recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lindita Halimi** (s. 24. maaliskuuta 1989 Vitina, Kosovon sosialistinen alue), tunnettu myös nimellä **Lindita**, on kosovonalbanialainen laulaja ja lauluntekijä. Lindita nousi kuuluisuuteen voittaessaan albanialaisen laulukilpailun *Top Festin* kuudennen tuotantokauden, kappaleella Ëndërroja (suom. *Minä unelmoin*). 23. joulukuuta 2016 Lindita Halimi voitti Festivali i Këngësin 55. tuotantokauden kappaleella "Botë" (suom. *Maailma*), ja edusti näin Albaniaa vuoden 2017 Euroviisuissa. Hänen euroviisukappaleensa "World" on englanninkielinen versio "Botësta".

Elämäkerta
----------

Lindita syntyi Vitinassa, Kosovossa. Hän osallistui *Ethetin* (Albanian *Idols*) kolmannelle tuotantokaudella ja saavutti sijan Top 10:ssä. Halimi on osallistunut *Top Festiin* kahdesti. Vuonna 2009 hän voitti kilpailun. Lindita on julkaissut lukuisia singlejä, enimmäkseen balladeja. Vuonna 2013 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän myös osallistui vuoden 2016 American Idolsiin päässen Top 51:een. Joulukuussa 2014 hän palasi takaisin Albaniaan, osallistuakseen Festivali i Këngësin 53. tuotantokaudelle, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti kuitenkin Festivali i Këngësin 55. tuotantokauden kappaleella "Botë", ja tuli näin edustamaan Albaniaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Linda Halimi biografia *teksteshqip.com*. Viitattu 24.12.2016. (albaniaksi)
2. ↑  Albania: Selects Lindita Halimi for Eurovision Song Contest 2017 *Eurovoix.com*. Viitattu 23.12.2016. (englanniksi)
3. ↑  Lindita Halimi will sing "Bote" in English at Eurovision to "Make the message universal" *wiwibloggs.com*. Viitattu 26.12.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Artsvik Harutjunjan** (armeniaksi: Արծվիկ Հարությունյան) (s. 21. lokakuuta 1984 Kapan, Armenian SNT*lähde?*), tunnettu myös taiteilijanimellään **Artsvik**, on armenialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Armeniaa kappaleella "Fly With Me" vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa.

Elämä ja ura
------------

### Lapsuus

Artsvik Harutjunjan syntyi vuonna 1984 Kapanissa, Armenian SNT:ssa. 

### 2013

Vuonna 2013 hän oli kilpailijana *Golosin* (Venäjän versio The Voice -kilpailusta) 2. tuotantokaudella. Kilpailun aikana Harutjunjan oli Pelageyan joukkueessa. Hän tippui kaksintaistelussa.

### 2016

Harutjunjan kilpaili Armenian vuoden 2017 euroviisukarsintakilpailussa (*Depi Evratesil*), jonka hän voitti 24. joulukuuta 2016 pidetyssä finaalissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Armenia: Artsvik Will Represent Armenia at Eurovision 2017 *eurovoix.com*. Viitattu 24.12.2016. (englanniksi)
2. ↑  Armenia selects Artsvik for Eurovision after marathon national selection *eurovision.tv*. Viitattu 24.12.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Raoultin lain mukaan käyttäytyvä seos ja poikkeamat Raoultin laista
**Raoultin laki** on François-Marie Raoultin esittämä fysikaalinen malli, jonka mukaan ideaaliliuoksessa kunkin aineen osapaine on suoraan verrannollinen sen mooliosuuteen seoksesta ja sen höyrynpaineeseen puhtaana. Hyvin harva neste-neste-liuos noudattaa Raoultin lakia edes sinne päin, koska malli olettaa, että komponenttien keskinäiset koheesiovoimat (A–B) ovat yhtä suuret kuin kunkin komponentin koheesiovoimat puhtaana (A–A ja B–B), mikä pitää harvoin paikkaansa. Erittäin niukkaliukoisille aineille, kuten ilman kaasuille vedessä, käytetään Henryn lakia.

Kaavana ilmaistuna kunkin aineen osapaine p\_i on:

p\_i = p^{\star}\_i x\_i
missä p\_i^\* on aineen i höyrynpaine puhtaana ja x\_i on aineen i mooliosuus, joten koko liuoksen (aineet A, B, ...) höyrynpaine on:

p = p^{\star}\_{\rm A} x\_{\rm A} + p^{\star}\_{\rm B} x\_{\rm B} + \cdots
Raoultin laista voidaan johtaa esimerkiksi se, että suolaliuoksen kiehumispiste on korkeampi kuin puhtaan veden. Suolan höyrynpaine on nolla, mutta suolan mooliosuus ei, joten se on pois veden mooliosuudesta. Siten kokonaishöyrynpaine tulee vain vedestä:

p = p(\operatorname{vesi}) \cdot x(\operatorname{vesi}) = p(\operatorname{vesi}) \cdot (1-x(\operatorname{suola})).
Alemman höyrynpaineen takia liuosta pitää lämmittää vastaavasti korkeampaan lämpötilaan, jotta sen paine riittää kuplien tuottamiseen eli kiehumiseen.

Reaaliseokset poikkeavat Raoultin laista sekä positiivisesti että negatiivisesti. Negatiivinen poikkeama tarkoittaa, että seos on vähemmän haihtuvaa kuin komponentit sinänsä, ja kertoo sen, että molekyylien välille muodostuu jokin spesifinen vetovoima. Esimerkiksi kloroformin ja asetonin välille muodostuu vetysidos, jolloin seos on vähemmän haihtuvampi. Positiivinen poikkeama vastaavasti tarkoittaa, että seos on haihtuvampaa kuin komponentit sinänsä. Esimerkiksi kloroformi ja etanoli ovat tällainen seos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Engel & Philip Reid: *Physical Chemistry*, s. 200,214. Pearson International, 2006. ISBN 978-0-321-64305-6. (englanniksi)
**Jalmari (Hjalmar) Theodor Rafael Talste**, sukunimi aik. *Dahlström* (4. helmikuuta 1879 Ilomantsi – 23. marraskuuta 1951 Lappeenranta) oli suomalainen juristi ja Lappeenrannan pormestari.

Talsteen vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Johan Theodor Dahlström ja Ulrika Maria Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1898 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon vuonna 1905. Talste sai varatuomarin arvon 1908.

Talste toimi aluksi asianajajana Viipurissa, jossa hänellä oli oma asianajotoimisto. Hän oli Lappeenrannan pormestarina 1916–1949. Vuosina 1917–1918 Talste hoiti Viipurin hovioikeudessa kanslistin, viskaalin ja notaarin virkoja.

Talste kuului opiskeluaikanaan ylioppilaskuoroihin ja hän osallistui Suomen Laulun konserttimatkaan Unkariin vuonna 1906. Hän harrasti myös musiikkia ja teki muutamia omia sävellyksiä.

Jalmari Talste oli naimisissa vuodesta 1912 Anna Adele Ikävalkon kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Pormestari Jalmari Talste, Etelä-Saimaa, 04.02.1939, nro 18, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Susanna Juhanintytär** (23. joulukuuta 1747 Jalasjärvi – 9. huhtikuuta 1809 Ilmajoki) oli suomalainen karjakko.

Elämä
-----

Susanna Juhanintyttären vanhemmat olivat Juhani Antinpoika ja Maria Matintytär. Isänmaallinen seura etsi 1770-luvulla jokaisesta Suomen läänistä parasta säätyläistaloudessa palvellutta karjakkoa. Ehdokkaan tuli olla vähintään kolme vuotta samassa talossa työskennellyt taitava ja ahkera piika. Parhaimmistoon kuului Susanna Juhanintytär, joka palveli Jalasjärven pappilassa neljättä vuotta vuonna 1777. Kappalainen Elias Lagus todisti karjakkonsa taitavuuden ja kaikinpuolisen kunnollisuuden. Susanna oli taloudenpidossa hyvin tarkka ja sai pappilan karjan kukoistamaan. Navetta tuotti erinomaisesti. Joka lehmältä sai noin 30 kilogrammaa voita vuodessa.

Vuonna 1780 Susanna muutti suurempaan talouteen Ilmajoen kappalaisen Gabriel Alceniuksen ja tämän puolison Elisabet Reinin isännöimälle Korven tilalle Peuralan kylään. Oli tyypillistä, että maaseudun palvelusväki vaihtoi työnantajaa tuon tuostakin, mutta Susanna pysyi saman talon palveluksessa lähes kolme vuosikymmentä. Hänellä ei ollut omaa perhettä. Kaksi viimeistä elinvuottaan hän sairasteli. Hänen kuolinsyynsä oli mätäkuume.

Lähteet
-------

* Suomen kansallisbiografia 9, ISBN 978-951-746-450-5

### Viitteet

1. 1 2  Suomen kansallisbiografia 9, sivu 479
2. ↑  Daniel Theofil Alcenius *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852, Helsingin yliopisto*. Viitattu 11.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallisbiografia.fi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee ソ-merkkiä, jota ei tule sekoittaa ン-merkkiin.*
**そ** hiraganalla tai **ソ** katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /so/, ja ne ovat kana-aakkostojen 15. sijalla se- ja ta-tavujen välissä.

Alkuperä
--------

Hiragana そ ja katakana ソ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 曽.

Tarkkeet
--------

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぞ et ゾ, jotka lausutaan /zo/.

Latinisaatio
------------

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « so », ja niiden soinnilliset vastineet « zo ».

Kirjoitus
---------

Vetojen järjestys merkille そ.
Hiragana そ kirjoitetaan yhdellä vedolla:

1. Vaakaveto vasemmalta oikealle, käännös viistoon alas vasemmalle, jälleen vaakaveto oikealle ja lopuksi alas laaja, oikealle avoinna oleva kaari.

Vetojen järjestys merkille ソ.
Katakana ソ kirjoitetaan kahdella vedolla:

1. Lyhyt diagonaalinen veto vasemmalta oikealle ja ylhäältä alas.
2. Pitkä diagonaalinen veto edellisen alapuolelle, ylhäältä oikealta vasemmalle alas.

Tietotekniikassa
----------------

* Unicode-merkinnät:
	+ そ: U+305D
	+ ソ: U+30BD
	+ ぞ: U+305E
	+ ゾ: U+30BE

Lähteet
-------

* Japanese Hiragana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Japanese Katakana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Hiragana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Katakana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
**Frans Vilhelm (Vilho) Paavola** (25. toukokuuta 1875 Raisio – 26. joulukuuta 1910 Raisio) oli suomalainen toimittaja. Hän oli Turun Sanomissa toimitussihteerinä ja päätoimittajana.

Paavolan vanhemmat olivat talollinen Kaarle Kustaa Kunnanen ja Kustaava Vilhelmiina Paavola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Turun lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian alkututkinnon 1898. Hän ehti saada lähes valmiiksi opintonsa filosofian kandidaatin tutkintoa varten, kun hän joutui keskeyttämään ne sairastuttuaan kurkkutuberkuloosiin.

Paavola aloitti uransa Sanomia Turusta -lehden avustajana. Tämä lehti kuitenkin lakkautettiin, ja vasta 1904 saatiin lupa sen seuraajan Turun Sanomien julkaisemiseen vuoden 1905 alusta alkaen. Paavola liittyi uuden lehden toimitukseen vakinaisena toimittajana ja työskenteli lehdessä reportterina, toimitussihteerinä ja vuonna 1910 päätoimittajana.

Paavola kuoli joulukuussa 1910 Raisiossa pitkään sairastamaansa kurkkutuberkuloosiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Frans Vilho Paavola, Turun Sanomat, 28.12.1910, nro 1800, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyinen, vuodesta 2009 käytössä ollut vaakuna.
Eräs ehdotus Pohjois-Makedonian uudeksi vaakunaksi.
**Pohjois-Makedonian vaakuna** on Pohjois-Makedonian tunnus lipun ohella. Se koostuu seppeleestä, jossa on vehnäntähkä, tupakanlehtiä ja oopiumunikon siemeniä, jotka on sidottu makedonien kansallispuvun tapaan koristellulla nauhalla. Keskellä on vuoristo kuvaten Pirinvuoria, sittemmin Šarvuoria, vesistö kuvaten Vardarjokea, sittemmin myös Ohridjärveä, sekä auringonnousu. Sosialistisen Jugoslavian ajalta peräisin oleva vaakuna on edelleen Makedonian vaakunana, vaikka maa itsenäistyi vuonna 1991. Vaakunan huipulla ollut perinteinen kommunismin symboli, viisisakarainen punainen tähti, poistettiin kuitenkin vuonna 2009.

Vuonna 1992 ehdotettiin vanhan vaakunan korvaamista modernisoidulla versiolla vanhimmasta nykyisen Makedonian alueeseen liittyvästä tunnuksesta, 1300-luvun Fojnican vaakunasta, jossa on kultainen leijona punaisella kilvellä. Suosituimman ehdotuksen teki Makedonian nykyisen lipun suunnitellut arkkitehti ja graafinen suunnittelija Miroslav Grčev. Ehdotus kuitenkin hylättiin, sillä monet makedonienemmistöiset puolueet, kuten keskustaoikeistolainen VMRO-DPMNE, käyttävät jo samankaltaista symbolia lipuissaan. Myös Makedonian albaanit hylkäsivät ehdotuksen, koska heistä se edusti vain makedoneja eikä kaikkia makedonialaisia. Lisäksi lähes samanlainen tunnus on Bulgarian vaakunassa.

Aiempia vaakunoita
------------------

* 1944–19461944–1946
* 1946–20091946–2009

Lähteet
-------

1. ↑  Службен весник на Република Македонија (pdf) (makedoniaksi) (albaniaksi)
2. ↑  Franjevački samostan Duha Svetoga (bosniaksi)

Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat  ·  Albania  ·  Andorra  ·  Armenia¹  ·  Azerbaidžan¹  ·  Belgia  ·  Bosnia ja Hertsegovina  ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Georgia¹  ·  Islanti  ·  Irlanti  ·  Italia  ·  Itävalta  ·  Kazakstan¹  ·  Kroatia  ·  Kreikka  ·  Kypros¹  ·  Latvia  ·  Liechtenstein  ·  Liettua  ·  Luxemburg  ·  Malta  ·  Moldova  ·  Monaco  ·  Montenegro  ·  Norja  ·  Pohjois-Makedonia  ·  Portugali  ·  Puola  ·  Ranska  ·  Romania  ·  Ruotsi  ·  Saksa  ·  San Marino  ·  Serbia  ·  Slovakia  ·  Slovenia  ·  Suomi  ·  Sveitsi  ·  Tanska  ·  Tšekki  ·  Turkki¹  ·  Ukraina  ·  Unkari  ·  Yhdistynyt kuningaskunta  ·  Valko-Venäjä  ·  Vatikaanivaltio  ·  Venäjä¹  ·  Viro

¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
Malesian kansallisen eläintarhan sisäänkäynti
Sundaniibishaikara Malesian kansallisessa eläintarhassa
**Malesian kansallinen eläintarha** (malaijiksi *Zoo Negara Malaysia*) on eläintarha, joka sijaitsee 110 eekkerin maa-alueella Ulu Klangissa Kuala Lumpurin koillispuolella kaupungista viiden kilometrin päässä. Sitä ylläpitää Malesian eläintieteellinen seura.

Malesian kansallisen eläintarhan avasi virallisesti pääministeri Tunku Abdul Rahman 14. marraskuuta 1963. Ympäristönsä vuoksi eläintarhaa kutsuttiin silloin "Eläintarhaksi viidakossa". Miljoonannen kävijänsä eläintarha vastaanotti 14. marraskuuta 1966. Toinen pääministeri Abdul Razak Hussein vihki 14. marraskuuta 1972 käyttöön eläintarhan akvaarion. Sen alkuperäinen nimi oli Akuarium Negara (Kansallisakvaario), mutta vuonna 1984 akvaarion nimi muutettiin ensimmäisen pääministerin kunniaksi muotoon Akuarium Tunku Abdul Rahman. Alun perin Tunku Abdul Rahmanin mukaan nimetty akvaario oli toiminut Penangissa, mutta se jouduttiin sulkemaan rakenteisiin liittyneiden turvallisuushuolien johdosta. Akvaariossa oli vuonna 2021 esillä yli 130 eri lajia edustaneita yksilöitä.

Malesian kansallisen eläintarhan lintutalo valmistui lintupuiston nimellä vuonna 1987. Eläintarhaan kuuluu myös matelijatalo. Eläintarha sai turismin kultapalkinnon vuonna 1988 voitettuaan parhaan turistikohteen äänestyksen. Vuoden 2021 tiedon mukaan Malesian kansallisessa eläintarhassa oli yli 5 000 eläinyksilöä, jotka edustivat 459 eri eläinlajia. Merkittävä osuus eläimistä oli tuolloin paikallisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zoo Negara – Malaysia’s National Zoo in Kuala Lumpur Malaysia Central
2. 1 2 3  ZOO NEGARA – A JOURNEY THROUGH TIME[vanhentunut linkki] Zoo Negara Malaysia
**Reinhold Wilhelm Sirén** (20. joulukuuta 1837 Lempaala, Inkerinmaa – 30. tammikuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen postihallituksen kassanhoitaja ja valtioneuvos.

Sirénin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Wilhelm Sirén ja Maria Margareta Lovisa Enckell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1863 ja filosofian maisteriksi 1864. Opiskeluaikanaan Sirén oli mukana ensimmäisessä kaksitoistikossa, joka kiersi maaseutukaupungeissa keräämässä laulukonserteillaan rahaa ylioppilastalon rakentamiseen.

Sirén oli postilaitoksen palveluksessa sekä Suomessa että Venäjällä. Viimeksi hän oli postihallituksessa tililaskuosaston kassanhoitajana vuodesta 1892 alkaen. Hän sai valtioneuvoksen arvon. Sirén kuoli 65-vuotiaana tammikuussa 1903 kirurgisessa sairaalassa kaaduttuaan pari päivää aikaisemmin liukkaalla kadulla.

Sirén oli naimisissa vuodesta 1869 Charlotta Karolina Freymannin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Reinhold Wilhelm Sirén
2. 1 2 3  Kuolleita, Päivälehti, 31.01.1903, nro 25, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuollut, Suomalainen Wirallinen Lehti, 31.01.1903, nro 25, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Laizhounkoira** (kiin.: 莱州红犬; pinyin: *Láizhōu hóng quǎn*) on kiinalainen koirarotu, joka on hyväksytty roduksi kansallisesti Kiinan kennelunionissa (*China Kennel Union*, CKU). Sillä ei ole vielä FCI:n tunnustusta, mutta prosessi sitä varten on jo vireillä.

Ulkonäkö
--------

Uros näyttelyssä.
Laizhounkoira on kohtuullisen kookas molossikoira. Pää on vahva olematta liian massiivinen. Kallo on pitkänomainen ja vahva, ilman selvästi ulkonevaa niskakyhmyä. Otsa on litteä, otsapenger selväpiirteinen olematta liian korostunut. Kuono on voimakkaasti kehittynyt, kuononselkä suora. Ylä- ja alaleuka ovat leveät ja vahvat, purenta leikkaava. Silmät ovat keskikokoiset ja mantelinmuotoiset; värisävy vaihtelee vaaleasta meripihkasta tummanruskeaan. Korvat ovat kohtuullisen suuret, korkealle asettuneet ja – toisin kuin valtaosalla muista molossikoirista – luonnostaan pystyt. Runko on korkeuttaan pidempi. Häntä on kohtuullisen pitkä ja tasaisesti kärkeä kohden kapeneva; levossa lievästi kaarevana roikkuva, liikkeessä tai innostuksen aikana mahdollisesti nouseva. Karvapeite on lyhyt, sileä, tiheä, kiiltävä; se voi olla joko yksin- tai kaksinkertainen. Väritys on aina musta selvästi erottuvin punaruskein merkein - merkit sijaitsevat silmien yläpuolella, kuonossa, poskissa, niskassa, rintakehässä, raajoissa ja hännäntyven alapuolella. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 64–79 cm välillä, narttujen 65–70 cm välillä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on rauhallinen, peloton, itsevarma ja ystävällinen. Omaa perhettään kohtaan se on erittäin omistautunut. Sillä tulee olla rohkeutta, kovuutta, tarkkaavaisuutta ja hyvä työskentelykyky. Sen tulee sopeutua myös urbaaniin ympäristöön.

Alkuperä
--------

1800-luvulla saapuessaan Shandongin niemimaalle saksalaiset kolonialistit toivat myös koiriaan mukanaan alueelle. He risteyttivät keskenään saksanpaimenkoiran, tanskandoggin, rottweilerin, xianinvinttikoiran sekä paikallisia rotuja. Lopputuloksena oli nykyisin laizhounkoirana tunnettu rotu.

### Etymologia

Laizhou on Shandongin maakunnassa sijaitseva piirikuntatason kaupunki. *Hong* tarkoittaa punaista, mikä juontaa juurensa rodulle ominaisista punaisista merkeistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laizhou Hong. China Native Breed Conservation Club. Haettu 14.1.2022.
2. ↑  WDS @ Shanghai 2019 (Arkistoitu – Internet Archive), 9.5.2019. Suomen Chongqing Dog ry. Viitattu 14.1.2022.
Senegalin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Senegalin kansalaisuus** on laillinen side yksittäisen henkilön ja Senegalin tasavallan kanssa. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä Senegalin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Senegalin kansalainen.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:

* On asunut maassa riittävän kauan
* On todistetusti integroitunut yhteiskuntaan ja ymmärtää paikallisia tapoja
* On fyysisesti ja psyykkisesti terve
* Ei ole saanut tuomiota rikoksesta, josta rangaistuksena on vankeus
* Pystyy elättämään itsensä

Lähtökohtaisesti hakijan täytyy asua Senegalissa 10 vuotta. Tämä voidaan kuitenkin lyhentää 5 vuoteen, mikäli hakija on ollut Senegalin valtion palveluksessa tai ansioitunut muuten valtion hyväksi.

Senegalin kansalaisen kanssa naimisissa oleva henkilö saa avioliiton perusteella automaattisesti pysyvän oleskeluluvan Senegaliin, jonka jälkeen nämä henkilöt voivat saada kansalaisuuden hakemuksella viiden vuoden kuluttua.

Senegalin kansalaisten adoptoimat lapset saavat automaattisesti maan kansalaisuuden sen jälkeen, kun adoptio on suoritettu loppuun.

Kaksoiskansalaisuus
-------------------

Senegal on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 2013 lähtien sellaisissa tapauksissa, joissa henkilön toinen kotimaa sallii myös kaksoiskansalaisuuden.

Lähteet
-------

1. ↑  Senegal Citizenship - Government *indexmundi.com*.  2023. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Citizenship Law in Africa: A Comparative Study *African Minds*.  2016. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Rapport sur le droit de la nationalité: Senegal *European University Institute*.  2021. Viitattu 12.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Senegal *multiplecitizenship.com*.  2023. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Dual Citizenship: Countries That Allow or Forbidden It *Anichi Resort & Spa*.  25.2.2022. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
**Alain Lemieux** (s. 24. toukokuuta 1961 Montréal, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. NHL:ssä hän pelasi yhteensä 119 ottelua tehoin 28+44=72.

Ura
---

St. Louis Blues varasi Lemieuxin viidennellä kierroksella vuonna 1980. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1981–82. Kaudella 1984–85 Lemieux siirtyi Bluesista Quebec Nordiquesiin. Kyseinen kausi oli Lemieuxin NHL-uran pisin hänen pelatessa 49 ottelua, joissa kertyivät tehot 15+13=28.

Kaudella 1986–87 Lemieux pelasi sveitsiläisessä EHC Oltenissa kolme ottelua, mutta myös yhden ottelun Pittsburgh Penguinsissa, jossa pelasi samaan aikaan hänen veljensä Mario. 

191 AHL-ottelua pelannut Alain Lemieux siirtyi IHL:stä jääkiekon SM-liigan Oulun Kärppiin kaudella 1988–89. 16 ottelussa tuli tehot 3+10=13. Loppukauden hän pelasi saman liigan SaiPassa, jossa viidessä ottelussa Lemieux teki tehot 1+4=5. Lemieuxin kausi päättyi kuitenkin loukkaantumiseen.

Lemieux lopetti uransa IHL:n Milwaukee Admiralsissa keväällä 1991.

Muuta
-----

Lemiuex'n pikkuveli on entinen jääkiekkoilija ja Pittsburgh Penguins -legenda Mario Lemieux.

Lähteet
-------

* Alain Lemieux *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
Angolan naisten koripallojoukkue laulaa kansallislaulua ennen Angola-Kroatia-ottelun alkamista Lontoon olympialaisissa 2012.
**Angola** osallistui Lontoossa järjestettyihin vuoden 2012 kesäolympialaisiin. Lontoon olympialaiset olivat kahdeksannet olympialaiset joihin maa osallistui sen boikotoitua vuoden 1984 olympialaisia. 

Comite Olimpico Angolano lähetti olympialaisiin suurimman urheilijamäärän koskaan: 35 urheilijaa joista 30 oli naisia ja 5 miehiä. Koripallo kesäolympialaisissa 2012 - naisten turnaus ja naisten käsipallo olivat ainoat joukkuelajit joihin Angola sai lähetettyä edustajat. Angolan miesten koripallomaajoukkue ei päässyt edustamaan Angolaa ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1988 olympialaisten. Maan lipunkantajana toimi judoka Antonia Moreira. Angola ei onnistunut voittamaan olympialaisista mitalia.

Lähteet
-------

1. ↑

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Angola at the 2012 Summer Olympics
**Barbentane** on kunta eteläisessä Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kaupunki sijaitsee noin 12 kilometriä Avignonin kaupungista etelään Rhônejoen ja sen sivujoen Durancen haarassa.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 1365 Anglic de Grimoardin rakennuttama torni La tour Anglica. Hän oli paavi Urbanus V:n veli. Vuonna 1664 rakennettu renessanssilinna *Château de Barbentane* on säilynyt alkuperäisenä. 1600-luvulta peräisin oleva talo *Hôtel du Baron de Chabert* on nykyään kaupungintalo. Kaupungin keskustassa oleva ritareiden talo *La Maison des Chevaliers* on kaupungin näyttävimpiä rakennuksia.

  

* La tour AnglicaLa tour Anglica
* Château de BarbentaneChâteau de Barbentane
* Hôtel du Baron de ChabertHôtel du Baron de Chabert
* La Maison des ChevaliersLa Maison des Chevaliers

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Paris-Nice 2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Barbentane** Wikimedia Commonsissa
**Nastrovanjärvi** (latv. *Nastrovas ezers*) on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.

Maantietoa
----------

Järvi on 810 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Sen silmiin pistävin piirre on järvelle työntyvä 200 metriä pitkä niemi. Järvi on saareton ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipään peltomaita. Järven koillisosa on yli kolme metriä syvä, kun taas lounaisosa on alle kolmimetrinen. Syvimmät kohdat sijaitsevat aivan järven koillispäässä. Järven asutus muodostuu muutamasta talosta, joille tulee tiet tieltä P42, joka ohittaa järven sen itäpuolelta. Järven laskuoja laskee viereiseen Tepenīcanjärveen. Järvellä toimii matkailuyritys ja siinä on uimaranta.

Luontoarvoja
------------

Järven vesi on ruskean väristä. Sen rannat ovat loivia ja soistuneita, mutta paikoin esiintyy jyrkkiäkin rantoja. Järven pohja on kuitenkin tasainen ja mutainen. Järvessä on kohtuullisen paljon kalalajeja: ankerias, sorva, suutari, ruutana, made, lahna, kiiski, särki, ahven ja hauki. Järvessä esiintyy myös jokirapu.

Vesistösuhteita
---------------

Nastrovanjärvi sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vāda (ven. Вяда, *Vjada*) on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tulevan ojan metsäinen ympäristö on luonnonsuojelualuetta. Pois laskevia ojia on kaksi, mutta ne yhtyvät pian yhdeksi ojaksi. Oja virtaa aluksi Tepenīcanjärven läpi ja kasvaa pian joeksi, joka laskee alempana Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyydellä.
3. 1 2 3 4  Teksti on osittain käännös latviankielisestä artikkelista lv:Nastrovas ezers, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Nastrovas ezers, ezeri.lv, viitattu 29.11.2019 (latviaksi)
2. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Nastrovas ezers
**Haruka Kitaguchi** (jap. 北口榛花, *Kitaguchi Haruka*, s. 16. maaliskuuta 1998) on japanilainen keihäänheiton maailmanmestari.

Kitaguchi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Calissa 2015 tuloksella 60,35 (500 gramman keihäs). Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi Bydgoszczissa 2016. Hän saavutti hopeaa Napolin universiadeissa 2019 tuloksella 60,15. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdestoista.

Kitaguchi saavutti MM-pronssia Eugenessa 2022 viimeisen kierroksen heitollaan 63,27. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Shiying Liun vain kahdella senttimetrillä ja viidenneksi tulleen Mackenzie Littlen viidellä senttimetrillä. Hän voitti maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 viimeisen kierroksen heitollaan 66,73.

Kitaguchi on parantanut Japanin ennätystä neljästi heitettyään tuloksen 64,36 Osakassa 6. toukokuuta 2019, tuloksen 66,00 Kitakyushussa 27. lokakuuta 2019, tuloksen 67,04 Chorzówissa 16. heinäkuuta 2023 ja maan nykyisen ennätyksen 67,38 Brysselissä 8. syyskuuta 2023. Hän on voittanut Japanin-mestaruuden 2019, 2021 ja 2022. Hän on voittanut Timanttiliigan kilpailun Pariisissa vuosina 2022 ja 2023, Chorzówissa vuosina 2022 ja 2023 ja Brysselissä vuonna 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Haruka Kitaguchi *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Haruka Kitaguchi Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Haruka Kitaguchi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Australiaan naisten keihäskulta – Kokenut jenkki nousi hienosti mitaleille! *penkkiurheilu.com*.  23.7.2022. Viitattu 24.7.2022.

Naisten keihäänheiton maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1983: Tiina Lillak |
1987: Fatima Whitbread |
1991: Xu Demei |
1993: Trine Hattestad |
1995: Natalja Šikolenko |
1997: Trine Hattestad |
1999: Miréla Tzelíli |
2001: Osleidys Menéndez |
2003: Miréla Maniáni |
2005: Osleidys Menéndez |
2007: Barbora Špotáková |
2009: Steffi Nerius |
2011: Barbora Špotáková |
2013: Christina Obergföll |
2015: Katharina Molitor |
2017: Barbora Špotáková |
2019: Kelsey-Lee Barber |
2022: Kelsey-Lee Barber |
2023: Haruka Kitaguchi |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Anduze** on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Alès'n kaupungista lounaaseen.

Anduzen strategisen sijainnin takia se on ollut linnoitettu jo gallialaisten aikaan, jolloin kaupungin takana olevalla kalliolla oli oppidum, ja sen jälkeen roomalaisten castra. Kaupungin kasvoi kohti Gardonjokea. 1500-luvulla siellä oli yli 7 000 asukasta, ja siitä muodostui kapeakatuinen, tiheästi ja korkeasti rakennettu kaupunki.

Kaupungin kellotornia (*Tour de l'Horloge*) rakennettiin viisikymmentä vuotta ja se valmistui vuonna 1320. Kellotorni on kolmekerroksinen, ja sen kattoterassia käytettiin vartiopaikkana satavuotisen sodan aikana. Kauppahalli (*Halle couverte*) rakennettiin vuonna 1453 viljan ja kastanjoiden myyntipaikaksi aina satokauden mukaan. Aukiota ympäröivät melko suuret rakennukset, joissa on hiekkakivistä tehtyjä kuisteja. Ne olivat porvariston ja aatelisten asuntoja. Aukiolla oleva itämaista tyyliä oleva Pagodan suihkulähde on vuodelta 1648. Reformoitujen kirkkojen suuri temppeli (*Grand temple*) rakennettiin vuosina 1820–1823 kasarmin piha-alueelle. Temppelin julkisivua koristaa uusklassinen päätykolmio pylväineen. Temppelin sisäseinään on muurattu kaksi vuodelta 1600 olevaa vanhan temppelin kiveä.

  

* Tour de l'HorlogeTour de l'Horloge
* Halle couverteHalle couverte
* Pagodan suihkulähdePagodan suihkulähde
* Grand templeGrand temple
* Temppelin vuodelta 1600 olevat kivetTemppelin vuodelta 1600 olevat kivet

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anduze** Wikimedia Commonsissa
**Montluçon** on kunta Ranskassa Allier'n departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se on Auvergnen toiseksi suurin kaupunki ja se sijaitsee Cherjoen varrella.

Kaupungin keskiaikaisesta keskustasta on viisitoista rakennusta nimetty historiallisesti arvokkaiden rakennusten listalle. Keskellä kaupunkia oleva Bourbonin herttuoiden linna (*Château des Ducs de Bourbon*) hallitsee näkyvyydellään maisemaa.

Kaupungissa on useita näyttäviä puistoja. Louvièren linnan (*Château de la Louvière*) linnan puisto on rakennettu Versailles’n Petit Trianon tyyliseksi. Yhdysvaltain presidentin Woodrow Wilsonin mukaan on nimetty Wilsonin puisto (*Jardin Wilson*), jossa on ruusutarhoja ja nurmialueita.

  

* Louvièren linnan puistoLouvièren linnan puisto
* Wilsonin puutarhaWilsonin puutarha

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Auvergnen matkailusivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montluçon** Wikimedia Commonsissa
**La Roche-sur-Foron** on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee noin 10 kilometriä Bonnevillen kaupungista länteen.

Kaupungin keskiaikaista keskustaan kutsutaan nimellä *Plain-Château*. Siellä on tältä ajalta peräisin oleva linna *Château de l'Échelle*, joka on kunnan kulttuuritapahtumien pitopaikka. Muita keskustan keskiaikaisia rakennuksia ovat yksityisomistuksessa oleva linna *Château de Saix* sekä puolustustorni *Tour des comtes de Genève*. Keskustaan rakennettiin 1800-luvulla uusklassinen kaupungintalo. La Roche-sur-Foron sai julkisen sähkövalaistuksen jo vuonna 1885, mikä tekee siitä yhden Euroopan ensimmäisistä sähkövalaistuista kaupungeista. Suomessa ensimmäisenä kaupunkina sähkövalaistuksen sai Tampere vuonna 1888.

  

* Château de l'ÉchelleChâteau de l'Échelle
* Tour des comtes de GenèveTour des comtes de Genève

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Roche-sur-Foron** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tour de France 2018
3. ↑  Tampereen sähkölaitos
**Carrie Hope Fletcher** (syntynyt 22. lokakuuta 1992) on englantilainen näyttelijä, kirjailija, muusikko ja videobloggaaja. Hän esiintynyt useissa rooleissa eri musikaaleissa. Hänen YouTube-kanavallaan on yli 600 000 tilaajaa.

Yksityiselämä
-------------

Fletcher varttui South Harrow'ssa, lähellä Lontoota. Hänen veljensä Tom Fletcher soittaa McFly-bändissä. Fletcherin vanhemmat kasvattivat lapsensa musikaalisessa ympäristössä. Fletcherin ensimmäinen näyttelijärooli oli viisivuotiaana Honey Nut Cheerios-mainoksessa.

Teatteriura
-----------

Fletcher sai ensimmäisen musikaaliroolinsa seitsemänvuotiaana Les Misérables-musikaalin nuorena Eponinena. Hän esiintyi yhdeksänvuotiaana Chitty Chitty Bang Bangin Jemimana ja yksitoistavuotiaana Maija Poppanen-musikaalin Jane Banksina. Kesäkuussa 2013 Fletcher korvasi Danielle Hopen Eponinen näyttelijänä Les Misérables-musikaalissa Queen's Theatressa. Fletcher on ainoa englantilainen näyttelijä, joka on esittänyt sekä nuorta että aikuista Eponinea.

YouTube
-------

Fletcerin ensimmäiset videot hänen YouTube-kanavallaan olivat lähinnä cover-versioita tunnetuista kappaleista tai hänen omaa materiaaliaan. Kun kanavan suosio kasvoi, hän alkoi puhua videoillaan erilaisista aiheista. Fletcher on tehnyt useita videoita kirjoista, saduista, terveestä itsetunnosta, ihmissuhteista ja hänen omasta elämästään. Hän kokee kunniatehtäväkseen toimia kanavansa seuraajien "isosiskona", jonka neuvoja jokainen saa kysyä. Kanavan seuraajat kutsuvat joukkoaan nimellä "Hopefuls", Fletcherin toisen nimen mukaan.

Fletcher on esiintynyt myös YouTube-muusikko Alex Dayn musiikkivideoilla "Lady Godiva" (2012) ja "I've Got What it Takes" (2013).

Musiikki
--------

Flether on julkaissut kaksi singleä, "Boys in Books" ja "The Way We Were" ja esittänyt kanavallaan lukuisia cover-kappaleita. Hän laulaa myös Alex Dayn albumilla Epigrams and Interludes kappaleissa "Poison" ja "This Kiss".

Lähteet
-------

1. ↑  ItsWayPastMyBedTime *youtube.com*.
2. ↑  20 Questions with ...Les Miserables' Carrie Hope Fletcher Whatsonstage.com. Viitattu 21 October 2013.
3. ↑  Carrie Hope Fletcher credits *curtisbrown.co.uk*. Viitattu 21 October 2013.
4. ↑  Major Cast Change in the West End Cameron Mackintosh Overseas Limited. Viitattu 21 October 2013.
5. ↑  ItsWayPastMyBedTime *youtube.com*.
6. ↑  Honorary Big Sister *youtube.com*.
7. ↑  Hopefuls *youtube.com*.
8. ↑  Lady Godiva *youtube.com*.
9. ↑  I've Got What it Takes *youtube.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Twitter
* Tumblr (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Hakusana "Hepojoki" ohjaa tänne. Hepojoki on myös Kaarinan kaupunginosa.*

**Piikkiönjoki** (yläjuoksulla **Hepojoki** ja **Makarlanjoki**) on pieni joki Piikkiössä Kaarinassa Varsinais-Suomessa. Joki laskee Piikkiönlahteen. Sitä ennen se virtaa Piikkiön keskustan läpi muutaman kilometrin matkan Hepojoen ja Makarlanjoen yhtymäköhdasta. Suultaan joki on vielä varsin leveä, mutta kapenee nopeasti tultaessa Piikkiön keskustaan, ja Hepo- ja Makarlajokien leveys on vain muutamia metrejä. Joen latvaosat, jotka ulottuvat Liedon ja Paimion kuntien alueelle, saavat alkunsa monista pienemmistä ojista, jotka ovat yhteydessä muun muassa Aurajoen sivuhaaraan Savijokeen.

Piikkiönjoen siltarumpu 110-tien kohdalla.
Piikkiönjoki kuuluu Ympäristöhallinnon kehittämisohjelmissa Aurajoen-Paimionjoen vesistöaluekokonaisuuteen. Suomen vesistöaluejaossa sen vesistöalueen nimenä on Hepojoen-Makarlanjoen vesistöalue. Vesistöalueen suuruus on 53,39 km², valuma-alueen järvisyys 0,11 % ja vesistöalueen tunnus 82.040.

Hepojoessa on toiminut ennen vedenottamo.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 13.5.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Turun Seudun Karttapalvelu Turun kaupunki. Viitattu 13.5.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Kehittämisohjelma: Aurajoki-Paimionjoki vesistöaluekokonaisuus (pdf) Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.5.2010.
4. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*, s. 55. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
5. ↑  Vedenottamot vuonna 1999 (pdf) Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.5.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Luoto, Keijo: Hepojoen luontopolku  2006. Piikkiö-Seura ry.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 13.5.2010.
**Markham** on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungissa asuu noin 260 000 ihmistä ja se on yksi Kanadan nopeimmin kasvavista kaupungeista – väkiluku kasvoi 25 % vuosina 2001–2006. Asukkaista 34 % on valkoisia ja 34 % kiinalaista syntyperää. Koostaan huolimatta Markham ei ole saanut suurkaupungin (city) asemaa.

Markham mainostaa olevansa "Kanadan teknologiapääkaupunki", sillä kaupungissa toimii useita teknologiayrityksiä, kuten IBM, Motorola, Lucent, Apple ja ATI, jonka pääkonttori on kaupungissa.

Historia
--------

Markhamin kylä perustettiin 1793. Se sai nimensä Yorkin arkkipiispan William Markhamin mukaan. Vuotta myöhemmin seudulle saapui William Berczyn johdolla 75 saksalaissyntyistä perhettä New Yorkin osavaltiosta. 1800-luvun alussa kylään muutti mennoniittejä Pennsylvaniasta ja vuodesta 1830 alkaen irlantilaisia ja skotteja, jotka pakenivat kotimaassaan vallitsevaa nälänhätää ja ylikansoitusta. Vuonna 1872 kylästä rakennettiin rautatieyhteys Torontoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Markham is Canada's High-Tech Capital Markham. Viitattu 10.11.2012.
2. ↑  ATI Profile canada. Viitattu 10.11.2012.
3. ↑  Markham Ontario HIstory *Guiding Star*.  Arkistoitu 15.1.2013. Viitattu 10.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Markham** Wikimedia Commonsissa

* The Story of Markham (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Markham Village – Postcard Views (englanniksi)

Markham Civic Center.
**Chickamauga** on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltion pohjoisosassa. Paikka tunnetaan esimerkiksi Yhdysvaltojen sisällissodan verisestä Chickamaugan taistelusta. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 3 101.

Maantiede
---------

Chickamauga sijaitsee Georgian osavaltion pohjoisosassa Walkerin piirikunnassa noin 16 kilometrin päässä Tennesseen osavaltion vastaisesta rajasta. Lähin suuri kaupunki on Chattanooga Tennesseen puolella. Lähistöllä kohoaa Lookout Mountain -vuori.

Historia
--------

Chickamaugan taistelu.
Chickamauga on saanut nimensä sen aluetta aikanaan asuttaneiden tsikamagi-cherokeiden mukaan. Paikalliset cherokeet taistelivat yhdysvaltalaisten puolella creek-sodan aikana vuonna 1814 ja vuonna 1820 he rakennuttivat Walkerin piirikunnan ensimmäisen oikeustalon. Cherokeet päätyivät kuitenkin pakkosiirretyiksi muualle vuonna 1838 osana niin sanottua kyynelten tietä.

Cherokeiden pakkosiirtojen jälkeen Chickamaugassa vaikuttivat etenkin Lee- ja Gordon-suvut. Vuonna 1836 alueelle saapunut plantaasinomistaja James Gordon oli rakennuttanut paikalle myllyn, jonka yhteydessä toimi myös Chickamaugan ensimmäinen kauppa. Vuosina 1840–1847 rakennettiin puolestaan edelleen pystyssä oleva Gordon-Lee-kartano.

Yhdysvaltojen sisällissodan aikana Chickamauga tuli tunnetuksi sodan toiseksi verisimmästä taistelusta 18.-20. syyskuuta 1863. Kaikkiaan surmansa Chickamaugan taistelussa sai noin 34 000 etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden sotilasta. Monet Chickamaugan kaduista on nimetty molemmilla puolilla taistelleiden kenraalien mukaan. Vuonna 1888 kaupunkiin saapui rautatie ja Gordon Lee Memorial High School perustettiin vuonna 1927.

Talous
------

Chickamauga on matkailukohde. Kaupungissa on useita historiallisia kohteita ja sen keskustaa on uusittu 1900-luvun alun idyllin mukaiseksi. Monet paikallisista käyvät töissä Chattanoogassa. Kotitalouksien keskimääräiset vuotuiset ansiot Chickamaugassa vuosien 2013 ja 2017 välillä olivat 48 469 dollaria ja kaupungin asukkaista 18,3 % eli köyhyysrajan alapuolella.

Väestö
------

Chickamaugan asukasluku on kasvanut tasaisesti monien muiden Georgian kaupunkien tapaan. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 3 101. Vuoden 2000 vastaava lukema oli 2 245. Vuoden 2018 arvio oli 3 155.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Huff, W. A. K.: Chickamauga *New Georgia Encyclopedia*. Viitattu 14.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  History of Chickamauga, Georgia The City of Chickamauga, Georgia. Viitattu 14.7.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Chickamauga city, Georgia United States Census Bureau. Viitattu 14.7.2019. (englanniksi)
**David Schumacher** (s. 23. lokakuuta 2001 Salzburg, Itävalta) on saksalainen autourheilija, jonka isä on Formula 1 -sarjassa kuusi voittoa saavuttanut Ralf Schumacher. Hänen setänsä on lajin seitsenkertainen maailmanmestari Michael Schumacher ja serkku on Michaelin poika Mick Schumacher, joka on myös autourheilija.

Ura
---

David Schumacher aloitti uransa Karting-luokista samanaikaisesti serkkunsa Mickin kanssa. Siellä hän ajoi useita mestaruussarjoja ja saavutti lopulta vuonna 2017 German Karting Championship — Senior -luokassa toisen sijan.

Loppuvuonna 2017 Schumacher aloitti kilpauransa osallistuen Formula 4 UAE -sarjaan. Hän otti sarjasta kolme voittoa, viisi paalupaikkaa ja 16 palkintosijoitusta sijoittuen sarjapisteissä toiseksi. Vuonna 2018 Schumacher ajoi ADAC Formula 4 -sarjassa, jossa hän ylsi parhaimmillaan kilpailuissa neljänneksi saavuttaen 103 pistettä ja sijoittui sarjassa yhdeksänneksi. Samaisena vuonna hän ajoi neljä kilpailua EuroFormula Open -sarjassa. 

Alkuvuonna 2019 Schumacher kilpaili F3 Asian Winter Series -sarjassa saavuttaen yhden kolmossijan ja oli sarjapisteissä kahdeksantena. Vuonna 2019 Schumacher ajoi Formula Regional European Championship -sarjaa saavuttaen neljä voittoa, viisi paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijoitusta sijoittuen sarjassa neljänneksi. Samaisena vuonna hän osallistui kahteen FIA Formula 3 Championship -sarjan kilpailuun saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2020 Schumacher ajoi täyden kauden F3-sarjassa. Hän ajoi kahden eri tiimin Charouz Racing System ja Carlin -tallien väreissä mutta ei saavuttanut pisteitä kauden aikana. Vuonna 2021 Schumacher jatkoi sarjassa siirtyen Trident -talliin. Hän voitti yhden kilpailun ja saavutti lisäksi yhden kakkossijan keräten 55 pistettä sijoittuen sarjassa 11:ksi.

Vuonna 2022 Schumacher siirtyi DTM-sarjaan. Hän ei saavuttanut ensimmäisellä kaudellaan yhtään pistettä. Vuonna 2023 Schumacher jatkaa DTM-sarjassa.

Lähteet
-------


* David Schumacher Driver Databasessa
**Mafraq** on kaupunki Jordanian koillisosassa. Vuonna 2018 kaupungissa oli arviolta 101 180 asukasta. Kaupunki on al Mafraqin kuvernoraatin hallinnollinen keskus.

Maantiede
---------

Mafraq sijaitsee 600 metrin korkeudella merenpinnasta olevalla kuivalla alueella, jolla sataa keskimäärin 150 millimeriä vuodessa. Alueella ei ole juoksevan veden lähteitä, vaan paikalliset ovat olleet aina riippuvaisia pohjavedestä ja lähteistä. Kaupungin nimi tarkoittaa vapaasti käännettynä eroamispaikkaa tai risteystä.

Historia
--------

Marttyyrien muistomerkki Mafraqissa.
Rooman valtakunnankeisari Trajanus rakennutti vuonna 108 jaa. tien kaupungin eteläpuolella. Arkeologisten kaivausten myötä alueella on päätelty olleen aikanaan suuri määrä ortodoksisia kirkkoja. Muslimien vallattua alueen paikalla oli jonkin verran merkitystä sen sijainnin Damaskoksen ja Hijazin välisten karavaani- ja pyhiinvaellusreittien varrella. Lähteiden mukaan kaupunki on saanut nimensä siitä, että pyhiinvaeltajien Damaskoslaisten tuttavien oli tapana saattaa näitä etelään aina Mafraqiin saakka, tai siitä, että pyhiinvaeltajien oli tapana hajautua kaupungin kohdalta pääreitiltä omille teilleen.

Varsinaisesti kaupunki kasvoi kuitenkin vasta, kun sinne avattiin Hijazin rautatien asema. Italian vallattua Libyan kaupunkiin muutti joukko libyalaisia pakolaisia, jotka tunnettiin nimellä *Maghariba*. Nimi jäi elämään yhden korttelin nimenä. Vuoden 1918 jälkeen kaupungista tuli yksi arabilegioonan tukikohdista. Vuonna 1931 Iraq Petroleum Company rakennutti kaupunkiin kiitotien ja toi sinne työläisiä rakentamaan tien ja putkilinjan Bagdadiin. Putkilinja toi raakaöljyä Irakista Haifaan Velimeren rannikolle. Kaupunki kasvoi edelleen kun sieltä löydettiin pohjavesivarantoja ja sinne asutettiin beduiiniheimoja. Al al-Bayt University aloitti toimintansa kaupungissa vuonna 1994.

Lähteet
-------

1. ↑  Estimated Population of the Kingdom by Governorate, Locality, Sex and Households, 2018 (pdf) (kohta Estimate Number Of The Population of Mafraq Governorate by, Locality, Sex & families Size, and households for the end of 2018) Directorate of Family and Population Surveys.  Arkistoitu 5.6.2019. Viitattu 26.10.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  P. J. Bearman, TH. Bianquis, C. E. Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopeaedia of Islam - New Edition*, s. 556. Volume XII - Supplement. Koninklijke Brill, Leiden, 2004. ISBN 9004139745. (englanniksi)
**Fritiof Flodin** (10. maaliskuuta 1828 Vaasa – 7. joulukuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreeri ja todellinen valtioneuvos.

Fritiof Flodinin vanhemmat olivat Vaasan läänin lääninrahastonhoitaja Johan Ulrik Flodin (1789-1834) ja Gustava Sofia Thitz. Hän kävi triviaalikoulua Vaasassa ja Helsingissä ja pääsi ylioppilaaksi 1846. Flodin suoritti Helsingin yliopistossa suuremman kameraalitutkinnon 1850 ja tuomarintutkinnon 1852. Hän oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1852.

Flodin oli senaatin talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1851, Suomen sotakomissariaatin kamarikirjurina vuodesta 1855, senaatin valtiovaraintoimituskunnan kopistina vuodesta 1857 ja 2. apukamreerina vuodesta 1858. Hänestä tuli Oulun läänin lääninkamreeri 1860 ja hän toimi senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreerina 1874–1900. Flodin oli samalla valtion asiamiehenä Suomen Yhdyspankissa vuodesta 1886 alkaen. Hänestä tuli kamarineuvos 1873, valtioneuvos 1885 ja todellinen valtioneuvos 1897.

Fritiof Flodin oli naimisissa vuodesta 1864 Fanny Virginia Basilierin (k. 1897) kanssa. Heidän lapsiansa olivat Kuopion tullinhoitaja Karl Alexander Flodin (1866–1945), pianisti ja pianopedagogi Fanny Flodin-Gustavson (1868–1954), Norjaan avioitunut laulajatar Ida Flodin (1870–1957) ja kuvanveistäjä, taidemaalari ja -graafikko Hilda Flodin (1877–1958).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fritiof Flodin. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 6.12.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat** ovat 40 hautakammiota 18 paikassa Etelä-Korean pääkaupungissa Soulissa ja sen ympäristössä. Joseon-dynastia rakennutti ne vuosien 1408 ja 1966 välisenä aikana. Ne on rakennettu luonnonkauniisiin paikkoihin, usein kukkulan ja joenrannan välille.

Hautakummut ilmentävät konfutselaista käsitystä esi-isien hautapaikan merkityksestä seuraavien sukupolvien menestykselle. Ne on sijoitettu yli neljän mutta alle 40 kilometrin päähän pääkaupunki Hanyangista. Niitä ei tehty kylien tai kaupunkien välittömään läheisyyteen, etteivät paikalliset asukkaat häiriytyisi haudoilla vierailevista kuninkaallisista. Hautapaikoissa voi olla yksi puolisoiden yhteinen kumpu, tai kaksi tai kolme kumpua vierekkäin tai peräkkäin. Kumpualuetta ympäröi kivimuuri, sitä reunustavat havupuut kolmelta sivulta, ja vartioivat kiviset lammasta ja tiikeriä esittävät patsaat.

Lähteet
-------

1. ↑  Royal Tombs of the Joseon Dynasty *Unseco*. Viitattu 2.10.2017.
2. ↑  Royal Tombs of the Joseon Dynasty *Cultural Heritage Administration*. Viitattu 3.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseon-dynastian kuninkaalliset haudat** Wikimedia Commonsissa