recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Škoda Octavia Typ NX** on Škoda Octavian neljännen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien.

Škoda Octavia (2019–)
---------------------

Neljännen sukupolven Octavia esiteltiin marraskuussa 2019. Se perustuu edelleen samalle MQB-pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Pituudeltaan hatchback-malli kasvoi 19 millimetriä ja farmari 22 millimetriä. Kumpikin on 15 millimetriä edellismallia leveämpi. Muotoilultaan malli on hyvin lähellä suurempaa Škoda Superbia, joka uudistui kasvojenkohotuksessa aiemmin samana vuonna. Sisätilojen ilme on samankaltainen kuin Škoda Scalassa ja käytetyt materiaalit ovat edellismallia korkealaatuisempia.

Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Octavia sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Škoda Octavia Combi
Bensiinimoottoreina ovat kolmesylinterinen 1,0-litrainen (108 hv) sekä nelisylinteriset 1,5- (148 hv) ja 2,0-litraiset (187 hv). Dieselmoottori on 2,0-litrainen TDI (114/148/197 hv). Saatavana on myös ladattava hybridimalli Octavia iV, jossa 1,4-litraisen bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhteisteho on 201 hevosvoimaa.

Škoda Octavia RS
Urheilullinen Octavia RS on saatavana bensiini- ja dieselmalleina sekä myös lataushybridinä. Bensiinimoottorina on 2,0 TSI (242 hv) ja dieselinä 2,0 TDI (197 hv). Lataushybridimallissa 1,4-litraisen bensiinimoottorin parina on 113 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori. Nelivetoisena on saatavana ainoastaan dieselversio.

 

Ainoastaan Kiinan markkinoille esiteltiin keväällä 2021 pidennetty Octavia Pro -malli. Sen akseliväli on 44 millimetriä ja kokonaispituus 64 millimetriä tavallista Octaviaa pidempi. 

Škoda Octavia Pro

Lähteet
-------

1. 1 2  New 2020 Skoda Octavia sweeps in with plug-in power and upmarket interior *Auto Express*.  12.11.2019. Viitattu 12.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Škoda Octavia 2019 Euro NCAP. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)
3. ↑  New Skoda Octavia vRS line-up completed as petrol and diesel models arrive *Auto Express*.  3.7.2020. Viitattu 21.7.2020. (englanniksi)
4. ↑  Limo-Like Legroom For Longer, China-Only Skoda Octavia Pro *Car Throttle*.  Maaliskuu 2021. Viitattu 1.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Škoda Octavia (2019)** Wikimedia Commonsissa
**M/S Ikarus Palace** (IMO 9144811) on kreikkalaisen Minoan Linesin omistama autolautta. Sen runko on rakennettu Bruce Shipyardin telakalla Landskronassa, Ruotsissa vuonna 1997. Ruotsista runko hinattiin norjalaiselle Fosen Mekaniske Verkstedin telakalle Trondheimiin, jossa alus rakennettiin valmiiksi. Laivan matkustajakapasiteetti on 1 500, ja matkustajille on yhteensä 740 hyttipaikkaa. Autoja alukseen mahtuu kerrallaan 608. *Ikarus Palace* on rekisteröity Kreikan lipun alle ja sen kotisatama on Heraklion.

Ikarus Palacen sisaralus on M/S Pasiphae Palace.

Käyttöhistoria
--------------

5. toukokuuta 1997 aluksen runko laskettiin vesille Ruotsissa, josta runko hinattiin Norjaan rakennettavaksi loppuun. 5. joulukuuta alus luovutettiin kreikkalaisen Minoan Linesin omistukseen, joka rekisteröi laivan Kreikan lipun alle nimellä *Ikarus*. Kotisatamaksi tuli Heraklion. 21. joulukuuta 1997 laiva aloitti liikennöinnin reitillä Ancona–Igoumenitsa–Patras. 22. lokakuuta 2001 Ikarus siirtyi reitille Patras–Igoumenitsa–Korfu–Venetsia. Joulukuussa 2001 alus sai nykyisen *Ikarus Palace* -nimensä.

6. helmikuuta 2008 alus pelasti palavan turkkilaisen rahtilaivan, M/S UND Adriyatikin miehistön ja matkustajat ja kuljetti heidät Venetsiaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Ikarus Palace Vesseltracker.com. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  M/S IKARUS Fakta om Fartyg. Viitattu 1.5.2008. (ruotsiksi)
3. ↑  Kroatian rannikko välttyi öljykatastrofilta.  *Iltalehti*, 7.2.2008. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.2.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Ikarus *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 8.2.2008.  (ruotsiksi)
* Minoan Lines (englanniksi, kreikaksi, saksaksi, italiaksi, ranskaksi)
*Himorogi* Tsurugaoka Hachiman-gūssa.
**Himorogi** (jap. 神籬) tarkoittaa šintolaisessa terminologiassa pyhää tilaa tai alttaria, jota käytetään palvonnassa. Himorogit rajataan yleensä neljään kulmaan asetetuilla vihreillä bambuilla tai sakakipuilla, jotka kannattelevat pyhiä rajaköysiä (*shimenawa*). Tilan keskelle asetetaan sakakin oksa *yorishiroksi*, joka edustaa fyysisenä objektina *kamin* läsnäoloa. Kamilla itsellään ei ole aineellista muotoa.

Kioton Aoi-matsuri-juhlassa himorogi on vihreiden oksien ympäröimä neliömäinen alue, jonka keskelle on asetettu yorishiroksi ikivihreä puu. Myös monimutkaisempia himorogeja voidaan käyttää: niissä maahan asetetaan olkimatto, jonka päällä on seremoniallinen, shimenawalla ja pyhillä rajasymboleilla koristeltu kahdeksanjalkainen lava. Sanan "himorogi" alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta se esiintyy jo *Nihonshokissa* ja *Man'yōshūssa*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sugiyama, Shigetsugu: Himorogi Encyclopedia of Shinto. Viitattu 23. joulukuuta 2009.
**Škoda Fabia Typ 5J** on Škoda Fabian toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2007–2014.

Škoda Fabia Typ 5J (2007–2014)
------------------------------

Toisen sukupolven Fabia esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2007, ja se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 22 millimetriä kokonaispituudeltaan, akselivälin pysyessä muuttumattomana. Mallin muotoilu noudattaa samoja piirteitä kuin vuotta aikaisemmin esitely Škoda Roomster. Farmarimalli Combi esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2007.

Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Fabia sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Škoda Fabia II Combi
Bensiinimoottoreina olivat aluksi kolmesylinterinen 1,2 HTP (OHC 60 hv, DOHC 70 hv), 1,4 16V (86 hv) ja 1,6 16V (105 hv). Dieselmoottorit olivat pumppusuutintyyppiset 1,4 TDI (70/80 hv) ja 1,9 TDI (105 hv).

Škoda Fabia II Scout
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009 esiteltiin Fabia Scout, joka on farmarimallista muokattu maastokelpoisemman näköinen versio. Perusmallista sen erottaa muun muassa koria suojaavat mustat muoviosat sekä hopeanväriset kattokaiteet.

Toisen sukupolven facelift-malli.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2010 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Fabia. Etusäleikkö oli uusi, samoin kuin myös etupuskuri, jossa oli uudenmalliset sumuvalot. Bensiinimoottoriosastolla 1,2 TSI (85/105 hv) korvasi aiemman 1,6-litraisen, dieselvalikoimassa kaikki vanhat moottorit korvattiin yhteispaineruiskutteisella 1,6 TDI:llä (75/90/105 hv). Hieman myöhemmin valikoima täydentyi kolmesylinterisellä ja yhteispaineruiskutteisella 1,2 TDI:llä (75 hv).

Vuonna 2010 markkinoille tuli myös urheilullinen Fabia RS -malli. Sen moottorina oli 1,4-litrainen TSI, jonka teho on 180 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. RS oli saatavana sekä hatchback- että farmarikorisena.

Škoda Fabia II RS
Vuoden 2011 lopulla 60-hevosvoimainen 1,2 HTP muuttui kaksinokka-akseliseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Geneva 2007: Skoda Fabia *VWVortex*.  6.3.2007. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
2. ↑  Skoda Fabia *Auto Express*.  17.4.2007. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Frankfurt 2007: Škoda Fabia GreenLine *Autoblog*.  12.9.2007. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  Škoda Fabia 2007 Euro NCAP. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
5. ↑  Geneva Preview: Skoda Fabia Scout wannabe Crossover *Carscoops*.  20.2.2009. Viitattu 9.6.2022. (englanniksi)
6. ↑  Skoda Fabia und Roomster in Genf 2010 – Facelift für Fabia und Roomster *Auto Bild*.  23.2.2010. Viitattu 16.11.2017. (saksaksi)
7. ↑  Skoda Fabia und Roomster: Facelift für den Billig-Polo *Focus*.  16.3.2010. Viitattu 16.11.2017. (saksaksi)
8. ↑  Used Skoda Fabia review *Auto Express*.  13.6.2017. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
9. ↑  Skoda Fabia sai mallistoonsa ärhäkkään RS:n *Iltalehti*.  5.11.2010. Viitattu 16.11.2017.
10. ↑  Skoda Fabia RS Fahrbericht: 180 PS Druck aus dem Osten *Auto, Motor und Sport*.  3.11.2010. Viitattu 16.11.2017. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Škoda Fabia (2007)** Wikimedia Commonsissa
**NX-bitti** (*no execute*) tarkoittaa tietokoneen muistin tilabittiä, joka määrittää saako sivulta suorittaa ohjelmakoodia vai ei.
Eri suoritinarkkitehtuurit ovat tukeneet toimintoa pitkään. x86-arkkitehtuuriin se tuli AMD:n lisättyä tuen 64-bittisiin suorittimiinsa (AMD64).

Toimintoa on kutsuttu myös termeillä "Enhanced virus protection", "Execute disable" (*XD-bit*) ja "Data execution prevention" (DEP).

ARM-suorittimissa käytetään vastaavalle ominaisuudelle termiä XN (*execute never*).

Ratkaisu rajoittaa ohjelmissa esiintyvien puskurin ylivuotovirhe -tietoturva-aukkojen hyödyntämistä hyökkäyksiin estämällä tietokoneohjelman suorittamisen tietyiltä alueilta. Haittaohjelmat pyrkivät hyödyntämään haavoittuvuuksia ylikirjoittamalla pinon sen omalla koodilla ja sitten suorittamaan sen. NX-bitillä yritys suorittaa ohjelmakoodia suojatusta paikasta havaitaan ja voidaan pysäyttää. NX ei kuitenkaan pysäytä haittaohjelmia, jotka eivät riipu sen mukana tulevasta koodista: haittaohjelma voi edelleen ohjata ohjelman suorituksen toiseen paikkaan joka avaa sen hyökkäykselle. ROP-hyökkäystä (*Return Oriented Programming*) vastaan on kehitetty ASLR-tekniikka.

Useilla arkkitehtuureilla (mukaan lukien x86) pino kasvaa muistissa "alaspäin". Kun ohjelma kutsuu funktiota, se työntää pinolle paluuosoitteen josta suoritus jatkuu funktiosta palattaessa. Jos pinolla sijaitsevaan (toisin sanottuna lokaaliin) muuttujaan voi sijoittaa mielivaltaisen määrän dataa, paluuosoitteen voi ylikirjoittaa. Perinteisesti puskurin ylivuotohaavoittuvuutta vastaan hyökätessä paluuosoitteeksi valittaisiin sellainen joka ohjaisi ohjelman suorituksen hyökkääjän syöttämään dataan. Oikein käytettynä NX-bitti kuitenkin estää tämän.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  x86 NX support *lwn.net*.  2.6.2004. Viitattu 20.9.2020. (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  AMD, Intel put antivirus tech into chips *zdnet.com*.  8.1.2004. Viitattu 19.9.2020. (englanniksi)
4. ↑  Data Execution Prevention (PDF) *h10032.www1.hp.com*. Viitattu 19.9.2020. (englanniksi)
5. ↑  Execute Disable Bit – The BIOS Optimization Guide *techarp.com*. Viitattu 19.9.2020. (englanniksi)
6. ↑
7. 1 2 3 4  Kristopher Kubicki: A bit about the NX bit; Virus Protection Woes *anandtech.com*.  11.10.2004. Viitattu 20.9.2020. (englanniksi)
8. ↑  On the effectiveness of NX, SSP, RenewSSP and ASLR against stack buffer overflows (PDF) *hmarco.org*. Viitattu 20.9.2020. (englanniksi)
**M/S *Envik*** (IMO 8208464) on Puolalaisen SMT Shipping -varustamon tytäryhtiön SMT Eureka Cementin omistuksessa oleva ainoa Suomen lipun alla oleva sementinkuljetusalus. Laivan isännöinnin ja miehityksen hoitaa ASP Ship Management Scandinavia Oy. Alus on rakennettu vuonna 1983 Leirvik I Sognissa, Norjassa. Kuollutta painoa Envikillä on 3 683 tonnia ja jääluokitus on 1A1. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.

Alusta voidaan kutsua rakenteensa puolesta tankkilaivaksi. Sillä on neljä ruumaa johon sementti varastoidaan, ja mikäli lasti kuljetettaisiin säiliöautoilla, tarvittaisiin yhden lastin kuljettamiseen jopa sata tankkiautoa. Laivan miehistö on suomalainen ja se tekee noin kolmen viikon työjaksoja.

Käyttöhistoria
--------------

Alus rakennettiin vuonna 1983 norjalaisella telakalla. Valmistuttuaan alus luovutettiin Finnsementin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Vuodesta 1983 vuoteen 2004 saakka laiva oli nimeltään Envik, jonka jälkeen alus päätyi 
ahvenanmaalaisen Klaveness Cement Logistics AB:n haltuun ja sai nimen **KCL Ballerina**.  Nimi vaihdettiin takaisin Envikiksi vuonna 2010 kun Puolalainen SMT Eureka Cement osti aluksen.  Aluksella ei tällä hetkellä ole enää vakituisella sopimuksella olevaa henkilökuntaa, ja se onkin jäämässä pois Suomen liikenteestä helmikuussa 2014.

Reitti
------

Alus ajaa pääsääntöisesti Suomen sisäistä rahtia Paraisilta Finnsementin tuotantolaitokselta eri puolille Suomea, muun muassa Ouluun, Pietarsaareen ja Kirkkonummen Kantvikiin. Toisinaan alus hakee sementtiä myös ulkomaisilta tuottajilta mm. Virosta ja Tanskasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Registry > KCL BALLERINA > Overview Det Norske Veritas. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Details for the ship Kcl Ballerina Vesseltracker.com. Viitattu 16.2.2008. (englanniksi)
3. 1 2 3  Registry > KCL BALLERINA > Overview > Dimensions Det Norske Veritas. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)
4. 1 2 3 4  M/V KCL BALLERINA Heikki Helenin laivasivut. Viitattu 1.5.2008. [vanhentunut linkki]
5. 1 2  Lamminsivu, Saana: M/S KCL Ballerina.  *Merimies*, 13.11.2009, nro 7, s. 4–6. Helsinki:  Suomen Merimies-Unioni SMU ry.
6. ↑  Registry > KCL BALLERINA > Overview > Owner > Previous Owners Det Norske Veritas. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)
7. ↑  Registry > KCL BALLERINA > Overview > Registry Det Norske Veritas. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S Envik** Wikimedia Commonsissa

* Kuva ja tietoa aluksesta[vanhentunut linkki]

KCL Ballerina Toppilan satamassa Oulussa tammikuussa 2007
**Meea** tai **Mea** on Suomessakin tutuksi tullut naisen etunimi.

Nimi tulee latinan kielen omistusta ilmaisevasta sanasta *mea*, "minun", joka on taipunut yksikön feminiinimuoto sanasta "meus". (Esim. *cara mea*, rakkaani.) Nimi voi olla myös lyhennys pidemmistä m-alkuisista naisen nimistä tai johdannainen nimestä "Mia".*lähde?*

Nimet ovat yleistyneet 1900-luvun lopulla ja erityisesti 2000-luvulla. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Meea oli annettu Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 861 ja Mea noin 1340 henkilölle. Sekä Meea- että Mea-nimisistä yli puolet on syntynyt 2010-luvulla. Vuonna 2010 Mea oli tyttöjen ensimmäisenä etunimenä 32:nneksi ja seuraavana vuonna 84:nneksi suosituin.. 
Ennen vuotta 1960 nimeä Meea ei ollut annettu kenellekään ja Mea vain muutamalle henkilölle.

Vuodesta 2020 lähtien Meean nimipäivä on Suomessa 27. huhtikuuta.

Tunnettuja Meeoja ja Meoja
--------------------------

* Meea Lehtinen, suomalainen pesäpalloilija

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 27.4.2021.
2. ↑  "Tyttöjen yleisimmät ensimmäiset nimet vuonna 2011", *Yliopiston nimipäiväalmanakka 2013*, s. 52. Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2012. ISSN 1238-6073. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Vuoden 2020 kalenteriin tulee uusia merkkipäiviä ja uusia nimiä  29.8.2018. Helsingin yliopiston almanakkatoimisto. Viitattu 29.8.2018.
**M/S Etel** (IMO 7413529) on ukrainalaisen Phoenix Logisticsin omistama ro-ro-rahtialus. Laiva on rakennettu vuonna 1977 Hollming Oy:n Rauman telakalla. *Etel* on rekisteröity Belizen lipun alle ja sen kotisatama on Belize City.

Etelin sisaraluksia ovat M/S Inzenieris Kreilis, M/S Ion, M/S Inzhener, M/S Inzenieris Neciporenko, M/S Inzenieris Suhorukovs, M/S Sea Trader, M/S Alo, M/S Mekhanik Tarasov ja M/S Algaswaa.

Käyttöhistoria
--------------

Vuonna 1977 alus valmistui ja se luovutettiin neuvostoliittolaisen Latvian Shipping Companyn omistukseen. Aluksen kotisatamaksi tuli Riika ja nimeksi *Mekhanik Fedorov*. Vuonna 1991 alus sai nimen *Mehanikis Fjodorovs*. Vuonna 1997 alus aloitti liikennöinnin Latvian Ventspilsin ja Saksan Kielin välillä. Helmikuussa Mehanikis Fjodorovs siirtyi lyhyeksi ajaksi TransRussiaExpressin Kielin ja Pietarin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin samana vuonna alus aikarahdattiin eli vuokrattiin tuntemattomalle varustamolle, joka operoi aluksella Saksan Travemündesta.

Vuonna 1999 Dogoe Shipping Ltd. osti aluksen ja rekisteröi sen Maltan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Valletta. Syyskuussa 1999 alus aikarahdattiin Cargo Connect Transport & Logistic Ltd:n Hampurin ja Hullin väliseen liikenteeseen nimellä *CCTL Hamburg*. Vuonna 2002 alus sai nimen *Hamburg* ja se siirtyi Finnlines Cargo Servicen Kielin ja Riian väliseen liikenteeseen. Kesäkuusta elokuuhun 2002 Hamburg oli aikarahdattuna norjalaisen Fjord Linen Hanstholmin ja Egersundin väliseen liikenteeseen. Vuonna 2004 alus siirtyi Mann Linesin liikenteeseen reitille Århus–Paldiski–Gdańsk–Kiel.

Huhtikuussa 2007 ukrainalainen Phoenix Logistics osti aluksen ja rekisteröi sen Belizen lipun alle nimellä *Etel*. Kotisatamaksi tuli Belize City. 2. toukokuuta 2007 Etel aikarahdattiin vanUdenin liikenteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Etel Vesseltracker.com. Viitattu 22.3.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  M/S MEKHANIK FEDOROV Fakta om Fartyg. Viitattu 22.3.2008. (ruotsiksi)
3. ↑  Collection overview / photoinformation: Vessel: Mekhanik Fedorov maritimephoto.com.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 22.3.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Mekhanik Fedorov (ruotsiksi)
* vanUden (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Meera
**Meera**, tunnetaan myös nimellä **Mirabai** (मीराबाई; n. 1498 – n. 1546), oli 1500-luvun intialainen hindulainen mystinen runoilija ja Krishnan palvoja. Hänen alkuperäinen nimensä oli ’Mihira’, mutta runoudessaan hän esitteli nimensä muuttuneessa Meera-muodossa Rajasthanin aksentin ansiosta, ja siksi tuli tunnetuksi Meerana. Hän on juhlittu bhaktipyhimys, erityisesti Pohjois-Intian hinduperinteessä.

Mirabai syntyi kuninkaalliseen rajputperheeseen Kudkissa, Palin alueella, Rajasthanissa, ja hän vietti lapsuutensa Mertassa, Rajasthanissa. Hänet mainitaan Bhaktamalissa, mikä vahvistaa, että hän oli laajalti tunnettu ja rakastettu hahmo bhakti-liikkeen kulttuurissa noin vuonna 1600 jKr. Useimmissa Meeraa koskevissa legendoissa mainitaan hänen peloton piittaamattomuutensa sosiaalisista ja perheen käytännöistä, omistautumisensa Krishnalle sekä tämän kohtelu aviomiehenään ja appivanhempiensa vainotuksi tuleminen uskonnollisen antaumuksensa vuoksi. Hänestä on tehty lukuisia kansantarinoita ja hagiografisia legendoja, jotka ovat epäjohdonmukaisia ​​tai yksityiskohdiltaan hyvin erilaisia.

Miljoonat hartauslaulut, jotka ylistävät Krishnaa intohimoisesti, katsotaan Mirabain ansioksi intialaisen perinteen mukaan, mutta tutkijoiden mukaan vain muutaman sadan uskotaan olevan aitoja, ja aikaisimmat kirjalliset muistiinpanot viittaavat siihen, että lukuun ottamatta kahta virttä, suurin osa kirjoitettiin muistiin vasta 1700-luvulla. Monet Meeralle kuuluneet runot ovat todennäköisesti säveltäneet myöhemmin muut Meeraa ihailleet runoilijat. Nämä laulut tunnetaan yleisesti bhajanina ja ne ovat suosittuja kaikkialla Intiassa. Hindutemppeleitä, kuten temppeli Chittorgarhin linnoituksessa, on omistettu Mirabain muistolle. Legendoja Meeran elämästä, joiden aitous on kiistanalaista, on käsitelty elokuvissa, sarjakuvissa ja muussa suositussa kirjallisuudessa nykyaikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Mira Bai *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 4.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meera** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Miguel Serveto.
**Miguel Serveto** (myös **Michel Servet** tai **Michael Servetus**; 29. syyskuuta 1511 – 27. lokakuuta 1553 Geneve) oli espanjalainen tiedemies, ennen kaikkea lääkäri ja teologi, mutta myös fyysikko ja humanisti. Hän oli monipuolinen tutkija joka julkaisi artikkeleita tähtitieteen, meteorologian, maantieteen, lain filosofian, Raamatun tutkimuksen, matematiikan, anatomian ja lääketieteen alalta. Serveton väitetään keksineen sydämen ja keuhkojen välisen verenkierron, mutta todellisuudessa hän pysyi Galenoksen opissa, jonka mukaan veri ei kierrä vaan vaeltaa maksasta muualle elimistöön ja katoaa sen ravinnoksi.

Areiolaisuuteen taipuvainen Serveto kirjoitti kirjan kristinuskosta ja sen harhoista. Eräässä kokouksessa hän uskalsi puhua kolminaisuusoppia ja kaikkia dogmeja vastaan. Tässä kokouksessa oli paikalla myös Jean Calvin, joka ilmoitti piispalle Serveton olevan kerettiläinen. Tämän seurauksena hänet tuomittiin ja vangittiin pakomatkan jälkeen Genevessä jossa hänet poltettiin roviolla vuonna 1553.

Lähteet
-------

1. ↑  Savage-Smith, Emilie: *Medicine in Medieval islam. Teoksessa: The Cambridge History of Science. Vol 2. Medieval Science*, s. 139–167. Cambridge University Press, 2013.
2. 1 2  Brömer, Rainer: *Only what goes around comes around: a case study on revisionist priority disputes – circulation of the blood. Teoksessa: Sonja Brentjes ym. (toim.) 1001 Distortions. How (Not) Narrate History of Science, Medicine, and Technology in Non-Western Cultures*, s. 201–212. Ergon, 2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miguel Serveto**.
* Miguel Servet Tutkimus. (englanniksi)
* Forsius, Arno: Miguel Serveto (1509–1553) – lääkäri, filosofi ja teologi (Arkistoitu – Internet Archive). 2006.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Škoda Fabia Typ NJ** on Škoda Fabian kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2014–2021.

Škoda Fabia Typ NJ (2014–2021)
------------------------------

Kolmannen sukupolven Fabia esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Se ei perustunut Volkswagen Groupin uudelle modulaariselle MQB-pohjalevylle vaan A06:lle, joka on uudistettu versio muun muassa Volkswagen Polo V:ssä käytetystä A05-pohjalevystä ja sisältää myös MQB-pohjaisia osia. Malli oli edeltäjäänsä 90 millimetriä leveämpi ja 30 millimetriä matalampi, kokonaispituuden pysyessä samana. Akseliväli oli kuitenkin pidentynyt entisestä. Uuden pohjalevyrakenteensa ansiosta autosta tuli myös aiempaa kevyempi.

Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Fabia sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Bensiinimoottoreina olivat aluksi vapaasti hengittävä kolmesylinterinen 1,0 MPI (60/75 hv) ja turboahdettu nelisylinterinen 1,2 TSI (90/110 hv). Dieselmoottorina oli 1,4 TDI (90/105 hv). Vuonna 2017 kolmesylinterinen 1,0 TSI (95/110 hv) korvasi 1,2 TSI:n.

Škoda Fabia III Combi
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Fabia, jonka ulkonäköön tehtiin pieniä uudistuksia. Esimerkiksi ajovaloista tuli aiempaa kapeammat. Uusia varusteita olivat 6,5 tuuman kosketusnäyttö, kuolleen kulman valvontajärjestelmä, LED-ajovalot ja -takavalot sekä kaukovaloautomatiikka.

Kolmannen sukupolven facelift-malli.

Lähteet
-------

1. ↑  Der neue Fabia nutzt teilweise die MQB-Plattform *Skodaportal*.  27.8.2014. Viitattu 18.11.2017. (saksaksi)
2. ↑  New Skoda Fabia specs and details *Auto Express*.  8.1.2015. Viitattu 18.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Škoda Fabia 2014 Euro NCAP. Viitattu 18.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  New facelifted 2018 Skoda Fabia arrives for the Geneva Motor Show *Auto Express*.  5.3.2018. Viitattu 6.3.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Škoda Fabia (2014)** Wikimedia Commonsissa
**Meeri Peimola** (oik. *Meeri Peimola-Yletyinen*) on suomalainen laulaja, joka levytti kymmenkunta kappaletta 1950-luvun puolivälissä Erkki Ertaman ja Ensio Kostan orkesterien sekä Triola-orkesterin solistina, osin gramofonilevyille ja osin vinyylilevyille.

Neljän kappaleen EP-levyllä *Meeri Peimola, Raya Avellan ja Maynie Sirén* vuodelta 1955 Peimola esittää laulut "Surujen kitara" ja "Kerroitko hänelle?".

Peimola oli 1970-luvun alussa mukana Musiikkialan Ammattiyhdistysten Federaatiossa ravintolamuusikoiden edustajana.

Meeri Peimolan pojat Markku ja Ilkka Peimola ovat myös muusikoita. Meeri Peimola on naimisissa basisti Raimo Yletyisen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Henkilötiedot: Meeri Peimola, Pomus.net. Viitattu 5.6.2016.
2. ↑  Hakutulos Peimola Meeri (Arkistoitu – Internet Archive), Äänitearkisto. Viitattu 5.6.2016.
3. ↑  Hakutulos Peimola, Finna-tietokanta. Viitattu 5.6.2016.
4. ↑  Meeri Peimola, Raya Avellan ja Maynie Sirén - EP, iTunes, Apple. Viitattu 5.6.2016.
5. ↑  1972-77 Popmuusikot III, Ilpo Saastamoisen sivusto. Viitattu 5.6.2016.
6. ↑  Ravintolamuusikkona, Mikko Virton sivusto. Viitattu 5.6.2016.
7. ↑  Soittajakoulusta vapauteen, Mikko Virton sivusto. Viitattu 5.6.2016.
**Nopola News** on Kyyjärvellä toimiva 13. toukokuuta 2005 avattu verkkosivusto, jolla julkaistaan tavalla tai toisella kuntaan liittyviä tekstejä ja tiedotteita. Sen ainoa palkattu työntekijä on Veikko Huumarkangas, muuten tekstejä tekevät vapaaehtoiset ja kertaluontoisesti palkatut henkilöt. Sivuston rahoitus tuli aiemmin EU:lta, sittemmin yritykset ovat alkaneet rahoittaa sitä, ja julkaisijaksi perustettiin yhdistys Kyyjärven Mediamyllärit ry.

Alkuun hankkeen nimi oli "Tiedon tuottaminen internetiin ja internet-ketjujen organisointi" ja kirjoitukset käsittelivät kylän tapahtumia. Sitten mukaan tulivat kunta, seurakunta, urheiluseurat ja kyläyhdistykset, ja nimeksi tuli Nopola News. Kunnan asukasluku on 1 300, mutta latauksia on kuukausittain jopa 250 000, ja käyttäjiä on ympäri Suomen. Nopola Newsilla on myös ollut nettiradio vuodesta 2006 ja suoria nettitv-lähetyksiä vuodesta 2008.

Jyväskylän yliopiston tutkija Turo Uskali on tutkinut Nopola Newsia, ja hän nimittää sitä kansalaisjournalismiksi.

Nopola News on saanut useita palkintoja, muun muassa vuonna 2005 Innosuomi-kunniamaininnan ja vuonna 2014 oikeusministeriön demokratiapalkinnon. Se on saanut myös EU:n European e-Inclusion 2008 Awards -kilpailun maantieteellisen kategorian voiton ja Suomen kuntamarkkinoinnin 2010 SM-kisan Vuoden markkinointituote -tittelin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Venäläinen: Nopola Sometu  27.3.2008. Slideshare. Viitattu 18.5.2015.
2. 1 2 3  Sanna Savela: "Verkkovahingolla" kymmeniä tuhansia seuraajia  18.5.2015. Ylen uutiset. Viitattu 18.5.2015.
3. 1 2  NopolaNews.fi - kansalaismedian pioneeri  2012. Sitra. Viitattu 18.5.2015.
4. ↑  Nopola – Ensimmäinen palkinto Keski-Suomen Innosuomi-kilpailussa  15.11.2005. dextili.fi.  Arkistoitu 19.5.2015. Viitattu 18.5.2015.
5. ↑  Jussi Lindroos: Nopola News voitti demokratiapalkinnon  14.10.2014. Ylen uutiset. Viitattu 18.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Nopola News
* Nopola Newsin nettiradio (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hankkeen loppuraportti ja jatkosuunnittelu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mari Laaksonen** (s. 1986) on suomalainen runoilija. 

Mari Laaksonen on julkaissut kaksi kokoelmaa ntamo-kustantamon kautta. Esikoisteos oli nimeltään *Galleria Noesis*. Laaksosen kolmas kokoelma on Poesian keväällä 2022 julkaisema *Degne*. 

Mari Laaksonen on syntynyt 1988 Orivedellä. Hän on opiskellut matematiikkaa ja filosofiaa ja tehnyt pro gradu -työn performativiisuudesta Jacques Derridan filosofiassa 2014. Kirjoittamista hän on opiskellut Oriveden Opiston Kirjoittajalukiossa 2002-2005 ja Tampereen Viita-Akatemiassa 2009-2011. Hänen runojaan on julkaistu kirjallisuuslehti Särössä ja Jyväskylän kirjallisuuden ainejärjestölehdessä Naagassa. Hän sai kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa 2013 ja on vuoden 2013 Lavarunouden Suomen mestari.

Teokset
-------

* *Galleria Noesis*. ntamo, 2013. ISBN 978-952-215-422-4.
* *elämännielemä*. ntamo, 2016. ISBN 978-952-215-630-3.
* *Degne*. Poesia, 2022. ISBN 978-952-305-192-8.

Lähteet
-------

1. ↑  Galleria Noesiksen esittely ntamo. Viitattu 9.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Mari Laaksonen ntamon sivulla
* Mari Laaksonen Poesian sivulla
*Tämä artikkeli käsittelee valtioiden välisen viestinnän käsitettä. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Kiinan nootti vuodelta 1958
Diplomaattinen kirje vuodelta 1942
**Nootti** on valtion kirjallinen tiedonanto tai kysymys toiselle valtiolle. Sen lähettää yleensä ulkovaltion suurlähettiläs kohdemaan ulkoministeriölle tai päinvastoin. Yleensä nootilla ilmaistaan tyytymättömyyttä toisen valtion tilanteeseen tai toimintaan, ehdotetaan ratkaisua ongelmaan tai pyydetään selvitystä asiasta. Nootti voi olla allekirjoitettu, mutta usein se on allekirjoittamaton, muodoltaan verbaalinootti tai muodoltaan persoonaton muistio.

Noottienvaihto on yleinen tapa tiedustella tai tuoda esille asioita toisen valtion edustajalle. Noottien avulla voidaan myös käydä neuvotteluja ja sopia esimerkiksi jostain käytännöstä maiden välillä. 

Kirje ja nootti eroavat toisistaan, kirjeen laatija on sen itse allekirjoittanut, mutta nootti on hallituksen tai vastaavan elimen lähettämä ilmoitus toisen maan viranomaiselle, yleensä ulkoministeriölle. Venäjä kuitenkin pyrkii diplomaattisessa kanssakäymisessään sumentamaan kirjeen ja nootin välistä eroavuutta. Suomi on saanut Venäjältä suurta julkisuutta saaneen nootin vuonna 1961 ja ulkoministeri Sergei Lavrovin allekirjoittaman kirjeen muiden ETYJ maiden joukossa helmikuussa 2022.

Katso myös
----------

* Noottikriisi

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjois-Korean nootti ei yllättänyt ulkoministeriössäi *Ilta-Sanomat, is.fi*.  25.2.2007. Viitattu 30.8.2021.
2. ↑  Stubb ei spekuloi nootin ajoituksella *Turun Sanomat, ts.fi*.  15.4.2011. Viitattu 30.8.2021.
3. ↑  Jukka-Pekka Raeste: Stubb ei halua spekuloida Venäjä-nootin ajankohdalla (sivu A 13) *Helsingin Sanomat*.  16.4.2011.
4. ↑  Miikka Hujanen: Suomi kutsuu Venäjän suurlähettilään puhutteluun – Näin etenee jämäkkä prosessi, joka ei ole mikään kahvitteluhetki *Ilta-Sanomat, is.fi*.  18.11.2018. Viitattu 30.8.2021.
5. ↑  Heidi Vaalisto: Venäjän kirje aiheutti vilunväristyksiä kylmän sodan ajoilta *Ilta-Sanomat*.  3.2.2022. Sanoma. Viitattu 3.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Vesa Häkkinen (31.8.2015) Nootti, apua! (suomeksi) (ulkoministerio.fi)
* Diplomatiskt ABC - N: Note (ruotsiksi) (regeringen.se)
* 5 FAH-1 H-600. Diplomatic Notes (englanniksi) (state.gov)
**Marcus Victor Jan Nyman** (s. 14. elokuuta 1990 Tullinge) on ruotsalainen judon Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.

Nyman voitti Euroopan-mestaruuden 90 kg:n sarjassa Wienissä 2010 kukistettuaan loppuottelussa georgialaisen Varlam Lipartelianin. Hän sai samassa painoluokassa EM-pronssia Istanbulissa 2011 ja Kazanissa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui ensimmäisen ottelun jälkeen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi. Hän oli viides myös Tokion MM-kilpailuissa 2019. Hän saavutti MM-pronssia 90 kg:n sarjassa Budapestissa 2021 ja Dohassa 2023.

Nyman voitti 90 kg:n sarjassa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2009 ja sai saman ikäluokan MM-pronssia 2008.

Nyman on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran toinen ja kerran kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Ruotsin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marcus Nyman *sports-reference.com*.  Arkistoitu 28.5.2015. Viitattu 13.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Marcus Nyman - judoka *judoinside.com*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)
Luonnonsuojelualueen infotaulu
**Oldflån-Ansättenin luonnonsuojelualue** on suojelukohde Ruotsissa Krokomin kunnassa. Ansätten on tunturi, Oldflån ja Flån suuria suoalueita. 

Luonnonsuojelualue koostuu kahdesta suuresta suoalueesta ja niitä ympäröivistä metsistä ja tuntureista. Ansätten poikkeaa muodoltaan, geologialtaan ja ravinteikkuudeltaan muista lähialueen tuntureista, jotka ovat vähäravinteisempia ja pehmeämmin muotoutuneita.[1] Se koostuu lähinnä emäksisistä kivilajeista, jolloin maa on ravinteikasta ja kasvillisuus monipuolista.[1] Vuonna 2014 alueella havaittiin 205 erilaista putkilokasvilajia, esimerkiksi lapinvuokkoa, kämmeköitä ja harvinaista gullspira-kasvia.[1]

Lintulajisto on suoalueilla monipuolista. Flånin alueella pesii lähinnä epätavallisia rantalintuja.[1] Suoalue on saanut suojaa myös Ramsarin sopimuksen kautta.[1]

Koko luonnonsuojelualue on ympärivuotisesti porojen laidunnusmaata.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Länsstyrelsen Jämtlands län: Oldflån-Ansätten (ruotsiksi) Viitattu 10.9.2014.
**Pi phat** on perinteisen klassisen musiikin orkesteri Thaimaassa, Laosissa ja Kambodžassa. Thait perustivat Sukhothain kuningaskunnan 1200-luvulla ja siellä hoviorkesterina oli lyömäsoitinpainotteinen *pi phat khruang ha*. Thaimaassa 1700-luvulla pi phat -orkesteri sai indonesialaisvaikutteisen *ranat ek*-ksylofonin. Alun perin orkesterissa oli viisi soitinta, mutta myöhemmin Rama III:n hallintokaudella suuressa pi phat -orkesterissa oli 4 ksylofonia, 2 gongia, 2 oboeta (*pi nai* ja *pi nok*), patarumpu, *tapone*-rumpu, riippuva *mong*-tamtam sekä 3 lautasta. Laosissa pi phat -orkesterit kertovat thaikulttuurin vaikutteista ja Kambodžan seremoniallinen *pinpeat* on thaimaalaisen pi phat -orkesterin sisarmuoto.

Kirjallisuutta
--------------

* Heikkilä-Horn, M, Miettinen, J.O: *Kaakkois-Aasia*. Historia ja kulttuurit. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2000. ISBN 951-1-15771-X.
* *Otavan iso musiikkitietosanakirja 4*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1978. ISBN 951-1-04763-9.
* *Otavan iso musiikkitietosanakirja*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1979. ISBN 951-1-05295-0.

### Lähteet

1. ↑  Otavan iso musiikkitietosanakirja 4, s.598
2. ↑  Heikkilä-Horn, s.233
3. ↑  Iso musiikkitietosanakirja 5, s.453
4. ↑  Heikkilä-Horn, s.268
5. ↑  Heikkilä-Horn, s.295
*Tämä artikkeli kertoo vuosina 1906–1914 ilmestyneestä sanomalehdestä. Samannimisiä lehtiä on ollut muitakin.*
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Nya Pressen** oli Helsingissä vuosina 1906–1914 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Ensimmäisen *Nya Pressenin* ja *Aftonpostenin* lakkauttamisen jälkeen vuonna 1900 ruotsalainen puolue jäi vaille helsinkiläistä äänenkannattajaa. Niiden tilalle perustettiin *Dagligt Allehanda*, joka sekin lakkautettiin syyskuussa 1901. Vuonna 1902 saatiin julkaisulupa maltillisemmalle *Helsingfors-Postenille*, joka vuoden 1906 alussa päätettiin sulauttaa uudelleen perustettuun *Nya Presseniin*.

Axel Lillen toimittama lehti oli edeltäjänsä tavoin tinkimättömän perustuslaillinen ja ruotsinmielinen, mutta vaati myös sosiaalisia ja poliittisia uudistuksia. Se hyväksyi täysin ruotsalaisen kansanpuolueen ohjelman, mutta ei virallisesti ollut puolueen äänenkannattaja. *Nya Pressen* oli ajankohtainen uutis- ja mielipidelehti, joka sai paljon uutisia Ruotsista sekä kirjeenvaihtajiltaan Saksassa ja Britanniassa. Ruotsalaisuuden johtavaa foorumia siitä ei kuitenkaan enää tullut.

Iltapäivälehtenä ilmestyneen *Nya Pressenin* talous oli heikko, ja vuonna 1909 sen julkaisijaksi perustettiin uusi yhtiö, jonka pääosakas oli *Hufvudstadsbladetin* omistaja A. R. Frenckell. Amos Anderson perusti syksyllä 1911 sen kilpailijaksi uuden iltapäivälehden *Dagens Tidningin*. Vuonna 1914 lehdet yhdistettiin *Hufvudstadsbladetin* omistamaksi *Dagens Pressiksi*.

*Nya Pressen* ilmestyi aluksi seitsemän, vuosina 1909–1913 kuusi ja vuoden 1914 alussa jälleen seitsemän kertaa viikossa. Vuonna 1909 sen rinnalla julkaistiin myös viikkopainosta. Julkaisuyhtiönä toimivat Tryckeri och Tidnings Ab ja vuodesta 1909 Ab Nya Pressen. Lehden levikki oli 7 500 kappaletta vuonna 1913.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 516–517. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-220-0.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 2: Sanomalehdistö suurlakosta talvisotaan*, s. 89. Kuopio: Kustannuskiila, 1987. ISBN 951-657-198-0.
3. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 170–171. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Nya Pressen* digitoituna kansalliskirjastossa
Ahmad ibn Hanbalin moskeija Medinassa.
**Hanbali** (arab. حنبلي‎, *Ḥanbalī*) on yksi neljästä suuresta sunnalaisen islamin lakikoulukunnasta. Se on saanut nimensä irakilaisen imaami Ahmad ibn Hanbalin (k. 855) mukaan. Hanbali-koulukunta on sunnakoulukunnista pienin ja konservatiivisin. Sen kannattajia on eniten Saudi-Arabiassa.

Ahmad Ibn Hanbal
----------------

Ahmad ibn Hanbal oli islamilainen imaami, *hadith*-oppinut, teologi ja askeetti. Hän oli imaami Shafi'in luotto-oppilas, josta Shafi'i totesi: "Lähtiessäni nyt Bagdadista sinne ei jäänyt ketään enemmän jumalaa pelkäävää, oppineempaa Pyhässä laissa, pidättyväisempää synnistä, hurskaampaa tai tietävämpää miestä kuin Ibn Hanbal." Kun hän myöhemmin muodosti oman laintulkintansa, hän nojautui pääasiassa Koraanin teksteihin, *haditheihin* ja oppineiden yksimielisyyteen (*Ijma*) antaen vain vähän arvoa analogialle (*qiyas*). Kellerin mukaan hän oli šarian suurista imaameista todennäköisesti kaikkein oppinein *hadith*-tieteissä.

Hanbali-koulukunnan alueet on merkitty karttaan tummanvihreällä.

Lähteet
-------

* Keller, Nuh Ha Mim (toim.): *Reliance of the Traveller. Revised Edition. The Classic Manual of Islamic Sacred Law "Umdat al-Salik" by Ahmad ibn Naqib al-Misri (d. 769/1368) In Arabic with Facing English Text, Commentary and Appendices Edited and Translated by Nuh Ha Mim Keller*. Beltsville, Maryland: amana publications, 2017. ISBN 0-915957-72-8. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (arabiaksi)
* Schacht, Joseph: *An Introduction to Islamic Law*. Clarendon Press, 1982. ISBN 978-0-19-825473-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Keller 2017, s. 1034–1035 (x72)
**Bohumil Modrý** (24. syyskuuta 1916 Praha, Itävalta-Unkari – 21. heinäkuuta 1963 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti ja 1950-luvujen kommunistisen oikeudenkäyntien uhri.

Ura
---

1940-luvulla Modrý oli yksi parhaista eurrooppalaisjääkiekkomaalivahdeista. Hän pelasi menestyksekäissä LTC Praha seurajoukkueessa ja maajoukkueessa. Hän oli voittamassa kaksi kertaa maailmanmestaruuden, vuosina 1947 ja 1949. St. Moritzin olympialaisissa Tšekkoslovakian maajoukkue maalivahtinaan Bohumil Modrý sijoittui hopealle. Sankt Moritzin olympialaisissa tarjottiin Modrýlle mahdollisuus pelata Kanadassa. Tšekkoslovakian silloinen valtaannoussut kommunistinen hallitus jopa lupasi hänelle, että hän voi matkustaa Kanadaan vuoden 1949 Tukholman maailmanmestaruuskisojen jälkeen. Tukholmassa Tšekkoslovakian joukkue voitti kultaa, mutta hallitus ei kuitenkaan antanut Modrýlle suostumusta matkaan, koska ulkomailla kommunistihallinnon hän voisi "varantaa tasavallan turvallisuuden". Modrý oli pettynyt, joten hän luopui maajoukkueurasta eikä osallistunut enää 1950:n MM-kisojen valmistautumiseen.

Vankeusrangaistus
-----------------

Maaliskuussa oli Modrý ja yksitoista muuta jääkiekkoilijaa (muun muassa Gustav Bubník) pidätettiin, ja heitä syytettiin vakoilusta ja maanpetoksesta. Salaisessa, keinotekoisessa, suljettujen ovien takana käydyssä oikeudenkäynnissä Modrý tuomittiin "vakoiluryhmän johtajana" viidentoista vuoden vankeusrangaistukseen. Syyttäjä oli ollut vaatimassa kuolemanrangaistusta. Modrý vapautettiin vankeudesta huonon terveyden takia vuonna 1955 oltuaan viisi vuotta vankilassa ja raskaassa työssä uraanikaivoksessa. Vankeuskausi jätti Modrýyn jälkensä. Niinpä hän kuoli ennenaikaisesti radioaktiivisen säteilyn aiheuttamiin seurauksiin vuonna 1963. Vuonna 1968 Prahan kevään aikana Bohumil Modrý sai maineenpalautuksen. 

Syy, miksi jääkiekkoilijat vangittiin, ei ole aivan selvää. On mahdollista, että kommunistinen hallitus ei halunnut kärsiä sitä, että taitoluistelija Ája Vrzáňová ja jääkiekkoilija ja tennispelaaja Jaroslav Drobnýn mahdollisesti muuttaisivat maasta.

IIHF Hall of Fame
-----------------

Modrý nimettiin IIHF Hall of Fameen 15. maaliskuuta 2011.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
Janne Tapio Vilkuna, Jyväskylän yliopiston päärakennuksella lokakuussa 2009.
**Janne Tapio Vilkuna** (s. 8. elokuuta 1954 Helsinki) on Jyväskylän yliopiston museologian professori ja Jyväskylän yliopiston museon johtaja. Hän on myös toiminut useissa museoalan luottamustoimissa ja asiantuntijatehtävissä sekä kirjoittanut lukuisia julkaisuja arkeologian, kansatieteen, Suomen historian, taidehistorian ja museologian alalta. Vilkuna on Suomen ensimmäinen museologian professori. 

Vilkuna on sotilasarvoltaan majuri.

Vuonna 2000 Vilkuna osallistui seurueeseen, joka matkasi soutamalla Jyväskylästä Viron Tarttoon.

Ura
---

Vilkuna valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1979 pääaineenaan arkeologia. Hän työskenteli Keski-Suomen museossa eri tehtävissä vuosina 1980–1989. Vilkuna siirtyi Jyväskylän yliopiston palvelukseen vuonna 1989, kun hänet nimitettiin vasta perustettuun museologian yliassistentin virkaan. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1992. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston museon johtajaksi. Ylisassistentin virka muuttui määräaikaiseksi apulaisprofessuuriksi 1997, määräaikaiseksi professuuriksi 1998 ja edelleen vakinaiseksi professuuriksi 1999. Vilkunasta tuli Suomen ensimmäinen museologian professori.

Vilkunan merkittävimpiä julkaisuja on *75 vuotta museoiden hyväksi – Suomen museoliitto 1923–1998* (1998).

Sukutausta
----------

Janne Vilkuna on edesmenneen akateemikko, kansatieteilijä, kielitieteilijä ja historiantutkija Kustaa Vilkunan pojanpoika ja historiantutkija Kustaa H. J. Vilkunan veli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Janne Vilkunan cv *jyu.fi*. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 13.10.2009.
2. ↑  Professori: Tampere on Suomen museopääkaupunki – pesee Helsingin ja Jyväskylän mennen tullen *Yle Uutiset*. Viitattu 5.6.2017.
3. ↑  Kansalaisten aarteet täydentävät mutta eivät korvaa: "Museot perustetaan ikuisuutta varten" *Yle Uutiset*. Viitattu 5.6.2017.
4. ↑  Professori Vilkunan julkaisut *jyu.fi*. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 13.10.2009.
5. ↑  Vilkuna, Janne: Souturetki Jyväskylästä Tarttoon 12.–27.7.2000.  *Puuvene*, 2000, nro 4, s. 62–67. ISSN 1238-2841.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Bohdan Warchal** (1930–2000) oli slovakialainen viulisti ja kapellimestari. Hän perusti vuonna 1960 Slovakian kamariorkesterin ja toimi sen pääkapellimestarina ja sooloviulistina neljän vuosikymmenen ajan.

Warchal opiskeli Musiikin ja esittävien taiteiden Janáček-akatemiassa, Brnossa. Ennen Slovakian kamariorkesterissa tekemäänsä työtä hän johti Slovakian filharmonista orkesteria Bratislavassa vuodesta 1957. Warchalin johdolla Slovakian kamariorkesteri saavutti maailmanlaajuista tunnustusta lähes 2 500:lla konsertillaan, joita pidettiin eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Kiinassa, Koreassa ja Japanissa. Warchal teki opetustyötä useissa yliopistoissa. Myös hänen pojastaan Bohdan Warchal nuoremmasta tuli viulisti.

Warchal sai vuonna 1969 ansioituneen taiteilijan ja vuonna 1983 Tšekkoslovakian kansantaiteilijan arvon. L. Šarounován 14. tammikuuta 1998 löytämä asteroidi 28019 Warchal sai nimensä Warchalilta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  28019 Warchal (1998 AW8) JPL Small-Body Database Browser
2. 1 2  About Us Warchal Strings
3. 1 2  Bohdan Warchal Naxos


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Carlo Andrea Pozzo di Borgo
**Carlo Andrea Pozzo di Borgo** (ven. Карл Осипович Поццо ди Борго, 8. maaliskuuta 1764 – 15. helmikuuta 1842) oli korsikalainen kreivi ja poliitikko, joka loi diplomaattina uran Venäjän keisarien Aleksanteri I:n ja Nikolai I:n palveluksessa.

Pozzo di Borgo pyrki Korsikan itsenäistymiseen ja toimi Ranskan vallankumouksen aikana yhteistyössä Britannian kanssa Ranskan vallankumoushallitusta vastaan. Hän joutui poistumaan Korsikasta, kun Napoleon Bonaparte vuonna 1798 liitti saaren Ranskaan. Muutaman vuoden Italiassa ja Britanniassa oleskelun jälkeen hän ryhtyi Venäjän diplomaatiksi vuonna 1804. Hän toimi Venäjän suurlähettiläänä Ranskassa 1814–1835 ja Britanniassa 1835–1839. Ranskan-vuosiensa aikana hän osallistui venäläis-preussilaisissa joukoissa Waterloon taisteluun ja haavoittui siellä lievästi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pozzo di Borgo, Clarles André. Museum.ru. Viitattu 21.6.2016.(englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carlo Andrea Pozzo di Borgo** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Paolo Tofoli
**Paolo Tofoli** (s. 14. elokuuta 1966) on italialainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari.

Ura
---

Tofoli esiintyi Italian A1-liigassa jo 19-vuotiaana Padovassa. Padovassa Tofoli pelasi peräti viisi vuotta, kunnes siirtyi todelliseen suurseuraan, Sisley Volleyhin. Sisley Volleyssa hän voitti muun muassa Italian A1-liigan ja CEV Cupin. Sisley Volleyssa pelatessaan hän nousi yhdeksi joukkueen tähdistä. 

Monta vuotta Sisley Volleyssa pelattuaan Paolo Tofoli lähti hakemaan uusia haasteita ja siirtyi Ferraran joukkueeseen kaudeksi kunnes päätti lähteä Roomaan pelaamaan vuonna 1998. Roomassa Tofoli nosti joukkueen profiilia valtavasti loistavalla passipelillään ja Rooma voittikin A1-liigan mestaruuden sekä CEV Cupin mestaruuden vuonna 2000. Tofoli siirtyi 2001 kaudella Trentinoon pelaamaan, jossa hän esitti myös samanlaisia otteita kuin ennenkin. Trentinossa hän pelasi neljä kautta kunnes siirtyi yhdeksi kaudeksi Perugiaan 2006. Perugiasta Tofoli siirtyi kauden jälkeen takaisin Roomaan, jossa hän pelasi uransa loppumiseen vuoteen 2009 saakka.

Maajoukkue
----------

Tofoli on yksi Italian maajoukkueen maineikkaimmista pelaajista kautta aikojen. Tofolin pelatessa maajoukkueessa Italia vakiinnutti paikkansa maailman lentopallohuipulla ja voitti useita arvokisoja, muun muassa kaksi maailmanmestaruutta sekä neljä Euroopan-mestaruutta. Maajoukkueuransa Tofoli lopetti vuonna 2000 pelattuaan kaikkiaan 342 A-maaottelua.

Saavutukset
-----------

### Maajoukkueessa

* Olympiahopeaa 1996 ja 2004
* Olympiapronssia 2000
* Maailmanmestaruus 1990 ja 1994
* Euroopan mestaruus 1989, 1993, 1995 ja 1999
* Maailmanliigan voitto 1990, 1991, 1992, 1994, 2000
* Juniorien MM-hopeaa 1985

### Seurajoukkueissa

* Mestarien liigan voitto 1995
* CEV-cupin voitto 1991, 1993, 2000, 2008
* Euroopan supercupin voitto 1994
* Italian mestaruus 1994, 1996, 2000
* Italian cupin voitto 1993

Joukkueet
---------

* 1985-1990 Petrarca Padova
* 1990-1997 Sisley Treviso
* 1997-1998 4Torri Ferrara
* 1998-2001 Roma Volley
* 2001-2005 Trentino Volley
* 2005-2006 Perugia Volley
* 2006-2009 M. Roma Volley

Lähteet
-------

* Legavolley