki-luokka (taisteluristeilijä)*
Alus tilattiin 1904 Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. elokuuta 1905. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1907 ja otettiin palvelukseen 28. helmikuuta 1911.

Palvelus
--------

Hieman palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin amiraali Shimamura Hayaon laivasto-osastoon, joka vieraili Britteinsaarilla Yrjö V:n kruunajaissa. Matkalla osasto vieraili Singaporessa, Adenissa, Maltalla, Portsmouthissa ja Spitheadissä. Paluumatkalla osasto vieraili Ranskassa, Italiassa ja Itävallassa.

Ensimmäisessä maailmansodassa alus kuului ympärysvaltojen tueksi luovutettuun osastoon suojaamaan eteläisen Tyynenmeren merenkulkua. Se osallistui myös *Kongōn* ja *Hiein* kanssa Saksan keisarikunnan Karoliineilla ja Mariaaneilla olevien siirtomaiden valtaukseen. *Kurama* kuului 1920-luvulla Japanin pohjoiseen laivastoon suojaten Siperian miehitykseen liittyviä Venäjälle tehtyjä maihinnousuja, joilla tuettiin Venäjän sisällissodan valkoisia joukkoja.

Alus romutettiin 20. syyskuuta 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *The Ironclads*. Lontoo: Southwater, 2006. ISBN 1-84476-299-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985, s. 233.

Ibuki-luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| *Ibuki* - *Kurama* |
| Edeltäjä: Tsukuba-luokka – Seuraaja: Kongō-luokka |
Godard van Reede
**Godard van Reede, Athlonen 1. jaarli, Aughrimin paroni, Ginkelin herra** (tunnettu myös nimellä **Godert van Ginkel**; 14. kesäkuuta (J: 4. kesäkuuta) 1644 Utrecht – 11. helmikuuta 1703 Utrecht) oli hollantilainen kenraali, joka Englannin kuninkaaksi tulleen Vilhelm Oranialaisen alaisuudessa saattoi päätökseen Irlannin valloituksen vuosina 1690–1691.

Van Reeden isä oli saanut tanskalaisen Reeden paronin arvon, mutta hänellä oli sen lisäksi myös lukuisia hollantilaisia aatelisarvoja. Englannissa hänet tultiin tuntemaan nimellä van Ginkel. Vilhelm Oranilainen nimitti hänet ratsuväkensä kenraaliluutnantiksi vuonna 1683. Hän seurasi Vilhelm Oranialaisen mukana Englantiin vuonna 1688 ja auttoi tätä tukahduttamaan kapinoivan skottilaisrykmentin. Kun Vilhelm Oranialainen oli voittanut syrjäyttämänsä kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa heinäkuussa 1690, hän palasi Englantiin ja jätti jakobiittien lopullisen kukistamisen Irlannissa van Reeden tehtäväksi. Van Reede onnistui valtaamaan Athlonin kaupungin 30. kesäkuuta 1691 ja sai ratkaisevan voiton jakobiiteista Aughrimin taistelussa 12. heinäkuuta. Syksyn aikana hän valtasi loputkin vastarintapesäkkeet. Sota päättyi hänen allekirjoittaessaan Limerickin antautumisen yhteydessä niin sanotun Limerickin sopimuksen 3. lokakuuta 1691. Sopimuksen oli tarkoitus turvata Irlannin katolisille uskonnonvapaus.

Van Reede sai palkkioina voitoistaan vuonna 1692 irlantilaiset Athlonen jaarlin ja Aughrimin paronin aatelisarvot. Hänestä tehtiin Englannin alamainen, jotta hän voisi pitää hallussaan hänelle Irlannissa myönnetyt läänitykset. Hänen sukunsa sammui vuonna 1844.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Godard van Reede, 1st earl of Athlone (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 27.5.2014.
2. ↑  Risto Kari: *Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 2*, s. 178. Tammi. Helsinki 2001.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Lauri (Lassi) Uljas Pietikäinen** (25. toukokuuta 1919 Kuopio – 16. elokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen mäkihyppääjä.

Pietikäisen mäkihyppyuran paras vuosi oli 1941. Hän voitti tuolloin Suomen-mestaruuden, Puijon kilpailun ja Ruotsissa Bodenin kilpailun. Ounasvaaralla hän hyppäsi pisimmän siihen mennessä Suomessa tehdyn hypyn, 74 metriä, mutta heikommilla tyylipisteillä hän jäi kilpailussa Niilo Toppilan jälkeen toiseksi.

Pietikäinen haavoittui jatkosodassa kesällä 1942 mutta toipui seuraavaksi talveksi hyppykuntoon. Hän kilpaili myöhemmin moottoriveneillä.

"Lassi" Pietikäisen veljet Matti Pietikäinen ja Aatto Pietikäinen olivat mäkihypyn olympiaedustajia ja Matti myös maailmanmestari.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. Julkaisija = Graface Jyväskylä. {{{Julkaisija}}}, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. 1 2 3 4  Arponen, Antti O.; Hannus, Matti; Honkavaara, Aarne; Leinonen, Kimmo; Mäki-Kuutti, Tarmo; Raatikainen, Voitto; & Raevuori, Antero: *Talviurheilun tähdet*, s. 241. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
3. ↑  Vahtola, Jouko: *Suomen mäkihypyn historia*, s. 87–88. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2012. ISBN 978-952-222-313-5.
4. ↑  Vahtola, Jouko: *Suomen mäkihypyn historia*, s. 91. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2012. ISBN 978-952-222-313-5.
**Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1910** olivat ensimmäiset viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Porissa 30.–31. heinäkuuta 1910.

Miehet
------

### Miehet 4 × 100 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Porin Tarmo | Adolf Manninen, Magnus Wegelius, V. Koljonen, Oskar Palin | 47,1 |
| 2 | Tampereen Pyrintö | K. Narinen, Paavo Aho, Pauli Pohjola, Väinö Auerma | 47,7 |
| 3 |  |  |  |
|

  

  

### Miehet 1 600 metriä

(800 + 400 + 200 + 200)


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Porin Tarmo | Adolf Manninen, Magnus Wegelius, V. Koljonen, Oskar Palin | 3.47,7 |
| 2 | Tampereen Pyrintö | Antti Lehmus, Väinö Auerma, K. Narinen, Paavo Aho | 4.00,1 |
| 3 | Rauman Urheilijat |  | 4.06,5 |
|

  

  

### Miehet 5 × 2 000 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Porin Tarmo | Nikolai Tuominen, V. Ahlgren, Mårten Rosberg, O. Kaipainen, Adolf Manninen | 33.05,5 |
| 2 | Porin Pyrintö |  | 34.23,5 |
|

Naiset
------

### Naiset 4 × 100 metriä

Naisten viesti ei kuulunut viralliseen kilpailuohjelmaan.


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Porin Tarmo | E. Hakaniemi, S. Heimovuori, L. Aaltonen, K. Takala | 1.01,5 |
|

Lähteet
-------

* 01.08.1910 Suomen Urheilulehti no 14-15
* Tulokset: SM-viestit Pori 30.–31.7.1910 *tilastopaja.eu*. Viitattu 15.3.2023.

  

YleisurheiluViestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut
1910 |
1911 |
1912 |
1913 |
1914 |
1915 |
1916 |
1917 |
1918 |
1919 |
1920 |
1921 |
1922 |
1923 |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1928 |
1929 |
1930 |
1931 |
1932 |
1933 |
1934 |
1935 |
1936 |
1937 |
1938 |
1939 |
1940 |
 1941–1942 |
1943 |
 1944 |
1945 |
1946 |
1947 |
1948 |
1949 |
1950 |
1951 |
1952 |
1953 |
1954 |
1955 |
1956 |
1957 |
1958 |
1959 |
1960 |
1961 |
1962 |
1963 |
1964 |
1965 |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1971 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022
**Gode** tai **Godi** on kaupunki Etiopian Somalin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 43 234.

Maantiede
---------

Yhdysvaltain ilmavoimien C-130H Hercules ja Godeen tuotua humanitaarista apua vuonna 2006.
Gode sijaitsee Etiopian Somalin osavaltiossa Goden *weredassa* eli piirikunnassa muutaman kilometrin päässä Shebellejoesta. Kaupunki sijaitsee hieman etäällä joesta, jolla on tapana ajoittain tulvia ympäröivälle tasangolle.

Historia
--------

Nykyinen Gode sai alkunsa 1960-luvulla tehtyjen rakennushankkeiden aikana. Vuonna 1965 perustettiin Goden lentotukikohta Etiopian ilmavoimille. Tukikohdan kiitotien rakennutti ruotsalainen Skanska. Keisari Haile Selassie vihki tukikohdan käyttöön kesäkuussa 1966. Skansa sai edelleen työkseen rakennuttaa uusi Goden kaupunki moskeijan, palatsin ja Shebellejoen ylittäneen sillan kera.

VUonna 1977 syttyi Somalian ja Etiopian välinen Ogadenin sota. Gode oli merkittävänä sotilastukikohtana Länsi-Somalian vapautusrintaman taistelijoiden iskujen kohde. Somalian asevoimat ylittivät Etiopian rajan heinäkuussa 1977 ja 24. heinäkuuta ne iskivät Godeen, joka muodosti yhden ensimmäisistä Etiopian puolustuksen tukikohdista. Etiopian armeijan 3. ja 4. divisioona tuhoutuivat lähes tyystin Goden taisteluissa. Laajempi sota päättyi kuitenkin Somalian tappioon ja sen joukkojen vetäytymiseen Etiopiasta vuonna 1978.

Ogadenin sodan päättymisen jälkeen Godea ja sen ympäristöä koettelivat nälänhädät. Ensimmäinen alkoi vuonna 1981 ja seuraava vuonna 1991. Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö teki avustuslentoja alueelle Goden kautta. Nälänhätään ja kuivuuteen liittyvät ongelmat jatkuivat 2000-luvulle.

Väestö
------

Paikallisia vuonna 2005.
Goden asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 43 234. Suurin osa asukkaista on etniseltä taustaltaan somaleja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Somali Statistical (pdf) (s. 10) Central Statistics Agency. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Bernhard Lindahl: Gir - Goel (pdf) (s. 14-16) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 312-314. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
Amstrad PC 1512 järjestelmä
**Amstrad PC1512** on Amstrad plc:n vuonna 1986 julkaisema IBM PC -yhteensopiva tietokone. Se julkistettiin 499 punnan hintaisena ja yhtenä ensimmäisistä edullisista PC-klooneista siitä tuli Euroopassa myyntimenestys, saavuttaen yli 25 prosentin markkinaosuuden. Konetta markkinoitiin enemmän koti- kuin toimistokäyttöön.

PC1512:n vakiovarusteluun kuului Intel 8086 -suoritin, 512 kilotavun keskusmuisti ja CGA-yhteensopiva näytönohjain, jolla saattoi lisäksi näyttää 16 väriä 640 × 200 kuvapisteen tarkkuudella. Kone toimitettiin valinnaisesti joko kahdella levykeasemalla tai yhdellä levykeasemalla ja 10 tai 20 megatavun kiintolevyasemalla.

Koneen mukana toimitettiin MS-DOS 3.2 käyttöjärjestelmä, Digital Researchin GEM 2.0 graafinen käyttöliittymä ja Locomotive Softwaren BASIC 2 ohjelmointiympäristö. BASIC 2:lla kirjoitetut ohjelmat olivat tulkattuja ja sitä pystyi käyttämään ainoastaan GEMin alaisuudessa.

Koneen virransyöttö kulki näytön kautta, mikä teki näytön päivittämisestä vaikeaa. Hiiri oli Amstradin oma malli, joka ei ollut täysin yhteensopiva kaikkien DOS-ohjelmien kanssa.

Amstrad PC1640
--------------

PC1512:ta seurasi lähes välittömästi malli **PC1640**, joka oli lähes identtinen, mutta keskusmuistia oli kasvatettu 640 kilotavuun. Näyttöoptioina olivat Hercules (mustavalko), CGA ja EGA.

Lähteet
-------

1. ↑  Gilmour, Jean: *Amstrad PC User Manual*. Amstrad plc, 1986.
2. ↑  old-computers.com: Amstrad PC1512 *Museum*.  Arkistoitu 12.7.2008. Viitattu 21.8.2016.
3. ↑  old-computers.com: Amstrad PC1640 *Museum*.  Arkistoitu 6.2.2022. Viitattu 20.12.2021.
**Koivulasisiipi** (*Synanthedon scoliaeformis*) on pienikokoinen, pistiäistä muistuttava perhonen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pienikokoinen, tumma perhonen. Takaruumiissa on kaksi kapeaa, keltaista poikkivyötä ja sen kärjessä on punainen tupsu. Koirailla tupsu on naaraita rusehtavampi. Tuntosarvet ovat mustat. Kapeat etusiivet ovat läpinäkyvät lukuun ottamatta mustaa kärkiosaa ja siiven poikki kulkevaa leveää mustaa raitaa. Takasiivet ovat läpinäkyvät ja niiden etureunassa on tumma täplä. Siipiväli on noin 30 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Laji esiintyy Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Aasiassa Japaniin saakka. Suomessa koivulasisiipeä on tavattu pohjoisinta Lappia myöten. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppuun

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Päiväsaikaan liikkuva perhonen, joka elää aurinkoisissa, iäkkäämmistä puista muodostuvissa koivikoissa. Toukat elävät 2–3 vuotta koivujen rungoissa, kuoren ja puuaineksen välissä. Aikuiset käyvät aterioimassa kukilla. Laji talvehtii toukkana.

Ravintokasvi
------------

Toukan ravintokasveja ovat koivut (*Betula* sp.).

Lähteet
-------

1. ↑  Stor Bjorkeklassvinge (norjaksi)
2. ↑  Naturhistoriska Riksmuseet (ruotsiksi)
3. ↑  UK Moths (englanniksi)
4. ↑  Luonnontieteellinen keskusmuseo
5. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3076080
* BioLib: 48420
* BOLD: 207049
* CoL: 53TK4
* EoL: 945879
* EPPO: SYNASC
* EUNIS: 303707
* Fauna Europaea: 440123
* Fauna Europaea (new): e88bf093-ceb3-44c5-8712-1cae2760b48c
* GBIF: 1940639
* iNaturalist: 715873
* IRMNG: 11058851
* LepIndex: 119047
* LoB: 4916
* NBN: NBNSYS0000005691
* NCBI: 753231
* PPE: synanthedon-scoliaeformis

 |

 |
Sojuz-ohjelman **Sojuz 10** -lento oli Neuvostoliiton toteuttama maailman ensimmäinen avaruuslento avaruusasemalle. Sen radiokutsu oli "Гранит", graniitti. Laukaisu tehtiin 23. huhtikuuta 1971 kello 23.54.06 UTC Baikonurin kosmodromilta. Kohteena oli Saljut-avaruusasema, joka oli laukaistu kiertoradalleen 19. huhtikuuta 1971. Sojuz 10 -alus toi kolmen hengen miehistönsä asemalle, mutta telakointi epäonnistui. Alus telakoitui mekaanisesti asemaan, mutta miehistö ei saanut luukkua auki. Aluksella oli jopa vaikeuksia päästä irti asemasta. Paluussa Maahan kapselin sisälle kehittyi tai pääsi ulkoa savua, joka tainnutti kosmonautti Rukavišnikovin. Miehistö pääsi Maahan kuitenkin vahingoittumattomana. Alus palasi Maahan 25. huhtikuuta 1971 kello 23.40.00 UTC. Lennon kesto oli 1 vuorokausi 23 tuntia, 44 minuuttia ja 54 sekuntia. Alus kiersi maan 32 kertaa.

Miehistö
--------

* Vladimir Šatalov
* Aleksei Jelisejev
* Nikolai Rukavišnikov

Rataparametrejä
---------------

* Massa: 6 800 kg
* Perigeum: 209 km
* Apogeum: 258 km
* Inklinaatio: 51,6°
* Periodi: 89,1 min

Lähteet
-------

1. ↑  NASA - NSSDC - Spacecraft - Trajectory Details NASA.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 10.8.2015.
2. ↑  NASA - NSSDC - Spacecraft - Details NASA. Viitattu 10.8.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Sojuz 9** | **Sojuz** | Seuraaja:**Sojuz 11** |
**Amund Grøndahl Jansen** (s. 11. helmikuuta 1994 Nes) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti norjalaisia Team Plussbank / Team Sparebanken Sør -joukkuetta vuosina 2013–2014 ja Team Jokeria 2015–2016. UCI World Tour -tasolla hän on kilpaillut Team Jumbo-Vismassa 2017–2020 ja vuodesta 2021 lähtien Team BikeExchange / Team Jayco-AlUlassa.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2011
Niedersachsen Rundfahrt, juniorit, 4. etapin voitto
2012
EM-kilpailut, junioreiden aika-ajossa neljäs
2014
Tour of Norway, mäkikirikilpailun voitto
2016
ZLM Tour, kokonaiskilpailun voitto
Tour de Gironde, kokonais- ja mäkikirikilpailun, nuorten kilpailun sekä 2. etapin voitto
Alle 23-v. maantieajon Norjan-mestaruus
Tour de l'Avenir, 2. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa viides
2017
Druivenkoers - Overijse, toinen
2018
Gooikse Pijl, toinen
2019
Dunkerquen neljän päivän ajo, kokonaiskilpailussa toinen
ZLM Tour, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
Maantieajon Norjan-mestaruus
London–Surrey Classic, viides
Bretagne Classic Ouest-France, viides

Lähteet
-------

1. 1 2  Amund Grøndahl Jansen *procyclingstats.com*. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Amund Grøndal Jansen *cyclingarchives.com*. Viitattu 17.1.2022. (englanniksi)

¨

¨
**Sojuz 18-1** oli Neuvostoliiton epäonnistunut Sojuz-laukaisu *milloin?*. Alus ei saavuttanut kiertorataa.

Sen tarkoitus oli kuljettaa kaksi kosmonauttia Saljut 4-avaruusasemalle. Lennon kestettyä 288,6 sekuntia loppuunpalaneen toisen rakettivaiheen irrotus pyroteknisillä laitteilla epäonnistui, kun kuudesta kiinnityspultista katkesi vain kolme. Kolmas rakettivaihe syttyi toisen vaiheen rakenteen ollessa vielä kiinni, sen työntövoima repäisi loppuunpalaneen vaiheen irti. 6,5 sekuntia myöhemmin aluksen turvalogiikka sammutti kolmannen rakettivaiheen ja irrotti miehitetyn kapselin. Paluun alku tapahtui ylisuurella 21,3 g:n kiihtyvyydellä. Lento kesti vain 21 minuuttia ja päättyi onnistuneeseen laskuun laskuvarjojen varassa. Kapseli laskeutui ilmeisesti Kiinan kansantasavallan raja-alueelle, josta Neuvostoliiton helikopterit pikaisesti noutivat miehistön.

Miehistö
--------

* Vasili Lazarev
* Oleg Makarov

Lähteet
-------

1. ↑  Hall, Rex; David Shayler (2003). *Soyuz, A Universal Spacecraft*. Springer Praxis, 193. ISBN 1-85233-657-9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Sojuz 17** | **Sojuz** | Seuraaja:**Sojuz 18** |
**Godfrey Lukongwa Binaisa** (30. toukokuuta 1920 – 5. elokuuta 2010) oli ugandalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Ugandan presidenttinä vuosina 1979–1981.

Binaisa syntyi Ugandan pääkaupungin Kampalan länsipuolella Mityanassa. Hänet erotettiin vuonna 1940 korkeakoulusta ja karkotettiin pääkaupungista, koska hän oli osallistunut brittiläisten siirtomaaisäntien sotatoimia vastustavaan kampanjaan. Hänet armahdettiin seuraavana vuonna, ja hän sai työskennellä kaivosteollisuudessa. Hän sai stipendin Glasgow'n yliopistoon opiskelemaan geologiaa mutta valmistui vuonna 1956 oikeustieteestä Lontoon yliopiston King’s Collegesta ja palasi Ugandaan harjoittamaan asianajajan ammattia.

Binaisa osallistui maan itsenäisyysliikkeeseen, ja hänestä tuli itsenäistyneen Ugandan ensimmäinen alkuperäiskansaa edustava oikeuskansleri. Hän osallistui perustuslain kirjoittamiseen, mutta riitaannuttuaan Milton Oboten kanssa hän palasi yksityiseksi asianajajaksi. Idi Aminin kaudella Binaisa oli maanpaossa. Aminin kaaduttua hänet valittiin presidentiksi mutta seuraavana vuonna hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Adenekan, Shola: Binaisa, Godfrey *The Guardian*.  2010. Viitattu 15.2.2020. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Kehite** on valokuvauksessa käytettävä kemikaali, joka muuttaa filmin, valokuvapaperin tms. valoherkälle pinnalle valotuksessa syntyneen piilevän eli latentin kuvan näkyväksi.

Mustavalkokehityksessä valottuneet, valoherkät hopeasuolakiteet muuttuvat metalliseksi hopeaksi, joka ei enää ole valoherkkää. Kehitetty filmi tai paperi vaatii vielä ns. kiinnityksen, jossa valottumattomat hopeasuolakiteet poistetaan kuvasta. Metallinen hopea näkyy valmiissa materiaalissa mustana, ja tästä syystä filmin kuva on negatiivi mutta sen läpi valotettu paperivedos on taas negatiivin negatiivi eli positiivi. 

Väri- ja mustavalkonegatiivifilmille, diafilmeille, valokuvauspapereille jne. on kullekin omat kehitteensä. Vaikuttavana aineena kehitteessä on tavallisesti metoli, fenidoni tai hydrokinoni. Eräs tunnettu mv-filmikehite on Agfan markkinoille tuoma Rodinal, joka patentoitiin jo vuonna 1891, ja lienee vanhimpia edelleen käytössä olevia tuotteita valokuvauksen alalla.

Liian tiheän negatiivin korjaamiseen tarvitaan heikennettä.
**Cheap And Nasty** oli vuosina 1990–1994 toiminut entisen Hanoi Rocks -kitaristi Nasty Suiciden persoonaan nojannut glam rock-, glam punk- ja hard rock -yhtye. Cheap And Nasty on menestynein Hanoi Rocksin hajoamisen jälkeen tämän jäsenten perustamista yhtyeistä Demolition 23:n ja Cherry Bombzin rinnalla.

Historia
--------

The Suicide Twinsin hajottua Nasty Suicide teki yhteistyötä vuosina 1987–1988 René Bergin kanssa nimillä West End Central ja Soho Vultures, jotka jäivät demotason keikkayhtyeiksi. Talvella 1989 Michael Monroe kutsui Nasty Suiciden työstämään albumiaan *Not Fakin' It* New Yorkiin. Albumin jälkeen Suicide matkusti kesäksi Suomeen, josta siirtyi Los Angelesiin, joka oli Hanoi Rocksin, Guns N' Rosesin ja Mötley Crüen ansiosta noussut sleaze rockin ja glam rockin keskukseksi. Los Angelesissa hän tapasi soittamisen jättäneen kitaristin Timo Kaltion, jolle hän ilmoitti tämän liittyvän yhtyeeseensä. Samoin hän tapasi hajonneen The Unforgiven -yhtyeen basistiin Mike Finnin ja rumpali Les Riggsin. Suicide kokosi oman persoonansa ympärille yhtyeen, jossa hän oli laulaja ja kappaleiden pääasiallinen tekijä. Yhtye piti majapaikkanaan Silver Laken meksikolaisaluetta eteläisessä Los Angelesissa. Ensimmäinen kokoonpano ehti tehdä muutamia keikkoja Kaliforniassa.

Yhtyeellä oli kuitenkin uusi kokoonpano jo 1990. Viranomaisille selvisi, ettei Nasty Suicidella ollut maassa työlupaa. Suicide karkotettiin maasta Lontooseen, jonne Kaltio ja Riggs kuitenkin seurasivat perässä. Mike Finn ei kuitenkaan päässyt lähtemään ja Finnin tilalle otettiin UK Subsin Alvin Gibbs. Näin ollen hyvin alkanut Cheap And Nasty pelastui. Britanniassa yhtye sai lehdissä hyviä arvosteluita ja yhtyeen uusi kokoonpano oli vakaa sekä toimiva. 18. maaliskuuta 1991 ilmestyi ensimmäinen albumi *Beautiful Disaster*.

Cheap And Nasty kierteli ympäri Eurooppaa ja Japania. Japanin pääkaupunkiin, Tokioon, Suicide muutti talvella 1994 uuden vaimonsa, suomalaisen Tina Finnin, perässä. Finniin hän oli tutustunut Tokiossa tämän toimiessa Cheap And Nastyn Japanin-kiertueen promoottorina. 21. huhtikuuta Cheap And Nastyn toinen levy *Cool Talk Injection* julkaistiin vain Japanissa. Albumin ilmestymisen jälkeen Nasty Suicide ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Michael Monroe tarvitsi kitaristia Demolition 23 -yhtyeeseensä, koska Jay Hening ei päässyt Euroopan ja Japanin kiertueille passiongelmien takia. 12. elokuuta 1994 Tavastian keikan jälkeen Nasty Suicide ilmoitti olevansa yhtyeen virallinen jäsen. Demolition 23. toimi maaliskuuhun 1995 asti, jolloin Suicide ilmoitti aloittavansa opiskelut ja lopettavansa muusikkoelämän.

Kokoonpanot
-----------

### 1990

* Nasty Suicide – laulu, sähkökitara
* Timo Kaltio – sähkökitara
* Mike Finn – basso
* Les Riggs – rummut

### 1990–1994

* Nasty Suicide – laulu, sähkökitara
* Timo Kaltio – sähkökitara
* Alvin Gibbs – basso
* Les Riggs – rummut

Diskografia
-----------

* *Beautiful Disaster* (1991)
* *Cool Talk Injection* (1994)

Aiheesta muualla
----------------

* Cheap And Nasty Myspacessa (englanniksi)
* Yle/Elävä arkisto Cheap And Nasty Provinssirock 1991
Paistinkääntäjien Veljeskunnan vaakuna.
**Confrérie de la Chaîne des Rôtisseurs** eli **Paistinkääntäjien Veljeskunta** on kansainvälinen, alkuaan ranskalainen, gastronominen järjestö. Sen päämaja on Pariisissa.

Järjestön historia ulottuu vuoteen 1248, jolloin Ludvig Pyhä antoi julistuksen erilaisten mestarikiltojen perustamisesta. Ranskan vallankumous keskeytti järjestön toiminnan aina vuoteen 1950 asti, jolloin se perustettiin uudelleen. Nykyään järjestö on levinnyt yli 80 maahan ja sillä on lähes 25 000 jäsentä.

Suomessa on runsas 90 kilpiravintolaa tai muuta Paistinkääntäjien hyväksymää kilpiyritystä, jotka voivat käyttää järjestön vaakunaa tarjoamansa ruoan ja palvelun korkean tason merkkinä.

Järjestön toiminta keskittyy muun muassa gastronomiaan, ruokakulttuurin vaalimiseen ja ruokailutapojen kunnioittamiseen. Järjestön tavoitteena on maailmanlaajuisesti saattaa yhteen gastronomiasta kiinnostuneet harrastelijat ja ammattilaiset. Toimintaan liittyy olennaisena osana myös juomat; viinit, vedet, viinat ja oluet.

Lähteet
-------

1. ↑  Welcome Chaîne des Rôtisseurs, chainedesrotisseurs.com. Viitattu 4.12.2017. (englanniksi)
2. ↑  Arkistoitu kopioKilpiyritykset Suomessa Paistinkääntäjät ry, rotisseurs.fi.  Arkistoitu 5.12.2017. Viitattu 4.12.2017. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Chaîne des Rôtisseurs Finlande – Paistinkääntäjät ry (rotisseurs.fi)
* Chaîne des Rôtisseurs. Association Mondiale de la Gastronomie (englanniksi)(ranskaksi) (chainedesrotisseurs.com)
* Paikallisjärjestöt eli voutikunnat maailmankartalla (englanniksi)
**Skogbyn ruukki** toimi Tammisaaressa Hankoniemen luoteisrannalla vuosina 1682–1908. Nykypäiviin säilynyt ruukinalue käsittää 1700-luvun lopulla rakennetun masuunin, ruukin konttorirakennuksen ja patolammet sekä masuuniin yhteydessä olleen 1800-luvun puolessa välissä rakennetun puhalluskoneen. Ruukkialueella on myös entisiä työväenasuntoja, kivisen myllyn rauniot ja runsaasti purettujen ruukin rakennusten ja rakennelmien jäänteitä. 1700-luvulla rakennettu ruukin päärakennus siirrettiin läheisen Skogbyn sahan johtajan asunnoksi.

Skogbyn ruukin ja masuunin perusti 1682 Fagervikin ja Pinjaisten Billnäsin rautaruukit omistanut Carl Billsten nuorempi. Ruukissa valmistettiin Ruotsista tuodusta vuorimalmista takkirautaa jota Fagervikin ja Billnäsin ruukkien kankirautapajat käyttivät. Skogbyn säilynyt alaosaltaan harmaakivestä ja yläosaltaan tiilestä rakennettu masuuni on vuodelta 1789 ja siihen liittynyt puhalluskone on vuodelta 1856. Masuunilammen harmaakivipato rakennettiin 1780 ja ruukin konttori 1783. Ruukki oli toiminnassa vuoteen 1908 saakka.

Noin viiden kilometrin päässä ruukkialueesta Hankoniemen itärannalla sijaitsi Skogbyn höyrysaha jonka perusti Mauritz Hisinger vuonna 1888. Saha toimi vuoteen 1987 saakka. Säilyneen saha-alueen tuotantorakennukset ovat peräisin pääosin 1950–1980-luvuilta. Vanhimmat sahan asuinrakennukset ja ruokalarakennus ovat vuodelta 1888 ja uudempia työväen asuinrakennuksia on useita 1920-luvulta. Sahalta ruukin alueelle kulkee välirauhan aikana vuosina 1940–1941 rakennettu kantalinnoitettu Harparskog-linja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Museovirasto : Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Raasepori, Skogbyn masuuni ja sahan alue
**Charles Edgar Genoway** (s. 20. joulukuuta 1986 Morden, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.

Ura
---

### Pohjois-Amerikka 2011-2014

Kausilla 2011–2014 Genoway pelasi Minnesota Wildin ja Washington Capitalsin organisaatioissa. Hän teki NHL-debyyttinsä Wildin paidassa kaudella 2011–2012 ja pelasi muuten AHL:ssä Houstonin ja Hersheyn joukkueissa. AHL:ssä Genoway nakutti 189 ottelussa yhteensä 16+59=75 pistettä.

Ennen ammattilaisuraansa Genoway pelasi Yhdysvalloissa viisi vuotta Pohjois-Dakotan yliopistossa, joista kahdella kaudella hän oli myös joukkueen kapteeni. Kahdesti Genoway pääsi juhlimaan WCHA-divisioonan mestaruutta ja hänet valittiin kahteen otteeseen myös ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Lisäksi viimeisellä kaudellaan Genoway nimettiin kattojärjestö NCAA:n ensimmäisen divisioonan ykköstähdistöön eli All American Teamiin lännen puolelta.

### Siirtyminen Eurooppaan 2014

Kesällä 2014 Genoway solmi vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Dinamo Riian kanssa. Ensimmäisen Euroopassa vietetyn kauden aikana hän teki 59 KHL-ottelussa 9 maalia ja antoi 14 maaliin johtanutta syöttöä. 

Kaudeksi 2015-2016 Genoway siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:ään paluun tehneen Spartak Moskovan riveihin. Hän esiintyi moskovalaisten paidassa 56 ottelussa tehden 9 maalia ja antaen 20 maaliin johtanutta syöttöä. 

Toukokuussa 2016 uutisoitiin Genowayn siirtymisestä KHL-seura Jokereiden riveihin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi Jokereissa 52 runkosarjaottelussa tehden 7 maalia ja antaen 18 maaliin johtanutta syöttöä. Ensimmäiset KHL:n pudotuspeliottelut Genoway pelasi kaudella 2016-17, joissa hän syötti kaksi maalia neljässä ottelussa.

Kauden 2017-1208 Genoway pelasi KHL-joukkue Lada Toljatin riveissä. Ladassa Genoway teki 5 maalia ja antoi 14 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleihin Lada ei kaudella 2017-2018 yltänyt. 

Keväällä 2018 uutisoitiin Genowayn jättävän KHL-kaukalot ja siirtyvän Frölunda Indiansin joukkueeseen ja Ruotsin pääsarjaan. Frölundan paidassa Genoway teki 51 ottelussa 9 maalia ja antoi 16 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeliotteluita kertyi 16, joissa hän teki 5 maalia ja antoi 8 maaliin johtanutta syöttöä. 

Kaudeksi 2019-2020 Genoway siirtyi takaisin KHL:ään ja Torpedo Nižni Novgorodin joukkueeseen yksivuotisella sopimuksella. Hän teki Torpedon paidassa 62 ottelussa 6 maalia ja antoi 25 maaliin johtanutta syöttöä. Neljässä pudotuspeliottelussa Genoway teki yhden maalin. 

Toukokuussa 2020 Genoway siirtyi vapaana agenttina yksivuotisella sopimuksella Avtomobilist Jekaterinburgin KHL-joukkueeseen.

Maajoukkueura
-------------

Genoway edusti Kanadaa Pyeongchangin vuoden 2018 talviolympialaisissa. Kanada sijoittui turnauksessa kolmanneksi.

Yksityiselämä
-------------

Viimeksi DEL-joukkue Kölner Haiessa pelannut Colby Genoway on Chayn vanhempi veli.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

### Viitteet

1. ↑  Verohallinto