recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Karen Chen marraskuussa 2016.
Karen Chen MM-kilpailuissa 2017.
**Karen Chen** (s. 16. elokuuta 1999 Fremont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on yltänyt MM-kilpailujen yksinluistelussa parhaimmillaan neljänneksi.

Chen sijoittui nuorten MM-kilpailuissa yhdeksänneksi kaudella 2013–2014 ja kahdeksanneksi kaudella 2014–2015. Kahdella seuraavalla kaudella hän sijoittui neljän maanosan mestaruuskilpailuissa 12:nneksi. Vuonna 2017 hän oli MM-kilpailuissa neljäs luisteltuaan lyhytohjelmassa viidenneksi ja vapaaohjelmassa kuudenneksi; eroa pronssisijaan oli yli 14 pistettä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Chen sijoittui 11:nneksi. Vuonna 2020 hän oli neljän maanosan mestaruuskilpailuissa seitsemäs. Toisissa MM-kilpailuissaan vuonna 2021 Chen sijoittui jälleen neljänneksi oltuaan samalla sijalla jo lyhytohjelman jälkeen; eroa pronssimitaliin jäi runsaat 8,5 pistettä. Yhdysvaltain-mestaruuden Chen voitti kaudella 2016–2017.

Chen on pituudeltaan 155-senttinen. Häntä valmentaa Tammy Gambill.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biograph: Karen Chen International Skating Union. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Senob Esko Saarinen** (12. kesäkuuta 1914 Helsinki – 20. helmikuuta 1976 Helsinki) oli toimittajana, toimitussihteerinä ja päätoimittajana työskennellyt sanomalehtimies ja kirjeenvaihtaja, joka toimi myös puoluepolitiikassa ja tunnettiin pakinoitsijana. 

Esko Saarisen vanhemmat olivat ylikonemestari Senob Saarinen ja Hilma Akselina Stjerna. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1947 oli toimittaja Impi Oma Kulta Kursula. Ylioppilaaksi Saarinen tuli 1934. Hän opiskeli valtio-oppia ja kansantaloutta Helsingin yliopistossa, mutta siirtyi sitten lehtialalle työskennellen ensin *Nuoren Voiman* ja *Pohjois-Savon* palveluksessa. Saarinen toimi *Kymen Keskilaakson* päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1941–1945, *Ilmatorjunta*-lehden päätoimittajana 1940–1941, *Nykyajan* päätoimittajana 1946–1949, Edistyspuolueen puoluesihteerinä 1946–1950 ja *Suomen puutalous* (*Paperi ja Puu*) -lehden toimitussihteerinä 1950–1952. Edistyspuolueen Uudenmaan piirijärjestön puheenjohtaja Saarinen oli 1948–1950 ja Vapaamielisten Liiton hallituksen jäsen 1950–1952. Saarinen toimitti vuonna 1952 teoksen *The Finnish Timber and Paper Calendar* Pentti Sahanterän kanssa.

Saarinen työskenteli BBC:n ulkomaanpalvelun suomenkielisen osaston toimittajana Lontoossa 1952–1955 ja apulaisosastopäällikkönä 1955–1957 ja toimi samalla Yleisradion Lontoon kirjeenvaihtajana. *Helsingin Sanomien* artikkelitoimittajaksi hän tuli 1957. Saarinen julkaisi lehdessä myös pakinoita nimimerkillä "Penninen". *Kalevan* päätoimittajaksi Saarinen siirtyi 1966 ja hoiti tehtävää kuolemaansa saakka, samoin kuin jatkoi "Pennisen" pakinointia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  I. Havu, L. Arvi P. Poijärvi, K. J. Immonen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1960*, s. 779. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1960.
2. 1 2  Kuolleita. Päätoimittaja Esko Saarinen. *Helsingin Sanomat*, 21.2.1976, s. 11.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Carnatic-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Carnatic** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1783 vesillelaskettu Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Carnatic-luokka*
Alus tilattiin 14. heinäkuuta 1779 Dudmanilta Deptfordista, missä köli laskettiin maaliskuussa 1780. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1783 ja valmistui 2. helmikuuta Deptfordista ja heinäkuussa Woolwichista.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1873 päällikkönään Anthony Molloy Chathamin vartiolaivana ja vuodesta 1785 alkaen Plymouthin vartiolaivana.

Alus nimettiin 14. heinäkuuta 1815 *HMS Captainiksi* ja se romutettiin 1825.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield 2007 s. 84

*Carnatic*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Carnatic* – *HMS Colossus* – *HMS Leviathan* – *HMS Minotaur* – *HMS Aboukir* – *HMS Bombay* – *HMS Blake* – *HMS San Domingo* |
| Edeltäjä: Alfred-luokka *– Seuraaja: Ganges-luokka* |
|  |
| --- |
|  |
| FAI panssariauto |
| Pituus | 3,8 m |
| Leveys | 1,7 m |
| Korkeus | 2,2 m |
| Taistelupaino | 2 tonnia |
|
| Maksiminopeus | 80 km/h tiellä |
| Toimintasäde | 200 km |
| Pääase | 1x 7,62 mm DT |
|
| Panssarointi | 4-6 mm |
| Moottori | GAZ-A 4-sylinterinen42 hp kW |
| Miehistö | 2 |
| Valmistusmäärä | 676 kappaletta |
| Valmistusmaa | Neuvostoliitto |

**FAI eli Ford A Ižorski** (Легкий бронеавтомобиль ФАИ) oli neuvostoliittolaisten 1930-luvun alusta 1940-luvun alkuun käyttämä panssariauto. Sen valmistus aloitettiin Neuvostoliitossa vuonna 1933, koska edelliset panssariautot D8 ja D12 eivät tyydyttäneet puna-armeijan tarpeita. Ensimmäiset autot hyväksyttiin puna-armeijan palvelukseen 1931, mutta niissä oli suunnitteluvirheitä, kuten torni, jota ei voinut kääntää ympäri. Tämän seurauksena Ižorskin tehdas valittiin suunnittelemaan uusi runko ja torni. Uusi auto nimettiin Ford A Ižorskiksi, tai vain yksinkertaisesti FAI:ksi. FAI:n massatuotanto alkoi vuonna 1933. FAI:sta kehitettiin uusi malli FAI-M vuonna 1938. Tässä mallissa oli uusi runko ja siinä oli uusi tehokkaampi moottori: kaasutinmoottori GAZ-M1.

FAI:ta käytettiin Espanjan sisällissodassa, talvisodassa, jatkosodassa ja operaatio Barbarossan alussa. Talvisodassa Suomi sai FAI-panssariautoja sotasaaliiksi moteista, ja käytti niitä vuoteen 1943 asti.

Lähteet
-------

* Bradford, George: *Russian Armored Fighting Vehicles*, s. 8. Mechanicsburg (PA): Stackspole Books, 2007. (englanniksi)
* Mäkipirtti, Markku: *Puolustusvoimien moottoriajoneuvot 1919–1959*, s. 212. Tampere: Apali, 2006. ISBN 978-952-5026-54-2. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Russian Battlefield
**LM.C** (Lovely Moco-Chang.com) on Mayan (laulu) ja Aijin (kitara) vuonna 2003 perustama japanilainen yhtye. LM.C:n sessiojäseninä toimivat Hiko (bassokitara), DEATH-O (rummut), Jaykay (koskettimet), DENKI-MAN （Vj） 

Ennen LM.C:tä Maya toimi Miyavin sessiokitaristina, kun taas Aiji puolestaan soitti Pierrotissa. 

Yhtyeen musiikkia ei voi lokeroida yhteen tyylilajiin, sillä kappaleet vaihtelevat rapin, rockin ja konemusiikin välillä tai ovat näiden sekoituksia. 

Yhtye on myös esiintynyt Suomessa 8. helmikuuta 2009 Helsingin Glorialla.
Yhtyeen toinen esiintyminen Suomessa tapahtui 5. huhtikuuta 2010 Helsingin Tavastia klubilla, ja kolmas 13. toukokuuta 2012 Helsingin Tavastia klub

Historia
--------

Maya perusti LM.C:n muutaman muun henkilön kanssa vuonna 2003, mutta ensimmäiset vuodet jäivät hämärän peittoon. Kuten nytkin, Maya käytti keikoillaan sessiomuusikoita ja tällä tapaa vielä PIERROT:issa soittanut Aiji liittyi Mayan porukkaan esiintymisen ajaksi. 
Kun PIERROT ilmoitti lopettavansa vuonna 2006, Aiji liittyi Mayan bändiin kokopäiväiseksi jäseneksi.
Kaksikko allekirjoitti levytyssopimuksen Pony Canyonin kanssa ja kaksi ensimmäistä singleä, Trailers (gold) ja Trailers (silver)tulivat markkinoille 10.2006. Loppu vuodesta bändi osallistui moniin tapahtumiin. Vuoden 2007 alussa ilmestyi uusi single OH MY JULIET. Singlen jälkeen julkaistiin poikien ensimmäinen albumi GLITTER LOUD BOX, joka ilmestyi markkinoille maaliskuun alkupuolella. 
Ensimmäisen albumin seurauksena oli suuri määrä uusia singlejulkaisuja. 2008 bändi esitti ensimmäiset keikkansa Japanin ulkopuolella Koreassa ja Taiwanissa.

Diskografia
-----------

### Singlet

* Trailers (Gold) (4. lokakuuta 2006)
* Trailers (Silver) (4. lokakuuta 2006)
* Oh My Juliet (31. tammikuuta 2007)
* Boys & Girls (23. toukokuuta 2007)
* Liar Liar/Sentimental PIGgy Romance (10. lokakuuta 2007)
* Bell the Cat (12. joulukuuta 2007)
* John (20. helmikuuta 2008)
* 88 (4. kesäkuuta 2008)
* PUNKY ♥ HEART ( 20. toukokuuta 2009 )
* Ghost†Heart ( 4. marraskuuta 2009 )
* LET ME CRAZY ( 27. lokakuuta 2010 )
* Super Duper Galaxy ( 18. toukokuuta 2011 )
* Hoshi no Arika ( 27. heinäkuuta 2011 )
* The LOVE SONG ( 12. lokakuuta 2011 )
* Ah Hah! ( 22. helmikuuta 2012 )

### Albumit ja EPt

* Glitter Loud Box (7. maaliskuuta 2007)
* Gimmical☆Impact!! (5. marraskuuta 2008)
* Super Glitter Loud Box (5. marraskuuta 2008)
* Wonderful Wonderholic (3. maaliskuuta 2010)
* ☆★Best the LM.C☆★2006-2011 SINGLES (12. lokakuuta 2011)
* STRONG POP (4. huhtikuuta 2012)

### DVDt

* LM.C The Music Videos (4. kesäkuuta 2008)
* Rock the Party '08 (17. syyskuuta 2008)
* Live of Wonderful Wonderholic (28. kesäkuuta 2010)
* ★Rock the Party★ 2012 - at NIPPON BUDOKAN (16. toukokuuta 2012)

Jäsenet
-------

Aiji (アイジ)
* Syntymäaika: 17. marraskuuta 1974
* Syntymäpaikka: Nagano
* Entiset yhtyeet: Pierrot

Maya (Maayatan) (まあや)
* Syntymäaika: 30. heinäkuuta 1979
* Entiset yhtyeet: SINNERS, Ishihara Gundan, toimi myös Miyavin sessiokitaristina
**Attaloksen stoa** (m.kreik. Στοὰ του Ἀττάλου, *Stoa tū Attalū*) on stoa eli pylväshalli, joka sijaitsee Ateenan antiikin aikaisen Agoran itälaidalla. Se rakennettiin alun perin noin vuosina 159–138 eaa. Nykyisin paikalla on alkuperäistä jäljittelevä uudisrakennus.

Historia
--------

Attaloksen stoan pylväikköä.
Stoan rakennutti alun perin kuningas Attalos II, josta rakennus sai nimensä. Attalos oli opiskellut Ateenassa Karneadeen oppilaana ja halusi antaa rakennuksen kaupunkilaisille lahjaksi. Stoa rakennettiin noin vuosina 159–138 eaa. ja se edusti tyypillistä hellenistisen ajan rakentamista. Antiikin aikana rakennus toimi liiketilana, jossa oli Ateenan kaupungin vuokraamia myymälätiloja, sekä julkisena kokoontumispaikkana, joka tarjosi suojaa sekä kesän kuumuutta että talven kylmyyttä vastaan.

Rakennus tuhoutui herulien hyökkäyksessä vuonna 267. Tämän jälkeen siitä tuli osa hyökkäyksen jälkeen rakennettua uutta kaupunginmuuria. Näin osa rakennuksesta varsinkin sen pohjoispäässä säilyi. Pylväshalli rakennettiin uudelleen vuosina 1953–1956 Agoran arkeologisten kaivausten työtiloiksi ja museoksi. Kaivauksista ja rakennustyöstä vastasi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa. Rakennuksessa toimii Antiikin Agoran museo.

Rakennus
--------

Pylväshallin sisätiloja.
Pylväshallin pituus on 115 metriä ja leveys 20 metriä. Rakennus on kaksikerroksinen ja sen alakerros edustaa doorilaista tyyliä ja yläkerros joonialaista tyyliä. Yläkerroksen sisäosan pylväissä on käytetty myös harvinaisempaa pergamonlaista tyyliä. Kerroksia yhdistävät rakennuksen kummassakin päässä olevat portaat. Rakennuksen julkisivu on Pentelikon-vuoren marmoria, seinät kalkkikiveä ja katto punatiiliä. Rakennuksessa oli tilaa 42 myymälälle.

Nykyisin uudisrakennuksen kellaritila on arkeologisten löydösten säilytyspaikkana, alakerros museotilana ja yläkerros Yhdysvaltain arkeologisen koulun toimisto- ja työpajatilana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stoa of Attalus *Athens Greece Guide*.  Arkistoitu 16.2.2015. Viitattu 23.3.2015.
2. 1 2 3 4  Agora Monument: Stoa of Attalos *Agora Excavations*. American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 9.3.2015.
3. ↑  Ancient Agora Museum Athens Info Guide. Viitattu 2.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Attaloksen stoa** Wikimedia Commonsissa
**Kreikan vuoden 1946 kansanäänestys** järjestettiin 1. syyskuuta 1946 koskien monarkian säilyttämistä. Monarkia päätettiin säilyttää 85,83 % enemmistöllä.

Kansanäänestyksessä äänestysprosentti oli 92,68. Tyhjiä ääniä oli huomattava määrä, lähes viidesosa kaikista annetuista äänistä. Jos tyhjät äänet otetaan huomioon vastustavina ääninä, todellisuudessa kyllä-äänet voittivat 68,8 % enemmistöllä, kun ei-ääniä ja tyhjiä ääniä oli yhteensä 31,1 %. Kuningas Yrjö II palasi maahan kansanäänestyksen jälkeen 28. syyskuuta.

Tulokset
--------

Kansanäänestyksen tulos oli:

| Ääni | Ääniä |  % |
| --- | --- | --- |
| **Kyllä** | 1 153 150 | 85,83 |
| **Ei** | 190 418 | 14,17 |
| **Yhteensä** | 1 343 568 | 100,00 |
|  |
| Hyväksyttyjä | 1 343 568 | 79,98 |
| Hylättyjä | 3 596 | 0,21 |
| Tyhjiä | 332 649 | 19,80 |
| Äänestäneitä | 1 679 813 | 92,68 |
| Äänestämättä jättäneitä | 132 631 | 7,32 |
| Äänioikeutettuja | 1 812 444 |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Η χούντα και η «κωλοτούμπα» *Τα Νέα*.  29.11.2018. Viitattu 2.9.2019.
2. ↑  Τα Δημοψηφίσματα στην Ελλάδα *Σαν Σήμερα*. Viitattu 2.9.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: el:Ελληνικό δημοψήφισμα του 1946 

Kreikan kansanäänestykset
1862 · 1920 · 1924 · 1935 · 1946 · 1968 · 1973 · 1974 · 2015
**LORD** on Otaniemen Teknillisessä korkeakoulussa opiskelleen Olli J. Paavolan vuonna 1981 kehittämä tietokonepeli DEC-20-keskustietokoneelle. *LORD* on tekstiseikkailupeli, jossa on 550 erillistä "huonetta". Se on mahdollisesti ensimmäinen *Taru sormusten herrasta* -kirjaan perustuva tietokonepeli, joskaan se ei seuraa esikuvaansa orjallisesti. Petri Saarikosken mukaan *The Lord* on myös osoitus siitä, kuinka suosittu Tolkien oli suomalaisissa opiskelijapiireissä 1980-luvulla. Tietokonepelien kehittämisen ympärille syntyneille yliopistoyhteisöille oli leimallista kiinnostus scifiin ja fantasiaan, ja niistä vaikutteita saaneet seikkailupelit olivat yhteisöjen suosiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tolkien Gateway: LORD *tolkiengateway.net*.
2. 1 2  Saarikoski, Petri & Suominen, Jaakko: Pelinautintoja, ohjelmointiharrastusta ja liiketoimintaa - Tietokoneharrastuksen ja peliteollisuuden suhde Suomessa toisen maailmansodan jälkeen.  *Pelitutkimuksen vuosikirja 2009*, 2009. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Renga in Blue: Lost Mainframe Games
**LPMud** (usein pelkkä **LP**) on eräs MUD-pelien tyyppi. Ensimmäisen LPMud-tyyppisen pelin kehitti Lars Pensjö Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa Göteborgissa, Ruotsissa vuonna 1989.

LPMudien keskeinen piirre on, että ne pohjaavat *driver*-ohjelmaan, joka toimii virtuaalikoneena LPC-ohjelmointikielellä kirjoitetuille ohjelmille. Driver huolehtii verkkoliikenteestä ja virtuaalikoneen ajamisesta, kun taas LPC-ohjelmat hoitavat kaiken peliin liittyvän toiminnallisuuden. LPC on C-kieleen pohjautuva kieli, mutta siinä on tiettyjä toiminnallisia parannuksia (kuten parempi tuki merkkijonoille) ja se on myös täysin oliopohjainen. Periaatteessa samalla periaatteella voi aivan yhtä hyvin luoda jotain muuta kuin MUDeja; esimerkiksi joitain talker-järjestelmiä on luotu LPMud-pohjan päälle.

LPMud on pelkkä yhteinen nimi teknologialle. Erilaisia drivereitä on runsaasti, ja samoin niiden päälle rakennettuja MUD-kirjastoja (ns. *mudlibejä*), jotka toteuttavat suurimman osan pelijärjestelmistä, ja joiden päälle ja joita laajentamalla voidaan helposti rakentaa yksilöllinen MUD.

Alkuperäiseen Lars Pensjön koodiin pohjaavat ja jotkin puhtaalta pöydältä kirjoitetut järjestelmät ovat vapaasti levitettävissä ja muokattavissa lähdekoodeineen, mutta eivät kuitenkaan ole avointa lähdekoodia: niiden käyttö kaupallisten järjestelmien rakentamiseen on kielletty. Jotkin MUD-kirjastot ovat kuitenkin avointa lähdekoodia.

LPMud-drivereita
----------------

* Amylaar
* CD
* DGD
* LDMud
* MudOS

MUD-kirjastoja
--------------

* CDlib
* Dead Souls
* Discworld
* Heaven7
* Lima
* Nightmare
* TMI

Aiheesta muualla
----------------

* LPMud FAQ (englanniksi)
* LPMudien aikajana, 1996 (englanniksi) (Internet Archive)
**F1 Academy** on moottoriurheilusarja, joka on tarkoitettu naisille. F1 Academyssa ajetaan Formula 4 -luokan autoilla.

Sarjan ensimmäiselle kaudelle 2023 ilmoittautui viisi tallia, jotka ovat aiemmin kilpailleet Formula 2 ja Formula 3 -sarjoissa. Tallit ovat sitoutuneet osallistumaan sarjaan vuoteen 2025 saakka. Osallistujien on maksettava 150 000 euroa osallistumisesta. Sarjan tavoitteena on auttaa nuoria naisia saamaan kokemusta harjoituksissa ja kilpailuissa ja siten tarjota mahdollisuuksia nousta sarjatasojen läpi. Naiskuljettajilla on vähemmän ajokokemusta kuin samanikäisillä miehillä, joka on este sarjoissa nousemiseen.

Ensimmäisellä kaudella on seitsemän erää, joissa on jokaisessa kolme kilpailua ja yhteensä 21 kilpailua. Ensimmäinen ja kolmas kilpailu ovat 30 minuuttia pitkiä ja toinen kilpailu on 20 minuuttia.

Auton runko on Formula 4 -sarjassa nähty Tatuus T421 ja moottori on Autotecnican 165 hevosvoiman moottori. Autoissa käytetään Pirellin renkaita.

Katso myös
----------

* W Series

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Formula 1 announces F1 Academy, a new all-female driver series for 2023 *formula1.com*.  18.11.2023. Viitattu 1.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  F1 Academy announces the five teams entering 2023-2025 seasons *formula1.com*.  16.12.2022. Viitattu 1.3.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Roope Visuri: F1-supertähtien junnutiimit mukana naisten uudessa formulasarjassa – Emma Kimiläinen avaa vaikeuksiin joutuneen edelläkävijän tilannetta *yle.fi*.  2.2.2023. Viitattu 1.3.2023.
4. ↑  F1 Academy announces 2023 calendar and race weekend format *formula1.com*.  23.2.2023. Viitattu 1.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  Jonathan Noble: F1 reveals five teams signed up for all-female F1 Academy series *motorsport.com*.  16.12.2022. Viitattu 1.3.2023. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo yhtyeestä. Betoniporsas on myös betonista valettu liikenteessä käytetty kulkueste.*

**Betoniporsas** on vuonna 1993 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa humoristista lastenmusiikkia. Yhtyeen kappale "Mörön karkotus" valittiin Salon Lasten laulukaupunki -festivaaleilla vuoden lastenlauluksi 1993.

Yhtyeen esikoisalbumi *Rämpätirää* ilmestyi vuonna 1998. Albumin kansikuvan ja kansivihon kuvituksen laati yhdysvaltalainen Aku Ankka -piirtäjä Don Rosa. Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja yhden myös sanoittanut laulaja-kitaristi Timo Luukkanen. Muut sanoitukset ovat yhtyeen muusikoihin kuulumattoman Pertti Pänkäläisen tuotoksia tai Luukkasen ja Pänkäläisen yhteistyötä. Vuonna 2011 yhtye julkaisi albumin *Betoniporsas* samalla Don Rosan kansikuvalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Betoniporsas: Rämpätirää Lasten Levykauppa.  Arkistoitu 17.5.2014. Viitattu 30.3.2008.
2. ↑  Vuoden lastenlaulut 1991–2007 Lasten laulukaupunki ry.  Arkistoitu 20.9.2007. Viitattu 30.3.2008.
3. ↑  Betoniporsas: *Rämpätirää*. Albumin kansivihko. Suomi: Warner Music Finland, 1998. 3984-24005-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut
Allen Lanier (keskellä).
**Allen Glover Lanier** (25. kesäkuuta 1946 Long Island, New York Yhdysvallat – 14. elokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen Blue Öyster Cult -yhtyeessä soittanut muusikko. Lanier soitti yhtyeessä kitaraa ja kosketinsoittimia. Lanier soitti myös John Calen ja Jim Carrollin kanssa.

Lanier oli mukana Blue Öyster Cult-yhtyeessä sen perustamisesta, eli vuodesta 1967 asti. Yhtye tunnettiin aluksi nimillä Soft White Underbelly ja Stalk Forrest Group. Hänen yhtyeelle tekemiä kappaleita ovat muun muassa "True Confessions", jonka hän myös itse lauloi, "Tenderloin", "Searchin' For Celine", "In Thee" ja "Lonely Teardrops". Hän erosi yhtyeestä vuonna 1985 pettyneenä yhtyeen silloiseen musiikilliseen suuntaukseen, mutta palasi kuitenkin takaisin vuonna 1987.

Vuonna 2007 Lanier siirtyi sivuun BÖC:n lavakokoonpanosta. Yhtyeen kotisivujen ja Facebook-päivitysten mukaan hän "jäi eläkkeelle" yhtyeen toiminnasta ja eli Manhattanilla vaimonsa kanssa. Lanier oli mukana vuoden 2012 lopulla järjestetyssä Blue Öyster Cultin 40-vuotisjuhlakonsertissa, joka jäi hänen viimeiseksi julkiseksi esiintymisekseen. 

Lanier seurusteli aikoinaan muusikko Patti Smithin kanssa. 

Lanier tunnettiin kovana tupakkamiehenä. Hän sairasti keuhkoahtaumatautia, johon hän menehtyi elokuussa 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2   artikkeli Lanierin kuolemasta NBC:n verkkosivuilla.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**BigJam** on suomalainen yhtye, joka esittää Wigwam-yhtyeen kappaleita puoliakustisesti. Yhtyeestä on käytetty mainonnassa nimiä **Wigwam Unplugged** ja **Wigwam Revisited**. Yhtyeen muodostavat Wigwamin entiset jäsenet Måns Groundstroem, Jan Noponen ja Mikko Rintanen sekä Maria Hänninen, Pekka Nylund ja vuoden 2011 keikoilla Petri Kautto. Vuonna 2010 yhtye esiintyi kahdesti, 8. elokuuta Allotriassa Helsingissä ja 5. lokakuuta Albert Järvisen muistotilaisuudessa Tavastia-klubilla. Groundstroemin, Noposen, Rintasen, Hännisen ja Nylundin lisäksi elokuussa kokoonpanossa esiintyi Tommy Eriksson ja lokakuussa Jukka Orma. Yhtye esiintyi Kapsäkki-salissa, Helsingissä helmikuun neljäs ja viides päivä 2011 yhdessä Pekka Rechardtin kanssa. Yhtyeen kokoonpano pohjautuu Wigwamin *Light Ages* -levyn kokoonpanoon, johon Groundstroemin, Noposen ja Rintasen lisäksi kuuluivat Pekka Rechardt ja Jim Pembroke. Noponen, Groundstroem, Rintanen ja Reckhardt olivat soittaneet yhdessä Erikssonin kanssa vuonna 2008 huhtikuussa Rintasen ja syyskuussa Noposen 50-vuotisjuhlissa.

Vuonna 2013 yhtye teki konsertteja kokoonpanolla Rintanen-Noponen-Groundstroem-Nylund. Yhdessä konsertissa vieraili Wigwamin kosketinsoittaja Esa Kotilainen ja kahdella Rechardt sekä Wigwamin alkuaikojen kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavson. Vuosina 2014–2017 yhtye on keikkaillut sähköisellä, nimellä Wigwam Revisited, kokoonpanolla Rintanen-Noponen-Groundstroem-Nylund-Gustavson. Vuodesta 2015 lähtien keikoilla Petri Asiala on korvannut Groundstroemin basistina. 

Toukokuussa 2016 yhtye esiintyi Maarit ja Sami Hurmerinnan kanssa Atte Blomin 50-vuotistaiteilijajuhlissa Tavastia-klubilla.

Keväällä 2019 yhtye teki kiertueen nimellä Wigwam Experience ja kokoonpanolla, jossa soittavat Jukka Gustavson, Pekka Rechardt, Esa Kotilainen, Jan Noponen ja basisti Janne Brunberg.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  Perjantai 3.5.2019: Wigwam Experience Tavastia-klubi. Viitattu 9.4.2019. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Wigwam Experience -kiertue saapuu klubeille keväällä tiketti.fi. Viitattu 9.4.2019.

Katso myös
----------

* Wigwam
* Wigwam Experience
* Wigwam Revisited

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen Facebook-sivu.
**House Select Committee on Assassinations** oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen salamurhakomitea, joka tutki vuosina 1976–1979 sekä presidentti John F. Kennedyn että Martin Luther Kingin salamurhaa. Komitea päätyi siihen, että salamurhien takana oli todennäköisesti salaliitto. Komission tulos julkistettiin 31. joulukuuta 1978, mutta tutkimusaineisto julistettiin salaiseksi vuoteen 2029 asti.

Kennedyn murhaa koskevissa tutkimuksissa todettiin, että ampujia oli suurella todennäköisyydellä kaksi. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian vuonna 1982 julkaiseman raportin mukaan HSCA:n akustiikkaan liittyvä johtopäätös on täysin virheellinen, eikä akustinen aineisto raportin mukaan tue oletusta toisen ampujan olemassaolosta.

Komitean jäsenet
----------------

* Louis Stokes (Ohio), puheenjohtaja
* Richardson Preyer (Pohjois-Carolina)
* Walter E. Fauntroy (District of Columbia)
* Yvonne Brathwaite Burke (Kalifornia)
* Christopher Dodd (Connecticut)
* Harold Ford, Sr. (Tennessee)
* Floyd Fithian (Indiana)
* Robert Edgar (Pennsylvania)
* Samuel DeVine (Ohio)
* Stewart McKinley (Connecticut)
* Charles Thone (Nebraska)
* Harold Sawyer (Michigan)

Katso myös
----------

* John F. Kennedyn salamurha
* Warrenin komissio

Lähteet
-------

1. ↑  HSCA:n raportin kolmas sivu
2. ↑  National Research Council, Washington, DC 1982 Report of the Committee on Ballistic Acoustics

Aiheesta muualla
----------------

*
***Card Player*** on yhdysvaltalainen pokeriin keskittyvä aikakauslehti ja internetsivusto. June Field perusti lehden vuonna 1988. Barry Shulman osti sen vuonna 1998 ja on lehden nykyinen toimitusjohtaja ja julkaisija. Hallituksen puheenjohtajana toimii hänen poikansa Jeff Shulman. Card Player -lehti ilmestyy joka toinen viikko.

Julkaisun emoyhtiö Card Player Media julkaisee myös *Card Player Europe* -lehteä. Lehteä julkaistaan myös suomen kielellä*lähde?*.

Vuodesta 1997 lehti on myöntänyt arvostettua *Player of the Year* ("vuoden pelaaja") -palkintoa. Palkinnon voittaa vuoden aikana eniten ranking-pisteitä tärkeimpien pokeriturnausten finaalipöytäsijoituksista kerännyt pelaaja. Pisteiden määriytymiseen eri turnauksissa vaikuttavaa turnauksen sisäänoston suuruus ja osallistujien määrä.

Suomalainen *Pokerilehti* perustuu osittain Card Player -lehden tuottamaan aineistoon.

Card Playerin Vuoden pelaaja
----------------------------

* 1997: Men Nguyen
* 1998: T. J. Cloutier
* 1999: Tony Ma
* 2000: David Pham
* 2001: Men Nguyen (2)
* 2002: T. J. Cloutier (2)
* 2003: Men Nguyen (3)
* 2004: Daniel Negreanu
* 2005: Men Nguyen (4)
* 2006: Michael Mizrachi
* 2007: David Pham (2)
* 2008: Bon Phan

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
**Kansalaisluottamus** (ruots. *medborgerligt förtroende*) oli aikaisemmin Suomen laissa tunnettu käsite. Vuoden 1889 rikoslain nojalla rikoksiin syyllistynyt, joka tuomittiin kuritushuone- tai vankeusrangaistuksiin, oli useissa tapauksissa sen lisäksi tuomittava lisärangaistuksena ainiaaksi tai määräajaksi (1–15 vuodeksi) menettämään myös kansalaisluottamuksensa. Tällöin hän oli kansalaisluottamusta vailla tietyn ajan vielä sen jälkeen, kun hänet oli vapautettu.

Kansalaisluottamuksen menettänyt henkilö ei ollut äänioikeutettu eikä vaalikelpoinen kunnallisissa tai valtiollisissa vaaleissa. Häntä ei voitu nimittää valtion tai kunnan virkaan eikä valita jäseneksi kunnallisiin lautakuntiin tai yhdistyksen hallitukseen. Hän ei myöskään voinut toimia todistajana eikä toisen henkilön asiamiehenä oikeudessa. Lisäksi henkilö, joka oli menettänyt kansalaisluottamuksensa, ei saanut toimia kauppiaana eikä harjoittaa eräitä laissa mainittuja elinkeinoja.

Kansalaisluottamuksen menettäminen merkittiin myös kirkonkirjoihin ja siviilirekisteriin, ja se oli merkittävä virkatodistukseen.

Jos alle 18-vuotias syyllistyi rikokseen, josta oli säädetty kansalaisluottamuksen menetys, hänet tuomittiin sen asemesta vain todistajaksi kelpaamattomaksi, enintään kolmeksi vuodeksi.[1]

Kansalaisluottamuksen menettämisseuraamus poistettiin eräiden muiden lisärangaistusten (mm. maan palvelukseen kelpaamattomuuden) ohella Suomen rangaistusjärjestelmästä vuonna 1969,[2] todistajaksi kelpaamattomuus jo vuonna 1953.[1]

Katso myös
----------

* Mainetodistus
* Papintodistus

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan iso tietosanakirja, osa 8. Helsinki: Otava, 1964.
2. ↑  Laki eräiden lisärangaistusten poistamisesta 10.1.1969/1.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Suuriruhtinaanmaan rikoslaki (39/1889) (alkuperäinen säädös vuodelta 1889)
* Armollinen Asetus papistolle annettavista rikosasiain luetteloista (48B/1896)
* Laki eräiden lisärangaistusten poistamisesta (1/1969) Wikiaineistossa
**Frida Abramovna Vigdorova** (ven. Фрида Абра́мовна Ви́гдорова, 16. maaliskuuta 1915 Orša – 7. elokuuta 1965 Moskova) oli neuvostoliittolainen kirjailija.

Vigdorova syntyi opettajan perheeseen. Hän valmistui Moskovan pedagogisesta instituutista vuonna 1937 ja työskenteli venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajana. Vidgorovan teosten aiheena on etupäässä lasten ja nuorison kasvatus. Romaani *Kodin onni* (*Semeinoje stšastje*, 1962) kertoo nuoren naisen kohtalosta ennen toista maailmansotaa ja sen aikana. Vidgorova tunnetaan myös kirjailija Iosif Brodskin (Joseph Brodsky) oikeudenkäynnistä tekemistään muistiinpanoista, jotka julkaistiin New Yorkissa vuonna 1965. Hän oli naimisissa satiirikko Aleksandr Raskinin kanssa.

Suomennettu teos
----------------

* *Kodin onni*. Suom. Vieno Levänen. Moskova–Petroskoi: Edistys, 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 163–164. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. ↑  Vigdorova Frida Abramovna *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 15.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Cardamine purpurea** on litukoiden sukuun kuuluva ristikukkaiskasvi. Se kasvaa yleensä 5–12 senttimetriä korkeaksi, ja sen kukat ovat yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen. Sitä kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä.

Kuvaus
------

*Cardamine purpurea* -lajin varsi on haarautumaton, yleensä pysty ja 5–12 senttimetriä korkea. Sen tyveä lähellä olevissa lehdissä on yleensä 3–5 lehdekästä, ja lehdet ovat 2,5–7 senttimetriä pitkiä. Lehtilavat ovat munuaismaisista soikeisiin. Varren yläosassa on 1–3 lehteä, jotka yleensä ovat yhteenliittyneitä. Ne ovat samanlaisia kuin pohjalehdetkin, vain hieman pienempiä.

Kukkaperä on 5–12 millimetriä pitkä ja karvainen. Kukilla on 2–3 verholehteä, jotka ovat 1,4–1,7 millimetriä pitkiä. Terälehtien väri vaihtelee yleensä purppuranpunaisesta vaaleanpunaiseen.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

*Cardamine purpurea* kasvaa Yukonissa, Alaskassa ja Venäjän Kaukoidässä. Se on arktinen kasvi, ja yleensä sitä kasvaa vuoristoalueilla. Sen kasvuympäristöihin kuuluvat kostea tundra, rinteet, niityt, jokitörmät, tulvatasangot ja alueet, joissa pohjavettä tihkuu pinnalle. Kasvualustana voi olla vyörysoramuostumat, somerot, sammal, turve ja kalkkikivi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cardamine purpurea *Flora of North America*. Viitattu 4.12.2016. (englanniksi)
2. ↑  Cardamine purpurea  5.6.2013. Canadian Biodiversity Information Facility. Viitattu 4.12.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q12207481
* Wikispecies: Cardamine purpurea
* CoL: R4LP
* EoL: 584098
* FNA: 250094594
* GBIF: 3046164
* iNaturalist: 159844
* IPNI: 280600-1
* IRMNG: 11156169
* ITIS: 22809
* NatureServe: 2.156124
* NCBI: 558137
* Open Tree of Life: 706550
* Plant List: kew-2700329
* PLANTS: CAPU5
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:280600-1
* Tropicos: 4100394
* VASCAN: 3966
* WFO: wfo-0000587411

 |

 |
Annika Holopainen maajoukkuepaidassa helmikuussa 2018.
**Annika Holopainen** (s. 1993) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 40 maaottelua. Hänen kasvattajaseuransa on helsinkiläinen Karhun Pojat ja hän on edustanut SM-sarjassa Espoo Teamia kausina 2009–2012. Tämän jälkeen hän on pelannut ulkomailla: ensin Yhdysvaltain yliopistosarjoissa ja sittemmin Saksassa, Puolassa, Ranskassa ja Islannissa. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen.

Holopainen pelasi Espoo Teamissa ensimmäiset SM-sarjaottelunsa kaudella 2009–2010. Kahtena seuraavana kautena hän sai jo enemmän peliaikaa. Kaudella 2010–2011 joukkue voitti Suomen cupin, ja kausina 2009–2010 ja 2010–2011 se saavutti SM-sarjassa pronssia. Holopainen valittiin kaudella 2010–2011 SM-sarjan vuoden tulokkaaksi ja parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän pelasi edelleen myös 19-vuotiaiden SM-sarjaa Tapiolan Hongan joukkueessa ja voitti Suomen-mestaruuden kausina 2009–2010 ja 2011–2012 sekä saavutti SM-hopeaa niiden välissä olleella kaudella.

Holopainen siirtyi Yhdysvaltoihin vuonna 2012 Portlandin yliopiston Pilots -joukkueeseen. Seuraavana vuonna hän siirtyi Old Dominion Universityyn ja pelasi kausina 2014–2017 sen Lady Monarchs -joukkueessa. Sitten hän palasi Eurooppaan. Kaudella 2017–2018 hän edusti Saksan Bundesliigassa Wasserburgia ja pelasi myös EuroCupia. Tuolla kaudella joukkue voitti Saksan cupin. Kaudella 2018–2019 Holopainen edusti Puolan pääsarjassa Politechnika Gdańskia. Kauden 2019–2020 hän pelasi Ranskan toisella sarjatasolla Reimsin joukkueessa ja kauden 2020–2021 Islannin pääsarjassa KR Reykjavíkin joukkueessa.

Holopainen on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 38 ottelua ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 42 ottelua. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut 40 maaottelua, joista ensimmäisen toukokuussa 2012 Tanskaa vastaan ja viimeksi helmikuussa 2021 Ukrainaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Annika Holopainen *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
2. ↑  Annika Holopainen palasi tositoimiin hurjin tehoin *Basket.fi*.  17.1.2021. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
3. ↑  Pilots in the Spotlight: Ellen Nurmi and Annika Holopainen *The Beacon*.  5.9.2012. Viitattu 23.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Annika Holopainen West Coast-konferenssin viikon pelaaja *Basket.fi*.  12.2.2013. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
5. ↑  2016–17 Women's Basketball Roster: 14 Annika Holopainen Old Dominion University. Viitattu 23.4.2021. (englanniksi)
6. ↑  Annika Holopaisen Wasserburgin urakka EuroCupissa päätökseen *Basket.fi*.  22.12.2017. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
7. ↑  Annika Holopaisesta Saksan cup-mestari *Basket.fi*.  25.3.2018. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
8. ↑  Kausi Puolassa oli Annika Holopaiselle erilainen ja mielenkiintoinen kokemus *Basket.fi*.  5.4.2019. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
9. 1 2  Annika Holopainen Islannin pääsarjan KR Reykjavikiin *Basket.fi*.  14.8.2020. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
10. ↑  Annika Holopainen (maajoukkue) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 23.4.2021.
Nelimastoparkki Hougomont
**Hougomont** oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki joka oli rakennettu 1897. Parkki oli Eriksonin omistuksessa 1925–1932. Se vaurioitui pahoin myrskyssä huhtikuussa 1932 ja se myytiin upotettavaksi aallonmurtajaksi Stenhouse Bayhin vuodevaiheessa 1932-1933.

Hougomontin oli rakentanut Scott Ship Building and Engineering Co Greenockissa Skotlannissa vuonna 1897 Hougomont Sailing Ship Co-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 2 378 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4 000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 87,50 metriä, leveys 13,20 metriä ja syväys 7,40 metriä. Ahvenanmaalle Hougomont ostettiin John Hardie & Co-varustamolta Glasgowsta vuonna 1925. Laiva toimi myös koululaivana ja se kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös guanoa ja puutavaraa. Hougomont menetti rikinsä kaksi kertaa, ensimmäisen kerran Biskajanlahdella lokakuussa 1927 ja toisen kerran huhtikuussa 1932 Australian eteläpuolella ollessaan painolastissa matkalla Lontoosta Port Lincolniin. Jälkimmäisellä kerralla laiva todettiin korjauskelvottomaksi ja se myytiin sitten aallonmurtajaksi Stenhouse Bayhin. Hougomontin karttahytti siirrettiin ennen aallonmurtajaksi upotusta nelimastoparkki Penangiin ja ruorihytti kolmimastoparkki Killoraniin. 

Hougomontin sisaraluksia olivat nelimastoparkit Archibald Russell ja Neville. Hougamontin kaljuunakuva on Maarianhaminassa Ahvenanmaan merenkulkumuseossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Hougomont (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen merimieskunnon koetus. Parkki Hougomont hirmumyrskyn kourissa Australian vesillä, Aamulehti, 10.07.1932, nro 183, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Dominique Maltais** (s. 9. marraskuuta 1980 Petite-Rivière-Saint-François) on kanadalainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.

Whistlerin MM-kilpailuissa 2005 Maltais sijoittui lumilautakrossissa neljänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui lumilautakrossissa 20:nneksi. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti samassa lajissa pronssia. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 Maltais sijoittui hopealle. Sotšin olympialaisissa 2014 Maltais sijoittui hopealle lumilautakrossissa.

Lumilautailun maailmancupissa Maltais kilpaili ensimmäisen kerran Whistlerissä joulukuussa 2003 sijoittuen 23:nneksi. Seuraavassa kilpailussaan, tammikuussa 2004 käydyssä Bad Gasteinin kilpailussa hän saavutti toisen sijan. Ensimmäisen voitonsa hän saavutti Nassfeldissä joulukuussa 2004. Yhteensä hän on saavuttanut maailmancupissa 15 voittoa (21. maaliskuuta 2017 mennessä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dominique Maltais Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dominique Maltaisin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**IBM 1620** oli IBM:n yleiskäyttöinen tallennetun ohjelman tietokone, joka julkistettiin 21. lokakuuta 1959 ja lopetettiin 19. marraskuuta 1970. Tietokone suunnattiin pienille yrityksille, tutkimukseen ja suurten yritysten suunnitteluosastoille sekä kouluihin.

Tietokoneeseen voitiin syöttää tietoa reikäkorteilla, reikänauhoilla sekä näppäimistöllä ja tuloste oli kortille, nauhalle tai tulostimelle. Tietokonetta voitiin ohjelmoida Fortranilla ja Symbolic Programming Systemillä (SPS).

Tietokone oli toisen sukupolven tietokone, joka perustui transistoreille ja käytti ferriittirengasmuistia. Tietokone käytti BCD-koodattua muotoa numeroille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  1620 Data Processing System *ibm.com*. Viitattu 18.7.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Computing History Displays: First Floor - The IBM 1620 *cs.auckland.ac.nz*. Viitattu 18.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dokumentaatiota bitsavers.org-palvelussa (englanniksi)
* IBM 1620 (englanniksi)
* The IBM 1620 Data Processing System (englanniksi)
* IBM 1620 (englanniksi)
**Inaguanpäivännouto** (*Helianthemum inaguae*) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (*Helianthemum*) sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä kasvaa luonnossa Kanariansaarilla Gran Canarian saaren länsiosissa Inaguan alueella. Inaguanpäivännouto on endeeminen laji Gran Canarialla sekä äärimmäisen uhanalainen laji Espanjassa. Lajin uhkina ovat muun muassa kuivuus sekä yksilömäärän vähyys ja populaatioiden eristyminen toisistaan.

Inaguanpäivännouto kasvaa noin 40–80 cm korkeaksi, ja sen varsi on haarainen. Lehdet ovat muodoltaan tasasoukkia tai suikeita, väriltään vihreitä ja pääsuonen kohdalta karvaisia. Kukinto on terttumainen ja kukkien terälehdet ovat keltaisia. Verholehdet ovat 2,8–4,5 mm pitkiä. Kukat ovat kaksineuvoisia. Inaguanpäivännouto kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä touko–heinäkuussa, joskus elokuussakin. Kukkaperät kääntyvät hedelmäasteella.

Inaguanpäivännouto kasvaa kuivissa havupuuvaltaisissa metsissä Inaguan vuoristoalueella 1200–1400 metrin korkeudessa.

Lähteet
-------

* Atlas y Libro Rojo de la Flora Vascular Amenazada de España (s. 286–287): *Helianthemum inaguae* (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Helianthemum inaguae* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q17570071
* APDB: 186508
* CoL: 3K5FH
* GBIF: 3596458
* IPNI: 986992-1
* NCBI: 2020760
* Open Tree of Life: 6114633
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:986992-1
* Tropicos: 50213125
* WFO: wfo-0000115251
* WoRMS: 1129749

 |

 |
Nanguniemestä Inarijärven rannalta löydetty hopea-aarre, neljä kaularengasta rautakaudelta.
**Inarijärven hopea-aarre** on vuonna 2003 Inarijärven etelärannalta Nanguniemestä löydetty myöhäisrautakautinen hopea-aarre. Kätkön löysi inarilainen kirjailija Seppo Saraspää, joka myöhemmin kuvasi löytöä kirjassaan *Miehiä kylmästä: tarinoita tunturin takaa* (2004).

Saraspää oli syyskuussa 2003 keräämässä poroilleen jäkälää Nanguniemen maastosta, kun hänen huomionsa kiinnittyi kalliolouhikossa makaavaan esineeseen. Kyseinen esine osoittautui metallista punotuksi renkaaksi ja sen vieressä olevassa kalliossa Saraspää huomasi pienen kolon. Tutkittuaan koloa tulitikun valossa, hän havaitsi siellä olevan jotakin. Saraspää jätti löydön koskemattomaksi ja ilmoitti siitä saamelaismuseo Siidaan.

Kun koloa tutkittiin myöhemmin, sieltä löydettiin kahden pienen kiven päälle aseteltuna kolme hopeista rengasta. Renkaiden ja kivien väliin oli laitettu tuohta. Yhdessä renkaassa oli kiinni kolme kirveenmuotoista riipusta. Hopea-aarteella oli painoa yli kilo. Kaikki renkaat oli punottu hopeasta, niiden päissä oli litteäksi taotut leimoin koristellut levyt. Päätylevyissä oli koukkukiinnitys. Kaikki neljä olivat ehjiä, lukuun ottamatta ensimmäisenä löydettyä, jonka toinen kiinnityskoukku oli katkennut.

Ensimmäisenä löytynyt rengas on 51 cm pitkä ja painaa 308 grammaa. Se on punottu neljästä vartaasta, joista jokainen on tehty kolmesta hopealangasta. Pienin renkaista on tehty kahdeksasta vastaavanlaisesta kolmoiskierrevartaasta. Se on pituudeltaan n. 48 cm ja painaa 216 grammaa. Suurin rengas on valmistettu samalla tavalla kuin pieninkin. Sen pituus on n. 61,5 cm ja paino 380 grammaa.

Neljäs rengas eroaa kolmesta muusta sillä, että siihen on kiinnitetty kolme kirveenterän muotoista riipusta. Renkaalla on painoa n. 224 grammaa ja pituutta 53 cm. Se on valmistettu neljästä kaksoiskierrevartaasta. Kirvesriipusten ja renkaan välissä on ketjut, jotka on kiinnitetty renkaaseen ohuella hopealangalla. Riipukset on valmistettu ohuesta hopealevystä ja niissä on levyn toiselta puolelta meistattu pystysuora kohoviiva. Jokaisessa riipuksessa on erilaiset leimakuviot.

Nanguniemen renkaita vastaavia hopeisia kaularenkaita on löytynyt Skandinaviasta, Baltian alueelta ja Englannista. Aikaisempien löytöjen perusteella Inarin hopea-aarre pystyttiin helposti ajoittamaan myöhäiselle rautakaudelle eli 800–1300 jaa. Kätkössä olleesta tuohesta saatiin kuitenkin tehtyä tarkempi radiohiiliajoitus. Sen perusteella renkaat on kätketty vuosien 1160 ja 1280 välillä. Renkaissa olevista riipuksista on arveltu niiden olevan mahdollisesti Baltian tai Laatokan seuduilla valmistettuja.

Hopearenkaat ovat nykyään näytteillä Inarin Siida-museossa.

Lähteet
-------

* Raito 2004, maakunnallinen museolehti
* Saamelaismuseo Siida (Arkistoitu – Internet Archive)
**Gaussin divergenssilause** on vektorianalyysin tulos, jonka mukaan vektorikentän vuo suljetun pinnan läpi on yhtä suuri kuin vektorikentän divergenssi pinnan sisäänsä sulkeman tilavuuden yli. Lause voidaan esittää muodossa

{\displaystyle \oint \_{S}\mathbf {n} \cdot \mathbf {F} \,dS=\int \_{V}\nabla \cdot \mathbf {F} \,dV},
missä yhtälön vasemmalla puolella {\displaystyle \textstyle \oint \_{S}dS} on pintaintegraali suljetun pinnan S yli, {\displaystyle \mathbf {n} } on pintaa vastaan kohtisuora yksikkövektori ja {\mathbf {F}} on jatkuvasti derivoituva vektoriarvoinen funktio. Yhtälön oikealla puolella {\displaystyle \textstyle \int \_{V}dV} on tilavuusintegraali pinnan S sisäänsä sulkeman tilavuuden V yli ja {\displaystyle \nabla \cdot \mathbf {F} } on vektorikentän {\displaystyle \mathbf {F} } divergenssi.

Divergenssilauseella on paljon sovelluksia fysiikassa. Esimerkiksi sähkökentän vuo suljetun pinnan läpi on yhtä kuin pinnan sisäänsä sulkema varaus. Tätä lakia kutsutaan Gaussin laiksi, ja se on yksi Maxwellin yhtälöistä.

Katso myös
----------

* Stokesin lause
* Gaussin laki sähkökentille
* Gaussin laki magneettikentille

Lähteet
-------

1. ↑  Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013), s. 972–974 (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Mathworld. Divergence Theorem
**Inajat Allah Khan** (20. lokakuuta 1888 − 12. elokuuta 1946) oli Afganistanin kuningas muutaman päivän ajan tammikuussa 1929 hänen veljensä Aman Allahin luovuttua kruunusta hänen hyväkseen Habib Allah Kalakani uhkaavan kapinan takia. Myös Inajat Allah joutui eroamaan Kalakanin pakottamana. Inajat Allah pakeni ensin Intiaan ja eli sittemmin Iranissa.

Elämäkerta
----------

Inajat Allah ja hänen perheensä.
Inajat Allah Khan syntyi 20. lokakuuta 1888. Hänen isänsä oli Afganistanin emiiri Habib Allah Khan, jolla oli myös toinen poika ja Inajat Allahin nuorempi veli Aman Allah Khan. Kruununprinsseinä veljekset menivät naimisiin Afganistanin politiikassa ja kulttuurielämässä vaikutusvaltaisen Mahmud Beg Tarzin kahden tyttären kanssa. Hän sai isältään marsalkan arvonimen vuonna 1905 ja vuonna 1916 hänestä tuli opetusministeri.

Habib Allah Khan murhattiin helmikuussa 1919 hämärissä olosuhteissa. Seurauksena oli lyhyt valtakamppailu, jonka osapuolia olivat Inajat Allahin veli Aman Allah ja heidän setänsä Nasr Allah. Kisan voitti tuolloin Kabulin kuvernöörinä toiminut Aman Allah. Amman Allah tarjosi muodollisesti kruunua vanhemmalle veljelleen, joka kuitenkin kieltäytyi, eikä puuttunut suuremmissa määrin politiikkaan veljensä valtakaudella. Aman Allah tuli vaimonsa Soraja Tarzin kanssa tunnetuksi uudistusmielisenä hallitsijaparina. Afganistanin vanhoillisissa piireissä tämä herätti kuitenkin suuttumusta. Marraskuussa 1928 syttyi kapina šinwar-pašujen keskuudessa ja hallitsijan talvipalatsi Jalalabadissa poltettiin. Myöhemmin myös tadžikkijohtaja Habib Allah Kalakani nostatti kapinan Kabulin pohjoispuolisilla alueilla. Kalakanin johtamien sotajoukkojen lähestyessä Kabulia tammikuussa 1929 Aman Allah päätti paeta Dorrani-heimon tukialueelle Kandahariin. Rolls-Roycellaan tiehensä ajanut hallitsija luopui kruunusta veljensä Inajat Allahin hyväksi. Hänen valtakautensa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä kalakani pakotti hänet luopumaan itse kruunustaan vain kolme päivää myöhemmin.

Brittien kuninkaallisten ilmavoimien lentokone evakuoi Inajat Allahin ja hänen perheensä Brittiläisen Intian Peshawariin. Myöhemmin hän asui Iranissa ja kuoli Teheranissa 12. elokuuta 1946.

Lähteet
-------

* Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 99-100. Kolmas painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0 8108 4852 X. (englanniksi)
2. ↑  Sergejeff 2011, s. 210
3. ↑  s. 214-215
4. ↑  Sergejeff 2011, s. 224-225

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Aman Allah Khan** | **Afganistanin kuningas**1929 | Seuraaja:**Habib Allah Kalakani** |
**Petteri Niittynen** on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on edustanut viimeksi SM-liigassa pelaavaa Porin Ässiä. Hän kuului kausilla 2016-2018 Porin Ässien SM-liigajoukkuen valmennusryhmään. Kaudella 2016-2017 joukkueen taival päättyi pudotuspelien karsintakierroksella Tampereen Ilvestä vastaan. Kaudella 2017-2018 joukkue selvisi puolivälieriin pudoten Oulun Kärpille. Kaudella 2018-2019 Niittynen erotettiin heikosti sujuneen alkukauden jälkeen. 

Niittynen on toiminut kuuden kauden ajan Porin Ässien Nuorten SM-liigajoukkueen päävalmentajana (2009-2013 ja 2014-2016). Hänet valittiin Nuorten SM-liigan vuoden valmentajaksi kaudella 2011-2012. Tätä ennen Niittynen on toiminut useiden eri ikäryhmien vastuuvalmentajana niin Porin Ässissä kuin Tampereen Kooveessa. Vuonna 2006 Ässien U16 -joukkue saavutti SM-pronssimitalin Niittysen valmennuksessa. Niittynen on toiminut myös Porin Ässät ry:n hallitusjäsenenä.

Niittysellä ei ole pelaajataustaa aikuisten sarjoista. Hän on junioripelaajana edustanut Porin Ässiä.

Lähteet
-------

* Petteri Niittynen Elite Prospects -verkkosivustolla (englanniksi)