recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peter Michael Whittingham** (8. syyskuuta 1984 Nuneaton – 19. maaliskuuta 2020) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan Englannin Valioliigassa Cardiff Cityssä ja Aston Villassa. Vasenjalkaisen Whittinghamin pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttä.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Whittinghamin kasvattajaseura on Aston Villa, jota hän edusti Valioliigassa vuodet 2003–2007. Debyytti Valioliigassa tapahtui huhtikuussa 2003 Newcastle Unitedia vastaan ja Villa-uran ainoa valioliigamaali tuli marraskuussa 2004 Portsmouth Unitedia vastaan. Whittingham pelasi seurassa 56 peliä ja teki yhden maalin. Vuonna 2005 hän kävi lainalla sekä Burnley FC:ssä että Derby Countyssä. Tammikuussa 2007 Whittingham siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen walesilaisseura Cardiff Cityyn. Whittingham on toiminut seuran kapteenina ja hänet on valittu kolmena kautena Mestaruussarjan tähdistöön. Vuonna 2012 Whittinghamin Barnsley FC:tä vastaan tekemänsä maali valittiin The Football Leaguen vuoden maaliksi. Whittingham pelasi kaudella 2013–2014 Valioliigaan nousseessa Cardiffissa 32 peliä, joissa hän onnistui kolmesti. Kauden 2013–2014 jälkeen Cardiff ja Whittingham putosivat takaisin Mestaruussarjaan. Monesti siirtoikkunan aikana suurseurat ovat olleet kiinnostuneita Whittinghamista, mutta hän on pysynyt silti Cardiffissa jo kahdeksan vuoden ajan. 

### Maajoukkue

Whittingham pelasi vuosina 2004–2007 Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi joukkueessa 17 peliä, joissa maaleja syntyi kolme kappaletta.

Kuolema
-------

Whittingham kaatui 7. maaliskuuta 2020 pubissa saaden vakavan päävamman, johon hän kuoli vajaat kaksi viikkoa myöhemmin.*lähde?*

Lähteet
-------

* Peter Whittingham Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Peter Whittingham: Cardiff City legend dies aged 35 (englanniksi)

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Sisäinen sankari** (engl. *Dadnapped*) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ohjasi Paul Hoen ja käsikirjoitti Alan Silberberg. Pääosassa esiintyvät muun muassa Emily Osment, David Henrie, Jason Earles, Charles Halford, Phill Lewis ja George Newbern.

Juoni
-----

Melissa Morris yrittää vihdoin päästä isänsä kanssa viettämään laatuaikaa kahdestaan, mutta joutuu jälleen kerran pettymään kun matkan varrella isä Neal vierailee Mercury hotellin vieraana. Neal Morris on tunnetuksi noussut kirjailija Trip Zoomen myötä, joka on yksi myydyimmistä vakoojaromaaneista. Sadat fanit ovat kokoontuneet hotellille kilpailemaan pääpalkinnosta, joka tarkoittaisi pääsemistä kirjan hahmoksi. Hotellissa vierailu kuitenkin venyy ja Melissa joutuu jälleen pettymään isänsä lupauksiin olettaen joutuneensa kirjan päähahmon Trip Zoomen varjoon.

Tilanne muuttuu oudoksi, kun kilpailun aikana kolme pakkomielteistä fania Wheeze, Andre ja Sheldon sieppaavat kirjailijan pakettiautoonsa. Melissa saa pian selville valvontakameran avulla sieppaajansa ja lähtee heidän perään. Saatuaan heidät kiinni johtolankojen avulla hän jäljittää sieppaajat ja isänsä kirjastoon, jossa he ovat tekemässä pienen jekun. Melissa ei pidä tapauksesta yhtään ja lähtee isänsä kanssa kohti loman viettoa. Juuri päästyään ulos he joutuvat uudelleen sieppauksen kohteeksi. Tällä kertaa hotellin omistaja Merv on käskenyt Mauricen ja Skunkin sieppaamaan kirjailijan kirjoittamaan uudelleen Skunkin tekemän kirjan. Mervin tarkoitus on kuitenkin vain myydä se Neal Morrisin viimeisenä kirjana. Samaan aikaan aluksi sieppaajina toimineet Wheeze, Andre ja Sheldon yrittävät pelastaa Neal ja hänen tyttärensä Melissa Morrisin sieppaajilta.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Emily Osment  | … |  Melissa Morris
  |
|  David Henrie  | … |  Wheeze
  |
|  Jason Earles  | … |  Merv Kilbo
  |
|  Jonathan Keltz  | … |  Trip Zoome
  |
|  Moises Arias  | … |  Andre
  |
|  Denzel Whitaker  | … |  Sheldon
  |
|  Charles Halford  | … |  Skunk
  |
|  Phill Lewis  | … |  Maurice Legarche
  |
|  George Newbern  | … |  Neal Morris
  |
|  Jennifer Stone  | … |  Debbie (ääni)
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Salty Pictures gets incentive to shoot 'Dadnapped' in Utah *BNET* 18.8.2007 Viitattu 8.8.2009 (englanniksi)
WikipediaWikipedia
***Turkinkielinen*** Wikipedia, vapaa tietosanakirja

Turkinkielisen Wikipedian logo.
**Turkinkielinen Wikipedia** (turk. *Vikipedi, Özgür Ansiklopedi*; *Wikipedia, vapaa tietosanakirja*) on turkinkielinen Wikipedian versio. Se perustettiin joulukuussa 2002. Turkinkielisen Wikipedian 100 000 artikkelin raja ylittyi 3. helmikuuta 2008, ja artikkeleita on nyt yli 529 626 (30.11.2022).

Turkin hallitus esti pääsyn Wikipediaan 29. huhtikuuta 2017. Eston asetti Turkin liikenne- ja tietoliikennevirasto sillä perusteella, että Wikipedia väittää valheellisesti Turkilla olevan yhteyksiä terroristiryhmiin. Turkin perustuslakituomioistuin päätti joulukuussa 2019, että esto on ristiriidassa sananvapauden kanssa, ja esto päättyi tammikuussa 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Meta.wikimedia.org
2. ↑  Wikipedia blocked in Turkey *Turkey Blocks*.  29.4.2017. Viitattu 29.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  Turkish authorities block Wikipedia without giving reason *BBC News*.  29.4.2017. Viitattu 29.4.2017. (englanniksi)
4. ↑  Alam, Hande Atay – Merieme, Arif – Sterling, Joe: Turkey blocks Wikipedia over what it calls terror 'smear campaign' *CNN*.  28.9.2017. Viitattu 28.9.2017.
5. ↑  Turkiets blockering av Wikipedia utgör brott. *Svenska Dagbladet* 26.12.2019.
6. ↑  Turkissa pääsee jälleen Wikipediaan.  *Helsingin Sanomat*, 17.1.2020, s. A 25.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Turkinkielinen Wikipedia** Wikimedia Commonsissa
**Radioaktiiviset projektit** 

Radioaktiiviset prosessit: 

* Alfahajoaminen
	+ Alfasäteily
* Beetahajoaminen
	+ Beetasäteily
* Elektronisieppaus
* Gammasäteily
* Sisäinen konversio
* Neutroniemissio
* Positroniemissio
* Protoniemissio
* Spontaani fissio

Ydinsynteesi 

* Neutronin sieppaus
	+ R-prosessi
	+ S-prosessi
* Protonin sieppaus:
	+ P-prosessi


**Sisäinen konversio** on radioaktiivisen hajoamisen (beeta- ja alfahajoamisen) yksi muoto. *Sisäinen konversio* on gammasäteilyn ohella toinen tapa, jolla beeta- ja alfahajoamisen tytärytimen viritystilat purkautuvat. Sisäisessä konversiossa virittyneen tytärytimen viritysenergia siirtyy suoraan tytärytimen rataelektronille, joka irtautuu atomista. Elektronin poisto aiheuttaa elektroniaukon atomin sisäkuorella. Atomien pyrkiessä saavuttamaan energeettisesti edullisimman tilan, uloimmilta kuorilta (yleensä M tai L kuorilta) siirtyy elektroni alempaan tilaan ja emittoi yhden tai useamman karakteristisen röntgensäteilyn fotonin. Karakteristisen röntgensäteilyn energia voi myös siirtyä uloimman kuoren elektronille ja virityksen johdosta elektroni poistuu atomin kuoresta. Syntynyt elektroni on nimeltään Augerin elektroni.

Lähteet
-------

1. ↑  Internal Conversion. Viitattu 15.1.2021.
**Breitbart News Network** (Breitbart.com) on yhdysvaltalainen konservatiivinen uutissivusto. Sen perusti Andrew Breitbart (1969–2012).

Sivustolla on tukea etenkin sosiaalisessa mediassa. Elokuussa 2016 se oli Facebookissa 11. suosituin sivusto ja sillä oli 18 miljoonaa lukijaa kuukaudessa.
Se sai kuuluisuutta kun Hillary Clinton sanoi presidentinvaalikampanjansa aikana televisiopuheessaan elokuussa 2016 sivuston olevan Demokraattisen puolueen mediavihollinen No. 1.

Sivuston entinen toimitusjohtaja, entinen merivoimien upseeri Steve Bannon toimi Donald Trumpin kampanjan toimitusjohtajana vuoden 2016 presidentinvaaleissa.

Katso myös
----------

* Milo Yiannopoulos
* Larry Solov
* Peter Schweizer

Lähteet
-------

1. ↑  Grynbaum, Michael M. & Herrman, John: Breitbart Rises From Outlier to Potent Voice in Campaign *The New York Times*.  26.8.2016. Viitattu 19.11.2016.
2. ↑  Räyhähenkisestä Breitbart Newsista tuli Trumpin äänitorvi verkossa – "Olet elossa niin kauan kuin sinua klikataan" *hs.fi*.  25.10.2016.  Arkistoitu 20.11.2016. Viitattu 19.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Breisach am Rhein** [ˈbraɪ̯sax am ˈraɪn], lyhyesti *Breisach*, on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Kaupunki sijaitsee Reinjoen varrella Saksan ja Ranskan välisellä rajalla, noin 20 kilometrin päässä Ranskan Colmarista ja Saksan Freiburg im Breisgausta sekä 60 kilometrin päässä Sveitsin Baselista. 

Breisachin asukasluku oli kesäkuun 2022 lopussa 15 718. Kaupunki on tärkeä alueellinen keskus sijaiten Alsacen ja Baden-Württembergin rajalla. Breisachin seudulla asuu noin 40 000 ihmistä. Kaupungista on siltayhteys alsacelaiseen naapurikaupunkiin Neuf-Brisachiin (saks. *Neubreisach*, "Uusi-Breisach").

Historia
--------

St. Stephansmünster Breisachissa
Breisachin aluetta asuttivat aikoinaan keltit. Kaupungin nimi on johdettu kelttiläisestä henkilönnimestä *Brîsios*. Myöhemmin roomalaiset valtasivat Breisachin alueen ja rakennuttivat alueelle oman linnoituksensa. Linnoitus sijaitsi mäellä, jota roomalaiset nimittivät Mons Brisiacukseksi.

Nykyisen Breisachin historia alkaa vuodesta 1185, jolloin kaupungin perusti Hohenstaufenin dynastia. 1200-luvulla Breisachissa käynnistettiin St. Stephansmünsterin eli pyhän Tapanin kirkon rakennustyöt. 1500-luvulla Breisachista muodostui tärkeä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan linnoituskaupunki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1638 kenraali Bernhard Weimar valloitti kaupungin keisarillisen varuskunnan antautumiseen johtaneen Breisachin piirityksen jälkeen. Bernhard Weimarin kuoltua vuonna 1639 alue siirtyi Ranskalle, joka piti aluetta omana valloituksenaan. Virallisesti Breisach päätyi Ranskalle vuoden 1648 Westfalenin rauhassa. 

Vuodesta 1670 alkanut Breisachin ranskalaistuttaminen päättyi vuoden 1697 Ryswickin rauhaan, jossa Breisach tuli jälleen osaksi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Ranskan marsalkka Claude Villars valloitti kaupungin takaisin Ranskalle 7. syyskuuta vuonna 1703 Espanjan perimyssodan alkutaipaleella. Rastattin rauhan myötä vuonna 1714 Breisach siirtyi uudestaan osaksi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Tuolloin Ranska aloitti Neuf-Brisachin linnoituksen rakennuttamisen Reinjoen toiselle puolelle. Vuonna 1805 Breisachista tuli osa Badenia.

Toisen maailmansodan aikana suurin osa Breisachista tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa. 1970-luvulla kaupunkiin liitettiin Hochstettenin, Gündlingenin, Niederrimsingenin ja Oberrimsingenin kunnat ja kaupungit.

Lähteet
-------

1. ↑  Größe & Flächen Stadt Breisach am Rhein. Viitattu 11.5.2023. (saksaksi)
2. ↑  Bevölkerung der Gemeinden Baden-Württembergs am 30. Juni 2022 (PDF) (s. 11) Statistisches Landesamt Baden-Württemberg. Viitattu 11.5.2023. (saksaksi)
3. ↑  Albrecht Greule: "Keltische Ortsnamen in Baden-Württemberg", teoksessa *Imperium Romanum. Roms Provinzen an Neckar, Rhein und Donau,* Stuttgart 2005, s. 82.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Breisach am Rhein**.
* Viralliset Internet-sivut (saksaksi)
Pieni raakeli ja silkkipainovärejä.
**Raakeli** on lastamainen työväline, jota käytetään silkkipainannassa ja käsin tapahtuvassa kankaanpainannassa, erityisesti kaaviopainannassa. Sen avulla painoväri levitetään työstettävälle kankaalle ja painetaan painokaavion seulakankaan läpi. 

Raakeleita on erikokoisia; käytettävän työkalun koko riippuu käytössä olevan painokaavion sekä kankaaseen painettavan kuvion leveydestä. Isompaa raakelia käytetään kaksin käsin, pienempää yhdellä kädellä. Raakeli on muodoltaan lastamainen, ja sen teräosa on kumia tai muovia. Runko-osa voi olla joko samaa materiaalia kuin terä tai puuta tai metallia. Raakelin teräosan kovuus ja jäykkyys määrittää sen miten paljon tarvitaan voimaa musteen painamiseksi seulakankaan läpi. Yleisesti ottaen pehmeä kumi jättää paksumman kerroksen väriä kankaaseen kuin kovempi materiaali. Raakeli pestään ja kuivataan käytön jälkeen ja sitä säilytetään kahvaosan varassa, jotta sen terä pysyisi ehjänä.

Lähteet
-------

* Pellonpää-Forss, Maija: *Kankaanpainanta: välineet, suunnittelu, painaminen*. Taideteollinen korkeakoulu, 2009.
T-35
Saksalaisten käsiin joutunut hylätty T-35-vaunu. Sivukuvasta saa hyvin kuvan vaunun pituudesta ja useista torneista.
**T-35** oli neuvostoliittolainen 1930-luvulla suunniteltu raskas panssarivaunu. Se oli suunniteltu läpimurtotankiksi puna-armeijan tarvitessa raskasta vaunua, joka pystyisi läpäisemään vihollisen linnoitetut linjat. Siinä oli kaikkiaan viisi tornia: yksi iso, jossa 76,2 millimetrin L/16,5-tykki, sekä eteen että taakse ampuvat pikakiväärit ja kaksi pienempää BT-5-vaunusta otettua, joissa 45 millimetrin panssarivaunukanuuna ja tornin kyljessä pallomaskissa eteen ampuva pikakivääri, sekä kaksi pientä pikakivääritornia, joissa 7,62 DT -vaunupikakiväärit. Miehistöä oli 11. Vaunu painoi 45 tonnia ja oli 9,7 metriä pitkä ja 3,5 metriä korkea.

T-35 oli hidas ja teknisesti epäluotettava johtuen vaunun suuresta pituudesta ja kapeudesta, joka hankaloitti erityisesti kääntymistä. Sen valmistus maksoi saman verran kuin yhdeksän kevyen BT-5-vaunun. Vain 63 kappaletta rakennettiin.

Prototyyppi esiteltiin vapunpäivän paraatissa Moskovassa vuonna 1933, minkä jälkeen vaunu määrättiin sarjavalmistukseen.

T-35:t sijoitettiin 5. erilliseen raskaaseen panssariprikaatiin vuodesta 1935 vuoteen 1940. Kesäkuussa 1940 ehdotettiin niiden poistamista palveluksesta ja muuntamista tykistöksi tai koulutuskäyttöön. Vielä toimivat vaunut päätettiin kuitenkin koota Kiovan sotilaspiirin 34. panssaridivisioonan 67. ja 68. panssarirykmenttiin. Toisin kuin usein on luultu, T-35-vaunuja ei esiintynyt talvisodassa. Vaunut, joita suomalaiset ovat Summassa tuhonneet ja nähneet, ovat olleet joitain muita vaunuja (prototyyppikokeissa käytetyt KV-1 m1939, SMK ja T-100). Summassa suomalaiset luulivat tuhonneensa T-35C-vaunun, joka todennäköisesti oli kuitenkin SMK-prototyyppivaunu.

Operaatio Barbarossan aikana useimmat vaunut menetettiin joko mekaanisten ongelmien vuoksi tai ne hylättiin ja tuhottiin. Saksalaiset raportit painottavat, ettei yhtään vaunua kohdattu taistelussa, vain miehistöjensä hylkääminä ilman polttoainetta ja joskus yritettyinä tuhota. Viimeisen kerran ne olivat käytössä talvella 1941.

Lähteet
-------

* Korhonen, Arvi: *Viisi sodan vuotta: Suomi toisen maailmansodan myrskyissä*. 3. painos. Porvoo: WSOY, 1963.

### Viitteet

1. ↑  Arvi Korhosen *Viisi sodan vuotta* -kirjan (3p. WSOY, 1963) sivulla 111 on kuva suuresta vaunusta, jossa on kaksi valettua tornia. Etummaisessa on ilmeisesti 45 mm panssarivaunukanuuna. Kuvateksti: "Kasapanoksella Summan kohdalla joulukuussa tuhottu yli 9 m:n pituinen 45 tonnin T-35 panssarivaunu."

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **T-35** Wikimedia Commonsissa
**Richard Dogbeh** (1932 Cotonou – 23. marraskuuta 2003 Cotonou Benin), synt. **Gbèmagon Richard Dogbeh**, oli Togossa syntynyt ja Beninissä vaikuttanut kirjailija ja opettaja. Hän toimi Beninin (vuoteen 1975 Dahomey) hallituksen opetusministerinä vuosina 1963–1966. Hän kuului myös Unescon asiakirjojen, kirjastojen ja arkistojen kansainväliseen neuvoa-antavaan komiteaan ja toimi Unescon koulutusjärjestelmien asiantuntijana lähes koko Länsi-Afrikassa.

Kirjailijana Dogbeh aloitti nuorena, ja hän sai romaanistaan jo 16-vuotiaana maansa "Institut Français d'Afrique Noire" -palkinnon*selvennä*. Hän julkaisi myös esseitä, runoja ja tarinoita.

Tuotanto
--------

Richard Dogbeh kirjoitti useita runokokoelmia: *Les Eaux du Mono* (1963), *Rives mortelles* (1964), *Voyage au pays de Lénine* (1967), *Cap Liberté* (1969).

Aiheesta muualla
----------------

* Richard Dogbeh *Oxford Reference*. Oxford University Press. Viitattu 18.1.2019. (englanniksi)
* Beninin kansalliskirjasto(ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Organisaation kehittäminen** on osa johtamista, jossa organisaation toimintaa muutetaan.

Muutos
------

Kurt Lewinin organisaatiomuutos mallin mukaisesti muutoksessa organisaation muutoksessa aluksi sulatetaan vanhat rakenteet, muutetaan niitä ja jäädytetään uudelleen.

Sulattaminen tarkoittaa yleensä organisaation aiheutettavaa šokkivaikutelmaa tekemällä suuri muutos. Sulattamisen jälkeen muutosta haluttuun suuntaan yritetään ohjata neuvottelun, tavoitteiden asetannan ja koulutuksen avulla. Muutoksen toteuduttua uudet käytännöt yritetään vakiinnuttaa käyttöön.

Yrityksen kasvuvaiheet
----------------------

Yrityksen syntyvaiheessa yrittäjät tarvitsevat luovuutta tuotteen, palvelun, markkinoiden ja liiketoimintamallin luomisessa. Alkuvaiheessa kommunikointi on yleensä hyvin vapaamuotoista työntekijöiden keskuudessa ja vakiintuneita käytäntöjä ei ole syntynyt. Yrityksen kasvaessa johtajalta vaaditaan organisaation, ihmisten ja kasvun johtamista.

Seuraava vaihe onkin suunnan asettaminen. Suunnan asettaminen näkyy käytännössä esimerkiksi toimintojen organisointina esimerkiksi markkinointiin ja tuotantoon sekä seuranta/laskentajärjestelmien käyttöönottamisena. Kasvun myötä kommunikointi muuttuu virallisemmaksi. Tähän vaiheeseen kuuluu kriisi vapaudesta. Kolmannessa kasvun vaiheessa ilmenee yleensä onglemia kontrollin suhteen. Johdon on vaikea hallita toimintaa, joten yleensä vallan käyttöön voidaan ottaa työkaluja kuten kannustejärjestelmiä. 

Neljännessä kasvun vaiheessa yritys järjestää toimintoja osakemarkkinoilta rahan saamista varten. Käytännössä yrityksen talousosasto järjestetään raportoimaan osakemarkkinoille.Viidennessä vaiheessa organisaation toimintaa yritetään kehittää paremmin toimivaksi. Usein toiminta järjestetään matriisiorganisaatioksi erikoisosaamisten käyttöön saamiseksi mahdollisimman laajaksi.

Liiketoimintamalli
------------------

Liiketoimintamallin ymmärtäminen helpottaa organisaation kehittämistä.

Kehittämisessä tarvittavia taitoja
----------------------------------

* Neuvottelu
* Johtaminen

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Organization development 

1. 1 2 3  Greiner, Larry E.: Evolution and revolution as organizations grow.  *Harvard Business Review*, 1998.  (englanniksi)
**T-28** oli Neuvostoliiton ensimmäinen keskiraskas panssarivaunu. Se otettiin käyttöön vuonna 1931.

T-28 muistuttaa ulkonäöltään brittiläistä Vickers Independent -vaunua, joka vaikutti merkittävästi panssarivaunujen kehitykseen maailmansotien välillä. T-28:ssa on yksi iso torni, jossa oli 76,2 millimetrin KT-28-mallinen haupitsi ja kaksi pienempää tornia, joissa 7,62 millimetrin DT-pikakiväärit. Panssarointia oli 20–30 millimetriä. Vaunu painoi 28,5 tonnia. Miehistöä on kuusi. Yhteensä 503 vaunua rakennettiin vuosina 1933–1940. Vaunu oli väärää kehityssuuntaa edustavasta maailmansotien välisestä suunnittelustaan huolimatta osittain kehittynyt: miehistössä oli erillinen komentaja, ampuja ja radisti-lataaja ja mekaanikko-kuljettaja kuten nykyaikaisissa vaunuissa, kahden konekivääriampujen lisäksi. Lisäksi jokaisessa vaunussa oli radiot.

T-28:ia käytettiin talvisodassa ja japanilaisia vastaan vuonna 1939. Aluksi sitä käytettiin suomalaisten pesäkkeiden suoraan tuhoamiseen, jolloin panssarointi huomattiin riittämättömäksi. Etupanssari vahvistettiin 50 millimetristä 80 millimetriin ja sivuilla ja takana 40 millimetrin paksuuteen. Tällä varustuksella panssarit mursivat suomalaisten Mannerheim-linjan.*lähde?*

Suomalaiset tunsivat vaunun nimillä "postivaunu" ja "postijuna". Nimitys tiettävästi johtui eräästä sotasaaliiksi saadusta vaunusta löytyneistä neuvostoliittolaisten kenttäpostisäkeistä. Toinen selitys oli, että vaunun korkea profiili muistutti villin lännen postivaunuja. "Juna"-nimitystä taas on selitetty sillä, että vaunun pituus ja runsas pyörien määrä antoi junamaisen vaikutelman.

Puna-armeijan tilastojen mukaan talvisodassa tuhottiin 97 vaunua. Suomessa oli käytössä kaksi talvisodan aikana vallattua ja viisi jatkosodan aikana vallattua vaunua.*lähde?*

T-28 tuotantovaiheessa
Pian tuotanto ohjattiin uuteen keskiraskaaseen T-34-vaunuun ja loput T-28:t menetettiin saksalaisten hyökkäyksen ensimmäisen kahden kuukauden aikana.

Yksi T-28 "Postijuna" on nähtävillä Parolan panssarimuseossa suomalaisin maastovärein maalattuna. Tämä vaunu oli Mannerheim-ristin ritari Albert Räsäsen komentovaununa Tuulosjoen läpimurtotaisteluissa. Tuulosjoen taistelun jälkeen Räsänen johti vaunujaan aina jalkautuen, mikä johtui T-28:n huonoista tähystysominaisuuksista.

Maailmassa on jäljellä viisi T-28-vaunua, joista neljä Suomessa ja yksi Venäjällä.

Lähteet
-------

* Kolomyjec, Maksym: *Tanks in the Winter War 1939–1940*. (alkuteos Pansar i vinterkriget 1939–1940). Stockholm: Leandoer & Ekholm, 2008. ISBN 91-975896-0-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  T-28 postijuna.  *IPMS-mallari*, 1997, nro 5, s. 4–13. ISSN 0786-1664.
2. ↑  T-28 m 1938 Panssarimuseo.  Arkistoitu 9.9.2021. Viitattu 9.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **T-28** Wikimedia Commonsissa

* T-28: one of the first medium tanks *Tanks Encyclopedia: the online tank museum*.  Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 8.7.2015.
**Mundan taistelu** käytiin maaliskuun 17. päivä vuonna 45 eaa. Siinä Julius Caesarin joukkoja vastaan asettuivat Sextus Pompeiuksen, Gnaeus Pompeiuksen ja Titus Labienuksen komentamat joukot. Mundan taistelu oli viimeinen Julius Caesarin aloittaman kansalaissodan taisteluista. Optimaatien ratsuväkeä komentanut Titus Labienus menehtyi taistelussa. Sextus Pompeius ja Gnaeus Pompeius onnistuivat pakenemaan, mutta Gnaeus jäi kiinni huhtikuun 12. päivä.

Taistelu
--------

Armeijat kohtasivat Etelä-Hispaniassa lähellä Ursoa. Pompeiuksen poikien johtama armeija oli ryhmittynyt kukkulalla noin puolentoista kilometrin päähän Mundan muureista. Pompeiuksen sotilaat tiesivät kuoleman koittavan jos häviäisivät, sillä useat heistä olivat jo kertaalleen antautuneet Caesarille. Tästä syystä he taistelivat epätoivon vimmalla. Toisaalta myös Caesar oli teloituttanut vankejaan, joten myös Caesarin sotilaat taistelivat epätoivoisesti. Caesar yritti ajaa Pompeiusten joukot alas kukkulalta, tässä kuitenkaan onnistumatta. Tästä syystä hän aloitti voimakkaan hyökkäyksen suoraan edestä.

Caesar itse komensi armeijansa oikeaa siipeä, missä taisteli myös hänen suosikkilegioonansa Legio X Equestris. Oikea siipi painostikin voimakkaasti Pompeiusten vasempaa siipeä, mistä syystä se joutui vetäytymään. Tämän takia Gnaeus Pompeiuksen oli irrotettava legioona oikeasta siivestään saadakseen tuetuksi perääntyvää vasenta siipeään. Tämän huomattuaan Caesarin ratsuväki käynnisti hyökkäyksen joka muutti taistelun kulun. Caesarin ratsuväki hyökkäsi takaapäin Pompeiusten leirin kimppuun. Pompeiusten ratsuväen komentaja Titus Labienus huomasi tämän, ja lähti vastahyökkäykseen. Legioonat arvelivat Labienuksen lähteneen karkuun varmana tappiosta. Tästä syystä linjat murtuivat sotilaiden kääntyessä pakoon ja Caesarin joukot alkoivat jahdata heitä.

Jälkivaikutukset
----------------

Palattuaan Roomaan Caesar julistettiin elinikäiseksi diktaattoriksi ja hän vietti loisteliaan triumfin voittonsa kunniaksi. Tätä Rooman kansa ei kuitenkaan katsonut hyvällä, sillä triumfin aiheena oli kuitenkin voitto Rooman kansalaisista. Pian taistelun jälkeen Mundan kaupunkikin valloitettiin. Myös Gnaeus Pompeius jäi kiinni ja hänet teloitettiin huhtikuun 12. päivä vuonna 45 eaa.
Lancashire-juustoa.
**Lancashire** on englantilainen alun perin Lancashiren alueelta peräisin oleva lehmänmaitojuusto.

Historia
--------

Lancashire on peräisin Luoteis-Englannissa sijaitsevalta Lancashiren alueelta. 1800-luvulta 1900-luvun alkupuolelle Lancashire oli tyypillinen maatilojen juusto. Juuston valmistustapa oli tosin suhteellisen vaivalloinen ja aikaa vievä. Teollista Lancashire-juustoa on valmistettu 1900-luvun puoliväliltä lähtien. Teollinen juusto poikkeaa maatilojen juustosta esimerkiksi rakenteensa puolesta, mutta nykyisin Englannissa teollinen juusto on selvästi maatilajuustoa tunnetumpaa.

Maatiloilla tuotanto on kärsinyt huomattavasti teollisesta tuotannosta ja maailmansodasta. Toisen maailmansodan alkaessa vuonna 1939 juustoa tuottavia maatiloja oli vielä 202, mutta vuonna 1948 enää 22. Vuonna 2007 maatiloja oli 11. Juuston maatilavalmistajien liitto on *Lancashire Cheesemakers Association* ja nykyisin nimellä *Beacon Fell Traditional Lancashire Cheese* on Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys.

Valmistaminen
-------------

Lancashirejuuston perinteisen valmistustavan mukaan lehmänmaitoon lisätään juoksute, jonka jälkeen muodostuva juustomassa leikellään, kuivataan ja pinotaan. Työvaiheisiin kuuluu myös juustomassan puristaminen ja venyttäminen käsin. Työvaihetta joudutaan toistamaan useita kertoja. Tarkoituksena on haihduttaa ylimääräinen vesi. Työvaiheiden jälkeen juustomassa jätetään happamoitumaan yön yli. Vain yhden juuston valmistamiseen kuluu useita päiviä. Juustoa kypsytetään eri aikoja maun mukaan. Sitä voidaan syödä vain viikon vanhana, jolloin sen rakenne on kermaisempaa. Toisaalta juustoa voidaan kypsyttää jopa vuoden ajan, jolloin sen maku on voimakkaampi.

Juuston teollisessa tuotannossa kuluu huomattavasti vähemmän aikaa. Kun maatilajuuston valmistamiseen kuluu vuorokausi, tehtaassa sama onnistuu noin kolmessa tunnissa. Tehdasjuusto on valmistustapansa takia rakenteeltaan maatilajuustoa murenevampaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 425-426. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Over the Top – terästäkin kovempi** (*Over the Top*) on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1987. Menahem Golanin ohjaaman elokuvan pääosissa ovat Sylvester Stallone, Susan Blakely, Robert Loggia, David Mendenhall ja Rick Zumwalt.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Lincoln Hawk (Sylvester Stallone) on aikapäiviä sitten vaimostaan eronnut rekkakuski, joka harrastaa kädenvääntöä. Poikaansa hän ei ole tavannut vuosiin, mutta ex-vaimon sairastuessa hän saa tilaisuuden tutustua poikaansa paremmin. Pojan appi-isä*selvennä* Jason Cutler (Robert Loggia) ei pidä siitä, että tämä alkaa kuljeskella kiertolaiselämää viettävän isänsä kanssa. Poika on tietysti ylpeä isästään, joka hänen uskoakseen pystyy vääntämään vaikka käden irti.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Sylvester Stallone  | … |  Lincoln Hawk
  |
|  Robert Loggia  | … |  Jason Cutler 
  |
|  Susan Blakely  | … |  Christina Hawk
  |
|  David Mendenhall  | … |  Michael Hawk
  |
|  Rick Zumwalt  | … |  Bob "Bull" Hurley
  |

Vastaanotto
-----------

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen antaa elokuvan suomalaiselle VHS-kasettijulkaisulle alimman arvosanan eli "pommin". Hänen mukaansa elokuva on "rasittavan imelä ja hikinen machopullistus".

Lähteet
-------

1. ↑  Bello Romano (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*, s. 470. Helsinki: WSOY, 1995. ISBN 951-0-19839-0.
**Numero 13 -luokan** piti olla keisarillisen Japanin laivaston neljän taisteluristeilijän muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

Y. Hiragan vuoden 1921 suunnitelma perustui Amagi-luokan taisteluristeilijöihin ja Kii-luokan taistelulaivoihin, mutta luokan alusten kokoa ja suojaa oli kasvatettu vastaamaan uusia 18 tuuman pääaseita. Tykit eivät kuitenkaan olleet vielä valmiit, vaikkakin 19 tuuman tykkejä oli testattu jo vuosina 1916–1917 Kuressa. Alukset luokiteltiin ensin taisteluristeilijöiksi, mutta pian luokittelu muutettiin nopeiksi taistelulaivoiksi. Ensimmäisen aluksen köli piti laskea vuoden 1922 kesällä ja luokan piti valmistua vuoteen 1927 mennessä.

Alusten suunnittelutyö keskeytettiin 19. marraskuuta 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta. Siitä huolimatta tilaukset oli jo jaettu telakoille:

* Numero 13, Yokosukan laivastontelakka
* Numero 14, Kuren laivastontelakka
* Numero 15, Mitsubishi, Nagasaki
* Numero 16, Kawasaki, Kōbe

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner 1985, s. 235.

*Numero 13* -luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| *Numero 13* - *Numero 14* - *Numero 15* - *Numero 16* |
| Edeltäjä: Amagi-luokka – Seuraaja: ei |
**Gouvernéton luostari** (kreik. Μονή Γουβερνέτου, *Moní Gouvernétou*) eli *Enkelten valtiattaren luostari* (Μονή Κυρίας των Αγγέλων, *Moní Kyrías ton Angélon*) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin niemellä Chanián kunnassa lähellä Chordákin kylää, noin 19 kilometriä pohjoiseen Chanián kaupungista ja noin neljä kilometriä pohjoiseen Pyhän Kolminaisuuden luostarista.

Gouvernéton luostarin kirkko.
Gouvernéton luostari on perustettu vuonna 1537. Sen perustivat mahdollisesti läheisestä Katholikón luostarista siirtyneet munkit. Siksi myös sen perustajana pidetään Katholikón perustajaa Johannes Hermiittiä, jonka erakkoluola on läheisessä Avlákin rotkossa. Luostari on omistettu Neitsyt Marialle ja siksi sitä kutsutaan myös "Enkelten valtiattaren (Neitsyt Marian) luostariksi". Vuonna 1637 eli hieman ennen turkkilaisvallan alkua luostarissa asui 60 munkkia, mikä teki siitä yhden Kreetan suurimmista luostareista. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset käyttivät luostaria koko lähialueen valvomiseen.

Luostari sijaitsee keskellä karua, kivistä maastoa noin 260 metrin korkeudessa. Luostari muistuttaa muodoltaan venetsialaista linnoitusta, mikä on suojellut sitä tunkeilijoilta. Luostarirakennuksen mitat ovat noin 40 x 50 metriä. Rakennuksessa on ollut useita torneja, mutta nykyisin niistä on jäljellä vain kaksi. Rakennus on keltaoranssi ja siinä on punatiilinen katto. Luostarin keskellä olevassa pääkirkossa (*katholikon*) on paljon venetsialaisia vaikutteita. Luostariin kuuluu myös kaksi kappelia, joista toinen on omistettu Johannes Hermiitille ja toinen Kreetan kymmenelle marttyyrille. Luostarissa on 50 keljaa. Luostarin yhteydessä toimii pieni museo.

Vuonna 2011 luostarissa oli kuusi asukasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3  Gouverneto Monastery *Explore Crete*. Viitattu 15.4.2015.
3. 1 2  Μονή Κυρίας των Αγγέλων Γουβερνέτου *Cretan Beaches*.  Arkistoitu 9.8.2014. Viitattu 15.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gouvernéton luostari** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee elokuvaa. Luvusta 23 on erillinen artikkeli.*

**Numero 23** (*The Number 23*) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut psykologinen trilleri. Elokuvan on ohjannut Joel Schumacher ja pääosaa näyttelee Jim Carrey. Elokuvan juonessa esiintuleva numeron 23 merkitys tuli tunnetuksi alun perin Illuminatus!-kirjasarjassa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Rankkuri ja perheenisä Walter Sparrow saa vaimoltaan lahjaksi kirjan nimeltä *Numero 23*. Walteria lukeminen ei kiinnosta paljoakaan, mutta hän aloittaa kuitenkin vaimonsa pyynnöstä. Walterin lukiessa kirjaa hän havaitsee sen muistuttavan hänen omaa elämäänsä. Samalla hän ymmärtää luvun 23 merkityksen. Luku 23 alkaa esiintyä joka paikassa, minne Walter meneekin. Luvusta tulee Walterille pakkomielle ja Walter tulee entistä vainoharhaisemmaksi päivä päivältä. Hän alkaa etsiä tietoa kirjan kirjoittaneesta Topsy Krettsistä, jota ei näytä olevan olemassa. Samalla Walter saa selville asioita, jotka mullistavat koko hänen elämänsä.

Näyttelijät
-----------

* Jim Carrey – Walter Sparrow
* Virginia Madsen – Agatha Sparrow
* Logan Lerman – Robin Sparrow
* Danny Huston – Isaac French

Vastaanotto
-----------

Rotten Tomatoesin keräämistä 186:ta arvostelusta vain 8 % oli elokuvalle positiivisia. Elokuva tuotti ensimmäisellä esitysviikollaan 14 602 867 Yhdysvaltain dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti kaikkiaan 77 566 815 dollaria. Elokuvaa on kuvailtu muun muassa tahattomasti hauskaksi ja komedianäyttelijänä tunnettua Jim Carreytä pidettiin outona elokuvan vakavamielisessä pääosassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Manhola Dargis: A Man, a Book, a Number: What Does It All Mean? *The New York Times*. Viitattu 10.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  The Number 23 (2007) *The New York Times*. Viitattu 10.7.2012.
3. ↑  The Number 23 (2007) *Rotten Tomatoes*. Viitattu 10.7.2012. (englanniksi)
4. ↑  The Number 23 *Box Office Mojo*. Viitattu 10.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ilja Rautsi: Numero 23 (2007)  6.3.2007. Elitisti.
Vanhoja kolikoita
**Numismatiikka** (kreikaksi νομισματική) eli **rahatiede** tarkoittaa rahojen ja mitalien tutkimusta. Usein sanaa käytetään myös rahojen ja mitalien harrastusluontoisesta keräilystä. Kolikoiden ohella myös muut maksuvälineet, kuten setelit ja muut arvopaperit sekä maksukortit ovat numismatiikan tutkimusaluetta. Numismatiikka liittyy läheisesti historiaan, maantieteeseen, talouteen, metallurgiaan ja teolliseen tuotantoon, joissa se toimii usein aputieteenä. Esimerkiksi monet antiikin ja keskiajan ajankohdat ovat tarkentuneet rahojen tutkimustuloksien avulla. Usein numismatiikka erotetaan pelkästä rahojen keräilystä, jossa päämääränä on ennen kaikkea rahojen omistaminen eikä niinkään niiden tutkimus. Toisaalta monet ammattinumismaatikot ovat samalla aktiivisia rahojen keräilijöitä.

Historia
--------

Julius Caesarin tiedetään kirjoittaneen yhden ensimmäisistä numismatiikkaa käsittelevistä teoksista. Renessanssin aikana syntyi uudelleen kiinnostus antiikin rahoja kohtaan, ja muun muassa ruhtinaat alkoivat perustaa rahakokoelmia, joiden pohjalta kehittyi nykyaikainen numismatiikka. 1600-luvulla kehittyi keskiaikaan keskittynyt numismatiikka. Nykyisin numismatiikalla on tärkeä osa vanhojen ja harvinaisten rahojen sekä mitalien kaupassa ja arvonmäärityksessä.

Katso myös
----------

* Albert Pick
* Suomen Numismaatikkoliitto
* Suomen Numismaattinen Yhdistys

Kirjallisuutta
--------------

* Lindqvist, Sven E.: *Numismaattinen sanakirja*. Helsingissä: Otava, 1996. ISBN 951-1-13928-2.
* Oravisjärvi, Jani: Numismatiikka on tärkeä aputiede.  *Tieteessä tapahtuu*, 2015, 33. vsk, nro 5, s. 54–55. Artikkelin verkkoversio.
* *Suomen rahat arviohintoineen 2008*. Helsinki: Suomen numismaattinen yhdistys, 2008. ISSN 1795-3170. ISBN 978-952-99333-3-4.
* Talvio, Tuukka: *Suomen rahat*. 3. laajennettu painos. Helsinki: Suomen Pankki, 2003. ISBN 952-462-033-2.
* Viitala, Onni: *Suuri suomalainen setelikirja*. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-26478-4.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Numismatiikka**.
* Suomen Numismaatikkoliitto ry
* Suomen Numismaattinen Yhdistys ry
* Pohjois-Karjalan Numismaatikot ry
* Oulun Numismaattinen kerho ry
* Etelä-Pohjanmaan numismaattinen kerho ry
* Digital Library Numis (DLN) (Arkistoitu – Internet Archive) Online numismatic library
* Suomen pankin rahamuseo
* Keräily Info Tervetuloa keräilyn kiehtovaan maailmaan
*Tämä artikkeli kertoo pariisilaisesta kabareesta. Muita merkityksiä luetellaan erillisellä täsmennyssivulla.*
Moulin Rouge
Henri de Toulouse-Lautrecin maalaus *La danse au Moulin Rouge* vuodelta 1890.
**Moulin Rouge** (suom. *punainen mylly*) on Boulevard de Clichyllä Pariisissa sijaitseva tunnettu kabaree. Siitä on muodostunut ranskalaisen kulttuurin ja vuosisadan vaihteen pariisilaisen boheemielämän symboli. Nykyään se tarjoaa yhä tanssiesityksiä.

Moulin Rougen rakennutti vuonna 1889 Joseph Oller. Se sijaitsee Pigallen punaisten lyhtyjen alueella Pariisin kahdeksannessatoista kaupunginosassa (*arrondissement*) lähellä Montmartrea. Kabaree on tunnettu suuresta punaisesta tuulimyllystä katollaan. Pariisin Moulin Rougen nimen ovat ottaneet käyttöönsä useat muutkin yökerhot ympäri maailmaa.

Henri de Toulouse-Lautrec on maalannut useita näkymiä kabareen yöelämästä. Merkittäviä esiintyjiä Moulin Rougessa ovat olleet muun muassa La Goulue, Yvette Guilbert, Jane Avril, Mistinguett ja Le Pétomane. Kabaree on antanut nimen ainakin kuudelle elokuvalle ja yhdelle kirjalle.

Elokuvat
--------

Nimellä *Moulin Rouge* on tehty kuusi elokuvaa:

* 1928, ohjaaja Ewald André Dupont
* 1934, ohjaaja Sidney Lanfield
* 1939, ohjaaja André Hugon
* 1944, ohjaaja Yves Mirande
* 1952, ohjaaja John Huston. Katso Punainen mylly.
* 2001, ohjaaja Baz Luhrmann. Katso *Moulin Rouge!*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moulin Rouge** Wikimedia Commonsissa

* Moulin Rouge Paris – virallinen sivu (ranskaksi, englanniksi)
**Toivo Ilmari Räsänen** (4. kesäkuuta 1888 Tuusniemi – 14. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen lausuja ja lausunnanopettaja.

Henkilöhistoria
---------------

Räsäsen vanhemmat olivat kirkkoherra Pekka Räsänen ja Maria Mustonen ja puoliso vuodesta 1913 Wivi Henriksson. Räsänen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909. Hän opiskeli puhetekniikka ja kaunolukua Marburgissa 1910 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille 1910-luvun alussa. Räsänen oli Helsingin yliopistossa puhetaidon opettaja 1913–1926 ja kaunoluvun lehtori 1928–1931, Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen lehtorina hän toimi 1927–1928. Hän työskenteli myös Kansan näyttämön johtajana 1918–1921.

Julkaisuja
----------

* *Hyötylän yritys: laulunäytelmä kolmessa näytöksessä*, 1899
* *Lyhyt kaunoluvun opas*, 1917
* *Lukemisen ohjeita kouluja varten*, 1921
* *Seitsemän lausuntaharjoitusta*, 1921
* *Ida Aalberg*,1925
* *Lausuntaopas vapaata kansansivistystyötä varten*, 1928
* *Selityksiä ja lausuntaohjeita viiteentoista Vänrikki Stoolin tarinaan*, 1930, Niilo Lehmuskoski, Ilmari Räsänen

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 578–579. Porvoo: WSOY, 1932.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 807


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Korfball** järjestettiin näytöslajina **vuoden 1928 kesäolympialaisissa** 6. elokuuta. Vastakkain otteli kaksi alankomaalaista joukkuetta, punamustat ja punavalkoiset. Kummassakin joukkueessa oli 12 pelaajaa, joista naisia oli kuusi, kuten myös miehiäkin. Hyökkääjiä, keskikenttäpelaajia ja puolustajia oli jokaista kummassakin joukkueessa neljä.

Joukkueet
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Punamustat
* Puolustajat:
	+ C. Cohen
	+ E. Eggink
	+ A. Hendriksen
	+ M. Klijn

* Keskikenttäpelaajat:
	+ K Gruys
	+ J. de Koning
	+ A. Krelage
	+ A. Madsen

* Hyökkääjät:
	+ H. Gerding (Kapteeni)
	+ F. Hendriksen
	+ H. Venema
	+ L. Wagenvoort

 | Punavalkoiset
* Puolustajat:
	+ B Dorsman
	+ J. van der Geest
	+ A. Vaandrager
	+ D. Richel

* Keskikenttäpelaajat:
	+ M. Klamer
	+ L. Looy
	+ G. Storm
	+ M. Trupp

* Hyökkääjät:
	+ M ´t Hart.
	+ G. de Mey (Kapteeni)
	+ G. Voordenberg
	+ C. Wedemeyer

 |

Lähteet
-------

* The ninth olympiad being the offical report of the olympic games of 1928 celebrated at Amsterdam, sivut 895–898 (englanniksi)

Korfball olympialaisissa
1920 (*Näytöslaji*) |
1924 |
1928 (*Näytöslaji*)

Kesäolympialaisten 1928 lajit ja kilpailutapahtumat
Friisiläinen käsipallo (*Näytöslaji*) | Haavipallo (*Näytöslaji*) | Jalkapallo | Korfball (*Näytöslaji*) | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | *Taidelajit* | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Lazy Raiders** on kanadalaisen Sarbakan-pelitalon kehittämä toiminta- ja pulmapeli. Peli julkaistiin Xbox 360 -konsolin Xbox Live Arcade -latauspalvelussa 24. helmikuuta 2010.

Lazy Raidersissa tutkimusmatkailija Dr. Diggabone kerää aarteita erilaisista ansojen täyttämistä sokkeloisista kentistä. Pelaaja ei voi liikuttaa Diggabonea itseään, vaan hahmoa ohjataan kääntelemällä kenttää siten, että Diggabone vierii haluttuun suuntaan. Pelaaja voi halutessaan käyttää pelihahmona myös omaa Xbox Live -avatariaan.

Lazy Raidersis sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. IGN antoi sille pisteet 8/10 kehuen niin pelin perusideaa kuin visuaalista ilmettäkin. Gamespot puolestaan antoi arvosanaksi 7,5/10 todeten pelin olevan viihdyttävä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hatfield, Daemon: Lazy Raiders Review  22.2.2010. IGN.  Arkistoitu 6.5.2010. Viitattu 26.5.2010. (englanniksi)
2. ↑  Calvert, Justin: Lazy Raiders Review for Xbox 360  3.3.2010. Gamespot. Viitattu 26.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lazy Raidersin virallinen sivusto (englanniksi)
* Lazy Riders Xboxin sivuilla
**Gopinath Munde** (12. joulukuuta 1949 – 3. kesäkuuta 2014) oli intialainen poliitikko ja ministeri. Hän edusti Intian kansanpuoluetta (BJP) Lok Sabhassa kaksi kautta vuodesta 2009 alkaen. Vuoden 2014 parlamenttivaalien jälkeen hänet valittiin Modin ensimmäisen hallituksen ministeriksi. Hänen vastuulleen annettiin kolme salkkua, jotka olivat maaseudunkehitys-, juomavesi- ja sanitaatio- sekä kyläneuvostoministeri. Hänen ministerikautensa jäi lyhyeksi, koska hän kuoli viikkoa myöhemmin auto-onnettomuudessa.

Munde aloitti poliittisen uransa opiskelijana osallistumalla hindunationalistisen Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad -opiskelijajärjestön sekä Bharatiya Jana Sangh -puolueen toimintaan. Vuonna 1980 hänet äänestettiin Maharashtran osavaltioparlamenttin alahuoneeseen lainsäätäjäksi. Hän toimi tehtävässä viisi kautta vuosina 1980–1985 ja 1990–2009. Vuosina 1992–1995 hän johti Maharashtran oppositiota ja toimi osavaltion varapääministerinä 1995–1999. Vuoden 2009 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Lok Sabhaan ensimmäiselle kaudelle. Hänet valittiin toiselle kaudelle 2014. Munde kuului alhaiskastiseen yhteisöön, jonka keskuudessa saamansa suosion seurauksena häntä pidettiin yhtenä puolueensa tärkeimmistä alhaiskastisista johtajista.

Munde oli naimisissa opiskeluaikaisen ystävänsä ja puoluetoverinsa Pramod Mahajanin siskon Pradnyan kanssa. Hänellä on kolme tytärtä, joista kaksi vaikuttaa politiikassa. Pankaja Munde toimi Maharashtran lainsäätäjänä ja Pritam Munde valittiin Lok Sabhaan isänsä kuoltua ennätyssuurella äänimäärällä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kumar, Devesh: Gopinath Munde: From Political Wilderness to Narendra Modi's Cabinet *NDTV*.  27.5.2014. Viitattu 14.5.2020.
2. ↑  Hallamaa, Teemu: Intialaisministeri kuoli auto-onnettomuudessa *Yle uutiset*.  3.6.2014. Viitattu 14.5.2020.
3. ↑  Gopinath Munde: Sugar baron and OBC leader *The Hindu*.  27.5.2014. Viitattu 14.5.2020.
4. 1 2  Sixteenth Lok Sabha: Members Bioprofile: Munde , Shri Gopinath Pandurang *Lok Sabha*. Viitattu 14.5.2020.
5. ↑  Gopinath Munde: Indian minister dies in car crash *BBC*.  3.6.2014. Viitattu 14.5.2020.
6. ↑  Pravin led a lavish life, often borrowed from Pramod *Indian Express*.  22.4.2006. Viitattu 14.5.2020.
7. ↑  Gopinath Munde's daughters Pankaja and Pritam vying to retain family turf in Beed *Economic Times*.  12.10.2014. Viitattu 14.5.2020.
8. ↑  Bhatt, Abhinav: She Beat PM Modi's Margin. Meet Dr Pritam Munde, Vote-Magnet. *NDTV*.  20.10.2014. Viitattu 14.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gopinath Munde** Wikimedia Commonsissa

* Gopinath Munde Lok Sabhan verkkosivuilta
**Kori Carter** (s. 3. kesäkuuta 1992 Claremont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari.

Carter karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ajalla 13,26. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun NCAA:n mestaruuden 2013 ja Yhdysvaltojen-mestaruuden 2014. Marrakechin maanosien cupissa 2014 hän oli seitsemäs. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän keskeytti välieräjuoksun.

Carter voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 53,07. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän keskeytti saman lajin alkueräjuoksun.

Hän on opiskellut biologiaa Stanfordin yliopistossa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradoilla

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metriä | 11,57 | Berkeley | 23. huhtikuuta 2011 |
| 200 metriä | 23,01 | Azusa | 19. huhtikuuta 2019 |
| 100 metrin aitajuoksu | 12,76 | Los Angeles | 12. toukokuuta 2013 |
| 400 metrin aitajuoksu | 52,95 | Sacramento | 25. kesäkuuta 2017 |

### Sisäradoilla

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 23,22 | Fayetteville | 11. helmikuuta 2017 |
| 400m | 54,28 | Lubbock | 9. helmikuuta 2019 |
| 60 metrin aitajuoksu | 8,00 | Albuquerque | 17. helmikuuta 2018 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Kori Carter *teamusa.org*. Viitattu 22.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Kori Carter Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. 1 2  Kori Carter Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Gopnikeja 2000-luvun alussa.
Stereotyyppinen gopnik.
**Gopnik** (ven. гопник) on venäläinen halventavaksi tarkoitettu termi, joka viittaa kaupunkilaiseen, matalasti koulutettuun ja mahdollisesti rikolliseen samannimisen alakulttuurin jäseneen. Termi syntyi Neuvostoliitossa 1980-luvun loppupuolella. Gopnikeihin yhdistetään lorvailu, väkivaltaisuus ja suvaitsemattomuus. Yleisen mielikuvan mukaan he viettävät aikaa kyykkyasennossa tupakoiden, juoden alkoholia ja syöden auringonkukansiemeniä.

Vaatemerkeistä erityisesti Adidas yhdistetään gopnikeihin. Adidas suunnitteli 1980-luvulla Neuvostoliiton olympiatiimin puvun. Olympialaisten jälkeen maa kielsi Adidaksen kapitalistisena propagandana, mutta kommunismin lakkauttamisen jälkeen vuonna 1991 merkki nousi Venäjällä uudelleen muotiin etenkin rikollispiireissä. Gopnikit alkoivatkin pukeutua Adidaksen verryttelypukuihin siksi, koska ne yhdistettiin rikollisiin.

Kuvan stereotyyppisestä gopnikista ovat luoneet kenties ennen kaikkea muut slaavilaiset ihmiset, jotka ovat pyrkineet huumorimielessä jäljittelemään heitä. Internetin myötä gopnik-alakulttuuri on levinnyt laajemmalle ja tullut tunnetuksi myös Venäjän ulkopuolella. Se on myös innoittanut muotisuunnittelijoita ja muusikkoja. Vuosien mittaan stereotyyppistä gopnikia on myös parodioitu mediassa niinkin paljon, että tyyli on menettänyt suosiotaan jo rikollismaailmassakin. Termi onkin alettu venäjän kielessä yhdistää pikkurikollisen sijaan yhä useammin pelkästään vihaiseen ja aggressiiviseen, heikompiaan kiusaavaan ihmiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Thugs, Rednecks, Nationalists: Understanding Russia's Gopnik Culture *The Moscow Times*.  10.4.2014. Viitattu 6.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  'Slav Squat' Meme, Explained: Why Do Russians Love Adidas So Much? *MEL Magazine*.  13.11.2018. Viitattu 7.5.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Russian Gopniks: How to look like you belong *Russia Beyond*.  9.10.2019. Viitattu 7.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Criminals or just misunderstood: Who are Russia’s ‘gopniks’? *Russia Beyond*.  29.3.2016. Viitattu 6.5.2023. (englanniksi)