recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hogrefe**, täsmällisemmin **Hogrefe Verlag GmbH & Co. KG** on saksalainen kommandiittiyhtiömuotoinen kustannusyhtiö, joka on keskittynyt psykologian, psykiatrian ja mielenterveysalan tieteelliseen kustannus- ja julkaisutoimintaan. Yrityksen kotipaikka on Saksan Göttingen.

Yrityksen alkuajankohtana pidetään vuotta 1949, jolloin tohtori Carl Jürgen Hogrefe, joka oli yhä assistenttina Göttingenin yliopistossa, julkaisi ensimmäisen Psychologische Rundschau -lehden painoksen. Omiin toimitiloihin Göttingenissä yritys siirtyi perustajansa kotitalosta vuonna 1971.

Hogrefen ympärille on muodostettu yrityskonserni (Hogrefe Verlagsgruppe GmbH.) ja brändi Hogrefe, joka oli vuonna 2017 läsnä 15 maassa. Useiden Euroopan maiden (myös Suomi) ohella sillä toimipiste myös Yhdysvalloissa, Brasiliassa ja Venjällä. Tytäryhtiöitä hankittu ainakin osin yritysostoilla. Esimerkiksi Suomeen perustettu tytäryritys synnytettiin ostamalla Psykologien Kustannus Oy Suomen Psykologiliitolta vuonna 2013. Hogrefen julkaisuihin kuuluu noin 2 500 kirjaa (11 kielellä), 42 aikakauslehteä ja noin 1 600 psykologista tai muuta testiä (18 kielellä). Yrityksen palveluksessa on noin 350 henkilöä ja sen julkaisuihin on osallistunut noin 6 000 kirjoittajaa.

Yhtiön suomalaisen tytäryhtiön Hogrefe Psykologien Kustannus Oy:n liikevaihto (2016) oli 1,9 miljoonaa euroa ja palveluksessa oli kahdeksan henkeä. Suomalaisyhtiö järjestää yhteistyökumppaniensa kanssa esimerkiksi vuosittaiset Psykologimessut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hogrefe-verlag Gmbh & Co KG bloomberg.com. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Arkistoitu kopioGöttingen, Germany: Hogrefe Verlag Hogrefe Publishing Group, eu.hogrefe.com.  Arkistoitu 22.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3  Arkistoitu kopioFacts & figures Hogrefe Publishing Group, eu.hogrefe.com.  Arkistoitu 22.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
4. 1 2 3  Arkistoitu kopioHistory Hogrefe Publishing Group, eu.hogrefe.com.  Arkistoitu 23.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
5. ↑  Arkistoitu kopioFacts & figures Hogrefe Publishing Group, eu.hogrefe.com.  Arkistoitu 22.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
6. ↑  Arkistoitu kopioPsykologien kustannus ja Hogrefe yhteen  6.6.2013. Suomen Psykologiliitto, psyli.fi.  Arkistoitu 23.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (suomeksi)
7. ↑  Hogrefe Psykologien Kustannus Oy kauppalehti.fi. Viitattu 22.9.2017. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hogrefen Suomen sivusto (hogrefe.fi)
Hossein Shahabi 2014
**Hossein Shahabi** (حسین شهابی, 20. kesäkuuta 1967 Tabriz, Iran — 22. tammikuuta 2023 Karaj, Iran) oli iranilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja.

Shahabi sai klassisen musiikin korkeakoulutuksen Teheranin yliopistossa, jonka jälkeen hän opetti musiikkia ja nastalikia*selvennä* useita vuosia. Hän aloitti uransa vuonna 1996 lyhytelokuvalla *Hundred Times Hundred*, joka toi hänelle parhaan elokuvan ja ohjaajan diplomit Iranin elokuvafestivaaleilla omistettu satavuotisjuhla. Seuraavina vuosina hän teki useita lyhytelokuvia ja ohjasi useita TV-elokuvia, kuten valokuvan (2001) ja Mehdin tähden (2012). Hänen ensimmäinen laajan julkaisun saanut elokuvansa *Bright Day* (2013) kertoo lastentarhanopettajasta, joka lähtee etsimään murhan todistajaa pelastaakseen oppilaansa isän kuolemantuomiolta. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Fajrin kansainvälisillä filmifestivaaleilla Teheranissa ja se sai kriitikoilta ja yleisöltä kiitosta. Elokuva palkittiin myös Mar del Platan elokuvajuhlilla erityismaininnalla. Hänen toinen elokuvansa *The Sale* (2014) kertoo naisesta, joka joutuu myymään kaiken omaisuutensa saadakseen miehensä pois vankilasta, joka on vangittu, koska ei ole maksanut myötäjäisiä toiselle vaimolleen.

Filmografia
-----------

* *The cancer period* / **دوران سرطانی** 2016
* *The Sale* / حراج **2014**
* *The Bright Day* / روز روشن ***2013***
* *For the Sake of Mahdi* / بخاطر مهدي 2012
* *The Photo* / ***عكس 2001***
* *Wars and Treasure* / جنگ و گنج ***2000***

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hossein Shahabi**.
* Hossein Shahabi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Iranian Movie Database
* 19th Film Festival of Kerala
* 21st festival of vesoul
* The cancer period (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |

 |
**RMS Mauretania** oli brittiläinen linjalaiva, jonka rakensi Cunard Line -varustamolle Swan Hunter & Wigham Richardson Wallsendin telakalla Newcastle upon Tynessa, ja se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1906. Alus oli RMS *Lusitanian* sisarlaiva ja valmistuttuaan maailman suurin ja nopein laiva.

Alus oli 790 jalkaa (240,8 m) pitkä ja 88 jalkaa (26,8 m) leveä, ja sen bruttopaino oli 31 938 tonnia. Aluksen pääkoneina oli neljä Parsons-tyyppistä höyryturbiinia, jotka pyörittivät neljää pronssipotkuria. Aluksen normaali risteilynopeus oli 25 solmua (46 km/h), joten alus oli esimerkiksi *Titanicia* nopeampi. Savupiippuja oli neljä.

Matkustajapaikkoja laivalla oli täsmälleen yhtä paljon kuin RMS *Lusitanialla*, 2 165 hengelle:

* 1. luokka: 563
* 2. luokka: 464
* 3. luokka: 1 138 (yleensä 3. luokka oli siirtolaisluokka, *steerage*)

RMS *Mauretania* sai haltuunsa vuonna 1909 tavoitellun Sinisen nauhan, joka myönnetään Atlantin nopeimmin ylittäneelle vesialukselle. Se piti nauhaa hallussaan yli 20 vuotta, kunnes Norddeutscher Lloydin Bremen lopulta rikkoi Mauretanian ennätyksen vuonna 1929.

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1914 *Mauretania* oli joukkojenkuljetus- ja sairaala-aluksena.

Ranskalaisen matkustajalaiva S/S *Normandien* voitettua Sinisen nauhan *Mauretania* otti sen viimeisellä Atlantin-ylityksellään takaisin. 

Pian tämän jälkeen *"Atlantin vinttikoira"* -nimellä kutsuttu matkustajalaiva lähti vuonna 1935 viimeiselle matkalleen Rosythiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Atlantic Greyhound RMS Mauretania *modelwarships.com*. Viitattu 13.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  RMS Mauretania *ocean-liners.com*. Viitattu 13.7.2015. (englanniksi)

  

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RMS Mauretania**.
**Hotline Miami** on Dennaton Gamesin kehittämä ylhäältä päin kuvattu 2D-toimintapeli, jonka Devolver Digital julkaisi Microsoft Windowsille lokakuussa 2012. Dennaton Gamesin muodostavat Jonatan Söderström ja Dennis Wedin. Peli yhdistelee hiiviskelyä, äärimmäistä väkivaltaa ja surrealistista tarinankerrontaa 1980-luvun kulttuurista vaikutteita saaneeseen ääniraitaan ja visuaaliseen ilmeeseen. Kehittäjät ovat maininneet suureksi inspiraation lähteeksi Nicolas Winding Refnin neo-noir-rikoselokuvan *Drive*, ohjaajaa kiitetään lopputeksteissä.

Pelaaminen
----------

*Hotline Miami* jakaantuu kappaleisiin, jotka puolestaan jakaantuvat tasoihin. Jokaisen kappaleen alussa nimetön päähahmo herää asunnossaan ja kuuntelee puhelinvastaajaansa tulleen kryptisen viestin. Viesteissä hänelle annetaan tehtäväksi jokin mielivaltainen askare tietyssä paikassa; viestit ovat metaforia sille, että pelaajan tulee tappaa jokainen kohteessa oleva henkilö. Ennen tehtävän aloittamista pelaaja valitsee puettavaksi yhden eläinnaamarin, joista jokainen antaa jonkin edun tai rajoitteen pelaamiseen. Jokaisessa tehtävässä pelaaja kulkee rakennuksessa tavoitteenaan tappaa jokainen paikalla oleva henkilö. Toisinaan pelaajan täytyy myös kohdata erillinen loppuvastus tai löytää avaimia tai muita tärkeitä esineitä tason läpäisemiseksi. Pelaajalla on saatavilla laaja valikoima erilaisia tuli- ja lähitaisteluaseita. Tehtävät voi pelata läpi taktisesti hiiviskellen tai voimalla rynnien. Pelaajan hahmo ei kuitenkaan ole vihollisia vahvempi, joten yksikin virhe on yleensä kuolettava. Vihollisten tekoäly vaihtelee: toisinaan viholliset liikkuvat arvaamattomasti, jolloin pelaajan on vaikea suunnitella reittiään. Pelaaja voi kuitenkin aloittaa tason välittömästi uudelleen kuoltuaan, mikä mahdollistaa pelistrategian nopean hiomisen. Peli arvioi pelaajan suoritusta jokaisen kappaleen lopussa ja antaa pisteitä, jotka avaavat uusia aseita, ja jos tulos on hyvä, myös uusia naamareita.

Vastaanotto
-----------

*Hotline Miami* sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta. GameRankingsin laskema arvostelujen keskiarvo pelille on 85,18 % ja MetaCriticin laskema painotettu keskiarvo 86/100.

Jatko-osa
---------

*Pääartikkeli: Hotline Miami 2: Wrong Number*
Pelin jatko-osa on nimeltään *Hotline Miami 2: Wrong Number*, ja se julkaistiin 10. maaliskuuta 2015. Dennis Wedin, joka on toinen pelin kehittäjistä, on sanonut, että kyseessä on sarjan viimeinen peli.
Jatko-osa sisältää myös fanien toivoman kenttäeditorin.

Katso myös
----------

* *Drive*

Lähteet
-------

1. ↑  The top 10 game developers of 2012 *Gamasutra*.  13.12.2012. Viitattu 30.3.2013. (englanniksi)
2. ↑  Onyet, Charles: Hotline Miami Review *IGN*.  26.10.2012. Viitattu 30.3.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Smith, Quintin: Hotline Miami Preview: Beneath the Neon *Eurogamer*.  30.8.2012. Viitattu 30.3.2013. (englanniksi)
4. ↑  Reeves, Ben: Hotline Miami *Game Informer*.  5.11.2012. Viitattu 30.3.2013. (englanniksi)
5. ↑  Hotline Miami *MetaCritic*. Viitattu 30.3.2013. (englanniksi)
6. ↑  Hotline Miami *GameRankings*. Viitattu 30.3.2013.
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* *Hotline Miamin* viralliset kotisivut
**Yhdysvaltojen hallinnolliset alueet** koostuvat Yhdysvaltojen hallinnoimista alueista. Tällaisia ovat esimerkiksi Yhdysvaltoihin kuuluvat osavaltiot, erillisalueet, liittopiiri, muissa valtioissa olevat suurlähetystöt alueineen (residenssit, konsulaatit jne.) ja muut Yhdysvaltojen omistuksessa olevat alueet.

Tärkein yksikkö on osavaltio. Osavaltioilla on huomattava itsehallinto-oikeus alueeseensa. Tämä johtuu siitä, että alun perin 13 osavaltiota muodostivat liittovaltion eikä toisin päin (valtio jakanut alueen osavaltioihin). Osavaltio jakaantuu eri hallintoalueisiin, kaupunkeihin ja piirikuntiin. Vaikka osavaltioilla on laaja itsehallinto alueeseensa, niillä ei kuitenkaan ole hallintaoikeutta osavaltion alueella oleviin Amerikan alkuperäisväestön hallinnoimiin reservaatteihin.

Yhdysvaltojen liittovaltion hallinto sijaitsee Washington DC:ssä eli Kolumbian piirin muodostavassa Washingtonin kaupungissa. Tämä alue ei ole minkään osavaltion hallinnoima, vaan on suoraan Yhdysvaltojen kongressin alainen alue.

Yhdysvalloilla on eri puolilla maailmaa sijaitsevia alueita, jotka kuuluvat Yhdysvaltoihin, mutta eivät ole osavaltioiden, kongressin tai alkuperäisväestön hallinnoimia. Näitä alueita kutsutaan erillisalueiksi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yhdysvallat Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- |
|  |
| Osavaltiot | 
* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New Mexico
* New York
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Texas
* Tennessee
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming

 |  |
|  |
| Liittopiiri | 
* Washington (DC)

 |
|  |
| Saarialueet | 
* Amerikan Samoa
* Guam
* Pohjois-Mariaanit
* Puerto Rico
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

 |
|  |
| Erillisalueet | 
* *Bajo Nuevo ja Serranilla*
	+ kiistanalaisia
* Bakerinsaari
* Howlandinsaari
* Jarvis
* Johnstonin atolli
* Kingmanin riutta
* Midwaysaaret
* Navassa
* Palmyran atolli
* Wakensaari

 |
|  |
| 
* luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista
* intiaanireservaatti

 |

 |
**Richard Diamond, Private Detective** (televisiossa myös **Call Mr. D**) oli yhdysvaltalainen rikossarja, jota esitettiin radiossa 1949–1954 ja televisiossa 1957–1960. Newyorkilaista yksityisetsivä Richard Diamondia esitti radiossa Dick Powell ja televisiossa David Janssen.

Radio
-----

Radioversion jaksot käsikirjoitti ja ohjasi sarjan luoja Blake Edwards, joka myöhemmin tuli tunnetuksi muun muassa Vaaleanpunainen pantteri -elokuvien ohjaajana. Tuottajana toimi nimiroolin esittäjä Dick Powell. Sarjan muita vakionäyttelijöitä olivat poliisiluutnantti Walt Levinsonia esittänyt Ed Begley, Virginia Gregg, joka näytteli Diamondin tyttöystävää Helen Asheria ja Wilms Herbert, joka esitti sekä poliisikersantti Otisia että Helenin hovimestaria Francisia.

Televisio
---------

*Richard Diamondin* siirtyessä televisioon pääosaa esittämään tuli David Meyer, joka tuottajana toimineen Powellin neuvosta muutti sukunimensä Jansseniksi. Tuotantoyhtiönä oli Powellin osin omistama Four Star Productions. Sarjan kahden ensimmäisen tuotantokauden vakionäyttelijöihin kuului Regis Toomey, joka esitti Dennis "Mac" McGoughia. Kolmannella tuotantokaudella sarjan tapahtumapaikka siirtyi New Yorkista Los Angelesiin, jossa uusina hahmoina mukaan tulivat Barbara Bainin näyttelemä tyttöystävä Karen ja Mary Tyler Mooren näyttelemä puhelinvastauspalvelun Sam. Samin kasvoja ei koskaan näytetty televisiosarjassa, ja kun Moore kertoi roolistaan ja poseerasi TV Guide -lehdessä hänet korvattiin kesken kolmannen tuotantokauden Roxane Brooksilla.

Vierailevina näyttelijöinä sarjassa esiintyivät muun muassa Jack Albertson, Joey Bishop, Dan Blocker, Charles Bronson, Jack Cassidy, James Coburn, DeForest Kelley, Keye Luke, Vic Morrow, Mort Sahl ja Lee Van Cleef.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kevin Burton Smith: Richard Diamond The Thrilling Detective Web Site. Viitattu 9.6.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Radiosarjan jaksoja MP3-muodossa Internet Archivessa (englanniksi)
* The Digital Deli Too: The Richard Diamond, Private Detective Radio Program (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Onnenlehti Nro 12 N
**Onnenlehti** on pieni pahvikortti tai paperilappu, johon on kirjoitettu ennustus. Painetut onnenlehdet olivat numeroituja ja joissakin versiossa oli kuvakin mukana. Onnenlehdet olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla. Ennustuksiin suhtauduttiin kuten horoskooppeihin, kuka uskoi kuka ei. Onnenlehtien ennustuksia pidettiin kuitenkin povareiden ennustuksia selkeämpinä.

Onnenlehtiä myivät posetiivarit, jotka kiersivät yleisötapahtumissa, kuten markkinoilla ja soittivat veivattavalla posetiivilla musiikkia. Toimeentulonsa posetiivarit saivat onnenlehtiä, pikkuesineitä kuten harjoja ja esimerkiksi pumpernikkeleitä kaupittelemalla.

Onnenlehden muita merkityksiä
-----------------------------

Onnenlehtiä jaettiin Suomen ensimmäisen Liikennenturvallisuusviikon 23.-30.4.1934 aikana. Liikennekulttuurikomitean tuottaman onnenlehden sisältö oli kuvitettua liikennevalistusta. Painotuotteen värikkyys huvitti etenkin nuoria naisia, vanhempi väki suhtautui lappusiin kylmäkiskoisemmin. Onnenlehdessä kehotettiin äitejä kasvattamaan lapsensa liikenteen tuntemukseen.

Onnenlehti-pöytäliina. Pieni onnenlehtikuviolla koristeltu pöytäliina.

Onnenlehdeksi kutsuttiin lentolehtistä, joita kapteeni  Bremer pudotti lentokoneestaan 39 paikkakunnalle Philipsin mainoskiertueella 1938. Onnenlehdestä oikean onnenkuvion löytänyt sai ostaa Matador-radiovastaanottimen erikoishinnalla.

Onnenlehti, lasimaljakko, design Helena Tynell, Riihimäen Lasi 1971-76.

Lähteet
-------

1. ↑  Isoisä oli tuotantopuolella ja minä myyntipuolella. Ja pumpernikkelin kauppa kävi. *Warkauden lehti*. Viitattu 10.2.2021.
2. ↑  Posetiivareita, marakatteja ja onnenelehtiä *Posetiivi.fi*. Viitattu 10.2.2021.
3. ↑  Posetiivarin historia Posetiivari.com. Viitattu 10.2.2021.
4. ↑  Liikennenturvallisuusviikko 23.-30.4.1934 *Poliisimies nro 18*. Viitattu 10.2.2021.
5. ↑  Liikennenturvallisuusviikko *Auto 1.9.1934*. Viitattu 10.2.2021.
6. ↑  Lukemista kaikille *Lukemista kaikille 30.3.1939*. Viitattu 10.2.2021.
7. ↑  Terveisiä Kapteeni Bremeriltä *Radiokuuntelija 13.3.1938 no 11A*. Viitattu 10.2.2021.
8. ↑  Onnenlehti *Radiokuuntelija 27.2.1938*. Viitattu 10.2.2021.
9. ↑  Onnenlehti 1410 *designlasi.com*.  Arkistoitu 24.9.2020. Viitattu 10.2.2021.
Pušnoin kunta Kuolan piirin kartalla.
**Pušnoi** (ven. Пушно́й) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Murmanskin alueen Kuolan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kuolajoen sivujoen Voronjan varrella noin 50 kilometriä Kuolan kaupungista etelään. Taajamassa on 1 000 ja kunnassa 1 700 asukasta (vuonna 2011).

Maantiede ja asutus
-------------------

Pušnoin kunnan pinta-ala on 2 002,6 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kuolan piirin Ylä-Tuuloman sekä pohjoisessa Murmašin ja Kildinstroin kuntiin, idässä Lovozeron piirin Lovozeron kuntaan sekä etelässä Olenegorskiin ja Montšegorskiin. Kunnan alueella virtaa Kuolajoki.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Puljärven (ven. *Pulozero*) kylä, Mokraja Kitsan ja Pestšanyin asutukset sekä Kitsan, Loparskajan ja Taipaleen (*Taibola*) rautatieasemat. Loparskajassa on noin 250 ja Pestšanyissa vajaat 200 asukasta.

Liikenne ja palvelut
--------------------

Kunnan läpi kulkevat Murmannin rata sekä Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie. Pušnoista on linja-autoyhteydet Kuolaan ja Murmanskiin.

Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. Eräitä julkisia palveluja on myös Loparskajassa.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan selskogo poselenija Pušnoi Kolskogo raiona Murmanskoi oblasti. Tom I: Pojasnitelnaja zapiska  2012. Gradostroitelstvo. Viitattu 1.6.2013. (venäjäksi)

### Viitteet

1. 1 2  Generalnyi plan, s. 27.
2. 1 2  Pasport munitsipalnogo obrazovanija Selskoje poselenije Pušnoi Kolskogo raiona Murmanskoi oblasti *mopushnoy51.ru*. Viitattu 1.6.2013. (venäjäksi)
3. ↑  Generalnyi plan, s. 12.
4. ↑  Generalnyi plan, s. 19.
5. ↑  Generalnyi plan, s. 36, 38.
6. ↑  Generalnyi plan, s. 29–31.

Aiheesta muualla
----------------

* Pušnoin kunnan sivusto (venäjäksi)
* Pušnoin kunta Kuolan piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Pušnoin kunta Murmanskin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

**Kuolan piiri**

**Kaupunkikunnat:**  

**Kuola** (hallinnollinen keskus) – Kildinstroi – Molotšnyi – Murmaši – Tumannyi – Ylä-Tuuloma (*Verhnetulomski*)  

**Maalaiskunnat:**  
 Mežduretšje – Pušnoi – Teriberka – Tuuloma (*Tuloma*) – Uura (*Ura-Guba*)
**Dzjaržynskin mäki** eli **Hara Dzjaržynskaja** (valkoven. Гара Дзяржы́нская, ven. Гора́ Дзержи́нская) 
on Valko-Venäjän korkein kohta, 345 metriä merenpinnasta.  Mäki muodostaa paikallisen huipun Valko-Venäjän luoteisten osien Itämereen laskevien vesistöjen ja etelään Mustalle merelle laskevan Dneprin vesistön välisellä vedenjakajalla. 

Dzjaržynskin mäki sijaitsee Minskin alueen länsiosissa  
Dzjaržynskin mäki sijaitsee Minskin alueen länsiosissaDzjaržynskin mäkiDzjaržynskin mäki on Valko-Venäjän korkein kohta
 Dzjaržynskin loivalla mäellä sijaitseva merkkikivi.
Dzjaržynskin mäki sijaitsee Minskin alueella Dzjaržynskin piirissä (koordinaatit noin: 53°50′55.4″N, 27°03′55.6″E). Minskistä on tälle pääkaupungin länsipuolella sijaitsevalle mäelle ja sen loivan huipun merkkikivelle linnuntietä vajaa 35 kilometriä.

Paikan nimi oli ennen vuotta 1958 *Svjataja Hara* (valkoven. (Святая гара,  *Svjataja Hara*, ven. Свята́я гора), mutta Neuvostoliiton aikana mäki sai nimensä Neuvosto-Venäjän salaisen poliisin johtajan Feliks Dzeržinskin ja hänestä nimensä saaneen Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan paikkakunnan mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Dzerzhinsk. Region (Dzjaržynskin piiristä) *dzerzhinsk.minsk-region.by*.  Arkistoitu 28.7.2011. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi) ja (venäjäksi)
2. ↑   С.Н. Мащено: Минск и окрестности (Minsk and Surroundings). About Dzerzhnik on pages 249-251. Вышєйшая школа, Minsk, 2008. ISBN 978-985-06-1420-9. (venäjäksi) & (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia monumentista Dzjaržynskin mäellä (venäjäksi)
* Keskustelua mäen merkityksestä Valko-Venäjällä (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Neuvostoliiton aikaiset 1:200 000 ja 1:1 000 000 topografiakartat alueesta. (Korkeusmerkinnät 342 m ja 345 m) (venäjäksi)
* Alue satelliittikuvasta nähtynä (venäjäksi) (wikimapia.org)
Söderkullan kirkko
**Söderkullan kirkko** on luterilainen kirkkorakennus Söderkullan taajamassa Sipoossa. Juhani Aallon suunnittelema kirkkorakennus valmistui vuonna 2018.

Kirkko valmistui seurakuntakeskukseksi, jossa on työhuoneita, kerhotiloja ja nuorten tila. Kirkkosali vihittiin kirkoksi 26. elokuuta 2018. Kirkko on sekä Sipoon suomalaisen että ruotsalaisen seurakunnan käytössä. Rakennuksessa hyödynnetään maalämpöä ja aurinkoenergiaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sipoossa on kirkko vihkimistä vaille valmis *Sipoon Sanomat*.  24.8.2018. Viitattu 11.3.2019.
2. ↑  Söderkullan kirkko Sipoon suomalainen seurakunta. Viitattu 11.3.2019.
3. ↑  Ylioja, Tero & Porttila, Riikka: Uuden kirkon suunnittelu on nykypäivän arkkitehdille harvinainen kunnia *Yle Uutiset*.  4.2.2018. Yleisradio Oy. Viitattu 11.3.2019.

Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
**Richard Lynch** (12. helmikuuta 1940 Brooklyn, New York – 19. kesäkuuta 2012 Yucca Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Lynchin tyypillinen roolihahmo oli konna tai lurjus, eli varsinaisten sankareiden paheellinen vastavoima. Hän näytteli muun muassa elokuvissa *Bad Dreams* ja *The Sword and the Sorcerer*.

Ura
---

Lynch näytteli yli sadassa elokuva- ja televisiotuotannossa. Kesäkuussa 1967 hän kärsi vakavia palovammoja New Yorkin Central Parkissa tapahtuneessa onnettomuudessa. Hän jäi eloon vastoin odotuksia, mutta hänen kasvonsa arpeutuivat, jolloin hän sai pahisten rooliin soveltuvan ulkonäkönsä. Huumeiden osuus onnettomuuteen oli ratkaiseva, ja Lynch lopetti niiden käytön yksin tein.

Pitkän toipumisjakson jälkeen Lynch suuntautui näyttelijäksi: hän opiskeli alaa The Actors Studiossa ja HB Studiossa. Vuonna 1970 hän näytteli off-Broadway-tuotannossa *One Night Stands of a Noisy Passenger* yhdessä Robert De Niron, Sally Kirklandin ja Diane Laddin kanssa. Myöhemmin 1970-luvulla Lynch näytteli kolmessa off-Broadway-tuotannossa, joiden elinkaari jäi lyhyeksi. Vuonna 1977 hän näytteli Al Pacinon kanssa Broadway-tuotannossa *The Basic Training of Pavlo Hummel*.

Elokuvauransa Lynch aloitti 1973 tie-elokuvassa *Variksenpelätin*. Sen jälkeen hän teki vuosittain vähintään yhden roolin aina kuolemaansa saakka. Hän näytteli muun muassa elokuvissa *The Seven-Ups* (1973), *Bad Dreams* (1988), *The Sword and the Sorcerer* (1982) ja *Kasvottomat vakoojat* (1988).

Lynch näytteli useissa televisiosarjoissa, kuten tieteissarjassa *Taisteluplaneetta Galactica*  ja sen jatko-osassa *Taisteluplaneetta Galactica (1980)*, jossa hänellä on Xaviarin rooli. Lynchillä oli rooleja myös sarjoissa *Charlien enkelit* (1979), *Starsky ja Hutch* (1979), *Airwolf* (1985), *Murhasta tuli totta* (1992, 1994), *Highlander* (1995) ja *Siskoni on noita* (2003).

Lynch oli myös muusikko. Hän soitti saksofonia, kitaraa, pianoa ja huilua.

Richard Lynchin veli Barry Lynch työskentelee niin ikään näyttelijänä.

Lähteet
-------

1. ↑  FILM AWARDS *Saturnawards.org*.  Arkistoitu 9.2.2010. Viitattu 30.12.2020.
2. ↑  Lynch got second chance *Times Daily*.  17.3.1971. Viitattu 30.12.2020.
3. ↑  Richard Lynch : credits *Iobdb.com*. Lucille Lortel Foundation. Viitattu 30.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Battlestarwiki: Richard Lynch (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Richard Lynch 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**The Partridge Family** on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin neljä tuotantokautta ja 96 jaksoa vuosina 1970–1974. Musikaalisesta perheestä kertovasta tilannekomediasta tuli Yhdysvalloissa hyvin suosittu. Tunnetuin sarjan pinnalle nostama esiintyjä oli perheen esikoispoikaa näytellyt David Cassidy, josta tuli yksi 1970-luvun suurimmista teinitähdistä. 

Sarjaa ei ole esitetty Suomessa.

Historiaa
---------

*The Partridge Family* -sarja luotiin 1960-luvun lopun *The Monkees* -sarjan menestyksen innoittamana. Molemmissa ideana oli fiktiivinen popyhtye ja sen kommellukset. Partridgen perhe koostuu yksinhuoltajaäidistä (Shirley Jones) ja hänen viidestä lapsestaan, jotka haluavat musiikkibisnekseen.

Monet sarjaa varten sävelletyistä ja siinä esitetyistä lauluista nousivat myös äänilevyjen myyntitilastojen kärkeen. Niistä koostettiin toistakymmentä erilaista kokoelma-albumia. Ensimmäinen sarjasta noussut hitti oli "I Think I Love You", jota seurasivat "Doesn't Somebody Want to Be Wanted," (1971), "I'll Meet You Halfway" (1971), "I Woke Up in Love This Morning" (1971) ja "Breaking Up Is Hard to Do" (1972). Myöhemmät singlet eivät enää yltäneet 30 myydyimmän joukkoon.

Musiikkiraidoilla soittaa Los Angelesin niin sanotun "Wrecking Crew’n" tunnetuimpia studiomuusikoita, kuten multi-instrumentalisti Larry Knechtel, basisti Joe Osborn ja rumpali Hal Blaine.

Perhesarjan myötä markkinoille tuotiin myös suuri määrä oheistuotteita, kuten lautapelejä, paperinukkeja, värityskirjoja, lelusoittimia ja lastenvaatteita. Niiden tuloista eivät niukkaa palkkaa nauttineet nuoret näyttelijät päässeet nauttimaan, ennen kuin David Cassidyn lakimiehet löysivät hänen sopimuksestaan porsaanreiän: se oli solmittu Cassidyn ollessa alaikäinen, ja oli siksi pätemätön.

Lähteet
-------

1. ↑  70-luvun teini-idoli David Cassidy kriittisessä tilassa sairaalassa – "Tilanne näyttää synkältä" *Ilta-Sanomat*.  19.11.2017. Viitattu 19.11.2017.
2. 1 2 3 4  Hogan, Ed: The Partridge Family *Allmusic*. Viitattu 5.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Partridge Family** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Partridge Family
Kreva on historiallinen kylä Valko-Venäjän Hrodnan alueen Smarhonin piirissä  
Kreva on historiallinen kylä Valko-Venäjän Hrodnan alueen Smarhonin piirissäKrevaKreva on historiallinen kylä Valko-Venäjän Smarhonin piirissä
Krevan linnan raunioita Smarhonin piirin Krevan kylässä
**Kreva** (valkoven. Крэ́ва, liett.  *Krėva*) eli *Krevo* (ven. Крево, *Krevo*) on Valko-Venäjän luoteisosassa, Hrodnan alueen Smarhonin piirin eteläosissa sijaitseva kylä. Kreva on aiempaan linnaansa kytkeytyvien tapahtumien vuoksi merkittävä Liettuan suuriruhtinaskunnan ja Puolan kuningaskunnan yhteisen historian paikkakunta.

Krevan linna ja Krevan unioni
-----------------------------

Kivinen Krevan linna rakennettiin ilmeisesti suuriruhtinas Gediminasin kaudella (1316–1341). Sittemmin linna siirtyi hänen pojalleen Algirdasille. Vuonna 1382 Jogaila vangitutti Kęstutisin ja hänen poikansa Vytautasin; vankeja pidettiin Krevan linnassa. Nykyisin tämä vain noin 1,5 kilometrin päässä Liettuan rajalta Vilnan suunnalta Minskiin johtavalta valtatieltä M7 (E28) sijaitseva Krevan linna on raunioina.

Krevan unionin sopimus 14. elokuuta 1385
Krevan linnanraunioita
Vuonna 1385 Krevan linnassa sovittiin suuriruhtinaskunnan ja tuolloin paljon pienemmän katolisen Puolan kuningaskunnan välisestä suhteesta. Tämä 14. elokuuta 1385 tehty sopimus tunnetaan Krevan unionina. Liittosopimus oli voimassa 400 vuotta eli aina 1700-luvun lopun Puolan jakoihin saakka. Unionisopimukseen liittyen Liettuan tuolloin noin 26-vuotias suuriruhtinas Jogaila kastettiin 15. helmikuuta 1386 Krakovassa, meni pian naimisiin Puolan kuninkaana toimineen, vasta 12-vuotiaan Jadwiga-tytön kanssa ja kruunattiin uudeksi Puolan kuninkaaksi. Jogaila muutti Puolaan. Tästä alkoi Puolan Jagellojen -kuningassuku; Jogailan nimi puolalaiskuninkaana oli *Vladislav II Jagello*. Krevan sopimuksen seurauksena myös Liettua kääntyi katoliseen kristinuskoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castles of Lithuania: Brick castles of Lithuania (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. (venäjäksi) (& (englanniksi))
3. 1 2 3  Samalavičius, Stasys: "The Union with Poland and Christianization of Lithuania", *An outline of Lithuanian history*, s. 32-36. Vilna: Diemedis Leidykla, 1995. ISBN 9986-017-0. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kreva** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee entistä Vienan Karjalan kylää. Muita merkityksiä on erillisellä täsmennyssivulla.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Vaarakylä** (ven. Логоварака, *Logovaraka*) on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Valasjoen (ven. *Valazreka*) muodostaman Vaarakylänjärven (*ozero Varakjulja*) rannalla 35 kilometriä Kiestingistä linnuntietä etelään.

Vaarakylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1723. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se muodosti lähikylineen Kiestingin volostiin kuuluneen Vaarakylän kyläkunnan. Vaarakylän lisäksi kyläkuntaan kuuluivat Kananaisen, Kiisjoen (ven. *Kizreka*), Käpälin (*Kjabel*), Suvi-Suurijärven (*Južnoje Bolšoje Ozero*) ja Valasjoen (*Valazrek*a) kylät sekä Pontšelensuun (*Ust-Pontša*) ja Sohjanan uudiskylät. Vuonna 1905 niissä oli 1 100 asukasta. Vaarakylässä oli 43 taloa, kyytiasema, kirkko, koulu ja 257 asukasta.

Neuvostoaikana perustettiin Kiestingin piiriin kuulunut Vaaran kyläneuvosto, joka käsitti myös Kiisjoen, Suvi-Suurijärven ja Valasjoen kylät. Vuonna 1933 niissä oli 432 asukasta, jotka seitsemää suomalaista lukuun ottamatta olivat kaikki karjalaisia. Vaarakylässä asukkaita oli 146. Kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1959, jolloin sen kaksi jäljellä ollutta kylää, Kuorilahti ja Kiisjoki, siirrettiin Kiestingin taajamaneuvoston alaisuuteen.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 13.8.2015.
2. ↑  Pöllä, Matti: *Vienan Karjalan etnisen koostumuksen muutokset 1600–1800-luvulla*, s. 185. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1995. ISBN 951-717-893-X.
3. ↑  *Spisok naseljonnyh mest Arhangelskoi gubernii k 1905 godu*, s. 196–197. Arhangelsk: Arhangelski gubernski statistitšeski komitet, 1907.
4. ↑  *Karjalan Autonominen Sosialistinen Neuvosto-Tasavalta: Asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1933 väestönlaskun ainehiston mukaan)*, s. 3. Petroskoi: KASNT:n KTLH, Sojusorgutshet, 1935.
5. ↑  Izmenenija administrativno-territorialnogo ustroistva KASSR v 1958–1959 godah *resources.krc.karelia.ru*. Viitattu 13.8.2015. (venäjäksi)
**Rautatietekniikkaan** kuuluu rautatieliikenteeseen ja raitioliikenteeseen liittyvä tekninen toiminta. Rautatietekniikan parissa työskentelee raidealan ammattilaisia, jotka ovat yhteydessä erilaisiin yrityksiin ja viranomaisiin. Rautatietekniikkaan kuuluvat kunnossapitotoimet, joihin sisältyvät rataverkon kunnossapidon lisäksi laiturialueista huolehtiminen. Lisäksi rautatietekniikkaan kuuluu huolenpito laiturinäytöistä, rautatieasemien kuulutuksista ja liikenteen ohjaamisen sujuvuudesta. Rataverkko on jaettu osiin siten, että jokaisella alueella on rataisännöitsijä, joka valvoo rautateiden rakentamistöitä ja kunnossapitotoimia sekä vastaa erilaisiin sopimuksiin ja lupiin liittyvistä asioista, maankäytöstä ja kilpailutuksesta. Rautateiden rakentamista valvovat lisäksi aluepäälliköt ja maankäytön sopimuksista vastaavat lisäksi viranomaiset. Rautatietekniikkaan kuuluu myös rautatieliikenteen suunnittelu, joka jakautuu myös alueellisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Työn ja ympäristön puolesta Raideammattilaiset JHL. Viitattu 18.9.2023.
2. ↑  Rataverkko Väylävirasto. Viitattu 18.9.2023.
3. ↑  Ratojen kunnossapidon työnjako Väylävirasto. Viitattu 18.9.2023.
Onnettomuuden muistomerkki, johon on kaiverrettu uhrien nimet.
**Ramsteinin lentonäytösonnettomuus** oli 28. elokuuta 1988 Ramstein-Miesenbachin kaupungissa Saksassa tapahtunut lento-onnettomuus. Onnettomuus tapahtui Ramsteinin lentotukikohdassa pidetyssä *Flugtag '88* -ilmailunäytöksessä. Se sai alkunsa toisiinsa törmänneistä lentokoneista, jotka putosivat yleisön joukkoon. Onnettomuudessa sai surmansa yhteensä 70 ihmistä.

Törmänneet lentokoneet olivat italialaisia Aermacchi MB-339 -suihkulentokoneita, joita lensi Italian ilmavoimien Frecce Tricolori -taitolentoryhmä. Kymmenen konetta oli esittämässä Cardioide-muodostelmaa. Lentokoneiden lennettyä toisiaan kohti tarkoituksena lentää toistensa lomitse, yksi lentokoneista osui kahteen muuhun koneeseen. Törmännyt lentokone putosi kiitotielle ja törmäyksestä syttynyt tulipallo levisi katsojien joukkoon. Toinen törmätyistä lentokoneista putosi maahan ja törmäsi UH-60 Black Hawk -helikopteriin, jonka kapteeni *Kim Strader* loukkaantui. Strader kuoli saamiinsa palovammoihin viikkoja myöhemmin. Lentokoneen lentäjä oli hypännyt heittoistuimella, mutta laskuvarjo ei ehtinyt avautua. Kolmas lentokone hajosi törmäyksessä, ja sen osat levisivät kiitotielle. Yhteensä 67 katsojaa ja kolme lentäjää saivat surmansa. Ramsteinin turma oli vuoteen 2002 asti historian pahin lentonäytösonnettomuus.

Muuta
-----

Saksalainen yhtye Rammstein on nimetty Ramsteinin onnettomuuden mukaan, ja yhtyeen nimikkokappale "Rammstein" kertoo onnettomuudesta.

Yksi tunnetuimmista onnettomuudessa loukkaantuneista lienee elektronisen musiikin artisti Boris Brejcha, joka sai onnettomuudessa kasvoihinsa elinikäiset palovammat.

Lähteet
-------

1. ↑  Dougherty, Kevin: 1988 Ramstein air crash stirs memories  27.8.2008. Stars and Stripes.  Arkistoitu 26.8.2011. Viitattu 18.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  4 held over worst air show crash  29.7.2002. Lviv:  CNN. Viitattu 18.7.2016. (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Getting \*Fckng Serious\* with BORIS BREJCHA ahead of his appearance at earthcore 2016 viitattu 12.7.2020

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ramsteinin lentonäytösonnettomuus** Wikimedia Commonsissa
Kubovon kunta Puudožin piirin kartalla.
**Kubovo** (ven. Ку́бово) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Puudožin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vodlajoen varrella 48 kilometriä Puudožista koilliseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 2 200 asukasta (vuonna 2011).

Maantiede ja asutus
-------------------

Kubovon kunnan pinta-ala on 1 648,01 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Puudožin piirin Krivtsyn, lounaassa Puudožin, lännessä Avdejevon ja pohjoisessa Kuganavolokin kuntiin sekä idässä Arkangelin alueeseen.

Kunnan läpi virtaa Vodlajoki. Järviä ovat muun muassa Bolšoje Šardozero, Rogozero, Kedozero, Nigozero, Leibuška, Livozero, Salmozero ja Sjargozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat graniitti, hiekka ja turve. Suunnitteilla on Vargatšnoje-Korbozerskojen luonnonmuistomerkin perustaminen.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kubovskajan ja Vodlan kylät sekä Kubovon uittotyömaan (*Kubovski splavutšastok*), Vodlan ja Porštan asutukset. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 900 asukkaan Vodlan taajama. Porštassa ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Kubovon kautta kulkee Puudožin ja Vodlan välinen maantie. Taajamassa toimii metsäteollisuusyrityksiä ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu ja lääkintäasema.

Nähtävyydet
-----------

Kunnan alueella sijaitsevat Kumbasan ja Padunin kivikautiset asuinpaikat. Kubovskajalla sekä entisillä Rubtsovon, Salman, Kuznetsovskaja-Konetsin, Kuznetsovskaja-Pogostin ja Kuznetsovskaja-Mininon kylillä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1800-luvun lopulla rakennettu Kubovskajan kirkko sekä vanhat asuinrakennukset.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan Kubovskogo selskogo poselenija Pudožskogo munitsipalnogo raiona Respubliki Karelija: Materialy po obosnovaniju *pudogadm.ru*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 11.9.2013. (venäjäksi)

### Viitteet

1. 1 2  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 119. Petrozavodsk: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.
2. 1 2 3  Generalnyi plan, s. 4.
3. 1 2 3  Generalnyi plan Kubovskogo selskogo poselenija (karta) *pudogadm.ru*. Viitattu 11.9.2013. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Generalnyi plan, s. 12–13.
5. ↑  Generalnyi plan, s. 17.
6. ↑  Generalnyi plan, s. 14.
7. ↑  Generalnyi plan, s. 10–11.

Aiheesta muualla
----------------

* Kubovon kunta Puudožin piirin sivustolla (venäjäksi)
**Evaristo Carvalho** (22. lokakuuta 1941 – 28. toukokuuta 2022 Lissabon, Portugali) oli sãotomépríncipeläinen poliitikko, joka oli uransa aikana São Tomé ja Príncipen presidentti, pääministeri, puolustusministeri ja parlamentin puhemies.

Carvalho edusti Acção Democrática Independente (ADI) -puoluetta ja oli sen varapuheenjohtaja. Hän oli São Tomé ja Príncipen pääministerinä kahteen otteeseen, 7. heinäkuuta 1994 – 25. lokakuuta 1994 ja 26. syyskuuta 2001 – 28. maaliskuuta 2002. Vuosina 2010–2012 hän oli São Tomé ja Príncipen parlamentin puhemies.

Carvalho oli ehdokkaana jo vuoden 2011 presidentinvaaleissa ja jäi silloin toiseksi saatuaan toisella kierroksella 47,12 prosenttia äänistä. Vuoden 2016 presidentinvaaleissa Carvalho sai ensimmäisellä kierroksella lähes puolet äänistä, ja istuva presidentti Manuel Pinto da Costa vain 24,8 %. Pinto da Costa syytti vaaleja vilpillisiksi eikä osallistunut toiselle kierrokselle, joten Evaristo Carvalho valittiin hänen seuraajakseen. Hän astui virkaansa 3. syyskuuta.

Carvalhon toimikausi päättyi syyskuussa 2021. Saô Tomé ja Principe ei kuitenkaan ollut valinnut vielä siihen mennessä uutta presidenttiä, sillä ensimmäisen kierroksen tuloksista syntyi kiista, joka aiheutti toisen kierroksen järjestämisen lykkäämisen kahdesti. Parlamentti äänesti siksi Everisto Carvalhon toimikauden jatkamisesta. Carvalho ei ollut ehdolla vaaleissa, joiden toinen kierros järjestettiin lopulta syyskuussa. Vaalit voitti Carlos Vila Nova, josta tuli presidentti 2. lokakuuta.

Carvalho kuoli toukokuussa 2022 pitkään sairauteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sao Tome and Principe country profile *BBC*.  21.7.2017. Viitattu 2.4.2018.
2. ↑  Evaristo de Carvalho *AD1 Digital*. Viitattu 2.4.2018. (portugaliksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Takavuosien presidentti palaa valtaan São Toméssa ja Príncipessa *Yle*.  8.8.2011. Viitattu 2.4.2018.
4. ↑  Sao Tome and Principe president boycotts own run-off vote *BBC*.  8.8.2016. Viitattu 2.4.2018.
5. ↑  Congratulations to Sao Tome and Principe's New President Evaristo Carvalho *US Dept. state*. Viitattu 2.4.2018.
6. ↑  Sao Tomé-et-Principe : le mandat du président sortant prolongé en attendant le second tour *Radio France International*.  3.9.2021. Viitattu 3.9.2021.
7. ↑  São Tomé and Príncipe: Carlos Vila Nova Elected President  7.9.2021. AllAfrica. Viitattu 1.6.2022. (englanniksi)
8. 1 2  Morreu Evaristo Carvalho, ex-Presidente de São Tomé e Príncipe *DW.com*.  29.5.2022. Deutsche Welle. Viitattu 1.6.2022. (portugaliksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Lužki** (ven. Лужки) on entinen kyläryhmä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Siihen kuuluneet Ylä-Lužkin (ven. *Verhnije Lužki*), Keski-Lužkin (*Srednije Lužki*) ja Ala-Lužkin (*Nižnije Lužki*) kylät sijaitsivat Vornaisienjoen varrella noin kymmenen kilometriä Kapriosta pohjoiseen. Ylä-Lužki vainitaan myös inkeroisnimellä *Ylä-Luuska*.

Kaprion läänin Itä-Kargalin pogostaan kuuluneet kylät mainitaan
ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 niissä asui 196 inkerikkoa, jotka kuuluivat Kaprion ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1862 kylissä oli 39 taloa ja 227 asukasta.

Kylien talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Pietarhovin kihlakunnan Vornaisin volostin Hatapusan kyläkuntaan. Ala-Lužkiin avattiin vuonna 1908 koulu.

Venäjän vallankumouksen jälkeen Lužkin kylät muodostivat aluksi Vornaisin volostiin kuuluneen kyläneuvoston. Vuodesta 1922 lähtien ne kuuluivat Kaprion volostin Hatapusan ja vuodesta 1924 Kostlovan sekä vuodesta 1928 Oranienbaumin piirin Klopitsan kyläneuvostoihin. Vuonna 1928 kylissä oli yhteensä 63 taloa ja 238 asukasta.

Lužkin kylät tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana eikä sen jälkeen jälleenrakennettu. Nykyään niiden paikalla on kolme muistomerkkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 8.2.2017.
2. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 8.2.2017.
3. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 8.2.2017.
4. ↑  *Jordeböcker öfver Ingermanland – Pistsovyje knigi Ižorskoi zemli: tom 1*, s. 2. Sankt-Peterburg: Tipografija Imperatorskoi akademii nauk, 1859.
5. ↑  v. Köppen, Peter: *Erklärender Text zu der Ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements*, s. 39. St.-Petersburg: , 1867. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  *Sankt-Peterburgskaja gubernija: Spisok naseljonnyh mest po svedenijam 1862 goda*, s. 151. Sankt-Peterburg: Tsentralnyi statistitšeski komitet ministerstva vnutrennih del, 1864. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
7. 1 2 3  Sprosi u krajeveda (kysymys 1229) *reglib.ru*.  Arkistoitu 29.7.2013. Viitattu 8.2.2017.
8. ↑  Spravotšnik istorii administrativno-territorialnogo delenija Leningradskoi oblasti *classif.spb.ru*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 8.2.2017.
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Kamerun
* Kenia
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Marokko
* Mosambik
* Namibia
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* Sierra Leone
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Uganda
* Zimbabwe
 |
| Aasia
* Intia
 |
| Etelä-Amerikka
* Argentiina
* Bolivia
* Brasilia
* Chile
* Kolumbia
* Paraguay
* Peru
* Uruguay
 |
| Eurooppa
* Alankomaat
* Albania
* Armenia
* Belgia
* Espanja
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Kreikka
* Kroatia
* Latvia
* Liettua
* Malta
* Pohjoismaat
	+ Islanti
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta
 |
| Lähi-Itä
* Iran
* Israel
* Jordania
* Kypros
* Libanon
* Syyria
* Turkki
 |
| Pohjois-Amerikka
* Kanada
* Yhdysvallat
 |
| Oseania
* Australia
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Australiassa**. Australian suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu noin 20 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu noin 18 prosenttia väestöstä. Suurimpia protestanttisia yhteisöjä ovat anglikaanit (9,8 %), yhtenäiskirkko (2,6 %), presbyteerit ja reformoidut (1,6 %), baptistit (1,4 %), helluntailaiset (1 %) sekä muut protestantit (1,7 %). Muihin kristillisiin kirkkoihin kuuluu 3,5 prosenttia väestöstä ja ortodoksisiin kirkkoihin 2,3 prosenttia väestöstä.

Historia
--------

Vuonna 1788 Iso-Britannia perusti Australiaan rangaistussiirtokunnan ja maa itsenäistyi vuonna 1901. Australian kahden suurimman kirkon, Filippiinien kautta saapuneen katolisen kirkon ja anglikaanisen kirkon juuret ovat Englannissa. Australian yhtenäiskirkko koostuu entisistä kongregationalisteista, metodisteista ja presbyteereistä. Myöhempää perua ovat suuret ortodoksiset kirkot. Evankeliset, helluntailaiset ja karismaattinen liike muodostaa noin 27 prosenttia kristityistä.

Kirkkojenväliset järjestöt
--------------------------

Australiassa toimivia kirkkojenvälisiä järjestöjä ovat Australian kirkkojen neuvosto sekä Australian evankelinen allianssi. Australian kirkot ovat rakentaneet ulkosuhteitaan ensisijaisesti Oseaniaan ja Aasiaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Countries: Australia *Central Intelligence Agency: World Factbook*. Viitattu 27.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Maat: Australia *World Council of Churches*. Viitattu 27.7.2023. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee ohjelmointikieltä. Lyhenne IDL voi viitata myös ohjelmistorajapintojen kuvauskieliin.*

**IDL** (**interaktiivinen datakieli**, engl. *interactive data language*) on 1970-luvun loppupuolella syntynyt ohjelmointikieli, jota on käytetty erityisesti luonnontieteissä kerätyn tiedon analysointiin ja visualisointiin. IDL:n kehittäjä on yhdysvaltalainen yhtiö ITT Visual Information Solutions (entinen Research Systems, Inc.).

Yleistä
-------

IDL on vektorien käsittelyyn suuntautunut numeerinen vuorovaikutteiseen työskentelyyn sopiva kieli. Monet sen piirteet muistuttavat Fortrania. Sitä käytetään suurten tietoaineistojen vuorovaikutteiseen käsittelyyn, esimerkiksi kuvankäsittelyyn.

IDL:n toteutus 1980-luvulla pohjautui Fortraniin VAX/VMS-ympäristössä. Tämä näkyy yhä IDL:n syntaksissa:

```
 x = findgen(100)/10
 y = sin(x)/x
 plot,x,y

```

Huomaa, että toisen rivin laskutoimitus kohdistuu koko 100-alkioiseen ensimmäisellä rivillä luotuun ja alustettuun taulukkoon. Tämä muistuttaa yleiskäyttöisten vektoriohjelmointikielten (kuten APL tai J) ilmaisutapaa.

Kuten useimmilla muilla vektorien käsittelyyn suuntautuneilla ohjelmointikielillä, IDL:llä voi suorittaa vektorien laskutoimituksia hyvin nopeasti (joskus nopeammin kuin vastaavalla Fortran- tai C-kielisellä toteutuksella), mutta alkioiden käsittely yksitellen on hidasta. Siten osa IDL-ohjelmointitaitoa on käyttää raskaissa numeerisissa laskutoimituksissa kieleen sisäänrakennettuja vektorioperaatioita.

Ominaisuuksia
-------------

* dynaaminen tyypitys
* yksi yhteinen nimiavaruus
* yksisäikeinen ohjelman suoritus
* yleensä funktioiden argumentit välitetään viittauksena
* muuttujia ei tarvitse määritellä
* globaaleja muuttujia voi jakaa aliohjelmien välillä vain COMMON-alueiden välityksellä
* tuki yksinkertaiselle oliopohjaiselle ohjelmoinnille
* ohjelmat käännetään tulkittavaksi välikoodiksi, samaan tapaan kuin Javan virtuaalikoneessa
* yksinkertainen ja tehokas indeksointi, jolla taulukosta voidaan poimia osia
* eri kokonaislukutyyppejä, yksin- ja kaksinkertaisen tarkkuuden liukuluvut reaali- ja kompleksiluvuille
* yhdistettyjä tietotyyppejä (merkkijonot, yhtä alkiotyyppiä sisältävät taulukot, yksinkertaiset (ei-hierarkkiset) eri tietotyyppejä yhdistävät struktuurit)

Vaikeuksia
----------

Jotkin ominaisuuksista, jotka tekevät IDL:stä helpon vuorovaikutteisessa käytössä, vaikeuttavat laajojen ohjelmistojen kirjoittamista. Yhteinen nimiavaruus hankaloittaa mm. eri lähteistä olevien ohjelmien yhdistämistä. IDL:ssä ei ole tyhjiä taulukoita, muuttuvankokoisia dynaamisia taulukoita eikä mahdollisuutta sisäkkäisiin taulukoihin. Kielen olio-ominaisuudet jättävät muistinhallinnan ohjelmoijan vastuulle.

Lähteet
-------

* *What’s new in IDL 6.1 : IDL version 6.1*. Boulder (Colo.): Research Systems, 2004. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ITT Visual Information Solutions: IDL (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)