recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bibliografia** (m.kreik. βιβλιογραφία = βιβλίο + γραφία = βιβλίο + γραφή= kirja + kirjoitus, *bibliographia*) on joko

* bibliografinen luettelo,
* taito tehdä bibliografioita tai
* tekstuaalitieteisiin kuuluva kirjoja koskeva tutkimus, jonka alalaji on esimerkiksi analyyttinen bibliografia.

Bibliografinen luettelo
-----------------------

Luettelona bibliografia on niin sanottua sekundaari-informaatiota eli bibliografiat sisältävät tietoja varsinaisista primäärijulkaisuista. Ne ovat luetteloita, joissa luetteloidaan dokumentteja ja informaatiota. Bibliografia voi olla painettu tai sähköinen. Usein se on erilaisten periaatteiden mukaan järjestetty kirja- ja julkaisuluettelo.

Bibliografioita käytetään työvälineenä muun muassa kirjastoissa ja tutkimuksissa. Myös viestinnän ammattilaiset käyttävät työssään bibliografioita. Bibliografioita on esimerkiksi sisällön mukaan tehtyjä, kuten yleisbibliografiat, aihebibliografiat, erikoisbibliografiat ja henkilöbibliografiat, tai erikoisbibliografioita, kuten akateemisten julkaisujen bibliografiat, aikakauslehtiluettelot, aikakauslehti- tai sanomalehti-indeksit, tai henkilöbibliografioita, jotka ovat tietyn henkilön kirjoituksien ja tuotannon luetteloja.

Bibliografioita voidaan jaotella eri ryhmiin erilaisin perustein, kuten sisällön, ajan, tietojen, yleisyyden, itsenäisyyden, järjestyksen, primäärisyyden, tietojen laajuuden, tiedon tason, yhteiskunnallisen tehtävän ja fyysisen muodon mukaan.

Aakkosellinen bibliografia on järjestetty tekijöiden tai teosten nimien mukaan. Systemaattinen eli aiheenmukainen bibliografia on järjestetty aloittain. Kronologinen etenee julkaisuvuoden mukaan. Jos mukana on tietoja julkaisujen sisällöstä, bibliografia on selostava tai arvioiva.

Bibliografinen tutkimus
-----------------------

Analyyttinen bibliografia on tekstuaalitieteisiin kuuluva bibliografisen tutkimuksen suuntaus, joka tarkastelee kirjaa fyysisenä esineenä. Analyyttinen bibliografia kiinnittää huomiota erityisesti kirjojen tuotantoprosessiin, kuten ladontaan ja painamiseen sekä paperiin, painomusteeseen, typografiaan ja sidosasuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Forsman, Maria: *Savitaulusta tietokoneeseen: Bibliografian perusteita ja teoriaa*. Julkaisija Suomen kirjastoseura. Helsinki: Kirjastopalvelu, 1985. ISBN 951-692-134-5.
2. 1 2  Tekstuaalitieteiden sanasto Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Verkossa
3. ↑  Kuitunen, Kalevi: *Kirjatoukan tietolipas*, s. 59. Helsinki: C. Hagelstamin antikvaarinen kirjakauppa, 1994. ISBN 952-90-5860-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Bibliografia** on Wikiaineistossa
* Bibliografiat (Arkistoitu – Internet Archive). Internetix, informaationtutkimus.
* The Bibliographical Society of the University of Virginia. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen kirjahistoriallinen seura.
* The European Society for Textual Scholarship. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hämeenlinnan ortodoksinen kirkko** eli **Pyhien Aleksanteri Nevskin ja Johannes Krysostomoksen kirkko** on Helsingin ortodoksisen seurakunnan pyhäkkö. Hämeenlinnassa, Kaurialan kaupunginosassa, Vanhan hautausmaan reunalla sijaitseva kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1962. Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema kirkko on yksinkertainen tiilipintainen rakennus, jonka länsipäädyssä on betoninen kellotorni. Suurin osa kirkollisesta esineistöstä on peräisin Hämeenlinnan vanhasta, Rantatorin varrella sijainneesta puisesta ortodoksikirkosta, niin myös venäläisvalmisteinen ikonostaasi. Lisäksi kirkossa on jonkin verran irtaimistoa 1920-luvulla kaupunginkirjastoksi muutetusta ja nykyään Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen käytössä olevasta entisestä ortodoksisesta varuskuntakirkosta.

Kirkko remonttiin, seurakunta liitettiin Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan
-----------------------------------------------------------------------------

Keväällä 2014 seurakunta suunnitteli kirkkorakennuksen purkamista ja uuden rakentamista, sillä kirkko oli homeinen ja siellä oli sädesieniä. Asiasta piti neuvotella Museoviraston kanssa, joka piti Ernon suunnittelemaa kirkkoa hyvin erikoisena modernina pienenä kirkkorakennuksena, jollaista ei löydy muualta.

Kirkon remontointi aloitettiin alkuvuonna 2021, joilloin Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta siirtyi osaksi Helsingin ortodoksista seurakuntaa.  Kirkon remontti maksoi 1,4 miljoonaa euroa ja se otettiin käyttöön elokuussa 2021. Kirkon katolla olevat kaksi ristiä kullattiin Lapin Tankavaarasta peräisin olevalla lehtikullalla.

Hämeenlinnan venäläinen sotilaskirkko
-------------------------------------

Hämeenlinnassa on ollut ortodoksinen kirkkorakennus aiemminkin. Pikkutorille Turuntien alkukohtaan rakennettiin vuonna 1900 sotilaskirkko kupoleineen. Siihen aikaan alkoivat sortovuodet, ja heti kun mahdollista, tämä Ryssänkirkoksi nimetty rakennus muutettiin empiretyyliseksi kirjastoksi ja tornit poistettiin. Nykyään rakennus toimii Kumppanuustalona.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusi kirkko jäihin: Museovirasto pitääkin Hämeenlinnan ortodoksikirkkoa erikoisena *Yle Uutiset*.  1.11.2014. Viitattu 11.1.2022.
2. ↑  Saila Karpiola: Hämeenlinnan ortodoksien yli 10 vuoden odotus on päättymässä, kun pääkirkon remontti pääsee alkamaan *Hämeen Sanomat, hameensanomat.fi*.  29.8.2020. Viitattu 10.9.2020.
3. 1 2  Ainutlaatuista Suomessa: Hämeenlinnan ortodoksinen kirkko sai katolleen Lapin jokikullalla kullatut ristit *Yle Uutiset*.  6.8.2021. Viitattu 11.1.2022.
4. ↑  Miki Wallenius: Vihatusta ryssänkirkosta koko kaupungin olohuoneeksi – Nyt halutaan talteen satavuotinen historia *Yle Uutiset*.  5.7.2016. Viitattu 1.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeenlinnan ortodoksisen seurakunnan pyhäköt (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen ortodoksisen kirkon sivuilla
**Clytus Gottwald** (20. marraskuuta 1925 Bad Salzbrunn – 18. tammikuuta 2023) oli saksalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän opiskeli Tübingenin ja Frankfurtin yliopistoissa, ja hän sai vuonna 1961 tohtorinarvon. Hän päätteli väitöskirjassaan renessanssisäveltäjien Johannes Ghiselinin ja Jean Verbonnet'n olleen sama henkilö.

Gottwald toimi vuosina 1958–1970 kanttorina Paavalin kirkossa Stuttgartissa. Hän perusti vuonna 1960 Schola Cantorum Stuttgartin, jota hän johti, kunnes se hajosi vuonna 1990. Gottwald tunnetaan varsinkin avantgarde-spesialistina, mutta hänen musiikillisen mielenkiinnon kohteensa olivat kuitenkin laajat. Hänen useimmat omat sävellyksensä ovat kuorolle tai laulusolistille, joskus nauhan kanssa.

Gottwald sai vuonna 2009 Kulturpreis Baden-Württembergin elinikäisistä saavutuksistaan ja vuonna 2012 Preis der Europäischen Kirchenmusikin työstään hengellisen musiikin parissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Schlüsselfigur der Neuen Musik: Komponist Clytus Gottwald gestorben *swr.de*.  Arkistoitu 20.1.2023. Viitattu 21.1.2023.
2. 1 2  AllMusic.com: Clytus Gottwald


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Clytus Gottwald
Tuhkan arvioitu laskeutumusalue.
**Tamboran purkaus 1815** oli Indonesiassa sijaitsevan Tambora-tulivuoren suuri purkaus vuonna 1815. Sen vaikutukset olivat erittäin laajoja ja pitkäikäisiä. Kantavimmillaan sen ääni kuului 2 500 kilometrin päähän. Vuori vaimeni vasta muutaman vuoden kuluttua. Tapahtuma on mahdollisesti historiallisen ajan ainoa VEI-7-luokan purkaus.

Purkaus alkoi huhtikuussa 1815 ja jatkui heinäkuun puoleenväliin asti. Purkauksen aikana 100 km³ magmaa ja murentunutta kiveä sekä 400 miljoonaa tonnia rikkipitoista kaasua nousi 44 kilometrin korkeuteen ilmakehässä. Purkaus tuhosi viljelymaita, tappoi arviolta 60 000 ihmistä ja aiheutti maailmanlaajuisia ilmastovaikutuksia. Toisen lähteen mukaan kuolleita oli 117 000.

Purkauksen kaasut aiheuttivat maailmanlaajuista viilenemistä eli niin sanotun kesättömän vuoden 1816. Se puolestaan aiheutti tautiepidemioita ja sadonmenetysten takia maailmanlaajuisen ruokapulan. Uudessa-Englannissa kasvukausi lyheni sadalla päivällä, jolloin paljon maanviljelijöitä muutti länteen päin.

Purkaus sai aikaan kuusi kilometriä leveän ja 1 250 metriä syvän kalderan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Global Volcanism Project: Tambora (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Luettu 9.3.2012.
2. 1 2 3 4  University of Rhode Island: URI volcanologist discovers lost kingdom of Tambora (27.2.2006) (englanniksi) Luettu 9.3.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Jarmo Korteniemi: Historian suurin räjähdys sattui 200 vuotta sitten Tiedetuubi 12.4.2015
**Heinolanhovi** oli Heinolan keskustassa 1950-luvun taitteesta vuoteen 1978 asti toiminut hotelli ja ravintola. Koko rakennus tuhoutui 20. huhtikuuta 1978 nestekaasuräjähdyksestä alkaneessa tulipalossa, jossa sai surmansa kolme ihmistä.

Hotelli ja sen toiminta
-----------------------

Heinolanhovi tuli kaupungissa tunnetuksi tyylikkyydestään ja hyvästä ruoastaan. Se oli kaupungin liikemiesten ja poliittisten päättäjien suosittu tapaamis- ja neuvottelupaikka. Nuorten suosiossa olivat 1970-luvulla hotellissa sunnuntaisin järjestetyt äänilevytanssit eli diskot.

Räjähdys ja tulipalo
--------------------

Torstaiaamuna 20. huhtikuuta 1978 säiliöauto tuli tuomaan täydennystä hotellin nestekaasuvarastoon. Kaasunsyötön aikana tapahtui iso räjähdys, jossa sai heti surmansa hotellin työvuorossa ollut vahtimestari. Hotellin siivooja kuoli muutama päivä myöhemmin sairaalassa palovammoihinsa ja säiliöauton kuljettaja kuukausi räjähdyksen jälkeen.

Pelastus- ja sammutustöihin saatiin aluksi vain kaksi vuorossa ollutta palomiestä, mutta kaikkiaan tulipalon sammutukseen ja raivaukseen osallistui noin 80 palomiestä.

Hotellin tuho johtui kiinteistön nestekaasuputkiston toimimattomista varolaitteista. Säiliöautosta syötetty kaasu pääsi leviämään hotellin ja ravintolan tiloihin ja syttyi valokytkimen aiheuttamasta pienestä kipinästä. Räjähdys ja palo aiheuttivat tuhoa myös ympäröivien kiinteistöjen rakennuksiin, mutta monin verroin suuremmalta tuholta, säiliöauton kaasusäiliön räjähdykseltä, vältyttiin. Pelastustoimia hankaloittivat sadat uteliaat paikalle saapuneet.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuikka, Jukka: Kaasuräjähdys lennätti hotellin seinät kadulle.  *Helsingin Sanomat*, 21.4.1978, s. 11. Näköislehti (maksullinen).
2. 1 2  Koskinen, Vihtori: Heinolalaiset muistavat rajun kaasuräjähdyksen edelleen: Valokatkaisimen kipinä tuhosi hotellin *Yle Uutiset*.  8.11.2014. Viitattu 29.6.2023.
3. 1 2  Räjähdys tuhosi hotellin Heinolassa – kolme kuoli 4/1978 *Pelastustieto*. Viitattu 25.6.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* tulipalosta ja sen syistä tarkemmin *Palontorjunta*-lehden numeroissa 4/1978 ja 9/1978.
**Itävallan perimyssota** käytiin vuosina 1740–1748, kun Maria Teresia seurasi isäänsä Kaarle VI:a Habsburgien maiden perijänä, Unkarin kuningattarena, Itävallan arkkiherttuattarena ja Parman herttuattarena.

Kaarle VI oli jo kauan valmistautunut siihen mahdollisuuteen, ettei hänelle syntyisi miespuolista perillistä, ja vuoden 1713 pragmaattisella sanktiolla määräsi, että nainen voisi olla perijä, jos kaikki miespuoliset sukuhaarat päättyisivät. Kaarle sai kaikki Euroopan suurvallat myöntymään sopimukseen, mutta hänen kuoltuaan sopimusta hyväksymätön Preussin Fredrik II Suuri hyökkäsi Sleesiaan joulukuussa 1740. Naista pidettiin heikkona hallitsijana ja muillakin ruhtinailla, kuten Baijerin Kaarle Albertilla oli vaatimuksensa kruunuun. Itävallan perimyssota nielaisi mukaansa 1739 alkaneen Britannian ja Espanjan välisen sodan Jenkinsin korvasta, jonka seurauksena näiden valtioiden siirtomaissa käymä konflikti rauhoittui sodan painopisteen siirryttyä Eurooppaan. Vuonna 1741 lähes kaikki Euroopan maat olivat mukana sodassa. Ranskan ja Itävallan välienselvittelyn näyttämönä olivat, kuten tavallista Alankomaat ja Italia. Ranskan ja Preussin kanssa olivat liitossa Espanja ja Baijeri. Itävaltaa taas tukivat Britannia ja Alankomaat, Ranskan perinteiset viholliset ja ajoittain Sardinia ja Saksi. 

Sodan päätteeksi solmitussa Aachenin rauhassa Sleesia jäi Preussin haltuun, joten välienselvittelyä jatkettiin seitsenvuotisessa sodassa 1756–1763.
Uunipannussa paistettuja kaalikääryleitä ja kermakastiketta.
**Kaalikääryleet** on uunissa valmistettava ruokalaji, jossa kaalinlehtien sisään on kääritty täytettä. Perinteisin täyte on sekoitettu jauhelihasta, kananmunasta, keitetystä riisistä tai perunasta sekä hienonnetuista kaalinlehdistä. Kääryleitä valellaan paistamisen aikana siirapista ja sulatetusta voista tehdyllä sekoituksella tai muunlaisella liemellä tai kastikkeella. Kääryleiden kera tarjoillaan usein puolukkahilloa tai -survosta ja keitettyjä perunoita.

Historiaa
---------

Kaalikääryleet on 1700-luvulla kehitetty pohjoismainen muunnos perinteisestä turkkilaisesta ruokalajista dolmasta, joka on viiniköynnöksen lehdestä tehty kääryle. Ruokalaji mainittiin Cajsa Wargin ruotsalaisessa keittokirjaklassikossa ensimmäisen kerran vuonna 1755. Vuonna 1709 käydyn Pultavan taistelun hävinnyt Ruotsin kuningas Kaarle XII pakeni Osmanien valtakuntaan. Kuninkaalla oli mukanaan noin 1 500 sotilaan joukko. He asettuivat osmanihallinnon alaiseen Benderin kaupunkiin (nyk. Tighina). Erilaisten vaiheiden, kuten vuosina 1710–1711 käydyn Venäjän–Turkin sodan, jälkeen kuningas siirtyi joukkoineen takaisin Ruotsiin. Vierailun pysyväksi perinnöksi Pohjoismaihin jäi kaalikääryleiden valmistustaito. Ruotsinkielisen nimen *kåldolmar* osa *dolma* on tullut suoraan turkin kielestä. Toisen teorian mukaan resepti saapui osmanisuurlähettiläiden tai kauppiaiden mukana.

Suomessa kaalikääryleiden valmistusta on alettu opettaa vasta 1900-luvun alun talouskursseilla ja talouskouluissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Haapio, Markku: Varhaiset kaalikääryleet *Iltalehti*. Viitattu 16.1.2016.
2. ↑  Kaa­li­kää­ry­leet tulivat pohjolaan Turkista *Kaleva*.  7.10.2009. Viitattu 20.12.2017.
3. ↑  Romanian suurlähetystö, Helsinki: suomalaisten ja romanialaisten kontaktit menneinä aikoina. Viitattu 12.8.2009
4. ↑  Uusivirta, Hilkka: *Suomalaisen ruokaperinteen keittokirja*, WSOY 1982.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaalikääryle**.
* Reseptivihko: Kaalikääryleet (Arkistoitu – Internet Archive)
* Wanhakauppahalli.com/reseptit: Kaalikääryleet
* yhteishyva.fi: Kaalikääryleet[vanhentunut linkki]
* Myllyn paras: Kaalikääryleet (täyte ilman riisiä)
**Minarelli** on italialainen moottoripyörien moottoreiden valmistaja, jonka perustivat Vittorio Minarelli ja Franco Morini vuonna 1951. Minarelli on ollut vuodesta 2002 lähtien osa Yamaha konsernia. Vuonna 2020 Fantic Motor Group osti Minarellin Yamahalta. Minarellin moottoreita käyttävät myös muut valmistajat, kuten Rieju, Beta, HM, Peugeot ja CH

Yrityksen historia
------------------

Minarelli 50 GP vuodelta 1972
Minarellin perustivat Vittorio Minarelli ja Franco Morini Bolognassa nimellä **Fabbrica Bolognese Motori (F.B.M.)**. Aluksi yritys valmisti moottoripyöriä. Vuonna 1956 Minarelli kuitenkin lopetti moottoripyörien valmistamisen ja keskittyi kaksitahtisten mopo- ja moottoripyörämoottoreiden valmistamiseen. Samana vuonna ritys jakautui ja Vittoria Minarelli perusti F.B Minarellin. Minarelli valmisti 2000m2 tehtaassa 20 työntekijän kanssa 70 moottoria päivässä. Moottoreita myytiin Italiaan, muualle Eurooppaan ja Latinalaiseen Amerikkaan.

Yritys jatkoi kasvamistaan, ja vuonna 1967 se vaihtoi nimekseen **Motori Minarelli**, ja perusti uuden tehtaan Lippo di Calderara di Renossa, jossa tuotettiin jopa 250 000 moottoria vuodessa. Minarelli menestyi MotoGPssä, voittaen useita valmistajien ja kilpailijoiden maailmanmestaruuksia. 1970-luvulla Minarelli asetti myös joitakin nopeuden maailmanennätyksiä joita ei ole vieläkään rikottu.

Vuonna 1990 yritys aloitti yhteistoiminnan Yamahan kanssa, ja valmisti ensimmäisen skootterimoottorinsa. Yhteistyö oli menestyksekästä ja yrityksen tuotantomäärät nousivat edellistäkin suuremmiksi ja vuonna 1995 yritys valmisti vuodessa 410 000 moottoria ja työllisti 350 henkilöä.

2000-luvulla yrityksen tulos kuitenkin laski markkinoiden muuttumisen takia, ja vuodesta 2002 lähtien Minarelli on ollut osa Yamahaa.

Lähteet
-------

* Company Motori Minarelli

Italialaisia moottoripyörävalmistajia

* Aprilia
* Benelli
* Beta
* Bimota
* Cagiva
* Ducati
* Fantic
* Garelli
* Gilera
* Innocenti
* Italjet
* Laverda
* Malaguti
* Minarelli
* Mondial
* Morbidelli
* Motobi
* Moto Guzzi
* Moto Morini
* MV Agusta
* Piaggio
* Vespa
* Vyrus
Andrea Appianin tekemä maalaus.
**Eugène de Beauharnais** (3. syyskuuta 1781 – 21. helmikuuta 1824) oli ranskalainen sotilas ja keisari Napoleonin poikapuoli, joka toimi Italian kuningaskunnan varakuninkaana 1805–1815.

Eugène de Beauharnaisin isä Alexandre de Beauharnais teloitettiin 1794 ja äiti Joséphine de Beauharnais meni leskeksi jäätyään naimisiin Napoleon Bonaparten kanssa. Eugène oli isänsä kuoleman jälkeen puusepän oppipoikana, mutta päästyään sotilasuralle hän yleni nopeasti. Uranousu oli osittain oman kyvykkyyden, osittain isäpuolen ansiota. Napoleon korotti hänet 1804 Ranskan prinssiksi ja nimitti hänet seuraavana vuonna Italian varakuninkaaksi.

Eugène de Beauharnais menestyi hyvin varakuninkaana ja voitti 1809 Raabin taistelun sodassa Itävaltaa vastaan. Tämän voiton ansiosta Napoleon saavutti helpommin voiton Wagramin taistelussa. Beauharnais menestyi 1812 Borodinon taistelussa Venäjän sotaretkellä ja kunnostautui myös perääntymisen aikana. Hän pysyi uskollisena Napoleonille aina tämän kruunusta luopumiseen asti 1814. Vuoden 1815 satapäiväisen keisarikunnan aikana Beauharnais säilytti puolueettomuutensa. Napoleonin vallasta luopumisen myötä Beauharnaisin poliittinen ura katkesi.

Beauharnaisin appi, Baijerin kuningas Maksimilian I Joosef myönsi hänelle Leuchtenbergin herttuan ja Eichstättin ruhtinaan arvon. Eugène de Beauharnaisin sisar Hortense de Beauharnais oli naimisissa Napoleonin veljen Louis Bonaparten kanssa ja Eugènen neljästä tyttärestä Joséphine oli Ruotsin kuningas Oskar I:n puoliso.

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jussi Albert Haapala** (2. elokuuta 1927 Oulu – 31. elokuuta 2008 Oulu) oli suomalainen postikonttorin johtaja, joka tuli tunnetuksi oman konttorinsa ryöstöstä ja vaimonsa murhasta.

Haapala toimi Tornion postipiirin esimiehenä. Vuonna 1985 hän jäi kiinni yrityksestä varastaa omasta postikonttoristaan 438 000 markkaa, jotka sinne oli tilattu Suomen Pankista. Tutkimuksissa paljastui, että hän oli syyllinen myös vuonna 1984 tapahtuneeseen törkeään petokseen Kukkolan postissa, missä 75 000 markkaa vaihdettiin paperisilppuun.

Haapalan vaimon, 50, kuolema tuli ensi kertaa julkisuuteen heti sen tapahduttua 10. marraskuuta 1977. Haapala oli lavastanut murhan onnettomuudeksi, jossa silitysraudan rispaantunut johdin olisi aiheuttanut kuolemaan johtaneen sähköiskun. Erikoinen onnettomuus uutisoitiin laajasti lehdistössä ja johti varoituksiin silitysrautojen johtimien vaarallisuudesta. Tosiasiassa Haapala johdatti sähkövirtaa nukkuvaan uhriin. Tornion raastuvanoikeus ja Rovaniemen hovioikeus tuomitsivat Haapalan murhasta, erittäin raskauttavien asiahaarojen vallitessa tehdystä petoksesta, törkeästä varkauden yrityksestä sekä pontikan keitosta elinkautiseen vankeuteen.

Vaimon murhan motiivina oli Haapalan halu päästä naimisiin rakastajattarensa kanssa. Haapala toimi kirkkovaltuutettuna.

Lähteet
-------

1. ↑  Gunnar Modeen, Tore Modeen, Matti J. Kankaanpää: Släkten Kolström – Kolamo – Hiilivirta – Viherkenttä.  *Genos*, 1997, nro 68. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.6.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Menot Oulussa 18.9.–25.9.2008 – Kuolleet: Tuira.  *Rauhan tervehdys*, 2008, nro 30, s. 15. Oulu: Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.7.2019.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Jussi Albert Haapala *Genealogia.fi*.  Arkistoitu 29.7.2021. Viitattu 29.7.2021.
4. 1 2 3 4 5  Hannes Markkula: *Suomalainen murha 1953-1990*. Sanapaja Oy, 1991. ISBN 9519626700.
5. ↑  Nainen kuoli sähköiskuun, Helsingin Sanomat 11.11.1977, sivu 11
6. ↑  Kodin turvaopas - Tapaturmien ehkäisy *turvaopas.pelastustoimi.fi*.  Arkistoitu 25.5.2009. Viitattu 17.6.2009.
7. ↑  Jan-Erik Björkgård (päätoim.): "Postiherra", *Poliisi kertoo: suomalaisia rikostapauksia: osa 3*. Pohjolan poliisikirja, 2007. ISBN 978-951-98801-6-7.
8. ↑  Murhasta ja petoksesta elinkautinen Torniossa, Helsingin Sanomat 7.10.1986, sivu 12
9. ↑  Tornion entisen postipäällikön elinkautistuomio pysyi ennallaan, Helsingin Sanomat 28.4.1987, sivu 11

Aiheesta muualla
----------------

* Rikostarinoita Suomesta: Postiherra *Ylen Elävä arkisto*.
**Evert Roos** (2. maaliskuuta 1876 Lappträsk – 17. joulukuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen museon intendentti ja taidemaalari.

Roos opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1893–1896, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1896–1899 ja ulkomailla Peder Severin Krøyerin johdolla Kööpenhaminassa sekä tanskalaisen Christian Zahrtmanin maalarisiirtolassa Civita d’Antinon vuoristokylässä Abruzzon alueella Italiassa 1906–1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1901, 1906, 1907, 1908, 1909, 1911, 1913 ja 1916 sekä oli edustettuna vielä vuoden 1954 näyttelyssä. Roosin töitä oli esillä myös Tukholmassa 1929. Roos toimi Porvoon museon intendenttinä 1923–1933 (osa-aikaisena jo vuodesta 1919) ja hän perusti museon Albert Edelfelt-huoneet. Hän oli myös vuonna 1925 Porvoon museon osastoksi avatun Ville Vallgren -museon järjestäjänä.

Teoksia
-------

* *Kalastajakylä Suursaarella* : vesivärityö. 1933
* *Tuoli* : öljymaalaus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Evert Roos
2. ↑  Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Evert Roos (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Emma Laatikainen : *Ville Vallgrenin museo : Museon suunnitteluun vaikuttaneet tekijät ja museolle annetut merkitykset 1920-luvulla*, taidehistorian pro gradu -tutkielma, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto 2011, Roosin elämänvaiheista luvussa 3.6 Evert Roos: intendentti ja taidemaalari

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Evert Roos

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* Musée d'Orsay

 |

 |
**Joachim Rønning** (s. 1972) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Espen Sandbergin kanssa. He molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista. He ovat Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on *Bandidas* vuodelta 2006. Vuonna 2017 tuli ensi-iltaan heidän ohjaamansa *Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge*. Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan *Marco Polo*. Myös Disney-filmatisointi *Maleficent 2: Pahan valtiatar* (2019) on Rønningin ohjaustyö.

Rønningin ja Sandbergin ohjaamat *Max Manus* (2008) ja *Kon-Tiki* (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen. Rønning opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994.

Lähteet
-------

1. 1 2  SF Norge becomes majority owner in Motion Blur  17.12.2012. Mynewsdesk.com. Viitattu 25.8.2016. (englanniksi)
2. ↑  Maleficent 2: Pahan valtiatar *Finnkino*.  Arkistoitu 25.1.2021. Viitattu 14.12.2020.
3. ↑  Kon-Tiki mest sette norske film i år  31.8.2012. Radio Rjukan.  Arkistoitu 26.8.2016. Viitattu 25.8.2016. (norjaksi)
4. ↑  Joachim Rønning Norwegian Film Institute.  Arkistoitu 26.8.2016.  (englanniksi)

Huomautus lähdeviitteisiin 1 ja 2: animaatioelokuva *Pilvikallion vauhtikisat* (1975) on katsotumpi kuin *Max Manus* ja *Kon-Tiki*.

Aiheesta muualla
----------------

* Joachim Rønning Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Priscah Jepleting Cherono** (o.s. **Ngetich**, s. 27. kesäkuuta 1980) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija, joka on kotoisin Nandin piirikunnasta.

Priscah Jepleting Cherono (oikealla; Yleisurheilun MM-kisojen 5 000 metrin pronssi 2007).
Cherono sai Torinon maastojuoksun MM-kisoissa 1997 nuorten sarjassa hopeaa. Hän sijoittui 1998 Marrakechin maastojuoksun MM-kisoissa samassa sarjassa yhdenneksitoista. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Annecyn nuorten MM-kisoissa 5 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 16.07,12. Kaksi vuotta myöhemmin Vilamouran maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla seitsemäskymmeneskahdeksas. Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa 2002 hän sijoittui lyhyellä matkalla kahdeksanneksitoista. Seuraavana vuonna Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa hän juoksi lyhyellä matkalla yhdenneksitoista. Hän sai hopeaa Brazzavillen Afrikan-mestaruuskilpailujen 5 000 metrillä 2004 ajalla 16.26,15. Vuonna 2005 hän sijoittui St. Etiennen maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla neljänneksi ja Helsingin MM-kisoissa 5 000 metrillä seitsemänneksi ajalla 14.44,00. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metrin juoksussa kahdeksas ajalla 8.53,18.

Cherono voitti Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa 2006 MM-hopeaa lyhyellä matkalla. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 5 000 metrillä yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa seitsemäs. Osakan MM-kisoissa hän voitti 5 000 metrillä MM-pronssia. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi 3 000 metrillä ajalla 8.29,06 ja kolmanneksi 5 000 metrillä. Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa 2008 Cherono juoksi seitsemänneksi. Samana vuonna hän oli 5 000 metrillä yhdestoista Pekingin olympialaisissa ja viides yleisurheilufinaalissa.

Cherono sijoittui 2011 viidenneksi Punta Umbrían maastojuoksun MM-kisoissa ja neljänneksi Daegun MM-kilpailujen 10 000 metrillä. Hän sai Porto-Novon Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 32.45,73.

Yksityiselämä
-------------

Cherono on naimisissa Charles Chemase Cheronon kanssa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 3 000 metrin juoksu: 8.29,06 (2007)
* Kahden mailin juoksu: 9.14,09 (2007)
* 5 000 metrin juoksu: 14.35,30 (2006)
* 10 000 metrin juoksu: 30.56,43 (2011)
* Puolimaraton: 1.08.35 (2012)

Lähteet
-------

* Priscah Jepleting Cherono Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Priscah Jepleting Cherono Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Priscah Jepleting Cherono *Olympedia*. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Saksalainen pysäköintikiekko
**Pysäköintikiekko** on pysäköintiaikaa osoittava lakisääteinen merkitsemisväline, joka sijoitetaan auton tuulilasin sisäpuolelle näkyvälle paikalle. Pysäköinnin alkamisaika voidaan ilmoittaa myös sähköisellä etäluettavalla pysäköintikiekkopalvelulla tai -järjestelmällä.

Pysäköintikiekko osoitetaan näyttämään seuraavaa tasa- tai puolituntista riippuen siitä, kumpi ajankohta on seuraava. Aikaa ei saa muuttaa pysäköintikiekon voimassaoloaikana, ja kiekkoja saa olla kerrallaan näkyvissä ainoastaan yksi. Pysäköintikiekko asetetaan näkyviin pysäköitäessä niille pysäköintialueille, joilla sen käytöstä säädetään liikennemerkillä.

Tieliikennelain (729/2018) 40 §:n mukaan pysäköijän on ilmoitettava pysäköintinsä alkamisaika selkeästi havaittavalla tavalla. Traficomin ohjeissa todetaan seuraavasti: "Pysäköintiajan alkamisen voi ilmoittaa vapaasti eli ei tarvita pysäköintikiekkoa tms. laitetta. Pysäköinnin alkamisaika on kuitenkin ilmoitettava selkeästi havaittavalla tavalla".

Historia
--------

Vuoden 1990 asetuksessa pysäköntikiekolla oli Suomessa tarkasti määrätty ulkomuoto ja väritys sekä se, kumpaan suuntaan kiekon numeroiden piti edetä. Kiekossa sai olla vain suomen- tai/ja ruotsinkieliset tekstit, eli kuvassa oleva kiekko saksankielisellä tekstillä ei olisi kelvannut suomalaisessa autossa. Pysäköintikiekon muotoa koskevat säädökset kumottiin vuonna 2015 annetulla asetuksella.

Lähteet
-------

* Liikenne- ja viestintäministeriön asetus pysäköintikiekosta ja sen käyttövelvollisuudesta FINLEX 1319/2015
* Liikenneministeriön päätös pysäköintikiekon käyttämisestä FINLEX 924/1990 (laki kumottu 16.11.2015)

### Viitteet

1. ↑  Tieliikennelaki (729/2018), 40 § *www.finlex.fi*.  Arkistoitu 23.3.2022. Viitattu 24.1.2021.
2. ↑  HE 180/2017 vp, s. 199.
3. ↑  FINLEX 1319/2015 §3
4. ↑  Autoilun ja moottoripyöräilyn tietopaketti *traficom.fi*.  12.5.2020. Viitattu 28.6.2020.
5. ↑  FINLEX 924/1990
6. ↑  FINLEX 1319/2015 *finlex.fi*.  12.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pysäköintikiekko** Wikimedia Commonsissa
| "Maailman ympäri"Costi |
| --- |
| Singlen "Maailman ympäri" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 3. maaliskuuta 2023 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tekijä(t) | Tuomas KostiainenDaniel Okas |
|  Tuottaja(t) | DanitelloOP VuorinenOff & Out |
|  Tyylilaji | rap |
|  Kesto | 02.30 |
|  Levy-yhtiö | PME Records |
| Listasijoitukset |
| Suomi Suomen virallinen lista: 1. |
| Costin muut singlet |
| "Magaluf"2022 | "Maailman ympäri"2023 | "PARTYBOY"2023 |

**Maailman ympäri** on suomalaisen rap-artistin Costin single, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2023.

Jo ennen julkaisuaan kappale trendasi vahvasti sosiaalisen median palvelu TikTokissa. Kappaletta on käytetty yli 5000 videossa. "Maailman ympäri" nousi heti julkaisupäivänään Spotifyn Suomen Top 50 -listan kärkeen rikkoen samalla kuluneen vuoden päivittäisten kuunteluiden ennätyksen Suomessa.

Kappale debytoi Suomen singlelistalla julkaisuviikollaan sijalla 2. viikolla 10/2023. Heti seuraavalla viikolla se nousi listan kärkeen pysyen siellä kolme peräkkäistä viikkoa. Kappale on julkaisustaan lähtien pysynyt listalla.

"Maailman ympäri" on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimauksen rajan ja platinalevyyn oikeuttavan neljän miljoonan striimauksen rajan. Lisäksi toukokuussa 2023 se ylitti tuplaplatinan rajan eli 8 miljoonan striimauksen rajan.

Listasijoitukset
----------------

| Lista | Paras sijoitus | Viikko |
| --- | --- | --- |
| Suomi Suomen virallinen lista | 1. | 11/2023 |
| Suomi Radiosoittolista | 46. | 22/2023 |

Sertifikaatiot
--------------

| Valtio | Sertifikaatti | Striimauksia |
| --- | --- | --- |
| Suomi Suomi |  kultalevy | 2 000 000 |
| Suomi Suomi |  platinalevy | 4 000 000 |
| Suomi Suomi |  tuplaplatina | 8 000 000 |
| Suomi Suomi |  triplaplatina | 12 000 000 |
| Suomi Suomi |  nelinkertainen platina | 16 000 000 |

Lähteet
-------

1. ↑
**Conleth Hill** (s. 24. marraskuuta 1964) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hänet on palkittu teatterirooleistaan muun muassa kahdella Laurence Olivier -palkinnolla.

Hill varttui Ballycastlen kylässä Antrimin kreivikunnassa. Hän opiskeli näyttelemistä Guildhall School of Music and Dramassa Lontoossa vuosina 1985–1988. Ensimmäisessä televisioroolissaan hän esiintyi jo opiskeluaikanaan, ensimmäisen teatterikiinnityksensä hän sai valmistumisensa jälkeen elokuussa. Hill teki sekä West End- että Broadway-debyyttinsä Marie Jonesin kirjoittamassa *Stones in His Pockets* -näytelmässä vuosituhannen vaihteessa. Hill sai näytelmästä useita palkintoja, muun muassa ensimmäisen Olivierinsa.

Heinäkuussa 2010 Hill valittiin näyttelemään lordi Varysia HBO:n televisiosarjassa *Game of Thrones*, vaikka alun perin hän hakikin sarjasta eri roolia. Menestykseksi osoittautunut sarja on tuonut Hillille kansainvälistä tunnettuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  20 Questions With...Conleth Hill *What’s On Stage*.  10.1.2005.  Arkistoitu 11.1.2015. Viitattu 28.10.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Amer, Matthew: The Big Interview: Conleth Hill *Official London Theatre*.  24.1.2013. Viitattu 28.10.2013. (englanniksi)
3. ↑  Best Actor Winner Conleth Hill Is No April Fool *What’s On Stage*.  2.4.2001.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 28.10.2013. (englanniksi)
4. ↑  Game of Thrones cast gets local additions *BBC News*.  20.7.2010. Viitattu 28.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Conleth Hill**.
* Conleth Hill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Conleth Hillin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jyrki Kangas vierellään Dmitri Zudovin maalaama muotokuva 2016
**Jyrki Juhani Kangas** (s. 5. helmikuuta 1962 Harjavalta) on suomalainen metsäntutkija, maatalous- ja metsätieteiden tohtori, Itä-Suomen yliopiston emeritusprofessori.

Ura
---

Kangas valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1986. Metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1992 Joensuun yliopistosta. Kankaan työkokemus on monipuolinen: yksityismetsätalous, opetus, tutkimus, metsäteollisuus ja valtion metsät (Metsähallitus).

Kankaan ensimmäinen vakituinen työpaikka oli johtajana Metsäntutkimuslaitoksen Kannuksen tutkimusasemalla, josta käsin hän toimi myöhemmin myös Metlan metsäsuunnittelun professorina. Ennen Metsähallitukseen tuloaan Kankaan vastuulla olivat UPM:n metsätalousjohtajana suuri osa Suomen yksityistä maaomaisuutta. 

Kangas on tunnettu tuotteliaana tieteellisten julkaisujen kirjoittajana. IUFRO:n (International Union of Forest Research Organizations) on myöntänyt vuonna 2000 Kankaalle tieteellisistä saavutuksista *Scientific Achievement Award* - palkinnon, joka on myönnetty vain viidelle suomalaiselle vuodesta 1971 alkaen. Kangas on hoitanut lisäksi lukuisia metsäsektorin luottamustehtäviä Suomessa ja Euroopassa. 

Kangas toimi Metsähallituksen toimitusjohtajana  eli pääjohtajana vuosina 2006–2014.
Vuoden 2014 alussa Kangas ilmoitti eroavansa tehtävästään vastalauseeksi. Hän vastusti Metsähallituksen metsäliiketoiminnan yhtiöittämistä.

Metsänhoitajaliitto valitsi Kankaan vuoden metsänhoitajaksi 2014.

Tammikuussa 2015 Kangas valittiin kutsumenettelyllä metsäbiotalouden professoriksi Itä-Suomen yliopistoon Joensuuhun. Syksyllä 2023 Kangas valittiin Euroopan Metsäinstituutin (EFI) hallituksen jäseneksi.

Yksityiselämä
-------------

Kangas on naimisissa. Hänellä on kaksi poikaa, ja hän harrastaa metsästystä ja kanakoiria.

Sotilasarvoltaan Kangas on alikersantti. Hänelle myönnettiin 2014 Suomen Leijonan komentajamerkki.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen metsänhoitajat 1987–1999*, s. 158. Heinola: Metsänhoitajaliitto. ISBN 951-98485-0-9.
2. ↑  IUFRO Honours and awards
3. ↑  Metsähallitus. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Jyrki Kangas eroaa Metsähallituksen pääjohtajan paikalta. (Arkistoitu – Internet Archive) *Kauppalehti.*
5. ↑  Yle uutiset.
6. ↑  Metsänhoitajaliitto.
7. ↑  *Helsingin Sanomat*, Kotimaa 8.1.2015.  
 ISY:n tiedote 9.2.2015. (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Uef.fi Itä-Suomen yliopisto. Viitattu 10.4.2024.
9. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 308. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Julkinen valta** on julkisyhteisöjen luonnollisiin ja oikeushenkilöihin kohdistamaa vallankäyttöä. Julkiselle vallalle on ominaista, että se on luonteeltaan yksipuolista: valtaa käyttävällä on oikeus tehdä lainvoimainen oikeustoimi ilman toisen osapuolen suostumusta. Esimerkkinä kaavoitus, joka voidaan toteuttaa maanomistajan tahdon vastaisesti. 

Tosiasiallisessa julkisen vallan käytössä oikeussuhteita ei sen sijaan muuteta vaan toteutetaan jokin käytännön toimi, esimerkiksi häirikön poistaminen julkisesta sisätilasta. Tällaista tosiasiallisen julkisen vallan käyttöä sisältyy muun muassa poliisityöhön, opetukseen ja hoitotyöhön.*lähde?*

Yleensä julkista valtaa käyttävät valtio ja kunnat, jotka ovat delegoineet käytännön vallankäytön virkamiehille, monijäsenisille hallintoelimille ja tuomioistuimille. Vähäisiä julkisen vallan käyttömahdollisuuksia on delegoitu lailla myös yksityisille kansalaisille (esimerkiksi kalastuksenvalvojat), julkisomisteisille liikelaitoksille ja yksityisille yhteisöille (esimerkiksi yksityiset perusopetuksen antajat).*lähde?*

Julkinen valta Suomessa
-----------------------

Suomen perustuslaki rajoittaa mahdollisuutta delegoida julkista valtaa muille kuin julkisyhteisöille. Suomessa julkisen vallan käyttöön liittyviä kysymyksiä on ollut yksityisen pysäköinninvalvonnan alalla, jota koskevan lakiehdotuksen eduskunnan perustuslakivaliokunta kielsi. Valvira kielsi Rääkkylän kuntaa ulkoistamasta sosiaalipalvelujaan yksityiselle yritykselle. Julkista valtaa koskevaa oikeudenalaa kutsutaan julkisoikeudeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Perustuslakivaliokunta ei hyväksy yksityistä pysäköinninvalvontaa, Ilta-Sanomat 18.2.2011
2. ↑  AL: Valvira puuttui Rääkkylän yksityistämisaikeisiin, (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat 22.4.2011

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Julkinen valta**.
* Julkisoikeus.
* Julkista valtaa käyttävän oltava virkasuhteessa kuntaan, Kunnat ja ostopalvelut. Kuntatyönantaja 1/2003 (Archive.org)
**Pauliina Fred** (s. 1974) on suomalainen huilisti. Hän opiskeli vuosina 1994–2001 nokkahuilua, traversoa ja huilua Sibelius-Akatemiassa, josta hän valmistui musiikin masteriksi. Lisäksi hän opiskeli Utrechtin ja Amsterdamin konservatorioissa. Hän piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 2004.

Fred on soittanut useissa kokoonpanoissa, kuten Opus X -yhtyeessä, Helsingin Barokkiorkesterissa ja Kuudennen kerroksen orkesterissa. Hän on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona lukuisissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on levyttänyt suomalaista nykytaidemusiikkia, kuten Kirmo Lintisen ja Lotta Wennäkosken teoksia. Lisäksi Fredin levytyksiin kuuluvat Naxoksen kaksi levyä Franz Xaver Richterin sonaatteja. Niillä hän soittaa yhdessä sellisti Heidi Peltoniemen ja cembalisti Aapo Häkkisen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bravade-nokkahuilukvartetti. *Korsholm Music Festival*.  Arkistoitu 29.4.2013.
2. 1 2  Pauliina Fred *Naxos*.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Cooloolidae** on suorasiipisten lahkoon kuuluva heimo, jonka ainoa suku on ***Cooloola***.

*Cooloola* löydettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1977, kun sellainen löytyi ansakuopasta Cooloolan kansallispuistosta, Queenslandista. Löytö ei sopinut mihinkään olemassa olevaan heimoon, joten se sai oman heimonsa Cooloolidae. Lajin nimeksi annettiin cooloolanhirviö (*Cooloola propator*). Tämä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 1905 kun suorasiipisten lahkoon on lisätty uusi heimo. Toinen laji löytyi vuonna 1980 ja nykyään lajeja tunnetaan neljä.

Ulkonäkö ja koko
----------------

*Cooloolat* ovat väritykseltään vaalean oransseja, niiden pää on pyöreä ja niillä on hyvin pienet, pyöreät tuntosarvet. Alaleuat (*maksillat*) ovat pidempiä kuin yläleuat (*mandibelit*) ja niiden takaosassa on kaivamiseen erikoistunut uloke. Takajalkojen reidet ovat hyvin lyhyet. Sääret, etenkin edessä, ovat erikoistuneet kaivamiseen.

Koiraalla on surkastuneet siivet, jotka erottuvat tummina läntteinä. Naaraalta siivet puuttuvat kokonaan. Sen jalat ovat lyhyemmät ja tukevammat ja peräpää (*abdomen*) suurempi, kuin koiraalla. Eräältä lajilta naaraan silmät ovat lähes surkastuneet.

Elinympäristö ja -tavat
-----------------------

*Cooloolat* tunnetaan vain Queenslandin itärannikolta, jossa ne elävät enimmäkseen maan alla hiekkaisessa ja kosteassa maaperässä. Naaras ei ilmeisesti elävät koko elämänsä maanalla. Koiraat sen sijaan tulevat pinnalle öisin, etenkin sadekausina, etsimään naaraita. Lajit ovat ilmeisesti petoja ja saalistavat toukkia ja mahdollisesti lieroja.

Lähteet
-------

* Orthoptera Species File: family Cooloolidae Rentz, 1980 (englanniksi) (taksonomian lähde).
* Lehane, Leigh. The Cooloola monster gains a relative. ECOS Magazine (Arkistoitu – Internet Archive) 1982 (33). Artikkelin PDF-versio (lataussivu) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Simpson, Stephen. Cooloolanhirviö (suom. Nummi, Outi). Maailman eläimet: Selkärangattomat. Tammi. Helsinki. 1989. (suomenkielisen nimen lähde)
* What bug is that? (Arkistoitu – Internet Archive). Cooloolidae (Arkistoitu – Internet Archive). CSIRO Australia. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  ALA: Cooloolidae Classification[vanhentunut linkki]. Viitattu 8.9.2012
2. 1 2 3  Lehane 1982
3. 1 2 3  What bug is that? Viitattu 8.9.2012
4. ↑  ALA: Cooloolidae: Overview[vanhentunut linkki]. Viitattu 8.9.2012


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2710963
* Wikispecies: Cooloola
* AFD: Cooloola
* CoL: 8NPZ4
* EoL: 74073
* GBIF: 1727340
* iNaturalist: 201620
* IRMNG: 1280139
* NCBI: 1634122
* Open Tree of Life: 4188400
* Orthoptera Species File: 1131775

 |

 |
**Case Oh** (s. 9. toukokuuta 1998 Dallas County, Arkansas) on amerikkalainen Twitch-streamaaja. Hänet tunnetaan parhaiten isosta koostaan ja fanien tekemistä vitseistä, jotka eivät aina ole asiallisimmasta päästä.

Casella on Twitchissä 2,9 milj. YouTubessa 1,8 milj. ja TikTokissa 4,1 milj. seuraajaa.

Case asuu nykyisin yksin kissansa kanssa asuntovaunussa Arkansasissa.

Nuoruus
-------

Case syntyi pieneen kylään Arkansasissa, Yhdysvalloissa 9. toukokuuta 1998. Hän kasvoi kristityssä perheessä kahden veljensä kanssa. Casen perhe oli köyhä.

Nuorena hän oli kiinnostunut koripallosta, videopeleistä ja ruoasta. 14-vuotiaana Case käytti vapaa-aikaansa counter striken ja Call of Dutyn pelaamiseen.

Julkisuuteen nousu
------------------

Ennen kun Case tuli suosituksi, hän toimi isänsä apumiehenä ruohonleikkuussa. Lisäksi hän auttoi veljeään kuvaamaan videoita hänen YouTube-kanavalleen. Kanavalle julkaistiin pääasiassa ampuma-aseiden esittelyvideoita.

Case ei pitänyt kokopäiväisen työkuvan ajatuksesta ja liittyi sen sijaan armeijaan.

Case lähti armeijasta ja alkoi tekemään live-lähetyksiä täysipäiväisesti ohitettuaan 5000 seuraajan virstanpylvään.

Ura
---

Case loi Youtube-kanavansa jo vuonna 2011, mutta latasi ensimmäisen videonsa vasta syyskuussa 2022. Kyseessä oli NBA 2K-video.

Jonkin ajan kuluttua Case alkoi pelaamaan muitakin pelejä, pääasiassa kauhupelejä. Case julkaisi live-lähetysten kohokohdat YouTubeen ja TikTokkiin.

Casen fanikunta kasvaa koko ajan huimaa vauhtia.

Palkinnot
---------

Case sai monia ehdokkuuksia ja voitti "Best variety streamer" -palkinnon Streamer Awards-gaalassa 2024

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Olivia Richman: The Streamer Awards 2024 All Results Revealed *Esports Illustrated*.  19.2.2024. Viitattu 24.2.2024. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee soitinta. Rytmimuna on myös kappale.*
Kaksi rytmimunaa (sininen ja musta), vertailuksi tavallinen valkokuorinen kananmuna.
**Rytmimuna** tai **munahelistin** (engl. *egg shaker*) on ravistettaviin idiofoneihin lukeutuva munanmuotoinen soitin. Sen kuoriosa tehdään tavallisesti muovista tai puusta ja soittimen sisällä on pieniä kovia osasia, kuten muovihelmiä, herneitä tai siemeniä.Muovikuorisissa rytmimusissa käytetään yleisesti metallikuulia sisällä.Ne liikkuvat soitinta ravisteltaessa ja muodostavat ääntä. Rytmimuna on tunnettu edullisena musiikin varhaiskasvatuksen alkuvaiheen rytmi-instrumenttina. Sitä käytetään esimerkiksi musiikkileikkikouluissa, päiväkodeissa ja oppilaitoksisissa. Rytmimunat soveltuvat musiikkikasvatukseen niin pienille lapsille kuin aikuisillekin.

Rytmimunia käytetään myös ammatillisesti musiikin parissa ja niitä voi kuulua marakassien tapaan lyömäsoittajan instrumenttivalikoimaan. Soitinvalmistajalla voi olla esimerkiksi sarja rytmimunia, joille on rakennettu hieman toististaan poikkeavat äänet esimerkiksi täyteosasten määrää säätelemällä. Myös kuorimateriaali ja täyteosasten laatu vaikuttavat rytmimunasta lähtevän äänen voimakkuuteen ja sävyyn.

Rytmimunia on käytetty myös esimerkiksi musiikkiterapian, sururyhmien tai kuntoutuksen apuvälineenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tim Chan: The Best Maracas and Shakers *The Rolling Stone, rollingstone.com*.  14.8.2019.  Arkistoitu 1.1.2023. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Shannon de l’Etoile: Teaching the Youngest Learners. Musical Experiences for Infants (DOI) *General Music Today, 22 (1): 35-37*.  October 2008. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Mary Kevin Holdeman: Alternative Styles Finding the Groove (DOI) *American String Teacher, 54 (3)*.  21.12.2017. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  MEINL Percussion - 4 pcs. Egg Shaker Set (ES-SET) *Meinl, meinlshop.de*. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rytmimuna** Wikimedia Commonsissa

* Egg Shaker Tutorial by Abe Doron (englanniksi) (youtube.com)
**Haminalahden puutarhassa** on Ferdinand von Wrightin (1822–1906) öljyvärimaalaus, 43×57,5 cm. Teos on valmistunut noin 1856–1857, ja se kuvaa taiteilijan sisarta lapsineen suvun omistaman Haminalahden kartanon pihapiirissä. Lapset ruokkivat kesyjä lintuja suojassa auringonvarjon alla. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

Maalaus
-------

Monet Ferdinand von Wrightin teokset kuvaavat dramaattista luontoa, mutta tässä maalauksessa vallitsee porvarillinen rauha. Aita erottaa pihapiirin, jossa on hoidettuja kukkapenkkejä ja aurinkovarjo peltomaisemasta, jota on kuvattu sanoilla "savupirttien Suomi". Tuonne aidan taakse lähemmäksi Kallaveden rantaa on vähän matkan päähän mousemassa Ferdinandin talo, Lugnet eli "rauha". Kesämaisema on usvainen, taivas on pilvessä ja kuvan henkilöt ovat siksi pukeutuneet lämpimästi.

Tausta
------

Maalauksen valmistumisen aikoihin koetettiin syventää suomalaisten suhdetta isänmaahansa lisäämällä heidän kiintymystään nimenomaan luonnonmaisemaan. Tämä oli varsinkin runoilija Johan Ludvig Runebergin tavoitteena. Hän sai ajatuksilleen tukea esimerkiksi kirjailija Sakari Topeliukselta. Toinen Suomen kansallinen merkkihahmo, J. V. Snellman, oli puolestaan sitä mieltä, että maahan sidottu isänmaanrakkaus osoittaa vain kansan alhaista sivistystasoa. On tulkittu, että tämä suomalaisille rakkaaksi tullut maalaus olisikin tullut rakkaaksi juuri siksi, että maalausta katsova ihminen voikin samaistua aidan tällä puolen olijoihin.

Lähteet
-------

* Timo Huusko: *Ferdinand von Wright: Haminalahden puutarhassa*. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko. 2007. s. 18.

Aiheesta muualla
----------------

* Teos Suomen Kansallisgallerian kokoelmissa: Haminalahden puutarhassa.  (Arkistoitu – Internet Archive)