recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Urbania** on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Pesaro e Urbinon maakunnassa. Se sijaitsee Metaurojoen varrella. Urbania on keskiaikainen kaupunki, joka tunnettiin vuoteen 1631 saakka nimellä *Casteldurante*. Silloin se sai uuden nimen paavi Urbanus VIII kunniaksi.

Nähtävyyksiä
------------

Kaupunki on tunnettu keramiikastaan. Urbanian kuuluisin nähtävyys on kuoleman kirkko, *Chiesa dei Morti*, jossa on esillä 18 muumiota. 

*Palazzo Ducale*ssa on museo ja historiallinen kirjasto. Vuonna 1470 valmistuneen palatsin on suunnitellut Francesco Di Giorgio Martini Montefeltron ja Della Roveren suvuille. Lopullisen muotonsa palatsi sai Girolamo Gengan suunnitelmista. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa kaksi Gerhard Kremerin karttapalloa vuosilta 1541 ja 1551.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   www.tuttitalia.it
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Kunnan kotisivut
3. 1 2   Kunnan matkailusivut

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Urbania**.
Pesaro e Urbinon maakunta
Acqualagna | Apecchio | Auditore | Barchi | Belforte all’Isauro | Borgo Pace | Cagli | Cantiano | Carpegna | Cartoceto | Fano | Fermignano | Fossombrone | Fratte Rosa | Frontino | Frontone | Gabicce Mare | Gradara | Isola del Piano | Lunano | Macerata Feltria | Mercatello sul Metauro | Mercatino Conca | Mombaroccio | Mondavio | Mondolfo | Monte Cerignone | Monte Grimano Terme | Monte Porzio | Montecalvo in Foglia | Monteciccardo | Montecopiolo | Montefelcino | Montelabbate | Montemaggiore al Metauro | Orciano di Pesaro | Peglio | Pergola | Pesaro | Petriano | Piagge | Piandimeleto | Pietrarubbia | Piobbico | Saltara | San Costanzo | San Giorgio di Pesaro | San Lorenzo in Campo | Sant’Angelo in Vado | Sant’Ippolito | Sassocorvaro | Sassofeltrio | Serra Sant’Abbondio | Serrungarina | Tavoleto | Tavullia | Urbania | Urbino | Vallefoglia
RPK-74
AK-74 ja RPK-74
**RPK-74** (ven. ручной пулемёт Калашникова, *rutšnoi pulemjot Kalašnikova*) on neuvostoliittolaista alkuperää oleva 5,45 × 39 mm:n patruunaa ampuva pikakivääri, joka otettiin neuvostoarmeijan käyttöön 1970-luvun jälkipuoliskolla.

RPK-74 on käytännössä kaliiperia lukuun ottamatta sama ase kuin sen aiempi 7,62x39mm:n patruunaa ampunut versio RPK. Molemmat aseet muistuttavat hyvin läheisesti, niin ulkoisesti kuin teknisestikin, Kalashnikovin suunnittelemia AK-sarjan rynnäkkökivääreitä. 

RPK-74:n tulinopeus on noin 600 laukausta minuutissa. Ase on ryhmäaseeksi kevyt, paino on vain noin 4,6 kg tyhjänä. Paino ladattuna riippuu käytetystä lippaasta, niitä on kahta eri tyyppiä: 45 patruunan kaksirivinen käyrä tankolipas ja 75 patruunan rumpulipas. RPK-74:ssä voidaan tarvittaessa käyttää myös AK-74:n 30 patruunan lippaita. 

RPK-74:ää käytetään tällä hetkellä Venäjän armeijan jalkaväkiryhmien tukiaseena. Ase on varmatoiminen, mutta käyttöarvoa rajoittaa tämäntyyppisille aseille tyypillisesti se, että suljetulla lukkomekanismilla toimivan aseen ohuehko piippu kuumenee sarjatulella nopeasti, eikä ole käyttäjän vaihdettavissa.

Tekniset tiedot
---------------

* Kaliiperi: 5,45 × 39 mm
* Pituus: 1 060 mm
* Paino ilman lipasta: 4,6 kg
* Piipunpituus: 590 mm
* Luodin lähtönopeus: 960 m/s
* Tulinopeus: 600 laukausta/min
* Lippaat: 30 ja 45 patruunan tankolipas, 75 patruunan harvinainen rumpulipas

Lähteet
-------

1. 1 2  Modern Firearms - Kalashnikov RPK-74 light machine gun

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RPK-74** Wikimedia Commonsissa
UrkeshUrkesh
**Urkeš** on kukkula, jolla sijaitsi muinainen kaupunki nimeltään Urkeš eli Urkiš. Paikka on myöhemmin saanut nimen Tell Mozan.

Sijainti
--------

Kukkula sijaitsee Taurusvuorten ja Zagrosvuorten lähellä. Urkeš kuului Transkaukasialaiseen alueeseen. Se sijaitsi hieman Nagarin (Nawar) kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin asukkaat olivat enimmäkseen hurrilaisia.

Syyrialais-mesopotamialainen aikakausi
--------------------------------------

Urkeš kuului Syyriasta Mesopotamiaan ulottuneeseen alueeseen, jossa vuosina 3000–1500 eaa. vallitsi syyrialais-mesopotamialainen aikakausi. Tällä aikakaudella Mesopotamialla oli vahvat suhteet länteen. Urkešilla oli allianssi Akkadin kuninkaan Naram Sinin kanssa noin 2350–2100 eaa.

Kronologia
----------

Varhaisimmat merkit asutuksesta Urkešin alueelta ovat peräisin ajalta 5000 eaa. jolloin Mesopotamiassa vallitsi halaf-kulttuuri. Urkešiin alkoi muodostua kaupunki noin 2900 eaa. jolloin sumerilaisilla oli yhteyksiä pohjoiseen. Urkešia hallinneita kuninkaita olivat Tis-atal, Tupkins (2250–2225 eaa.), Šatar-mat, Atal-šen, Ann-atal noin 2050 eaa. ja Te'irru 1800 eaa.

Arkeologia
----------

Arkeologisissa kaivauksissa Tell Mozasta eli Urkešin alueelta on löydetty Kumarbin temppelin jäännöksiä, jotka ovat peräisin ajalta 2400 eaa. Sieltä on löydetty jäännöksiä myös rinnetemppelistä, jonka ympärille kaupungin muut rakennukset rakennettiin suoraviivaisessa kaavassa 2200–1400 eaa.

Lähteet
-------

1. ↑  G. Buccellati: Geography *Urkesh*.  2003. Viitattu 5.1.2015. (englanniksi)
2. ↑  G.Buccellati: Urkesh and the Hurrians *Urkesh*.  2003. Viitattu 1.5.2015. (englanniksi)  
Hurrian Strate of Urkesh and Nawar (Nagar) *Ka, The History Files*. Kessler Associates. Viitattu 5.1.2015. (englanniksi)
3. ↑  G. Buccellati: History *Urkesh*.  2003. Viitattu 5.1.2015. (englanniksi)
4. ↑  G. Buccellati: Urkesh chronology *Urkesh*.  2003. Viitattu 5.1.2015. (englanniksi)
5. ↑  a glance.pdf Tell Mozan, ancient Urkesh – at a glance *Urkesh*. Viitattu 5.1.2015. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Predaia** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2015 kun viisi kuntaa yhdistyi muodostaen Predaian kunnan. Nämä kunnat olivat Coredo, Smarano, Taio, Tres ja Vervò.

Lähteet
-------

1. 1 2  tuttitalia
2. ↑  Kuntaliitokset 2015

Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
**Orta San Giulio** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Ortan naapurikunnat ovat Ameno, Bolzano Novarese, Gozzano, Miasino, Pettenasco ja San Maurizio d'Opaglio. Orta sijaitsee Milanosta noin 85 kilometriä luoteeseen Ortajärven (Lago d’Orta) itärannalla.

Orta San Giulio kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön *I Borghi più belli d’Italia*. Kylän rantakadulla on 1800-luvun uusklassisia rakennuksia puutarhoineen, ylempänä vanhempia rakennuksia 1500- ja 1600-luvulta. Näihin lukeutuvat kylän vanhasta itsehallintohistoriasta kertova Palazzo della Comunità della Riviera vuodelta 1582, vanha sairaala Casa Olina vuodelta 1602 sekä nykyisin kunnantalona toimiva Casa Bossi. Mäen huipulla on vuonna 1485 valmistunut ja 1700-luvulla laajennettu kirkko Santa Maria Assunta. 400 metriä rannasta sijaitsevalla pienellä San Giulion saarella on myös pieni kirkko, alun perin perustettu jo vuonna 390.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Orta San Giulio Tuttitalia. Viitattu 07.01.2017. (italiaksi)
2. ↑  Orta San Giulio I Borghi più belli d'Italia. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orta San Giulio** Wikimedia Commonsissa

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
**Esino Lario** on kunta Pohjois-Italiassa Leccon maakunnassa Lombardian alueella. Vuoden 2013 lopussa kunnassa oli 751 asukasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bilancio demografico Anno 2013 Gennaio *demo.istat.it*.  Arkistoitu 20.5.2015. Viitattu 26.5.2015. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Esino Lario** Wikimedia Commonsissa

* Esino Larion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Leccon maakunta
Abbadia Lariana | Airuno | Annone di Brianza | Ballabio | Barzago | Barzanò | Barzio | Bellano | Bosisio Parini | Brivio | Bulciago | Calco | Calolziocorte | Carenno | Casargo | Casatenovo | Cassago Brianza | Cassina Valsassina | Castello di Brianza | Cernusco Lombardone | Cesana Brianza | Civate | Colico | Colle Brianza | Cortenova | Costa Masnaga | Crandola Valsassina | Cremella | Cremeno | Dervio | Dolzago | Dorio | Ello | Erve | Esino Lario | Galbiate | Garbagnate Monastero | Garlate | Imbersago | Introbio | Introzzo | La Valletta Brianza | Lecco | Lierna | Lomagna | Malgrate | Mandello del Lario | Margno | Merate | Missaglia | Moggio | Molteno | Monte Marenzo | Montevecchia | Monticello Brianza | Morterone | Nibionno | Oggiono | Olgiate Molgora | Olginate | Oliveto Lario | Osnago | Paderno d’Adda | Pagnona | Parlasco | Pasturo | Perledo | Pescate | Premana | Primaluna | Robbiate | Rogeno | Santa Maria Hoè | Sirone | Sirtori | Sueglio | Suello | Taceno | Torre de’ Busi | Tremenico | Valgreghentino | Valmadrera | Varenna | Vendrogno | Vercurago | Verderio | Vestreno | Viganò
**Contà** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme pientä kuntaa, Cunevo (595 asukasta), Flavon (523) ja Terres (320), yhdistyivät muodostaen Contàn kunnan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  tuttitalia
2. ↑  Kuntaliitokset 2016

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Contà** Wikimedia Commonsissa

Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
**Cembra Lisignago** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun Cembran (1 823 asukasta) ja Lisignagon (552 asukasta) kunnat yhdistyivät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  tuttitalia
2. ↑  Kuntaliitokset 2016

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cembra Lisignago** Wikimedia Commonsissa

Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
**Sovicille** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee noin kaksitoista kilometriä Sienasta lounaaseen Montagnola Senesen alueen kukkuloilla. Kunta mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisesti Sienan tasavallan asiakirjassa vuodelta 1004. Sovicille on vanhaa etruskien asuinaluetta, ja siellä sijaitsee Malignanon arkeologinen alue, joka on etruskien vanha hautapaikka.

Nähtävyyksiä
------------

Ponte della Pia
Sovicillen kylissä, kuten Rosia, Torri ja Orgia, on useita kauniita keskiaikaisia kirkkoja. Alkujaan roomalaisten rakentama Ponte della Pian silta on rakennettu uudelleen keskiajalla. Tätä siltaa pitkin kulki kuvankaunis Pia de' Tolomei Dante Alighieri kirjoittaman Jumalaisen näytelmän luvussa kiirastuli.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sovicille** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. 1 2  Kunnan kotisivut

Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
**Sven Axel Stening** (18. kesäkuuta 1824 Kokkola – 30. kesäkuuta 1855 Kokkola) oli suomalainen runoilija ja prosaisti. Hän kirjoitti ruotsinkielisiä runoja, näytelmiä ja kertomuksia, jotka ilmestyivät enimmäkseen sanomalehdissä ja runokalentereissa.

Henkilöhistoria
---------------

Sven Axel Stening syntyi Kokkolassa 1824. Hänen vanhempansa olivat tullivirkailija Gustav Carl Anton Stening ja Karolina Stening (o.s. Taxell). Steningillä tiedetään olleen ainakin yksi nuorempi veli, myöhemmin Oulussa arkkitehtina toiminut Emil Valentin Stening (1829–1861)

Vuonna 1835 Stening aloitti opintonsa yksityisessä Helsingfors lyceumissa, jonka perustamisessa neljä vuotta aikaisemmin Lauantaiseuran jäsenet olivat olleet aktiivisia. Stening valmistui ylioppilaaksi 1841 ja kirjautui heti yliopistoon Etelä-Pohjalaiseen Osakuntaan. Hänen kiinnostuksestaan kulttuuria kohtaan heijastaa se, että Stening liittyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan 1845 ja kuului siihen kuolemaansa asti.

Yliopistossa opiskellessaan Stening ryhtyi julkaisemaan myös runoja ja kertomuksiaan sanomalehdissä ja runokalentereissa, ajan tapaan anonyyminä nimimerkillä –ng. Hänen ensimmäinen julkaistu tekstinsä oli ilmeisesti jatkokertomus *Trohet i döden*, joka julkaistiin *Helsingfors Tidningarissa* joulukuussa 1844. Steningin kirjoituksia ilmestyi myös  *Helsingfors Morgonbladissa*, ja hänen runojaan sisältyi vuosien 1846 ja 1847 *Necken*-albumiin ja 1851 ilmestyneeseen *Aina*-runokalenteriin. Steningin näytelmä *Torguemada* ilmestyi 1846.

Keväällä 1847 Steining suoritti kandidaatin tutkinnon ja heti kesällä maisterin tutkinnon. Tiedossa ei ole, mitä hän teki valmistuttuaan, mutta vuonna 1852 Stening sai kaupunginkasöörin viran syntymäkaupungistaan Kokkolasta. Kaksi vuotta myöhemmin hän liittyi Vaasan tarkk’ampujapataljoonaan. Stening sairasti kuitenkin keuhkotautia, joka vei 31-vuotiaan alivänrikin vihdoin hautaan Kokkolassa kesällä 1855.

Tuotanto
--------

### Runot

* *15. 20. 25.* (*Necken 1846*, 1845)
* *Den döda siskan* (*Necken 1846*, 1845)
* *Drömmen* (*Necken 1846*, 1845)
* *Kärlekens död* (*Necken 1846*, 1845)
* *Till näktargalen* (*Necken 1847*, 1846)
* *Till vårvinden* (*Necken 1847*, 1846)
* *Det bittraste ordet* (*Aina 1851*, 1850)
* *Qvinnokärleken* (*Aina 1851*, 1850)

### Kertomukset

* *Trohet i döden* (*Helsingfors Tidningar* 14.–21.12.1844)
* *Tre dagar* (*Helsingfors Morgonblad* 20.–27.11.1845)
* *Informatorn* (*Helsingfors Morgonblad* 14.5.–11.6.1849)

### Näytelmät

* *Torguemada* (1846)
* *De svartsjuke* (*Helsingfors Morgonblad* 1849)

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö: Emil Valentin Stening. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
* Hirvonen, Maija (toim.) 1993: *Suomen kirjailijat 1809–1916*. SKS:n Toimituksia 570. SKS, Helsinki.
* HisKi - Historiakirjojen hakuohjelma.
* Suomen kirjailijat -tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive).
* Sven Axel Stening. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenet 1831–1892.
* Kotivuori, Yrjö: Sven Axel Stening. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Sven Axel Stening** on Wikiaineistossa
Aimee Watson Seefeldin MM-kilpailuissa 2019.**Aimee Watson** (s. 28. heinäkuuta 1987 Sydney) on australialainen maastohiihtäjä.

Watson kilpaili junioreiden MM-kilpailuissa Strynissä 2004 sijoittuen 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 73:nneksi. Tarvisiossa 2007 hän sijoittui samalla matkalla 72:nneksi ja 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 68:nneksi. Vuoden 2008 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val Venostassa hän oli parhaimmillaan 24:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Vuotta myöhemmin Praz de Lys Sommandissa hän oli parhaimmillaan 28:s vapaan hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa. Hinterzartenissa 2010 hän oli 29:s sekä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa että perinteisen 10 kilometrillä. Hiihdon MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Liberecissä 2009 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 52:nneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 59:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 64:nneksi. Val di Fiemmessä 2013 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 65:s ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 79:s. Falunissa 2015 hän oli Australian viestijoukkueen mukana 14:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 53:s ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 54:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 54:s ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 63:s.

Watson kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä helmikuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Pyeongchangissa helmikuussa 2017 sijoituttuaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 27:nneksi.

Hänen nuorempi veljensä Callum Watson on myös maastohiihtäjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aimee Watson Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Australian Olympic Committee: Aimee Watson *corporate.olympics.com.au*. Viitattu 9.2.2017. (englanniksi)
**Hernan Cortésin testamentti** on espanjalaisen konkistadorin Hernán Cortésin (1485–1547) viimeinen tahto. Testamentin transkriptiot perustuivat viime aikoihin saakka*milloin?* testamentin kopioon, jonka Alexander von Humboldt löysi Meksikon Hospital de Jesusissa sijaitsevasta konkistadorin perheen arkistosta. Vuonna 1927 P. Mariano Cuevas löysi Espanjan Sevillasta alkuperäisen testamentin. G. N. G. Conway julkaisi omalla kustannuksellaan Sevillassa olevasta alkuperäisestä testamentista näköispainoksen, jossa on P. Cuevasin kirjoittama esipuhe.

Meksikossa vuonna 1990 ilmestynyt José Luis Martínezin *Documentos cortesianos* sisältää Cortésin testamentin kokonaisuudessaan, minkä lisäksi lisäksi siinä on testamenttiin läheisesti liittyviä asioita, kuten Kaarle V:n vapauttamat orjat ja pitkä kiista Cortésille luvatuista Hondurasin-retken ja Molukeille lähetetyn laivaston korvauksista.

Laajan testamenttinsa Meksikoon liittyvien määräysten toimeenpanijaksi Cortés oli määrännyt Saarnaajien veljeskunnan prelaatin, Meksikon dominikaanien provinsiaalin Domingo de Betanzosin, joka ehdottomuudellaan intiaanien heikoista henkisistä kyvyistä pystyi vaikuttamaan merkittävästi Intioiden neuvoston kannanottoihin. Betanzos ei kyennyt valvomaan Cortésin testamentin toimeenpanoa Meksikossa, sillä hän kuoli Espanjan Valladolidissa syyskuussa 1549 oltuaan sitä ennen vuoteeseen sidottuna. Kuolinvuoteellaan Betanzos, joka oli tullut kuuluisaksi kovista, intiaanien henkisiä kykyjä arvostelevista lausunnoistaan, perui kuolinvuoteellaan nuo lausuntonsa kirjallisesti. Näin kerrotaan tapahtuneen Bartolomé de las Casasin johtamien dominikaanien painostuksesta.

Cortésin testamentin alkuosassa on määräyksiä siitä, miten hänen oman ruumiinsa ja hänen kuolleiden lähisukulaistensa luiden kanssa on meneteltävä.

Lähteet
-------

* Cartas y relaciónes de Cortés. Buenos Aires 1945.
* Martínez, José Luis; Documentos Cortesianos. Meksiko 1990.
**Karjalan palautus** on Pro Karelian -yhdistyksen pääsihteerin,kauppatieteiden maisteri Veikko Saksin kirjoittama kirja, joka käsittelee Karjalan palautuskysymystä. Kirja on saanut julkisuutta myös Venäjällä Rossijskaja gazeta -lehdessä. Kirja sisältää taloudellisia suunnitelmia siitä, miten Karjalan palautus ei tulisi maksamaan Suomelle liikaa infrastruktuurimenoihin tarvittavina kustannuksina, vaan miten Karjalan palautus saataisiin Suomen valtiontaloudelle tuottavaksi investoinniksi. 

Venäjän Federaation virallisessa lehdessä Rossijskaja gazetassa, myös Suomesta usein kirjoittavan toimittajan Nadežda Sorokinan laatiman artikkeli oli otsikoitu *Suomalaiset haluavat palauttaa Karjalan, suomalaiset revansistit haluavat palan venäläistä maata*.  Suomen valtion virallinen kanta on se, että rajakysymys on ratkaistu Moskovan välirauhansopimukseen 1944 perustuen Pariisin rauhansopimuksella 1947.

Veikko Saksi täsmensi myöhemmin Suomenmaassa, ettei hänen tarkoituksenaan ollut se, että Suomen hallitus aloittaisi välittömästi neuvottelut Karjalan palauttamisesta Venäjän hallituksen kanssa, vaan se, että asiaa pidettäisiin esillä ja että suomalaiset alkaisivat keskustella asiasta. *lähde tarkemmin?* Suomen ulkoasiainministeriön verkkosivujen uutispalstalla kirjoitettiin kuitenkin unkarilaislehti Magyar Nemzeti Magazin kokosivun artikkelista, jossa huomioitiin kirjaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rossijskaja gazeta: Финские реваншисты претендуют на кусок российской земли (Suomalaiset haluavat palauttaa Karjalan, suomalaiset revansistit haluavat palan venäläistä maata), Nadežda Sorokina, 4.3.2005
2. ↑  ulkoasiainministeriön mediakatsaukset: Unkarilaislehti Karjalan palauttamisesta ulkoasiainministeriön mediakatsaus, 18.7.2005, ulkoasiainministeriön verkkosivu, 19.7.2005 [vanhentunut linkki]
**Teemu Tuomas Matinpuro** (16. tammikuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja. Hän on Suomen Rauhanpuolustajien toiminnanjohtaja ja Voima Kustannuksen toimitusjohtaja.

Elämä ja ura
------------

Matinpuro syntyi kuusilapsiseen perheeseen Rovaniemellä, mutta vietti suuren osan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Oulussa. Jo nuorena hän kiinnostui maailman parantamisesta. Ympäristökysymykset olivat lähellä Matinpuron sydäntä ja hän toimi aktiivisesti Luonto-Liiton Pohjois-Suomen piirissä. Koijärvelläkin hän piipahti keväällä 1979. 

Matinpuro aloitti maantieteen opinnot Oulun yliopistossa mutta siirtyi pian jatkamaan niitä Helsinkiin. Hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa vuosina 1987–1988, mm. kansainvälisen jaoston ja yritysjaoston puheenjohtajana.

Vuonna 1994 Teemu Matinpuro aloitti toiminnanjohtajana Suomen Rauhanpuolustajissa. Matinpurolle on ollut erityisen tärkeää koko uransa aikana yhteiskunnallisten kirjojen ja lehtien kustantaminen. Hän solmi Rauhanpuolustajien ja Like Kustannuksen välille sopimuksen, jonka turvin kustannettiin vuosien ajan yhteensä pari sataa yhteiskunnallista kirjaa Pystykorva-merkin alla. Pystykorvakirjoja on vuodesta 2018 seurannut Rauhanpuolustajien ja Rosebud Booksin yhteinen Umpihanki-sarja.

1999 Matinpuro oli perustamassa Voima-lehteä. Hän on toiminut alusta asti Voiman vahvana taustavaikuttajana eri rooleissa. Vuonna 2001 Voima palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.

2007 Matinpuro oli luomassa Le Monde Diplomatiquen ja Novaja Gazetan suomenkielistä versiota. Myös Into Kustannus sai alkunsa 2007 Matinpuron taustavaikutuksella. 

Työssään Suomen Rauhanpuolustajissa Matinpuro on muun muassa vastustanut Suomen Nato-jäsenyyttä ja hävittäjähankintoja sekä tehnyt laajaa solidaarisuustyötä esimerkiksi kurdien, Länsi-Saharan sahrawien, palestiinalaisten ja venäläisten toisinajattelijoiden tukemiseksi ja kansalaisjärjestöyhteistyön kehittämiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteystiedot *Rauhanpuolustajat*. Viitattu 16.8.2022.
2. ↑  Toimitus *Voima*. Viitattu 16.8.2022.
3. ↑  Marko Leppänen: Pioneereille faskisti, faskisteille pioneeri *Helsingin Sanomat*.  1.2.2010. Viitattu 16.8.2022.
4. 1 2  KUKA? | Teemu Matinpuro *Helsingin Sanomat*.  1.2.2010. Viitattu 16.8.2022.
5. ↑  Astu Umpihankeen! *Rauhanpuolustajat*.  14.11.2018. Viitattu 16.8.2022.
6. ↑  Valtion tiedonjulkistamispalkinnot 2001 jaettu  11.4.2001. Opetus- ja kulttuuriministeriö.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 13.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* HS mielipide 6.12.2020 Hävittäjien ostolle on mietittävä vaihtoehtoja
* HS mielipide 16.4.2020 Hävittäjähanke on peruttava pandemian aiheuttaman talouskriisin vuoksi
* Helsingin Sanomat: Pioneereille faskisti, faskisteille pioneeri
* Kansan Uutiset: Moni vasemmistolehti on menestystarina
* Mieletöntä valoa: Yhdysvallat ja Donald Trump – Kauniit ja Mielettömät pohtivat tätä

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Voiman logo | Edeltäjä:**Kimmo Jylhämö** | **Voima-lehden päätoimittaja**2014–2015 | Seuraaja:**Veera Järvenpää** |
**Suomalaisen Naisen Päivät (SNP)** on suomalaisille naisille suunnattu viikonlopputapahtuma Alankomaissa. Tapahtuma on järjestetty vapaaehtoisvoimin vuodesta 1989 saakka.

Suomalaisen Naisen Päivät alkoi kaveripiirin tapaamisena, mutta se on vuosien saatossa kasvanut tärkeäksi ulkosuomalaisten kohtaamispaikaksi Hollannissa. Kaikenikäisille suomalaisille naisille suunnattuun tapahtumaan osallistuu vuosittain 80–110 naista. Enemmistö osallistujista tulee Alankomaista, mutta päiville osallistuu säännöllisesti naisia myös Belgiasta, Saksasta ja jopa Suomesta asti.

Moni yritys ja yhteistyökuvio on saanut alkunsa Naisenpäivien inspiroivassa tunnelmassa ja sieltä saatu vertaistuki auttaa monissa elämän pulmissa. Viikonloppu on paitsi tilaisuus kohdata vanhoja ystäviä, myös löytää uusia ja luoda kontakteja Alankomaissa. Perinteisesti viikonlopun ohjelmaan kuuluu työpajoja sekä iltajuhla. Useina vuosina Suomalaisen naisen päivillä on esiintynyt suomalainen artisti tai bändi. Vuosien varrella mukana on ollut mm. Hector, Janus Hanski, Jaana Saarinen, Koop Arposen yhtye Flute of Shame sekä Neumann.

Vuonna 2015 suureksi kasvaneen tapahtuman järjestelyjä helpottamaan luotiin säätiö, Stichting Finnish Women’s Day Netherlands. Säätiötä johtaa vapaaehtoisista koostuva toimikunta, joka on samalla päivät järjestävä taho. Toimikunnassa on yleensä noin 6 jäsentä ja sen kokoonpano vaihtelee osin vuosittain.

Tapahtumalle luotiin ensimmäistä kertaa virallinen ilme Mandi Astolan suunnittelemien logojen muodossa 2015.

Stichting Finnish Women’s Day Netherlands
Vuonna 2018 oli Suomalaisen Naisen Päivien juhlavuosi. Silloin tapahtuma järjestettiin 30. kerran.

| Vuosi | Paikka |
| --- | --- |
| 2023 | Helvoirt |
| 2022 | Delft |
| 2021 | Rotterdam |
| 2019 | Garderen |
| 2018 | Garderen |
| 2017 | Garderen |
| 2016 | Zutphen |
| 2015 | Nunspeet |
| 2014 | Nunspeet |
| 2013 | Egmond aan Zee |
| 2012 | Wolfheze |
| 2011 | Exloo |
| 2010 | Arnhem |
| 2009 | Volendam |
| 2008 | De Bilt |
| 2007 | Alkmaar |
| 2006 | Alphen aan den Rijn |
| 2005 | Alphen aan den Rijn |
| 2004 | Den Dolder |
| 2003 | Hertogenbosch-Rosmalen |
| 2002 | Ughelen |
| 2001 | Apeldoorn |
| 2000 | Hoeven |
| 1999 | Capelle a/d Ijssel |
| 1998 | Doorn |
| 1997 | Noordwijk |
| 1996 | Doorwerth |
| 1995 | Doorwerth |
| 1994 | Egmond aan Zee |
| 1993 | Egmond aan Zee |
| 1992 | Egmond aan Zee |
| 1991 | Beekbergen |
| 1990 | Beekbergen |
| 1989 | Bunnik |

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen Naisen Päivät – 14.–15.4.2018 *naisenpaivat.nl*.
**Kanvasti** eli **kanvaasi** eli **canvas** eli **kanvas** (engl. *canvas* < kreik. κάνναβις, kannabis, hamppu) on paksu, raskas ja tiheä kangaslaji, joka on kudottu pellava-, puuvilla- tai tekokuitulangoista. Kangasta käytetään kuormapeitteisiin, purjeisiin ja teknisiin tarkoituksiin. Sitä käytetään myös urheilumattoina ja taulumaalausten maalauspohjina. Ada canvas eli Jaavan canvas on verraten jäykkä kangaslaji, jota käytetään esimerkiksi mattojen pohja- ja tukikankaana. Valkaisematonta pellavacanvaskangasta on käytetty takkien kauluksien kovikkeena.

Etymologia
----------

Sana "canvas" on peräisin 1200-luvun angloranskalaisesta sanasta *canevaz* ja vanhasta ranskankielisestä sanasta *canevas*. Molemmat saattavat olla johdannaisia vulgäärilatinalaisesta sanasta *cannapaceus*, joka tarkoittaa "hamppua", ja joka on peräisin kreikan κάνναβις (kannabis) sanasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vertainen, Tuija: Kanvaasi, kanveesi ja kanava.  *Kielikello*, 2021. vsk, nro 2. Helsinki:  Kotimaisten kielten keskus. ISSN 2489-7698. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.8.2023.
2. ↑  Kanvasti *TEPA-termipankki*. Sanastokeskus ry. Viitattu 16.8.2023.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 4, palsta 433, hakusana kanvasti. Helsinki: Otava, 1963.
4. 1 2  *Uusi tietosanakirja*. Osa 3, palsta 947, hakusana canvas. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1960.
5. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 1, palsta 1669, hakusana canvas. Helsinki: Otava, 1963.
6. ↑  canvas | Etymology, origin and meaning of canvas by etymonline *www.etymonline.com*. Viitattu 16.8.2023. (englanniksi)
7. ↑  Definition of canvas in Oxford Dictionaries (US English) (US) *web.archive.org*.  13.3.2013.  Arkistoitu 13.3.2013. Viitattu 16.8.2023.
Jousiampuja kisoissa

**Jousiammunta kesäolympialaisissa 1900** käytiin 15. heinäkuuta – 14. elokuuta. Se oli ensimmäinen kerta, kun jousiammunnassa kilpailtiin olympialaisissa. Kilpailuja oli kuusi ja niihin osallistui 153 urheilijaa kolmesta eri valtiosta. Ranskassa käytiin useita muitakin Pariisin maailmannäyttelyyn liitettyjä jousiammuntakilpailuja, jotka nostaisivat osallistujamäärän yli 5 000:een, mutta Kansainvälinen olympiakomitea ei ole luokitellut niitä olympiakilpailuiksi, koska niitä pidetään enemmän Ranskan-mestaruuskilpailuina, sillä ne olivat pääasiassa karsintoja olympialajeihin.

Mitalit
-------

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Au Cordon Doré, 50 m | Ranska Henri Hérouin | Belgia Hubert van Innis | Ranska Émile Fisseux |
| Au Cordon Doré, 33 m | Belgia Hubert van Innis | Ranska Victor Thibaud | Ranska Charles Frédéric Petit |
| Au Chapelet, 50 m | Ranska Eugène Mougin | Ranska Henri Helle | Ranska Émile Mercier |
| Au Chappelet, 33 m | Belgia Hubert van Innis | Ranska Victor Thibaud | Ranska Charles Frédéric Petit |
| Sur la Peche à la Herse | Belgia Emmanuel Foulon | Ranska Auguste Serrurier ja  Belgia Emile Druart | — |
| Sur la Peche à la Pyramide | Ranska Émile Grumiaux | Ranska Auguste Serrurier | Belgia Louis Glineur |
|

Osallistuvat maat
-----------------

Suluissa maan lähettämien urheilijoiden määrä.

* Alankomaat (6)
* Belgia (18)
* Ranska (129)

Mitalitaulukko
--------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | **Kulta** | **Hopea** | **Pronssi** | **Mitalien määrä** |
| 1. |  Ranska | 3 | 5 | 4 | 12 |
| 2. |  Belgia | 3 | 2 | 1 | 6 |
|

Lähteet
-------

* 

JousiammuntaJousiammunta olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924–1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 1900 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Kriketti | Kroketti | Köydenveto | Miekkailu | Pelota | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Rugby | Soutu | Tennis | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Csaba Eörs Gyula Szilvay** (s. 5. syyskuuta 1941 Budapest) on unkarilais-suomalainen sellisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Szilvay opiskeli sellonsoittoa Bartók-konservatoriossa ja Franz Lisztin musiikkiakatemiassa. Hänen opettajansa oli Antal Friss. Suoritettuaan diplominsa Budapestissa vuonna 1970 Szilvay jatkoi opintoja Sibelius-Akatemiassa Erkki Raution johdolla. Szilvay opetti sellonsoittoa Jyväskylän konservatoriossa vuosina 1971–1976. Tämän jälkeen hän pääsi opettamaan Itä-Helsingin musiikkiopistoon, Helsingin konservatorioon ja Sibelius-Akatemiaan.

Szilvay perusti veljensä Géza Szilvayn kanssa 1970-luvulla Helsingin Juniorijouset, jota veljekset ryhtyivät johtamaan sen pitkäaikaisina kapellimestareina. Veljekset ovat soveltaneet Zoltán Kodályn oppien pohjalta kehittämäänsä musiikkipedagogiikan colourstrings- eli "viuluviikarit"-menetelmää. Molemmat heistä ovat saaneet kansainvälistä tunnustusta jousipedagogeina, kapellimestareina sekä lasten- ja nuortenorkesterien kouluttajina. Vuonna 2012 Csaba Szilvay aloitti sellonsoiton, kamarimusiikin ja colourstrings-menetelmän opettamisen Franz Lisztin musiikkiakatemian Kodály-instituutissa.

Csaba Szilvay ja hänen veljensä ovat saaneet lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Suomen Leijonan (1981) ja Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan (2018) kunniamerkit. Szilvayn veljentytär on viulisti Réka Szilvay.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kuka kukin on 2007*, s. 992–993. Helsinki 2006. ISBN 951-1-20606-0
2. ↑  Csaba Szilvay Schott Music
3. ↑  Szilvay, Csaba 1941- WorldCat Identities
4. ↑  Csaba Szilvay ArtistInfo
5. 1 2 3 4  Csaba Szilvay Liszt Academy
6. 1 2 3  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan Musiikkitieto A–Ö*. Uudistetun laitoksen 1. painos (1997).
7. ↑  Esiintyjät Helsingin Kaupunginteatteri

Aiheesta muualla
----------------

* Csaba Szilvay Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Szilvay, Csaba hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Milan Emil Uzelac** (26. elokuuta 1867 – 7. tammikuuta 1954) oli itävaltalainen kenraali. Hän toimi Itävalta-Unkarin keisarillisten lentojoukkojen johtajana koko ensimmäisen maailmansodan ajan. Myöhemmin toisessa maailmansodassa hän toimi alle vuoden ajan Kroatian valtion ilmavoimien komentajana.

Uzelacia pidetään paitsi Itävalta-Unkarin, myös Kroatian ja Jugoslavian ilmavoimien isänä.

Elämäkerta
----------

Uzelac syntyi Komáromissa Unkarin kuningaskunnassa ja kasvoi Svarcan kylässä nykyisen Kroatian alueella. Hänen isänsä toimi alueella maanviljelijänä. Valmistuttuaan keskikoulusta Uzelac meni Itävalta-Unkarin sotilasakatemiaan Wieniin, mistä hän valmistui ja hänet nimitettiin luutnantiksi vuonna 1888.

Majuriksi vuonna 1908 ylennetty Uzelac siirtyi vuonna 1909 Itävalta-Unkarin kuumailmapallojoukkojen palvelukseen. Huhtikuussa 1912 esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf nimitti hänet koko vasta perustettujen maan ilmajoukkojen komentajaksi. Hän sai samana vuonna ylennyksen everstiluutnantiksi. Vaikka Conrad von Hötzendorf ja arkkiherttua Frans Ferdinand tukivat kyvykästä ja energistä Uzelacia ja hankkivat tälle lisävaroja muun muassa järjestämällä keisari Frans Joosef I:lle lentonäytöksen, oli Itävalta-Unkarin sotilasilmailu silti paljon Saksaa, Ranskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa jäljessä. Uzelac ylennettiin everstiksi 1914 ja sodan loppupuolella 1918 kenraalimajuriksi.

Uzelac jäi ensimmäisen maailmansodan jälkeen viettämään eläkettä Petrinjaan. Koska ei saanut eläkettä, hän lähti jälleen palvelukseen, tällä kertaa Jugoslavian kuningaskunnan ilmavoimien alaisuudessa. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 1923.

Vuonna 1941 Uzelac sai kunniakenraalin arvon ja vasta perustetun itsenäisen Kroatian valtion ilmavoimien komentajuuden. Hän toimi tehtävässä alle vuoden ajan.

Uzelac kuoli 86-vuotiaana Petrinjassa 7. tammikuuta 1954.

Lähteet
-------

* Tucker, Spencer (toim.): *World War I: A Country-by-Country Guide*. Volume 1. ABC-CLIO, 2019. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Tucker (toim.) 2019, s. 65
2. 1 2 3 4 5 6  Tucker (toim.) 2019, s. 66
3. ↑  Tucker (toim.) 2019, s. 40


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**ART Ii Biennaali** on kesänäyttely Iissä. Biennaalia joka toinen vuosi vuodesta 2008 järjestänyt Taidekeskus KulttuuriKauppila pitää myös yllä taidepuistoa, jossa on eri biennaalien ympäristöteoksia ja veistoksia.

ART Ii Biennaalin teokset valmistetaan kymmenessä päivässä taiteilijoiden, assistenttien ja iiläisten voimin. Biennaalien teoksia on sijoitettu KulttuuriKauppilan pihapiiriin, Iijoen varrelle sekä Iin Wanhaan Haminaan. Biennaalissa ovat vuosien varrella olleet mukana muiden muassa Lars Vilks, Helena Kaikkonen, Jenni Laiti ja Outi Pieski.

ART Ii Biennaalin yhteydessä järjestetään ART Ii seminaari, jossa taiteilijat, kuraattorit, taide- ja kulttuurialan edustajat, virkamiehet sekä poliitikot pohtivat yhdessä ympäristö- ja veistotaiteen tilaa ja sen ajankohtaisia asioita. Vuoden 2010 seminaaria ohjasi taidekriitikko ja kuraattori Otso Kantokorpi.

Lähteet
-------

1. ↑  ARt II info
2. ↑  ART Ii Biennaalin kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* Kulttuurikauppila: Taidepuiston teokset
**Filantropia** (kreikan sanoista φίλος, *phílos* ’ystävä’ ja άνθρωπος, *ánthropos* ’ihminen’) tarkoittaa ihmisystävällisyyttä tai ihmisrakkautta. Vastaavasti filantrooppi tarkoittaa ihmisystävää ja ihmisiä universaalisti rakastavaa henkilöä. Termillä filantropia on perinteensä muun muassa teosofisena ja filosofisena käsitteenä. Filantropian vastakohta on misantropia eli ihmisviha.

Filantropialla viitataan perusasenteeseen, joka luottaa ja uskoo ihmisten hyvyyteen. Niin myös filantrooppi tunnistaa hyvyyden ihmisessä. Kristillisessä mielessä filantropia on pyyteetöntä ja universaalia, kansallisuudet ja rodut ylittävää lähimmäisen rakastamista, jolloin ihmisen tulee samaistua Jumalan koko luomakuntaan. Tehdessään hyvää kanssaihmisilleen puhdas filantrooppi on tällöin kristinuskon mukaan yhteistyössä Jumalan kanssa.

Termiä filantrooppi käytti ensimmäisenä kreikkalainen näytelmäkirjailija Aiskhylos (525–456 eaa.), jonka näytelmässä *Kahlehdittu Prometheus* päähenkilöä kuvaillaan adjektiivilla *philanthropos tropos*, ihmiskuntaa rakastava. 100-luvulla eläneen kreikkalaisen lääkärin Galenoksen aikana filantropia oli omaksuttu ohjaavaksi periaatteeksi lääketieteeseen. Ihmisiä hoitavien ihmisten tuli suhtautua asiakkaisiinsa lempeydellä ja myötätunnolla.

Valistuksen ajan Saksassa filantrooppeja olivat Johann Bernhard Basedowin perustaman liikkeen filantropismin kannattajat. Filantropismi oli lasten koulutuksen ja kasvattamisen uudistamiseen pyrkivä liike.

Englannin kielessä filantrooppia tarkoittavaa sanaa *philanthropist* käytetään lahjoittajista ja hyväntekijöistä erityisesti Yhdysvalloissa, jossa yksityisen hyväntekeväisyyden merkitys on suurempi kuin Euroopassa. Tämän vuoksi usein muun muassa Bill Gatesia, Jean Paul Gettyä, Henry Fordia, Rockefeller-suvun jäseniä ja muita rikkaita hyväntekeväisyyden harrastajia kutsutaan englannin kielessä filantroopeiksi, vaikka he aina eivät täyttäisi pyyteettömän ja universaalin ihmisystävän kriteerejä.

Katso myös
----------

* Altruismi
* Humanismi
* Hyväntekeväisyys

Lähteet
-------

1. ↑  Isä Jarmo Hakkarainen: Pyhä Basileios Suuri (opetuspuhe) Ortodoksi.net.
2. ↑   Rachel Hall Sternberg: *Pity and Power in Ancient Athens*, s. 256–260. Cambridge University Press, 2005. ISBN 0521845521.

Kirjallisuutta
--------------

* Johansson, Frank (toim.): *Hyvän tekeminen ja valta – Humanitarismin kriittistä tarkastelua*. Gaudeamus, 2013. ISBN 978-952-495-305-4.978-952-495-305-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Filantropia** Wikimedia Commonsissa
**Mitannin indoarjalainen superstraattikieli** on muinaisessa Mitannin valtakunnassa puhuttu kieli, joka uusimpien tietojen mukaan kuuluu indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään. Nimeä "arjalainen mitanni" käytetään sekaannusten välttämiseksi, sillä Mitannin pää- ja viralliset kielet olivat mitannin kieli ja hurrilaisten kieli.

Heettiläisten kuninkaan Suppiluliuma I:n ja Mitannin kuninkaan Mativatsan välisessä sopimuksessa noin vuodelta 1380 eaa. mainitaan jumalien nimiä, jotka ovat selvästi indoarjalaisia, kuten Mithra, Varuna, Indra ja Nasatja (Ashvinou). Kikkulin tekstissä, jossa puhutaan hevosten hoidosta, mainitaan sanat *aika* (sanskritiksi: *eka*, yksi), *tera* (sanskritiksi: *tri*, kolme), *panza* (*pancha*, viisi), *satta* (*sapta*, seitsemän), *na* (*nava*, yhdeksän) ja *vartana* (*vartana*, ympyrä). Numeraali *aika* (yksi) on erityisen tärkeä indikaattori siitä, että Mitannin arjalainen kieli oli lähempänä indoarjalaisia kieliä kuin muita indoiranilaisia kieliä.

Lähteet
-------

* *Mallory J.P.* «Kuro-Araxes Culture», *Encyclopedia of Indo-European Culture*. Fitzroy Dearborn, 1997.
* Thieme, Paul: The 'Aryan Gods' of the Mitanni Treaties.  *Journal of the American Oriental Society*, 1960, s. 301–317. Artikkelin verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Thieme 1960
**Travis Dermott** (s. 22. joulukuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Arizona Coyotesia. Toronto Maple Leafs varasi Dermottin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella 34. varausvuorolla. Dermott on vuosina 2017–2019 pelannut 101 NHL-runkosarjaottelua tehden viisi maalia ja 25 syöttöä eli 30 tehopistettä. 14 pelaamassaan pudotuspeliottelussa Dermott on tehnyt kaksi maalia ja kaksi syöttöä eli neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 8. lokakuuta 2019. Dermott on pelipaikaltaan puolustaja ja kätisyydeltään left. Lokakuussa 2020 hän teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja noin 874 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Heinäkuussa 2021 Dermott teki Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.  Maaliskuussa 2022 Maple Leafs kauppasi Dermottin Vancouver Canucksiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.

Heinäkuussa 2023 Dermott teki vapaana agenttina Arizona Coyotesin kanssa yksivuotisen ja 800 000 dollarin sopimuksen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

* 
*