recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Úsov** (saks. *Mährisch Aussee*) on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.

Úsovin suosituimpia nähtävyyksiä on 1300-luvulla rakennettu Goottilainen Úsovin linna Hrubý Jeseníkin vuoristossa. Myöhemmin linnaa muutettiin, ja nykyään sitä käytetään metsästysmuseona.

Lähteet
-------

1. ↑  Czech Statistical Office
2. ↑  Litovel – Venice of Haná

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Úsov** Wikimedia Commonsissa

Šumperkin piirikunnan **kaupungit** ja kunnat
Bludov | Bohdíkov | Bohuslavice | Bohutín | Branná | Bratrušov | Brníčko | Bušín | Dlouhomilov | Dolní Studénky | Drozdov | Dubicko | **Hanušovice** | Horní Studénky | Hoštejn | Hraběšice | Hrabišín | Hrabová | Hynčina | Chromeč | Jakubovice | Janoušov | Jedlí | Jestřebí | Jindřichov | Kamenná | Klopina | Kolšov | Kopřivná | Kosov | Krchleby | Lesnice | Leština | Libina | Líšnice | **Loštice** | Loučná nad Desnou | Lukavice | Malá Morava | Maletín | Mírov | **Mohelnice** | Moravičany | Nemile | Nový Malín | Olšany | Oskava | Palonín | Pavlov | Petrov nad Desnou | Písařov | Police | Postřelmov | Postřelmůvek | Rájec | Rapotín | Rejchartice | Rohle | Rovensko | Ruda nad Moravou | Sobotín | **Staré Město** | Stavenice | Sudkov | Svébohov | Šléglov | **Štíty** | **Šumperk** | Třeština | **Úsov** | Velké Losiny | Vernířovice | Vikantice | Vikýřovice | Vyšehoří | **Zábřeh** | Zborov | Zvole
**Sydämen syke** tarkoittaa sydämen lyöntien tiheyttä eli sydämenlyöntien määrää aikayksikössä. Syke ilmaistaan yleensä lukuarvona *lyöntiä minuutissa* ja siitä voidaan käyttää lyhennettä *bpm* (engl. *beats per minute*). Syke vaihtelee kehon fyysisten tarpeiden mukaan, kuten hapenoton ja hiilidioksidin poistumisen. Aktiiviteetit, jotka aiheuttavat sykkeen muutoksia ovat liikunta, uni, sairaudet ja lääkeaineet.

Poikkeuksellisen alhainen, korkea tai epäsäännöllinen syke voi viitata sairauteen.

Sykkeen mittaus
---------------

Sykettä voi arvioida helposti mittaamalla pulssia asettamalla sormenpään jonkin ison verisuonen päälle, jolloin pulssi tuntuu sormen päässä. Lääketieteessä ja urheilussa käytettävät sykemittarit mittaavat sykettä sydänsähkökäyrästä (EKG). EKG:llä voidaan mitata myös sykevälivaihtelua.

Leposyke
--------

Leposykkeellä (HRrest) tarkoitetaan sydämen sykettä täydellisen levon aikana, mutta kuitenkin hereillä oltaessa. Tyypillinen leposyke aikuisella on 60–80 bpm, mutta 50 ja 60 välillä olevaa leposykettä pidetään vielä täysin normaalina. Parhailla kestävyysurheilijoilla leposyke voi olla jopa alle 30 bpm.

Maksimisyke
-----------

Maksimisykkeellä (HRmax) tarkoitetaan suurinta sydämen sykettä, jonka henkilö voi saavuttaa urheilusuorituksen aikana ilman vakavia ongelmia. Maksimisykkeessä on yksilöllistä vaihtelua ja se laskee iän myötä. Tarkin tapa mitata maksimisyke on juoksumatolla tai kuntopyörällä tehtävä testi, jossa mitataan sydänsähkökäyrää harjoituksen aikana, ja harjoituksen intensiteettiä kasvatetaan jaksoissa.

Ilman testiä maksimisykettä arvioidaan yleisimmin Haskell & Foxin kaavalla

```
 HRmax = 220 - ikä
```

Muita tilastollisiin menetelmiin perustuvia kaavoja on Tanaka, Monahan, & Seals (2001)

```
 HRmax = 208 − (0.7 × ikä)
```

ja naisille Martha Gulatin kaava

```
 HRmax = 206 − (0.88 × ikä)
```

Sykereservi
-----------

Sykereservi (HRR) on henkilön maksimisykkeen ja leposykkeen välinen erotus. Jotkut harjoituksen intensiteettiä mittaavat menetelmät perustuvat prosenttiosuuteen sykereservistä, kuten Karvosen kaava.

```
 HRR = HRmax − HRrest
```

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sydämen syke**.
* Korkea leposyke Hyvä Terveys
* Syke ja liikunta Terve.fi
**Anthony Darrell "A. J." Slaughter Jr.** (s. 3. elokuuta 1987 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalais–puolalainen koripalloilija, joka edustaa Turkin koripalloliigan Banvit BK:ta ja Puolan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 191-senttinen ja 80-kiloinen Slaughter on heittävä takamies.

Ura
---

### Seurajoukkueura

NBA-varaukseton Slaughter siirtyi yliopistovuosien jälkeen Eurooppaan ja italialaiseen Pallacanestro Biellaan, jota hän edusti kauden 2010–2011. Seuraavan kauden hän pelasi ranskalaisessa Belfius Mons-Hainautissa. Kaudet 2012–2013 ja 2013–2014 kuluivat myös Ranskassa, Cholet Basketissa ja Élan Chalonissa. Kaudella 2013–2014 hänet valittiin Ranskan liigan tähdistöön. 

Kauden 2014–2015 Slaughter pelasi Kreikan A1 Ethnikin Panathinaikos BC:ssä, jossa hän voitti Kreikan cupin. Heinäkuussa 2015 Slaughter siirtyi Turkin koripalloliigan Banvit BK:hon.

### Maajoukkueura

Slaughter sai vuonna 2015 Puolan kansalaisuuden. Hän edusti maata vuoden 2015 EM-kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **A. J. Slaughter** Wikimedia Commonsissa
**Anders Jacob Huldén** (16. heinäkuuta 1924 Pietarsaari − 11. joulukuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Huldénin isä oli opettaja ja kirjailija Johan Jakob Huldén. Huldén valmistui valtiotieteen maisteriksi 1952.

Huldén toimi vuosina 1948–1952 Åbo Underrättelser-lehden toimittajana ja toimitussihteerinä. Hän oli Jakobstads Tidning-lehden päätoimittaja vuosina 1955–1962. Tämän jälkeen hän siirtyi ulkoministeriön palvelukseen ja oli lehdistö- ja kulttuuriattaseana ensin Tukholmassa ja sitten vuosina 1968–1973 Wienissä ja Bernissä sekä vuosina 1973–1974 Bonnissa. Huldén toimi 1974–1979 ulkoministeriön lehdistöasiain ja kulttuurikysymysten osaston päällikkönä, oli sitten pääkonsulina Hampurissa vuodesta 1979 lähtien ja suurlähettiläänä Islannissa vuosina 1985–1989.

Teoksia
-------

* *Politiska profiler*. Sveriges finlandsföreningars riksförbund. Fadderortsrörelsen, Schildt Stockholm – Helsingfors 1970
* *Läktar-Jakobs buller artiklar : en krönika om 1920-talet*. Söderström, Helsingfors 1982
* *Finlands kungaäventyr 1918*. Söderström, Helsingfors 1989, suomeksi nimellä *Kuningasseikkailu Suomessa 1918*. Kirjayhtymä, Helsinki 1988
* *En småstadsredaktörs bekännelser*. Söderström, Helsingfors 1994

Palkinnot
---------

* SLS:n palkinto 1983, 1989

Lähteet
-------

* Anders Huldén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Uppslagsverket Finland : Huldén, Anders[vanhentunut linkki]
* Pikkukaupunkitoimittajan ihana yksinäinen koiranelämä Kun Anders Huldén ja Kekkonen tekivät sinunkaupat, Helsingin Sanomat 22.1.1995

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Ilja Repinin vuonna 1913 maalaama Isaak Brodskin muotokuva.
Isaak Brodski: *Lenin Smolnassa*, maalattu vuonna 1930.
**Isaak Izrailevitš Brodski** (ven. Исаа́к Изра́илевич Бро́дский; 6. tammikuuta 1884 (J: 25. joulukuuta 1883) Sofijevkan kylä Berdjanskin lähellä, Taurian kuvernementti – 14. elokuuta 1939 Leningrad) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen taidemaalari.

Isaak Brodski syntyi maanomistajan perheeseen Krimillä, nykyisen Ukrainan alueella. Hän opiskeli Odessan taideopistossa vuosina 1896–1902 ja Ilja Repinin johdolla Pietarin taideakatemiassa vuosina 1902–1908. Ennen Venäjän vallankumousta hän työskenteli lähinnä maisema- ja muotokuvamaalarina.

Neuvostoaikana Brodskista tuli yksi merkittävimmistä sosialistisen realismin edustajista. Hän maalasi suuria vallankumousaiheisia tauluja ja puoluejohtajien muotokuvia, joiden kopioita käytettiin laajasti propagandatarkoituksissa.

Brodski toimi vuodesta 1932 lähtien Leningradin yleisvenäläisen taideakatemian professorina ja vuodesta 1934 sen johtajana. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä. Pietarissa toimii vuonna 1949 avattu taiteilijan kotimuseo.

Lähteet
-------

1. ↑  Entsiklopedija "Krugosvet" *krugosvet.ru*. Viitattu 2.4.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 100. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
3. ↑  Entsiklopedija Sankt-Peterburga *encspb.ru*. Viitattu 2.4.2010. (venäjäksi)
4. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 4*, s. 42. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1971.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sydämensärkijöitä** (*American Heart*) on Martin Bellin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1992. Sen pääosia näyttelevät Jeff Bridges, Edward Furlong ja Lucinda Jenney. Bridges toimi myös elokuvan toisena tuottajana. Elokuva oli dokumentaristina tunnetun Martin Bellin ensimmäinen pitkän näytelmäelokuvan ohjaus.

Elokuvan käsikirjoituksen laativat Peter Silverman, ohjaaja Bell sekä valokuvaaja Mary Ellen Mark, joka oli Martin Bellin vaimo. Tarina vankilasta vapautuneesta köyhästä isästä (Bridges) ja hänen elämäänsä takaisin pyrkivästä 12-vuotiaasta pojasta (Furlong) perustuu Martin Bellin vuonna 1984 valmistuneeseen dokumenttielokuvaan *Streetwise*, joka kertoi Seattlen kaduilla asuvista katulapsista. Se puolestaan pohjautui Mary Ellen Markin ja toimittaja Cheryl McCallin *Life*-lehdessä heinäkuussa 1983 julkaistuun kuvareportaasiin "Streets of the Lost". Elokuvan musiikin on tehnyt Tom Waits.

Levitys
-------

*Sydämensärkijöitä* ei saanut Suomessa teatterilevitystä, vaan se julkaistiin Europa Visionin VHS-videona. Televisiossa se on esitetty syyskuussa 1998 Nelosella ja kesäkuussa 2001 MTV3:ssa.

Vastaanotto
-----------

Bridges palkittiin roolistaan  Independent Spirit Awards -gaalassa, jossa *Sydämensärkijät* oli ehdokkaana monessa muussakin kategoriassa.

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo hyvin kirjoitetun ja asiallisesti dramatisoidun elokuvan onnistuvan hienosti ja kehuu Bridgesin ja Furlongin roolitöitä. Hän antaa *Sydämensärkijöille* neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "erinomainen". Yhdysvaltalainen *VideoHound's Golden Movie Retriever* antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä pitkälti samoin perustein.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maslin, Janet: Review/Film; Father and Son Find Each Other Again, *The New York Times* 14.5.1993. Viitattu 7.11.2016.
2. ↑  *Sydämensärkijöitä* Elonetissä. Esitystiedot.
3. 1 2  "American Heart."[vanhentunut linkki] *VideoHound's Golden Movie Retriever*. Gale, 2008. Haettu 7.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen).
4. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Sydämensärkijöitä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Sydämensärkijöitä* Elonetissä.
Morínigo (oikealla) tapaa presidentti Franklin D. Rooseveltin vuonna 1943.
**Higinio Morínigo Martínez** (11. tammikuuta 1897 Paraguarí, Paraguay – 27. tammikuuta 1983 Asunción, Paraguay) oli paraguaylainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Paraguayn virallisena presidenttinä vuoden 1940 joulukuun seitsemännestä vuoden 1948 heinäkuun kolmanteen.

Morínigo asettui virkaan ensimmäistä kertaa perustuslain mukaan syyskuussa edeltäjänsä, José Félix Estigarribian tilalle tämän kuoleman johdosta. Joulukuussa hän ilmoitti, että äänestystä maan presidentistä siirrettäisiin ja kielsi samalla poliittiset puolueet. Hän salli poliittisen toiminnan vasta vuonna 1946 ja muodosti hallituksen Partido Revolucionario Febreristan ja Partido Coloradon kanssa. Morínigon kautta leimasi kansan vastustus sekä useat yleislakot Hän onnistui kuitenkin pysymään armeijansa avulla yksin vallassa aina vuoteen 1946 asti.

Vuonna 1946 hallituskoalitio oikealle suuntautuneen Coloradon ja vallankumousorientoitunut Febreristaksen, joka pysyi sekä liberaalien että kommunistien puolella, kanssa rikkoutui. Vuonna 1947 hallituksen jakautumisesta seuranneen Paraguayn sisällissodan ajan Morínigo pysyi erinäisten sotilaallisten ja puolisotilaallisten joukkojen valtaamaan paikkansa valtion johdossa takaisin. Vuonna 1948 hänet kuitenkin syrjäytettiin edustamansa Colorado-puolueen sisältä käsin. Morínigo pakeni lopulta poliittisista syistä Argentiinaan.

Seuraavisen kuuden vuoden aikana Paraguayssa oli kuusi presidenttiä kunnes vuonna 1954 kenraali Alfredo Stroessner nousi valtaan armeijan ja Colorado-puolueen tuella.

Morínigo yritti palata Paraguayhin vuonna 1956, mutta joutui Stroessnerin vainoamisen takia lähtemään uudelleen Argentiinaan, missä hän kuoli vuonna 1983.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Portal Guaraní – HIGINIO MORÍNIGO MARTÍNEZ *portalguarani.com*. Viitattu 30.03.2015. (espanjaksi)
2. ↑  History of Paraguay Encyclopedia Britannica. Viitattu 26.11.2013.
3. ↑  Higinio Moríñigo *Biografias y Vidas*. Viitattu 26.11.2013.

Paraguayn lippuParaguayn presidentti
C.A. López | F.S. López | Machain\* | Rivarola | Jovellanos\* | Gill | Uriarte | Bareiro | Caballero | Escobar | J.G. González | M. Morínigo\* | Egusquiza | Aceval | Carvallo\* | Escurra | Gaona\* | Báez\* | Ferreira | González Navero\* | Gondra | Jara\* | Rojas\* | Peña\* | González Navero\* | Schaerer | M. Franco | Montero\* | Gondra | Eus. Ayala\* | El. Ayala\* | Riart\* | El. Ayala | Guggiari | Eus. Ayala | R. Franco\* | Paiva | Estigarribia | H. Moríñigo | Frutos\* | J.N. González | Rolón\* | Molas | Chaves | Romero\* | Stroessner | Rodríguez | Wasmosy | Cubas | González Macchi | Duarte | Lugo | F. Franco | Cartes  
\* *väliaikainen tai toimessa*



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* IdRef

 |

 |
**Kaahari katkoviivalla** (*The Chase*) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan pääroolissa on Charlie Sheen. Elokuvan pienissä sivurooleissa on Red Hot Chili Peppers -yhtyeen jäseniä sekä tuottaja Cassian Elwesin näyttelijäveli Cary Elwes. Elokuva ei ilmestyessään saavuttanut merkittävää suosiota.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva alkaa huoltoasemalta, jonne pikkurikollinen Jack Hammond (Sheen) on tullut asioimaan varastamallaan autolla. Poliisit huomaavat varastetun auton, mutta Jack kidnappaa huoltamolta Natalien (Kristy Swanson) ja lähtee autolla pakoon. Tästä alkaa melkein koko elokuvan kestävä takaa-ajo eteläisen Kalifornian moottoriteillä kohti Meksikoa. Media seuraa takaa-ajoa hyvin tiiviisti. Matkan aikana selviää, että Jack kidnappasi Natalien käyttäen aseenaan karkkipatukkaa. Selviää, että Natalie on Kalifornian rikkaimman miehen, vaikutusvaltaisen Dalton Vossin tytär. Jack selvittelee tilannetta asianajajansa kanssa puhelimen välityksellä. Natalie rakastuu matkan aikana Jackiin ja he harrastavat lemmenleikkejä keskellä takaa-ajoa liikkuvassa autossa. Kun he saapuvat Meksikon rajalle, Jack saadaan jo pidätettyä mutta sitten Natalie puuttuu peliin. Hän kidnappaa erään median edustajan ja hankkii itselleen ja Jackille helikopterin, jolla he lentävät pois USA:sta poliisin ulottumattomiin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano sanoo humoristisen filmin jäävän kevyeksi välipalaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "keskinkertainen".

Lähteet
-------

1. 1 2  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kaahari katkoviivalla* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Palloliiton jäsenlehdet vaihtelevin ulkoasuin ennen yhdistämistä.
**Maali!** (aikaisemmin *Futari* ja *Football*) on Suomen Palloliiton julkaisema ja neljästi vuodessa ilmestyvä jalkapalloaiheinen aikakauslehti. Maali! toimii samalla Palloliiton jäsenlehtenä ja se jaetaan kaikille Palloliiton lisenssipelaajille. Maali!-lehden painosmäärä on yli 80 000 kappaletta.

Historia
--------

*Futari* perustettiin vuonna 1982. Sitä julkaisivat yhdessä Suomen Palloliitto ja Sanoma Oy. Aluksi lehti ilmestyi neljästi vuodessa ja myöhemmin 6-8 kertaa. 

Vuoden 2006 alussa *Futari* jakautui 55 000 kappaleen painoksen *Futari Magazineksi* ja 25 000 painoksen *Football Magazineksi*. *Futari* suunnattiin alle 16-vuotiaille, ja enemmän kotimaisiin edustusjoukkueisiin sekä A-maajoukkueeseen perehtyvä *Football* vanhemmille. Lehdet ilmestyivät viidesti vuodessa, jonka lisäksi jouluna ilmestyi suurempi yhteisnumero.

Vuonna 2010 lehdet yhdistettiin jälleen yhdeksi lehdeksi. Yhtenä syynä oli yhtenäistää lehtien sisältö, sekä vaihtelevat ulkoasut yhtenäiseksi ja Palloliiton arvoja ja strategiaa vastaavaksi. Aluksi lehden nimeksi tuli *Futis* mutta myöhemmin nimeksi vakiintui *Maali!*.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Lehti Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo maaliintulojärjestyksen selvittämiseen käytettävästä kamerasta. Maalikameroista jalkapallossa kertoo artikkeli maaliviivateknologia.*

Maalikameran kuvaa
**Maalikamera** on kapealla sektorilla kuvaava suurinopeuksinen kamera, jota käytetään urheilussa maaliintulojärjestyksen ja -ajan selvittämiseen. Laite kuvaa maaliviivan kohtaa ja liittää kellonajan kuvaan eli on siis kellon ja kameran yhdistelmä. Maalikameran "kuvaruutu" on hyvin pitkä, elokuvamainen otos kapean pystyjuovan läpi kuvattuna. Filmin siirtonopeus tai digitaalikamerassa pikseleiden tallennusväli säädetään urheilulajin vaatiman tarkkuuden mukaan. Kamera sijoitetaan yläviistoon maaliviivan kohdalle, jotta kilpailijat eivät peitä toisiaan.

Filmikamera
-----------

Kameran valoa läpi päästävä aukko on pystysuora juova, kuten verhosulkimella varustetussa kamerassa. Verhosulkimesta poiketen, aukko pysyy paikallaan ja filmi liikkuu pysähtymättä eteenpäin. Kamerassa oleva kello valottaa kuvan alareunaan aika-mitta-akselin. Kaikki kuvassa oleva tieto on tapahtumaa maaliviivan kohdalla, hitaasti maaliviivan yli tullut esine on pidempi kuin nopealla vauhdilla tullut.

Digitaalikamera
---------------

Kameran kenno on pikselin levyinen ja kamera tallentaa kapean pystykuvan ja aikakoodin 2 000–10 000 kertaa sekunnissa laitteen muistiin ja siirretään lähiverkkoa pitkin tuomariston katsottavaksi. Digitaalitekniikan avulla voidaan tallettaa vain ne juovat aikakoodeineen, joissa kuvassa tapahtuu liikettä.

Katso myös
----------

* Valokuvaus

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maalikamera**.
* Maalikamerakuva Kalevan kisoista 2007
Ryhmän sotilaita poistumassa Goman kaupungista marraskuussa 2012.
**Maaliskuun 23. päivän liike** eli **M23** on noin 6 000 miehen kapinallisryhmä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Ryhmä saa tukea naapurimaasta Ruandasta. Ryhmän johtajat ja huomattava osa sen taistelijoista ovat ruandan kieltä puhuvia kongolaisia tutseja. M23:n nimi viittaa maaliskuun 23. päivänä 2009 solmittuun rauhansopimukseen Kongon hallituksen armeijan ja kongolaisten tutsien aiemman kapinaliikkeen Kansan puolustuksen kansalliskongressin (CNDP) välillä. Marraskuussa 2013 Kongon armeija ilmoitti tuhonneensa M23-kapinalliset vallattuaan heidän viimeiset kaksi tukikohtaansa noin 80 kilometrin päässä Gomasta. Kapinallisia oli tukikohdissa kymmeniä. Kapinallisten arveltiin paenneen Ruandaan ja Ugandaan. M23-järjestö ilmoitti tämän jälkeen laskevansa aseensa ja olevansa valmis poliittisen ratkaisuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Johansson, Peik: Jotain järkeä Kongon konfliktiin  14.12.2012. Kansan Uutiset. Viitattu 2.4.2013.
2. ↑  Kongo ilmoittaa kukistaneensa M23-kapinalliset  5.11.2013. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 5.11.2013. Viitattu 5.11.2013.
3. ↑  Orjala, Anne: M23-kapinalliset laskevat aseensa itäisessä Kongossa  5.11.2013. Yleisradio. Viitattu 7.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maaliskuun 23. päivän liike** Wikimedia Commonsissa
David Miliband 11.4.2007
**David Wright Miliband** (s. 15. heinäkuuta 1965) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Brownin hallituksen ulkoministerinä 28. kesäkuuta 2007 lähtien. Vuosina 2006–2007 hän oli ympäristö-, ja terveys-, ja maaseutuministeri.

Vuodesta 2013 Miliband on toiminut International Rescue Committeen (IRC) puheenjohtajana.

Elämäkerta
----------

Milibandin vanhemmat ovat holokaustia paenneita puolanjuutalaisia. Hänen isänsä oli Belgiassa syntynyt marxismin teoreetikko Ralph Miliband. Myös hänen veljensä Ed Miliband on parlamentaarikko ja toimi samassa hallituksessa Davidin kanssa ympäristö- ja energiaministerinä 3. lokakuuta 2008 lähtien.

Miliband opiskeli filosofiaa, valtiotiedettä ja kansantaloustiedettä Oxfordin yliopiston Corpus Christi Collegessa ja valmistui erinomaisin arvosanoin. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti Massachusetts Institute of Technologyssa Yhdysvalloissa.

Miliband valittiin parlamenttiin vuonna 2001 ja nuoremmaksi ministeriksi opetusministeriöön kesäkuussa 2002. Vuoden 2004 lopulla hän pääsi pääministerin avustajaksi (Cabinet Office Minister) ja vuoden 2005 vaalien jälkeen kuntien ja paikallishallinnon ministeriksi varapääministeri John Prescottin alaisuudessa.

Ulkoministerinä Miliband kannatti Euroopan unionin laajentumista ja Venäjän, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maiden ottamista jäseneksi.

Miliband on naimisissa Louise Shackeltonin kanssa, joka soittaa viulua Lontoon sinfoniaorkesterissa. Miliband ja Shackelton ovat adoptoineet kaksi poikaa Yhdysvalloista 2004 ja 2007.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Watt, Nicholas: David Miliband to step down as MP for post at global charity in New York *The Guardian*.  27.3.2013. Viitattu 21.2.2022.
2. ↑  EU 'should expand beyond Europe' BBC. Viitattu 19.11.2007.
3. ↑  David Miliband adopts second son  29.10.2007. BBC News. Viitattu 28.7.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Miliband** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sydän, sydän** on suomalainen viisihenkinen rockyhtye, joka aloitti toimintansa Helsingin Herttoniemessä vuonna 2002. Sen alkuperäisjäseniä ovat laulaja-kitaristi Tuomas Skopa, kitaristi Juho Minerva, basisti Tomi Flyckt ja rumpali Mikko Rekonen. Vuodesta 2013 yhtyeen livekokoonpanossa vaikuttanut kosketinsoittaja ja perkussionisti Jussi Liukkonen liittyi virallisesti yhtyeeseen Tavastialla 22.10.2016.

Yhtye on vuoteen 2018 mennessä julkaissut seitsemän levyä: EP:n *Tårta på tårta* ja kokopitkät levyt *Auto* (2005), *Au* (2006), *Usko itseesi* (2008), *Kapseli* (2012), *Molskis* (2016) ja *Keskiyöllä* (2018). Ensilevy *Auto* sisälsi raskasta ja melodista musiikkia pääosin akustisesti esitettynä. *Au* on hieman perinteisempi rocklevy ainakin yhtyeen omalla mittapuulla mitattuna. *Usko itseesi* -albumilla yhtye liikkuu jälleen uusissa äänimaisemissa midisyntetisaattorien ja rumpukoneiden maailmassa.

Yhtyeen nimen alkuperästä on useita tarinoita. Yhtyeen jäsenet ovat muun muassa kertoneet, että he eräänä vappuna näkivät pakettiauton, jonka kyljessä komeili teksti Sydän, sydän. Yhtyeen rumpalin mukaan kitaristi ja basisti olisivat olleet Herttoniemen ravintola Foxy Bearissa ja päättäneet, että molemmat sanovat sanan ja siitä tulee yhtyeen nimi. Yllättäen molemmat sanoivat "sydän". Tarinan todenperäisyyttä ei kuitenkaan ole voitu varmistaa.

Historia
--------

Sydän, sydän perustettiin kesällä 2002. Muutamia kuukausia myöhemmin yhtye julkaisi omakustanteen *Reilu puoli hetkeä*, jota painettiin sata kappaletta. Vuosi 2003 sujui harvakseltaan keikkaillen. Yhtye osallistui myös Ääni ja Vimma -kilpailuun ja esiintyi pariin otteeseen Gloriassa. Vuoden 2004 alussa kuultiin ensimmäiset huhut mahdollisesta levysopimuksesta Johanna Kustannuksen kanssa. Yhtye julkaisi kuitenkin samalla toisen omakustanteen *Kännykkä*. Vuoden 2004 lopulla yhtye aloitti uuden levyn äänitykset Vuosaaren telakalla.

Vuosi 2005 alkoi tiedoilla, että uusi levy julkaistaisiin maaliskuussa. Levy julkaistiin virallisesti konsertissa Stella Star -klubilla. *Auto* oli poikkeuksellisesti akustinen. Seuraava julkaisu *Tårta på tårta* -EP oli huomattavasti edeltäjäänsä raskaampi.

Jäsenet
-------

* Tuomas Skopa (2002–) – laulu, kitara
* Tomi Flyckt (2002–) – basso
* Juho Minerva (2002–2018) – kitara
* Mikko Rekonen (2002–) – rummut
* Jussi Liukkonen (2016–) – kosketinsoittimet, perkussiot
* Ville Leppilahti (2018) – keytar, theremin

Diskografia
-----------

* *Reilu puoli hetkeä*  (2003)
* *Kännykkä*  (2004)
* *Auto*  (2005)
* *Tårta på tårta (EP)*  (2005)
* *Au*  (2006)
* *Usko itseesi*  (2008)
* *Kapseli*  (2012)
* *Molskis*  (2016)
* *Keskiyöllä*  (2018)
* *Tänään me humpataan (live '20)*  (2022)

Lähteet
-------

1. ↑  Metro-lehti 8.12.2005
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Livetaltiointi Ääni ja vimma 03 - Kettutien aluetapahtumasta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sydämeni on kukkuloilla** (*My Heart’s in the Highlands*) on yhdysvaltalais-armenialaisen William Saroyanin yksinäytöksinen komedia vuodelta 1939. Tämän Saroyanin varhaisin näytelmä on sovitettu hänen novellistaan *The Man With His Heart in the Highlands.* Näytelmän on suomentanut Matti Rossi vuonna 1979, jolloin Jotaarkka Pennanen ohjasi sen Turun kaupunginteatterille. Sitä on esitetty lisäksi ainakin Kokkolan kaupunginteatterissa.

Juoni
-----

Yhdeksänvuotias Johnny asuu epäonnisen runoilijaisänsä ja armenialaisen isoäitinsä kanssa Kalifornian Fresnossa. Johnny ihmettelee maailmaa päällään seisten, yrittää jutella lintujen kanssa ja kiinnostuu junien pilleistä, kunnes kaupunkiin saapuu MacGregor, mies joka soittaa trumpettia ja väittää olevansa näyttelijä. Hän lumoaa kaikki soitollaan ja saa palkkioksi ruokaa. Johnnyn epäonninen runoilijaisä saa runonsa takaisin Atlantic Monthly -lehdeltä, joka ei haluakaan julkaista niitä. MacGregor, joka sanoo kaipaavansa kukkuloille, kuolee siteeraten kuningas Learia.

Lähteet
-------

1. ↑  Sydämeni on kukkuloilla, Näytelmäkulma. Viitattu 7.10.2014.
2. ↑  esitysten arvosteluotteista (Arkistoitu – Internet Archive), Jotaarkka Pennanen. Viitattu 7.10.2014.
3. ↑  Halkokarin kahakka sytyttää kaupungin (Arkistoitu – Internet Archive), Kahakka-sivusto 2003. Viitattu 7.10.2014.
4. ↑  Shank, Theodore J. (toim.): *A Digest of 500 Plays*, s. 375. MacMillan, 5. painos 1977. ISBN 0-02-012690-5.
**San Nicolò d’Arcidano** (sardiksi *Arcidànu*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 663 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 28,36 neliökilometriä. Se sijaitsee 13 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **San Nicolò d’Arcidano** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Sri Lankan tamilien osuus väestöstä Sri Lankalla.
**Sri Lankan tamilit** (tamiliksi: இலங்கை தமிழர், ilankai tamiḻa) ovat tamileja, jotka ovat kotoisin Etelä-Aasian saarivaltiosta Sri Lankasta. Tamilit ovat Sri Lankan toiseksi suurin etninen ryhmä singaleesien jälkeen. Sri Lankan tamiliväestö jakautuu varsinaisiin Sri Lankan tamileihin (11,2 % Sri Lankan väestöstä), jotka ovat Sri Lankaan vuosisatoja sitten saapuneiden jälkeläisiä, ja ns. Intian tamileihin (4,2 %), jotka ovat Sri Lankaan Brittiläisen imperiumin aikaan Intiasta tuotujen tamilien jälkeläisiä. Sri Lankassa he muodostavat enemmistön pohjoisessa provinssissa, ja heitä elää huomattava määrä itäisessä maakunnassa. Sri Lankan vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 70 % Sri Lankan tamileista asuu pohjoisissa ja itäisissä maakunnissa. Sri Lankan tamilit ovat uskonnoltaan pääosin hinduja.

Lähteet
-------

1. ↑   Sinhalese vs. Tamil
2. ↑  TAMILS IN SRI LANKA: THEIR HISTORY, DIFFERENCES AND RELATIONS WITH THE SINHALESE
3. ↑  Sri Lanka Census of Population and Housing, 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Tamil of Sri Lanka - Religion and Expressive Culture
**Sri Lankan presidentinvaalissa 2015** valittiin maalle uusi presidentti. Vaaleissa oli ehdokkaina yhteensä 19 henkilöä, mutta kaikkein suosituimmat ehdokkaat olivat Maithripala Sirisena ja istuva presidentti Mahinda Rajapaksa. Vaalien voittajaksi nousi yllättäen entinen terveysministeri Sirisena, joka kampanjoi presidentin valtaoikeuksien ja hallituksen korruption vähentämisellä. Rajapaksan suosion taustalla vaikutti se, että monet singaleesit näkivät hänet sotasankarina, joka päätti sisällissodan vuonna 2009. Hänen suosionsa ei kuitenkaan ollut yhtä suurta vähemmistöjen kuten tamilien keskuudessa.

Tappion kokenut Rajapaksa oli alun perin aikaistanut vaaleja kahdella vuodella sekä poistanut perustuslaista olleen rajoitteen presidenttikausien määrään. Tarkkailijoiden mukaan vaalit sujuivat rauhallisesti vaikkakin maan tamilivaltaisissa pohjoisosissa äänestäjiä estettiin käyttämästä äänioikeuttaan. Vaalitarkkailijoiden mukaan Rajapaksan puolesta kampanjoivat henkilöt olivat myös pyrkineet vaalivaikuttamaan kehottamalla tamileita boikotoimaan vaaleja.

Sri Lankan vuoden 2015 presidentin- ja parlamenttivaalien tuloksena sisällissodan aikaiset johtajat menettivät valtansa. Presidentinvaalien jälkeen esille nousi väitteitä, että Rajapaksa yritti vallankaappausta, kun tieto hänen vaalitappiostaan lähestyi. Armeijan edustaja Ruwan Wanigasooriya kuitenkin kyseenalaisti väitteen ilmoittamalla, että hän ei ollut asiasta tietoinen. Vaalien jälkeen Rajapaksa väitti tappionsa johtuneen siitä, että Intia, Yhdysvallat ja eurooppalaiset olisivat suurlähetystöjensä kautta kampanjoineet häntä vastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sri Lankan presidentinvaali 2015** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2  Final Results - 7th Presidential Election - 2015 *Daily Mirror*.  9.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
2. ↑  Talvio, Anna-Maria: Sri Lankassa presidentinvaalit *Yle uutiset*.  8.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
3. 1 2  Kerola, Päivi: Sri Lankan presidentti myönsi vaalitappionsa – hävisi niukasti entiselle puoluetoverille *Yle uutiset*.  9.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
4. 1 2  Poll monitors say voters obstructed in northern Sri Lanka *The Hindu*.  8.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
5. ↑  Kokkonen, Yrjö: Sri Lanka astui vaaleissa uuteen aikaan *Yle uutiset*.  18.8.2015. Viitattu 3.8.2019.
6. ↑  Jain, Sreenivasan: 2000 Soldiers Were Moved to Colombo for Coup, Says Former Sri Lankan Army Chief *NDTV*.  17.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
7. ↑  Sri Lanka to investigate 'Rajapaksa coup plot' *BBC*.  11.1.2015. Viitattu 3.8.2019.
8. ↑  Former Sri Lankan Prez Rajapaksa blames India for election defeat *Hindustan Times*.  13.3.2015. Viitattu 3.8.2019.
Iva Toguri D’Aquino maaliskuussa 1946 otetussa pidätyskuvassa.
**Tokion Ruusu** (engl. *Tokyo Rose*) oli länsiliittoutuneiden antama nimi japanilaisille radioäänille, jotka toisen maailmansodan aikana levittivät Japanin sotapropagandaa englanniksi. Termi kohdistui tuolloin useisiin naisiin, mutta 26. syyskuuta 2006 kuollut **Iva Toguri D’Aquino** (synt. *Iva Ikuko Toguri*) on sodan jälkeen ollut heistä tunnetuin. Erään lähetetyn, amerikkalaissotilaitten suosiman radio-ohjelman nimenä oli ollut *Zero Hour*. Ohjelman aikana toimitettiin muun muassa tietoja Yhdysvaltain viihde-elämästä, kuten Broadwayn ja Off Broadwayn ensi-illoista sekä urheilutuloksista.

Tokion Ruusu julkisti yhdessä vaiheessa Yhdysvaltain kaatuneita sotilaita radioteitse. Yhdysvallat otti myöhemmin itse hoitaakseen ilmoittaa kaatuneista, kuten taistelutovereille. Radiojulkistamisten ilmeinen tarkoitus oli ollut lisätä paniikkimielialaa Japanin sotajoukkoja kohtaan.

Lähteet
-------

* Miettunen, Helge: *Musta informaatio*. Helsinki: Otava, 1976. ISBN 951-1-02266-0
* Gordon, Thomas & Witts, Max Morgan: *Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä*. Suom. Nuuttila, Antti. Porvoo: WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X. (s. 219–220, 247–248)

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Thomas & Witts 1981, s. 220.
3. ↑  Miettunen 1976, s. 36.

Aiheesta muualla
----------------

* Federal Bureau of Investigation: FBI History — Famous Cases: Iva Toguri d’Aquino and "Tokyo Rose" (englanniksi)
* Ask Yahoo! (Feb. 21, 2002): "Who was Tokyo Rose?" (unbylined) (englanniksi)
* "Orphan Ann" Home Page (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kamikaze-lentäjiä marraskuussa 1944
**Tokkōtai** (jap. 特攻隊), tai virallisemmin **tokubetsukōgekitai** (特別攻撃隊, ’erikoishyökkäysjoukot’), tarkoittaa keisarillisen Japanin armeijan ja laivaston toisessa maailmansodassa perustamia erikoisjoukkoja, joita käytettiin itsemurhahyökkäyksiin. Joukoista tunnetuimpia olivat *kamikaze*-lentäjät. Keisarillisen laivaston ilmavoimat perusti ensimmäisen kamikazeyksikön amiraali Takijirō Ōnishin ehdotuksesta vuoden 1944 lopulla.

Lentokoneiden lisäksi erikoisjoukot käyttivät esimerkiksi moottoriveneitä, sukellusveneitä ja torpedoita, jotka lastattiin räjähteillä ja ohjattiin vihollisen aluksia päin. Nimitystä *tokkōtai* käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1941 Pearl Harborissa tehdyn sukellusveneiskun yhteydessä. Lentokoneiskut Yhdysvaltoja vastaan aloitettiin lokakuussa 1944 Filippiineillä käydyn Leytenlahden taistelussa. Sodan loppupuolella 1944–1945 itsemurhaiskuista tuli tärkeä osa keisarillisen armeijan sotataktiikkaa. Iskuja tehtiin erityyppisillä lentokoneilla, kuten kevyillä *Ōka*- ja *Tsurugi*-koneilla, joita myös varastoitiin Japanin pääsaarilla mahdollisesti käytäviä taisteluja varten.

Erikoisjoukkojen käyttöön kehitettiin esimerkiksi ihmistorpedo *Kaiten*, joka voitiin laukaista sukellusveneestä. Itsemurhahyökkäyksiin rakennettiin myös lukuisia *Shin’yō*- ja *Marure*-moottoriveneitä, joista osaa käytettiin taisteluissa. Hyökkäyksiin ryhdyttiin, koska Japani ei pärjännyt enää tavanomaisin keinoin Yhdysvaltojen ylivoimaa vastaan. Vaikka yksittäiset hyökkäykset saattoivatkin aiheuttaa suuria vahinkoja, niillä ei ollut vaikutusta sodan kulkuun. Sotilasjohdon epätoivosta kertovaa taktiikkaa kritisoitiin ihmishenkien haaskaamisesta. Vaikka liittyminen erikoisjoukkoihin oli teoriassa vapaaehtoista, käytännössä niihin saatettiin pakottaa eri keinoin.

Lähteet
-------

1. ↑  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 神風特別攻撃隊 Kotobank. Viitattu 27.05.2021.
2. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 日本大百科全書(ニッポニカ): 特攻隊 Kotobank. Viitattu 27.05.2021.
3. 1 2 3  世界大百科事典 第２版: 特別攻撃隊 Kotobank. Viitattu 27.05.2021.
**Toivo Stefan Jaakoppi Kerko** (23. maaliskuuta 1915 Marttila – 16. heinäkuuta 1969 Mikkeli) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kerkon vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kerko ja Aino Uoti ja puoliso vuodesta 1942 Meri Merimo. Kerko oli meijeriharjoittelija useissa meijereissä 1935–1937 ja valmistui meijeriteknikoksi Valtion Maitotalousopistosta 1939. Hän oli Auran Osuusmeijerin isännöitsijä ja Hämeenlinnan Osuusmeijerin vt. isännöitsijä 1939, Rymättylän–Merimaskun Osuusmeijerin isännöitsijä 1940–1941, Kruusilan Osuusmeijerin isännöitsijä 1942, Valkeakosken Osuusmeijerin isännöitsijä 1943–1948 ja Mikkelin Osuusmeijerin isännöitsijä ja toimitusjohtaja vuodesta 1948. Kerko oli myös Mikkelin Keinosiemennysyhdistyksen toiminnanjohtaja vuodesta 1949. Hän oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen 1956–1968 ja kaupunginhallituksen jäsen ja hänellä oli useita osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kerko oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2  Toivo Kerko *Biografiasampo*. Viitattu 9.10.2022.
2. ↑  Kauppaneuvos Toivo Kerko kuollut.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 19.7.1969, nro 81, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.10.2022.
Transfer Pak.
**Transfer Pak** on lisälaite Nintendo 64 -pelikonsolille, jonka avulla voi siirtää tietoa Game Boyn tai Game Boy Colorin pelikasettien ja Nintendo 64:n pelien välillä. Transfer Pak kytketään Nintendo 64:n peliohjaimen liitinporttiin. Transfer Pakissa on aukko, johon voi työntää Game Boy -kasetin. Laitetta pidetään GameCuben Game Boy Advance cablen edeltäjänä.

Game Boyn pelejä ei ole mahdollista pelata Nintendo 64:llä Transfer Pakia käyttämällä, kuten Super Game Boylla pystyy pelaamaan Super Nintendolla. Ainoastaan *Pokémon Stadium* ja *Pokémon Stadium 2* tarjosivat mahdollisuuden pelata mustavalkoisen Game Boyn kanssa yhteensopivia Pokémon-pelejä. Transfer Pak julkaistiinkin aluksi *Pokémon Stadiumin* kylkiäisenä, että pelaajat vosivat siirtää Game Boy -version Pokémoninsa *Stadiumilla* käytettäviksi.

Alun perin suunniteltiin, että Game Boy Colorin *Perfect Dark* -pelissä voisi ottaa ensiksi kuvan omista kasvoista Game Boy Cameralla ja siirtää sitten kasvot Nintendo 64 -version hahmoille. Tämä ominaisuus poistettiin. Sen sijaan, kun yhdistetään Game Boyn *Perfect Dark* Transfer Pakin avulla Nintendo 64:n *Perfect Darkin* kanssa, käytettäväksi tulee useita lisäbonuksia, muun muassa kaikki pelin aseet.

Pelit, jotka ovat yhteensopivia Transfer Pakin kanssa
-----------------------------------------------------

  


| Nintendo 64 -peli | Game Boy tai Game Boy Color -peli |
| --- | --- |
| *Mario Artist* | *Game Boy Camera* |
| *Mario Golf* | *Mario Golf* |
| *Mario Tennis* | *Mario Tennis* |
| *Mickey's Speedway USA* | *Mickey’s Speedway USA* |
| *PD Ultraman Battle Collection 64* (Japani) | mikä tahansa |
| *Perfect Dark* | *Perfect Dark* |
| *Pokémon Stadium* | *Pokémon Red, Blue* ja *Yellow* |
| *Pokémon Stadium 2* | *Pokémon Red*, *Blue*, *Yellow*, *Gold, Silver* ja *Crystal* |
| *Super Robot Taisen 64* (Japani) | *Super Robot Taisen Link Battler* |

Lähteet
-------

1. ↑  Nintendo 64 Accessories Nintendo of Europe. Viitattu 7.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Transfer Pak** Wikimedia Commonsissa
**Transdisiplinaarinen tutkimus** on eri tieteenhaarojen ja usein myös tieteen ulopuolella toimivien asiantuntijaryhmien välistä yhteistyötä, jossa tehtävänä on saavuttaa tutkimuksellinen päämäärä erityisellä yhteistyöstrategialla. Yhteistyökumpanit pyrkivät lähestymään tutkimusongelmaa monitieteisesti ja tieteen rajoja rikkoen, omaksumalla oman näkökantansa lisäksi myös muiden tieteenalojen lähestymistapoja ja tukeutumalla kaikkeen tutkimusongelman kannalta relevanttiin asiantuntemukseen. Tällä tavoin transdisiplinaarisen hankkeen osallistujat pyrkivät muodostamaan tutkimusongelmastaan kokonaiskuvan. Transdisiplinaarinen tutkimustapa vaatii erityisen paljon tiimityöskentelyä, jossa tutkijat ja muut yhteistyökumppanit jakavat muille tiiminjäsenille tietoa, osaamistaan ja resurssejaan.

Lähteet
-------

1. ↑  TREC Centre: What Is Transdisciplinary Research? (Verkkosivu) *obesity-cancer.wustl.edu*. Washington University School of Medicine in St. Louis.  Arkistoitu 30.4.2016. Viitattu 30.4.2016. Englanniksi.
2. ↑  Hirsch Hadorn, G et al (toim.).: Handbook of Transdisciplinary Research. Springer, 2007

Hirsch Hadorn, G et al.: *Handbook of Transdisciplinary Research*. Springer, 2007. ISBN 978-1-4020-6698-6.
**Media-assistentti** (120 ov) on toisen asteen audiovisuaalisen viestinnän perustutkinnon tutkintonimike. Tutkinto antaa valmiuden työskennellä sähköisen viestinnän alalla. Audiovisuaalisen viestinnän osa-alueiksi lasketaan mm. valokuvaus, elokuva, graafinen suunnittelu, video-, radio- ja tv- työskentely, multimediatuotanto, teatteri- ja esitystekniikka ja www-suunnittelu. Suuntautumisalat vaihtelevat oppilaitoksittain, useiden oppilaitosten tarjotessa mahdollisuuden valita suuntaumisala opintojen edetessä.

Media tarkoittaa välinettä ja assistentti apulaista. Media-assistentin nimike syntyi toisen asteen ammatillisen koulutuksen uudistuksessa vuonna 2001.

Audiovisuaalisen viestinnän perustutkinnon suorittaminen antaa yleisen jatko-opintokelpoisuuden. Media-assistentin tutkintonimike sekoitetaan usein medianomin tutkintoon, joka vastaa alempaa ammattikorkeakoulututkintoa. Ammattitutkintojen lisäksi Ammattikorkeakouluissa suoritettava medianomi (amk) -tutkinto on luonteva tapa syventää asiantuntemustaan. Myös eri tiede- ja taideyliopistojen viestinnän ja taiteen linjat tarjoavat sopivaa jatkokoulutusta.

Aiheesta muualla
----------------

* Audiovisuaalisen viestinnän osaamisala (Opintopolku) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Audiovisuaalisen viestinnän tutkintotoimikunta
* Viestintä- ja informaatiotieteet (OPH) (Arkistoitu – Internet Archive)
*
**Ahvenanmaalla** toimii kaksi sanomalehteä ja neljä radioasemaa. Lisäksi maakuntahallinto välittää alueella Sveriges Radion radiolähetyksiä, SVT:n televisiolähetyksiä sekä yhtä Yleisradion radioasemaa ja kolmea Yleisradion televisiokanavaa. Ahvenanmaalla on oma internet-verkkotunnus.

Sanomalehdet
------------

Vanhin sanomalehti on *Ålandstidningen*, jonka perusti 1891 Julius Sundblom. Se ilmestyy kuudesti viikossa. Kilpailijana sille on *Nya Åland*, joka perustettiin vuonna 1981 Ålandstidningenin toimittajiston riitojen takia.

Radio
-----

Maakuntahallinto ylläpitää yhtä julkisen palvelun radioasemaa, *Ålands radiota*. Se lähettää päiväsaikaan (5.30–19.00) uutisia, keskusteluohjelmia, musiikkia ja visailuja. Tunnin välein esitetään Yle Radio Vegan uutisia.

Paikallisia kaupallisia asemia on kaksi. Steel FM lähettää uutisia, keskustelua ja vanhempaa musiikkia. Tauotonta musiikkia soittavat Soft FM ja Radio Harmonica. Näiden lisäksi myös ruotsalainen hittiasema RIX FM kuuluu Ahvenanmaalla paikallislähetystensä kanssa.

Maakuntahallinnon paikallisilla lähettimillään releoimiin asemiin kuuluvat Ruotsista Sveriges Radion P1, P2, P3 ja Tukholman paikallislähetyksellä varustettu P4. Suomesta releoidaan Yle Radio Vegaa, Yle X3Ma ja Yle Radio Suomea.

Televisio
---------

Ahvenanmaalla on syksystä 2005 lähtien ollut vain digitaalisia tv-lähetyksiä. Omia lähetyksiä ei ole, mutta ruotsalaisia ja mannersuomalaisia lähetyksiä releoidaan paikallisilla lähettimillä. Releoitaviin kanaviin kuuluvat SVT:n kanavat, Ruotsin TV4 ja Suomen kanavista Yle TV1, Yle TV2 ja Yle Fem.

Internet
--------

Ahvenanmaan oma ensimmäisen tason Internet-verkkotunnusten pääte, *.ax*, otettiin käyttöön 16. elokuuta 2006. Se korvaa aikaisemman toisen tason *.aland.fi*-päätteen. Päätteen käytöstä vastaa hallinnollisesti Ahvenanmaan lääninhallitus ja teknisesti Ålands Datakommunikation Ab (Ålcom).

Lähteet
-------

1. ↑  Om Nya Åland *nyan.ax*. Viitattu 19. heinäkuuta 2007. (ruotsiksi)
2. ↑  Våra program *radiotv.aland.fi*. Viitattu 19. heinäkuuta 2007. (ruotsiksi)
3. ↑  Digitalt från Smedsböle *web.archive.org*. Viitattu 19. heinäkuuta 2007. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ålandstidningen (ruotsiksi)
* Nya Åland (ruotsiksi)
* Steel FM (ruotsiksi)
* Soft FM (ruotsiksi)
* RIX FM (ruotsiksi)
* Ålands radio och TV (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli käsittelee albumia. Ascension on myös Britannialle kuuluva saari Atlantin valtameressä.*

**Ascension** on John Coltranen vuonna 1965 julkaistu avantgarde-jazz-levy, joka on edelleen yksi hänen kiistellyimmistä teoksistaan.

28. kesäkuuta 1965 Coltrane ja kymmenen muuta enimmäkseen nuorta kokeilevaa avantgarde-jazzmuusikoa (muun muassa Archie Shepp, Pharoah Sanders, Freddie Hubbard, Marion Brown, ja John Tchicai) levyttivät Rudy Van Gelderin studiolla yhdesät 40 minuuttia pitkästä teoksesta koostuvan *Ascension*-albumin, jonka keskeisin sisältö oli soolojen väliset kollektiiviset keskustelunomaiset improvisaatiojaksot. Sessioiden aikana teoksesta äänitettiin kaksi eri versiota, joista Coltrane myöhemmin valitsi julkaistavan version, mutta pian päättikin pitävänsä toisesta versiosta enemmän ja tuottaja Bob Thiele muuttikin julkaistavan version seuraaviin painoksiin, vaikka esimerkiksi soolojen järjestys ei vastannut levynkansiteksteissä kuvattuja. Ainoana merkkinä äänityksen vaihtumisesta on pieni levyn etiketin viereen kaiverrettu *Edition II* teksti. 

Levystä ei tullut yhtä suosittua kuin *A Love Supremesta*, vaikka esimerkiksi Jefferson Airplanen Grace Slick kuvasi sitä *"jonkinlaiseksi happotripiksi"*. Myös kriitikkojen vastaanotto oli ristiriitainen: Down Beat -lehden kriitikko Bill Mathieu sanoi *"levyn olevan ehkä vaikuttavinta ihmisääntä, jota on koskaan nauhoitettu"*, mutta toisaalta *Hifi/Stereo*-lehden Joe Goldberg kirjoitti *Meditations* levyn arvostelussa, että *"Ascension-levyn ja tämä jälkeen en voi enää tulla revityksi ja raavituksi.. Minusta tuntuu, että kimppuuni on villisti hyökätty ja minun täytyy puolustautua olemalla kuuntelematta"*

Teoksen rakenne
---------------

Teos alkaa viiden sävelen teemalla, joka muistuttaa etäisesti A Love Supreme-levyn aloitusta, jonka Coltrane itse soittaa ja jota käytetään useaan otteeseen teoksen aikana. Thielen omaelämäkerran mukaan Coltrane jakoi levytyssession alussa muusikoille nuotteja, mutta noiden nuottien sisältö on jäänyt epäselväksi. Shepp on myöhemmin kertonut yhteissoittojaksojen perustuneen soinnuille, mutta että kyseiset soinnut olivat vapaaehtoisia. *"Laskevassa sointukulussa oli kuitenkin tonaalinen perusta, kuten h-molli, mutta siihen saattoi päätyä eri teitä."* Useat musiikkitieteilijät ovat todenneen *Ascensionin* perustuvan löyhästi sävelasteikoille, jotka on myös helpompi erottaa tiivistä yhteissoitosta kuin mahdolliset soinnut. Etnomusikologi David Such on tunnistanut teoksesta neljä tällaista sävelasteikkoa: h-mollin, fryygialaisen kirkkosävellajin D:ssä, G-lyydialaisen ja F-fryygialaisen. Yhteissoittojaksoissa Coltrane on ilmeisesti ilmoittanut joko soittamalla tai käsimerkillä milloin sointua ja vastaavasti sävelasteikkoa tuli vaihtaa. Yksittäisissä sooloissa h-molli on yleisimmin käytetty asteikko.

Levyllä soittaneen Marion Brownin mukaan Coltrane oli tarkkaan miettinyt mitä levyllä halusi tehdä, mutta suurin osa varsinaisesta sävellystyöstä tapahtui vasta studiossa: *"Coltrane soitti melodiapätkiä ja sanoi, että kaikkien tuli soittaa tuo pätkä yhteissoittojaksossa. Hän myös ilmoitti että haluaa cresendon ja diminuendon jokaisen soolon lopuksi."*