recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Carl Hamppe** (1814 Sveitsi – 17. toukokuuta 1876 Gersau, Schwyz) oli sveitsiläis-itävaltalainen shakkimestari ja -teoreetikko.

Hamppe syntyi Sveitsissä ja työskenteli valtion virkamiehenä Wienissä. Hän otteli Johan Löwenthalin kanssa 1846 häviten ottelun 4–5, Ernst Falkbeerin kanssa 1850 voittaen 16–15 ja Daniel Harrwitzin kanssa tuloksella 2–5 sekä myöhemmin ½-3½.

Hamppe voitti kahdesti Wienin mestaruuden vuosina 1859 sekä 1860. Molemmilla kerroilla turnauksessa oli mukana Wilhelm Steinitz.

Hamppen kuuluisin peli on hänen *kuolematon tasapelinsä* Philipp Meitnerin kanssa.

Hamppen mukaan on nimetty kaksi wieniläisen pelin muunnelmaa:

* Hamppe-Allgaier-gambiitti: 1.e4 e5 2.Rc3 Rc6 3.f4 exf4 4.Rf3 g5 5.h4 g4 6.Rg5
* Hamppe-Muzio-gambiitti: 1.e4 e5 2.Rc3 Rc6 3.f4 exf4 4.Rf3 g5 5.h4 g4 6.O-O

Lähteet
-------

1. ↑  Schach in Österreich, gestern – heute – morgen
2. ↑  Edo Historical Chess Ratings

Aiheesta muualla
----------------

* Carl Hamppe ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
* Kuolematon tasapeli
Bernardo Álvarez Afonso vuonna 2016

**Bernardo Álvarez Afonso** (s. 29. heinäkuuta 1949 Breña Alta) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1976 ja nimitettiin sen johtoon 29. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Felipe Fernández García ja Damián Iguacén Borau.

Álvarez Afonso on ilmaissut, että osassa seksuaalisista hyväksikäyttötapauksista 13-vuotiaat itse ovat toimineet yllyttäjinä. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus aiheuttaa pitkällä tähtäimellä yhteiskunnallisia ongelmia, kuten lasten hyväksikäyttökin.

Lähteet
-------

1. ↑  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Bernardo Álvarez Afonso
2. ↑  Bishop of Tenerife blames child abuse on the children (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |

 |
**Hannes Satukangas** (21. toukokuuta 1879 Vehkalahti – 26. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen teknikko ja keksijä.

Vehkalahden Pyhällöllä syntynyt Satukangas valmisti ensimmäisen kellonsa puusta jo toisellakymmenellä ollessaan. Hän kävi kaksi luokkaa Sortavalan seminaaria mutta siirtyi sitten Kuopion teollisuuskouluun suorittaen sen. Hän oli aluksi mukana työväenliikkeen toiminnassa töskennellen jonkin aikaa sanomalehtimiehenä, sitten sortavalalaisen puoluelehden toimitussihteerinä ja tämän lehden Joensuun toimiston hoitajana.

Satukangas tunnettiin etevänä kellonrakentajana ja hän aloitti ensimmäisenä Suomessa tieteellisten tarkkuuskoneiden valmistuksen. Vuonna 1912 Satukangas valmisti pendelikellon tähtitieteen professori Anders Donnerille. Satukangas valmisti kronometrejä ja tähtien liikkeitä näyttäneitä astronomisia kelloja. Vuonna 1914 Satukangas oli valtion stipendiaattina opintomatkalla Saksassa. Satukangas piti hienomekaanista konepajaansa Vaasassa, Haminassa, Helsingissä ja Pitäjänmäellä valmistaen muun muassa radiovastaanottimia ja niiden osia. Satukankaan keksintöihin kuului muun muassa laskukoneita, automaattisia työkoneita ja konttorilatomakone. Viimeksi hän valmisteli linja-autoja varten tarkoittua pienoiskassakonetta.

Hannes Satukangas perusti kansakoulunopettaja, vakuutusasiamies ja liikemies Hannes Aarnin (1869–1945) kanssa *Radiotehdas Helo Oy*:n toukokuussa 1927, Aarni lienee jo tätä ennen myynyt Satukankaan valmistamia radiovastaanottimia. Tätä ennen Satukangas oli osakkaana *Pilot Oy*-nimisessä hienomekaanisessa konepajassa, joka valmisti myös radioita. Hannes Satukankaan pojat Jouko ja Kauko jatkoivat tätä toimintaa *Metalli Radio Oy*:n nimellä vuonna 1935 

Hannes Satukangas kuoli maaliskuussa 1939 59-vuotiaana saatuaan halvauskohtauksen työhuoneessaan.ref name=maaseutu/>

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hannes Satukangas kuollut, Maaseutu, 06.04.1939, nro 39, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Hannes Satukangas kuollut, Suomen Sosialidemokraatti, 01.04.1939, nro 89, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Suomalaisen kellotekniikan saavutuksia, Pohjalainen, 20.10.1915, nro 239, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Suomen Radiohistoriallinen Seura ry - Keskustelufoorumi : Yleistä radiohistoriasta : 20-luvun radiotehtailijat 2.10.2022

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia Satukankaan valmistamista astronomisista kelloista ja meridiaaniputkesta, Kodin kuvasto : huviksi ja hyödyksi Suomen koteihin ja perheisiin, 04.01.1914, nro 1, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* En finsk urmakares märkliga tillverklingar, Veckans Krönika, 06.12.1913, nro 43, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Vertailuperiaate** tai **vertailutesti** on tapa tutkia sarjojen suppenemista. Testiä on kahta muotoa.

Vertailuperiaate
----------------

Olkoon sarjat

{\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }a\_{n}} ja {\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }b\_{n}}
ja

{\displaystyle 0\leq a\_{n}\leq b\_{n}}
Tällöin jos

A) sarja a\_{n} hajaantuu, niin b\_{n} hajaantuu (*minoranttiperiaate*)
B) sarja b\_{n} suppenee, niin a\_{n} suppenee (*majoranttiperiaate*)

Vertailuperiaatteen raja-arvomuoto
----------------------------------

Olkoon sarjat

{\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }a\_{n}} ja {\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }b\_{n}}
ja

{\displaystyle 0\leq a\_{n}<b\_{n}}
Lasketaan osamäärän raja-arvo

{\displaystyle \lim \_{x=\infty }a\_{n}/b\_{n}=L}
Nyt:

A) jos {\displaystyle L\neq 0} ja {\displaystyle L\neq \infty }, niin: a\_{n} suppenee {\displaystyle \Leftrightarrow } b\_{n} suppenee
B) jos {\displaystyle L=0} tai {\displaystyle L\to \infty }, niin sarjat joko suppenevat tai hajaantuvat

Katso myös
----------

* Juuritesti
* Osamäärätesti
* Integraalitesti

Lähteet
-------

1. ↑  Adams, Robert A.: "9.3. Convergence Test for Positive Series", *Calculus: A Complete Course*, s. 489. Pearson: Adisson Wesley, 6. painos.
2. ↑  Adams, Robert A.: "9.3. Convergence Test for Positive Series", *Calculus: A Complete Course*, s. 490. Pearson: Adisson Wesley, 6. painos.

Kirjallisuutta
--------------

* Knopp, Konrad, "Infinite Sequences and Series", Dover publications, Inc. New York, 1956. (§ 3.1) ISBN 0-486-60153-6
* Whittaker, E. T. and Watson, G. N. *A Course in Modern Analysis*, fourth edition, Cambridge University Press, 1963. (§ 2.34) ISBN 0-521-58807-3
* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf).
**Aristoteleen teologia** (lat. *Theologia aristotelica*) oli Aristoteleen nimiin pantu uusplatonilainen teos, joka koostui tosiasiassa Plotinoksen *Enneadien* IV-VI materiaalista, sekä Porfyrioksen kommentaarista, jotka oli käännetty arabian kielelle. Teoksella oli suuri vaikutus varhaiseen islamilaiseen filosofiaan, koska islamilaiset oppineet olivat kiinnostuneita Aristoteleen ajattelusta. Muun muassa al-Kindi ja Avicenna saivat vaikutteita teoksesta. Kääntäjä pyrki yhdistämään Aristoteleen ajatuksia Plotinoksen ajatuksiin samalla, kun pyrki tekemään Plotinoksesta yhteensopivan kristinuskon ja islamin kanssa, mistä seurasi ainutlaatuinen synteesi.

*Aristoteleen teologia* muodostaa yhdessä *Kirje jumalallisesta tieteestä* ja *Kreikkalaisen viisaan sanontoja* -nimisten teosten kanssa *Arabialaisen Plotinoksen* (*Plotiniana Arabica*) nimellä tunnettujen kirjoitusten joukon. Eräiden tutkijoiden mukaan ne on koonnut kristitty Ibn Na'ima al-Himsi ja niitä on muokannut islamilainen al-Kindi. *Aristoteleen teologiasta* tunnetaan myös pidempi versio, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Shlomo Pinèsin mukaan se saattaa olla ismailiittien kirjoittama. Paul Fentonin mukaan se saattaa sen sijaan olla peräisin egyptiläisiltä juutalaisilta.

*Aristoteleen teologian* lisäksi aristoteelista ja uusplatonista ajattelua yhdisteltiin myös Aristoteleen *Sielusta*-teoksesta tehdyssä arabiankielisessä parafraasissa. Näin aristotelismi välittyi varhaiseen islamilaiseen ja varhaiskeskiajan länsimaiseen filosofiaan hyvin uusplatonilaisesti värittyneenä.

Katso myös
----------

* *Liber de causis*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  D'Ancona, Cristina: Pseudo-"Theology of Aristotle", Chapter I: Structure and Composition.  *Oriens*, 2001, 36. vsk, s. 78-112. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  Rowson, Everett K.: Jill Kraye & W. F. Ryan & C. B. Schmitt: The Theology of Aristotle and Some Other Pseudo-Aristotelian Texts Reconsidered. Pseudo-Aristotle in the Middle Ages: The Theology and Other Texts.  *Journal of the American Oriental Society*, Jul. - Sep. 1992, 112. vsk, nro 3, s. 478-484. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Adamson, Peter: Before Essence and Existence: al-Kindi's Conception of Being *muslimphilosophy.com*. Viitattu 25. lokakuuta 2007.
4. ↑  Pinès, Shlomo: La longue récension de la Théologie d'Aristote dans ses rapports avec la doctrine ismaélienne.  *Revue des études Islamiques*, 1954, 22. vsk, s. 7-20.
5. ↑  Fenton, Paul: "The Arabic and Hebrew Versions of the *The Theology of Aristotle*". Teoksessa Kraye, Jill & Charles B. Schmitt & W. F. Ryan: *Pseudo-Aristotle in the Middle Ages: The ‘Theology’ and Other Texts''*, s. 241-264. London: Warburg Institute, University of London, 1986. ISBN 0-85481-065-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Adamson, Peter: The Theology of Aristotle *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
Ostoskeskus tapahtuman jälkeen
**Westroadin ostoskeskussurmat** oli 5. joulukuuta 2007 Westroadin ostoskeskuksessa tapahtunut aseellinen hyökkäys, jossa 19-vuotias Robert A. Hawkins ampui kahdeksan ihmistä AK-47-rynnäkkökiväärillä ostoskeskuksen ylimmästä kerroksesta ja lopulta surmasi itsensä. Omahassa, Nebraskan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitsevassa Westroadin ostoskeskuksessa on yhteensä 135 kauppaa ja ravintolaa. Asiakkaita ostoskeskuksessa vierailee vuosittain miljoonia.

Tapahtumien kulku
-----------------

Iltapäivällä 5. joulukuuta 2007 noin kello 13.40 (CST) ammuskelijaksi tunnistettu Robert A. Hawkins surmasi kiväärillä ostoskeskuksen kolmannen kerroksen parvekkeelta kahdeksan ihmistä ja haavoitti viittä, kahta vakavasti, ennen kuin ampui kuolettavasti itseään.Ammuskelijan uskotaan ampuneen kaikkiaan noin 20 laukausta. Omahan poliisi löysi itsemurhaviestin, jossa Robert A. Hawkins kertoi aikovansa "lähteä tyylillä" ja "tulevansa kuuluisaksi". Verilöylyn uhrien ruumiit löytyivät ostoskeskuksen toisesta ja kolmannesta kerroksesta.

Robert A. Hawkins
-----------------

Robert A. Hawkins oli 19-vuotias nuorimies, joka oli heitetty ulos perheensä kodista, eronnut tyttöystävästään ja erotettu työpaikastaan McDonald'sista.

Lähteet
-------

WikiuutisetWikiuutiset
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: 
***Yhdeksän kuoli ammuskelussa Nebraskassa*** 

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
**Uskorenije** (ven. ускорение, ’nopeuttaminen’) oli Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama termi. Käytännössä vuonna 1987 alkanut uskorenije tuotti rahaa raskaaseen teollisuuteen, joka lopulta epävakautti talouden.*selvennä* Uskorenijeen liittyi muun muassa työpaikkojen kurin tiukentaminen ja parempi puoluevirkailijoiden valvonta. Kesäkuussa 1987 uskorenijen todettiin epäonnistuneen ja se korvautui kunnianhimoisemmalla *perestroikalla*.

Tausta
------

Neuvostoliiton kuva oli heikentynyt 1980-luvulla, huolimatta joistakin merkittävistä saavutuksista 70-vuotisen historiansa aikana, kuten siirtymisestä pääosin maatalousyhteiskunnasta ydinasesupervallaksi. Menestyksekkään 1970-luvun jälkeen maa kohtasi uuden taantuman ajan. Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) korkea-arvoisten virkailijoiden harhakuva siitä, että talous oli paremmassa kunnossa kuin se todellisuudessa oli, vaikeutti merkittävien uudistusten toteuttamista. Esimerkiksi Leonid Brežnevin ajan "BAM"-kampanja Siperian rautatien rakentamiseksi ei saanut Neuvostoliiton väestöä innostuneeksi, mikä kertoi erosta Neuvostoliiton viestin ja todellisuuden välillä. Gorbatšov varoitti Brežneviä toistuvasti muuttamaan Neuvostoliiton talouden suuntaa, mutta hänen edeltäjänsä ei kuitenkaan uskonut tilanteen olevan niin huono. Tämän tehottomuuden lisäksi Neuvostoliitossa ei ollut riittävästi myöskään markkinakilpailua. Neuvostoliiton talous jäi länsimaisista talouksista jälkeen lähes jokaisella toimialalla.

Käytännössä
-----------

Yrittäessään lisätä tuotantoa Gorbatšov käynnisti uudistuksen nimeltä *uskorenije*, joka tarkoittaa nopeuttamista. Neuvostoliitto oli kohtaamassa taantuman, joten astuttuaan valtaan Gorbatšov yritti elvyttää talouskasvua eri keinoin. Hän edisti tuottavuutta, lisäsi sijoituksia talouteen ja rajoitti alkoholin myyntiä. Nämä kolme toimenpidettä epäonnistuivat kuitenkin täydellisesti. Vaikka propagandakampanjat lisääntyivät ja poissaoloja sekä korruptiota vastaan taisteltiin, näillä toimenpiteillä oli vähäinen vaikutus työntekijöiden tuottavuuteen. Sen sijaan se johti korkeisiin inflaatioasteisiin. Useita rakennushankkeita aloitettiin, mutta niitä ei koskaan saatu päätökseen. Alkoholin kieltäminen, vaikka se vähensi kuolleisuutta, lisäsi ihmisten tyytymättömyyttä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rutzen, Matthew: Uskorenie, Perestroika, Glasnost: How and Why Gorbachev Killed the Soviet Union *Journal on World Affairs, UCLA*.  30.3.2021. Viitattu 16.10.2023. (englanniksi)
**Jerusalem-kvartetti** on Jerusalemissa perustettu israelilainen jousikvartetti, joka perustettiin vuonna 1993 viulisti Avi Abramovitchin johdolla. Sen muodostavat viulistit Alexander Pavlovski ja Sergei Bresler, alttoviulisti Amichai Grosz sekä sellisti Kyril Zlotnikov.

Jerusalem-kvartetti voitti vuonna 1996 Jerusalemin akatemian kamarimusiikkikilpailun ja vuonna 1997 Grazin kansainvälisen kilpailun esittämillään György Kurtágin ja Béla Bartókin teoksilla. Vuosina 1999–2000 se kuului BBC:n *New Generation Artists* ohjelmaan.

Kvartetti on konsertoinut muun muassa Amsterdamin *Concertgebouwissa*, Berliinin ja Dortmundin *Konzerthauseissa* ja Lontoon *Wigmore Hallissa*. Vuonna 2000 Jerusalem-kvartetti vieraili Kuhmon kamarimusiikkijuhlilla Se on tehnyt yhteistyötä muun muassa Mitsuko Uchidan, Jessye Normanin ja Daniel Barenboimin kanssa.

Jerusalem-kvartetti levyttää Harmonia mundi -levymerkille ja on julkaissut muun muassa Antonín Dvořákin, Dmitri Šostakovitšin ja Joseph Haydnin musiikkia sisältäviä levyjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Jerusalem Quartet Harmonia Mundi. Viitattu 26.2.2009. (englanniksi)
2. ↑  Marja Mustakallio: Kuhmon kamarimusiikissa vilkas alku.  *Turn Sanomat*, 19.7.2000, 2000. vsk, nro 19.7..  Turun Sanomat. Kuhmon kamarimusiikissa vilkas alku. Viitattu 26.2.2009. [vanhentunut linkki]
**The Shamrocks** oli vuosina 1962 – 1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen perustivat Göran Andersson (kitara), Jan Granaht (kitara), Bernt Ek (basso) ja Björn Wrangert (rummut). Kun rautalanka vaihtui laulettavaan beat–musiikkiin, laulusolistiksi tuli Dick Emretzon. Muutaman vuoden kuluttua Andersson ja Ek jättivät yhtyeen ja heidän tilalleen saapuivat Jimmy Lindskog (kitara ja laulu) sekä itävaltalainen Dieter Feichtinger (basso ja laulu). Tämän myötä Granaht ja Wrangert alkoivat myös laulaa. Vaihdettuaan tyyliä yhtye teki ensimmäiset levytykset "We gonna make it" ja "A Lonely man". Käytyään Suomessa yhtye tapasi englantilaisen The Renegades -yhtyeen ja mieltyi "Cadillac"-hittiin, joka päätyi yhtyeen ohjelmistoon. Pian tämän jälkeen Lindskog erosi yhtyeestä ja hänet paikkasi Kent Risberg (kitara ja laulu), jonka kanssa alkoi yhtyeen nousukausi, sillä yhtye kävi esiintymässä Englannissa, Irlannissa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa, Luxemburgissa, Itävallassa, Italiassa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Yhtye oli myös todella suosittu Japanissa, jossa sen single "Don’t you know she’s mine / Day time, night time" oli suosittu. Granaht jätti yhtyeen 1968, minkä jälkeen Risberg, Feichtinger ja Wrangert esiintyivät vähän aikaa triona.

Diskografia
-----------

* Smoke Rings (1966)

Lähteet
-------

1. ↑
**Paavo Kalevi Rönkkö** (s. 25. huhtikuuta 1934 Pyhäjärvi) on suomalainen eläköitynyt kauppias, yritysjohtaja ja yrittäjä, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Rönkön vanhemmat olivat kauppiaat Kalle Rönkkö ja Sanni Väisänen. Hän avioitui 1957 terveydenhoitaja Aino Rajalan kanssa. Rönkkö kävi keskikoulun ja valmistui diplomikauppiaaksi Suomen vähittäiskauppiasopistosta 1959. Hän oli Kalle Rönkkö Oy:n osakas Pyhäjärvellä vuodesta 1953 ja toimitusjohtaja vuodesta 1960. Keskon talousjohtajana Rönkkö toimi vuoteen 2001. Rönköllä on ollut lisäksi useita kaupan alan, liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Keskon hallintoneuvoston jäsen hän oli vuodesta 1977, valtuutettu vuodesta 1980, varapuheenjohtaja 1980–1987 ja puheenjohtaja 1988–1989. Valokuvausta harrastanut Rönkkö on toiminut myös Suomen Luonnonvalokuvaajissa ja Finnfoton puheenjohtajana. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Paavo Rönkkö (1934–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.10.2023.
2. ↑  Raija Forsström: Kuluttaja. Vaskikelloon kurkistus maksaa saman kuin wieninleike. Taukopaikka antaa bussiryhmille huutia hyvän palvelun nimissä. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  24.3.1998. Viitattu 17.10.2023.
**Gyeongjunkoira** (*동경이*, *Dong-gyeong*) on eteläkorealainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta kotimaassaan sille on myönnetty kansallisaarteen arvo.

Ulkonäkö
--------

Gyeongjunkoiran silmiin pistävin tunnuspiirre erotuksena muihin korealaisiin pystykorviin on sen häntä: se syntyy joko kokonaan hännättömänä (*無尾*) tai töpöhäntäisenä (*短尾*). Jälkimmäinen vaihtoehto on vain yhden nikaman mittainen ja muistuttaa kauriinhäntää. Karvapeite voi olla joko valkoinen, keltainen, brindle tai musta. Säkäkorkeus vaihtelee virallisesti uroksilla 54–60 cm välillä (ihanne 57 cm) ja nartuilla 49–57 cm välillä (ihanne 53 cm), mutta Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön ylläpitämän *Domestic Animal Diversity Information System* -datakannan mukaan virallisesti mitatut urokset ovat keskimäärin vain 49 cm ja nartut 45 cm korkeita.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Gyeongjunkoira on luonteeltaan lempeä, älykäs, siisti, oppivainen ja hyvin sopeutuvainen. Muista alkuperäisistä aasialaisista pystykorvista poiketen se suhtautuu jopa vieraisiin ihmisiin ystävällisesti ilman varautuneisuutta. Se on helppo kouluttaa, koska sillä on hyvä vastaanottokyky. Sillä on metsästystaustansa vuoksi hyvä vainu ja tarkka kuuloaisti, minkä lisäksi se on ketteränä koirana loistava hyppääjä. Sekä urokset että nartut saavuttavat sukukypsyyden noin vuoden iässä.

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Pohjois-Gyeongsangin maakunnassa sijaitsevasta Gyeongjun rannikkokaupungista, joka tunnettiin 900-luvulla nimellä Dong-gyeong. Geneettisten tutkimusten perusteella se on yksi maan puhtaina säilyneistä alkuperäisroduista. Hännätön koira on mainittu jo 300-400 lukujen aikaisissa kirjoituksissa, ja sitä esittävä savinukke on löydetty 400-500-luvulta Sillan kuningaskunnasta peräisin olevasta hautakammiosta. Hännätöntä koiraa kuitenkin hyljeksittiin paikallisten keskuudessa, mikä oli vähällä johtaa sukupuuttoon. Gyeongjunkoira jalostettiin alun perin metsästyskoiraksi, mutta nykyisin sitä pidetään yksinomaan lemmikkinä ja vahtikoirana. Marraskuussa 2012 se nimettiin kotimaansa kansallisaarteeksi numero 540.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  DAD-IS (2013). Domestic Animal Diversity Information System, Food and Agriculture Organization of the United Nations. Haettu 25.6.2013
2. 1 2  Korealaiset koirarodut. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 25.6.2013

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ko:동경이
**Oscar Andreas Parviainen** (9. kesäkuuta 1880 Helsinki – 15. lokakuuta 1938 Vissefjärda, Ruotsi) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Parviainen maalasi usein eksoottisia aiheita, joihin hän sai innoitusta ulkomaanmatkoiltaan. Hänen maalauksissaan on vahvoja symbolismin vaikutteita sekä värikästä elämäniloa, ja hänen grafiikkansa on mehevän impressionistista.

Elämäkerta
----------

Yhdessä ensimmäisen vaimonsa Jenny Sieversin kanssa 1900–1905
Suurimman osan koulutuksestaan Parviainen hankki ulkomailta. Hän opiskeli jonkin aikaa Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa, mutta opinnot keskeytyivät kuitenkin vuonna 1898. Sen jälkeen Parviainen jatkoi opintojaan Kööpenhaminassa Peder S. Kröyerin johdolla, mutta jälleen opinnot keskeytyivät, ennen kaikkea iäkkään opettajan väsymyksen vuoksi. Vuonna 1900 Parviainen läpäisi Pariisin École des Beaux-Artsin sisäänpääsykokeet ja aloitti opiskelut siellä. Mutta tälläkään kertaa Parviainen ei saanut opintojaan päätökseen, sillä hän kohtasi amerikannorjalaisen Kristine Sieversin, jonka kanssa meni naimisiin Iowassa 1901. Vuosina 1903–1905 Parviainen opiskeli grafiikkaa Axel Tallbergin yksityisoppilaana Tukholmassa, ja vuonna 1905 Parviainen piti ensinäyttelynsä Helsingissä, jolloin esillä oli hänen grafiikkaansa. Hänen ensimmäinen laajempi yksityisnäyttelynsä oli kuitenkin vasta vuonna 1931.

Teoksia
-------

* Härkätaistelu, 1907*Härkätaistelu*, 1907
* Espanjalainen tanssijatar, 1907*Espanjalainen tanssijatar*, 1907
* Itämainen tanssija*Itämainen tanssija*
* Hautajaissaatto, 1906–08, lahja Jean Sibeliukselle*Hautajaissaatto*, 1906–08, lahja Jean Sibeliukselle
* Rukous Jumalalle; Lapsen kuolema, 1910, lahja Sibeliukselle*Rukous Jumalalle; Lapsen kuolema*, 1910, lahja Sibeliukselle
* Paratiisi, 1910*Paratiisi*, 1910
* Loppu, 1910*Loppu*, 1910
* Maailmanloppu, varhainen 1910-luku*Maailmanloppu*, varhainen 1910-luku
* Omakuva sähkövalossa, 1914*Omakuva sähkövalossa*, 1914
* Kapusiinimunkkien hautakammio, 1914*Kapusiinimunkkien hautakammio*, 1914
* Viimeisten ihmisten kamppailu, 1914*Viimeisten ihmisten kamppailu*, 1914
* Luurankomiehet, viivasyövytys*Luurankomiehet*, viivasyövytys

Lähteet
-------

1. ↑  Uppslagsverket Finland
2. 1 2 3 4  Joensuun taidemuseo

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oscar Parviainen** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Kai Gideon** (oik. **Kai Gideon Tervonen**, 27. marraskuuta 1959 Helsinki – 2023) oli suomalainen iskelmälaulaja.

Elämä ja ura
------------

Kai Gideon vietti lapsuutensa Espoon Westendissä. Hän peri musikaalisuutensa isältään Onni Gideonilta. Kai Gideon joutui esiintymään kotonaan aina, kun perhe sai vieraita ja hän esiintyi myös juhlatilaisuuksissa. Gideonin suurine esikuva oli naapurissa asunut Jukka Kuoppamäki. Hän vietti kuusi vuotta nuoruudestaan Uuden Valamon luostarissa ja kouluttautui myöhemmin uskonnonopettajaksi.

Gideonin musiikkiura aukeni Tangomarkkinoiden kautta. Vuonna 1997 Gideon pääsi lukuisten yritysten jälkeen finaaliin, jonka myötä hän teki ensilevytyksensä "Haavetango" *Tangomarkkinat 10* -kokoelmalle. Vuonna 2000 Gideon jätti 17 vuotta kestäneen opettajanvirkansa ja siirtyi päätoimiseksi viihdetaiteilijaksi. Gideon muistetaan myös Vihreät niityt -musiikkitapahtumaa varten tehdyn samannimisen kappaleen esittäjänä.

Kai Gideon kuoli syksyllä 2023 syöpään.

Diskografia
-----------

### Singlet

* *Menee niin eläimellisen lujaa / Utopiaa* (1997)

### Albumit

* *Yksi päivä kerrallaan* (2002)
* *Tie rakkauteen johtaa* (2009)

Lähteet
-------

1. 1 2  Latva, Tony ; Tuunainen, Petri: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 85-86. Helsinki ; Porvoo: WSOY, 2004. ISBN 951-02781-7-3.
2. ↑  Kiuruvesi tunnetaan vihteistä niityistään Vihreät niityt. Viitattu 4.1.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Kai Gideon on kuollut – vakava sairaus vei 63-vuotiaana  17.10.2023. Tanssiin.fi. Viitattu 17.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Viihdeohjelmat - Kai Gideon (Arkistoitu – Internet Archive)
**Birgitta Silander** oli suomalainen kampaaja, joka katosi 65-vuotiaana maanantaina 24. elokuuta 2015 Helsingissä. Laajoista etsinnöistä huolimatta häntä ei ole löydetty. Silander julistettiin kuolleeksi syyskuussa 2022.

Yleistä
-------

Silander asui Helsingissä Viikin kaupunginosassa. Katoamispäivänään hän lähti keskustaan kahden aikaan iltapäivällä kello 15 sovittuun työtapaamiseen Etu-Töölössä sijaitsevalle kampaamolle. Silander oli toiminut kampaamoyrittäjänä yrittäjänä vuosikymmeniä, mutta oli katoamista edeltäneessä vuodenvaihteessa myynyt yrityksensä työkaverilleen. Vähentääkseen työmääräänsä hän jatkoi työskentelyä vuokratuolilla samassa liikkeessä. Sovittuja kampaamoasiakkaita Silanderille olisi pitänyt saapua katoamispäivää seuranneena keskiviikkona.

Silanderin viimeisistä liikkeistä on hyvin vähän tietoa, mutta poliisin mukaan hänen matkakorttiaan käytettiin kello 14.42 metroasemalla. Pari tuntia tämän jälkeen Silanderin puhelin liitettiin Helsingin keskustan ytimessä sijaitsevaan Tennispalatsin tukiasemaan.

Kampaajan liikkeitä ei ole tallentunut yhteenkään valvontakameravideoon, eikä hänen matka- tai pankkikorttien käytöstään löytynyt myöhemmin tietoa. Katoamisilmoituksen Silanderista tekivät toisella paikkakunnalla asuva miesystävä ja sukulainen.

Iltalehden mukaan Silanderilla oli salasuhde italialaismieheen, josta hänen suomalainen miesystävänsä ei tiennyt. Poliisi ei ole vahvistanut asiaa, mutta myöntää hänellä olleen yhteyksiä ulkomaille.

Silanderin katoamistapaus lukeutuu Suomen seuratuimpiin katoamismysteereihin. Ylen Kadonnut-podcast (2016) tuotti jakson tapauksesta. Murha.info-sivuston foorumille katoamistapauksesta kirjoitettiin yli tuhat viestiä. Iltalehden Selvittämättömät-podcast käsitteli aihetta vuonna 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mattila, Sanni: Mystisesti kadonnut kampaaja-Birgitta on julistettu kuolleeksi – poliisi selvittää yhä, mitä naiselle tapahtui *Ilta-Sanomat*.  7.9.2022. Viitattu 11.10.2023.
2. 1 2  Kilpimäki, Heini: Mihin kampaaja-Birgitta, 65, katosi keskellä Helsinkiä? Poliisi on tutkinut tapausta viisi vuotta *Iltalehti*.  5.10.2020. Viitattu 11.10.2023.
3. ↑  Halonen, Antti: Kampaaja Birgitta Silander, 65, katosi mystisesti Helsingin ydinkeskustassa ruuhka-aikaan – IL paljastaa uutta tietoa taustoista *Iltalehti*.  14.7.2021. Viitattu 11.10.2023.
4. ↑  Jakso 2 - Emme voi tehdä kadonneille kohtaloa *Yle*.  25.2.2016. Viitattu 11.10.2023.
5. ↑  3. Ihmissuhteita menneestä – Birgitta Silander *Iltalehti*.  14.7.2021. Viitattu 11.10.2023.
**Ye Qiaobo** (kiin. 叶 乔波, s. 3. elokuuta 1964 Changchun) on kiinalainen entinen pikaluistelija, olympiamitalisti ja sprinttimaailmanmestari.

Ye saavutti Albertvillen olympialaisissa 1992 hopeaa 500 metrillä ajalla 40,51 ja 1 000 metrillä ajalla 1.21,92. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän sai 1 000 metrillä pronssia ajalla 1.20,22 ja sijoittui 500 metrillä 13:nneksi. 

Ye voitti sprinttimaailmanmestaruuden Oslossa 1992 pistein 167,260 ja Ikahossa 1993 pistein 165,925. Lisäksi hän sai hopeaa Inzellissä 1991 ja sijoittui viidenneksi Calgaryssa 1994. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan kahdestoista 1993.

Ye voitti maailmancupissa 500 metrin kokonaiskilpailun kaudella 1992–1993 ja sijoittui toiseksi 1991–1992. 1 000 metrin cupissa hän oli toinen kaudella 1991–1992 ja kolmas 1992–1993. Hän voitti kaikkiaan 13 maailmancupin osakilpailua, sijoittui yhdeksän kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 39,48 | Calgary | 19. maaliskuuta 1993 |
| **1 000 m**  | 1.19,84 | Calgary | 29. tammikuuta 1994 |
| **1 500 m** | 2.06,76 | Heerenveen | 7. maaliskuuta 1992 |
| **3 000 m** | 4.43,01 | Heerenveen | 7. maaliskuuta 1992 |
| **5 000 m** | 8.18,00 | Heerenveen | 7. maaliskuuta 1992 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Ye Qiaobo *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.4.2020. Viitattu 12.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ye Qiaobo *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 12.12.2013. (hollanniksi)
3. ↑  Uitslag WK Sprint 1992 vrouwen *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 12.12.2013. (hollanniksi)
4. ↑  Uitslag WK Sprint 1993 vrouwen *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 12.12.2013. (hollanniksi)
5. ↑  Skater business card of Qiaobo Ye *speedskatingnews.info*. Viitattu 12.12.2013. (englanniksi)
Orléansin herttua Louis Philippe Robert.
**Louis Philippe Robert, Orléansin herttua** (6. helmikuuta 1869 Twickenham, Middlesex, Iso-Britannia – 28. maaliskuuta 1926 Palermo, Sisilia) oli ranskalaisen Orléans-suvun päämies ja useimpien ranskalaisten rojalistien tunnustama Ranskan kruununtavoittelija vuodesta 1894 kuolemaansa asti.

Louis Philippe Robert oli Pariisin kreivi Philippe d’Orléansin vanhin poika. Ranskaa hallinnut kuningas Ludvig Filip I oli hänen isoisoisänsä. Orléansin herttua karkotettiin isänsä mukana Ranskasta vuonna 1886, koska häntä pidettiin uhkana kolmannelle tasavallalle. Hän palasi luvattomasti vuonna 1890 ja joutui vangituksi. Hän sai vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin muutaman kuukauden jälkeen ja saatettiin pois maasta. Sen jälkeen Orléans matkusteli eri puolilla Eurooppaa ja Lähi-itää. Hänen isänsä kuoltua syyskuussa 1894 pääosa Ranskan rojalisteista tunnusti hänet lailliseksi kruununtavoittelijaksi. Vuodesta 1896 hän oli naimisissa Itävalta-Unkarin arkkiherttuatar Maria Dorothea Amalian kanssa.

Orléans teki matkoja pohjoiselle napa-alueelle vuosina 1905, 1907 ja 1919 sekä matkusti Brittiläisessä Itä-Afrikassa 1922–1923. Hän lähetti Ranskaan keräämiään eläintieteellisiä näytteitä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän anoi lupaa palvella Ranskan tai muiden ympärysvaltojen armeijassa, mutta pyyntö evättiin. Koska Orléansilla ei ollut lapsia, suvun päämiehen asema siirtyi hänen kuoltuaan hänen serkulleen Guisen herttua Jean d’Orléansille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Louis-Philippe-Robert, duke d’Orléans (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 31.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis Philippe Robert d’Orléans** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pultavan alueellisen tutkimuksen museo** (ukr. Полтавський краєзнавчий музей, *Poltavskyi krajeznavtšyi muzei*) on Pultavassa sijaitseva paikallinen museo. Se on Ukrainan vanhimpia ja laajimpia museoita. Se on perustettu 1891 nimellä Pultavan kunnallinen luonnontieteellinen ja historiallinen museo. Nimi muutettiin 1893 muotoon Pultavan kuvernementin kunnallinen museo.

Museon keskusaula
Museo hankki 1905 Kateryna Skaržynskan arvokkaan kokoelman, joka sisälsi vanhoja käsikirjoituksia, kirjoja ja historiallisia asiakirjoja. Museo sijoittui myöhemmin Vasyl H. Krytševskyin suunnittelemaan, vuosina 1903–1906 rakennettuun museorakennukseen. Rakennuksen sisätilat olivat Serhi Vasylkivskyin ja Mykola Samokyšin suunnittelemat. Se tuhoutui toisessa maailmansodassa ja rakennettiin 1960-luvulla uudestaan.

Museo muuttui 1920 Pultavan alueen työläismuseoksi, ja sinne sijoitettiin arvokasta esineistöä Pultavan muista kokoelmista ja uskonnollisista rakennuksista. Museo nimettiin 1920-luvulla Pultavan valtionmuseoksi. Sen johtaja oli 1933–1937 ukrainalainen runoilija Nykanor Onatskyi. Nimi muutettiin nykyiseksi 1940-luvun lopulla, kun kokoelmat perustettiin uudestaan. Kokoelmiin kuuluu runsaat 300 000 esinettä. Sen haaraosasto on tutkija ja keksijä Juri Kondratjukin mukaan nimetty ilmailu- ja avaruusmuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Poltava Regional Studies Museum *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  päivitetty 2013. Viitattu 9.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Lubomyr Onyshkevych: Kondratiuk, Yurii *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1988. Viitattu 9.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pultavan alueellisen tutkimuksen museo** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Carles Pérez Sayol** (s. 16. helmikuuta 1998 Granollers, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Celta Vigoa lainalla italialaisseura AS Romasta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Pérez teki debyyttinsä Barcelonan edustusjoukkueessa 19. toukokuuta 2019 pelatussa La Liga–ottelussa Eibaria vastaan, tullen kentälle brasilialaisen Malcomin tilalle. Ensimmäisen maalinsa hän teki 25. elokuuta 2019 La Ligan ottelussa Real Betisiä vastaan.

Pérez debytoi Mestarien Liigassa 10. joulukuuta 2019 Interiä vastaan pelatussa lohkovaiheen ottelussa. Barcelonan voittoon päättyneessä ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa Mestarien Liigassa. Ottelun jälkeen arvostettu radiokanava RAC1 valitsi Pérezin ottelun parhaaksi pelaajaksi. 

Interiä vastaan pelatun ottelun jälkeen Pérezin sopimuksessa olleen pykälän myötä hänet nostettiin automaattisesti Barcelonan edustusjoukkueeseen.

Maajoukkueura
-------------

Pérez on edustanut kotimaataan Espanjaa alle 16-vuotiaiden-, alle 17-vuotiaiden- ja alle 21-vuotiaiden nuorten maajoukkueissa.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Carles Pérez WhoScored-sivustolla. (Arkistoitu – Internet Archive)

Celta Vigo – Primera División
1 Marchesín |
2 Mallo |
3 Mingueza |
4 Núñez |
5 Óscar |
6 Suárez |
7 Pérez |
8 Beltrán |
9 Paciência |
10 Aspas |
11 Cervi |
13 Villar |
14 Tapia |
15 Aidoo |
16 Baeza |
17 Galán |
19 Swedberg |
20 Kevin |
21 Solari |
22 Mina |
23 de la Torre |
Valmentaja Coudet
**Erkki Antila** (14. heinäkuuta 1954 Jurva – 28. lokakuuta 2023) oli suomalainen ampumahiihtäjä ja moninkertainen MM-mitalisti.

Antila hiihti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 Neuvostoliiton jälkeen. Ruhpoldingin MM-kisoissa 1979 hän hiihti kolmannen osuuden Suomen ollessa jälleen toinen – voiton vei tällä kertaa Itä-Saksa. Molempiin hopeajoukkueisiin kuuluivat hänen lisäkseen Raimo Seppänen, Simo Halonen ja Heikki Ikola.

Lake Placidin olympialaisissa 1980 Antila sijoittui 20 kilometrin kilpailussa viidenneksi ja Suomen viestijoukkueen mukana seitsemänneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1981 hän saavutti 10 kilometrin kilpailussa hopeaa Frank Ullrichin jälkeen sekä 20 kilometrillä pronssia Ikolan ja Ullrichin viedessä kirkkaammat mitalit.

Antila voitti kahdeksan Suomen mestaruutta vuosina 1976–1980.

Erkki Antila toimi poikansa Timo Antilan valmentajana.

Lähteet
-------

* Erkki Antila Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
* Sports123.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Erkki Antila on kuollut *www.iltalehti.fi*. Viitattu 28.10.2023.
2. ↑  Suomen olympiamitalit ampumahiihdossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Saksankielisten osuus väestöstä oikeuspiireittäin Tšekissä vuoden 1930 väestönlaskennassa.
**Sudeettialueet** olivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen uuteen Tšekkoslovakian valtioon liitettyjä, pääosin saksankielisiä alueita. Nimitys johtuu Tšekin pohjoisrajan tienoilla sijaitsevasta Sudeettien vuoristosta. 

Ennen ensimmäistä maailmansotaa Sudeettialueet kuuluivat Itävalta-Unkariin ja muodostivat osan Böömiä ja Määriä, joihin kumpaankin kuului sekä saksan- että tšekinkielisiä alueita. Sodan jälkeen vanhat Böömin ja Määrin alueet tulivat kokonaisuudessaan, myös saksankielisten alueiden osalta, kuulumaan uuteen Tšekkoslovakian valtioon, mikä vahvistettiin Saint-Germainin rauhassa vuonna 1919.

Alueen saksankielisen väestön keskuudessa kuuluminen Tšekkoslovakiaan herätti alusta lähtien tyytymättömyyttä, mitä Adolf Hitlerin oli myöhemmin helppo käyttää hyväksi. Saksa vaati ja sai Tšekkoslovakialta Sudeettialueet vuonna 1938 Münchenin sopimuksella. Vuonna 1939 alueen asukasluku oli 2 943 187 ja pinta-ala 22 587 km². Tšekkoslovakian alueella asui huomattava saksalaisenemmistö. Sudeetti­kriisin seurauksena Tšekkoslovakia luovutti natsi-Saksan vaatimuksesta Sudeettialueensa sen hallintaan Münchenin sopimuksen mukaisesti vuonna 1938. Saksa muodosti alueesta *Sudetenland*-nimisen Reichsgau-alueen ja miehitti puoli vuotta myöhemmin koko Tšekkoslovakian. 

Saksalaismiehityksestä maa vapautui 1945 ja sudeettialue palautettiin Tšekkoslovakialle samana vuonna. Sodan jälkeen vuosina 1945–1947 alueen noin 2,6 miljoonaa saksalaista karkotettiin presidentti Edvard Benešin säätämillä laeilla maasta. Tšekit tekivät jonkin verran kostoiskuja Saksaan siirtyviä saksalaisia, etenkin aseensa luovuttaneita sotilaita kohtaan. Arviolta 30 000 sudeettisaksalaista teloitettiin.

Vuonna 1996 Saksa ja Tšekki antoivat sovintojulistuksen, jossa tšekit valittivat syyttömien karkotettujen kärsimyksistä. Karkotettujen Sudeettiliitto (saks. *Sudetendeutsche Landsmannschaft*) ei hyväksy sopimusta edelleenkään.

Vuonna 2015 Sudeettiliitto luopui vaatimuksesta karkotettujen sudeettisaksalaisten omaisuuden palauttamisesta Tšekin tasavallalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Filmi näyttää saksalaisiviilien teloituksen.  *Tieteen Kuvalehti Historia*, 2010, nro 14, s. 7.  Bonnier. ISSN 0806-5209.
2. ↑  Aittokoski, Heikki: Sudeettisaksalaiset eivät enää vaadi alueita Tšekiltä *Helsingin Sanomat*.  1.3.2015.  Arkistoitu 2.3.2015. Viitattu 5.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sudeettialueet**.
* Tähtinen, Risto K.: Sudeettisaksalaiset eristävät tšekkejä, *Turun Sanomat* 3.3.2002
* Vihervuori, Marita: Sodan jälkeen Tšekistä karkotetuista valtaosa lapsia, *Turun Sanomat* 3.3.2002
Infiltrate, Destroy, Rebuild on Yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen CKY:n toinen studioalbumi.

Albumi äänitettiin Marraskuu 2001 - Helmikuu 2002 aikana Eri studioilla jotka sijaitsivat mm. Hawaijilla, Pennsylvaniassa ja Kaliforniassa.

Albumin tuottajana toimi bändin pääkitaristi ja taustalaulaja Chad I Ginsburg yhdessä rytmikitaristin ja päälaulajan, Deron Millerin kanssa.

Albumi julkaistiin 24, Syyskuuta, 2002, Island Recordsin kautta. Albumi oli bändin ensimmäinen, joka pääsi näkyville US Billboard 200:n. Albumi sijoittui paikalle 99.

Toisinkuin bändin ensimmäinen studioalbumi, Volume 1, Infiltrate, Destroy, Rebuildin kappaleita käsikirjoitti muutkin kuin Miller. Mukaanlukien pääkitaristi Chad I Ginsburg ja Rumpali Jess Margera.

Albumin bassoraidat soitti Miller ja Ginsburg.

Albumin musiikkivideot tuotti Jess Margeran veli, Bam Margera, sekä Joe Frantz, jotka julkaistiin vuonna 2003 videoalbumille: Infiltrate, Destroy, Rebuild: The Video Album.

"Flesh Into Gear" julkaistiin albumin singlenä vuonna 2002. Single pääsi Billboard Mainstream Rock Chart, listan sijalle 38.

Aikaiset äänitteet kappaleista "Flesh Into Gear" (alkuperäinen nimi: "Sinking Fast"), "Sink Into The Underground", "Attached At The Hip", "Plastic Plan" (alkuperäinen nimi: "No Such Thing"), "Inhuman Creation Station", ja "Sporadic Movement" esiintyivät Bam Margeran, CKY2K ja CKY 3 - videoilla.

Infiltrate, Destroy, Rebuild oli bändin ensimmäinen albumi, joka sisälsi syntetisaattoreita, jotka soitti Miller ja Ginsburg.

Bändi aloitti kiertueen mainostaakseen albumia, mutta keskeytti kiertueen Guns N Roses - laulajan, Axl Rosen kutsuttua heidät Vancouveriin esiintymään lämmitysesityksenä bändin "Chinese Democracy" kiertueelle. Vain kolme päivää ennen kiertueen alkua, keikka peruttiin Rosen myöhästymisen takia.

Infiltrate, Destroy, Rebuild kappaleet:

1. Escape From Hellview
2. Flesh Into Gear
3. Sink Into The Underground
4. Attached At The Hip
5. Frenetic Amnesic
6. Shock And Terror
7. Plastic Plan
8. Inhuman Creation Station
9. Sporadic Movement
**Lahja Hilja (Hili) Raviniemi** (o.s. **Sievänen**, vuoteen 1946 **Nieminen**, 19. tammikuuta 1915 Lahti – 14. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen valokuvauksen harrastaja ja kemisti. Hän oli keskeinen vaikuttaja suomalaisen harrastajavalokuvauksen kentällä 1940–1950-luvulla.

Raviniemi oli aloittanut valokuvausharrastuksen 1930-luvulla. Vuonna 1943 hän liittyi Helsingin Kameraseuraan  jossa toimi aktiivisesti kuolemaansa saakka. Raviniemi oli yksi harvoja naispuolisia valokuvayhdistysaktiiveja omana aikanaan. Hän kannusti aktiivisesti myös muita naisvalokuvaajia ja perusti vuonna 1963 Kameraseuran "tyttöjen kerhon" tukemaan naisten valokuvausharrastusta. Helsingin Kameraseuran lisäksi Raviniemi toimi myös valokuvauksen harrastajayhdistysten valtakunnallisessa kattojärjestössä Suomen Kameraseurojen Liitossa. Hän toimi, ensimmäisenä naisena, liiton puheenjohtajana vuosina 1959–1960  ja varapuheenjohtajana 1961 alkaen. Hän vastasi muun muassa liiton ulkomaanasioista sekä käynnisti liiton kurssitoiminnan. Lisäksi Raviniemi toimi Kamera-lehden toimitussihteerinä 1951–1955, Suomen Kameraseurojen Liiton näyttelysihteerinä 1953 ja Suomen Valokuvaajan toimitussihteerinä 1956–1960 sekä Kameraseuran Uutisten päätoimittajana 1963–1965. 

Raviniemi opiskeli Helsingin yliopistossa kemiaa ja valmistui filosofian maisteriksi pääaineenaan fysikaalinen kemia. Hän oli työssä Helsingin yliopiston kuvalaitoksen laboratoriossa ja saattoi työnsä ansiosta ottaa muun muassa röntgenkuvia kasveista.

Hilja Raviniemi oli naimisissa Kamera-lehden ensimmäisen päätoimittajan Eero Raviniemen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hilja Raviniemi *Kuka kuvasi? -valokuvaajatietokanta*. Suomen valokuvataiteen museo. Viitattu 8.3.2016.
2. 1 2  Maria Virtanen: Seikkaileva Toivo ja moderni Hili. Blogikirjoitus Hilja Raviniemestä 11.11.2010, viitattu 8.3.2016.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Kameraseurojen liiton puheenjohtajat Liiton verkkosivuilla, viitattu 8.3.2016
4. ↑  Kysy museolta 1.3.2011 : Kuka on ottanut näyttelyssä näkemäni röntgenkuvat kasveista?
**Tengku Hussein**, virallisesti **sulttaani Hussein Mua'zzam Shah ibni Mahmud Shah Alam** (1776–5. syyskuuta 1835) oli Johoren sulttaanikunnan 18. sulttaani 1819–1835.

Johoren sulttaanikunta oli ajautunut kruununperimyskiistaan 1819. Britannia ja Hollanti olivat jo virallisesti tunnustaneet kuolleen sulttaanin nuoremman pojan Abdul Rahmanin uudeksi sulttaaniksi, kun sir Thomas Stamford Raffles asettui tukemaan vanhempaa poikaa Tengku Husseinia. Rafflesin tavoitteena oli vahvistaa Britannian asemaa Malakan salmessa, sillä britit olivat 1816 joutuneet luovuttamaan Jaavan hollantilaisille. Raffles julisti Tengku Husseinin Johoren lailliseksi sulttaaniksi. Uusi sulttaani ja Raffles allekirjoittivat samalla sopimuksen, joka antoi Englannin Itä-Intian kauppakomppanialle oikeuden perustaa kauppa-aseman Singaporeen.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Abdul Rahman** | **Johorin sulttaani**1819–1835 | Seuraaja:**Ali Iskandar** |

Lähteet
-------

* Heikkilä-Horn, Marja-Leena & Miettinen, Jukka O.: *Kaakkois-Aasia. Historia ja kulttuurit*. Helsinki: Otava, 2005 (2. painos). ISBN 951115771X.

### Viitteet

1. ↑  Heikkilä-Horn & Miettinen 2005, 336–337.
**Strontiumtitanaatti** (SrTiO3) eli **strontiumtitaanioksidi** on epäorgaaninen yhdiste. Sitä käytetään pääasiassa elektroniikkasovellutuksissa. Strontiumtitanaatti kuuluu rakenteeltaan perovskiittiyhdisteisiin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Strontiumtitanaattia valmistetaan yleensä kuumentamalla strontiumkarbonaatin ja titaanidioksidin seosta. Näin saatu tuote on kuitenkin usein epäpuhdasta, minkä vuoksi menetelmä ei sovellu hyvin puhdasta tuotetta vaativiin elektroniikkasovelluksiin. Muita menetelmiä ovat erilaiset sooli-geeli-menetelmät, sitraatti- ja oksalaattikompleksien terminen hajotus, hydrotermiset menetelmät ja viimeisimpänä strontiumnitraatin reaktio titaani-isopropoksidin kanssa käytettäessä glykolia liuottimena.

Strontiumtitanaatti on puolijohdemateriaali, jota käytetään elektrokeraamisissa komponenteissa haluttujen ominaisuuksien aikaansaamiseksi. Yhdistettä käytetään muun muassa televisioiden, radioiden ja tietokoneiden kondensaattoreissa, koska materiaalin eristevakio eli permittiivisyys ε on yhdisteellä suuri (ε=300). Strontiumtitanaatin taitekerroin on lähellä timantin taitekerrointa, minkä vuoksi sitä on käytetty synteettisenä timantin korvikkeena. Strontiumtitanaattia voidaan käyttää myös valkoisena väriaineena.

Katso myös
----------

* Kapasitanssi
* Superkondensaattori
* LCR-mittari

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tony Jones & Terry A. Egerton: *Titanium Compounds, Inorganic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2012. Viitattu 22.5.2013
2. ↑  Sang-Jin Lee, Pradheep Thiyagarajan & Man-Jong Lee: Synthesis and characterization of strontium titanate powder via a simple polymer solution route.  *Journal of Ceramic Processing Research*, 2008, 9. vsk, nro 4, s. 385-388. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.10.2023.  (englanniksi)
3. ↑  Stephen G. Hibbins: *Strontium and Strontium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 22.5.2013

Aiheesta muualla
----------------

* ChemBlink: Strontium titanate (englanniksi)
* Universidade de Lisboa (UL): Chapter 2 Strontium titanate (englanniksi) (pdf)
Jennifer Weiner
**Jennifer Agnes Weiner** (s. 28. maaliskuuta 1970 DeRidder, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija.

Opiskelu ja ura
---------------

Weiner syntyi armeijan tukikohdassa DeRidderissä, Louisianassa, josta hän muutti kaksivuotiaana siskonsa Mollyn ja vanhempiensa kanssa Simsburyyn, Connecticutiin. Ennen lukiosta valmistumista hänen elämäänsä kuului lähinnä perusopinnot ja "huonoja hius-ja vaatevalintoja". Vuonna 1987 Weiner valmistui Simsbury High School:ista ja aloitti opiskelun Princetonin yliopistossa, jossa hän otti myös monia luovan kirjoittamisen kursseja. 1991 hän valmistui hyvin arvosanoin ja päätti ryhtyä toimittajaksi. Hänet palkattiin Centre Daily Times -lehteen toimittajaksi. Myöhemmin hänet palkattiin Philadelphia Inquireriin kolumninsa ansiosta.

Perhe
-----

Weiner avioitui lokakuussa 2001 Adam-nimisen lakimiehen kanssa ja 10. maaliskuuta 2003 syntyi heidän ensimmäisen lapsensa Lucy Jane. Weiner sai toisen tyttärensä Phoebe Pearlin 30. joulukuuta 2007. Koko perhe asuu Philadelphiassa, minne useat Weinerin kirjatkin sijoittuvat.

Kirjailijana
------------

Vuonna 1998 Weiner alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan *Hyvä sängyssä*. Samalla hän kirjoitti myös freelancekolumnia Mademoiselle-lehteen. Vuonna 2000 hän myi esikoisromaaninsa ja oikeudet toiseen kirjaansa Pocket Books -kustantamolle. Lontoolainen kustantaja Simon & Schuster UK julkaisi Hyvä sängyssä vuonna 2001 ja Weiner otti virkavapaata lehdestä lähteäkseen 18 kaupungin kiertueelle. *Lainakengissä*-kirjasta myytiin ennen julkaisemista elokuvaoikeudet Foxille. Tämän jälkeen Weiner on kirjoittanut useita teoksia.

Kirjat
------

* Hyvä sängyssä (Good in Bed) 2001
* Pieniä maanjäristyksiä (Little Earthquakes) 2004
* Rikoksia ja hiekkakakkuja (Goodnight Nobody) 2005
* The Guy not taken 2006
* Tietyt tytöt (Certain girls) 2008

Lähteet
-------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |