***Paavali V:n muotokuva*** on italialaisen taiteilijan Caravaggion öljyvärimaalaus, 203 × 119 cm, luotu suunnilleen vuosina 1605-1606. Sitä säilytetään tällä hetkellä Palazzo Borghesessa Roomassa.

Camillo Borghese hallitsi paavina Paavali V:n nimellä vuosina 1605–1621. Caravaggion elämäkerran kirjoittaja Giovanni Bellori muistaa tuolilla istuvan paavin muotokuvan, jonka taiteilija maalasi Borghesen vaalien 16. toukokuuta 1605 ja Caravaggion paen välillä Roomasta toukokuussa 1606 Ranuccio Tomassonin kuoleman vuoksi.

Monet tutkijat ovat epäilleet tämän maalauksen aitoutta, koska he ovat pitäneet sommitelmaa liian inspiroimattomana taiteilijan tyyliin. Muut epäilykset tämän muotokuvan osoittamisesta Caravaggiolle johtuvat siitä, että vain Bellori mainitsee maalauksen kirjoituksissaan, hiljaisuus, jota on itse asiassa vaikea selittää, kun otetaan huomioon, mikä olisi pitänyt olla yksi Merisin arvostetuimmista toimeksiannoista. Mutta tutkija John Gash arvovaltaisessa (tarkistetussa) vuoden 2003 Caravaggio-luettelossaan uskoo työn olevan aito ja huomauttaa, että asento olisi ollut taiteilijan hallinnan ulkopuolella - Paavali V tunnettiin arvokkaasta ja jopa hiljaisesta käytöksestään, ja se olisi epätodennäköistä hyväksymään suunta. "Hänen äänetön asenne on esimerkki miehen raittiista, varovaisesta ja itse asiassa aidosti uskonnollisesta hengestä...". Gash huomauttaa myös, että Paavalin kaventuneet silmät, jotka eivät suinkaan välitä epäluuloa ja pahansuopaisuutta, kuten monet kirjoittajat väittävät, ovat seurausta kroonisesta likinäköisyydestä.

Toinen myös muotoiltu hypoteesi (Alfred Moir, 1971) on, että tämä muotokuva voisi olla kopio Bellorin mainitsemasta maalauksesta, joka on nyt kadonnut; ja jonka isyys pitäisi lukea Ludovico Leonista, joka tunnetaan nimellä Padovanino, tai Ottavio Leonista.

Kolme neljäsosaa pitkällä käsinojillisilla tuolilla istuva Paavali V pukeutuu sukkassaan purppuranpunaiseen mozzettaan, joka sopii yhteen camauron, turkisreunuksen kanssa. Kuva paljastaa joitakin yhtäläisyyksiä Diego Velázquezin (1650) maalaaman Innocentius X:n muotokuvan kanssa.

Bellorin mukaan Caravaggio sai esittelynsä Paavalille paavin veljenpojan, kardinaali Scipione Caffarelli-Borghesen kautta. Scipione oli innokas taiteenkeräilijä, jonka oli määrä hankkia monia Caravaggion kankaita, mutta hänen oli osoittautunut vähäarvoiseksi Caravaggion tai muiden suojelijana. Hän halusi parantaa kokoelmaansa mieluummin kiristämällä ja terävällä käytännöllä kuin tukemalla ja ostamalla. Hänestä tulisi lopulta yksi Caravaggion viimeisten päivien tärkeimmistä hahmoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Michelangelo Merisi da Caravaggio, Michèle K. Spike: *Caravaggio*. New York: Abbeville Press, 2001. 46383484. ISBN 0-7892-0639-0, 978-0-7892-0639-8, 0-7892-0622-6, 978-0-7892-0622-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.12.2022).
2. ↑  John Gash: *Caravaggio*. London: Chaucer, 2003. 53963498. ISBN 1-904449-22-0, 978-1-904449-22-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.12.2022).
3. ↑  Ritratto di Paolo V Borghese - Attribuito a Leoni Ludovico detto Padovanino *www.collezionegalleriaborghese.it*. Viitattu 7.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paavali V:n muotokuva** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Portrait of Pope Paul V & it:Ritratto di papa Paolo V  –  14.7.2022 versio