recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Etelä-Sudanissa ilmastonmuutoksen** arvioidaan aiheuttavan vuotuisen keskilämpötilan nousua ja useampia kuivuuskausia, mutta toisaalta entistä voimakkaampia ja vaikeammin ennustettavia sateita, jotka saattavat aiheuttaa aiempaa pahempia tulvia. Sateiden määrä on vähentynyt maassa 1970-luvun puoliväliin verrattuna jo 10–20 %, ja sateiden rankkuutta ja ajankohtaa on ollut aiempaa vaikeampaa ennustaa. Suunnan arvioidaan jatkuvan samanlaisena. Arvioiden mukaan Etelä-Sudanin vuoden keskilämpötila nousee vuoteen 2060 mennessä noin 1 °C.

Vuoden 2020 tietojen mukaan noin 80 % maan väestöstä elättää itsensä maataloudella. Köyhyys on maassa yleistä. Ilmastossa tapahtuvat muutokset saattavat lisätä satojen menetyksiä ja vähentää karjaeläinten laidunalueiden ja juomapaikkojen määrää, mikä puolestaan lisää kilpailua alueista ja mahdollisesti jännitteitä paimenten ja maanviljelijöiden välillä. Erään tutkimuksen mukaan maassa yleisesti kasvatetun durran sato vähenisi 5–25 % vuosien 2000–2050 välillä.

Kuivuuden, mutta toisaalta tulvien takia ihmisillä ei välttämättä tule olemaan käytössään puhdasta juomavettä. Tulvat saattavat myös levittää veden välityksellä leviäviä tauteja. Sudanin ja Etelä-Sudanin välille on jo syntynyt jännitteitä rajallisten vesivarojen suhteen.

Ilmastonmuutoksen arvellaan myös vähentävän biodiversiteetin kannalta tärkeitä elinympäristöjä Etelä-Sudanin metsissä ja vesistöissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  [ CLIMATE CHANGE RISK PROFILE
SOUTH SUDAN] *Climatelinks*.  Heinäkuu 2016. Viitattu 2.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2  World Bank Climate Change Knowledge Portal *climateknowledgeportal.worldbank.org*. Viitattu 2.10.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ilmastonmuutos Afrikassa |
| --- |
|  |
| Itsenäiset valtiot | 
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etelä-Sudan
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kenia
* Keski-Afrikan tasavalta
* Kap Verde
* Komorit
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagascar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* São Tomé ja Príncipe
* Senegal
* Seychellit
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Tšad
* Tunisia
* Uganda
* Zimbabwe

 |
|  |
| Rajallisestitunnustetut valtiot | 
* Länsi-Sahara

 |
|  |
| Itsehallintoalueetja muut yhteisöt | 
* Espanja
	+ Ceuta
	+ Kanariansaaret
	+ Melilla
* Portugali
	+ Madeira
* Ranska
	+ Mayotte
	+ Réunion
* Sansibar
* Somalimaa
* Yhdistynyt kuningaskunta
	+ Saint Helena
	+ Ascension
	+ Tristan da Cunha

 |

 |
Äyrämöisiä ja savakkoja
**Savakot** ovat äyrämöisten ohella toinen Karjalankannaksen karjalaisten ja inkerinsuomalaisten pääryhmistä, jotka voitiin erottaa vielä 1800-luvulla. Savakkojen väestöryhmä alkoi muodostua melko varhain Ruotsin vallan aikana, kun sotien hävittämään Karjalankannaksen länsiosaan eli Äyräpään kihlakuntaan alkoi muuttaa uutta väestöä Savosta ja Viipurin Karjalan läntisistä kihlakunnista. 

Savakoita muutti Inkerinmaalle 1600-luvulla ruotsalaisvallan aikana lähinnä Savosta, Jääsken ja Lappeen kihlakunnista sekä Karjalankannaksen itäosasta, kun taas äyrämöiset olivat tulleet Karjalankannaksen länsiosasta, Äyräpään kihlakunnasta.

Savakkojen ja äyrämöisten murteen ja kansanpuvun eroihin kiinnitti ensimmäisenä huomiota 1830-luvulla kielentutkija Anders Johan Sjögren. Venäläinen maantieteilijä ja tilastotutkija Peter von Köppen suoritti vuoden 1848 vaiheilla tutkimuksia, joissa hän totesi Inkerinmaan savakkojen lukumääräksi 43 080 henkeä ja äyrämöisten määräksi 29 242. Köppenin mukaan savakkojen enemmistö Inkerissä asui Nevan pohjoispuolella sijainneissa Valkeasaaren, Rääpyvän ja Kelton seurakunnissa sekä Markkova-Järvisaarella, Venjoella, Koprinassa, Spankkovassa, Kupanitsassa, Moloskovitsassa ja Novasolkassa. 

Savakot poikkesivat äyrämöisistä lähinnä savakkomurteen ja naisten pukeutumisen suhteen. Inkerissä savakkomiesten pukeutuminen ei juurikaan eronnut venäläisestä. Suomalaiset kielentutkijat ja kansanperinteen kerääjät ovat kuvanneet savakoita herkemmiksi omaksumaan uusia tapoja ja vaikutteita kuin konservatiivisia ja hitaita äyrämöisiä. Läntisimmässä Inkerissä, Kosemkinan seurakunnassa, jakoa äyrämöisten ja savakoiden välillä ei tunnettu. Viipurin läänissä kansanomainen jako savakoihin ja äyrämöisiin rajoittui Äyräpään kihlakuntaan eli Länsi- ja Keski-Kannakselle. 

1900-luvulle tultaessa savakkojen ja äyrämöisten väliset kulttuuriset erot olivat hioutuneet miltei kokonaan pois niin Suomen kuin Venäjänkin puolella rajaa. Murre-erot ovat sitä vastoin olleet paljon pitempään havaittavissa.

Lähteet
-------

* *Inkerin suomalaisten historia*. Inkeriläisten sivistyssäätiö, Jyväskylä 1969.
**Joseph Anthony Galante** (2. heinäkuuta 1938 Philadelphia – 25. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 16. toukokuuta 1964. Hänet nimitettiin San Antonion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Equiliumin titulaaripiispaksi 13. lokakuuta 1992, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat Francis Bible Schulte ja Francis Xavier DiLorenzo.

5. huhtikuuta 1994 Galante sai nimityksen Beaumontin piispaksi, joksi hänet asetettiin 9. toukokuuta. Hänet nimitettiin 23. marraskuuta 1999 ja asetettiin 14. tammikuuta 2000 Dallasin koadjuuttoripiispaksi.

Galante sai 23. maaliskuuta 2004 nimityksen Camdenin piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 30. huhtikuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joseph Anthony Galante


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Syrkovo** (ven. Сырко́во) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin pohjoispuolella muutaman kilometrin päässä kaupungista. Kylässä on 2 400 ja kunnassa 2 900 asukasta (vuonna 2009).

Syrkovon kunnan pinta-ala on 131,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tjosovo-Netylskin ja koillisessa Trubitšinon kuntiin, kaakossa Novgorodin kaupunkipiirikuntaan ja Grigorovon kuntaan sekä lounaassa ja lännessä Jermolinon kuntaan. Pinta-alasta 78 % on metsää ja 17,8 % maatalousmaata. Kunnan alueella sijaitsee Vjažitskojejärvi ja Verjažajoki.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Bolotnajan ja Vjažištšin kylät.

Kunnan kautta kulkee Novgorodin ja Pietarin välinen rautatie. Valtaosa työvoimasta käy töissä Novgorodissa. Kunnassa toimii rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta sekä maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys.

Syrkovossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Nähtävyyksiin kuuluvat Syrkovon luostarin Vladimirin katedraali ja Vjažištšin luostari.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Syrkovo**.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Generalnyi plan: Syrkovskoje selskoje poselenije, Novgorodski raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska  2009. Veliki Novgorod:  Novgorodgraždanprojekt. Viitattu 16.12.2011. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Syrkovon kunnan sivusto (venäjäksi)
**Pes** (ven. Песь) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen joen varrella noin kymmenen kilometriä Hvoinajasta länteen. Kylässä on 1 600 ja kunnassa reilut 1 800 asukasta (vuonna 2012).

Pesin kunnan pinta-ala on 220,74 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Hvoinajan piirin Ostahnovon, kaakossa Borovskojen, etelässä Migološtšin sekä lännessä ja pohjoisessa Antsiferovon kuntiin. Pinta-alasta 86,9 % on metsää, 6,8 % maatalousmaata ja 2,9 % vesistöjä. Seudulla on lukuisia järviä. Huomattavin joki on Pes.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Lesnoin asemataajama sekä 8 kylää: Griva, Isaiha, Jahnovo, Lopatino, toinen Pesin kylä, Rakitino, Safonovo ja Vasiljovo. Lesnoissa ja Rakitinossa on molemmissa noin sata asukasta. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Kylän nimi oli aikaisemmin Novoselitsy. Nykyisen nimensä se sai 1920-luvulla rautatien ja sahan rakentamisen yhteydessä. Vuosina 1962–2000 Pesillä oli kaupunkimaisen taajaman status.

Pesin kautta kulkee Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Kylästä on paikallisjunayhteydet Budogoštšiin ja Hvoinajaan. Piirikeskukseen on myös linja-autoyhteys. Kunnan suurimmat työnantajat ovat puunhankintaa harjoittava Pesin metsäteollisuuspiiri, Transneftin öljyjohdon pumppuasema sekä hiekkaa ja soraa louhiva yritys.

Rautatie jakaa Pesin kylän kahteen osaan. Se koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, apteekki, vanhainkoti, posti sekä joukko kauppoja ja kahvila.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Dokument territorialnogo planirovanija (generalnyi plan) Pesskogo selskogo poselenija Hvoininskogo munitsipalnogo raiona Novgorodskoi oblasti: Materialy po obosnovaniju generalnogo plana  2010. Veliki Novgorod:  Grad-Info.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 23.9.2012. (venäjäksi)
2. 1 2  Ofitsialnyi sait administratsii Pesskogo selskogo poselenija: Demografitšeskaja situatsija *pes-adm.ru*.  Arkistoitu 4.2.2014. Viitattu 23.9.2012. (venäjäksi)
3. ↑  *Administrativno-territorialnoje delenije Novgorodskoi gubernii i oblasti 1727–1995 gg.: Spravotšnik*, s. 149. Sankt-Peterburg: Komitet kultury, turizma i arhivnogo dela Novgorodskoi oblasti, Gosudarstvennyi arhiv Novgorodskoi oblasti, 2009. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.9.2012). (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pesin kunnan sivusto (venäjäksi)
* Pesin kunta Hvoinajan piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Fritz Noether
**Fritz Alexander Ernst Noether** (7. lokakuuta 1884 Erlangen, Baijeri, Saksa – 10. syyskuuta 1941 Orjol, Neuvostoliitto) oli saksalainen matemaatikko.

Elämä
-----

Noetherin isä oli matemaatikko ja Erlangenin yliopiston professori Max Noether. Maineikas matemaatikko Emmy Noether oli hänen vanhempi sisarensa.

Noether opiskeli vuodesta 1904 Erlangenissa ja Münchenissä fysiikkaa ja matematiikkaa. Vuosina 1922–1934 hän opetti korkeampaa matematiikkaa ja mekaniikkaa Breslaun (nykyisin Wrocław, Puola) yliopistossa. Noether joutui juutalaisuutensa vuoksi virastaan eläkkeelle, jolloin hän siirtyi Neuvostoliittoon ja sai Tomskin yliopistosta matemaattisen fysiikan ja teoreettisen mekaniikan laitoksesta professuurin. Häntä epäiltiin vakoilusta Saksan hyväksi ja hänet tuomittiin vankeuteen 25 vuodeksi. Albert Einsteinin vetoomus hänen puolestaan ulkoministeri Maksim Litvinoville ei tuottanut tulosta. Vasta arkistojen avauduttua Mihail Gorbatšovin kaudella selvisi, että Noether oli tuomittu 1941 kuolemaan ja teloitettu Orjolissa. Neuvostoliiton korkein oikeus totesi syytteet 1988 keksityiksi, ja Noetherin maine puhdistettiin.

Turun yliopiston kirjastosta on löytynyt akateemikko Rolf Nevanlinnan sinne aikoinaan toimittamien papereiden joukosta Fritz Noetherin papereita. Tarkempaa tietoa papereiden kulkeutumisesta Suomeen ei ole, vain arvailuja.

Ammatilliset saavutukset
------------------------

Hänen merkittävimmät ammatilliset saavutuksensa asettuvat funktioanalyysin alalle. Häntä pidetään ruotsalaisen matemaatikon Ivar Fredholmin mukaan nimetyn Fredholm-operaattorin keksijänä. Venäläisessä kirjallisuudessa siitä yleensä käytetään nimitystä Noetherin operaattori.

Lähteet
-------

1. ↑  Fritz Alexander Ernst Noether

Aiheesta muualla
----------------

* Tauno Metsäkylä: Kohtalona Hitler ja Stalin, Suomen Kuvalehti 35/2007 s. 48–51.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Eljas Heikki Perheentupa** (s. 1. toukokuuta 1959 Pori) on suomalainen muotoilija, joka on erikoistunut käyttöliittymien muotoiluun omassa muotoiluyrityksessään Linja Designissa, jossa hän on työskennellyt vuodesta 1986.

Henkilöhistoria
---------------

Perheentupa valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1987 Taideteollisesta korkeakoulusta, jonne hän haki kolme kertaa ennen kuin pääsi. Hän aloitti uransa Ergonomiadesignissa ja perusti yhdessä yrityksen kanssa 1986 Muotoilutoimisto Linjan Helsinkiin. Hänestä tuli Linjan pääomistaja vuonna 1995. Linja on muotoillut muun muassa Koffin olutvankkurit, Suunnolle urheilutietokoneita ja niiden käyttöliittymiä, kotitalouskoneita ja RAY:n pelikoneita. Perheentupa valittiin Vuoden teolliseksi muotoilijaksi 2002.

Perheentuvan isä oli kansanedustaja, psykoterapeutti Antti-Veikko Perheentupa (k. 2007) ja äiti on kirjastoneuvos Liisa o.s. Kola. Perheentupa avioitui 1988 Anne Kaviston kanssa.

Teoksia
-------

* *Teollinen muotoilu liikkeenjohtamisessa*, Taideteollinen korkeakoulu 1989. ISBN 951-861-546-2.
* *Yrityksen muotoilutieto*, yhdessä Marja Puustisen ja Marjaana Virran kanssa, Tietosanoma 1990. ISBN 951-885-041-0.
* *Pieni ruuhiopas*, yhdessä Leif Lindbergin kanssa, Pellervo 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Taskinen, Rita (toim.): *Suomalainen design : kuka kukin on : Design in Finland : who's who in Finnish design*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 752. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. ↑  Jaana Laitinen: Muotoilija hyppäsi softahevosen selkään.  *Helsingin Sanomat*, 1.5.2009, s. C10.
4. ↑  Eljas Perheentupaon Vuoden teollinen muotoilija *Taloussanomat.fi*.  14.10.2002. Viitattu 15.4.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee kymmenottelijaa. Potkunyrkkeilijä Maurice Smithistä on eri artikkeli.*

**Maurice Smith** (s. 28. syyskuuta 1980) on jamaikalainen kymmenottelija.

Ateenan olympialaisissa 2004 Smith sijoittui kymmenottelussa sijalle 14 pistein 8023.
Helsingin MM-kisoissa 2005 hän keskeytti, mutta Osakassa 2007 hän voitti MM-hopeaa tuloksella 8644. Tulos oli Jamaikan ennätys ja hän paransi henkilökohtaista ennätystään lähes 300 pisteellä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi pistein 8205. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Daegun MM-kisoissa 2011 hän keskeytti.

Smith on myös Pan-Amerikan kisojen mestari vuodelta 2007 kisaennätyksellä 8278 ja Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskisojen voittaja 2001 kymmenottelussa. Hän on myös Jamaikan mestari kiekonheitossa vuosilta 2005 ja 2007.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 m: 10,62 (2007)
* 400 m: 47,48 (2007)
* 1 500 m: 4.29,95 (2006)
* 100 m aj: 13,76 (2006)
* korkeus: 203 (2001, 2007, 2008)
* seiväs: 480 (2007)
* pituus: 751 (2006)
* kuula: 17,78 (2008)
* kiekko: 55,69 (2007)
* keihäs: 62.07 (2002)
* kymmenottelu: 8644 (2007)

Lähteet
-------

* Maurice Smith Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Daegu 2011: kymmenottelun tulokset *daegu2011.iaaf.org*.  28.8.2011. iaaf.org.  Arkistoitu 14.9.2011. Viitattu 17.9.2011. (englanniksi)
2. ↑  Pan-Amerikan kisojen tulokset - kymmenottelu (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**The Interview** on yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Evan Goldberg ja Seth Rogen. Elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2014. Sen pääosissa näyttelivät James Franco ja Seth Rogen. Elokuvan juoni kertoo kahdesta julkkisjournalistista, jotka lähtevät CIA:n ohjeistamana Pohjois-Koreaan haastattelemaan Kim Jong-unia, tarkoituksenaan salamurhata hänet. Elokuva on saanut paljon julkisuutta: Pohjois-Korea uhkasi jopa sotatoimilla.

Sony Pictures Entertainment päätti ensin peruuttaa elokuvan viikkoa ennen ensi-iltaa elokuvateattereihin kohdistettujen terroriuhkien vuoksi. Mutta sittemmin Sony Pictures Entertainmentin asianajaja on sanonut että se julkaistaan, mutta vain myöhemmin ja todennäköisesti jossain muualla kuin elokuvateattereissa tai DVD:llä. Sony Pictures Entertainmentin harkinnassa verkkojulkaisukanavina ovat olleet YouTube, Crackle ja Netflix, Sony Pictures Entertainment omistaa Cracklen.

Kohun jälkeen teatteriensi-illaksi päätettiin 25. joulukuuta 2014, ja verkkojulkaisu tapahtui jouluaattoiltana 24. joulukuuta 2014 vuokrattavaksi videopalvelu YouTubeen, Google Play -kauppaan ja Microsoft Xboxin videopalveluun.

Lähteet
-------

1. ↑  BBC
2. ↑  The Interview on peruttu, teatterit sanoivat ei *IT-viikko*.  18.12.2014.
3. ↑  Kohuelokuva The Interview julkaistaan netissä jo tänään Ylen uutiset.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Interview (2014 film)
**Perikato** on Ilkka Remeksen vuonna 2018 julkaistu romaani.

Juoni
-----

Remeksen kirjoille on ominaista ajankohtaisuus, ja niissä on usein kansainväliseen politiikkaan liittyviä juonikuvioita. *Perikato*-kirjassa lukija herätellään ajankohtaisiin teemoihin. Kenelle Suomi kuuluu? Ovatko eurooppalaiset arvot uhattuina? Salainen konservatiivinen verkosto yrittää rajoittaa Euroopassa näkemäänsä islamisoitumista. Ryhmään on kuitenkin soluttauduttu — ja pian meneillään on maanosan tulevaisuudesta vastuuta kantavien tahojen välinen näkymätön sota. Minkä verran eurooppalaisten tulisi mukautua maahanmuuton edessä? Pitäisikö länsimaisen kulttuurin edes pyrkiä säilyttämään arvonsa? Ratkaiseva taistelu on jo alkanut.

Kirjassa toimittaja Sonja Norvanto haluaa parantaa maailmaa tekemällä vapaaehtoistyötä laittomasti maassa olevien toimintakeskuksessa Helsingissä. Siellä hän saa puhelun ex-poikaystävältään, jonka siunaustilaisuus oli kaksi viikkoa aiemmin.

### Kirjan taustaa

Remeksen edellisen kirjan eli *Vapauden ristin* jälkisanoissa hän mainitsi jatkavan siitä, mistä virallinen Suomi haluaa vaieta. Perikadon lähtötilanne on kuin todellisessa elämässä. Maahanmuuttokeskustelu on johtanut Euroopan monen kysymysten ääreen. Eurooppaa on pidetty suvaitsevaisuuden kehtona, mutta nyt maassa kuin maassa on noussut vauhdilla radikaaleja voimia. 

*Perikato* sijoittuu vakoilun maailmaan. Suomalaistaustaisen päähenkilö näkee maan asioita tuoreesta ja hiukan ulkopuolisestakin näkökulmasta. Suomi on jakautunut kahtia, ilmapiiri pakolaisaallon myötä pakottaa kansalaiset pohtimaan vakavia kysymyksiä. Perikadossa verkostot taistelevat, minkä verran eurooppalaisten yhteiskuntien tulisi mukautua islamilaiseen maahanmuuttoon ja pitäisikö eurooppalaiset arvot pyrkiä säilyttämään.

Arviot
------

Remeksen *Perikato*-kirjan poliittisesta hajaannuksesta hyötyvät Venäjän Putin ja USA:n Donald Trump. *Helsingin Sanomien* Ilkka Immonen arvioi Remeksen rakentavan kirjassa fiktiotaan selvästi tunnistettavaan todellisuuteemme. Lukijan tehtäväksi jää arvioida, kuinka todennäköisiä kirjailijan esittämät asiat ovat. *Perikatoa* voi pitää edelleen helppolukuisena, mutta vaativalle lukijalle kaivataan tekstiin ja tyyliin lisävivahteita.

Lähteet
-------

1. ↑  Perikato *wsoy.fi*.
2. 1 2  Ilkka Remes *ilkkaremes.wordpress.com*.
3. ↑  Uusi Ilkka Remes on turboahdettu toimintacocktail – Perikato ammentaa Euroopan kriisistä tehokasta trilleriainesta - Kulttuuri | HS.fi *hs.fi*.
Voúvalos  
Βούβαλος

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
38°59′11″N, 20°55′01″E, PrévezaPréveza, EpeirosKreikka |
| Vesialue | 
Amvrakikóslahti |
| Merialue | 
Joonianmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,1 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Voúvalos** (kreik. Βούβαλος) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee keskellä Amvrakikóslahtea. Saaren pinta-ala on noin 0,10 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Voúvalos kuuluu Prévezan kuntaan, Prévezan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.

Saarella on useita luonnonsatamia ja sen keskiosa on laguunia. Saari oli myynnissä ainakin vuonna 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Νησι Βουβαλος στον Αμβρακικο Κολπο Proteus Properties.  Arkistoitu 27.1.2021. Viitattu 1.9.2021.
2. ↑  Top 10 Private Islands for Sale in Greece *Greek Reporter*.  7.7.2021. Viitattu 1.9.2021.
**Ihala** (ven. И́хала) on taajama Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirin Miinalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Iijoen itäpuolella 9,5 kilometriä Lahdenpohjasta länteen. Taajamassa on 800 asukasta (vuonna 2012).

Ennen talvi- ja jatkosotaa Ihala oli osa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa Lumivaaran kuntaa.

Taajaman ohittaa Pietarin ja Sortavalan välinen maantie. Sen kautta kulkee Kaarlahdesta Sortavalaan johtava rautatie, jolla on Ihalan pysäkki. Taajamasta johtaa päällystetty tie Raivion kautta Parikkala-Syväoron rajanylityspaikalle.

Ihalan lähellä hyödynnetään hiekka-, sora- ja graniittiesiintymiä. Taajamassa on karjatila ja metsänhoitoalueen konttori. Sen koillispuolella sijaitsee asfalttibetonitehdas ja kivimurskaamo.

Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kirjasto, lääkintäasema, posti, kahvila ja kaksi kauppaa. Lähistöllä sijaitsee kaksi lomakylää.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan Mijnalskogo selskogo poselenija Lahdenpohskogo munitsipalnogo raiona Respubliki Karelija: Materialy po obosnovaniju v tekstovoi forme *miinala-adm.ru*. Viitattu 10.2.2013. (venäjäksi)

### Viitteet

1. ↑  Generalnyi plan, s. 10.
2. ↑  Generalnyi plan, s. 3.
3. ↑  Generalnyi plan, s. 21–22.
4. ↑  Generalnyi plan, s. 15.
5. ↑  Generalnyi plan, s. 30.
6. ↑  Generalnyi plan, s. 22–23.
**Mikele Barber** (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Barber kilpaili 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa, joissa hän sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 54,24. Seuraavana vuonna hän oli Universiadeissa 400 metrillä toinen ajalla 51,03 ja vuoden 2001 Universiadeissa matkan kolmas. Barber oli Osakan MM-kisoissa 2007 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-kultaa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui välierissä 60 metrillä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.

Hänen kaksossiskonsa Me'Lisa on myös pikajuoksija.

Ennätykset
----------

* 55 metrin juoksu: 6,82 (2003)
* 60 metrin juoksu: 7,14 (2010)
* 100 metrin juoksu: 11,02 (2007)
* 200 metrin juoksu: 22,73 (2007)
* 400 metrin juoksu: 50,63 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mikele Barber Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**German Stepanovitš Skurygin** (ven. Герман Степанович Скурыгин, 15. syyskuuta 1963 Udmurtia, Venäjä – 28. marraskuuta 2008) oli venäläinen kävelijä.

Skurygin sijoittui Stuttgartin MM-kisoissa 1993 50 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi ajalla 4.04.27. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin EM-kisoissa matkan kuudes. 1995 hän käveli kävelyn maailmancupissa kahdeksanneksitoista ajalla 3.54.48. Neljä vuotta myöhemmin hän oli maailmancupin viides käveltyään 3.40.54. Skurygin voitti Sevillan MM-kisoissa 1999 kultaa 50 kilometrillä, mutta kärähti doping-testissä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Vuonna 2002 hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa neljänneksi ja myöhemmin samana vuonna maailmancupissa toiseksi.

Skurygin voitti vuonna 2003 kävelyn Euroopan cupin 50 kilometrillä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 3.36.42. Seuraavana vuonna hän oli maailmancupin neljäs.

Skurygin kuoli sydänkohtaukseen marraskuussa 2008.

Ennätykset
----------

* 20 kilometrin kävely: 1.22.12 (1988)
* 30 kilometrin kävely: 2.05.37 (1998)
* 35 kilometrin kävely: 2.25.58 (1998)
* 50 kilometrin kävely: 3.36.42 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  German Skurygin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  German Skurygin passes away. RussianAthletics. Viitattu 1.12.2008. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Maalaus Guru Gobind Singhistä.
**Guru Gobind Singh** (pandžabiksi ਗੁਰੂ ਗੋਬਿੰਦ ਸਿੰਘ, *Gurū Gōbiṃd Siṃgh*; 22. joulukuuta 1666 – 7. lokakuuta 1708), syntymänimeltään **Gobind Das** (pandžabiksi ਗੋਬਿੰਦ ਦਾਸ, *Gōbiṃd Dās*), oli kymmenes ja viimeinen sikhiläisyyden kymmenestä gurusta.

Hän oli sikhiläisyyden 9. gurun Guru Tegh Bahadurin poika. Hänestä tuli guru vasta 9-vuotiaana hänen isänsä tullessa teloitetuksi kieltäytyessä kääntymästä islamiin.

Guru Gobind Singh muistetaan erityisesti sikhiläisyyden yhteisön käsitteen *Khalsan* kehittäjänä. Hän myös otti käyttöön sukunimen Singh kaikille sikhimiehille.

Hän kuoli salamurhan uhrina. Kaikki hänen neljä poikaansa kokivat väkivaltaisen kuoleman ennen isäänsä, ja näitä neljää poikaa muistetaan sikhien *Shaheedi Chaar Sahibzaade* -muistojuhlassa. Guru Gobind Singhin oman ilmoituksen mukaan hän oli viimeinen sikhien ihmisguruista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Britannica: Guru Gobind Singh
2. ↑  Sikhs Ten Gurus
3. 1 2 3 4  BBC: Guru Gobind Singh
4. ↑  Britannica: Khalsa
5. ↑  ON THIS DAY – 7TH OCTOBER Guru Gobind Singh Was Assassinated
6. ↑  Guru Gobind Singh death anniversary: List of all battles fought by 10th Sikh Guru against Mughals
7. ↑  Boston Public Library: The Origins and Practices of Holidays: Yule and Shaheedi Chaar Sahibzaade


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pajakanta** (ven. Поя́конда, *Pojakonda*) on asutuskeskus Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Muurmannin radan varrella lähellä Vienanmeren rantaa 45 kilometriä Zelenoborskista kaakkoon. Asukkaita on 78 henkeä (vuonna 2010).

Pajakanta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1563. Ilmeisesti saamelaisperäistä nimitystä käytettiin syvälle mantereeseen työntyvästä merenlahdesta, joka nykyään tunnetaan nimellä Rugozerskaja lähellä sijaitsevan Rugozero-järven mukaan.

Muurmannin radan Karjalan ja Kantalahden työmaat yhtyivät Pajakannassa 3. marraskuuta 1916. Samana päivänä alkoi liikenne Petroskoista Murmanskiin. 1920–1940-luvuilla Pajakannan rautatieaseman lähellä toimi Solovetskin vankileirin metsätyömaa. Asemataajamassa on syntynyt kirjailija Venedikt Jerofejev.

Pajakannassa toimii Moskovan valtionyliopiston biologinen tutkimusasema. Asutuksessa on pieni kauppa. Asemalla pysähtyvät Kantalahden ja Louhen väliset paikallisjunat. Sinne on myös tieyhteys Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 9.8.2015.
2. 1 2 3  Karelski bereg *kandalaksha-reserve.org*. Viitattu 9.8.2015. (venäjäksi)
Harry Groener
**Harry Groener** (s. 10. syyskuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan demonipormestari Richard Wilkinsinä televisiosarjassa *Buffy, vampyyrintappaja*. Groener esitti hahmoa pääasiassa *Buffyn* kolmannella kaudella, mutta vieraili sarjassa muutamaan otteeseen sen myöhemmilläkin kausilla.

Elämäkerta
----------

### Yksityiselämä

Groener syntyi 10. syyskuuta vuonna 1951 Saksan Baijerin Augsburgissa. Hänen äitinsä oli ammatiltaan oopperalaulaja, ja hänen isänsä työskenteli sekä toimistotyössä että soitti ammatikseen pianoa. Teini-ikäisenä Groener oli opissa San Franciscon San Francisco Balletissa. Myöhemmin hän opiskeli draamaa Washingtonin yliopistossa Seattlessa. Groener on ollut naimisissa näyttelijä Dawn Didawickin kanssa vuodesta 1978 lähtien.

### Ura

Groener on luonut uraansa sekä teatterin lavoilla, valkokankaalla että televisiossa. Hän on esiintynyt esimerkiksi näytelmissä kuten *Oklahoma!*, *Cats* ja *Crazy for You*, jotka esitettiin New York Cityn Broadwaylla. Hän on näytellyt myös pienemmissä teattereissa ympäri Yhdysvaltoja. Groener on saanut kolmesti Tony-palkintoehdokkuuden. Television puolella Groener on esiintynyt muun muassa useissa Star Trek -sarjoissa. Hän lienee kuitenkin tunnetuin roolistaan televisiosarjassa *Buffy, vampyyrintappaja*. Sarjassa Groener esitti sen kolmannen kauden päävihollista pormestari Richard Wilkinsiä. Hän esiintyi *Buffyssa* lähinnä sen kolmannella tuotantokaudella, mutta vieraili sarjassa pikaisesti vielä sen neljännellä ja seitsemännellä tuotantokaudella. Groener on lisäksi esiintynyt elokuvissa kuten *Matkalla Perditioniin* (2002) ja *About Schmidt* (2002).

Lähteet
-------

1. 1 2   Trivia for Harry Groener IMDb. Viitattu 5. syyskuuta 2007. (englanniksi)
2. ↑   Harry Groener IMDb. Viitattu 5. syyskuuta 2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Harry Groener Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Uljana Larionovna Semjonova** (ven. Ульяна Ларионовна Семёнова; s. 9. maaliskuuta 1952 Zarasai, Liettuan SNT) on latvialainen uransa lopettanut koripalloilija. Hän on Latvian kansalainen vaikka edustikin kilpaurallaan Neuvostoliittoa. Semjonova valittiin uransa aikana 12 kertaa Latvian suosituimmaksi urheilijaksi. Koripallouransa jälkeen hänet valittiin Basketball Hall of Fameen sekä FIBA Hall of Fameen.

Semjonova edusti valtaosan seurajoukkueurastaan riikalaista TTT Rīgaa, joka hallitsi Eurooppaa 1970-luvulla. Hän voitti seuran paidassa 11 kertaa Euroliiga-mestaruuden sekä 15 kertaa Neuvostoliiton mestaruuden. Uransa viimeisen kaudet Semjonova edusti espanjalaista Tintorettoa sekä ranskalaista Valenciennesia.

Maajoukkuetasolla Semjonova edusti Neuvostoliittoa vuosina 1968–1986, jolloin joukkue ei hävinnyt yhtäkään maaottelua. Hän voitti maajoukkueuransa aikana kaksi olympiakultaa, kolme MM-kultaa sekä kymmenen perättäistä Euroopan-mestaruutta. Hän onkin naiskoripallon kaikkien aikojen menestynein pelaaja maajoukkuetasolla.

Lähteet
-------

* Uļjana Semjonova Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Uljana Semjonova Naistmith Basketball Hall of Fame.  Arkistoitu 22.4.2010. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  Uljana SEMJONOVA (2007 Class)  18.6.2007. Naistmith Basketball Hall of Fame.  Arkistoitu 24.6.2007. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uljana Semjonova** Wikimedia Commonsissa

* FIBA Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Basketball Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1976
4 Rupšienė |
5 Nadyrova |
6 Kurvjakova |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Zaharova |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Dauniene |
15 Klimova |
Valmentaja Aleksejeva

Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Rupšienė |
5 Šarmai |
6 Beselienė |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Rogyžyna |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Nadyrova |
15 Ivinskaja |
Valmentaja Aleksejeva



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Struven ketju 
Simutmäki sijaitsee Konnevedellä Keski-Suomessa. Silmun mäen laelta 188 m korkeudesta löytyy ainutlaatuinen Unescon maailmanperintökohteeseen Struven ketjuun kuuluva 48. mittauspiste vuodelta 1835.

Struven ketjun mittauspiste
---------------------------

Paikalle johtaa vanha metsäautotien pohja ja polku Konneveden taajaman läpi kulkevan 69 -tien varrelta. Vuonna 2005 Struven ketjusta tuli ainoa Unescon maailman­perintökohde, joka sijaitsee usean­ valtion alueella. Silmutmäen mittauspiste yhdisti aina 1960-luvulle saakka pohjoisen ja etelän kolmiomittausketjut toisiinsa. Paikka sijaitsee Konneveden kirkosta noin 3 km pohjoiseen, Silmutmäen laen länsireunalla. Siellä kasvaa nykyisin harvaa kuusimetsää. 

Paikassa kolmimittaustornia ei enää ole. Ainoa merkki mittauspisteestä on reikä kivessä. Keski-Suomen mittauspisteitä koskevassa selvityksessä onkin mainittu, että mittauspiste voitaisiin kunnostaa tiedeopetuksen ja matkailun tarpeisiin esimerkiksi rakentamalla paikalle näkötorni. 
Silmutmäen mittaustyö kesti yli viikon. Sen suoritti Oberg 29. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 1835. Paikalla tehtiin myös astronomisia mittauksia 1800-luvulla. Helsingin Sanomien toimittaja pohtii kolmimittaustornien rakennustyötä miten työlästä aikoinaan mittausketjun tekeminen oli usein yli 100 metrin korkeille kallioille. Se vaati ehdotonta tarkkuutta ja järjestelyjä. Miten hoitaa talonpojilta tukkipuut ja saada paikalliset virkamiehet yhteistyöhön? Miten järjestää kuljetukset ja majoitukset ja maksaa palk­kiot? 

Lähimmät Struven ketjun mittauspisteet ovat:

* Ohenmäki 18,0 km
* Multamäki 31,5 km
* Telttimäki 27,5 km
* Naakelinmäki (Listonmäki) 25,5 km

Tuulivoimapuistoselvitys
------------------------

Silmutmäelle suunnitellaan tuulivoimapuistoa, jonka johdosta paikalla on tehty selvitys Museovirastolle. Tutkimusraportissa todetaan, että tutkimusalueelta tunnettiin ennestään Struven ketjun piste (mjrek 1000016006).
Inventoinnissa ei havaittu muita muinaisjäännöksiä. Voimalapaikkojen alueet ja lähiseutu on sijainniltaan ja maastoltaan sellaista jossa tuskin sijaitsee mitään tunnetuntyyppistä muinaisjäännöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maapallon kokoa mitattiin Suomessakin tarkasti 200 vuotta sitten – mittausten ketju ulottui Jäämereltä Mustallemerelle Helsingin Sanomat 3.8.2017
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) Struve-pisteiden tila Keski-Suomessa
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Konnevesi Silmutmäki tuulipuiston muinaisjäännösinventointi 2013
**Patrik Arne Klüft** (o.s. **Kristiansson**, s. 3. kesäkuuta 1977) on ruotsalainen uransa lopettanut seiväshyppääjä.

Klüft karsiutui Sevillan MM-kisoissa 1999 tuloksella 540. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa tuloksella 555 ja Edmontonin MM-kisoissa 2001 tuloksella 560. Vuonna 2002 hän voitti Wienin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa hypättyään 575. Myöhemmin samana vuonna hän oli neljäs Münchenin EM-kisoissa tuloksella 580. Klüft karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003. Samana vuonna hän voitti Ruotsin mestaruuden sekä MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa tuloksella 585.

Klüft hyppäsi 2004 Euroopan sisäratojen cupissa kolmanneksi ja Budapestin sisäratojen MM-kisoissa neljänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän oli toinen Euroopan cupissa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja sijoittui yhdeksänneksi Helsingin MM-kisoissa.

Klüft ilmoitti tammikuussa 2008 lopettavansa yleisurheilu-uransa ja keskittyvänsä jääkiekkovalmentajan hommiin.

Patrik Kristianssonin puoliso on seitsenottelun moninkertainen arvokisavoittaja Carolina Klüft. He menivät kesällä 2007 naimisiin ja Kristiansson otti vaimonsa sukunimen käyttöön.

Ennätykset
----------

* Seiväshyppy: 585 (2002)

Lähteet
-------

* Patrik Klüft Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Taas yksi Ruotsin yleisurheiluhuippu lopettaa urheilu-uransa  16.1.2008. YLE. Viitattu 16.1.2008.
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Itsenäinen kaupunki** tarkoittaa Yhdysvalloissa sellaista kaupunkia, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto luokittelee itsenäiset kaupungit piirikunta-tyyppisiksi alueiksi. Itsenäisiä kaupunkeja on Yhdysvalloissa yhteensä 41. Näistä 38 sijaitsee Virginiassa, jonka perustuslain mukaan kaikki kaupungit ovat piirikunnista erillisiä. Muut kolme ovat Marylandin Baltimore, Missourin St. Louis ja Nevadan Carson City.

Itsenäisten kaupunkien ero yhdistettyihin kaupunki-piirikuntiin (engl. *consolidated city-county*) on se, että itsenäiset kaupungit eivät edes nimellisesti kuulu mihinkään piirikuntaan, kun taas yhdistetyt kaupunki-piirikunnat kuuluvat muodollisesti siihen piirikuntaan, jonka kanssa niillä on yhdistetty hallinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Not all counties are equal *mapzen.com*. Viitattu 27.9.2023. (englanniksi)
2. ↑  US Census Bureau: Geographic Levels *Census.gov*. Viitattu 26.9.2023.
3. ↑  Independent Cities, Separate From Counties In Virginia *www.virginiaplaces.org*. Viitattu 26.9.2023. (englanniksi)
**Alatyr** (ven. Ала́тырь, tšuvassiksi Улатӑр, *Ulatăr*), on kaupunki Sura- ja Alatyr-jokien yhtymäkohdassa Tšuvassian eteläosassa Venäjän federaatiossa, 195 kilometriä pääkaupungista Šupaškarista etelään.

Kaupunki muodostaa itsenäisen kaupunkipiirin, ja toimii lisäksi ympäröivän 17 244 asukkaan (2010) Alatyrin piirin hallintokeskuksena.

Kaupungin asukasluvun kehitys:

* 43 000 (1968)
* 43 161 (2002)
* 38 203 (2010)

Historia
--------

Alatyr on yksi Tšuvassian vanhimmista kaupungeista. Se on perustettu rajalinnoitukseksi vuonna 1552 ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1780. Alatyr alkoi kehittyä taloudellisesti vuoden 1894 jälkeen, jolloin sen kautta kulkeva Moskovan–Rjazanin–Kazanin rautatie valmistui.

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 29.7.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alatyr** Wikimedia Commonsissa

Tšuvassian vaakuna**Tšuvassian kaupungit**
Tšuvassian lippuTšuvassian lippu
**Pääkaupunki: Tšeboksary**  

Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
*Tämä artikkeli käsittelee Helsingin Hallituskatua. Muista Suomen Hallituskaduista kertovat artikkelit on koottu täsmennyssivulle.*
Hallituskatu Mariankadulta länteen päin katsottuna. Vasemmalla Ritarihuone ja kauempana Valtioneuvoston linna, oikealla Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran talo. Taustalla Tuomiokirkon kupoli ja kadun suoran osuuden päässä kirkkoon liittyvä seurakuntasali, jonka ohitse katu jatkuu hieman etelämpänä Senaatintorin reunaa pitkin.
Hallituskatu Snellmaninkadulta itään päin katsottuna. Vasemmalla Arppeanum, oikealla Valtioneuvoston linna.
**Hallituskatu** (ruots. *Regeringsgatan*), on itä–länsisuuntainen katu Helsingin keskustassa, Kruununhaan kaupunginosassa. Se johtaa Mariankadulta Unioninkadulle Senaatintorin nurkalle. Aikaisemmin se ulottui Mikonkadulle saakka, mutta Unioninkadun länsipuolinen osa Hallituskatua nimettiin Yliopistonkaduksi vuonna 1995.

Mariankadun jälkeen ensimmäinen poikkikatu on Ritarikatu. Seuraavana tulee Snellmaninkatu, jonka kohdalla Hallituskatu tekee pienen mutkan etelään. Sen jälkeen Hallituskatu jatkuu vielä Senaatintorin pohjoisreunaa pitkin Tuomiokirkon portaikon editse, ennen kuin se päättyy Unioninkatuun. Senaatintorin kohdalla oleva osa Hallituskatua on hieman etelämpänä kuin muut osat Hallituskatua ja sen jatkeena olevaa Yliopistonkatua.

Hallituskatu Senaatintorin reunassa Unioninkadulta nähtynä. Vasemmalla Tuomiokirkko sivurakennuksineen ja portaikkoineen, taustalla Valtioneuvoston linna.
Hallituskadun itäpäässä sijaitsevat Ritarihuone ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tilat. Hallituskatu-niminen raitiovaunupysäkki sijaitsee Snellmaninkadun varrella hieman katujen risteyksestä pohjoiseen.

Nimi
----

Katu on saanut nimensä vuonna 1836 sen eteläpuolella sijaitsevan Senaatin rakennuksen, nykyisen Valtioneuvoston linnan mukaan. Suomenkielistä nimeä käytettiin jo 1866, mutta siitä tuli virallinen 1909.

Ruotsin vallan aikana kadun nimi oli Skolgatan ("Koulukatu", Helsingin triviaalikoulun mukaan). Vuosina 1820–1836 kadun nimenä oli Slottsgatan ("Linnakatu") Kruununhakaan suunnitellun keisarillisen linnan mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Hallituskadusta tuli Yliopistonkatu  7.9.1995. Ylioppilaslehti. Viitattu 27.8.2014.
2. ↑  Oksanen, Kimmo: Matti Klinge jätti sivistyksensä jäljen Helsingin nimistöön *Helsingin Sanomat*.  19.3.2023. Viitattu 20.3.2023.
3. ↑  Ritarihuone, Hallituskatu 2, julkisivu. *Finna*. Viitattu 25.1.2020.
4. ↑  Yhteystiedot: Päärakennus.: Hallituskatu 1, Helsinki *Suomalaisen Kirjallisuuden Seura*. Viitattu 25.1.2020.
5. ↑  Hallituskatu *HSL Reittiopas*. Viitattu 25.1.2020.
6. ↑  *Helsingin kadunnimet. 2. korjattu p.*, s. 98. Helsingin kaupunki, 1981. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hallituskatu (Helsinki)** Wikimedia Commonsissa
Eleanor Fortescue-Brickdale ateljeessaan.
Eleanor Fortescue-Brickdale: Maud on vain seitsemäntoista.
**Eleanor Fortescue-Brickdale** (25. tammikuuta 1872 - 10. maaliskuuta 1945) oli englantilainen taidemaalari joka tunnetaan maalauksistaan, kuvitustöistään ja lasimaalauksistaan. Häntä kutsutaan viimeiseksi prerafaeliittiksi. 

Eleanor Fortescue-Brickdale syntyi nelilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Perhe oli erittäin varakas. Täytettyään seitsemäntoista Fortescue-Brickdale pääsi Chrystal Palacen taidekouluun, jossa häntä opetti Herbert Bone. Hän pääsi kuninkaalliseen taideakatemiaan kolmannella yrityksellä vuonna 1896. Seuraavana vuonna hän sai palkinnon seinämaalauksestaan. Hänen ensimmäiset työnsä olivat näytteillä vuonna 1899.

Vuosi 1901 oli Fortescue-Brickdalelle ammatillisen menestymisen vuosi. Hän piti näyttelyn Lontoossa Dowdeswell Galleryssa, jossa oli esillä hänen 40 akvarelliaan. Ne menivät niin hyvin kaupaksi, että hän saattoi ostaa oman ateljeen.*lähde?*

Vuodesta 1909 alkaen Fortescue-Brickdale työskenteli Alfred Tennysonin *Idylls of the King* -teoksen kuvittamisen parissa. Teos perustuu Kuningas Arthurin legendaan. Hän maalasi siihen liittyen 28 akvarellia ja ne olivat näytteillä vuonna 1911. Kirja julkaistiin vuonna 1913. Tämän jälkeen hän teki luultavasti kuuluisimman työnsä, *Golden Book of Famous Women*, joka esittelee kuuluisia naisia kautta kirjallisuuden historian, alkaen Troijan Helenasta päättyen Charles Dickensin ja George Eliotin luomiin hahmoihin.*lähde?*

1920- luvulla Fortescue-Brickdale työskenteli historiamaalausten parissa. Iän kertyessä hänen näkönsä alkoi heiketä ja hän maalasi nyt pienempiä töitä ja työskenteli lasimaalausten parissa. Hän kärsi halvauksesta vuonna 1938 ja kuoli vuonna 1945.*lähde?*

Osa taidehistoriotsijoista on kutsnut Fortescue-Brickdalea viimeiseksi prerafaeliitiksi. Hän ei ollut kuitenkaan mukana heidän liikkeessään ja oli vain kymmenenvuotias kun Dante Gabriel Rossetti kuoli. Häntä kuitenkin kutsutaan viimeiseksi prerafeliitiksi, sillä maalasi heidän tyylillään.*lähde?*j

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
We-Wa, zuneihin kuuluva berdache eli omankieliseltä termiltä *ihamana* valokuvassa 1800-luvun loppupuolen paikkeilta.
**Berdache** on antropologiassa käytetty termi, jolla on viitattu henkilöön, joka jossain Pohjois-Amerikan intiaanikulttuurissa on omaksunut vastakkaisen sukupuolen roolin, vaatetuksen ja aviollisen aseman.

Sukupuolijako yleensä oli perinteisissä intiaanikulttuureissa hyvin selvä. Miehillä ja naisilla oli yhteisössään tarkasti säännellyt tehtävänsä, käyttäytymissääntönsä ja vaatetuksensa. Oli kuitenkin mahdollista, että henkilö voi omaksua vastakkaisen sukupuolen roolin. Yleensä tähän tapaan roolia vaihtoi mies, mutta naisienkin tiedetään näin tehneen.

Berdache voidaan käsittää naisen ja miehen rinnalla kolmanneksi omaksi sukupuolekseen. Berdache ei välttämättä tunne selvästi kuuluvansa mieheksi tai naiseksi, vaan voi vuorotella sukupuolipiirteitä esimerkiksi tarpeen tai tilanteen mukaan. Berdache ilmiönä tunnetaan noin 150 intiaaniheimon parista. Heillä oli usein uskonnollista merkitystä. Berdache saattoi toimia esimerkiksi tietäjänä tai šamaanina. Joskus he saattoivat olla myös arvostettuja käsityöntekijöitä.

Nimi berdache ei ole peräisin mistään intiaanien puhumasta kielestä. Sen sijaan se on juonnettu arabian miesprostituoitua tarkoittavasta sanasta. Tästä syystä kaikki eivät myöskään hyväksy sen käyttöä. Tutkimuskirjallisuudessa sitä on kuitenkin käytetty usein paremman termin puutteessa. Joskus on voitu käyttää termejä, kuten mies-nainen tai nais-mies. Eri heimoilla on ilmiölle omia nimiään. Lakotat käyttivät nimeä *winkte*, navajot *nadle*, hopit *hova* ja zunit *ihamana*.

Termi berdache ei täysin sovellu nykyaikaiseksi sukupuolikäsitteeksi. 1990-luvulta lähtien etenkin viitatessa homoseksuaaleihin intiaaneihin on käytetty termiä kaksihenkinen (engl. *two spirit*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Rani-Henrik Andersson, Riku Hämäläinen ja Saara Kekki: *Intiaanikulttuurien käsikirja : Kulttuurin, historian ja politiikan sanastoa*, s. 21-22, 58. Gaudeamus Helsinki University Press, 2013. ISBN 978-952-495-284-2.