recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
António Agostinho Neto mausoleum ja muistomerkki Luandassa.
**António Agostinho Neto** (17. syyskuuta 1922 – 10. syyskuuta 1979) oli angolalainen poliitikko ja runoilija, joka toimi vuosina 1975–1979 maansa ensimmäisenä presidenttinä. Hänen syntymäpäivänsä on Angolassa virallinen juhlapäivä. 

Agostinho Neto syntyi Angolassa ja palasi kotimaahansa opiskeltuaan Lissabonissa lääketiedettä. Hän joutui vangituksi vastustettuaan Portugalin siirtomaavaltaa, mutta onnistui pakenemaan Marokkoon. Neto oli yksi MPLA-puolueen ensimmäisistä jäsenistä ja nousi maansa valtionpäämieheksi 11. marraskuuta 1975 sen saavutettua itsenäisyyden. Kilpailevat puolueet UNITA ja FNLA eivät kuitenkaan hyväksyneet uutta hallitusta ja aloittivat sitä vastaan sisällissodan. Neto kielsi muiden puolueiden toiminnan ja pyrki tekemään maasta sosialistisen. Häntä vastaan tehtiin vallankaappausyritys 27. toukokuuta 1977. Yrityksen takana ollut ryhmä käytti nimeä fraktionistit. Suuri joukko sen tukijoita, esimerkiksi entinen sisäministeri Nito Alves, teloitettiin.

Agostinho Neto kuoli Moskovassa 1979 Angolan sisällissodan ollessa käynnissä. Häntä seurasi José Eduardo dos Santos. Neto sai vuonna 1975 Leninin rauhanpalkinnon.

Tunnustuksia
------------

* Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1975
* Agostinho Neton yliopisto (1976) on nimetty hänen mukaansa
* Agostinho Neton lentoasema Kap Verdellä on nimetty hänen mukaansa

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agostinho Neto** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Angola Angolan presidentit |
| --- |
|  |
| 
* Agostinho Neto (1975–1979)
* José Eduardo dos Santos (1979–2017)
* João Lourenço (2017–)

 | Angolan presidentin lippu |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
PaanalansaariPaanalansaari kuvattuna Paskosaarelta

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Laukaan ja HankasalmiKeski-SuomiSuomi |
| Vesialue | 
Kynsivesi |
| Pinta-ala | 
8,7 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Paanalansaari** on noin 5 km pitkä saari Kynsivedessä Laukaan ja Hankasalmen rajalla. Saaren luoteisreunassa sijaitseva Kaivannonvuori nousee järven pinnasta yli 70 metriä korkeammalle. Saareen on siltayhteys lounaispuolelta Kaivannon kanavan yli. Saarelle pääsee kaakosta Hankasalmen puolelta Paanalansalmen yli lossilla. Saaren luoteisosassa on Uittovuori, jolta on löydetty Uittovuoren kalliomaalaus. Saaren nimen määriteosa Paanala sisältää kantabaltista tulleen lainasanan paana, joka tarkoittaa lampea.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paanalansaari *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 12.8.2015.
2. ↑  Kivat käyntikohteet, Paanalan lossi; Hankasalmi.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Muinaisjäännösrekisteri: Uittovuoren kalliomaalaus *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  7.2.2002. Museovirasto. Viitattu 12.8.2012.
4. ↑  Ilmari Kosonen: Laukaan nimistö
**László Somfai** (s. 15. elokuuta 1934 Jászladány) on unkarilainen musiikkitieteilijä. Hänestä tuli vuonna 1969 Franz Liszt -musiikkiakatemian professori Budapestissa, ja vuosina 1997–2007 hän johti sen filosofian tohtoriohjelmaa. Vuosina 1972–2004 Somfai toimi Unkarin tiedeakatemian Musikologian instituutin Bartók-arkistojen johtajana.

Somfai valmistui vuonna 1959 opiskeltuaan Franz Liszt -musiikkiakatemiassa musiikkitiedettä, ja tohtorinarvonsa hän sai vuonna 1982. Hän on Unkarin tiedeakatemian jäsen, vuodesta 1997 Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen, vuodesta 1998 British Academyn kirjeenvaihtajajäsen ja vuodesta 1988 American Musicological Societyn kirjeenvaihtajajäsen. Vuosina 1994–1998 hän toimi Unkarin musiikkitieteellisen seuran (unk. *Magyar Zenetudományi és Zenekritikai Társaság*) perustavana puheenjohtajana ja vuosina 1997–2002 Kansainvälisen musiikkitieteellisen seuran puheenjohtajana.

Somfain tutkimustyö on keskittynyt Joseph Haydniin, Béla Bartókiin ja näiden aikoihin. Hänen julkaisuihinsa kuuluu yli 140 tutkimusta ja kaksitoista kirjaa. Hänelle on myönnetty useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Unkarin tiedeakatemian palkinto (1961), Ferenc Erkel -palkinto (1972) ja Unkarin ansioritarikunnan komentajanristi (2015).

Lähteet
-------

1. ↑  Magyar Tudományos Akadémia: Zenetudományi Intézet: Somfai László
2. 1 2 3  The British Academy: Professor László Somfai
3. ↑  Liszt Academy: László Somfai


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Gankovo** (ven. Ганьково) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kapšajoen rannalla 42 kilometriä Tihvinästä koilliseen. Kylässä on 680 ja kunnassa 1300 asukasta.

Gankovon kunta sijaitsee Tihvinän piirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Lotinapellon piiriin, idässä Pašozeron, kaakossa Šugozeron, lounaassa Borin sekä lännessä Gorkan ja Koskovon kuntiin. Kunnan pinta-ala on 1384 neliökilometriä. Seudulla virtaavia jokia ovat Kapša, Paksujoki, Sarka ja Šižnja. Suurimmat järvet ovat Bolšoje, Kazalma ja Sapozero.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Kapšinskin ja Mehbazan taajamat sekä
27 kylää: Abramovo, Davydovštšina, Gorohovištše, Gurenitši, Isakovo, Jerjomina Gora, Kazalma, Kontsy, Kunevitši, Leošino, Lihatševo, Maloje Usadištše, Mihaljovo, Navolok, Novaja Ust-Kapša, Novinka, Olontšeno, Serebrjanka, Sosnovka, Štšekotovitši, Terenino, Tokarevo, Usadištše, Ust-Kapša, Vinogora ja Zaborovje.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gankovskoje selskoje poselenije *lenobl.ru*.  Arkistoitu 17.11.2011. Viitattu 30.10.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Gankovskoje selskoje poselenije: Geografitšeskoje položenije *lenobl.ru*. Viitattu 30.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Gankovon kunta Leningradin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Karikatyyri hullusta tiedemiehestä
**Hullu tiedemies** on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Hän on yleensä antagonisti eli sankarin vastustaja. Hullu tiedemies on huippuälykäs, mutta hänessä on samalla ripaus mielenvikaisuutta ja psykopaattisia piirteitä. Tavallisesti häntä ajaa eteenpäin kostonhalu, jonka syy on jokin koettu vääryys tai pettymys. *Tohtori Outolempi* -elokuvan nimihahmo on yksi esimerkki hullusta tiedemiehestä. Muita tunnettuja esimerkkejä ovat tohtori Jekyll ja Mr. Hyde sekä Victor Frankenstein.

Hulluja tiedemiehiä kirjallisuudessa ja elokuvissa
--------------------------------------------------

* Tohtori Ei (tai tohtori No), James Bond -kirjat ja elokuvat
* Victor Frankenstein
* Lex Luthor
* Tohtori Gero, *Dragon Ball Z* / *GT*
* Tohtori Outolempi
* Tohtori Paha, Austin Powers -elokuvien parodia hullusta tiedemiehestä
* Rotwang, *Metropolis*-elokuva

Hulluja tiedemiehiä videopeleistä
---------------------------------

* Tohtori Neo Cortex, *Crash Bandicoot*
* Tohtori Eggman, *Sonic the Hedgehog*
* Tohtori Nefarious, *Ratchet & Clank*
* Tohtori Albert W. Wily, *Mega Man* -pelisarja
* Tohtori M, *Sly*-pelisarja

Lähteet
-------

1. ↑  Mad Scientist *TV Tropes*. Viitattu 16.5.2015. englanti
2. ↑  Mad Scientist *The Encyclopedia of Science Fiction*. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hullu tiedemies** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatista. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Penelope** (viirinumero F127) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti Falklandin sodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Leander-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1961. Se laskettiin vesille 17. elokuuta 1962 ja valmistui 31. lokakuuta 1963.

Palvelus
--------

Palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin 20. fregattilaivueeseen. Alus siirrettiin 1966 telakalle modernisoitavaksi, jolloin se muutettiin koealukseksi. Tehtävän muutoksen vuoksi suuri osa aluksen aseistuksesta poistettiin muun muassa etukannen kaksiputkinen 4,5 tuuman pääase. Vuonna 1968 alus osallistui Aer Lingusin lennon 712 pelastustoimiin Irlanninmerellä. Alus osallistui 1969 Kielin festivaaleihin Länsi-Saksassa. Seuraavina vuosina aluksella toteutettiin erilaisia kokeita kuten Sea Wolf -ohjusten koeammuntoja 1977. Alukselle asennettiin 1981 Exocet-ohjusten laukaisualusta.

Alus osallistui Falklandin sotaan Bristolin ryhmässä sisaralustensa *HMS Minervan* ja *HMS Andromedan* kanssa. Osasto saapui Falklandeille vasta 26. toukokuuta, jonka jälkeen alus oli lähinnä suojaustehtävissä kuten suojatessaan vaurioitunutta *HMS Argonautia* toukokuun lopulla. Aluksen Westland Lynx-helikopteri laukaisi 13. kesäkuuta Sea Skua -ohjuksen maihin ajettuun Argentiinan laivaston partioalukseen *ARA Rio Iguazuun*. Alus palasi syyskuussa sotatoimien päätyttyä kotimaahan.

*Penelope* palasi Falklandeille partiomatkalle, mistä se palasi kesäkuussa 1983. Seuraavana vuonna se kävi jälleen Etelä-Atlantilla. Vuonna 1988 alus menetti ohjattavuuden, jolloin se törmäsi Kanadan laivaston tukilaivaan *HMCS Preserveriin*, jolloin kumpikin alus kärsi suuria vahinkoja.

Ecuadorin laivaston *Presidente Eloy Alfaro*
--------------------------------------------

Alus poistettiin palveluksesta 1991 ja myytiin Ecuadorille. Alus aloitti palveluksensa Ecuadorin laivastossa nimellä *Presidente Eloy Alfaro*. Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 2008 ja romutettiin.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Penelope (F127)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Marriott, Leo: *Royal Navy Frigates 1945–1983*. Lontoo, Englanti: Ian Allan, 1983. ISBN 0-7110-1322-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Marriott, Leo s. 92

Leander-luokan fregatit

|  |  |
| --- | --- |
| Batch 1 | *HMS Leander* - *HMS Ajax* - *HMS Dido* - *HMS Penelope* - *HMS Aurora* - *HMS Euryalus* - *HMS Galatea* - *HMS Arethusa* - *HMS Naiad* - *HMS Cleopatra* |
| Batch 2 | *HMS Minerva* - *HMS Phoebe* - *HMS Sirius* - *HMS Juno* - *HMS Argonaut* - *HMS Danae* |
| Batch 3 | *HMS Hermione* - *HMS Andromeda* - *HMS Jupiter* - *HMS Charybdis* - *HMS Bacchante* - *HMS Scylla* - *HMS Achilles* - *HMS Diomede* - *HMS Apollo* - *HMS Ariadne* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Rothesay-luokka – Seuraaja: Blackwood-luokka |
**Forum Popilii** oli antiikin aikainen kaupunki Campaniassa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyisiä Casertan maakunnan Falciano del Massicoa ja Carinolaa.

Maantiede
---------

Forum Popiliin kaupunki sijaitsi Campanian pohjoisosissa Falernuksen (*Falernus ager*) alueella, minkä vuoksi Plinius vanhempi viittaa siihen ilmauksella "*Foropopulienses ex Falerno*". Forum Popiliista itään sijaitsi Cales, pohjoiseen Suessa Aurunca ja Teanum Sidicinum, ja länteen Faustianum ja Sinuessa. Kaupungin eteläpuolelta kulki Via Appia. Campanian Forum Popiliita ei tule sekoittaa Italian kahteen muuhun samannimiseen kaupunkiin, Forum Popiliin Aemiliassa ja Forum Popiliin Lucaniassa.

Historia
--------

Forum Popiliin nimi tarkoittaa "Popiliuksen markkinapaikkaa". Siitä tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Plinius vanhemman lisäksi sen mainitsevat Klaudios Ptolemaios, joka käyttää siitä kreikkalaista nimimuotoa *Foros Popliū* (m.kreik. Φόρος Ποπλίου), sekä Dionysios Halikarnassoslainen, joka käyttää nimimuotoa *agora Popilia* (ἀγορὰ Ποπιλία). Viimeksi mainittu kertoo, että Forum Popiliin lähellä oli sijainnut varhaisempi Larissa-niminen kaupunki, joka oli ollut pelasgilaista alkuperää mutta ollut hänen aikanaan jo pitkään raunioina. *Liber coloniarumin*, jossa kaupungin nimi esiintyy muodossa *Forum Populi*, mukaan kaupunki sai siirtokuntalaisia Augustuksen aikana. Myöhemmin sinne vaikuttaa tulleen uusia asukkaita Vespasianuksen aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Forum Popilii (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Forum Popilii *Pleiades*. Viitattu 12.12.2022.
3. 1 2  "44 E3 Forum Popillii", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
4. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 3.5 s. 9.
5. ↑  Klaudios Ptolemaios: *Geografia* 3.1.68.
6. ↑  Dionysios Halikarnassoslainen: *Rooman historia* (*Rhōmaikē arkhaiologia*) 1.21.
7. ↑  *Liber coloniarum* s. 233.
Ernest Roume.
**Ernest Roume** (12. heinäkuuta 1858 Marseille – 16. huhtikuuta 1941 Pariisi) oli ranskalainen hallintovirkailija, joka toimi Ranskan Länsi-Afrikan ja Indokiinan kenraalikuvernöörinä.

Roume syntyi kauppiaan perheeseen. Hän valmistui École polytechniquesta vuonna 1880 ja työskenteli Ranskan korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja eri ministeriöissä. Hän osallistui Ranskan ja Britannian neuvotteluihin Nigerin asioista vuosina 1896 ja 1897.

Roume nimitettiin Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööriksi vuonna 1902. Hän kehitti alueen koulujärjestelmää ja rakennushankkeita sekä hankki lainan rautateitä ja Dakarin satamaa varten. Roume jäi eläkkeelle vuonna 1908, mutta työskenteli jälleen vuosina 1915–1917 Ranskan Indokiinan kenraalikuvernöörinä. Hän toimi sen jälkeen eri yhtiöiden hallintoneuvostoissa ja sai vuonna 1923 nimityksen Ranskan siirtomaa-akatemian jäseneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Roume Ernest *Académie des Sciences d’Outre-Mer*. Viitattu 8.5.2023.
2. ↑  Scott Viallet-Thévenin & Cédric Chambru: Attaining Autonomy in the Empire: French Governors between 1860 and 1960 *Project Muse*. Viitattu 8.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Messe** (m.kreik. Μέσση, *Messē*, lat. *Messa*) oli antiikin aikainen kaupunki Lakoniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Anatolikí Mánin kunnan alueella, oletettavasti nykyisellä Tigánin niemellä lähellä Agía Kyriakín ja Stavrín kyliä.

Messe oli yksi niistä yhdeksästä kaupungista, jotka Homeros mainitsee Lakonian kaupunkeina *Iliaan* laivaluettelossa. Hän antoi sille epiteetin *polytrērōn* (πολυτρήρων), "monikyyhkyinen".

Strabon sanoo, ettei Messen sijaintia tunnettu, mutta Pausanias mainitsee Messa-nimisen kaupungin ja sataman, joka yleensä yhdistetään homeeriseen kaupunkiin. Tämä Messa sijaitsi nykyisin Mánin niemimaana tunnetun niemen länsirannikolla Hippolan ja Oityloksen välissä. Nykyisin kaupunki sijoitetaan Tigánin niemelle Mézapoksen lahden länsirannalle tai sen läheisyyteen. Niemellä sijaitsevat myös bysanttilaisaikaisen Tigánin eli Maḯnisin linnan rauniot 500-luvulta.

W. M. Leake sijoitti Messen nimen perusteella Spartan lähelle Mystrakseen, koska katsoi, ettei paikka Mánilla sopinut millekään kovin merkittävälle kaupungille, mutta tätä tulkintaa ei ole yleisesti hyväksytty, eikä ole erityistä syytä ajatella, että homeerinen Messe ja Pausaniaan Messa olisivat olleet eri paikat. Antiikin aikainen kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Messa? (Lakonia) 6 Cape Tigani - Μέσση *ToposText*. Viitattu 4.10.2021.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Messa", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Messe *Pleiades*. Viitattu 4.10.2021.
4. ↑  "58 C4 Messa", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. ↑  Homeros: *Ilias* 2.582. Otto Mannisen suomennoksessa "kyyhkyjä ruokkiva Messe".
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: πολυτρήρων, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi).
7. ↑  Strabon: *Geografika* 8.5.3 (VIII s. 364).
8. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 3.25.9.
9. 1 2  Κάστρο Τηγάνι ή Κάστρο Μαΐνης *Καστρολόγος*. Viitattu 1.11.2021.
Ernest Townsend
**Ernest Townsend** (1880–1944) oli englantilainen taidemaalari. Hän syntyi ja varttui Derbyssä, missä hän pestautui arkkitehdin apulaiseksi 14-vuotiaana. Hän vaihtoi arkkitehtuurin kuvataiteisiin ja opiskeli Derbyn taidekoulussa ja sen jälkeen Lontoossa. Viiden vuoden kuluttua hän palasi Derbyyn, meni naimisiin ja avasi oman muotokuvastudionsa. Hänestä tuli suosittu muotokuvamaalari, ja hän ikuisti uransa aikana yli 250 kaupungin merkkihenkilöä.

Townsend kuului Derbun taideseuraan (*Derby Sketching Club*), joka kukoisti etenkin maailmansotien välisenä aikana. Taiteidenkeräilijä Alfred E. Goody tilasi Townsendiltä ja muilta seuran jäseniltä maisematauluja, joihin dokumentoitiin tuonaikaista kaupunkikuvaa. Goodey lahjoitti työt Derbyn kaupunginmuseolle.

Maailmansodan lähestyessä Townsend värvättiin suunnittelemaan maisemointi, jolla Rolls-Roycen tehtaat naamioitiin näyttämään viattomalta maalaiskylältä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Derbyshire Artists Derbyshire UK
2. ↑  A History of Derby Sketching Club (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Sketching Club


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Forum novum** oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisessä Rietin maakunnan Vescoviossa.

Maantiede
---------

Forum novum sijaitsi sabiinien alueella Samniumissa. Se on paikannettu nykyiseen Vescovioon, joka ei enää ole asutun paikan nimi, mutta jossa on vanha kirkko. Se sijaitsee Rietin maakunnassa nykyisessä Latiumissa. Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Forum novumiin, joka sijaitsi myös Samniumissa, mutta hallinnollisesti Apulia et Calabrian alueella.

Historia
--------

Forum novumin voidaan nimensä perusteella päätellä olleen roomalaisten perustama, eikä alkuperältään sabiinilainen kaupunki. Sen arvellaan olleen perustettu markkinapaikaksi tasavallan aikana. Sen nimi, suomeksi "Uusi markkinapaikka", oli mahdollisesti tarkoitettu erottamaan se samalla seudulla sijainnneesta Forum Deciistä.

Plinius vanhempi mainitsee Forum novumin seutunsa *municipiumeiden* joukossa. Se mainitaan myös *Liber coloniarumissa*. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Foronovanus*.

Myöhäisantiikin ja keskiajan taitteessa 400-luvulla paikka oli piispanistuin. Tästä (*Episcopio*) on peräisin nykyaikaankin säilynyt nimi *Vescovio* (*Il Vescovio di Sabina*). Paikalla oleva kirkko on tunnettu edelleenkin nimellä *Ecclesia Cathedralis Sabinorum*.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kaupungin paikalla on raunioita, jotka on tunnistettu Forum novumiksi paikalta löydettyjen piirtokirjoitusten avulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Forum Novum (Vescovio) *Trismegistos*. Viitattu 12.12.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Smith, William: "Forum Novum (1)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3  Forum Novum *Pleiades*. Viitattu 12.12.2022.
4. ↑  Forum Novum (Sant'Arcangelo Trimonte) *Trismegistos*. Viitattu 12.12.2022.
5. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 3.12 s. 17; *Liber coloniarum* s. 255.
**Se alkoi suudelmasta** (engl. *I Live My Life*) on W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1935. Draamakomedian pääosissa ovat Joan Crawford, Brian Aherne ja Frank Morgan. *Se alkoi suudelmasta* perustuu A. Carter Goodloen tarinaan *Claustrophobia*, jonka pohjalta Joseph L. Mankiewicz laati käsikirjoituksen. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.

*Se alkoi suudelmasta* -elokuvan tuotanto alkoi 3. kesäkuuta 1935 ja päättyi 16. heinäkuuta 1935. Elokuvaa kuvattiin Kalifornian Los Angelesin Chatsworthissa, Culver Cityssä sijaitsevilla MGM:n studioilla ja Santa Catalina Islandilla työnimillä *Glitter* ja *If You Love Me*. *Se alkoi suudelmasta* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. lokakuuta vuonna 1935. Suomessa elokuva julkaistiin 15. maaliskuuta vuonna 1936. *Se alkoi suudelmasta* oli taloudellinen menestys; se tuotti yhteensä 1 478 000 dollaria, joista 921 000 dollaria Yhdysvalloissa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Se alkoi suudelmasta* kertoo tylsistyneestä newyorkilaisesta Kay-nimisestä seurapiiritytöstä (Crawford), joka Kreikan matkallaan ihastuu köyhään Terry-nimiseen (Aherne) arkeologiin, jonka Kay vie mukanaan New Yorkiin. Terry pitää Kayn elämäntyyliä epämukavana ja päättää lähteä, mutta Kayn isoäiti rohkaisee häntä jäämään. Tämän jälkeen Terry kosii Kayta. Juuri ennen häitä Kaylle ja Terrylle tulee suuri riita. Tekeekö tuleva aviopari kompromissin vai jätetäänkö Terry alttarille?

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Kay Bentley
  |
|  Brian Aherne  | … |  Terence "Terry" O'Neill
  |
|  Frank Morgan  | … |  G. P. Bentley
  |
|  Aline MacMahon  | … |  Betty Collins
  |
|  Eric Blore  | … |  Grove
  |
|  Fred Keating  | … |  Gene Piper
  |
|  Jessie Ralph  | … |  Kayn isoäiti rouva Gage
  |
|  Arthur Treacher  | … |  Gallup
  |
|  Frank Conroy  | … |  Tohtori
  |
|  Etienne Girardot  | … |  Professori
  |
|  Esther Dale  | … |  Brumbaugh
  |
|  Hale Hamilton  | … |  Carl-setä
  |
|  Hilda Vaughn  | … |  Neiti Ann Morrison
  |
|  Sterling Holloway  | … |  Max
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Se alkoi suudelmasta (1935) *imdb.com*. IMDB.com. Viitattu 26.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  I Live My Life (1935) *elonet.fi*. Elonet.fi. Viitattu 26.3.2013. (suomeksi)
3. ↑  I LIVE MY LIFE (1935) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 26.3.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Se alkoi suudelmasta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Se alkoi suudelmasta* Elonetissä.
* *Se alkoi suudelmasta* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Se alkoi suudelmasta* TCM Movie Databasessa (englanniksi)
**Hayley Wickenheiser** (s. 12. elokuuta 1978 Shaunavon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa jo päättänyt jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Häntä pidetään yleisesti maailman parhaana naisjääkiekkoilijana. 

Wickenheiser on voittanut Kanadan joukkueessa neljä jääkiekon olympiakultaa (2002 Salt Lake Cityssä, 2006 Torinossa, 2010 Vancouverissa ja 2014 Sotšissa) sekä olympiahopeaa (1998 Naganossa). Hänellä on myös seitsemän MM-kultaa ja viisi MM-hopeaa. Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa hän pelasi myös Kanadan softball-joukkueessa.

Hayley Wickenheiser valittiin Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäseneksi Sotšin talvikisoissa helmikuussa 2014 seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi.

Hayley Wickenheiserin serkku, jo edesmennyt Doug Wickenheiser, oli Montreal Canadiensin varaamana NHL:n ykkösvaraus vuoden 1980 varaustilaisuudessa.

Miesten sarjassa
----------------

Hayley Wickenheiser pelasi miesten kanssa Kirkkonummen Salamoissa vuonna 2003.
Tammikuussa 2003 Wickenheiser liittyi Suomen jääkiekon kolmannella sarjatasolla eli Suomi-sarjassa pelanneeseen miesten joukkueeseen Kirkkonummen Salamoihin. 11. tammikuuta 2003 hänestä tuli ensimmäinen naispelaaja, joka pelasi jääkiekkoa miesten sarjassa ammattilaisena. Wickenheiser syötti ottelussa yhden maalin – ja teki yhden maalin omaan verkkoon. Ottelua seurasi 1200 katsojaa, Kirkkonummen jäähalli Varuboden-areena oli viimeiseen paikkaan täynnä, sekä 84 toimittajaa yhdeksästä maasta. Paikalla oli muun muassa kanadalainen televisiokanava, joka lähetti ottelun kokonaisuudessa.

Wickenheiser pelasi Salamoissa kaikkiaan 23 ottelua ja teki kaksi maalia ja antoi kymmenen syöttöä. Hänen aloitusprosenttinsa oli sarjan paras. Salamoiden noustua Mestikseen Wickenheiser sai hyvin vähän jääaikaa, koska valmennusjohto piti hänen fysiikkaansa riittämättömänä ylemmälle sarjatasolle. Wickenheiser pelasi viimeisen pelinsä Salamoissa 12. marraskuuta 2003.

Tammikuussa 2017 Wickenheiser ilmoitti uransa saavuttaneen päätepisteensä ja aloittavansa lääketieteen opinnot.

Peliuran jälkeen
----------------

Elokuussa 2018 Wickenheiser palkattiin Toronto Maple Leafsin organisaatioon pelaajakehityksen apulaisjohtajaksi.
Toukokuussa 2019 Wickenheiser kutsuttiin IIHF:n Hall of Famen jäseneksi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Saku Koivun kausi KOK:ssa päättyi - kaksi legendaa tilalle  20.2.2014. yle.fi. Viitattu 21.3.2014.
4. ↑  Kaikkien aikojen naiskiekkoilija jää eläkkeelle *Suomikiekko.com*.  14.1.2017. Viitattu 14.1.2017.
5. ↑  Naiskiekon legenda Maple Leafsin organisaatioon *Jatkoaika.com*. Viitattu 24.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: Hayley Wickenheiser teki jääkiekkohistoriaa Suomessa
* Hayley Wickenheiser *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Ensimmäisen Julkun kansi vuodelta 1978
**Julkku** on Aalto-yliopiston opiskelijoiden toimittama vappulehti, joka ilmestyy parillisina vuosina. Sitä julkaisee Aalto-yliopiston (ent. TKK:n) opiskelijoiden yhdistys Teekkarikulttuurin Tuki ry. Ensimmäisen kerran se ilmestyi vuonna 1978, ja on siitä lähtien julkaistu joka toinen vappu. *Julkku* sisältää vitsejä ja humoristisia artikkeleita sekä pilapiirroksia.

Aalto-yliopiston opiskelijat myyvät *Julkkua* vapun aikaan pääkaupunkiseudulla ja satunnaisesti muuallakin. *Julkkua* kustantava Teekkarikulttuurin Tuki ry tukee myynnistä saaduilla tuotoilla teekkarihenkisiä tempauksia, tapahtumia ja projekteja, kuten saunoja, kiltahuoneita ja historiikkeja.

Vuoden 2012 huhtikuussa lehden toimikunta lähetti lehden itse rakentamallaan luotaimella 30 kilometrin korkeuteen. Se laskeutui maahan muutaman tunnin kuluttua.

Vuodesta 2014 lähtien jokainen Julkku on saatavilla myös e-kirjana.

Vuonna 2020 Julkkua myytiin poikkeuksellisesti verkkokaupassa maailmanlaajuisen pandemian aiheuttamien rajoitteiden vuoksi.

Katso myös
----------

* Aino
* Hässi
* Tamppi
* Äpy
* Ööpinen

Lähteet
-------

1. ↑  jari.pietilainen@media.fi: Otaniemen Julkku vetää vappukansalta jalat alta *Länsiväylä*.  Arkistoitu 30.3.2018. Viitattu 24.7.2017.
2. ↑  Martela, Ida: Vappulehti Julkku matkaa avaruuteen – katso video! *Tekniikka ja Talous*.  28.4.2012. Viitattu 17.4.2018.
3. ↑  Takala, Anna: Teekkarit joutuvat uusimaan kaikki ikiaikaiset vappuperinteensä tiettävästi ensimmäistä kertaa, sillä epidemia estää puistojuhlat *Helsingin Sanomat*.  2.4.2020. Viitattu 2.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* www.julkku.fi Julkun kotisivut
* Julkut Elisa Kirja -palvelussa
Bassin patsas Derbyn kaupunginmuseon edessä.
**Michael Thomas Bass** (1799–1884) oli englantilainen panimonomistaja ja kansanedustaja. Hänen johdollaan Bassin panimosta tuli alansa suurin maailmassa ja Englannin tunnetuin tuotemerkki. Hän toimi liberaalien kansanedustajana vuosina 1847–1883.

Bassin panimon oli perustanut hänen isoisänsä William Bass vuonna 1777. Isä, myös nimeltään Michael Thomas Bass, laajensi panimoa, joka menestyi etenkin Venäjän-kaupan takia. Kun nuorempi Michael Thomas Bass aikuistui, hän aloitti perheyrityksessä harjoittelijana. Yrityksellä ei kuitenkaan mennyt hyvin, sillä Napoleonin sodat haittasivat Venäjän-kauppaa. Intiaan ja Aasiaan vietävästä IPA-oluesta (India pale ale) tuli kuitenkin uusi menestystuote 1820-luvulta alkaen. Nuorempi Michael Thomas Bass nousi johtoon vuonna 1827 ja keskittyi edelleen Aasian-kauppaan. Rautatien rakentaminen vähensi kuljetuskustannuksia oleellisesti. Vuonna 1851 Lontoon maailmannäyttely levitti Bassin oluen mainetta koko Britanniassa.

Michael Thomas Bass valittiin kansanedustajaksi Derbyn vaalipiiristä. Hän kuului liberaaleihin, puolusti vapaakauppaa ja panimotoimintaa tuon ajan voimakasta raittiusliikettä vastaan. Hänestä tuli myös tunnettu hyväntekijä. Vuonna 1879 hän lahjoitti Derbyyn kirjaston, jonka rakennukseen muutti myös Derbyn kaupunginmuseo. Tätä pidettiin yllättävänä vetona, sillä yksi raittiusliikkeen teemoista oli juuri saada väki kirjastoihin, pois kapakoista. Bassin lahjoittama kirjasto oli alueen ensimmäinen, josta rahvas sai lainata luettavaa ilmaiseksi. Hän rahoitti myös Derbyyn liikuntapuiston ja lastensairaalan sekä monia muita hyväntekeväisyyskohteita. Kotikaupungissaan Burtonissa hän tuki kirkon, pyhäkoulujen ja työväestön lukusalien rakennuttamista.

Michael Thomas Bass oli naimisissa Eliza Jane Ardenin kanssa. Heillä oli neljä lasta: Emily Frances Anne Bass, Michael Arthur Bass, Hamar Alfred Bass ja Alice Jane Bass. Molemmat pojat valittiin parlamentin alahuoneeseen, Michael Arthur edusti East Staffordshirea vuosina 1868-1885, kun taas Hamar Alfred edusti Tamworthia 1878-1885. Michael Thomas Bass oli vaatimaton mies ja kieltäytyi hänelle ehdotetuista aatelisarvoista. Hänen poikansa Michael Arthur Bass seurasi isäänsä sekä tehtaan johdossa että kansanedustajana, kunnes hänet aateloitiin vuonna 1887.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bass, Michael Thomas - The Traffic Cone Man[vanhentunut linkki] Bygone Debyshire
2. 1 2 3  George Barnett Smith: *Bass, Michael Thomas*. Dictionary of National Biography, 1885-1900, Wikisource
3. ↑  Beer and books *Libraries & Culture* Vol. 31, No. 2, Spring, 1996 (englanniksi)
4. ↑  Michael Thomas Bass The Peerage
5. ↑  Lord Burton (Arkistoitu – Internet Archive) Chloë’s Restaurant and Bar, Burton


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Hayley Tullett** (o.s. **Parry**, s. 17. helmikuuta 1973 Swansea) on brittiläinen keskimatkojen juoksija.

Tullett karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 800 metrin juoksun välierissä ajalla 2.04,40. Vuonna 1999 hän meni naimisiin seiväshyppääjä Ian Tullettin kanssa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksikymmenenneksi Belfastin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla ja karsiutui Sevillan MM-kisoissa 1 500 metrin juoksun alkuerissä ajalla 4.05,72. Seuraavana vuonna hän juoksi Vilamouran maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kolmanneksikymmenenneksiyhdeksänneksi ja Sydneyn olympialaisissa 1 500 metrin juoksussa yhdenneksitoista. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän oli 3 000 metrin juoksussa kahdeksas ajalla 8.45,36 ja myöhemmin samana vuonna karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 1 500 metrin välierissä. 2002 hän juoksi Wienin sisäratojen EM-kisoissa matkan yhdeksänneksi, mutta Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän karsiutui alkuerissä.

Tullett voitti vuonna 2003 Euroopan sisäratojen cupin 1 500 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kymmenenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä ja kolmanneksikymmenenneksiviidenneksi Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla. Hän voitti samana vuonna maansa mestaruuden 1 500 metrillä, juoksi Euroopan cupissa 3 000 metrillä toiseksi ja voitti Pariisin MM-kisoissa MM-pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.59,95. Kauden lopussa hän juoksi kolmanneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa samalla matkalla. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin alkuerissä. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä ja kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli 1 500 metrillä yhdestoista. Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 800 metrin välierissä ajalla 2.02,44, mutta voitti 1 500 metrillä pronssia.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 400 metrin juoksu: 55,6 (1997)
* 800 metrin juoksu: 2.00,49 (2003)
* 1 500 metrin juoksu: 3.59,95 (2003)
* Mailin juoksu: 4.48,88 (1995)
* 3 000 metrin juoksu: 8.45,39 (2000)
* Kahden mailin juoksu: 9.49,73 (1999)

Lähteet
-------

* Hayley Tullett Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Suvlaki** tai **souvlaki** (kreik. σουβλάκι, *souvláki*, monikossa σουβλάκια, *souvlákia*) on kreikkalainen ruokalaji, joka koostuu maustetuista lihapaloista grillattuna vartaassa tai tikussa. Liha on yleensä porsaan-, lampaan- tai kananlihaa, harvemmin esimerkiksi miekkakalaa tai katkarapuja. Vartaassa voi olla lihan ohella myös kasviksia, kuten paprikaa ja sipulia.

Suvlakilautanen: lihavarras sekä ranskanperunoita, riisiä ja kasviksia.Lammassuvlakilautanen: lihavartaita ja kreikkalaista salaattia.
Kreikan kielen *souvláki* on diminutiivi sanasta *soúvla* eli varras – *souvláki* tarkoittaa siis "pientä varrasta". Grillatut lihavartaat ovat Egeanmeren alueella hyvin vanha ruoka, ja muun muassa minolaisesta Akrotírista on löydetty eräänlaisen lihavarrasgrillin jäänteet 1600-luvulta eaa. Suvlaki kehittyi nykymuotoonsa 1900-luvulla, jolloin siitä tuli kreikkalaista katuruokaa. Siirtolaisten mukana ruokalaji levisi muun muassa Yhdysvaltoihin. Turkkilaisessa keittiössä suvlakeja vastaa şiş kebap ja venäläisessä keittiössä saslik. Näistä muista versioista kreikkalainen suvlaki eroaa lähinnä siinä, että se on ollut perinteisesti ennen kaikkea porsaanlihaa, ei lampaanlihaa.

Suvlakiliha marinoidaan usein oliiviöljystä ja sitruunamehusta tehdyssä, tyypillisesti valkosipulilla, oreganolla, suolalla ja pippurilla maustetussa marinadissa. Vartaat voidaan maustaa oreganolla myös grillaamisen jälkeen. Ravintola-annoksissa suvlakin kanssa tarjoillaan usein ranskanperunoita, riisiä, tsatsikia, kreikkalaista salaattia ja pitaleipää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Waggoner, Susan: What is Souvlaki? *Fork+Plate*.  3.6.2015. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suvlaki** Wikimedia Commonsissa
**Herkules** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari, jonka ensiesiintyminen tapahtui *Avengers*-lehden numerossa 10 (1964). Herkules perustuu mytologiseen Herkulekseen. Hahmon loivat Jack Kirby ja Stan Lee.

Historia
--------

Herkules on Zeuksen, Olympos-vuoren jumalien, olympiaanien kuninkaan poika. Herkuleksen äiti oli kuolevainen Alkmene, joka eli noin 3500 vuotta sitten muinaisessa Kreikassa.

Zeus huomasi tarvitsevansa Olympokselle ja ihmiskunnalle voimakkaan puolustajan näkemiensä pimeiden enteiden vuoksi. Zeus viettelikin Alkmenen tämän aviovaimoksi, kuningas **Amfitryoniksi** naamioituneena ja niin sai alkunsa lapsi, Herkules, joka jo syntyessään omasi valtavat voimat.

Aikuisena Herkules tunnetaan varsinkin suorittamistaan kahdestatoista urotyöstä (tosin yksi urotöistä, Augeiaan tallien siivouksen suorittikin ikuisten rotuun kuuluva Gilgamesh). 

Toisin kuin omanarvontuntoinen Thor, Herkules viihtyy hyvin kuolevaisten seurassa ja huveissa.

Voimat ja varusteet
-------------------

Herkuleksen suurin vahvuus on hänen valtaisat fyysiset voimansa. Hän nostaa yli 100 tonnia (joka on ylin voimaluokitus Marvel-universumissa) ja kuuluu näin Marvelin supersankarien voimakkaimpien joukkoon.

Hän on kiistämättä fyysisesti voimakkain olympiaaneista ja vaikkei Herkuleksen voimien ylärajoja olekaan koskaan mitattu, on hän taistellut tasaväkisesti Thorin ja Hulkin kanssa lukuisia kertoja. Herkuleksella on myös hyvin kehittyneet jalkalihakset ja hän kykenee hyppäämään noin kolmen kilometrin matkoja Maan ilmakehässä.

Erään kerran Herkules potkaisi maansiirtokoneen (paino useita tonneja) kilometrien päähän. 
Koska Herkules kuuluu olympiaanien rotuun, hän on kuolematon eikä näin ollen ikäänny tai altistu sairauksille.

Olympiaaneja ja Herkulesta tosin voi vauroittaa fyysisesti esimerkiksi taistelussa, mutta he paranevat yliluonnollisen nopeasti.

Herkules kestää fyysisiä vaurioita paremmin kuin kukaan toinen olympiaani (lukuun ottamatta Zeusta ja kenties Neptunusta sekä Plutoa). Herkuleksen lihakset eivät myöskään tuota maitohappoja, joten hän ei väsy.

Hän kykenee oleiskelemaan lyhyitä aikoja jopa avaruuden tyhjiössä vahingoittumatta. Ainoastaan vaurio, joka tuhoaisi suuren osan hänen ruumiillisesta massastaan tai hajottaisi hänen atominsa, voi tappaa Herkuleksen. On kuitenkin luultavaa, että Zeus kykenisi herättämään poikansa henkiin.

Herkules on myös erittäin kokenut ja taitava lähitaistelija ja painija. Hän on myös mestarillinen viisiottelija.

Herkules suosii taisteluissa nuijamaista **Kultaista Valtikkaansa**, joka ei todellisuudessa ole kultainen, vaan Hefaistoksen **adamantiinista** takoma voimallinen ase (tämän maagisen metallin mukaan **tohtori Myron McLain** nimesi keksimänsä adamantiumin). Valtikka on käytännössä tuhoutumaton ja Herkules on sen avulla torjunut jopa Thorin uru-metallista tehdyn vasaran iskuja.
HP TouchPad
**HP TouchPad** oli Hewlett-Packardin valmistama webOS-pohjainen taulutietokone. Laite esiteltiin helmikuussa 2011 ja se tuli myyntiin 1. heinäkuuta Yhdysvalloissa. Laitteen valmistus lopetettiin ja loput varastot myytiin alennuksella elokuun puolenvälin jälkeen.

Laitteessa on 9,7 tuuman näyttö 1024×768 pikselin resoluutiolla. Suorittimena on 1,2 gigahertsin kaksiytiminen Qualcomm Snapdragon APQ8060 -järjestelmäpiiri. Lisäksi laitteessa on WLAN- ja Bluetooth-yhteydet, 1,3 megapikselin kamera videopuheluita varten ja 1024 MB muistia.

Laite käyttää webOS 3.0 -käyttöjärjestelmää, joka on alun perin Palmin kehittämä Linux-pohjainen mobiilikäyttöjärjestelmä, jonka HP sai ostaessaan Palmin 1,2 miljardilla.

Laitteen hinnat olivat saman kuin Applen iPadillä, 16 gigatavun tallennustilalla varustettu malli maksoi 499 dollaria ja 32 gigatavun malli 599 dollaria.

TouchPad myi huonosti. Elokuun alussa hintoja oli alennettu sadalla dollarilla. Verkkolähteiden mukaan yhdysvaltalainen Best Buy -ketju oli tilannut 270 000 laitetta, joista se oli saanut myytyä 25 000.
18. elokuuta HP ilmoitti TouchPadin ja webOSia käyttävien älypuhelinten tuotelinjan lakkauttamisesta. Loput laitteet myytiin HP:n verkkokaupassa 99 dollarin hintaan.

Lähteet
-------

* HP:n vastaus iPadille – ensimmäinen webOS-tabletti (Arkistoitu – Internet Archive), Tietokone, 10.6.2011
* HP esitteli webOS 3.0 -käyttöjärjestelmällä varustetun TouchPad-taulutietokoneen (Arkistoitu – Internet Archive), Muropaketti, 10.2.2011

### Viitteet

1. ↑  OuchPad: Best Buy Sitting on a Pile of Unsold HP Tablets, AllThingsD.com
Suwałkin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Suwałkin voivodikunta** (puol. *województwo suwalskie*) oli vuosina 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Suwałki. Suwałkin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Warmia-Masurian ja Podlasian voivodikunnille.

Lähteet
-------

1. ↑  Suwalskie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 24.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra
**Franzénia** on Helsingin Kalliossa Torkkelinmäellä sijaitseva rakennus, jonka omistaa Helsingin yliopisto. Se on alkujaan valmistunut Yhteiskunnallisen korkeakoulun käyttöön. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vähäkallio, ja se valmistui 1930.

Yhteiskunnallisen korkeakoulun siirryttyä Tampereelle rakennus tuli Helsingin yliopiston käyttöön. Tyhjillään se oli vuodesta 2009, ja kaksivuotisen peruskorjauksen jälkeen siinä toimii elokuusta 2015 Helsingin kaupungin lasten päiväkoti, jossa kuitenkin yliopiston opettajankoulutuslaitoksen opiskelijat käyvät harjoittelemassa. Sen oppimisympäristö toimii kehitystyössä koelaboratoriona.

Rakennuksessa on kolme kerrosta. Sen sisätilat ovat osittain suojeltuja, ja korjaustöiden yhteydessä on väritykseen sovellettu 1920-luvun väritystä. Juhlasali ja aula on erotettavissa omaksi tilakseen, jotka voidaan vuokrata muuhun käyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historiallisessa Franzeniassa on pian päiväkoti  15.12.2014. Helsingin Kaupunki.  Arkistoitu 19.5.2015. Viitattu 13.5.2015.
2. 1 2  Maija Aalto: Jättipäiväkoti täyttyy pian.  *Helsingin Sanomat*, 13.5.2015, s. A 17.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Franzénia** Wikimedia Commonsissa
Uudelleenrakennettu Heijō-palatsin Suzakumon
Uudelleenrakennettu Heijō-palatsin Suzakumon yövalaistuksessa
**Suzakumon** (jap. 朱雀門) oli Japanin muinaisten pääkaupunkien kuten Nara-kauden Heijō-kyōn ja Heian-kauden Heian-kyōn (eli nykyisen Kioton) keisarillisten palatsien eteläpuolinen pääportti. Se oli palatsien porteista kaikkein tärkein.

Heijō-kyōn Suzakumon sijaitsi kaupungin 75 metriä leveän ja 4 kilometriä pitkän pääkadun pohjoispäässä. Paitsi että portti oli merkki keisarin vallasta ja toimi vartioituna sisäänpääsytienä palatsiin, sillä oli erilaisia funktioita: sen edessä otettiin vastaan ulkomaisia lähetystöjä, järjestettiin *utagaki*-juhlia ja keisari laskeutui uutenavuotena portille juhlistamaan vuoden vaihtumista. Heijō-kyōn Suzakumonista rakennettiin kopio alkuperäiselle paikalle vuosina 1991–1998 kaupungin 1300-vuotisjuhlallisuuksien kunniaksi. Portin arkkitehtuurista ei ole jäänyt jäljelle dokumentteja, joten se jouduttiin rakentamaan muun muassa arkeologisia tutkimuksia apuna käyttäen.

Lähteet
-------

1. ↑  朱雀門 Hatena. Viitattu 2.6.2012.
2. ↑  朱雀門 平城宮跡資料館.  Arkistoitu 1.8.2017. Viitattu 2.6.2012.
3. ↑  "Suzaku-Mon," the Main Gate to the Heijo Capital Brilliantly Brought Back to Life Takenaka Corporation. Viitattu 2.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suzakumon** Wikimedia Commonsissa
**Rososiipiäiset** (Dictyoptera) on ehdotettu hyönteisten ylälahko, joka sisältää rukoilijasirkat ja torakat (mukaan lukien termiitit). Aiemmin termiitit luettiin omaan lahkoonsa rososiipiäisten ulkopuolella, mutta nykyään termiittejä pidetään osana torakoiden lahkoa. Lisäksi ryhmä sisältää sukupuuttoon kuolleen Alienoptera-lahkon. Joissakin julkaisuissa Dictyopteralla on ylälahkon sijaan lahkon asema, ja sen lahkoja pidetään alalahkoina. ITIS piti Dictyopteraa aiemmin lahkona, mutta nykyään taksoni ei ole kyseisessä luokituksessa käytössä lainkaan. Rososiipiäisiin kuuluu lähes 10 000 nykyisin elävää hyönteislajia enimmäkseen maapallon trooppisilla seuduilla.

Evolutiivisesti rososiipiäisten lähimpiä sukulaisia ovat kummitussirkat sekä erikoinen hyönteislahko Notoptera. Varhaisempien ryhmän edustajien fossiileissa on nähtävissä myös nykyisille suorasiipisille tyypillinen pitkä munanasetin, joka ryhmän nykyisin eläviltä lajeilta kuitenkin puuttuu. Nykyiset lajit munivat erityiseen koteloon, josta käytetään nimitystä *ootheca*.

Kaikille lahkon lajeille ovat ominaisia purevat suuosat sekä pitkät, rihmamaiset tuntosarvet. Siipiä on yleensä kaksi paria, joista ensimmäinen pari on paksuuntunut nahkamaiseksi. Siivet voivat kuitenkin olla surkastuneet tai jopa puuttua kokonaan. Raajat ovat pitkät ja yleensä piikikkäät. Takaruumis on hoikka ja perälisäkkeet ovat yleensä hyvin nähtävissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dictyoptera *BioLib.cz*. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Palmén, Ernst & Nurminen, Matti (toim.): "Eläinkunnan luokittelu", *Eläinten maailma, Otavan iso eläintietosanakirja. 5. Sydän–Öljykala*, s. 2124. Helsinki: Otava, 1975. ISBN 951-1-02059-5.
3. ↑  Order Blattodea - Cockroaches and Termites *BugGuide.Net*. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  Dictyoptera *BugGuide.Net*. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)
5. ↑
6. ↑
7. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2087279
* Wikispecies: Dictyoptera (Cohort)
* BioLib: 16954
* EoL: 46937352
* EPPO: 1DICYO
* Fauna Europaea: 11907
* Fauna Europaea (new): a296e662-d1de-4c97-9c96-0c7672ca57c4
* iNaturalist: 67753
* ITIS: 102395
* NBN: NHMSYS0001386986
* NCBI: 6970

 |

 |
**Roslagin mahonki** on perinteinen, puun suojaamisessa käytetty läpikuultava pintakäsittelyaine. Roslagin mahonki valmistetaan tervasta, keitetystä pellavaöljystä eli *vernissasta* sekä puutärpätistä. 

Suomessa Roslagenin mahonkia on käytetty puunsuojaukseen jo 1700-luvulta lähtien. Perinteisesti aineella on suojattu erityisesti veneitä ja rakennuksia. Perinteinen, Ruotsista omaksuttu sekoitussuhde on 1:1:1 tervaa, vernissaa ja puutärpättiä. Ohenteena käytetään tärpättiä, jonka on oltava puutärpättiä, sillä mineraalitärpätti tai lakkabensiini paakkunnuttaa tervan seoksessa.

Aineen oma väri on kuultava ruskea, mutta sitä voidaan sävyttää erilaisilla pigmenteillä. Kuultavuuden ansiosta puun omat syyt antavat pinnalle vaihtelua. Käsittely antaa puulle suojaavan pinnan kosteutta vastaan siten, että se myös hengittää eikä lahoa. Mikäli Roslagenin mahonkia halutaan saada peittävämmäksi tai sävyttää muilla kuin pigmenteillä, siihen voidaan sekoittaa pellavaoljy(vernissa)pohjaista maalia. Tällöin se muistuttaa *tervamaalia*. Roslagenin mahonki voidaan valmistaa itse, mutta saatavilla on myös teollisesti valmistettuja tuotteita. Näihin on usein lisätty homeenestoaineita.

Aineen kuivumisaika on pitkä: pinta on sateenkestävä pinta alle vuorokaudessa, käsittelykuiva neljässä vuorokaudessa, mutta perusteellinen kuivuminen kestää kolmesta neljään viikkoa.

Lähteet
-------

* Ylitapio, Suunnittelukeskus Oy: Utsuvaara II Rakentamistapaohjeet (pdf) *Sallan kirkonkylän osayleiskaava*.  22.8.2006. Rovaniemi:  Kittilän kunta. Viitattu 3.7.2009. [vanhentunut linkki]
* Uula-Roslagin mahonki, tuoteseloste Uulatuote Oy. Viitattu 3.7.2009.
* Sivonen, Sirpa: Perinteisiä maaleja *Ajankohtaista ympäristöstä Pohjois-Savossa 2/97*.  1997. Pohjois-Savon ympäristökeskus. Viitattu 3.7.2009. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Ylitapio 2006, s. 1,7
2. ↑  Uulatuote
3. ↑  Sivonen 1997, s. 22