recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ernest Henry Wilson** (1876–1930) oli englantilainen tutkimusmatkailija ja kasvitieteilijä.

Wilson syntyi alkuvuodesta 1876 Cotswoldin alueella. Hän rakasti kasveja jo pikku lapsena, ja 16-vuotiaana hän lähti töihin puutarhurin oppipojaksi taimistolle Solihulliin ja sieltä myöhemmin Birminghamin kasvitieteelliselle puutarhalle. Iltaisin Wilson opiskeli Birminghamin teknillisessä koulussa ja sai stipendin kasvitieteessä.

Wilson aloitti vuonna 1897 työt Kewin kasvitieteellisellä puutarhalla ja sai Hooker-palkinnon havupuita käsitelleellä esseellään. Wilson aikoi ryhtyä kasvitieteen opettajaksi, mutta hänelle tarjottiinkin paikkaa kasvien kerääjänä Kiinassa. Wilson matkusti aluksi länteen Yhdysvaltoihin, jossa hän vietti viisi päivää Bostonissa Arnoldin arboretumilla tutustumassa uusimpiin tekniikoihin, joilla siemen- ja kasvinäytteitä lähetetään turvallisesti. Vierailunsa aikana Wilson tapasi myös Charles Sargentin, jolla oli merkittävä vaikutus Wilsonin myöhempiin ratkaisuihin. Bostonin-vierailunsa jälkeen Wilson matkusti junalla Yhdysvaltojen läpi San Franciscoon, josta hän jatkoi laivalla Hongkongiin ja sieltä edelleen nykyiselle Kiinan ja Vietnamin rajaseudulle. Tutkimusmatkoillaan Wilson löysi muun muassa kiiviköynnöksen (*Actinidia deliciosa*) sekä kyyhkyspuun (*Davidia involucrata*), jonka Paul Guillaume Farges oli tosin löytänyt jo aiemmin.

Wilson keräsi kaiken kaikkiaan 35 kokoelmaa erilaisia kasvinosia. Kokoelmat sisältävät näytteitä yli 900 kasvilajista, ja mukana on siemeniä yli 300 lajista. Wilsonin kokoelmien myötä jotkin lajit tulivat tunnetuksi länsimailla ja niitä alettiin kasvattaa. Niitä ovat muun muassa kuparivaahtera (*Acer griseum*), nietoskärhö (*Clematis armandii*), vuorikärhö (*Clematis montana* var. *rubens*), kevätjasmiini (*Jasminum mesnyi*) sekä setsuaninesikko (*Primula pulverulenta*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ernest Henry Wilson (1876–1930) *PlantExplorers.com*. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ernest Henry Wilson** Wikimedia Commonsissa

* JSTOR Global Plants: Wilson, Ernest Henry (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Hakusana "Shaka" ohjaa tänne. Shaka on myös suomalainen rap-artisti.*
Shaka 1824
**Shaka kaSenzangakhona** eli **Shaka Zulu** (n. 1787 Mthethwa – 22. syyskuuta 1828 KwaDukuza) oli zulukuningas, joka muutti zulut pienestä klaanista kansakunnaksi ja hallitsi suurta osaa eteläistä Afrikkaa Phongolo- ja Mzimkulujokien välissä. Hän saavutti menestystä taitavana sotataktikkona.

1700-luvun lopulla pohjoisten ngunien keskuudessa syntyi poliittisia levottomuuksia liiallisen väestönkasvun ja kaupallisen kilpailun takia. Koska ngunien hallitsema rannikkoalue rajoittui Intian valtamereen, Lohikäärmevuoristoon ja eurooppalaisten hallitsemaan Kapmaahan, oli tarvittavan lisämaan hankkiminen mahdollista vain sisäisten sotien avulla. Ngunien väliset etniset yhteenotot johtivat uudenlaisen sotilaallisen ja hallinnollisen järjestelmän syntymiseen. "Mustaksi Napoleoniksi" kutsutun Shaka Zulun johdolla syntyikin vahva zuluvaltio.

Shaka aloitti uudenlaisen Zulu-kuningaskunnan rakentamisen pääasiassa valloituksin. Shakaa pidetään yhtenä Afrikan merkittävimmistä armeijan ja sodankäynnin organisoijista. Hän korvasi aikaisemmin aseina käytetyt pitkät heittokeihäät lyhyillä iskukeihäillä, joita voitiin käyttää taistelussa toistuvasti. Zulusoturit ryhtyivät lähestymään vihollista myös mahdollisimman hiljaa ja näkymättömissä ja yllättivät sen äkillisellä rynnäköllä. Uuden sotataktiikan avulla Shaka löi vuonna 1817 alkaneessa Ndwandwen ja Zulumaan sodassa pian Zwiden joukot ja laajensi valloituksiaan myös pohjoiseen Transkeihin. Shakan valloituksia pakoon lähti suuri joukko väestöä, jonka sanotaan muodostaneen nk. *Mfecane*-liikkeen (suom. *hajoaminen*, tunnetaan myös sesothonkielisellä nimellä *Difaqane* ja *Lifaqane*). Tämän vaikutukset tuntuivat Keski- ja Itä-Afrikassa saakka.

Shakan isä Senzangakhona edelsi häntä zulujen päällikkönä. Vuonna 1828 Shakan velipuoli Dingane toteutti onnistuneen salajuonen Shakan salamurhaamiseksi ja nousi zulujen kuninkaaksi. Dinganen asema valtaistuimella ei kuitenkaan koko hänen valtakaudellaan ollut täysin vakaa.

Katso myös
----------

* Luettelo zulu-heimon kuninkaista

Lähteet
-------

1. ↑  Kaikkonen, Olli – Rytkönen, Seppo – Sivonen, Seppo: *Afrikan historia*, s. 168–169. Gaudeamus, 1989. ISBN 951-662-382-4.
2. ↑  Kaikkonen–Rytkönen–Sivonen (1989), s. 169.
3. ↑  "Dingane." Biographies. Answers Corporation, 2006. 8.5.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shaka Zulu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Burgundinpunainen, agraffilla suljettava tupakkatakki vuoden 1944 elokuvasta *Kaasuvalo*.
**Tupakkatakki** (engl. *smoking jacket*) on miesten pikkutakkia muistuttava takki, jota käytetään rentona kotiasuna aamutakin tavoin. Se valmistetaan perinteisesti sametista, silkistä tai molemmista. Muita materiaalivaihtoehtoja ovat kašmir- tai merinovilla tai flanelli. Koristeluun käytetään usein brokadia, kirjontaa, nyörejä tai silkkipunoksia. Tupakkatakissa on yleensä šaalikaulus ja käännetyt hihansuut, jotka on tehty muuta takkia kiiltävämmästä kankaasta. Tupakkatakki voidaan sulkea suurin napein, agraffein tai puikoin ja lenkein kuten duffelitakki, tai pelkästään solmittavalla vyöllä kuten kylpytakki.

Historiaa
---------

Tupakkatakki sai alkunsa 1600-luvun Euroopassa, kun tupakkaa, teetä, kahvia, silkkiä ja muita siirtomaatavaroita alettiin tuoda Aasiasta ja Amerikasta. Silkkinen *robe de chambre* eli koti- tai aamutakki tuli muotiin, ja tupakointi yleistyi erityisesti Krimin sodan jälkeen 1800-luvun puolivälissä, kun turkkilaista tupakkaa alettiin tuoda Eurooppaan. Illallisen jälkeen herrasmies saattoi pukeutua mukavammin ja vetäytyä nojatuoliin polttamaan tupakkaa. Tähän tarpeeseen pitkästä silkkitakista kehittyi puolipitkä tupakkatakki. Käytännön syynä tupakkatakin käyttöön oli myös se, että se estää tuhkatahrojen ja tupakanhajun tarttumista alla käytettyihin vaatteisiin. Tupakkatakin kanssa käytettiin joskus hiuksia tupakanhajulta suojaavaa tupakkalakkia (engl. *smoking cap*).

Tupakkatakin suosio säilyi 1950-luvulle saakka. The Washington Post -sanomalehden pääkirjoitus vuodelta 1902 luonnehtii tupakkatakkia "mukavuuden synonyymiksi".

Tupakkatakissa usein kuvattuihin julkisuuden henkilöihin kuuluivat Cary Grant, Fred Astaire, Frank Sinatra, Dean Martin ja Hugh Hefner.

Monissa eurooppalaisissa kielissä, kuten suomessa, sanasta *smoking jacket* on johdettu myös smokkia tarkoittava sana, koska nämä takkityypit muistuttivat alun perin toisiaan. Brittienglanniksi smokki on kuitenkin *dinner jacket* ja amerikanenglanniksi *tuxedo*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Derek McCormack: Consider the smoking jacket, Edmonton Journal 18.12.2007. Viitattu 27.5.2014.
2. ↑  Lublin, J. ja Willny, H.: *Kauppatavarat: Pukimet ja kudonnaiset*, s. 199. Helsinki: Tammi, 1948.
3. ↑  Roetzel, Bernhard: *Gentleman. A Timeless Fashion*, s. 328. Könemann, 1999. ISBN 3-8290-2029-5.
4. 1 2  Ville Raivio: Turhaan tumpattu tupakkatakki, Taloussanomat 10.2.2013. Viitattu 27.5.2014.
5. ↑  The Joy of Slippers (Arkistoitu – Internet Archive), The Washington Post 2.8.1908. Maksullinen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tupakkatakki** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Smoking jacket
**Lohtaja** on Kajaanin kaupunginosa. Se sijaitsee valtatien 5 pohjoispuolella noin neljä kilometriä Kajaanin ydinkeskustasta länteen. Alue rajoittuu etelässä viitostiehen, idässä Sokajärventiehen, pohjoisessa metsäalueeseen ja lännessä Maaston asuinalueeseen. Vuoden 2014 lopussa Lohtajalla oli 1 493 asukasta.

Alueelta löytyy muun muassa ABC-liikennemyymälä, kirjasto, päivittäistavarakauppoja, koirapuisto ja Lohtajan koulu, jossa on luokat 1–6. 

Lohtajan alueella on kuvattu kuuluisan YouTube-kaksikon SFVn kaikki elokuvat. Jäsenet asuvat myös Lohtajalla. Kuuluis bändi RedEyes on myös kotoisin lohtajalta ja Rasmus Rajala on osa bändiä, kuten SFVtäkin. 

Liikunnallisia harrastuksia varten on tarjolla muun muassa lähiliikuntapuisto sekä vajaan kahden kilometrin pituinen valaistu kuntopolku. Myös kaupunkia kiertävä moottorikelkkaura kulkee Lohtajan alueella.

Kaikukatu kiertää Lohtajan ja Maaston ympäri, tosin kadun nimi muuttuu lenkin kaakkoisosassa Menninkäisentieksi. Kadun sisäkehällä sijaitsee muun muassa opiskelija-asuntoja ja kaupungin vuokra-asuntoja, kun taas kadun ulkokehällä on enimmäkseen omakotitalo- ja rivitaloasutusta. Monet Lohtajan tiet ja kadut on nimetty satujen tai tarujen mukaan, kuten esimerkiksi Peikonpolku, Peukaloisenpolku, Tontunkuja ja Velhontie.

Lähteet
-------

1. ↑  Lohtaja (alue 107290) Kajaanin karttapalvelussa Kajaanin kaupunki. Viitattu 18.7.2023.
2. ↑  Kajaanin alueiden väkiluku 31.12.2014 ikäryhmittäin (PDF) (s. 2) Kajaanin kaupunki.  Arkistoitu 20.6.2017.
3. ↑  ABC Kajaani *abcasemat.fi*. Viitattu 18.7.2023.
4. ↑  Lohtajan kirjasto Kajaanin kaupunki. Viitattu 18.7.2023.
5. ↑  Lohtajan koulu Kajaanin kaupunki. Viitattu 18.7.2023.

Kajaani

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunginosat | Hetteenmäki · Hoikankangas · Kettu · Komiaho · Kuurna · Lehtikangas · Lohtaja · Nakertaja · Onnela · Puistola · Purola · Teppana · Variskangas |
| Kylät | Jormua · Koutaniemi · Kuluntalahti · Lahnasjärvi · Lehtovaara · Linnantaus · Mainua · Murtomäki · Paltaniemi |
| Vuolijoen suuralue | Itäranta · Kuusiranta · Kytökoski · Käkilahti · Ojanperä · Otanmäki · Saaresmäki · Vuolijoki · Vuottolahti |
**Visma**-konserni on norjalaislähtöinen ohjelmistoyritys, joka toimii yli kahdessakymmenessä maassa Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vismalla on globaalisti yli 1 400 000 asiakasta.

Syyskuussa 2021 Visman arvon arvioitiin olevan 16 miljardia euroa.

Historia
--------

Visma syntyi Oslossa vuonna 1996, kun Multisoft, SpecTec ja Dovre Information Systems yhdistyivät.

Konserni teki 2010-luvulla noin 150 yritysostoa.

Vuonna 2016 Visma myi Visma BPO -divisioonan HgCapitalille. Visma BPO oli keskittynyt ulkoistettujen kirjanpito-, palkka- ja HR-palveluiden tuottamiseen. Nykyään Visma BPO toimii nimellä Azets.

Elokuussa 2020 Visman arvon arvioitiin olevan 12,2 miljardia dollaria eli noin 10,3 miljardia euroa.

Vuonna 2021 Visma teki 43 yrityskauppaa, joista 22 Pohjoismaissa. Syyskuuhun 2022 mennessä oli ostettu 31 yritystä, 15 Pohjoismaista. Yrityksen kasvusta puolet saatiin yrityskaupoista ja puolet liittyi orgaaniseen kasvuun. Yritykseen otettiin uusiksi osakkaiksi Aeternum Capital, Norjan valtion eläkerahasto Folketrygdfondet, Vind ja GIC. Kaupan myötä Visman kokonaisarvo nousi 16 miljardiin euroon.

Kesällä 2022 perustettiin Visma Local Government, jonka asiakkaat toimivat julkisella sektorilla Pohjoismaissa ja Baltiassa. Yhtiö kehittää saas-ohjelmistoja, joita voidaan tarvittaessa käyttää myös valtioiden rajojen ylitse. Suomessa yksikköä johtaa Jukka Holm.

### Historia Suomessa

*Pääartikkeli: Visma Suomessa*
Visma aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2001 ostamalla ohjelmistoyritys Liinos Oyj:n, joka vaihtoi nimensä Visma Softwareksi. 

Suomen Visma oli vuonna 2021 Tivi-lehden listauksessa Suomen 21. suurin it-alan yritys.

Organisaatio
------------

Vuonna 2023 Visma toimi yli kahdessakymmenessä maassa Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tietoa Vismasta *www.visma.fi*. Viitattu 30.10.2020.
2. 1 2 3  Vismalle uusia sijoittajia – arvo nousee 16 miljardiin euroon *Talouselämä*. Viitattu 3.3.2023.
3. 1 2  About us | Who we are and what we do | Visma *www.visma.com*. Viitattu 3.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Mikko Pulliainen: Miten it-alalla yrityskauppa saadaan onnistumaan? Konkarit paljastavat vinkkinsä *Tivi*. Viitattu 12.11.2020.
5. ↑  Sasinnhqa Eubuqxrtdvonqk: Visma luopuu BPO liiketoiminnasta *Mynewsdesk*. Viitattu 17.11.2020.
6. ↑  Azets Suomi, Tuotamme arvoa asiakkaillemme *www.azets.fi*. Viitattu 17.11.2020.
7. ↑  Sonia Savonen: Visma sai lisää omistajia – yrityksen arvo nousi yli 10 miljardin euron *Tivi*. Viitattu 12.11.2020.
8. ↑  Joakim Kullas: Visma näkee tulevaisuutensa pilvituotteissa – hyvästelee it-konsultoinnin: "saimme hyvän hinnan" *Tivi*. Viitattu 1.3.2023.
9. ↑  Joakim Kullas: Visma hakee uutta kasvua Pohjoismasta ja Baltiasta – uskoo kirkkaaseen saas-tulevaisuuteen *Tivi*. Viitattu 1.3.2023.
10. ↑  Liinos vaihtoi nimensä Visma Softwareksi *Iltasanomat*.  25.3.2002. Viitattu 3.7.2020.
11. ↑  Hanna Pehkonen: Tässä ovat Suomen 250 suurinta it-yritystä *Tivi*. Viitattu 3.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön sivut
Thomas Byles
**Thomas Roussel Davids Byles** (26. helmikuuta 1870 Leeds – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli englantilainen katolinen pappi, joka matkusti RMS Titanicilla. Byles kouluttautui papiksi vuonna 1894. Hän oli Titanicilla matkalla New Yorkiin pikkuveljensä häihin. Byles oli yläkannella kävelemässä kun laiva törmäsi jäävuoreen. Hän avusti kolmannen luokan matkustajia pelastusveneisiin kieltäytyen kahdesti hänelle tarjotusta paikasta pelastusveneessä. Sen jälkeen hän kuunteli matkustajien synnintunnustuksia ja antoi synninpäästön sadoille matkustajille, jotka olivat yhä laivalla pelastusveneiden lähdettyä. Byles hukkui laivan upotessa. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty. Bylesin veljet laittoivat muistomerkin hänen kunniakseen St Helenin katoliseen kirkkoon Chipping Ongariin, Essexiin. Paavi Pius X kuvasi Bylesia "Kirkon marttyyriksi". 

Vuoden 1997 elokuvassa *Titanic* Bylesia esitti James Lancaster. Elokuvassa Byles siteeraa Ilmestyskirjan kohtaa 21:4 ympärillään oleville matkustajille.

Vuonna 2015 St Helenin kirkon pappi Graham Smith ja piispa Alan Williams ehdottivat Bylesin julistamista pyhimykseksi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  James Cameron: *Titanic*. Yhdysvallat,  1997. (englanniksi)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

*
**Siena Nicole Agudong** (s. 19. elokuuta 2004 Kauai, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan ​​Nickelodeon-sarjassa *Star Falls* (2018), elokuvassa *Alex & Me* (2018), Netflix-sarjassa *Puijari Nick* (2019) ja Disney Channelin elokuvasta *Upside-Down Magic* (2020). Hän esittää nuorta Billie Weskeria vuoden 2022 sarjassa *Resident Evil*.

Ura
---

Agudong aloitti näyttelemisen ollessaan seitsemänvuotias paikallisissa tuotannossa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Willy Wonka Hawain lasten teatterissa. Hän teki televisiodebyyttinsä 8-vuotiaana toistuvalla roolilla Lulu Parkerina elokuvassa Killer Women. Hän näytteli toistuvaa Natleen roolia sarjassa *Nicky, Ricky, Dicky & Dawn*, ja hänellä on ollut vierailevia rooleja *Teachersissa* ja *Sydney to the Maxissa*.

Agudongin työ ansaitsi hänelle useita Young Artist Award- ja Young Entertainer Award -ehdokkuutta vuodesta 2015 lähtien ja voitti parhaan vierailevan nuoren naisnäyttelijän palkinnon vuonna 2017.

Agudong näytteli vuoden 2018 Warner Bros. suoraan videolle julkaistussa elokuvassa *Alex & Me* roolissa Reagan Willssia. Vuonna 2018 Agudong valittiin myös pääosassa, Sophia Millerin, Nickelodeon-sarjassa *Star Falls*. Syyskuussa 2018 ilmoitettiin, että hän näyttelee nuoren taiteilijan pääroolia vuoden 2019 Netflix-sarjassa *Puijari Nick*, joka on hänen ensimmäinen pääroolinsa. Elokuussa 2019 ilmoitettiin, että Agudong oli valittu Reina Carvajalin rooliin Disney Channelin alkuperäisessä elokuvassa *Upside-Down Magic*, joka sai ensi-iltansa 31. heinäkuuta 2020. Jälkimmäinen elokuva oli virallisesti Agudongin ensimmäinen päärooli elokuvassa. Siena esitti myöhemmin nuorempaa Mia Torettoa *Fast & Furious 9:ssä*. Vuonna 2022 hän esitti nuorta Billie Weskeria sarjassa *Resident Evil*.

Nuoruus ja koulutus
-------------------

Agudongon syntynyt ja kasvanut Kauailla, Havaijilla Karen ja Kenneth, Agudongille, jotka ovat kotoisin Wailuasta. Hän on havaijilaista, filippiiniläistä ja eurooppalaista syntyperää. Sienalla on vanhempi sisko Sydney, joka inspiroi häntä näyttelemään.

Agudong kävi King Kaumuali'i Elementary Schoolissa ja Island Schoolissa. Sitten hän siirtyi verkkokouluun näyttelijänuransa vuoksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siena Agudong** Wikimedia Commonsissa

* Siena Agudong Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Rataprofiili
**Indianapolis 500 2017** (virallisesti **101st Indianapolis 500 presented by PennGrade Motor Oil**) oli IndyCar -sarjan kauden 2017 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 28. toukokuuta Indianapolis Motor Speedwayn ovaaliradalla.

Fernando Alonso teki debyytin ajamalla Indianapolis 500 kilpailun McLaren Honda Andretti -tallin autolla.

Kilpailu
--------

Kilpailussa nähtiin raju kolari kun Scott Dixon tormäsi radalla Jay Howardin vaurioituneeseen autoon. Törmäyksen seurauksena Dixonin auto lähti hurjaan ilmalentoon ja laskeutui rajusti ratavallin päälle jonka myötä Dixonin auton perä katkesi iskun seurauksena.

Alonson kilpailu päättyi moottoririkkoon 21 kierrosta ennen maalia. Kilpailun voittoon ajoi entinen F1-kuljettaja Takuma Satō.

Alonso valittiin Indianapolis 500 -kisan parhaaksi tulokaskuskiksi maanantaina järjestetyssä palkintogaalassa. Espanjalaiskuski tienasi suorituksestaan reilut 270 000 euroa, josta reilut 40 000 euroa tuli parhaan tulokaskuskin palkinnosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Indy 500 -kisa keskeytyi hurjaan kolariin – kuski selvisi säikähdyksellä *mtv.fi*.  Arkistoitu 31.5.2017. Viitattu 31.5.2017.
2. ↑  Entinen F1-kuski voitti Indy 500 -kisan – Fernando Alonson hieno taistelu päättyi moottoririkkoon *Ilta-Sanomat*.  28.5.2017. Viitattu 31.5.2017.
3. ↑  Keskeyttänyt Alonso palkittiin – sai pokaalin urakastaan Indy500-kisassa *mtv.fi*.  Arkistoitu 2.6.2017. Viitattu 31.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Indianapolis 500 2017** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:2017 Indianapolis 500 

YhdysvallatFormula 1 -luokan Indianapolis 500 -kilpailut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | *1961* | *1962* | *1963* | *1964* | *1965* | *1966* | *1967* | *1968* | *1969* |
| 1970-luku | *1970* | *1971* | *1972* | *1973* | *1974* | *1975* | *1976* | *1977* | *1978* | *1979* |
| 1980-luku | *1980* | *1981* | *1982* | *1983* | *1984* | *1985* | *1986* | *1987* | *1988* | *1989* |
| 1990-luku | *1990* | *1991* | *1992* | *1993* | *1994* | *1995* | *1996* | *1997* | *1998* | *1999* |
| 2000-luku | *2000* | *2001* | *2002* | *2003* | *2004* | *2005* | *2006* | *2007* | *2008* | *2009* |
| 2010-luku | *2010* | *2011* | *2012* | *2013* | *2014* | *2015* | *2016* | 2017 | *2018* | *2019* |
| 2020-luku | *2020* | *2021* | *2022* | *2023* | *2024* | *2025* | *2026* | *2027* | *2028* | *2029* |
| Radat | Indianapolis Motor Speedway (1950–1960) |
**Kiinalainen lohikäärme**, joka tunnetaan myös nimellä **loong**, **long** tai **lung**, on taruolento kiinalaisessa mytologiassa, kiinalaisessa kansanperinnössä ja yleisesti kiinalaisessa kulttuurissa. Kiinalaisilla lohikäärmeillä on monia eläinmäisiä muotoja, kuten kilpikonna- ja kalamuodot, mutta yleisimmin ne kuvataan käärmemäisinä neljällä jalalla. Akateemikot ovat tunnistaneet neljä uskottavaa teoriaa kiinalaisen lohikäärmeen alkuperästä: käärmeet, kiinanalligaattorit, ukkonen ja luonnon palvonta.*selvennä* Ne perinteisesti symboloivat voimakkaita ja lupaavia voimia, erityisesti veden, sateiden, taifuunien ja tulvien hallintaa. Lohikäärme on myös voiman, voimakkuuden ja onnen symboli ihmisille, jotka ovat sen arvoisia Itä-Aasian kulttuurissa. Keisarillisen Kiinan päivinä Kiinan keisari käytti yleensä lohikäärmettä keisarillisen voimakkuutensa ja voimansa symbolina. Kiinalaisessa kulttuurissa erinomaisia ja merkittäviä ihmisiä verrataan lohikäärmeeseen, kun taas kyvyttömiä ihmisiä, joilla ei ole saavutuksia, verrataan muihin, halveksittuihin olentoihin, kuten matoon. Useissa kiinalaisissa sananlaskuissa ja idiomeissa on viittauksia lohikäärmeeseen.

Kiinalainen kulttuuri on vaikuttanut vaikutelmaan lohikäärmeistä monissa Aasian maissa, kuten Koreassa, Vietnamissa ja Japanissa. Kiinalainen perinne on aina käyttänyt lohikäärmetoteemia kansallisena tunnuksena, ja Qing-dynastian "Keltainen lohikäärme lippu" on vaikuttanut vaikutelmaan, että Kiina on lohikäärme monissa Euroopan maissa. Nykyaikaisen Bhutanin lipun valkoinen lohikäärme on klassinen kiinalaistyylinen lohikäärme.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chinese Dragon - Meaning, Symbols, and Important Types *China Travel (chinatravel.com)*.
2. ↑  long *Britannica (britannica.com)*.
3. 1 2  40 Pictures of Chinese Dragons *Taiwanese Secrets (taiwanese-secrets.com)*.
Naaras
**Kirsikkatetra** (*Hyphessobrycon erythrostigma*) on tetrojen heimoon kuuluva kalalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kirsikkatetra on akvaariossa pidetyistä tetroista suurikokoisimpia, ja voi kasvaa kymmenen senttiä pitkäksi. Sen yleisväri on vaaleanharmaan punertava, kyljessä on punainen alue. Koiraan selkäevä on tumma ja banaaninmuotoinen, naaraan selkäevä on lyhyempi. Kirsikkatetra on vaikea erottaa pikkukirsikkatetrasta (*Hyphessobrycon socolofi*).

Alkuperä
--------

Kirsikkatetra on peräisin Amazonin vesistöstä Rio Negron alueelta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Kirsikkatetra viihtyy pohjan tuntumassa. Se ei kuulu kaikkein vilkkaimpiin tetralajeihin, mutta pysyy kuitenkin melko hyvin ryhmässä. Ryhmän minimikoko 7–10 kalaa, mutta vasta yli kymmenen yksilön ryhmät ovat näyttäviä. Akvaarioksi minimiparvelle riittää jo 150–200-litrainen allas. Kirsikkatetrat ovat mainio tetravalinta lehtikalojen tai muiden hieman isosuisempien kalojen seuraan.

Kirsikkatetra kutee ryhmissä kasvitiheikköihin. Uros ja naaras syöksyvät kudun aikana kasvitiheikköön, jossa ne parissa sekunnissa kutevat ja palaavat sen jälkeen parvensa sekaan. Vanhemmat jättävät kudun oman onnensa nojaan ja saattavat myös syödä omaa kutuaan. Kuteminen seura-akvaariossa ei ole kuitenkaan kovin yleistä, ja kudettaminen onnistuukin parhaiten omassa pienessä akvaariossa, jossa on muutama kasvipuska, ihanteelliset vesiolot ja hämärä valaistus. Kutuun valitaan innokas koiras ja pulska naaras. Kuteminen tapahtuu tavallisesti aamun koitteessa.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Kirsikkatetralle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 6–7. Se syö lihapitoista sekaruokaa: vaihteleva ruokavalio ja äyriäisten kuten *Artemian* syöttäminen pitää kalan värit kirkkaina.

Lähteet
-------

1. ↑  Lima, F.: *Hyphessobrycon erythrostigma* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2023-1*.  2023. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Fresh Aquarium (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  AquaHobby (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* *Hyphessobrycon erythrostigma* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
* Faunatar (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q927123
* Wikispecies: Hyphessobrycon erythrostigma
* ADW: Hyphessobrycon\_erythrostigma
* BOLD: 302843
* CoL: 3NRX8
* EoL: 206559
* FishBase: 10651
* GBIF: 2354681
* iNaturalist: 354808
* IRMNG: 11351038
* ITIS: 162874
* NCBI: 272067
* WoRMS: 1026685

 |

 |
**Rail Simulator** on junasimulaattori, jossa ohjataan veturia. EA julkaisi pelin marraskuussa vuonna 2007. Pelissä on viisi rataosuutta josta kolme on Isosta-Britanniasta ja yksi Saksasta ja yksi Amerikasta. Pelissä voi ohjata höyry-, diesel- tai sähköveturia. Pelissä voi lisäksi luoda ja muokata omia rataosuuksia. Sessio päättyy jos tehtävä on onnistunut tai juna suistuu raiteilta tai kolaroi toiseen junaan.

Pelin seuraaja on RailWorks joka julkaistiin heinäkuussa vuonna 2009 Steamista ja siihen julkaistaan edelleen lisää vetureita mutta ne pitää maksaa. RailWorks sisältää uusia rataosuuksia, tehtäviä ja vetureja. Pelissä on kaksi tehtävämuotoa: vapaa ajo ja tehtäväskenaario. Vapaa ajossa voi valita junan mutta siinä ei ole tehtäviä. Tehtäväskenaariossa ajetaan sillä junalla joka on tehtävässä määrätty. Jos ajat ylinopeutta, niin nopeutesi kohta muuttuu punaiseksi. 

Pelin rataeditorissa voi tehdä omaa rataa loputtomasti. Rataeditorin lisäksi on tehtäväeditori jossa voi tehdä omia tehtäviä. Oman rataosuuden voi lukita jolloin ei voi muokata osuutta. Radan lisäksi voi tehdä teitä, aitoja, laitureita ja laittaa taloja ja muuta objektia. Jos laittaa radan, niin voi säätää nopeusrajoituksen, lisätä ajojohtimen tai valita ratatyypin ja ratapätkän pituuden. Ennen radanlaittamista, niin voi valita ratatyypin, radan lukumäärä (1-32), nouseeko vai laskeeko rata ja onko vaihde automaattinen tai käsin käännetävä. Radalle voi laittaa Siipiopastimen tai Valo-opastimen, lisäksi voi laittaa sivuraide markkerin, laituri markkerin tai tankkauspisteitä ja ne voi nimetä, lisäksi kääntöpöytiä voi laittaa. Ratatyyppien mittajärjestelmä riippuu eri ratatyypistä. Ainoastaan Hagen-Siegen ratatyypin nopeus mitataan kilometreinä tunnissa, muissa taas maileina. Tehtäväeditorissa voi laittaa vetureja tai vaunuja radalle, valita päivämäärän, valita kellonaika, vuodenajan ja sään.

Rataosuudet
-----------

* Oxford-Paddington
* Bath-Templecomble
* York-Newcastle
* Hagen-Siegen
* Cajon Pass
* Seebergbahn (Railworks)
* Hedborough North (Railworks)
* Castle Rock (Railworks)

Veturit
-------

* Black 5
* 7F höyryveturi
* Class 43 (HST)
* Class 47
* Class 55
* Class 101 (sähköveturi)
* Class 166
* Class 294 (Saksalainen dieselveturi)
* Class 37 (Vain Railworksissa)
* V200 (Saksalainen veturi ja vain RailWorksissa)
* SD40-2
* F7 dieselveturi
* ES44AC dieselveturi

Joillakin vetureilla on useampi väritys. Veturit saavat uusia värityksiä RailWorks pelissä.
**Väsbyn kaivos** oli Korppoossa sijainnut rautamalmikaivos. Kaivos sijaitsi 2,3 kilometriä etelään Korppoon kirkolta Långvikenin pohjoisrannalla Väsbyn ja Bendbyn välisellä kallioisella metsäalueella. Kaivoksesta louhittiin malmia vuosina 1839-1864. 

Väsbyn malmiesiintymän löysi vuonna 1839 vuorihallituksen vuorikadetti Lars Gustav Lauraeus (1804–1880). Malmia louhittiin vuosina 1840-1864 polttolouhintamenetelmää käyttäen useasta louhoksesta. Louhinta oli usein pysähdyksissä muun muassa Krimin sodan ja malmin kysynnän vähäisyyden vuoksi. Yhteensä malmia louhittiin 1841–1864 3 863 tonnia. Malmia vietiin Taalintehtaan ruukille ja Teijon masuunille. Malmi sisälsi keskimäärin 32 % rautaa ja 10,5 % titaania. Suurin osa malmin louhinnasta tapahtui vuosina 1845–1854. 

Väsbyn malmissa oli epäpuhtauksina ilmeniittiä sekä rikkikiisua ja magneettikiisua. Malmin sisältämä titaani ja kiisut aiheuttivat sen että sitä voitiin masuunissa käyttää vain pieniä määriä sekoitusmalmina. Titaanipitoinen malmi suli hitaasti ja masuunissa takkiraudan saanti oli alhaista. Rautaruukit vähensivät sen vuoksi Väsbyn malmin kysyntää ja sen seurauksena louhintamäärät supistuivat voimakkaasti vuoden 1854 jälkeen. Kaivoksen sulkemisen jälkeen Geologinen komissio teki vielä syksyllä 1900 alueella magneettisia mittauksia tutkiessaan Etelä-Suomen rautamalmilöytöjä.

Kaivosalueella on neljä avokaivosta, 7 rakennuksen perustaa, kaksi suurta louhekivikenttää ja useita pienempiä lohkokivikasoja ja kiviaitoja. Alueella on sijainnut asuinrakennus, paja, varastorakennuksia ja mahdollisesti sauna.

Lähteet
-------

1. 1 2  Museovirasto kulttuuriympäristön palveluikkuna : Arkeologiset kohteet : Parainen, Väsbyn kaivos
2. 1 2 3  Kauko Puustinen : Väsbyn rautakaivos Korppoossa 1840–1864
**Ente Nazionale della Cinofilia Italiana** (ENCI) eli *Italian Kennelliitto* on Italian kansallinen kenneljärjestö, joka kuuluu FCI:n alaisuuteen. Se on samalla maansa suurin rotukoirien rekisteri, joka myös järjestää tuomareita koiranäyttelyihin ja huolehtii monista muista koiratapahtumiin liittyvistä palveluista. Se on kuulunut "Latinalaiseen Koiraliittoon" (*Alianza Canina Latina*) vuodesta 2018.

Historia ja nykytilanne
-----------------------

Järjestö perustettiin vuonna 1882. Sen päätoimisto sijaitsee Milanossa ja sillä on sivukonttoreita kaikilla Italian alueilla. Vuonna 2009 ENCI:n rekisterissä oli yli 160000 koiraa ja se järjesti noin 400 näyttelyä vuoden aikana. Se keskittää huomionsa erityisesti 14 FCI-rekisteröityyn italialaiseen koirarotuun. Lisäksi se on tunnustanut kolme FCI:n ulkopuolista italialaista rotua: apenniinienajokoiran, sisilianpaimenkoiran ja spino degli iblein. Viisi italialaista rotua on myös hyväksytty alustavasti: apuaanienpaimenkoira, biellanpaimenkoira, fonninpaimenkoira, lessinianpaimenkoira ja silanpaimenkoira. Aiemmin ENCI rekisteröi maremmanpaimenkoiran ja abruzzienpaimenkoiran erillisinä rotuina, mutta kun asiaa tutkittiin huomattiin että kyse oli vain saman rodun paikallismuunnoksista ja niinpä nämä kaksi rotua yhdistettiin maremmano-abruzzeseksi.

Suosituimmat rodut
------------------

Italian 40 suosituinta rotua olivat vuonna 2019 ENCI:n rekisterin mukaan:

1. englanninsetteri
2. saksanpaimenkoira
3. labradorinnoutaja
4. chihuahua
5. kultainennoutaja
6. maremmanajokoira
7. jackrussellinterrieri
8. italianajokoira, lyhytkarvainen
9. mäyräkoira
10. villakoira
11. rottweiler
12. amerikanstaffordshirenterrieri
13. ranskanbulldoggi
14. cane corso
15. bretoni
16. lagotto romagnolo
17. bordercollie
18. australianpaimenkoira
19. bokseri
20. cockerspanieli
21. maltankoira
22. lyhytkarvainen saksanseisoja
23. saksanpystykorva
24. pointteri
25. berninpaimenkoira
26. englanninspringerspanieli
27. cavalierkingcharlesinspanieli
28. englanninbulldoggi
29. akita
30. ceskoslovensky vlciak
31. staffordshirenbullterrieri
32. beagle
33. weimarinseisoja
34. shiba
35. siperianhusky
36. tanskandoggi
37. maremmano-abruzzese
38. belgianpaimenkoira
39. kääpiösnautseri
40. dobermanni

Katso myös
----------

* Luettelo italialaisista koiraroduista

Lähteet
-------

1. ↑  *Italian Kennel Club*. ENCI. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 05.11.2012
2. ↑  Klever, U. *Il Cane*. Edizioni Mediterranee: Rooma, 1977; sivu 29. Haettu 05.11.2012
3. ↑  Spadafori, Gina. *Il Mio Cane: For Dummies*. Apogeo: Milano, 1998; sivu 30. ISBN88-7303-434-9
4. ↑  Alianza Canina Latina. Real Sociedad Canina de España. Viitattu 29.2.2020
5. ↑  *A Short History about ENCI*. ENCI. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 05.11.2012
6. ↑  *Razze Italiane*. Ente Nazionale della Cinofilia Italiana. Haettu 23.7.2022.
7. ↑  *Libro genealogico*, I Nostri cani. ENCI, 1.12.2020. Haettu 19.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* ENCI:n viralliset sivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Italian Kennel Club
Nitrosoyhdisteiden yleinen rakenne
**Nitrosoyhdisteet** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R-N=O, missä R on orgaaninen ryhmä. Nitrosoyhdisteitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Nitrosoyhdisteiden dimeerien muodostuminen
Nitrosoyhdisteistä stabiileja ovat aromaattiset nitrosoyhdisteet ja tertiääriset alifaattiset yhdisteet. Primääriset tai sekundääriset alifaattiset yhdisteet toisiintuvat helposti oksiimeiksi. Nitrosoyhdisteille on tyypillistä atsodioksidimeerien muodostuminen ja monomeerejä: on useimmiten vain liuoksissa. Monomeereinä nitrosoyhdisteet ovat väriltään sinisiä tai vihreitä, kun taas dimeerit ovat keltaisia. Yhdisteiden nitrosoryhmä on elektrofiilinen ja reagoi karbonyyliyhdisteiden tavoin. Esimerkiksi enolaattien kanssa muodostuu oksiimeja tai hydroksyyliamiineja. Amiinit reagoivat muodostaen atsoyhdisteitä. Nitrosoryhmä voidaan pelkistää amiiniksi.

Nitrosoyhdisteiden valmistukseen on useita tapoja. Niitä ovat muun muassa nitroyhdisteiden pelkistys vedyllä, tinalla tai sinkillä, fenolien tai aromaattisten amiinien reaktio typpihapokkeen kanssa (elektrofiilinen aromaattinen substituutio) tai primääristen amiinien tai hydroksyyliamiinien hapettaminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Nitroso compounds *IUPAC Gold Book*. IUPAC. Viitattu 8.11.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 700-701. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
3. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 103. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
4. ↑  Klaus Banert, R. Alan Aitken, Kati M. Aitken, Mike M. K. Boysen, Stefan Bräse: *Science of Synthesis: Houben-Weyl Methods of Molecular Transformations Vol. 41*, s. 259. Georg Thieme Verlag, 2010. ISBN 9783131189417. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.11.2021). (englanniksi)
5. 1 2  Hrvoj Vančik: *Aromatic C-nitroso Compounds*, s. 1-17. Springer, 2013. ISBN 978-94-007-6336-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.11.2021). (englanniksi)
6. ↑  Hisashi Yamamoto & Norie Momiyama: Rich chemistry of nitroso compounds.  *Chemical Communications*, 2005, s. 3514–3525. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.11.2021.  (englanniksi)
7. 1 2  Brian G. Gowenlock & George B. Richter-Addo: Preparations of C-Nitroso Compounds.  *Chemical Reviews*, 24, 104. vsk, nro 7, s. 3315–3340. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.11.2021.  (englanniksi)
Atsiinien yleinen rakenne
**Atsiinit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R2C=NN=CR2. Atsiineja voidaan valmistaa karbonyyliyhdisteistä. Aldehydeistä valmistettuja atsiineja kutsutaan aldatsiineiksi ja ketoneista valmistettuja atsiineja kutsutaan ketatsiineiksi.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Atsiinit ovat huoneenlämpötilassa kiteisiä aineita. Alifaattiset atsiinit ovat usein värittömiä ja aromaattiset atsiinit ovat yleensä värillisiä. Atsiinit hydrolysoituvat veden vaikutuksesta hydratsiineiksi ja karbonyyliyhdisteeksi. Eräitä värillisiä atsiineja käytetään nestekidenäytöissä.

Atsiineja valmistetaan aldehydien tai ketonien ja hydratsiinien välisellä kondensaatioreaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu hydratsoneja, jotka voivat edelleen reagoida karbonyyliyhdisteylimäärän kanssa tai hapettua atsiineiksi. Helpoimmin reagoivat alifaattiset aldehydit ja vaikeimmin aromaattiset ketonit.

Lähteet
-------

1. ↑  Azines *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 21.11.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 703. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 109–110. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2  Eugene F. Rothgery: *Hydrazine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 21.11.2016
5. 1 2  Jean-Pierre Schirmann & Paul Bourdauducq: *Hydrazine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 21.11.2016
6. ↑  Naoyuki Koide: *The Liquid Crystal Display Story*, s. 27. Springer, 2014. ISBN 978-4-431-54858-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.11.2016). (englanniksi)
**Condé Nast Publications** on yhdysvaltalainen aikakauslehtien kustannusyhtiö, joka on osa Advance Publications -mediakonsernia. Yhtiön aikakauslehtiä ovat muun muassa *Architectural Digest*, *Bon Appétit*, *The New Yorker*, *Vanity Fair* ja *Vogue*. Aikakauslehtien lisäksi Condé Nast on painanut yritysjulkaisuja ja kehittänyt yli 50 kännykkä- ja tablettisovellusta.

New Yorkissa päämajaa pitävän Condé Nastin perusti vuonna 1909 Condé Montrose Nast, ja se on ollut vuodesta 1959 lähtien Newhouse-mediasuvun omistuksessa. Yhtiötä pidetään yleisesti niin sanottujen lifestyle-aikakauslehtien alkuperäisenä luojana. Condé Nastin aikakauslehtien aihealueita ovat esimerkiksi matkailu, ruoka, koti, kulttuuri ja muoti. Nykyään yhtiö on laajentanut toimintaansa yhä enemmän myös yritysmaailmaan.

Condé Nast siirsi vuonna 2015 päämajansa uuteen One World Trade Centeriin.

Yhtiön nykyiset aikakauslehdet ja verkkojulkaisut
-------------------------------------------------

Yhtiön entinen päämaja Condé Nast Building New Yorkissa.
### Painetut aikakauslehdet

Dotdash Meredithin suurimmat painetut aikakauslehdet levikkeineen vuoden 2021 lopussa:

| nimi | levikki |
| --- | --- |
| Bon Appetit | 1 506 015 |
| New Yorker | 1 234 341 |
| Vanity Fair | 1 233 715 |
| Vogue | 1 239 212 |
| Allure | 1 190 695 |
| GQ | 944 892 |

### Muoti ja lifestyle

* Vogue
* W
* Glamour
* Allure
* Self
* Style.com
* Teen Vogue
* GQ
* Details
* Lucky

### Koti

* Architectural Digest
* World of Interiors

### Häät

* Brides

### Golf

* Golf Digest
* Golf World

### Ruoka

* Bon Appétit
* Epicurious
* ZipList

### Matkailu

* Condé Nast Traveler

### Tekniikka

* Wired
* Ars Technica
* Backchannel

### Kulttuuri

* Vanity Fair
* The New Yorker

### Musiikki

* Pitchfork

Lähteet
-------

1. 1 2  About Condé Nast. Viitattu 24.5.2018. (englanniksi)
2. ↑  Today in History: March 26  9.9.2010. Library of Congress. Viitattu 26.1.2013. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut (englanniksi)
Vuokko Laakso vuonna 1966 istumassa silloisen avio­miehensä Totti Laakson suunnittelemalla Kameleontti­sohvalla.
**Vuokko Marita Ranin** (o.s. **Rautio**, vuoteen 2000 **Laakso**; 19. elokuuta 1937 Helsinki – 8. toukokuuta 2015 Helsinki) oli tunnettu suomalainen sisustusarkkitehti, joka oli erikoistunut laivasisustuksiin. Ranin teki vuosina 1964–1995 sisustussuunnitelua 50 alukseen. Töihin kuului niin uudisrakennusten, kuten matkustaja-autolauttojen, sekä rahti- ja rahtimatkustalaivojen sisustuksia, kuin myös erilaisia muutostöitä muun muassa risteilyaluksiin ja erikoisaluksiin. Raninin pitkäaikaisimpia yhteistyökumppaneita olivat Wärtsilän telakka, Finnlines- ja Silja Line -varustamot.

Ranin oli vuodesta 2000 naimisissa näyttelijä Matti Raninin kanssa.

Ura
---

Ranin sai ensimmäisen ison suunnittelutyönsä työskennellessään Aarne Ervin arkkitehtitoimistossa pian sen jälkeen kun hän oli vuonna 1960 valmistunut sisustusarkkitehdiksi. Toimisto suunnitteli Finnlines-varustamolle Finnhansa- ja Finnpartner-matkustaja-autolauttojen sisustukset. Arkkitehti Aarne Ervin palveluksessa Ranin työskenteli vuoteen 1965, jonka jälkeen perusti oman toimiston yhdessä sisustusarkkitehti Orvokki Niinirannan kanssa. Raninin työ kansainvälistyi 1970-luvulla, kun hän teki suunnittelutyötä ruotsalaiselle Tor Linelle yhdessä silloisen aviomiehensä Torsten Laakson kanssa. Samoihin aikoihin työn alla oli myös matkustaja-autolautta Finnjet, johon Vuokko ja Torsten Laakso suunnittelivat ravintolatiloja. Suunnittelutoimisto siirtyi vuonna 1977 kokonaan Vuokko Laakson nimiin. Hän oli myöhemmin mukana myös Tampereen Koskikeskuksen ja Jyväskylän yliopiston kirjaston tilojen suunnittelussa.

Perintö
-------

Vuokko Raninin elämäntyöstä oli näyttely Merikeskus Forum Marinumissa Turussa 1.12.2011–28.10.2012.

Lähteet
-------

* Jussila, Matti (toim.): *Uudenkaupungin Merihistoriallisen yhdistyksen vuosikirja 2013–2014*, s. 39–69. Uudenkaupungin merihistoriallinen yhdistys, 2014.
* Niittymäki, Hanna: *Sisustusarkkitehti Vuokko Laakson laivasisustuksia*, s. 39–69. Uudenkaupungin merihistorillinen yhdistys, 2015.

### Viitteet

1. ↑  *Kuka kukin on 2003*, s. 805. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X
2. 1 2  Juvonen, Riikka – Banerjee-Louhija, Nina – Oranen, Raija: Sisustusarkkitehdin kädenjälki näkyi laivoissa.[vanhentunut linkki] (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat* 5.7.2015. Viitattu 21.9.2016.
3. 1 2  Niittymäki, 40.
4. ↑  Niittymäki, 39
5. ↑  IL: Näyttelijä Matti Raninin leski on kuollut *Ilta Sanomat*.  Arkistoitu 1.8.2016.
6. ↑  Niittymäki, 49.
7. ↑  Niittymäki, 50.
8. ↑  Niittymäki, 64.
9. ↑  Nainen rautakourien keskellä: Vuokko Laakson laivasisustuksia. *museot.fi*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Skitsotyyppinen häiriö** tai **skitsotyyppinen persoonallisuus** (skitsotypaalinen häiriö; psykoosipiirteinen persoonallisuus, ICD-10-luokituksessa F21) on psykiatrian alaan kuuluva diagnoosi, joka tarkoittaa persoonallisuushäiriön ja skitsofreenisen psykoosin välimuotoa. Skitsotyyppinen persoonallisuus kuuluu osana ns. skitsofrenian kirjoon ja luokitellaan nykyisin psykoosiryhmään. Sosiaalinen eristäytyminen, outo käytös ja ajattelu sekä epätavanomaiset uskomukset ovat tyypillisiä, samoin kuin kylmä, asiaton tai outo käyttäytyminen (esimerkiksi vainoharhat). Myös pakkomielteet ja ajatusten sekä havaintojen häiriöt ovat tyypillisiä. Psykoottisia oireita sen sijaan esiintyy korkeintaan väliaikaisesti ja ohimenevästi.

Oireet
------

Henkilöllä esiintyy diagnoosin edellyttämä määrä seuraavia oireita. Diagnoosin edellytykset voivat vaihdella sen mukaan, käytetäänkö ICD-10-tautiluokitusta vai DSM-IV:tä:

* käyttäytyminen kylmästi ja asiattomasti
* kyvyttömyys nauttia
* outo käytös
* taipumus sosiaaliseen vetäytymiseen
* vainoharhaiset ajatukset, jotka eivät ole kuitenkaan varsinaisia harhaluuloja
* kokee toisten ihmisten ilmeiden ja eleiden viittaavan häneen (suhteuttamisharha)
* depersonalisaatio eli itsensä kokeminen vieraaksi
* derealisaatio ulkomaailman vieraaksi kokeminen
* pakkomielteet
* ajatus- ja havaintohäiriöt
* satunnaisia, ohimeneviä psykoottisia jaksoja, joihin liittyy selviä aistiharhoja
* kuulo- ja näköharhoja (esiintyvät yleensä ilman ulkoisia yllykkeitä)

Diagnoosin erottaa varsinaisesta skitsofreniasta ensisijaisesti se, että sen diagnosointiin tarvitaan enintään kuukauden sairastumisjakso, kun taas skitsofreniaan vähintään kuuden kuukauden. Noin kaksi kolmasosaa tapauksista kehittyy skitsofreniaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Psykiatrian luokituskäsikirja, sivu 298; Terveyden ja hyvinvoinnin laitos 2012
2. ↑  F21 Skitsotyyppinen häiriö (psykoosipiirteinen persoonallisuus); Terveyskirjasto
3. ↑  Matti Isohanni ja Matti Joukamaa: Skitsofrenia ja muut psykoosit *Therapia Fennica*. Kandidaattikustannus Oy. Viitattu 6.6.2011.
4. ↑  Skitsofreenistyyppinen häiriö :: Terveyskirjasto *www.terveyskirjasto.fi*.  Arkistoitu 14.5.2016. Viitattu 27.4.2016.
*Tämä artikkeli käsittelee peruskoulua Kirkkonummella. Myös Orimattilassa toimii samanniminen koulu.*
**Vuorenmäen koulu** on Veikkolassa, joka kuuluu Kirkkonummen kuntaan. Koulu perustettiin vuonna 2011.

Ulkoilualue
-----------

Vuorenmäen ulkoilualueeseen kuuluu Veikkolan ensimmäinen tekonurmi jalkapallokenttä. Koulu on rakennettu vanhan urheilukentän tilalle, kun viereen tehtiin uusi urheilukenttä. Koulun vieressä on myös pururata, jossa on hyvä käydä lenkkeilemässä, tai koulun liikuntatunneilla. Maasto on hyvä suunnistamiseen ja talvella siellä on hiihtoladut.

Koulu
-----

Lukuvuonna 2012-2013 Vuorenmäen koulussa oli n. 375 oppilasta, 17 perusopetusryhmää ja yksi pienluokka. Vuorenmäen koulu oli lukuvuonna 2012-2013 mukana CICERO -learning verkoston, Helsingin yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston Finnable 2020 -hankkeessa. Lukuvuosina 2013-2014 ja 2014-2015 koulu osallistui Euroopan Robottiviikkoon sekä Aalto-yliopiston ja Pienyrityskeskuksen järjestämään Hyvinvointia arjen hallinnassa -projektiin. Vuonna 2015 koulu osallistui Opetushallituksen kehittämiskouluverkostoon.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 13.9.2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vuorenmäen koulu Kirkkonummi - Kyrkslätt.  Arkistoitu 2.10.2015. Viitattu 13.9.2015.
**Lijoki** (yksink.: 灕江; perint.: 漓江; pinyin: *Lí Jiāng*) on joki Guangxin autonomisella alueella Kiinassa. Se on osa Länsijoen (Xī Jiāng) jokisysteemiä, joka laskee Helmijokea pitkin Etelä-Kiinan mereen. Li saa alkunsa Mao'er-vuorelta, josta se laskee Guilinin ja Yangshuon kautta pääasiallisena suuntanaan etelä. Joki yhdistyy Pinglen piirikunnassa Lipu- ja Gongshengjokiin, josta ne laskevat Guijokeen.

Li tunnetaan karstimaasta muodostuneiden vuorten ja luolien muovaamista kauniista maisemistaan. Alue on suosittu matkailukohde, jonka yksi vetonauloista on veneristeilyt Lijoella. Lijoen alue Guilinissa on Unescon maailmanperintökohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Li River *GuilinChine.net*. Viitattu 20.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Guilin Li River *Chine Culture Tour*. Viitattu 20.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  The Lijiang River Scenic Zone at Guilin Unesco. Viitattu 20.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lijoki** Wikimedia Commonsissa