recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bota Sot** ("*Maailma tänään*") on Sveitsissä ja Kosovossa päivittäin ilmestyvä albaniankielinen sanomalehti.

Historia
--------

Xhevdet Mazrekaj perusti Bota Sot GmbH:n Sveitsissä vuonna 1995. Lehteä painettiin Sveitsin lisäksi Saksassa ja Yhdysvalloissa ja myytiin albaanipakolaisille. Vuonna 1999 lehteä julkaistiin myös Makedoniassa, josta sitä jaettiin Makedoniassa ja Kosovossa asuville.

2000-luvun alussa Bota Sot suhtautui myönteisesti Kosovon demokraattiseen liittoon ja sen puheenjohtajaan Ibrahim Rugovaan.

19. lokakuuta 2001 lehden toimittaja Bekim Kastrati murhattiin Prištinassa. Myös toinen Kastratin autossa olleista matkustajista, Ibrahim Rugovan läheinen neuvonantaja murhattiin ja kolmas, Kosovon vapautusarmeijan entinen jäsen haavoittui. Rikokset olivat yhä selvittämättä vuonna 2018.

27. syyskuuta 2003 lehden Sveitsin toimitukseen tuotiin kotitekoinen käsikranaatti, joka ei räjähtänyt. Teosta epäilty sveitsiläis-makedonialainen mies pidätettiin tammikuussa 2017. Hänet tuomittiin 10 vuodeksi vankeuteen ja 15 466 Yhdysvaltain dollarin korvauksiin kolmelle toimittajalle. Tuomitun mukaan hänen tarkoituksensa oli vain pelotella toimittajia.

Vuodesta 2003 lehteä on painettu myös Prištinassa uudessa painotalossa.

Kesäkuussa 2005 Bota Sotin toimittajaa Bardhyl Ajetia ammuttiin Prištinan lähellä ja hän kuoli. Häntä oli uhattu kuukautta aiemmin. Hän ja lehti olivat kesällä 2002 tukeneet kansainvälisiä viranomaisia, jotka pidättivät rikoksista epäiltyjä Kosovon vapautusarmeijan jäseniä. Ajeti oli myös arvostellut albaaneja nationalistimielenosoittajia, jotka vaativat kansainvälisiä joukkoja vapauttamaan pidätetyt Vapautusarmeijan jäsenet.

Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Bota Sot oli Kosovon neljänneksi luetuin sanomalehti.

Päätoimittajia
--------------

* Xhevdet Mazrekaj
* Agim Gjakova (????–2006)
* Gani Mehmetaj
* Bajrush Morina (????–2014)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  [PDF media ownership and its impact on media independence and pluralism - Free Download PDF] (s. 229 (PDF:n sivu 231)) *pdfsecret.com*.  2004. Viitattu 13.2.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Bekim Kastrati *cpj.org*.  19.10.2001. Viitattu 13.2.2018. (englanniksi)
3. ↑  swissinfo.ch and agencies: Sender of unexploded Zurich bomb gets ten years *SWI swissinfo.ch*.  26.9.2017. Viitattu 13.2.2018. (englanniksi)
4. ↑  Bardhyl Ajeti *cpj.org*.  25.6.2005. Viitattu 13.2.2018. (englanniksi)
5. ↑  Article: Kosovo poll shows Koha Ditore most read newspaper, RTK most … *BBC Monitoring International Reports (archive.is).*.  25.9.2006 (arkistossa 2012-07-16). Financial Times Ltd.  Arkistoitu 16.7.2012. Viitattu 13.2.2018.
|  |
| --- |
| **Ramses IX hieroglyfein** |
| **syntymänimi** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | 
 |  |

 |
| *Ramses-khaemwaset-meryamun*Auringosta syntynytIlmestyy ThebastaAmonin rakastama |
| **valtaistuinnimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Neferkara-setepenra*Ra-jumalan sielu on kaunisRa-jumalan valittu |

**Ramses IX** (tai **Ramesses IX**) oli muinaista Egyptiä 20. dynastian aikaan vuosina 1126–1108 eaa. hallinnut faarao.

Ramses IX:n katsotaan usein olleen menestynein Ramses III:n kuoleman jälkeen hallinneista faaraoista. Hän pyrki palauttamaan Egyptin taloudellista ja poliittista asemaa matkustamalla Länsi-Aasiaan solmiakseen kauppasuhteita sekä laajennuttamalla Heliopoliin ja Karnakin temppeleitä. 

Ramses IX:n hallituskaudella hautojen ryöstely oli hyvin yleistä ja hän määräsikin Kuninkaiden laakson haudat tarkistettaviksi yhdeksäntenä ja kuudentenatoista hallitusvuonnaan. Tarkastuksen ja sitä seuranneiden tutkimusten seurauksena useita haudanryöstäjiä saatiin kiinni ja tuomittiin. Useita kuninkaallisia muumioita siirrettiin tuhotuista haudoista pieneen hautaan (TT 320) Deir el-Bahrin lähistölle. 

Ramses IX haudattiin Kuninkaiden laaksoon hautaan KV6. Hänen muumionsa vietiin sieltä 21. dynastian aikaan Pinedjem II:n hallituskaudella Deir el-Bahrin muumiokätköön. Hänen poikansa Mentuherkhepeshef haudattiin Kuninkaiden laaksoon hautaan KV19.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ramses VIII** | **Egyptin faarao**20. dynastia | Seuraaja:**Ramses X** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |

 |
Lakkoliitti tunkeutuu sedimenttien väliin ja muokkaa kerrostumaa
Navajo Mountain, lakkoliitti Utahissa
Vaaleanpunainen montsoniitti työntyy harmaisiin kambrikautisiin ja ordovikikautisiin kerrostumiin Notch Peakissä, Utahissa.
**Lakkoliitti** on intruusioperäinen konkordantti plutoni, joka on työntynyt kahden sedimenttikivikerroksen väliin. Magman paine on riittävän korkea työntämään ylempää kerrostuman ylöspäin, jolloin lakkoliitti saa sille tyypillisen linssi- tai sienimäisen muodon, pohjan ollessa tasainen. Lakkoliitti muodostuu melko lähellä maanpintaa, ja niitä syntyy suhteellisen paksuista magmoista, sellaisista joista muodostuu kiteytymisessä dioriittia, granodioriittia ja graniittia. Maan alla jäähtyminen on hidasta, joten kiinteytyvässä magmassa muodostuu suuria kiteitä. Lakkoliittien yläpuolinen kivi usein kuluu kokonaan pois, ja jäljelle jää paljas magmakiviydin. Termiä käytti ensi kerran Grove Karl Gilbert tutkittuaan dioriitti-intruusioita Utahin Henry Mountains -vuorilla vuonna 1875.

Intruusioiden muoto on yleensä vaikea rekonstruoida. Esimerkiksi Wyomingissa olevan Devils Towerin on väitetty olevan vulkaanisen kaulan sijaan eroosiossa kulunut lakkoliitti.. Kiven olisi pitänyt jäähtyä erittäin hitaasti muodostaakseen nykyään näkyvillä olevan lyijykynänmuotoisista fonoliittisesta porfyyripylväistä koostuvan rivistön. Kuitenkin, eroosio on kuluttanut ympäröivän ja päällä olevan kiven, joten magmakivi-intruusion alkuperäinen muoto voidaan rekonstruoida. Varmuutta siihen, onko kivi lakkoliitti, ei ole. Muualla, kuten Henry Mountains -vuorilla ja muilla eristyneillä Coloradon laakion vuorijonoilla, jotkin intruusiot ovat todistettavasti lakkoliitin muotoisia. Charlottessa, Vermontissa olevassa pienessä Barber Hill -syeniitistä koostuvassa stokissa on lakkoliittiin yhdistettyjä trakyyttijuonia. Paljastuneen lakkoliitin puhkeamissa on näkyvillä myös molybdeenihohdetta.

Kuun pinnalla on mahdollisesti useita lakkoliitteja. Magmakivimuodostelmat voi tulkita myös törmäyskraatterien tuotoksiksi.

Katso myös
----------

* Intruusio
* Batoliitti
* Juoni
* Plutoni

Lähteet
-------

1. ↑  Vitaliano, Dorothy B. "Geomythology: geological origins of myths and legends" in *Myth and Geology* ed. L. Piccardi and W. B. Masse, p. 1, Geological Society of London, ISBN 978-1-86239-216-8
2. ↑  Wichman, R.W. and Schultz, P. H. (1996) *Crater-Centered Laccoliths on the Moon: Modeling Intrusion Depth and Magmatic Pressure at the Crater Taruntius*, Icarus, Volume 122, Issue 1, July 1996, pages 193-199. doi:10.1006/icar.1996.0118

* Blatt, Harvey and Robert J. Tracy, 1996, Petrology: Igneous, Sedimentary and Metamorphic, 2nd ed. pp. 13-15, Freeman, ISBN 0-7167-2438-3
* Jules D. Friedman and Curtis Huffman, Jr. coordinators, *Laccolith Complexes of Southeastern Utah: Time of Emplacement and Tectonic Setting -- Workshop Proceedings*, United States Geological Survey Bulletin 2158, 1998.
Casablancan konferenssin osallistujia 1943.
**Casablancan konferenssi** pidettiin 14.–23.1.1943 Marokon Casablancassa, jossa tapasivat toisensa edustajineen Britannian pääministeri Winston Churchill ja Yhdysvaltain presidentti Franklin Roosevelt. Stalin ei ollut paikalla sotilaallisista syistä, koska Neuvostoliiton eteläinen hyökkäys oli parhaillaan käynnissä. Kokoukseen oli kutsuttu kaksi ranskalaista kenraalia, Pohjois-Afrikan joukkojen komentaja Henri Giraud ja *Vapaan Ranskan* komentaja Charles de Gaulle.

Tapaamisessa korostuivat erilaiset näkemykset, joita valtiojohtajilla oli Hitlerin kukistamisesta. Britit halusivat jatkaa taistelua Välimerellä ennen Englannin kanaalin ylitehtävää päähyökkäystä Eurooppaan. Brittien kaavailujen mukaan hyökkäys Italiaan ja Sisiliaan johtaisi siihen, että saksalaiset joutuisivat vetämään joukkojaan italialaisten avuksi Ranskasta ja Alankomaista, mikä taas puolestaan suistaisi Mussolinin vallasta. Samalla saataisiin tukikohtia Liittoutuneiden pommituksille Saksan sota- ja Romanian öljyteollisuutta vastaan. Amerikkalaiset uskoivat suunnitelman sitovan tarpeettomasti voimia sodan sivunäyttämöille ja heikentävän siten Englannin kanaalin ylitystä. Erimielisyyttä aiheutti myös Rooseveltin ehdottoman antaumisen vaatimus. joka tuli yllätyksenä Churchillille, mutta hän ja myöhemmin Stalin hyväksyivät sen.

Päätökset
---------

Tärkein Casablancan päätöksistä oli ehdottoman antautumisen vaatimus Saksalle ja sen liittolaisille. Päätöksellä pyrittiin estämään ainakin muodollisesti liittoutuneisiin kuuluvien maiden erilliset rauhansopimukset Akselivaltojen kanssa, mikä vahvisti luottamusta Hitlerin vastaisen koalition piirissä. Pelkona oli nimittäin ollut, että Neuvostoliitto tekisi erillisrauhan Saksan kanssa, koska sen vaatima toisen rintaman muodostaminen oli viivästynyt. Churchill ja Roosevelt sopivat Pohjois-Afrikan operaation jälkeen siirtävänsä sotaponnistelut akselivaltojen heikoimpana lenkkinä pitämäänsä Italiaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas Magnusson, Niels Erik Rosenfeldt, Jörgen Weibull: "Casablancasta Teheraniin", *Ensimmäinen ja toinen maailmansota*, s. 296. Suomentanut Kirsti ja Arto Ingervo. Helsinki: Otava, 1986. ISBN 951-1-13623-2.
2. ↑  Toinen maailmansota. Tärkeimmät sotatapahtumat päivä päivältä. Antony Shaw. ISBN 978-951-20-6370-3
3. ↑  Venäjän Historia. Päätoimittaja Heikki Kirkinen. Sivu 436. Otava 2006. ISBN 978-951-1-15799-1 ISBN 951-1-15799-X

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Casablancan konferenssi (1943)** Wikimedia Commonsissa
Rampoja ankkoja kuvaava Clifford K. Berrymanin poliittinen pilapiirros vuodelta 1915.
**Rampa ankka** (engl. *lame duck*) tarkoittaa poliitikkoa tai muuta päätöksentekijää, jonka kausi on päättymässä eikä hänellä siksi ole entisenlaista toimintakykyä eikä poliittista uskottavuutta, mutta hän joutuu kuitenkin tekemään tehtävänsä vaatimia ratkaisuja. Nimitystä käytetään erityisesti, jos poliitikon seuraaja on jo valittu, mikä supistaa huomattavasti hänen toimintakykyään, sillä syntyy epäselvä tilanne, kun huomio ja odotukset kohdistuvat seuraajaan.

Suomessa ramman ankan viittaa on puettu muun muassa pääministeri Matti Vanhasen ylle hänen ilmoitettuaan joulukuussa 2009 jättävänsä puoluejohtajan ja myös pääministerin tehtävät. Termi tuli esiin myös Jorma Ollilan vetäytyessä Nokian johdosta, jolloin samalla ilmoitettiin seuraajan nimi.

Termi on syntynyt Lontoon pörssissä 1700-luvulla, jolloin sillä viitattiin maksukyvyttömiin sijoittajiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Marko Junkkari: Rampa ankka, sankari vai rintamakarkuri.  *Helsingin Sanomat*, 30.12.2009, s. A5.
2. ↑  Marko Junkkari: Poliittinen luuleikkaus  23.12.2009. Hs.fi. Viitattu 30.12.2009. [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Lilius, Anna-Liisa: Jorma Ollilan 100 viimeistä päivää Nokiassa. *Talouselämä*.  9.6.2006.  Arkistoitu 25.7.2009. Viitattu 30.12.2009.
4. ↑  Lame duck *Phrase Finder*. Viitattu 30.12.2009. (englanniksi)
**Maailman sionistijärjestö** (hepr. ‏ההסתדרות הציונית העולמית‎‎) on juutalaisten kansainvälinen järjestö, joka perustettiin Theodor Herzlin kokoonkutsumassa ensimmäisessä sionistikongressissa, Baselissa, Sveitsissä 3. syyskuuta 1897. Alun perin nimi oli Sionistijärjestö, mutta vuonna 1960 nimi muutettiin Maailman sionistijärjestöksi. Järjestön pääpaikka on Jerusalem. 

Sionistisen liikkeen päämäärät ilmaistiin kongressin päätöslauselmassa, joka tuli tunnetuksi Baselin ohjelmana. "Sionismi pyrkii luomaan juutalaisille lain turvaaman asuinpaikan Palestiinaan. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kongressi pitää hyödyllisinä seuraavia keinoja: 1) juutalaisten maanviljelijöiden, käsityöläisten ja kauppiaiden asutus Israelin maahan, 2) juutalaisten järjestäytyminen paikallisiin tai yleisiin ryhmiin eri maiden lakien mukaisesti, 3) juutalaisen tunteen ja tietoisuuden vahvistaminen [kansallisen tunteen ja -tietoisuuden], 4) valmistavat askelet niiden hallituksilta saatavien myönnytysten saavuttamiseksi, jotka ovat välttämättömiä sionistisen päämäärän toteutumiseksi". 

Kun Israelin valtio perustettiin 14. toukokuuta 1948, monet hallinnolliset instituutiot olivat valmiina, sellaisina kuin Sionistikongressi oli ne suunnitellut 50 vuotta aiemmin.

Maailman sionistijärjestön puheenjohtajat
-----------------------------------------

* Theodor Herzl (1894–1904)
* David Wolfsohn (1905–1911)
* Otto Warburg (1911–1921)
* Chaim Weizmann 1921–1931)
* Nahum Sololev (1931–1935)
* Chaim Weizmann (1935–1946)
* David Ben-Gurion (1946–1956)
* Nahum Goldwein (1956–1960)
* Ehud Avriel (1968–1972)
* Lars Arie Pineus (1972–1973
* Arie Leon Dulzin (1973–1975)
* Pinhas Sapir (1975)
* Arie Leon Dulzin (1975–1976)
* Joseph Almogi (1976–1978)
* Arie Lem Dulzin (1978–1987)
* Simeha Dimitz (1987–1994)
* Yehiel Leket (1994–1995)
* Avraham Burg (1995–1999)
* Sallai Meritor (1999–2005)
* Zeev Bielski (2005–2009)
* Avraham Duvdevani (2010–)

Sisarjärjestöjä
---------------

* Jewish Colonial Trust 1899
* Jewish National Fund 1901
* Keven Hayesod 1920
* Juutalaisten maailmankongressi

Maailman Sionistikongressi
--------------------------

Vuosina 1897–1946 Maailman sionistikongressi pidettiin joka toinen vuosi Euroopan eri kaupungeissa. 35. kongressi järjestettiin kesäkuussa 2006. Suurin tapahtuma kongressissa oli Kadiman yhdistyminen konservatiivijuutalaisten ja reformijuutalaisten välillä. Kadiman Zeev Bielski valittiin uudelleen WZO:n puhemieheksi. Seuraava kongressi pidetään vuonna 2010.
**Lakitekniikka** tarkoittaa menetelmiä ja menettelytapoja, joiden avulla lain sisältö ja perustelut saadaan lakiehdotuksen muotoon. Laajasti ymmärrettynä lakitekniikkaan sisältyy myös lainvalmistelussa käytettävä suunnittelu. Koska lainsäädäntö on tärkeä yhteiskunnan ohjailukeino, edellytetään sen valmistelijoilta laajempaa ymmärrystä kuin pelkkään lain tekniseen toteuttamiseen tarvitaan. Lainvalmistelussa pitää tutkia olemassa oleva lainsäädäntö kotimaassa ja ulkomailla, asettaa tavoitteet ja tutkia käytettävissä olevat toteuttamiskeinot sekä arvioida uuden lain vaikutukset ja siitä koituvat kulut. Suppeassa merkityksessä lakitekniikka tarkoittaa vain säädösten laadinnassa käytettyä tekniikkaa, "pykälänikkarointia".

Lakeja laadittaessa pitää ottaa huomioon myös maata velvoittavat valtiosopimukset ja Euroopan unionin säädökset. Pitää tietää myös esimerkiksi se, ettei asetuksella saa muuttaa lakia. Sekin tulee ottaa huomioon, että lakia kumottaessa kumoutuvat myös lain nojalla annetut asetukset ilman, että siitä erikseen säädetään. Lait kirjoitetaan tiettyä vakiorakennetta noudattaen. Lailla on asiaan kuuluva nimike, lain alussa sitä kuvaava johtolause, yksi tai useampi lainkohta sekä voimaantulosäännös. Lakitekniikassa on tärkeää myös huolellisuus ja tarkkuus. Toisiin säädöksiin viitattaessa niistä käytetään virallista nimeä ja on viitattava juuri tarkoitettuun lainkohtaan.

Lähteet
-------

* *Encyclopædia iuridica fennica*, Suomalainen lakimiesyhdistys 1997, ISBN 951-855-135-9, osa V palstat 605–608

Kirjallisuutta
--------------

* Matti Niemivuo: *Lain kirjain. Lakitekniikka ja lakikieli*, Edita 2008, ISBN 978-951-37-5183-8
**Casablancan pommi-iskuilla** tarkoitetaan 16. toukokuuta vuonna 2003 Casablancassa Marokossa tapahtuneita itsemurhaiskuja. Iskut olivat Marokon historian pahimmat, ja tapahtuivat neljä päivää Riadin terrori-iskujen jälkeen.

Itsemurhaiskujen takana oli 14-henkinen pohjoisafrikkalainen terroristiryhmä Salafia Jihadia. Ryhmän päämääränä oli iskeä länsimaalaisten ja juutalaisten suosimiin kohteisiin Casablancassa. Iskujen tekijät olivat 20-24-vuotiaita nuoria ja kotoisin Casablancan köyhästä kaupunginosasta, Sidi Moumeninista.

Ensimmäinen pommi-isku tapahtui "Casa de España"-nimisessä ravintolassa, jossa tekijät räjäyttivät itsensä surmaten 20 ravintolan asiakasta. Tämän lisäksi surmansa sai puukotettu ravintolan vartija. Toinen pommi-isku tapahtui viiden tähden hotellin Hotel Farahin vieressä, jossa räjähtänyt pommi tappoi vartijan ja ovimiehen. Kolmas pommi tappoi kolme ihmistä Casablancan juutalaisen hautausmaan vieressä. Yksi 16. päivän pommi-iskuista kohdistui italialaiseen ravintolaan, jonka omistaja oli juutalainen. Samalla toinen pommi räjähti Belgian konsulaatin vieressä tappaen kaksi poliisia.

Kaikkiaan iskuissa kuoli 12 terroristia ja 33 siviiliä, joista kahdeksan oli Espanjan kansalaisia, muut marokkolaisia. Lisäksi yli 100 siviiliä loukkaantui. Casablancan iskut tapahtuivat kaksi kuukautta Yhdysvaltojen Irakiin hyökkäämisen jälkeen.

Iskujen jälkeen Marokon kuningas Mohammed VI kävi iskujen tapahtumapaikoilla. Marokon viranomaiset ilmoittivat toukokuussa 2004 että 2000 ihmistä on pidätetty iskujen johdosta.

Iskujen takana ollut Salafia Jihadia kuului suurempaan Groupe Islamique Combattant Marocainiin, jolla epäillään olevan yhteyksiä Al-Qaidaan. 19. maaliskuuta vuonna 2004 Belgian poliisi pidätti Marokossa etsintäkuulutetun henkilön. Joulukuussa 2004 Hasan al-Haski sai syyteen Madridin pommi-iskuista. Häntä epäiltiin myös yhteyksistä Casablancan iskuihin.

Pommi-iskut elokuvassa
----------------------

Nabil Ayouchin elokuva *Les Chevaux de Dieu* (Horses of God, 2012) käsittelee Casablancan pommi-iskujen teemaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Horses of God (2012). Les chevaux de Dieu (original title) imdb.com. Viitattu 10.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Stephen Holden: Movie Review (Horses of God): Where Hope Is Scarce, Terrorism Takes Root  13.4.2014. The New York Times, nytimes.com. Viitattu 10.2.2019. (englanniksi)
**Maailman ammattiyhdistysten liitto** (engl. *World Federation of Trade Unions* eli *WFTU*) on kansainvälinen ammattiliittojen keskusjärjestö. Se perustettiin vuonna 1945 tehtävänään koota ammattiliitot yhdeksi kansainväliseksi järjestöksi.

Maailman ammattiyhdistysten liitto on keskeinen kansainvälisen kommunismin apujärjestö.

Historiaa
---------

Muutaman länsimaiden ammattiliitto erosi Marshall-avun aiheuttamien kiistojen vuoksi vuonna 1949 ja perusti Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälisen liiton (engl. *International Confederation of Free Trade Unions*, *ICFTU*). WFTU muodostui pääasiassa myönteisesti kommunistipuolueeseen suhtautuneista ammattiliitoista. Kylmän sodan aikana, WFTU oli usein Neuvostoliittoa myötäilevä järjestö. Myös Jugoslavia ja Kiina olivat järjestössä mukana, mutta erosivat järjestöstä, kun niiden hallitukset ideologisesti erosivat Neuvostoliitosta. WFTU on menettänyt kannatustaan kommunistihallitusten kaaduttua Neuvostoliitossa ja Itä-Euroopassa, ja monet sen entisistä liitoista ovat liittyneet ICFTU:een. WFTU:n pääkonttorit olivat Prahassa, Tšekissä, nykyisin pääkonttori sijaitsee Ateenassa, Kreikassa.

Nykytilanne
-----------

WFTU:n jäsenmäärä on 129 miljoonaa, 130 maassa (2004). WFTU pitää neuvoa-antavaa asemaa talous-ja sosiaalineuvostossa YK:ssa, ILO, UNESCO, FAO.

Toiminta
--------

Järjestö on keskittynyt nykyisin kolmannen maailman ammattiliittojen järjestämiseen. Tavoitteena on taistella imperialismia, rasismia, kapitalismia vastaan ja puolustaa täystyöllisyyttä, sosiaalista turvallisuutta, terveydenhoitoa ja ammattiliittojen oikeuksia.
WFTU jatkaa toimintaansa järjestämällä konferensseja, painamalla julisteita ja valmistaa koulutusmateriaalia. Osana kansainvälistä toimintaa WFTU kehittää kumppanuutta kansallisten ja teollisten ammattiliittojen kanssa maailmanlaajuisesti tunnettujen kansainvälisten ja alueellisten ammattiliittojen keskusjärjestöjen kanssa kuten Afrikkalainen ammattiliittojen järjestön (OATUU), Kansainvälinen arabimaiden ammattiliitojen järjestön (ICATU), Latinalaisen Amerikan ammattiliittojen unionin kongressin (CPUSTAL) ja Yleisen ammattiyhdistysten liiton (CIS) kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* World Federation of Trade Unions

Lähteet
-------

1. ↑  Seppinen, Jukka: *Neuvostotiedustelu Suomessa 1917–1991*, s. 212. Strategia ja toiminta. Tampere: Gummerus Kustannus, 2006. ISBN 951-20-6548-7.
2. ↑  Richard Felix Staar, Foreign policies of the Soviet Union, Hoover Press, 1991, ISBN 0817991026, s.84


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kommunistiset apujärjestöt |
| --- |
|  |
| 
* Neuvostoliiton peitejärjestöt
* Demokraattisen nuorison maailmanliitto
* Demokraattisten Lakimiesten Kansainvälinen Yhdistys
* Kansainvälinen radioliitto
* Kansainvälinen sanomalehtimiesliitto
* Kansainvälinen ylioppilasliitto
* Lääkärien maailmankongressi
* Maailman rauhanneuvosto
* Maailman ammattiyhdistysten liitto
* Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto
* Opettajien Yhdistysten Maailmanliitto
* Tieteen alalla työskentelevien maailmanliitto

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee jokea. Muita merkityksiä, katso Rubicon.*

**Rubikon** (ital. *Rubicone*) on pieni antiikista kuuluisa joki Pohjois-Italiassa. Se virtaa Forlì-Cesenan maakunnassa Savignano sul Rubiconen kunnan läpi. Vuoteen 1933 sen nimi oli Fiumicinojoki. Silloin Italian diktaattorin Benito Mussolinin päätöksellä silloinen Fiumicino vahvistettiin antiikin Rubikoniksi. Samalla kunnan annettiin vaihtaa nimensä *Savignano di Romagnasta* Savignano sul Rubiconeksi. Tämä paikannus on säilynyt nykypäivään. Joen nimi voi viitata siihen liuenneeseen punaiseen maa-ainekseen (ital. *rubino*, rubiini).

Antiikki
--------

Rooman valtakunnan aikana joki oli rajana Gallia Cisalpina -provinssin ja itse Rooman välillä. Lain mukaan kenraalit eivät saaneet ylittää rajaa armeijan kanssa. Kun Julius Caesar ylitti joen vuonna 49 eaa. luultavasti 10. tammikuuta, hän rikkoi Rooman lakia ja aloitti sisällissodan. Suetoniuksen mukaan Caesar lausui *"alea iacta est"* ("arpa on heitetty") ennen kuin ylitti joen. Plutarkhos taas kertoo, että Caesar lausui tämän kreikaksi *"anerrifthō kybos"* ("lentäköön noppa") siteeraten näytelmäkirjailija Menandrosta.

Lähteet
-------

1. ↑  FIUME RUBICONE *mitidiromagna.it*.  2012. Miti di Romagna.  Arkistoitu 10.11.2012. Viitattu 2.7.2021. (italiaksi)
**Pariisi-Dakar-ralli 1985** (myös *Pariisi-Algiers-Dakar*) oli 7. Dakar-ralli, joka ajettiin 1. tammikuuta 1985 ja 22. tammikuuta 1985 välisenä aikana. Kilpailun lähtöpaikka oli Versaillesissa Ranskassa (Place d’Armes) ja päätepiste Dakarissa Senegalissa (Rose Lake). Kilpailun pituus oli 14 000 kilometriä ja reitti kulki Ranskan, Algerian, Nigerin, Malin, Mauritanian ja Senegalin alueella.

Kilpailuun ilmoittautui 552 kilpailijaa, joista 362 oli autoja, 135 moottoripyörää ja 55 kuorma-autoa. Kilpailun maaliin pääsi 146 ajoneuvoa, joista 101 oli autoja, 25 moottoripyöriä ja 20 kuorma-autoja.

Yleiskilpailun voitti kaksikko Zaniroli/Da Silva Mitsubishi Pajerolla. Moottoripyörien kategorian voitti Gaston Rahier BMW:llä. Kuorma-autojen kategorian voitti kaksikko Capito/Capito Mercedeksellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dakar Retrospective 1979-2007 (PDF)  Arkistoitu. Viitattu 20.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Classement du Paris Dakar 1985 *dakardantan.com*. Viitattu 1.7.2023. (ranskaksi)

Dakar-ralli

|  |  |
| --- | --- |
| Eurooppa ja Afrikka | 
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* ~~2008~~

 |
| Etelä-Amerikka | 
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019

 |
| Lähi-itä | 
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
Belgialaisen Telex-yhtyeen muodostivat Dan Lacksman, Michel Moers ja Marc Moulin (s. 1942), joka menehtyi vuonna 2008. Elektronisen popin pioneereihin kuulunut yhtye perustettiin Brysselissä vuonna 1978. Esikoisalbumin "Looking for Saint-Tropez" läpimurtohitti oli "Moskow diskow". Telex toi osaltaan genreä valtavirtaan ja yksi osoitus siitä oli osallistuminen Eurovision laulukilpailuihin vuonna 1980 Belgian edustajana. He halusivat ravistella instituutiota ja pohtivat, että heidän kilpailukappaleensa "Euro-vision" sijoittuu joko ensimmäiseksi tai viimeiseksi. He eivät voittaneet kilpailua, mutta jäivät kyllä osaltaan euroviisuhistoriaan. Kilpailukappale löytyy Telexin kakkosalbumilta "Neurovision".

Vuoden 1981 kolmannella albumillaan "Sex" Telex liittoutui toisen uskaliaan yhtyeen Sparksin kanssa. Sparksin Ron ja Russell Mael viihtyivät Brysselissä paljon kauemmin, kuin levyn tekemiseen olisi ollut tarvetta tutustuen synteettisen musiikin tekemisen ihanuuteen. Maelit myös kirjoittivat kaikki sanoitukset albumille. Vuonna 1988 julkaistun viidennen pitkäsoiton "Looney tunes" jälkeen, kolmikko siirtyi tahoilleen erilaisiin projekteihin, kunnes vuonna 2006 ilmestyi albumi "How do you dance?". Marc Moulinin kuoltua vuonna 2008 Telex ilmoitti virallisesti lopettavansa.

Studioalbumit
-------------

Looking for Saint-Tropez (1979)

Neuro-vision (1980)

Sex (1981)

Wonderful world (1984)

Looney tunes (1988)

How do you dance? (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Belgialainen syntikkapopin pioneeri Telex paketoi uransa yksiin kansiin *RETROPOP*.  27.10.2022. Viitattu 7.11.2022.
Peterhanselin Yamaha-moottoripyörä.
**Dakar-ralli 1995** (myös *Granada-Dakar*) oli 17. Dakar-ralli, joka ajettiin 1. tammikuuta 1995 ja 15. tammikuuta 1995 välisenä aikana. Kilpailun lähtöpaikka oli Granadassa Espanjassa ja päätepiste Dakarissa Senegalissa (Lake Rose). Kilpailun pituus oli 10 109 kilometriä ja reitti kulki Espanjan, Marokon, Mauritanian, Guinean ja Senegalin alueella.

Kilpailuun ilmoittautui 205 kilpailijaa, joista 86 oli autoja, 95 moottoripyörää ja 24 kuorma-autoa. Kilpailun maaliin pääsi 103 ajoneuvoa, joista 58 oli autoja, 27 moottoripyöriä ja 18 kuorma-autoja.

Autojen kategorian voitti kaksikko Lartigue/Périn Citroënillä. Moottoripyörien kategorian voitti Stéphane Peterhansel Yamahalla. Kuorma-autojen kategorian voitti kolmikko Loprais/Stachura/Kalina Tatralla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dakar Retrospective 1979-2007 (PDF)  Arkistoitu. Viitattu 20.6.2023. (englanniksi)

Dakar-ralli

|  |  |
| --- | --- |
| Eurooppa ja Afrikka | 
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* ~~2008~~

 |
| Etelä-Amerikka | 
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019

 |
| Lähi-itä | 
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
Niila esiintymässä Kielissä vuonna 2018.
**Niila Julius Arajuuri** (s. 7. maaliskuuta 1987 Espoo) on suomalainen poplaulaja ja lauluntekijä.

Elämä ja ura
------------

Arajuuri syntyi Espoossa, mutta kasvoi Nummelassa. Hän kiinnostui musiikista jo pienenä ja päätti lukiossa hän, että hänestä tulee muusikko.*lähde?* Hän solmi levityssopimuksen Saksan Universal Musicin kanssa vuonna 2015. Hänen ensimmäinen julkaistiin vuonna 2016

Arajuuren kuuluisimmat kappaleet ovat, Restless Heart, Sorry, A Hundred Years ja Green Light · 2017.

Maaliskuussa 2021 Arajuuri perusti veljensä Paulus Arajuuren kanssa Wellos-nimisen levymerkin, jonka ensimmäinen julkaisu oli Niilan suomenkielinen single "Sukupolvien unelma". Kappale kertoo Suomen jalkapallomaajoukkueen "Huuhkajien" selviytymisestä ensimmäistä kertaa sen historiassa EM-kisoihin. Paulus Arajuuri pelasi tuolloin Suomen maajoukkueessa.

Lähteet
-------

* 
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Niila *Discogs*. Viitattu 18.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Laulu yhteisestä unelmasta *hs.fi*.  23.3.2021. Viitattu 26.3.2021.
3. ↑  Tässä on Huuhkajien EM-kisajoukkue! *palloliitto.fi*.  1.6.2021.  Arkistoitu 1.6.2021. Viitattu 12.6.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Mologa** (ven. Моло́га) on Volgan vasemmanpuoleinen sivujoki Tverin, Novgorodin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 456 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29 700 neliökilometriä (joidenkin lähteiden mukaan valuma-alue 31 500 km2).

Mologa saa alkunsa Tverin alueen Maksatihan piiristä, virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja laskee Rybinskin tekoaltaaseen. Kevätulva on yleensä huhti-kesäkuussa. Sen varrella sijaitsevat Bežetskin, Ustjužnan ja Pestovon kaupungit sekä Maksatihan taajama. Joen alajuoksu, jonka varrella aikaisemmin sijaitsi Vesjegonskin kaupunki, on nykyään osa Rybinskin tekojärveä. Sen alle on jäänyt myös jokisuussa sijainnut Mologan kaupunki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Reka Mologa (Venäjän vesistötietokannan tietoja joesta) *textual.ru*. Viitattu 27.7.2013. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Mologa (maantieteellisen kokoelmaverkkotietosanakirjan artikkeli joesta) *Geografitšeskaja entsikolpedija*.  2006 (viittauksen osalta). Viitattu 27.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mologa**.
* Unescon tilastoja joesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (unesco.org)
* Suuren neuvostotietosanakirjan artikkeli joesta (venäjäksi)
*Tämä artikkeli käsittelee ruotsalaista yhtyettä. Katso myös täsmennyssivu Haunted.*

**The Haunted** on ruotsalainen thrash metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1996, ja alkuperäisjäseniä olivat Patrick Jensen yhtyeestä *Witchery*, sekä Jonas Björler, Adrian Erlandsson ja Anders Björler At the Gatesista. Kaikki jäsenet (nykyiset ja entiset) ovat kotoisin Göteborgista, paitsi nykyinen rumpali Per Möller Jensen, joka on Tanskasta, sekä Patrik Jensen, joka on Tukholmasta.

Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa *The Hauntedin* vuonna 1998. Julkaisun jälkeen Peter Dolving ja Adrian Erlandsson jättivät yhtyeen, ja Erlandsson liittyi myöhemmin Cradle of Filthiin. Uudeksi laulajaksi tuli Marco Aro ja rumpaliksi Per Möller Jensen. The Hauntedin toinen albumi *The Haunted Made Me Do It* julkaistiin vuonna 2000, ja se oli melodisempi ja niin sanotusti Göteborg-tyylisempi (katso At the Gates). Seuraavana vuonna 2001 yhtyeeltä ilmestyi livelevy *Live Rounds in Tokyo*. Helmikuussa 2003 ilmestyi The Hauntedin kolmas kokopitkä *One Kill Wonder*. Saman vuoden syksyllä Marco Aro jätti yhtyeen, ja hänen korvaajakseen yhtyeeseen palasi alkuperäinen laulaja Peter Dolving. Lokakuussa 2004 ilmestyi yhtyeen albumi *rEVOLVEr*. Vuoden 2006 lopussa julkaistiin yhtyeen viides kokopitkä *The Dead Eye*, minkä jälkeen yhtye on käynyt Suomessa ahkerasti.

Helmikuussa 2012 The Haunted julkisti kotisivuillaan tiedon, jonka mukaan Peter Dolving jättää yhtyeen. Hieman myöhemmin yhtye ryhtyi etsimään uutta laulajaa muun muassa kotisivujensa kautta.*päivitettävä*

Kokoonpano
----------

* Marco Aro – laulu (1999–2003, 2013–)
* Patrik Jensen – kitara
* Jonas Björler – basso
* Ola Englund – kitara
* Adrian Erlandsson – rummut (1996–1999, 2013–)

**Entiset jäsenet**

* Peter Dolving – laulu (1997–1998), (2003–2012)
* Per Möller Jensen – rummut (1999–2012)
* Anders Björler – kitara (1996–2012)

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: The Hauntedin diskografia*
**Studioalbumit**

* *The Haunted*  (1998, Earache Records)
* *The Haunted Made Me Do It*  (2000, Earache)
* *One Kill Wonder*  (2003, Earache)
* *Revolver*  (2004, Century Media Records)
* *The Dead Eye*  (2006, Century Media)
* *Versus*  (2008, Century Media)
* *Unseen*  (2011, Century Media)
* *Exit Wounds*  (2014, Century Media)
* *Strength in Numbers*  (2017)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Haunted**.
* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Haunted Lyrics by albums[vanhentunut linkki]
* The Haunted Lyrics[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Molodin taistelu** (*ven. Молодинская битва*) käytiin Krimin kaanikunnan ja Moskovan Venäjän armeijoiden välillä vuonna 1572. Se päättyi kahdeksan päivän jälkeen Venäjän ratkaisevaan voittoon ja merkitsi käännettä Venäjän–Krimin sodassa.

Vuonna 1552 alkanut sota käynnistyi, kun tsaari Iivana IV Julma valtasi Kazanin kaanikunnan, jonka laillisena perijänä Krimin kaani Devlet I Giray piti itseään. Venäjä valtasi myös kaanin tavoitteleman Astrahanin 1554–1556. Krimin kaanikunnan vasalli-isäntä ja liittolainen Osmanien valtakunta osallistui sotaan 1568, mutta turkkilaisten ja tataarien yhteinen sotaretki Astrahaniin 1569 epäonnistui karvaasti. Venäjä ja Osmanien valtakunta solmivat rauhan 1570, jonka jälkeen kaani Devlet jatkoi sotatoimia Venäjää vastaan itsenäisesti. Kaani keräsi armeijan, jonka avulla hän valtasi ja poltti Moskovan 1571 ajaen tsaari Iivanan pakoon kaupungista. Pelastaakseen tilanteen tsaari lupasi kaanille poistuvansa Astrahanista, mutta seuraavana vuonna kaanille valkeni, ettei Iivana aio pitää lupaustaan. Hän keräsi uuden sotajoukon, joka lähti marssille kohti Moskovaa. Tsaari ja hänen kenraalinsa olivat kuitenkin ennakoineet tataarien saapuvan uudelleen ja valmistelleet huolellisesti vastatoimia.

Armeijat kohtasivat toisensa heinäkuun 1572 lopulla lähellä Molodin kylää noin 50 kilometriä Moskovasta etelään. Taistelussa tuli kuuluisaksi venäläisten käyttämä siirreltävä suoja, guljai-gorod, jonka avulla joukot saattoivat liikkua suhteellisen turvallisesti kevyiden aseiden tulituksessa. Osapuolten kärsimistä tappioista ei ole jäänyt historiaan luotettavia selontekoja, mutta Venäjän voittoon päättyneellä taistelulla oli merkittävä vaikutus osapuolten väliseen voimatasapainoon. Sen vuoksi voidaan olettaa, että tataarien armeija kärsi enemmän tappioina.

Seurauksena Krimin kaani joutui luopumaan sekä sodan jatkamiseen liittyvistä suunnitelmistaan että aikeistaan vallata Kazanin ja Astrahanin kaanikunnat Venäjältä. Tappio merkitsi Krimin kaanikunnan poliittisen ja sotilaallisen vaikutusvallan heikkenemistä, joka puolestaan antoi tilaa Moskovan Venäjän nousulle. Vasta vuosina 1588–1607 hallinneen kaanin Gazi II Girayn aikana Krimin kaanikunta oli jälleen riittävän vahva voidakseen haastaa Venäjän uudelleen.

Rekonstruktio guljai-gorodiksi kutsutusta siirrettävästä suojasta.

Lähteet
-------

* Davies, Brian L.: *Warfare, State and Society on the Black Sea Steppe, 1500–1700*. Taylor & Francis/Routledge, 2007. ISBN 0-203-96176-5.
* Dowling, Timothy C.: *Russia at war : from the Mongol conquest to Afghanistan, Chechnya, and beyond*. ABC-CLIO, 2015. ISBN 978-1-59884-948-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Dowling 2015 s. 528–530
2. ↑  Davies 2007 s. 15–17
3. ↑  Davies 2007 s. 17
**Seymouria** oli permikaudella elänyt nelijalkainen, eräänlainen sammakkoeläin.

Permikauden kuiva ilmasto oli matelijoille edullisempi kuin sammakkoeläimille. Seymoria oli tästä poikkeus. Sillä oli monia matelijan piirteitä, kuten pitkät ja lihaksikkaat jalat sekä vettä pitävä iho. Se pystyi erittämään suonissa olevan ylimääräisen suolan sieraittensa avulla. Näiden lisäksi Seymouria pystyi elämään kuivalla maalla pitkiä jaksoja. Siksi se pystyi saalistamaan maalta hyönteisiä, pieniä matelijoita ja sammakkoeläimiä pitkienkin matkojen päästä. Seymouriauroksilla oli epätavallisen paksu kallo: kosiokamppailussa ne hakkasivat päitään vastakkain, kunnes toinen selviytyi voittajana. Parittelun jälkeen naaraat palasivat jokiin ja lampiin munimaan. Nuijapäät elivät ensin vedessä, kunnes ne olivat tarpeeksi isoja selvitäkseen kuivalla maalla. Seymourian elinympäristö oli puoliaavikkoa.

Ensimmäinen Seymourian fossiili löydettiin Seymourista, Teksasin osavaltiosta, ja se oli tutkijoille arvoitus. Ruumis viittasi matelijaan, mutta kallo sammakkoeläimeen. Nykyään katsotaan, että Seymouria kuuluu biologialtaan sammakkoeläimiin. Seymouria luetaan nykyään Seymouriamorpha-ryhmän sammakkoeläimiin, ja se kuuluu Proterogyrinuksen kanssa niin sanottuihin reptilomorfeihin, eli matelijat kehittyivät Seymourian kaltaisista esimuodoista. Ensimmäiset Seymourian kaltaiset sammakkoeläimet kehittyivät permikauden alussa noin 290 miljoonaa vuotta sitten, mutta myöhäisellä permikaudella ne olivat kuolleet sukupuuttoon.

Lähteet
-------

* Tim Haines & Paul Chambers: *Esihistoriallinen eläinmaailma*. Suomentanut Jani Kaaro. Gummerus Kustannus Oy, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131455
* Wikispecies: Seymouria
* Fossilworks: 37223
* GBIF: 3241196
* IRMNG: 1308618

 |

 |
**Sfettos** (m.kreik. Σφηττός, *Sfēttos*, lat. *Sphettus*) oli antiikin aikainen Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *mesogeios*-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.

Sfettos sijaitsi Mesógeian tasangolla, oletettavasti nykyisen Koropín kaupungin luoteispuolella, josta on löydetty joitakin raunioita. Erään teorian mukaan lähistöllä sijaitsevan Spátan kaupungin nimi olisi peräisin Sfettoksen nimestä.

Perinteen mukaan Sfettos oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (*polis*) tai kylästä (*kōmē*), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (*synoikismos*) Ateenaksi. Myöhemmin se oli yksi Attikan demoksista. Kreikkalaisessa mytologiassa Sfettos sai nimensä samannimisestä Troizenin pojasta, joka perusti demoksen samoin kuin veljensä Anaflystos, jonka perustamana pidettiin Anaflystoksen demosta.

Sfettoksen demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin seitsemän bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Sfēttios* (Σφήττιος).

Sfettoksesta Ateenaan johtanut tie tunnettiin Sfettoksen tienä (*Sfēttia hodos*). Sfettoksessa tiedetään olleen teatteri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Σφηττός *Academic*. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580109 (Sfēttos) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.
5. ↑  Paga, Jessica: Deme Theaters in Attica and the Trittys System.  *Hesperia: The Journal of the American School of Classical Studies at Athens*, July-September 2010, 79. vsk, nro 3, s. 351–384.  The American School of Classical Studies at Athens. Artikkelin verkkoversio.

Akamantis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Eiresidai · Hermos · Ifistiadai · Kerameikos · Kholargos |
| *Paralia* | Kefale · Poros · Thorikos |
| *Mesogeios* | Eitea · Hagnus · Kikynna · Prospalta · Sfettos |
Kailasa-temppeli, Elloran luolat. Esimerkki intialaisesta kallioperäisestä arkkitehtuurista.
Dravidalaista arkkitehtuuria Meenakshin temppelissä.
Taj Mahal, Agra. Moguliarkkitehtuurin malliesimerkki.
**Intialainen arkkitehtuuri** on juurtunut sen historiaan, kulttuuriin ja uskontoon. Monien arkkitehtonisten tyylien ja perinteiden joukossa tunnetuimpiin historiallisiin tyyleihin kuuluvat vastakkaiset hindutemppeliarkkitehtuuri ja indo-islamilainen arkkitehtuuri. Molemmilla, mutta erityisesti edellisellä, on joukko alueellisia tyylejä. Varhainen esimerkki kaupunkisuunnittelusta oli Indus-kulttuurin Harappa-arkkitehtuuri, jonka ihmiset asuivat kaupungeissa, joissa oli tiilitaloja, ruudukkoisia katuja, monimutkaisia viemäröintijärjestelmiä, vesihuoltojärjestelmiä, aitoja, linnoituksia ja joitain muitakin kuin asuinrakennuksia. Paljon muuta varhaista intialaista arkkitehtuuria oli tehty puusta, joka ei ole säilynyt.

Hindutemppeliarkkitehtuuri on jaettu pääasiassa etelän dravidalaiseen arkkitehtuuriin ja pohjoisen nagara-tyyliin, sekä muihin alueellisiin tyyleihin. Asumistyylit vaihtelevat myös alueittain, osittain riippuen ilmastosta.

Ensimmäinen suuri islamilainen valtakunta Intiassa oli Delhin sulttaanikunta, joka johti indo-islamilaisen arkkitehtuurin kehittämiseen yhdistämällä intialaiset ja islamilaiset piirteet. Suurmoguli-imperiumin hallinnan alla kehittyi moguliarkkitehtuuri, jota pidetään indo-islamilaisen arkkitehtuurin huippuna, Taj Mahalin ollessa heidän panoksensa kohokohta. Indo-islamilainen arkkitehtuuri vaikutti myös rajput- ja sikhityyleihin.

Brittiläisen siirtomaa-ajan aikana eurooppalaiset tyylit, mukaan lukien uusklassinen, uusgotiikka ja barokki, olivat yleisiä kaikkialla Intiassa. Indo-islamilaisen ja eurooppalaisen tyylin yhdistäminen johti uuteen tyyliin, joka tunnetaan nimellä indo-saraseeninen arkkitehtuuri. Itsenäistymisen jälkeen modernistiset aatteet levisivät intialaisten arkkitehtien keskuudessa keinona edetä siirtomaakulttuurista. Chandigarhin kaupungin suunnitellut Le Corbusier vaikutti arkkitehtien sukupolveen kohti modernismia 1900-luvulla. Vuoden 1991 talousuudistukset vahvistivat Intian kaupunkiarkkitehtuuria, kun maa integroitui paremmin maailman talouteen. Perinteinen vastu shastra vaikuttaa edelleen Intian arkkitehtuurissa nykyaikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Indian architecture *Britannica*. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Intialainen arkkitehtuuri** Wikimedia Commonsissa
Hugo Viktor Österman
**5. jääkärirykmentti** oli valkoisten itäarmeijan 3. jääkäriprikaatiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli jääkärimajuri Hugo Viktor Österman (11. huhtikuuta 1918 alkaen).

Rykmentistä muodostettiin sodan jälkeen **Kuopion jalkaväkirykmentti N:o 4** ja edelleen Tampereen Rykmentti.

Joukko-osastot
--------------

* **13. jääkäripataljoona**

Komentaja: kapteeni Huyssen.

* **14. jääkäripataljoona**

Komentaja: jääkärikapteeni Olof Lars Alarik Prytz.

* **15. jääkäripataljoona**

Komentaja: jääkärimajuri Lars Birger Homén. Yksikkö oli kenttälennätinpataljoona ja luonteeltaan kolmikomppaniainen merkinantojoukko, joita myöhemmin alettiin kutsua radiojoukoiksi. Viestijärjestelmän alueellisena ja valtakunnallisena runkona se toimi hajautetusti eri paikkakunnilla siten, että 1. komppania oli Vaasassa, 2. komppania Pietarsaaressa ja 3. komppania Savonlinnassa.

* **Täydennyspataljoona**

**Päällikkö**: jääkäriyliluutnantti Rafael Johannes Kajander, pataljoona kutsuntapiiri oli Pohjois-Pohjanmaa ja sijoituspaikka Vaasa.

* **1. komppania**

Vääpeli: jääkärialiupseeri Karl Emil Rydman (siirrettiin 27. huhtikuuta 6. jääkäripataljoonaan).
**Täydennyspataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit**: aliupseeritehtävissä jääkärialiupseeri Viktor Backa, jääkärialiupseeri Ernst Vilhelm Foudila, 1. komppaniassa jefreitterina Onni Oskar Hänninen, aliupseerina jääkärialiupseeri Albert Häsä, 1. komppanian joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Juho Valter Kokkila, joukkueenjohtajana jääkärikersantti Juho Korte, koulutusaliupseerina 1. komppaniassa jääkärialiupseeri Matti Aukusti Latvalehto, koulutusaliupseerina jääkärivaravääpeli Toivo Matti Laurila (toimi myös 2. jääkärirykmentin täydennyspataljoonassa kouluttajana sekä siirrettiin 29. huhtikuuta 4. jääkäripataljoonaan), esikunnan lähettiupseerina jääkärivänrikki Taito Juho Nurminen, varusmestarina jääkärialiupseeri Antti Aamos Ojanvatva, koulutusaliupseerina jefreitteri Matti Oskari Patovisti, varusmestarina jääkärialiupseeri Erkki Nestor Myllykytö myöh. Sankelo.

Rykmentissä palvelleita Saksan jääkäreitä
-----------------------------------------

Adjutanttina jääkärivänrikki Karl-Vilhelm Emil Jürgen Grünn, muonitus- ja rehumestarina jääkärivääpeli Paavo Jalmari Haanpää, lähettiupseerina rykmentin esikunnassa jääkärivänrikki Taito Juho Nurminen, adjutanttina jääkäriluutnantti Erkki Johannes Raappana, täydennyskomppanian päällikkönä huhtikuun lopulta jääkärivääpeli Mikko Rossi (siirrettiin 2. toukokuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoonan 2. komppaniaan).

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Kai Donner, Th. Svedlin ja Heikki Nurmio (toim), *Suomen vapaussota* I–VIII, Gummerus Jyväskylä 1927.

### Viitteet

1. ↑  Suomen vapaussota 1927: 90.
**Seymourin lentoasema** (IATA: **GPS**, ICAO: **SEGS**) on lentoasema Baltran saarella Galápagossaarilla. Se perustettiin Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien tukikohdan paikalle, ja siviililennot alkoivat asemalla 1963.

Infraskturuuri
--------------

### Terminaali

Seymourin lentoaseman uusi terminaalirakennus avattiin joulukuussa 2012. Terminaalin pinta-ala on 6 000 neliömetriä.

Terminaalin rakentamisessa pyrittiin minimoimaan sen vaikutukset ekosysteemiin U.S. Green Building Councilin säännösten mukaisesti. Rakentamisessa käytettiin Amazonin alueen öljynporauksesta kierrätettyjä teräsputkia. Lisäksi 75 prosenttia kaikesta materiaalista, jota vanhasta terminaalista saatiin, käytettiin uuden rakentamiseen.

Terminaali käyttää aurinko- ja tuulivoimaa, ja lähes kaikki rakennuksen tarvitsema energia on uusiutuvista lähteistä. Rakennuksessa ei ole ilmastointia, mutta niin sanotun ilmastotietoisen arkkitehtuurin avulla sinne on pyritty saamaan sopivat olosuhteet vuoden ympäri.

### Kiitotiet

Lentoaseman ainoa kiitotie on asfalttipäällysteinen. Se on 2 401 metriä pitkä ja 35 metriä leveä.

Historia
--------

Japanin hyökättyä Pearl Harboriin Ecuador antoi Yhdysvalloille luvan käyttää Baltraa sotilastukikohtanaan. Baltra valittiin armeijan ilmavoimien tukikohdaksi sen tasaisten pinnanmuotojen takia. Lentotukikohdan rakennustyöt alkoivat helmikuussa 1942, ja kenttä oli valmis kahdessa kuukaudessa.

Tukikohta laajeni sodan aikana, ja siellä oli yli 200 rakennusta ja tuhannelle sotilaalle tarkoitettu kasarmi. Suurin osa joukoista vetäytyi syyskuussa 1945. Sotilastoiminta lopetettiin huhtikuussa 1946, ja viestintäyksikkö lähti saarelta helmikuussa 1948. Tukikohta luovutettiin samana vuonna Ecuadorille.

Tukikohdasta muutettiin siviililentoasema vuonna 1963. Se jatkoi kuitenkin myös edelleen Ecuadorin asevoimien tukikohtana.

Seymourin lentoaseman uuden terminaalin rakennustöistä sekä lentoaseman ylläpitäjästä ja toiminnasta järjestettiin tarjouskilpailu. Sen voitti ECOGAL, joka sai 15 vuoden sopimuksen huhtikuussa 2011. Uudistettu lentoasema avattiin joulukuussa 2012. Se sai heinäkuussa 2015 Leadership in Energy and Environmental Designin kultasertifikaatin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Seymour Airport, Baltra, Galápagos Islands *Airport Technology*. Verdict Media Limited. Viitattu 1.1.2019.
2. ↑  Humphreys, Sara & Küffner, Stephan: *The Rough Guide to Ecuador & the Galápagos Islands*, s. 339. London: Rough Guides, 2016. ISBN 978-0-24124-574-3.
3. 1 2 3  Baltra Galapagos Conservancy. Viitattu 1.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seymourin lentoasema** Wikimedia Commonsissa