recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tanganjika** (engl. *Tanganyika*) oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsemana vuodesta 1916 vuoteen 1961. Britannia valtasi alueen Saksan keisarikunnalta ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1916. 20. heinäkuuta 1922 Britannian hallinto alueesta virallistettiin, Tanganjikan tullessa muutetuksi Kansainliiton mandaattialueeksi. Vuodesta 1946 eteenpäin aluetta hallittiin Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalueena. 

Ennen ensimmäisen maailmansodan alkamista alue oli osa Saksan siirtomaata Saksan Itä-Afrikkaa. Sodan aikana Britannia hyökkäsi Saksan Itä-Afrikkaan, muttei kyennyt kukistamaan Saksan armeijaa. Afrikan suurilla järvillä taisteleva johtaja Paul von Lettow-Vorbeck ei antautunut ennen kuin hänen vastustajansa ilmoittivat hänelle Compiègnen aselevosta, joka päätti sodan. Tämän jälkeen Kansainliitto antoi alueen hallinnan Britannialle. Britannia hallitsi Tanganjikaa Kansainliiton mandaattialueena toisen maailmansodan alkamiseen asti, jonka loppumisen jälkeen aluetta hallittiin Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalueena. Vuonna 1961 Tanganjikan mandaattialueelle myönnettiin itsenäisyys Commonwealth realmina, Tanganjikana. Valtiosta tuli tasavalta vuosi myöhemmin, mutta säilyi silti Kansainyhteisössä. Vuonna 1964 Tanganjika muodosti Sansibarin kanssa nykyisen Tansanian yhdistyneen tasavallan.

Lähteet
-------

1. ↑  "Mandated Territories" and "Trust Territories" *Gov.uk*. Viitattu 22.10.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tanganjikan mandaattialue ja huoltohallintoalue** Wikimedia Commonsissa
**Entoto** on vuori Etiopian pääkaupunki Addis Abeban pohjoislaidalla. Aikanaan se oli Menelik II:n valtakeskus ennen pääkaupungin siirtämistä nykyisen Addis Abeban keskustaan. Osa vuoresta on nykyisin luonnonpuistoa.

Maantiede
---------

Näkymä Entotolta Addis Abebaan.
Entoto sijaitsee Etiopian pääkaupunki Addis Abeban pohjoisreunalla. Vuori on yksi kaupungin korkeimmista kohdista. Vuorenharjanne nousee yli 3 100 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vuori on peruskalliota. Sen rinteet pohjoisesta ovat jyrkkiä ja maaperättömiä. Etelässä rinteet ovat loivempia ja niiden päällä on maaperää. Vuoren koillisrinteet ovat osa luonnonpuistoa.

Alueen kasvillisuus käsittää metsikköä, pensaikkoja, niittyjä ja viljelymaata. Metsiköiden tyypillisin luonnollinen laji on afrikankataja. Muita harvempia lajeja ovat esimerkiksi kosso ja oliivi. Nykyisin suurin osa vuoresta on kuitenkin muutettu eukalyptusviljelmiksi. Pienempiä kasvilajeja on runsaasti. Vuorella tavataan joitakin Etiopian kotoperäisiä lintulajeja, kuten etiopiantikkanen ja etiopiankissatimali. Alueella on myös useita petolintuja, joiden lajeja ovat esimerkiksi partakorppikotka, suomukorppikotka, vuorihiirihaukka, sirokotka ja ruostelintuhaukka.

Historia
--------

Nykyisen Entoton paikalla oli jonkinlainen valtakeskus jo ennen 1500-lukua. Tiettävästi paikalla oli keisari Lebna Dengelin asuinpaikka. Paikkakunta kuitenkin tuhoutui Ahmad ibn Ibrahim al-Ghazin johtamien muslimien sotaretkillä. 1800-luvun loppupuoliskolla Lebna Dengelin päivien loistoa jäljitellyt Menelik II päätti siirtää oman valtakeskuksensa Entotoon. Menelik II uskoi myös profetiaan, jonka mukaan Lebna Dengelin jälkeläinen jälleenrakennuttaisi Entoton jonakin päivänä. Menelik II rakennutti itselleen palatsin ja naituaan vuonna 1883 Taytu Betulin myös Marialle (*Maryam*) pyhitetyn kirkon. Vuonna 1885 rakennettiin vielä toinen arkkienkeli Raguelille pyhitetty kirkko. Entoton valinta valtakeskukseksi osoittautui kuitenkin ongelmalliseksi. Paikka oli valittu etenkin sen puolustamisen kannalta, mutta rauhan ajan hallinnolliseksi keskukseksi siitä ei ollut. Paikka oli sitä paitsi kylmä ja tuulinen, eikä luonnollisia juomavedenlähteitä ollut. Polttopuun loppuessa alueelta Menelik II päätti viimein siirtää pääkaupunkinsa vuorenrinnettä alas nykyisen Addis Abeban keskustaan. Hän palasi tosin vuorelle vielä vuonna 1899, kun hänet kruunattiin Etiopian keisariksi Marian kirkolla. Menelikin kuoltua 1913 leskikuningatar Taytu muutti taloon kirkon vieressä.

* Marian kirkko.Marian kirkko.
* Entoton palatsi.Entoton palatsi.
* Keisarinna Taytun kellotorni.Keisarinna Taytun kellotorni.

Lähteet
-------

1. 1 2  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 143. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
2. 1 2  Entoto Natural Park and escarpment *Important Bird Areas factsheet*.  2021. BirdLife International. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
**Pláka** (kreik. Πλάκα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Apokóronaksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 393 (vuonna 2011).

Plákan Neitsyt Marian ilmestyksen (*Evangelismós tis Theotókou*) kirkko.
Plákan kylä sijaitsee Drápanoksen niemessä Drapanokefála-vuoren rinteessä 23 kilometriä itäkaakkoon Chanián kaupungista. Se on rakennettu noin 70 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Pláka muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πλάκας, *Topikí Koinótita Plákas*), johon kuuluvat varsinaisen Plákan kylän lisäksi kylät Almyrída ja Kampiá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 612.

Aiemmin kylä kuului Vámoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Apokóronaksen kunnan Vámoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Πλάκα *Terrabook*. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  Πλάκα *Explore Crete*. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pláka** Wikimedia Commonsissa
**Younoussi Touré** (1. tammikuuta 1941 Niodougou, Niafunkén piiri – 17. lokakuuta 2022) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1992–1993.

Touré kävi koulunsa Niafunkéssa, Sévarén ja Katibougoun normaalikouluissa ja Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa. Hän opiskeli taloustiedettä Dakarin yliopistossa ja Ranskan pankkikorkeakoulussa. Toure työskenteli Malin keskuspankin pääjohtajana vuosina 1983–1984 ja sen jälkeen Länsi-Afrikan keskuspankin BCEAO:n asiantuntijana.

Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Tourén pääministeriksi kesäkuussa 1992. Hän joutui eroamaan opiskelijalevottomuuksien takia huhtikuussa 1993. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Sékou Sow.

Touré on toiminut Union pour la république et la démocratie -puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Vuoden 2012 vallankaappauksen jälkeen hän toimi kansalliskokouksen puheenjohtajana.

Touré oli naimisissa entisen ministerin Alimata Traorén kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Qui est qui? Younoussi Touré *aBamako*. Viitattu 30.11.2019.
2. ↑
3. 1 2 3  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 302. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
4. ↑  En 57 ans d’indépendance: Le Mali a connu 57 femmes ministres *Malizine*. Viitattu 30.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tangan alue** on yksi Tansanian 31 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan itäosassa Intian valtameren rannalla. Alueen pohjoisosa rajoittuu Keniaan.

Alueen pinta-ala on noin 26 700 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 2 045 205 asukasta. Alueen pääkaupunki on Tanga.

Tansanian ainoa merenrannalle sijoittuva kansallispuisto, Saadanin kansallispuisto, sijaitsee osittain Tangan ja osittain sen etelänaapurin Pwanin alueella. Toinen luontokohde alueella on itäiset Usambaran vuoret, joilla kasvaa monia harvinaisia kasvilajeja. Matkailu on kasvava elinkeino, ja vierailijoita houkutellaan luonnonpuistojen lisäksi Tangan ja Panganin rantakaupunkeihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tanzania in Figures 2019 (pdf) (s. 3, 19) Tanzania National Bureau of Statistics. Viitattu 30.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  UsambaraMountains (Arkistoitu versio)
3. ↑  Tanzania Tourist Board (Arkistoitu versio)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tangan alue** Wikimedia Commonsissa
Mark Warnow johtaa *Your Hit Paraden* orkesteria vuonna 1946.
**Your Hit Parade** on yhdysvaltalainen vuodesta 1935 vuoteen 1959 esitetty radion musiikkiohjelma. Ohjelmaa esitettiin samanaikaisesti myös televisiossa 1950–1959. Sarjan sponsorina toimi Lucky Strike.

*Your Hit Paraden* ohjelmisto koostui kunkin hetken suosituimmista kappaleista, joista ohjelman laulajakaarti esitti oman cover-versionsa. Se oli ensimmäisiä musiikkiohjelmia, jotka perustuivat nykyään paljon käytettyyn listaformaattiin. Suosituimmat kappaleet kerrottiin valittavan nuottimyynnin ja jukebox-soiton perusteella, mutta todellisuudessa valintaperusteet olivat paljon satunnaisemmat ja ne perustuivat keskusteluihin tiskijukkien, orkesterinjohtajien ja levykauppojen myyjien kanssa.

Tunnetuin ohjelman vakioartisteista oli vuosina 1943–1945 ja 1947–1949 esiintynyt Frank Sinatra. Ohjelma teki jo entuudestaan kuuluisasta Sinatrasta supertähden ja esiintymispaikan yleisön ikäraja jouduttiin nostamaan 21 vuoteen radiokuuntelijoiden ärsyynnyttyä teinityttöjen kirkumiseen.

Muita ohjelmassa esiintyneitä artisteja olivat muun muassa Bea Wain, Buddy Clark, Ginny Sims, Dinah Shore, Martha Tilton, Dick Haymes, Johnny Mercer, Eileen Wilson, Barry Wood, Georgia Gibbs, Laddy Ross, Doris Day ja Andy Russell.

*Your Hit Parade* pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1995.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2
3. 1 2 3  Gerald Nachman: *Raised on Radio*. University of California
Press, 2000. ISBN 0520223039. Teos Google Books -palvelussa.
**Three strikes** -laki on eräissä Yhdysvaltain osavaltioissa voimassa oleva käytäntö, jonka mukaan kolmannesta rikoksesta tuomitaan pitkään vankeusrangaistukseen. Lakimiesten keskuudessa lait tunnetaan nimellä "habitual offender laws".

Tällaiset lait muodostuivat suosituiksi 1990-luvun mittaan. Ensimmäisenä laki säädettiin Washingtonissa 1993 ja Kalifornia seurasi seuraavana vuonna. Yksityiskohdat vaihtelevat osavaltioittain. Osassa osavaltioita rikosten pitää olla väkivaltaisia, kun taas Kaliforniassa mistä tahansa kolmannesta rikoksesta saa pitkän tuomion, jos kaksi edellistä ovat vakavia tai väkivaltaisia.

Lakien kannattajien mukaan ne ovat vähentäneet rikoksia ja parantaneet turvallisuutta kun rikolliset saadaan telkien taa. Kaliforniassa vuonna 2000 kansanäänestyksessä hyväksyttiin lisäys, joka antoi vaihtoehdoksi huumevieroituksen, jos edelliset tuomiot olivat huumerikoksia.

Osavaltiot joissa laki on hyväksytty
------------------------------------

* 1974: Texas
* 1993: Washington
* 1994: Kalifornia, Colorado, Connecticut, Indiana, Kansas, Nevada, Pohjois-Dakota
* 1995: Arkansas, Georgia, Maryland, Montana, New Jersey, New Mexico, Pohjois-Carolina, Pennsylvania, Etelä-Carolina, Utah, Vermont, Wisconsin
* 1996: Florida, Tennessee, Virginia
* 2006: Arizona
* 2012: Massachusetts

Lähteet
-------

1. ↑  The Juridical Structure Of Habitual Offender Laws And The Jurisprudence Of Authoritarian Social Control *law.utoledo.edu*. Viitattu 28.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Tx PC Chap 12: Punishments
3. ↑  "Deval Patrick signs repeat offender crime bill in private State House ceremony", *The Boston Globe*, 2. elokuuta 2012. Luettu 15. joulukuuta 2017. Archived from the original on 16.12.2017.
**Isa Merikallio** (s. 1968) on suomalainen johtamisen ja itsensä johtamisen valmentaja, liikkeenjohdon konsultti (LJK), motiivianalyytikko, tutkija ja kirjailija. Hänen esikoiskirjansa *Suorituselämästä merkityselämään* julkaistiin maaliskuussa 2013 (Basam Books). 2014 hän esiintyi YLE/TV1:n Pelastetaan Duunit -sarjassa. 

Hän toimii pääosakkaana ja johtajana Redera Oy:ssä sekä ForceForGrowth Oy:ssä. Valmentajana Isa Merikallio erikoistunut ylimmän johdon ja johtoryhmien valmennuksiin sekä työyhteisöjen muutosvalmennuksiin. 

Hän asuu Espoossa tyttärensä kanssa ja harrastaa vapaa-aikanaan kuntoliikuntaa. Hänellä on SM-mitaleja freestyle-hiihdosta, maastopyöräilystä ja cyclo-crossista. SM-mitalien lisäksi hän on kilpaillut kansainvälisellä tasolla triathlonissa. 

StrongRun on Isa Merikallion vuonna 2010 kehittämä urheilulaji.

Teokset
-------

* Suorituselämästä Merkityselämään (Basam Books 2013)
* Vilpittömästi Välinpitämätön (Basam Books 2014)
* Puoli vuotta ennen tuomiota (tositarinallinen romaani, omakustanne 2015)
* Jaksaa, jaksaa! Näkökulmia vaaralliseen ja kantavaan vahvuuteen (Basam Books 2015)

Aiheesta muualla
----------------

* Isa Merikallion esittely Kasva.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* ForceForGrowth Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
* Haastattelu Etelä-Suomen sanomissa
* Helsingin Sanomat 07/2015
Varoituskyltti Tanezrouftissa.
**Tanezrouft** hyvin kuiva aavikkoalue Saharassa Etelä-Algerian, Nigerin ja Pohjois-Malin alueella Ahaggarvuorista länteen. Tanezrouftin pinta-ala on noin 320 000 neliökilometriä.*lähde?*

Aavikkoalue tunnetaan "Janon maana". Se on *reg*, sorainen aavikko, jollaiset ovat elämälle hyvin vihamielisiä paikkoja. Kuolleella, luoksepääsemättömällä, soraisella alueella ei ole vettä, eikä laajalla alueella selviä maamerkkejä. Alueen muutamat asukkaat ovat tuaregeja.*lähde?*

Alueella on muun muassa matalia vuoria, kuivuneen joen kanjoniseinämiä ja hiekkadyynejä. Tanezrouft nousee kohti itäisiä Ahaggarvuoria.*lähde?* Tanezrouftissa on kaksi pientä hiekka-aavikkoa, Erg Mehedjibat ja Erg Tassegefit. Alueella on voimakas tuulieroosio, sillä siellä on vain vähän kasveja. Vettä on yli sadan metrin syvyydessä maanpinnan alla. Tanezrouftin halki kulkee moottoritie Gaosta Béchariin.*lähde?*

Lähteet
-------

* Swift, Jeremy: *Sahara*. Sarja: Maailman villi luonto, Time-Life-kirjat. Suomentanut Ilona Selevius. Helsinki: WSOY, 1982. ISBN 951-0-10936-3.

### Viitteet

1. ↑  Swift 1982, s. 152
2. ↑  Reg, Mentalworks.ns (englanniksi) (Archive.org 27.1.2021)*tarvitaan parempi lähde*
3. ↑  Plate E-7 Tanezrouft Basin Geoinfo.amu.edu.pl
**Peeter Paemurru** (s. 27. kesäkuuta 1948 Tallinna) on virolainen sellisti ja kapellimestari.

Paemurru valmistui vuonna 1966 Tallinnan musiikkilukiosta ja vuonna 1969 Vladimir Luhtin kontrabassoluokalta Tallinnan konservatoriosta. Samalla hän jatkoi jo aiemmin aloittamiaan sellonsoiton opintoja, ja vuonna 1973 hän valmistui Sergei Širinskin selloluokalta Moskovan konservatoriosta. Hän suoritti vuodesta 1975 Moskovan konservatoriossa täydentäviä opintoja Valentin Feiginin johdolla. Lisäksi Paemurru suoritti saksalaisen filologian opintoja Tarton yliopistossa vuosina 1975–1979. Vuonna 1975 hän voitti ensipalkinnon Virolaisten jousisoittajien kilpailussa.

Vuosina 1973–1979 Paemurru johti Viron kansallisoopperan orkesterin sellosektiota, ja vuosina 1985–2004 hän oli taas orkesterin jäsenenä. Vuonna 1977 hän aloitti työskentelyn Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Vuonna 1996 hänestä tuli sen professori ja vuonna 2001 jousisoitinten laitoksen johtaja. Hänen johdollaan ovat opiskelleet muiden muassa Ülle Hahndorf, Teet Järvi, Mart Laas, Andres Narma, Pärt Tarvas, Aare Tammesalu, Henry-David Varema, Reet Mets, Kaido Kelder, Levi-Daniel Mägila ja Andreas Lend. Paemurru on myös johtanut mestarikursseja ja istunut tuomaristoissa monissa kansainvälisissä kilpailuissa.

Vuosina 1979–1980 Paemurru työskenteli Kairon konservatorion professorina ja vuosina 1981–1984 Méxicon filharmonisen orkesterin jäsenenä. Vuonna 1996 hän perusti sellokoulun Rakvereen, ja vuonna 1997 hän perusti Virumaan nuoriso-orkesterin. Hän on johtanut monia nuoriso-orkestereita uransa aikana. Sellistinä Paemurrun ohjelmisto on ulottunut klassikoista virolaiseen ohjelmistoon. Hän on esimerkiksi kantaesittänyt Els Aarnen teoksia ja levyttänyt sävellyksiä muiden muassa Jaan Räätsiltä ja Heino Jürisalulta. Kapellimestareita, joiden kanssa Paemurru on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Neeme Järvi, Vallo Järvi, Roman Matsov, Peeter Lilje, Jüri Alperten, Juozas Domarkas ja Igor Bezrodnyi. Kamarimusiikin alalla Paemurru on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Mari Tampere-Bezrodnyn, Aleksandra Juozapėnaitė-Eesmaan, Pille Lillin, Kristina Vähin, Anna-Liisa Bezrodnyn, Peep Lassmannin, Piia Paemurrun, Marje Lohuarun, Tiia Tenno-Rataksen, Toomas Trassin ja Maris Oidekivi-Kaufmannin kanssa. Paemurru on myös kirjoittanut artikkeleita musiikkilehtiin. Hän on ollut poliittisesti aktiivinen Viron itsenäisyyspuolueessa.

Paemurru on muusikoiden Els Aarnen ja Mart Paemurrun poika. Pianisti Piia Paemurru on hänen puolisonsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Peeter Paemurru Estonian Music Information Centre
2. ↑  Iseseisvuspartei avalikustas varikabineti koosseisu Postimees
3. ↑  Dünastia: Perekond Paemurru – mitu põlvkonda muusikuid Klassikaraadio


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Tang-koira** (kiin.: 唐狗; pinyin: *Táng gǒu*) on kiinalainen koirarotu, joka on hyväksytty roduksi kansallisesti Kiinan kennelunionissa (*China Kennel Union*, CKU). Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.

Ulkonäkö
--------

Tang-koira on keskikokoinen, tiivisrakenteinen ja tasapainoinen. Rungon korkeus vastaa sen pituutta. Kallo on leveä ja litteä, otsapenger ei saa olla korostunut. Kirsu on suuri ja leveä; vaaleammilla yksilöillä sallitaan vaaleampi sävy. Kieli on perinteisesti sinimusta, kuten muutamilla muilla aasialaisilla (chow chow, shar pei, hokkaidonkoira) tai niiden sukuisilla (eurasier) roduilla, ja suu on kauttaaltaan musta - väri saattaa kuitenkin esiintyä laimentuneena sinisten tai keltaisten yksilöiden ikenissä. Purenta on leikkaava. Silmät ovat keskikokoiset, hieman vinot ja pitkähkön muotoiset; sävyltään yleensä tummat, mutta keltaisilla ja kermanvärisillä yksilöillä sallitaan niihin sointuva sävy. Korvat ovat pienet, pystyt, kolmionmuotoiset, korkealle asettuneet ja hieman eteenpäin kallistuneet. Ihannesäkäkorkeus on 42-56 cm.

Peitinkarva on suoraa ja melko kovaa/karheaa; pohjavilla tiheää ja pehmeää. Karva on lyhyttä ja tiheää päässä, korvissa, raajojen etuosissa ja käpälissä; muualla se on pitkää ja runsasta, muodostaen niskaan ja olkapäille tuuhean kauluksen sekä häntään töyhtön. Karvaa ei saa olla niin paljon, että se haittaa liikkumista tai tekee koiran olosta epämukavan kuumalla säällä. Väritys voi olla mikä tahansa yksivärinen.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on rohkea, aktiivinen, eloisa ja tarkkaavainen. Se on omistajalleen erittäin uskollinen ja suhtautuu vieraisiin epäilevästi, minkä vuoksi siitä saakin hyvän kodin ja pihan vartijan. Sen ei kuitenkaan tule olla arka eikä aggressiivinen.

Alkuperä
--------

Tang-koira on kotoisin Kiinan eteläosista, ja sen arvellaan olleen olemassa jo muutamia tuhansia vuosia. Muinaisina aikoina sitä käytettiin sekä metsästys- että vahtikoirana.

### Etymologia

Rodun nimi juontaa juurensa siitä, että Tang-dynastia oli Kiinan historian kukoistuksen aikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tang Gou. China Native Breed Conservation Club. Haettu 23.6.2022.
*Tämä artikkeli kertoo musiikkikappaleesta. Muita merkityksiä täsmennyssivulla.*

| "Fade to Black"Metallica |
| --- |
| Kappaleen "Fade to Black" kansikuva |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Ride the Lightning* |
|  Julkaistu | 1984 |
|  Tuottaja(t) | Metallica, Flemming Rasmussen |
|  Tyylilaji | heavy metal, power ballad |
|  Kesto | 06.55 |
|  Levy-yhtiö | Vertigo Records |
| *Ride the Lightningin* muut kappaleet |
| "For Whom the Bell Tolls"3 | "Fade to Black"4 | "Trapped Under Ice"5 |

**Fade to Black** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Metallican kappale vuodelta 1984. Kappale nauhoitettiin heidän toiselle levylleen *Ride the Lightningille*. 

Metallicalle kappale merkitsi uudenlaisen tyylisuunnan avautumista, sillä se on rakenteeltaan yhtyeen ensimmäinen hidas, balladimainen kappale, vaikkakin loppua kohden kappale muuttuu akustisen kitaroinnin vallinnasta voimakkaaseen ja tällöin yhtyeelle tyypillisempään raskaaseen särösoundimaailmaan. Yhtye käytti myöhemmin samanlaista kaavaa seuraavilla levyillä kappaleissa *Welcome Home (Sanitarium)*, *One* ja *The Day That Never Comes*. Näissä on yhteisenä piirteenä, että ne ovat albumin neljäntenä kappaleena.

Kappale on sanoituksiltaan synkkäluonteinen ja teemana on itsemurha. Kappaleen erilaisuus yhtyeen edellisen albumin *Kill ’Em All:iin* sisältämiin mullistaviin thrash metal -raitoihin herätti aluksi joidenkin fanien keskuudessa ristiriitaisia tunteita, mutta kappaleesta on tullut yksi yhtyeen hiteistä ja se kuuluu melko yleisenä osana myös Metallican konserttiohjelmistoon.

Kappaleen säveltäjiksi on merkitty koko silloisen Metallican kokoonpano, eli James Hetfield, Lars Ulrich, Cliff Burton ja Kirk Hammett.

Triviaa
-------

* Suomalaisen Radio Rock -kanavan äänestyksessä "Fade to Black" äänestettiin kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi Metallica-kappaleeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Metallican parhaat biisit (Internet Archive) *Radio Rock*. Nelonen Media.  Arkistoitu 17.8.2007. Viitattu 14.1.2016.
**Porkkalan kaivos** on Kirkkonummella sijainnut Kustaa II Aadolfin aikana avattu hopeakaivos, joka oli toiminnassa ainakin vuosina 1615–1616. Vanhoissa asiakirjoissa mainittu hopea saattoi tarkoittaa myös lyijyhohdetta. Kaivoksen avolouhos oli 7,5 metriä pitkä, 5,5 metriä leveä ja 2,5–3 metriä syvä. Malmia siitä on arvioitu louhitun noin 200 tonnia. Louhinnassa käytettiin polttolouhintamenetelmää.

Kustaa II Aadolf kävi keväällä 1614 paikalla saatuaan tietää, että Porkkalan alueelta oli löytynyt kuparia. Kaivos otettiin valtion haltuun, ja louhintatyöt aloitettiin jo samana vuonna vouti Jören Hanssonin johdolla. Raaseporin läänin talonpoikien piti tehdä kaivoksella päivätöitä ja toimittaa sinne halkoja. Hanssonilla oli myös viisi miestä apulaisina. Vuoden 1615 alussa Hansson ilmoitti löytäneensä alueelta myös hopeamalmisuonen. Toukokuussa 1616 kuningas allekirjoitti suunnitelman hopeasulaton rakentamisesta Porkkalaan kosken rannalle jonkin matkan päähän kaivoksesta. Porkkalan kaivoksella tehtiin töitä kesällä 1616 mutta jo syyskuussa samana vuonna kuningas määräsi Uudenmaan käskynhaltijan Knut Klasson Ugglan lopettamaan kaivostyöt luultavasti sen vuoksi, että hopeamalmia oli löytynyt vain vähän. Työt kaivoksella päättyivät marraskuussa 1616.

Kaivos on säilynyt hyvin, vaikka louhoksen päälle onkin kaatunut puita. Kaivosalue on valtakunnallisesti arvokas muinaisjäännös. Kaivos sijaitsee jyrkässä rinteessä, kaivoksen hylkykiven kasa jatkuu alarinteellä 25–30 metrin matkan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Museovirasto kulttuuriympäristön palveluikkuna : Arkeologiset kohteet : Kirkkonummi, Porkkalan kaivos (Kustaa II Adolfin hopeakaivos)
2. 1 2 3  Kauko Puustinen : Kirkkonummen Porkkalan kaivos 1614–1616, Geologi 61/2009 sivut 129–133
Juhani Ahava asui perheineen Kajaani Oy:n edustusasunnossa, Koskikarassa, toimiessaan yrityksen toimitusjohtajana.
**Juhani Joeli Ahava** (s. 19. marraskuuta 1933 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen vuorineuvos ja elinkeinoelämän vaikuttaja erityisesti metsäteollisuudessa. Hän on toiminut muun muassa Oy Metsä-Botnia Ab:n, Kajaani Oy:n ja Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana, Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n varatoimitusjohtajana ja Metsäliitto-Yhtymän pääjohtajana.

Tapanilassa syntynyt Ahava valmistui ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta vuonna 1952 ja diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun puunjalostusosastolta vuonna 1958. Hän aloitti työuransa Kemi Oy:n palveluksessa, jossa yleni kemiallisen metsäteollisuuden johtajaksi 1968–1972 ja varatoimitusjohtajaksi 1973–1974.

Vuonna 1974 Ahava kutsuttiin Oy Metsä-Botnian Ab:n toimitusjohtajaksi. Hänen päätehtävänään oli Kaskisten suuren sellutehdasprojektin vetäminen. Tehdas valmistui vuonna 1977 ja seuraavana vuonna Ahava aloitti Kajaani Oy:n toimitusjohtajana. Vuonna 1990 Ahava toimi Yhtyneiden Paperitehtaiden varatoimitusjohtajana ja 1991 Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana. 1980-luvulla Ahava oli myös Finnpapin hallintoneuvoston ja hallituksen puheenjohtajana.

Metsäliitto-yhtymä syntyi vuonna 1992 ja Ahavasta tuli sen ensimmäinen pääjohtaja. Metsäliitto-Yhtymässä Ahava oli Metsäliitto Osuuskunnan hallituksen varapuheenjohtaja, Oy Metsä-Serla Ab:n ja Oy Metsä-Botnian Ab:n sekä Finnforest Oy:n hallitusten puheenjohtaja. Ahava jäi Metsäliitosta eläkkeelle vuonna 1995.

Katso myös
----------

* Pohjan Sellu

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mönkkönen, Mauri: Vuorineuvos Juhani Ahava (1933–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.8.2015


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Peel** on vuosina 1963–1969 valmistettu englantilainen automerkki. Peel Engineering Company valmisti Mansaarella Peelin kaupungissa 1950-luvulla lasikuituveneitä ja moottoripyörien katteita. Ensimmäinen yhtiön prototyyppiauto oli Peel Manxcar.

Peel-yhtiön Peel P50-auto on yhä maailman pienin sarjatuotantoauto. Peel P50 -autossa on yhden hengen lasikuitukori, DKW/Zweirad Union -kaksitahtimoottori (50 cm3) ja kolme vaihdetta. Mallia valmistettiin vuosina 1963-1964 noin 48 yksilöä, joista vuonna 2008 oli jäljellä noin puolet.

Peel P50 maksoi 200 puntaa, kun samaan aikaan halvin Minin malli maksoi 500 puntaa.

Peel-yhtiön muita automalleja olivat Peel Trident, Peel Viking Sport sekä prototyyppi GRP Minis. Peel Trident -auto oli kaksipaikkainen ja sitä valmistettiin yli 70 kappaletta. Peel Viking Sport -autoa valmistettiin manner-Englannissa noin 25 kappaletta vuosina 1966–1967. Yhtiö lopetti autojen tuotannon vuonna 1969.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mobilisti 8/2008, sivu 40

Aiheesta muualla
----------------

* BBC: The small car with the big reputation
Residencia de Estudiantes
**Residencia de Estudiantes** (suom. "opiskelijaresidenssi") on yksi alkuperäisistä espanjalaisista kulttuurikeskuksista Madridissa, Espanjassa. 1900-luvun alusta sen puoleenväliin saakka se toimi merkittävänä kulttuurillisena ympäristönä, jonka tarkoituksensa oli rohkaista ja kehittää Espanjan lahjakkaimpia nuoria ajattelijoita, kirjailijoita ja taiteilijoita.

Historia
--------

Residencia de Estudiantes perustettiin vuonna 1910. Siitä tuli Espanjan ensimmäinen kulttuurillinen keskus, ja se säilyi samanlaisena Espanjan sisällissotaan eli vuoteen 1936 asti. Vuonna 1915 se kuitenkin siirrettiin nykyiselle paikalleen, kukkulalle nimeltä Colina de los Chopos. Residenssin johtaja Alberto Jiménez Fraud piti keskuksen luovan, älykkään ja edistyksellisen keskustelun kohtaamispaikkana. Se toimi myös paikallisten nuorten porttina Eurooppaan. 

Residenssin varsinainen ajatus oli avustaa Madridin yliopiston opiskelijoita opinnoissaan luomalla mahdollisimman virikkeelliset elinolosuhteet. Asuntolassa painotettiin erityisesti tieteen ja taiteen väliseen vuoropuheluun, ulkomailta tulevaan avant garde -suuntaukseen ja Espanjan yleiseen modernisoitumiseen.

Residenssissä ovat opiskelleet, opettaneet ja asuneet lukuisat kulttuurillisesti merkittävät henkilöt. Jotkut asukkaista olivat tuolloisia espanjalaistaiteen johtohahmoja, kuten esimerkiksi runoilija Federico García Lorca, taiteilija Salvador Dalí, ohjaaja Luis Bunuel ja Nobelin voittanut tiedemies Severo Ochoa. Vakituisia vierailijoita olivat muun muassa myös Miguel de Unamuno, Manuel de Falla, Juan Ramón Jiménez, José Ortega y Gasset, Rafael Alberti, Dámaso Alonso ja Antonio Machado. Residenssi toimi myös Eurooppaan yltävänä keskustelutilana, jossa käytiin dialogia muun muassa uusista keksinnöistä ja teoksista. Tästä syystä sinne matkustivat keskustelemaan ja tekemään tutkimusta sellaiset henkilöt kuin Albert Einstein, Howard Carter, Marie Curie, Gilbert Keith Chesterton, Paul Valéry, Igor Stravinski, Herbert George Wells, Max Jacob, Le Corbusier, John Maynard Keynes, Alexander Calder, Walter Gropius ja Henri Bergson.
**Pedro Vitor Ferreira da Silva** (s. 20. maaliskuuta 1998 Recife, Brasilia), pelaajanimeltä *Pedro Vitor* on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hänen pelikkansa on keskikentällä.

Pedro Vitor aloitti jalkapallouransa kotimaassaan Brasiliassa, jossa ensimmäinen aikuisten joukkue oli Pernambuco-osavaltion pääkaupungin Sport Recife. Nuori brasilialainen siirtyi Eurooppaan vuonna 2018, kun hän siirtyi kreikkalaisen AEK Ateena FC:n riveihin. Ura vei kuitenkin nopeasti Ukrainaan FK Lvivin riveihin, jossa hän on pelannut nyt kaksi sarjakautta. Pedro Vitorille on kertynyt Ukrainan pääsarjassa yhteensä 26 ottelua, joissa on syntynyt 3 maalia. Hän siirtyi lainasopimuksella helmikuussa 2020 Suomeen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuran (KuPS) riveihin. Pedro Vitor ehti pelata heinäkuussa 2020 käynnistyneessä Veikkausliigassa vain neljä ottelua ennen loukkaantumistaan, joka esti hänen loppukauden pelaamisensa. Kyseisellä kaudella KuPS saavutti pronssia.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruuspronssia:2020

Lähteet
-------

1. ↑   Pedro Vitor soccerway-sivustolla
2. ↑  Kuopion Palloseura ja laitapelaaja Pedro Vitor pelaajasopimukseen *kups.fi*.  17.2.2020. Viitattu 11.11.2020.
3. ↑  STT Urheilu: KuPSille jälleen takaisku: Pedro Vitorin kausi ohi polvivamman takia *yle.fi*.  23.7.2020. Viitattu 11.11.2020.

KuPS – Veikkausliiga
1 Virtanen |
3 Diogo Tomas |
4 Niba |
6 Savolainen |
7 Sale |
9 Hellqvist |
10 Sebban |
11 Ikaunieks |
12 Rissanen |
13 Udoh |
14 Popovitš |
15 Sallinen |
16 Jyry |
17 Järvinen |
18 Pirttijoki |
19 Boateng |
20 Heinonen |
21 Kreidl |
22 Toivomäki |
23 Carrillo |
24 Heiskanen |
25 Nissilä |
26 Vidjeskog |
29 Haarala |
30 Vartiainen |
32 Rissanen |
33 Hämäläinen |
34 Aittokoski |
35 Vauhkonen |
36 Salminen |
  Uzochukwu |
  Rangel |
Valmentaja Valakari
Wiskott–Aldrichin oireyhtymää sairastava poika
**Wiskott–Aldrichin oireyhtymä** on immuunijärjestelmän häiriön aiheuttava synnynnäinen ja X-kromosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä. Se aiheuttaa oireita miespuolisilla henkilöillä.

Wiskott–Aldrichin oireyhtymän oireet puhkeavat jo vauvaiällä. Yleensä ensimmäisiä merkkejä oireyhtymästä ovat verenvuodot, joiden taustalla on trombosytopenia. Trombosyytit ovat paitsi vähäisempiä, myös tavallista pienempiä (mikrotrombopenia). Trombosyyttien lisäksi myös immunoglobuliinien, valkosolujen sekä T- ja B-lymfosyyttien toiminta on poikkeavaa. Immuunijärjestelmä ei siksi pysty tehokkaasti suojaamaan oireyhtymästä kärsivää. Tyypillisiä imeväisiässä ilmeneviä oireita ovat hankala, atooppinen ihottuma ja heikosti paranevat hengitystieinfektiot. Noin 25 %:lle potilaista kehittyy autoimmuunitautina nivel-, suoli-, verisuoni- tai munuaistulehdus. Noin 25 %:lle kehittyy syöpä lymfaattiseen tai vertamuodostavaan kudokseen. Lisäksi noin joka kymmenennellä ilmenee astmaa ja allergioita.

Wiskott–Aldrichin oireyhtymä johtuu X-kromosomin WAS-geenin mutaatioista, jotka estävät geenin toiminnan. Lievemmän taudinkuvan voivat aiheuttaa saman geenin lievempiasteiset mutaatiot. Wiskott–Aldrichin oireyhtymä on erittäin harvinainen. On arvioitu, että miljoonasta syntyvästä poikalapsesta 1–10 sairastaa sitä. Ennustetta oleellisesti parantava hoitomuoto on kantasolusiirto. Muita hoitomuotoja ovat antibioottikuurit toistuviin tulehdustauteihin, splenektomia ja immunoglobuliinien antaminen vastustuskyvyn parantamiseksi. Ennuste pysyy kuitenkin huonona ilman kantasolusiirtoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Helena Kääriäinen, Wiskott-Aldrichin oireyhtymä Tukiliitto 22.2.2019, viitattu 3.7.2023
Dmitri Smolski
**Dmitri Bronislavovitš Smolski** (valkoven. Дзмі́трый Бранісла́вавіч Смо́льскі, *Dzmitryi Branislavavitš Smol’ski*, latinal. *Dzmitryj Branisłavavič Smolski*, ven. Дми́трий Бронисла́вович Смо́льский, *Dmitri Bronislavovitš Smol’ski*, 25. heinäkuuta 1937 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto – 29. syyskuuta 2017 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen säveltäjä. Hänen tärkeimpiin teoksiinsa lukeutuu muun muassa oopperaa, 14 sinfoniaa ja konserttoja. Hänellä oli Valko-Venäjän kansantaiteilijan arvo.

Smolski syntyi Minskissä ja opiskeli Moskovan konservatoriossa sekä Valko-Venäjän valtionkonservatoriossa. Hän opetti itse muun muassa Halina Harelavaa. Hänen musiikkiaan on esitetty kansainvälisesti. Hän oli heavy metalia soittavan kitaristi Victor Smolskin isä.

Lähteet
-------

1. ↑  Памёр кампазітар Дзмітрый Смольскі *Zvjazda*.  29.9.2017. Viitattu 30.9.2017. (valkovenäjäksi)
2. ↑  Rhiz.eu: Dmitry Smolsky (born in 1937)[vanhentunut linkki]
3. ↑  President.gov.by: President congratulates Dmitry Smolsky on his 70th birthday anniversary


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dmitry Smolsky
**Cameronin klaani** (gaeliksi *Camshron*) on skotlantilainen klaani, joka on peräisin Skotlannin Ylämaalta, Pohjois-Argyllista. Klaanista on erkaantunut kaksi päähaaraa, Lochielin Cameronit ja Errachtin Cameronit.

Historia
--------

Cameronit ovat yksi Skotlannin muinaisajoista asti peräisin olevista klaaneista. Klaani on käynyt monia taisteluita, yleensä MacKintoshin klaania vastaan. Skotlannin itsenäisyyssodassa Cameronit taistelivat Robert Brucen johtamina englantilaisia vastaan Bannockburnin taistelussa. Cameronit olivat pitkään Saarten valtakunnan alamaisia ja taistelivat valtakunnan johtajan Donald MacDonaldin joukoissa Harlawin taistelussa vuonna 1411 Marin jaarlia vastaan. Jakobiittikapinoiden aikana Cameronit olivat aluksi brittien puolella päällikkönsä Sir Ewen Cameronin tahdosta. Hän jopa lähetti klaanin taistelemaan poikansa johdolla brittien rinnalle ensimmäisen kapinan aikana. Sir Ewenin pojanpoika ja klaanin uusi päällikkö Donald Cameron liittyi kuitenkin vuonna 1745 Charles Edward Stuartin uuteen jakobiittikapinaan ja osallistui klaaninsa komentajana Cullodenin taisteluun vuonna 1746. Taistelussa kärsityn tappion jälkeen Donald Cameron pakeni Ranskaan, missä hän kuoli lokakuussa 1748.

Klaani
------

### Motto

*Aonaibh ri chéile*(gaelia, englanniksi osapuilleen "Unite", Yhtykää.
Klaanilla on lisäksi oma sotahuuto:"*Sons of the Hounds Come Here and Get Flesh*", "Ajokoirien Pojat Tulkaa Tänne niin Saatte Lihaa".

### Päällikkö

Donald Angus Cameron of Lochiel, XXVII Cameronin klaanin päällikkö.

### "Perheet"

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Chalmers
* Chambers
* Clark
* Clarke
* Clarkson
* Cleary
* Clerk
* Dowie
* Gibbon
* Gilbertson
* Kennedy
 | * Leary
* Lonbie
* Lonie
* MacAldowie
* MacAlonie
* MacChlerich
* MacChlery
* MacClair
* MacClerie
* MacGillery
* MacGillonie
 | * MacIldowie
* MacKail
* MacKell
* MacLear
* MacLeary
* MacLerie
* MacMartin
* MacOnie
* MacOstrich
* MacOurlic
* MacPhail
 | * MacSorley
* MacUlric
* MacUlrig
* MacVail
* MacWalrick
* Martin
* Paul
* Sorley
* Sorlie
* Taylor
 |
Viron vapaakiväärijoukkue Luzernin vuoden 1939 MM-kilpailuissa. Voittajajoukkue kuvassa palanneena takaisin Viroon, jossa heille järjestettiin heinäkuussa 1939 juhlat Kadrioru staadionilla Tallinnassa. Ampujien edessä Argentiina-pokaali, jonka he saivat haltuunsa seuraaviin MM-kisoihin asti. Joukkueen jäsenet vasemmalta: joukkueen johtaja Otto Sternbeck, August Liivik, Elmar Kivistik, Harald Kivioja, Kaarel Kübar ja Gustav Lokotar.
**Harald Kivioja** (7. heinäkuuta 1908 Nursi, Võrumaa, Liivinmaan kuvernementti – 7. maaliskuuta 1978 Borås, Ruotsi) oli virolainen ampuja, joka menestyi 1930-luvulla MM-kisoissa. Hänen aseinaan oli vapaa - ja pienoiskivääri. Kivioja asui Viron neuvostomiehityksen jälkeen loppuelämänsä Ruotsissa.

Harald Kivioja syntyi kalastajaperheeseen, joka eli Vagula järven rannalla. Hän sai kansakoulun jälkeen lukkoseppäkoulutuksen Võrun teknillisessä koulussa. Hän aloitti ampumisharjoittelun vuonna 1928 palvellessaan ratsuväkirykmentissä Tartossa. Hän kuului sen jälkeen vuosina 1936–1939 Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän sai kaikkiaan 11 MM-mitalia vuosina 1937–1939 henkilökohtaisissa ja joukkuekilpailuissa. Niistä oli 10 kultaa ja yksi hopea.

Mitalit MM-kisoissa
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Henkilökohtainen kilpailu

Kultaa
* 50 m pienoiskivääri, polvi (1937 Helsinki)

Hopeaa
* 300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki)

 | Joukkuekilpailu

Kultaa
* 300 m vapaakivääri, asennot (1937 Helsinki)
* 300 m vapaakivääri, makuu (1937 Helsinki)
* 300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki)
* 300 m vapaakivääri, pysty (1937 Helsinki)
* 50 m pienoiskivääri, polvi (1937 Helsinki)
* 50 m pienoiskivääri, pysty (1937 Helsinki)
* 300 m vapaakivääri, asennot (1939 Luzern)
* 50 m pienoiskivääri, makuu (1939 Luzern)
* 50 m pienoiskivääri, polvi (1939 Luzern)

 |

Ennätykset ja tunnustukset
--------------------------

Vuosina 1933–39 hän voitti Viron mestaruuden kaksi kertaa henkilökohtaisissa ja neljä joukkueissa. Henkilökohtaiset ennätykset: 

* 560 pistettä vapaakivääri 3 x 20 laukausta, asennot (1937),
* 1157 pistettä pienoiskivääri 3 x 40 laukausta (1939),
* 580 pistettä pienoiskivääri 3 × 20 laukausta (1938),
* 394 pistettä pienoiskivääri 40 laukausta, makuu (1936).

Hän sai vuoden 1935 urheilusuorituksistaan palkinnon Viron vuoden parhaasta urheilusuorituksesta. Vuonna 1938 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki.

Urheilu-uran ulkopuolinen elämä
-------------------------------

Kivioja toimi vuodesta 1927 ratsuväkirykmentissä osa-aikaisena upseerina. Hän oli perustamissa rykmenttinsä ampumaurheiluseuraa ja oli myöhemmin sen puheenjohtaja. Ensimmäisen neuvostomiehityksen loppuvaiheessa kesällä 1941 Kivioja painui maan alle, ja saksalaisten miehitettyä Viron hänestä tuli kyläpoliisi. Tässä tehtävässä hän toimi syksyyn 1944, jolloin hän pakeni saksalaisjoukkojen mukana Saksaan ja sieltä edelleen kaksi vuotta myöhemmin Ruotsiin, jossa hän eli loppuelämänsä.

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4 5  Harald Kivioja ESBL. Viitattu 12.11.2022 (viroksi).
2. ↑  Athlete: Harald KIVIOJA *issf-sports.org*. Viitattu 11.11.2022 (englanniksi).
**Carl Harald Lindberg** (26. tammikuuta 1901 Rumshamn, Skeppsmyra, Björkö-Arholma – 4. elokuuta 1976 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari.

Lindberg oli merillä 1916–1922. Hän opiskeli 1925–1929 Tukholmassa Taideakatemiassa, jossa hänen opettajanaan oli maalauksessa Carl Wilhelmson ja piirtämisessä Albert Engström.

Hän avioitui opiskeluaikana Märta o.s. Raapin kanssa. He asettuivat asumaan Tukholman Kornhamnstorgille ja 1934 Urvädersgrändille lähelle Mosebacke Torgia, jossa hän asui kuolemaansa saakka.

Suuren osan vuotta Lindberg asui ja työskenteli Ahvenanmerellä Rumshamnissa Björkö-Arholmassa. Hänellä oli taiteessaan erityinen suhde suhde saariston luontoon ja ihmisiin.

Hän oli arvostettu muotokuvamaalari, ja Roslagsmuseetissa Norrtäljessä on satoja piirustuksia saaristolaisista. Muutamalla kynänvedolla hän sai esiin luonteenpiirteet. Valtion muotokuvakokoelmassa Gripsholmissa on hänen maalaamiaan muotokuvia ruotsalaisista merkkihenkilöistä.

Hän maalasi myös kirkkomaalauksia. 1928 hän teki alttaritaulun ja muun koristelun Arholman kirkkoon, ja 1956–1957 hän maalasi koko kuorinmaalauksen *Himlalotsen* Björkö-Arholman kirkkoon. Hänen lasimaalauksiaan on yhdeksässä kirkossa, muun muassa Valbossa ja viimeisin Österundassa vuodelta 1973.

Muita hänen monumentaalitöitä ovat Spångan lukion fresko (1946), seinämaalaus *Juniskäret* Brantingskolanissa Uppsalassa (1960) sekä 22-metrinen maalaus Tukholman sataman ja tullin historia John Mattsonsin kiinteistössä Gärdetissä 1966–1967. Viimeisinä vuosinaan hän kuvasi Tukholman Strömiä ja kaupunkia veden äärellä.

Harald Lindberg oli myös kirjailija ja runoilija.

Kirjalliset teokset
-------------------

* Juniskäret, 1963

Aiheesta muualla
----------------

* Martin Strömberg: C Harald Lindberg (ruotsiksi) Svenskt biografiskt lexikon (1980–1981)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sennarin sulttaanikunta** (arab. السلطنة الزرقاء‎) oli valtio nykyisen Sudanin alueella 1500-luvun alusta vuoteen 1821. Sennarin pääväestön muodostivat funjit. Sennarin sulttaanit hallitsivat suurta osaa Sudanin niloottisista alueista. Valtio kukistui lopulta Ottomaanien vallan alaisen Egyptin hyökkäyksessä, johon se sittemmin liitettiin.

Historia
--------

Piirros Sennarin hallitsijasta vuonna 1821.
Vähän ennen Sennarin egyptiläisvalloitusta kootun Funj kronikan mukaan funjien alkuperäiset asuinalueet sijaitsivat Sinisestä-Niilistä etelään Dar Fung-nimellä tunnetulla alueella. Vuonna 1772 Sennarissa käyneen tutkimusmatkaaja James Brucen mukaan paikalliset uskoivat polveutuvansa niloottisesta väestöstä, joka oli perustanut kuningaskunnan Valkoisen-Niilin varteen 600-luvulla. Luotettavia historiallisia lähteitä Sennarin sulttaanikunnan ensimmäisistä vaiheista ei ole. Todennäköistä on että funjit tulivat Sennarin alueelle etelästä Alwan kuningaskunnan romahdettua, mikä veti alueelle myös arabeja. Funjien tiedetään voittaneen arabit taistelussa vuonna 1504. Juutalainen David Reubeni, joka oli oman kertomuksensa mukaan kulkenut Sennarin alueella karavaanin mukana vuonna 1524, kertoi sulttaani Amara Dunkasista joka hallitsi muiden alueiden ohella Sennaria. Sennar oli jo tuolloin tärkeä kauppakeskus, mutta Reubenin mukaan sulttaani itse asui kaupungista etelään, ehkä siirrettävässä telttaleirissä. Reubenin mukaan Dunkas oli muslimi. Sennarin sulttaanien valta perustui ratsuväkeen, jonka avulla he pystyivät tehokkaasti verottamaan alueensa paimentolaisia. He pitivät hallussaan myös tärkeitä karavaanireittejä Punaisenmeren satamiin ja Egyptiin, jonne kuljetettiin esimerkiksi norsunluuta ja kultaa. Sennarin sulttaanikunta oli loistonsa huipulla sulttaani Badi II:n valtakaudella 1644–80. Valtakunta laajeni ja vääräuskoisia nubia otettiin orjiksi ja heitä asutettiin Sennaria ympäröiviin kyliin orja-armeijan tarpeisiin. 1700-luvulla alueen läpi alkoi myös kulkea Länsi-Afrikasta tulevia pyhiinvaeltajia ja Sennarin kaupunki kasvoi merkittävästi.

1700-luvulla Sennar kävi lukuisia sotia Etiopiaa vastaan, mutta sodankäynti ei johtanut merkittäviin muutoksiin. Se menetti myös joitakin läntisiä alueitaan laajenevalle Darfurin sulttaanikunnalle. Badi IV oli sulttaanikunnan viimeinen voimakas hallitsija ja hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1762 alue hajosi Hamajeina tunnettujen vanhojen sotilassukujen käsiin. Sulttaanikunnan hallintokeskus siirtyi 1700-luvun puolivälin jälkeen Sennarista Shendin kaupunkiin Sennarin olosuhteiden kaoottisuuden takia. Egyptiläisten joukkojen hyökätessä Sennariin ne kohtasivat vain vähäistä vastarintaa.

Lähteet
-------

* Roland Oliver ja Anthony Atmore: *Medieval Africa 1250-1800*. Cambridge University Press, 2001. ISBN 0-521-79024-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Oliver ja Atmore 2001, s. 102.
2. ↑  Oliver ja Atmore 2001, s. 103.
3. ↑  Oliver ja Atmore 2001, s. 104.
4. ↑  Oliver ja Atmore 2001, s. 105
5. ↑  Oliver ja Atmore 2001, s. 106
Senorita Helmsman on ruotsalaisen Håkan Södergrenin vuonna 1977 suunnittelema edullinen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu purjevene. Venettä valmistettiin vuoteen 1985 asti, yhteensä noin 180 kappaletta. Se on edellisenä vuonna julkaistun Lady Helmsmanin pienempi versio.

Veneessä on nukkumapaikat viidelle henkilölle: yksi pistopunkassa kajuutan sisäänkäynnin oikealla puolella, kaksi kajuutan keskellä sohvilla ja kaksi keulassa. Erillisiä hyttejä ei ole. Kajuutan sisäänkäynnin vasemmalla puolella on keittokomero spriikeittimellä ja pienellä lavuaarilla. WC (vakiovarusteena kemiallinen) löytyy keulapunkan alta. Kapean kajuutan keskellä on avattava puupöytä.

Runko on valmistettu lasikuidusta. Veneessä on vakiovarusteena sisämoottori. Senorita Helmsmanille ei ole Suomessa lajiliittoa tai luokkakilpailuja, joten kilpailumiehistön kokoa ei ole määrätty. Sen sijaan veneellä kilpaillaan yleensä LYS-tasoituksilla kilpailuissa, joihin osallistuu erityyppisiä yksirunkoisia purjeveneitä. Retkeilykäytössä makuupaikkoja on viidelle henkilölle, mutta käytännössä vene on viidelle aikuiselle yöpymiseen ahdas.

Purjeet ja takila
-----------------

Senorita Helmsmanissa on normaalisti osatakila. Mastossa on yksi pari saalinkeja. Isopurje on 19m², 13,5m² fokka ja kaksi genoaa: 17,5m² ja 20,2m². Fokalle on itsejalustava kisko. Isopurjeelle on levanki, joka on kajuutan ja istumatilan välissä.

Lähteet
-------

1. ↑  FINLYS venekortti Senorita HelmsmanArkistoitu kopio *avomeripurjehtijat.fi*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 21.11.2015.
2. 1 2  Senorita Helmsman - Lito Marine :: sailboat :: SailingTheWeb *sailingtheweb.com*. Viitattu 23.11.2015.
**Natko Zrnčić-Dim** (s. 7. maaliskuuta 1986) on kroatialainen alppihiihtäjä, joka on menestynyt parhaiten alppiyhdistetyn kilpailuissa.

Zrnčić-Dim saavutti pronssia Val d'Isèren MM-kisojen 2009 superalppiyhdistetyssä. Samojen kisojen pujottelussa hän sijoittui 14:nneksi, syöksylaskussa 19:nneksi, supersuurpujottelussa 23:nneksi ja suurpujottelussa 27:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä kahdeksas, supersuurpujottelussa 26:s ja syöksylaskussa 28:s. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli suurpujottelussa 25:s, Vancouverissa 2010 pujottelussa 19:s ja yhdistetyssä 20:s, Sotšissa 2014 yhdistetyssä kymmenes, supersuurpujottelussa 19:s ja syöksylaskussa 29:s.

Zrnčić-Dim saavutti uransa ensimmäisen maailmancupin palkintokorokepaikan oltuaan kolmas superyhdistetyn kilpailussa Val d'Isere'ssä 3. helmikuuta 2008. Bode Millerin voittama kilpailu oli Kroatialle menestyksekäs, sillä Ivica Kostelić sijoittui toiseksi. Zrnčić-Dim oli aiemmin sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan yhdeksänneksi niin ikään superyhdistetyssä muutamaa viikkoa aiemmin Wengenissä. Uransa toisen palkintosijan hän sai oltuaan kolmas Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2009. 4. joulukuuta 2009 Zrnčić-Dim oli kolmas Beaver Creekin superyhdistetyssä, 30. tammikuuta 2011 toinen Chamonix'n superyhdistetyssä ja 17. tammikuuta 2014 kolmas Wengenin superyhdistetyssä.

Zrnčić-Dim sijoittui alppiyhdistetyn cupissa viidenneksi kaudella 2013–2014. Hän on yltänyt maailmancupin pisteille 22 kertaa yhdistetyssä, kymmenen kertaa syöksylaskussa. kolme kertaa pujottelussa ja kaksi kertaa supersuurpujottelussa (kauden 2013–2014 loppuun mennessä).

Lähteet
-------

* Natko Zrnčić-Dim Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)