recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aberlleiniogin linna** sijaitsee lähellä walesilaista Llangoedin kylää Isle of Angleseyn saarella. Sitä alkoi rakentaa vuonna 1088 Hugh d'Avranches, joka oli Chesterin ensimmäinen jaarli. Alkuperäinen linna oli muinaislinna, josta ei ole juuri mitään jäljellä. Paikalla on ilmeisesti ollut luonnollinen mäki, noin 50 metriä leveä ja 5–6 metriä korkea, josta on alettu muokata linnoitusta. Mäen juurella on oja, joka on noin 6 metriä leveä ja noin 1,2 metriä syvä. Tämä ensimmäinen linnoitus oletettavasti tuhoutui pian.

Rauniot
-------

Mäen päällä on Aberlleiniogin linnasta jäljellä olevat rauniot. Se rakennettiin puolivälissä Englannin sisällissotaa. Se on neliön muotoinen, ja sen kulmissa oli neljä tornia, neljä metriä halkaisijaltaan, ja kunkin seinissä on kolme ampuma-aukkoa. Muureissa on pilastereita tukemassa niitä, kolme kullakin sivulla, lukuun ottamatta kaakkoispuolta, jossa on ollut portti.

Linnalla oli käyttöä vielä toisessa maailmansodassa, kun kodinturvajoukot käyttivät sitä.

Kuvia
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ross, David: Castell Aberlleiniog *History, Travel, and accommodation information*. Viitattu 29.12.2017.
2. 1 2  Castell Aberlleiniog *Castlefacts*. Viitattu 29.12.2017.
3. 1 2  Castell Aberlleiniog *Castles and Fortifications of England and Wales*. Viitattu 29.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Aberlleiniog: The Ultimate Hidden Gem
* Castell aberlleiniog, castle earthworks and civil war fort
* Castell Aberlleiniog
**Minea** on suomalainen naisen etunimi. Nimi on peräisin Mika Waltarin vuonna 1945 ilmestyneestä teoksesta *Sinuhe egyptiläinen*, jossa esiintyy Minea-niminen kreetalainen papitar. Waltarin on arveltu muodostaneen nimen Kreetan tarunomaisen kuninkaan Minoksen nimen pohjalta. Mineaksi kutsutaan myös erästä ortodoksisessa kirkossa käytössä olevaa jumalanpalvelustekstien kokoelmaa.

Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Minea on annettu 4 217 naiselle ja ainakin kahdelle miehelle. Suurin osa Minea-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Vuonna 2010 nimi lisättiin sekä suomen- että ruotsinkieliseen almanakkaan; molemmissa Minean nimipäivä on 11. huhtikuuta.

Tunnettuja Mineoita
-------------------

* Minea Blomqvist-Kakko (s. 1985), golfpelaaja
* Minea Koss, oik. *Minna Kosonen* (s. 1988), toimittaja ja kirjailija
* Minea Lassas (s. 1999), jalkapalloilija
* Minea Mäkiviita (s. 2005), pesäpalloilija

Lähteet
-------

1. 1 2  "Nimipäiväkalenterin tarkistus vuodeksi 2010", *Yliopiston nimipäiväalmanakka 2009*, s. 63. Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2008. ISSN 1238-6073. Teoksen verkkoversio (pdf).
2. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 12.4.2021.
Stephanie J. Block.
**Stephanie J. Block** (s. 19. syyskuuta 1972) on yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä. Hän on Actors Equityn ja Los Angeles Musical Theater Guildin jäsen. Block on mezzo-sopraano ja hänen äänensä kantaa kolme oktaavia.

Ura
---

Block teki debyyttinsä Broadwayllä vuonna 2003. Hän esiintyi Liza Minnellinä musikaalissa *The Boy from Oz*. Keväällä 2005 Block näytteli Elphaban roolin Wicked-musikaalin Yhdysvaltain kiertueella. Hän lopetti 5. maaliskuuta 2006 ja hänet korvasi Julia Murney. Block palaa esittämään Elphabaa Broadwaylle
8. lokakuuta 2007. Block näytteli Grace "Grania" O'Malleytä musikaalissa *The Pirate Queen*. Show sai ensi-iltansa Broadwayllä 5. huhtikuuta 2007 ja sen viimeinen esitys oli 17. kesäkuuta 2007.

Hän on myös esiintynyt näytelmissä *Funny Girl*, *Crazy for You*, *Oliver!*, *The Dead*, *The Grass Harp*, *Bells Are Ringing* ja *I Love the Piano*. Block oli alkuperäinen Belle Disneylandin tuotannossa Kaunottaresta ja hirviöstä (Beauty and the Beast). Blockin ääntä on kuultu monissa mainoksissa esimerkiksi Barbien lauluäänenä.

Blockin ensimmäinen sooloalbumi on työn alla.

Yksityiselämä
-------------

Block on naimisissa näyttelijä Sebastian Arcelusen kanssa. He tapasivat molempien esiintyessä Wickedissä.

Lähteet
-------

* 
*

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Theodor (Thore) Magnus Fries** (28. lokakuuta 1832–29. maaliskuuta 1913) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Elias Magnus Friesin poika.

Theodor Magnus Fries opiskeli Uppsalan yliopistossa 31.5.1851 alkaen ja suoritti kandidaatintutkinnon 30.1.1856. Hän jätti pro gradu -työnsä 20.5.1857 ja valmistui maisteriksi 5.6.1857. 17.12.1857 Fries väitteli kasvitieteen tohtoriksi ja toimi sitten muun muassa opettajana ja professorina eri oppilaitoksissa 1800-luvun lopulla. 8.8.1875 Fries avioitui Cathrina Gustafva Anjoun kanssa Tukholmassa.

Theodor Magnus Friesin kasvitieteelliset työt käsittelevät lähinnä Skandinavian ja arktisen alueen jäkälien sekä putkilokasvien taksonomiaa, maantiedettä ja morfologiaa. Erityisesti Fries tutki jäkälien systematiikkaa. Friesin tärkeimpänä jäkäliä käsittelevänä työnä voidaan pitää hänen vuosina 1871–1874 kokoamaansa teosta *Lichenographia scandinavica*, joka on suuri käsikirja Pohjolan alueen jäkälistä. Kasvien ja jäkälien lisäksi Fries tunsi myös sieniä.

Vuosina 1868–1871 Fries osallistui arktisen alueen tutkimusmatkoille ja kirjoitti matkojensa pohjalta erilaisia kirjoituksia sekä 1872 Grönlantia käsittelevän kirjan nimellä *Grönland, dess natur ooh innevånare efter äldre och nyare författares skildringar samt egen erfarenhet*.

Theodor Magnus Friesistä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä **Th.Fr.**, **Th.Fries**, **T.M.Fr.** tai **T.M.Fries**.

Lähteet
-------

* Riksarkivet: Thore M Fries (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Torviseitsikko** on suomalainen, laajamensuurisista vaskisoittimista koostuva puhallinkokoonpano. Kaartin sotilassoittokunnan kapellimestari Adolf Leander kehitti suomalaisen torviseitsikon kokoonpanon 1870-luvulla yhdessä vääpeli Antti Ahosen kanssa. Aluksi torviseitsikoita perustettiin sotilassoittokuntiin, mutta sittemmin myös nuorisoseuroihin, vapaapalokuntiin, työväenyhdistyksiin ja suojeluskuntiin. Torviseitsikoiden suosio oli huipussaan 1910-luvulla. Torviseitsikot soittavat yleensä populaarimusiikkia, mutta seitsikolle ovat säveltäneet sinfonista ohjelmistoa myös muun muassa Jean Sibelius, Armas Järnefelt, Toivo Kuula, Leevi Madetoja ja Aarre Merikanto.

Kokoonpano
----------

Ns. puhdas suomalainen torviseitsikko koostuu es- ja b-vireisistä soittimista Joskus mukaan kuuluvat myös lyömäsoittimet.

* 1 es-kornetti
* 2 b-kornettia
* 1 es-alttotorvi
* 1 b-tenoritorvi
* 1 b-baritonitorvi
* 1 es-tuuba

Sävellyksiä
-----------

Jean Sibelius

* Allegro, JS25 (*säv. 1889*)
* Andantino & Menuetto, JS45 (*säv. 1890-1891*)
* Förspel (Prelude), JS83 (*säv. 1891*)
* Alkusoitto f-molli, JS146 (*säv. 1889*)
* Tiera, JS200 *(säv. 1899)*

  

Leevi Madetoja

* Juhlamarssi Op. 5/1 *(säv. orkesterille 1910, säveltäjä sovittanut seitsikolle)*
* Intermezzo Op. 67/1 *(säv. 1912, ke. 5.7.1913 Savonlinna)*
* Barcarola Op. 67/2 *(säv. 1929, ke. 1931 Helsinki)*
* Tanssilaulu Op. 67/3 *(säv. 1929)*
* Alkusoitto-fantasia Op. 69 *(säv. 1930, ke. 1931 Helsinki)*

  

Toivo Kuula

* Vuorella Op. 28/1 *(säv. 1913-1914)*
* Soitto Op. 28/2 *(säv. 1913-1914)*

Lähteet
-------

1. 1 2  Hornseptetter *Uppslagsverket Finland*. Viitattu 24.9.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  Laivaston seitsikko *sotilasmusiikki.fi*. Puolustusvoimat. Viitattu 24.9.2020.
3. ↑  Kauko Karjalainen: Suomalainen torviseitsikko (s. 9)
**Mauritshuis** on taidemuseo Haagissa Alankomaissa. Barokkirakennus oli aiemmin kreivi Johan Mauritsin asunto. Nykyisin siinä on taidemuseo, jolla on laaja taidekokoelma, johon kuuluu muun muassa hollantilaisten maalarien, kuten Johannes Vermeerin, Rembrandt van Rijnin, Jan Steenin, Paulus Potterin ja Frans Halsin, sekä saksalaisen Hans Holbein nuoremman maalauksia. Kokoelmissa on nykyisin lähes 800 maalausta.

Mauritshuisin taidemuseo vuonna 2007.
Mauritshuis rakennettiin vuosina 1636–1641 Jacob van Campenin ja Pieter Postin suunnittelemana. Kaksikerroksisessa symmetrisessä rakennuksessa oli neljä asuntoa ja aula. Kussakin asunnossa oli etuhuone, suurempi ja pienempi huone sekä vaatehuone. Rakennuksessa oli alun perin myös kupoli, joka – samoin kuin suuri osa rakennuksen sisätiloista – tuhoutui tulipalossa vuonna 1704. Rakennuksen restaurointi aloitettiin neljä vuotta myöhemmin.

Valtio osti Mauritshuisin vuonna 1820 taidekokoelmiaan varten. Museo avattiin kaksi vuotta myöhemmin, jolloin esillä oli kuninkaallinen maalauskokoelma ja kuriositeettikokoelma. Museo oli valtion alaisuudessa, kunnes vuonna 1995 perustettiin säätiö ja museo yksityistettiin. Rakennus on yhä valtion omaisuutta, mutta säätiö vuokraa sitä.

Teoksia kokoelmissa
-------------------

* *Tohtori Tulpin anatomianluento*
* *Turbaanipäinen tyttö*

* Johannes Vermeer, Näkymä Delftistä, 1660/1661.Johannes Vermeer, *Näkymä Delftistä*, 1660/1661.
* Frans HalsNaurava poika, 1625.Frans Hals  
*Naurava poika*, 1625.
* Rembrandt van RijnTohtori Tulpin anatomianluento 1632.Rembrandt van Rijn  
*Tohtori Tulpin anatomianluento* 1632.
* Paulus PotterHärkä, 1647.Paulus Potter  
*Härkä*, 1647.
* Johannes VermeerTurbaanipäinen tyttö, 1665.Johannes Vermeer  
*Turbaanipäinen tyttö*, 1665.

Katso myös
----------

* Rijksmuseum, Amsterdam

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mauritshuis**.
* Mauritshuisin verkkosivut



1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
**Tetratsoli** (CN4H2) on typpeä sisältävä aromaattinen heterosyklinen orgaaninen yhdiste.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Tetratsolin tautomeriset muodot
Tetratsolin heterosyklinen ja aromaattinen rengas koostuu yhdestä hiiliatomista ja neljästä typpiatomista. Tetratsoli esiintyy kahtena eri tautomerisena muotona 1H-tetratsolina ja 2H-tetratsolina ja nämä eroavat siten onko vetyatomi sitoutunut 1- vai 2-asemassa sijaitsevaan typpiatomiin. Tautomeereista 1H-tetratsoli on vallitseva liuoksissa ja 2H-tetratsoli on susitumpi muoto kaasufaasissa. Huoneenlämpötilassa tetratsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on suhteellisen stabiili, mutta voi räjähtää kuumennettaessa yli 180 °C:n lämpötilaan. Se liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin, mutta huonommin poolittomiin liuottimiin kuten bentseeniin tai dietyylieetteriin. Tetratsolin pKa-arvo on noin 5, mikä tekee siitä yhtä happaman kuin useat karboksyylihapot. se kykeneekin muodostamaan eräiden metallien kanssa suoloja, joissa esiintyy negatiivisesti varautunut tetratsolidi-ioni. Tetratsoli reagoi elektrofiilien kanssa joko 1- tai 2-asemassa sijaitsevalla typpiatomilla.

Tetratsolia voidaan valmistaa vetysyanidin ja vetyatsidin tai amidratsonin ja typpihapokkeen välisellä reaktiolla. Yhdistettä voidaan käyttää 5-aminotetratsolin kanssa autojen turvatyynyissä, koska se kuumentuessa voidaan saada kontrolloituessa räjähtämään vapauttaen typpikaasua.

Lähteet
-------

1. ↑  1H-tetrazole – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 4.9.2014.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 908. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 3.509. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.9.2014). (englanniksi)
4. 1 2  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 744. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
5. 1 2 3  Theophil Eicher, Siegfried Hauptmann, Andreas Speicher: *The Chemistry of Heterocycles*, s. 23-25. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 978-3-527-66986-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.9.2014). (englanniksi)
6. 1 2  John Arthur Joule, Keith Mills: *Heterocyclic chemistry*, s. 561. John Wiley and Sons, 2010. ISBN 978-1-4051-9365-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.9.2014). (englanniksi)
**Yang Huiyan** (s. syyskuu 1981) on kiinalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän peri 23-vuotiaana (vanhemman veljensä kuoltua) vuonna 2005 isältään Yeung Kwok Keungilta (Yang Guoqiang) suuren osan tämän yhdessä liikekumppaninsa kanssa vuonna 1992 perustamasta kiinalaisesta kiinteistösijoitusyhtiö Country Garden Holdingsista. Vuonna 2006 Yang lunasti muiden perustajaomistajien osakkeet. Vuonna 2007 yhtiö listattiin pörssiin. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 21,9 miljardia dollaria. Tällöin yhtiöstä 57 prosenttia oli Yangin omistuksessa. Hän sijoittui varallisuudellaan Forbesin miljardöölistan sijalle 43 ja oli Aasian rikkaimpana naisena naismiljardöörien sijalla 5 maailmanlaajuisesti.

Hänen nuorempi sisarensa Ziyang istuu myös Country Gardenin hallituksessa. Yang on lisäksi puheenjohtajana vuonna 2007 New Yorkin pörssiin listatussa kiinalaisessa Bright Scholar Education Holdings -yhtiössä.

Hän on naimisissa. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) Ohion osavaltionyliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  43. Yang Huiyan. Country Garden Holdings (Maailman dollarimiljardöörien listan 43. sija)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  31. Yang Huiyan $26.8B (Bloomberg Billionaires Index)  11.4.2018. bloomberg.com. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, naiset)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Nectar Gan: Yang Huiyan, daughter of property tycoon, among world's richest under 40  5.3.2015. South China Morning Post, scmp.com. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)
5. ↑  Bloomberg: China's Richest Woman Just Made $2 Billion in Four Days  8.1.2018. Fortune, fortune.com. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)
6. ↑  Li Qian: Sorry bachelors - richest Chinese woman married  29.4.2007. chinadaily.com.cn. Viitattu 16.4.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yang Huiyan
*Our Hospitality*
**Ruutia, räminää ja rakkautta** (televisioesityksessä myös **Vieraanvaraisuutta**, engl. *Our Hospitality*) on yhdysvaltalainen mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1923. Slapstickiä ja tilannekomediaa hyödyntävä elokuva kertoo kaupunkilaispoika Willie McKaystä, joka joutuu keskelle Canfieldien ja McKayden sukuriitaa.

*Ruutia, räminää ja rakkautta* on ainoa elokuva, jossa näyttelee Keatonin kolme sukupolvea. Keatonin isä Joseph näyttelee junainsinööriä ja Keatonin poika nuorta Willie McKaytä.

Keatonin ystävä, näyttelijä Joe Roberts sairastui elokuvan teon aikana ja kuoli sydänkohtaukseen pian elokuvan valmistumisen jälkeen.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Canfieldien ja McKayden suvut ovat olleet riidoissa niin kauan, ettei kukaan enää muista mistä riita sai alkunsa. Eräänä yönä vuonna 1810 eräs McKay-suvun perheenjäsen kuolee sukuriidan seurauksena ja saman suvun nainen ei halua Willie-pojalleen samaa kohtaloa. Nainen lähettää poikansa New Yorkiin Mary-tädin kasvatettavaksi eikä poika saa tietää sukujen kesken vallinneesta vihamielisyydestä.

21 vuotta myöhemmin Willie saa kirjeen, jossa kerrotaan hänen isänsä kuolleen. Willien täti kertoo pojalle sukuriidasta, mutta tämä päättää silti palata synnyinseudulleen periäkseen isänsä kotitilan. Junamatkalla hän tapaa tytön, Virginia Canfieldin, joka matkan päätteeksi pyytää poikaa illalliselle kotiinsa. Pian muulle Canfieldin perheelle selviää, että Willie on tulossa heidän taloonsa. Canfieldin perheenpää Joseph Canfield haluaa verenvuodatusta, mutta vieraanvaraisuuden sääntöjen mukaan Willie ei saa kuolla Canfieldin talon sisällä. 

Pian saavuttuaan illalliselle Canfieldien luo Willie tajuaa tulleensa vihamiestensä taloon ja olevansa hengenvaarassa, jos poistuu sieltä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Buster Keaton  | … |  Willie McKay 
  |
|  Joe Roberts  | … |  Joseph Canfield 
  |
|  Natalie Talmadge  | … |  Virginia Canfield 
  |
|  Ralph Bushman  | … |  Clayton Canfield 
  |
|  Craig Ward  | … |  Lee Canfield 
  |
|  Monte Collins  | … |  pastori
  |
|  Joe Keaton  | … |  insinööri
  |
|  Kitty Bradbury  | … |  Mary-täti 
  |
|  Buster (Joseph) Keaton Jr.  | … |  Willie McKay vauvana 
  |

Uudelleenfilmatisoinnit
-----------------------

Vuonna 2010 elokuvasta ilmestyi intialaisen elokuvaohjaajan S. S. Rajamoulin ohjaama telugunkielinen versio *Maryada Ramanna*, joka edelleen on uudelleenfilmatisoitu kannadaksi, bengaliksi ja hindiksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Mykkäelokuvasivusto
*Nanook, pakkasen poika*
**Nanook, pakkasen poika** (engl. *Nanook of the North*) on Robert J. Flahertyn ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 1922. Elokuva kuvaa jo katoamassa ollutta eskimojen perinteistä elämäntapaa. Sitä pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä dokumenttielokuvana ja tyylisuunnan klassikkona.

Nanook, pakkasen poika oli ensimmäinen dokumenttielokuva, joka luopui valloituselokuvan sankariperinteestä. Siinä tekijä ei ollut sankari vaan kamera käännettiin kohti kuvattavia. Toisaalta tekijän rooli nimenomaan elokuvantekijänä kasvoi.

Flaherty oli kuvannut materiaalia eskimoista jo aiemmin, mutta filmi tuhoutui. Hän palasi eskimoiden pariin ja kuvasi uutta materiaalia. Elokuva filmattiin yhdellä kameralla hyvin vaikeissa olosuhteissa, ja jotkin kohtauksista ovat lavastettuja vaikkakin todenmukaisia.

Elokuva esittelee eskimoperheen elämäntavan eri puolia, kuten hylkeenmetsästystä ja iglunrakennusta. Elokuvan päähenkilö on "Nanook" (oikealta nimeltään Allakariallak).

Elokuvaa ei voi pitää perinteisessä mielessä kokonaan dokumenttielokuvana. Nanookin kahta vaimoa ja lapsia esittävät henkilöt ovat rooleihin valittuja eivätkä todellisuudessa olleet hänen perhettään. Kuvausten aikaan eskimot olivat jo siirtyneet metsästämään etupäässä kivääreillä, mutta käyttivät Flahertyn vaatimuksesta elokuvassa perinteisiä harppuunoitaan. Pääosaa esittänyt Allakariallak kuoli kaksi vuotta elokuvan valmistumisen jälkeen. Flaherty väitti hänen kuolleen nälkään, mutta todellisuudessa hän kuoli todennäköisimmin tuberkuloosiin.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Nanook* oli mukana heistä kolmentoista listalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Carr, Jay: Nanook of the North Turner Classical Movies. Viitattu 1.9.2013. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Nanook pakkasen poika Dokumenttikilta.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 1.9.2013.
3. ↑  Bagh, Peter von: Nanook – pakkasen poika *Yle Teema*.  25.5.2010.  Arkistoitu 10.10.2013. Viitattu 1.9.2013.
4. 1 2  Nummelin, Juri: *Valkoinen hehku : johdatus elokuvan historiaan*, s. 267. Tampere: Vastapaino, 2005. ISBN 951768164X.
5. ↑  Ebert, Roger: Great Movie – Nanook of the North  25.9.2005. Rogerebert.com. Viitattu 1.9.2013.
6. ↑  Foss, Sara: Two Arctic documentaries  31.5.2012. The Daily Gazzette.  Arkistoitu 20.3.2020. Viitattu 5.9.2013.
7. ↑  Astala, Erkki: Ne sata tärkeintä.  *Projektio*, 1980, nro 2, s. 7.

Aiheesta muualla
----------------

* Zimmermann, Patricia R. & Auyash, Sean Zimmermann: Nanook of the North *The Library of Congress*. Viitattu 20.3.2020. (englanniksi)
* Fall Season – Nanook of the North *Museum of Contemporary Art Chicago*.  19.9.2015. Viitattu 20.3.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Jumalanrauha** on eri maissa ja eri uskonnoissa esiintynyt tapa keskeyttää vihollisuudet väliaikaisesti tai osittain uskonnollisista syistä. Länsimaissa jumalanrauhalla (lat. *pax Dei*) tarkoitetaan tavallisesti katolisen kirkon keskiajalla antamia sodankäyntikieltoja. Niillä pyrittiin suojaamaan sodankäynniltä aseeton väestö eli kirkonmiehet, pyhiinvaeltajat, talonpojat, naiset ynnä muut väestönosat. Tapa syntyi Ranskassa 1000-luvulla. Seuraavalla vuosisadalla pyrittiin kaikkia kristillisiä alueita koskevaan yleiseen jumalanrauhaan eli Jumalan aselepoon (*treuga Dei*). Se kesti keskiviikkoillasta maanantaiaamuun ja käsitti myöhemmin vielä tietyt kirkolliset juhla-ajat eli adventin-, joulun- ja paastonajan. Jumalanrauhalla ei ollut suurta käytännön merkitystä ja sen syrjäytti yleinen maanrauha.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.

Rauhat
rauhanrikos · hautarauha · joulurauha · julkisrauha · jumalanrauha · kirkkorauha · kotirauha · kuninkaanrauha · käräjärauha · maanrauha · markkinarauha · naisrauha · tierauha · uskonrauha · koulurauha
**Tertenia** (sardiksi *Tertenìa*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 936 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 117,65 neliökilometriä. Se sijaitsee 129 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tertenia** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Benomyyli** (C14H18N4O3) on bentsimidatsolin karbamaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina eli kasvien sienitautien hoitoon ja ehkäisyyn.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa benomyyli on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Liukoisuus on kohtalainen etanoliin ja dimetyyliformamidiin ja hyvä asetoniin, kloroformiin ja ksyleeniin. Kasveissa ja maaperässä benomyyli hydrolysoituu karbendatsiimiksi, joka on varsinainen aktiivinen fungisidinen yhdiste. Karbendatsiimi on hyvin laajakirjoinen fungisidi ja tehoaa useisiin sieniin.

Benomyyli ei ole erityisen myrkyllistä eläimille, mutta saattaa olla mutageenista.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Benomyyliä valmistetaan karbendatsiimin ja butyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla.

Benomyyli on yleisesti käytetty fungisidi muun muassa sitrusviljelmillä sekä muiden hedelmien ja marjojen homeiden ja muiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Sitä käytetään myös viljan siemenien peittaukseen homehtumisen ehkäisemiseksi ja jalavan sienitautien ehkäisyyn. Yhdiste tuli markkinoille vuonna 1968.

Lähteet
-------

1. ↑  Benomyl – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 6.3.2015.
2. 1 2 3 4  Franz Müller, Peter Ackermann & Paul Margot: *Fungicides, Agricultural, 2. Individual Fungicides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. viitattu 5.3.2015
3. 1 2  Barry A. Dreikorn & W. John Owen: *Fungicides, Agricultural, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.3.2015.
4. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 175. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2 3  Jouko Tuomisto: 75. Torjunta-aineet. Orgaaniset ympäristömyrkyt *Farmakologia ja toksikologia*. Medicina. Viitattu 23.10.2023.
6. ↑  Benomyylin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 6.3.2015
**Tonara** (sardiksi *Tonàra*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 019 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 52,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 900 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tonara** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Lämpötila-anomalialla** tarkoitetaan ilmiötä, joka on ympäristöään huomattavasti lämpimämpi. Tällainen kohde voi olla metsäpalo tai muu tulipalo, mutta myös tehtaan piippu tai toimiva tulivuori. Kaukokartoituslaitteet, joilla niitä havaitaan, lentävät tyypillisesti satelliitin mukana.

Anomalioiden havaitseminen
--------------------------

Erilaisten mustien kappaleiden radianssin aallonpituusriippuvuus.
Planckin funktiolla voidaan laskea kohteen radianssin. Vertaamalla palamattoman pinnan (esimerkiksi 280 K) lämpötilan radianssia palavan pinnan (esimerkiksi 400 K) lämpötilan radianssiin aallonpituuden funktiona (katso kuva). Ilmakehä on kuitenkin säteilyä läpäisemätön suurelta osalta lämpösäteilyn aallonpituuksia. Alueella on kuitenkin kaksi ikkuna-aluetta aallonpituuksilla noin 3,5–4 mikrometriä ja noin 10–12 mikrometriä. Kuvasta nähdään kuinka signaali on huomattavasti selkeämpi alueella 3,5–4 mikrometriä, joten instrumentteja, jotka mittaavat tätä aluetta, voidaan käyttää kuumien kohteiden havaitsemiseen. Erityisesti on mainittava EOS-satelliittien MODIS-instrumentti, jota suunniteltaessa palojen havaitseminen otettiin huomioon.

Menetelmän esitti ensimmäisenä Dozier 1981. Anomalia voi olla instrumentin pikseliä huomattavasti pienempikin.

Paloja ei voida havaita pilvien läpi.

### Operatiivisia järjestelmiä

* Suomessa AVHRR-instrumenttiin perustuva VTT-kehittämä  ja Ilmatieteen laitoksen operoima järjestelmä
* ESA:n järjestelmä Ionia
* EUMETSATin SEVIRI-instrumenttiin perustuva järjestelmä
* NASA ja Marylandin yliopiston MODIS-instrumenttiin perustuva järjestelmä. Projektin kotisivulta saa palotietoja mm.  paikkatietojärjestelmiin sopivassa muodossa sekä WMS-muodossa. Rapidfire-palvelu  tarjoaa samalla algoritmilla tehtyjä palotietoja MODIS:n tosivärikuvan päälle punaisella merkittynä. Palon ja kuvan koosta riippuen palo voi olla piste tai monikulmio (Esimerkki Suomen lähialueelta).

Palojen energia
---------------

Uusin tutkimus on siirtymässä palojen havaitsemisesta paloissa syntyvän lämpöenergian ja aerosolien havaitsemiseen ja mallintamiseen .

Lähteet
-------

1. ↑  Jeff Dozier: A Method for Satellite Identification
of Surface Temperature Fields of Subpixel Resolution, REMOTE SENSING OF ENVIRONMENT 11 221-229 (1981),  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Rauste Y.; Herland E.; Frelander H.; Soini K.; Kuoremaki T.; Ruokari A.: Satellite-based forest fire detection for fire control in boreal forests. 
International Journal of Remote Sensing, Volume 18, Number 12, 1 August 1997, pp. 2641-2656(16)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Wooster, M. J. G. Roberts, G. L. W. Perry, and Y. J. Kaufman (2005), Retrieval of biomass combustion rates and totals from fire radiative power observations: FRP derivation and calibration relationships between biomass consumption and fire radiative energy release, J. Geophys. Res. 110, D24311, doi:10.1029/2005JD006318

Aiheesta muualla
----------------

* Fire Alarms from Orbit
Kansainvälisen merenkulkujärjestön päämaja Lontoossa Thamesin varrella
**Kansainvälinen merenkulkujärjestö** (engl. *International Maritime Organization*, **IMO**) on vuonna 1948 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien alainen kansainvälinen merenkulun turvallisuusasioita hallinnoiva järjestö. Siitä käytettiin aiemmin nimeä *Inter-Governmental Maritime Consultative Organization* (IMCO).

Järjestön pääkonttori on Lontoossa, mistä se hallinnoi jäsenmaiden hallitusten ja merenkulkualan yhteistyötä. Päätavoitteina ovat merenkulun turvallisuuden kehittäminen ja liikenteen aiheuttaman merien saastumisen ehkäiseminen. Järjestöä johtaa jäsenmaiden edustajien muodostama elin joka valitsee joukostaan jäsenet talousasioista vastaavaan neuvostoon. Työskentely järjestössä on jaettu viiteen komiteaan ja niiden työtä tukeviin alakomiteoihin. YK:n muilla jäsenorganisaatioilla on seurantamahdollisuus järjestön työskentelyyn. Tarkkailijan asema on myönnetty myös eräille hallituksista riippumattomille ulkopuolisille järjestöille. Järjestöä tukee pysyvä sihteeristö joiden työntekijät jotka ovat jäsenmaiden edustajia. Sihteeristön muodostaa jäsenistön määräajaksi valitsema pääsihteeri ja vaihteleva määrä osastoja (mm. meriturvallisuus- ja ympäristösuojeluosastot).

Pääsihteeri
-----------

| pääsihteeri | virkakausi | maa |
| --- | --- | --- |
| Ove Nielsen | 1959 |  Tanska |
| William Graham vt. | 1961 |  Britannia |
| Jean Roulier | 1963 |  Ranska |
| Colin Goad | 1968 |  Britannia |
| C. P. Srivastava | 1974 |  Intia |
| William O'Neil | 1990 |  Kanada |
| Efthimios E. Mitropoulos | 2003-2012 |  Kreikka |
| Koji Sekimizu | 2012-2016 |  Japani |
| Kitack Lim | 2016- |  Etelä-Korea |

IMO-tunnus
----------

Kansainvälinen merenkulkujärjestö hyväksyi 19. marraskuuta 1987 suosituksen A.600(15), jonka mukaan jokaiselle alukselle annettaisiin pysyvä IMO-numero (engl. *IMO Ship Identification Number*), joka seuraisi alusta sen koko eliniän, eikä muuttuisi omistajan tai rekisterivaltion muutoksen johdosta. Tarkoituksena on yksinkertaistaa alusten tunnistamista. Alusten helpommalla tunnistamisella pyritään myös estämään laivojen suorittamia tahallisia päästöjä sekä kauppa- ja vakuutussuhteisiin liittyviä petoksia. Suositus perustuu vapaaehtoisuuteen. IMO-tunnus jaetaan merellä käytettäville aluksille, poikkeuksena jotkin suosituksessa määritellyt tapaukset. Aluksen bruttovetoisuuden tulee olla vähintään 100 tonnia. Tunnus voidaan jakaa olemassa olevien alusten lisäksi vielä rakenteilla oleville.

Katso myös
----------

* Maailman merenkulkuyliopisto

Lähteet
-------

1. ↑  Member States, IGOs and NGOs Member States, IGOs and NGOs.  Arkistoitu 25.12.2011. Viitattu 18.12.2011.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kansainvälinen merenkulkujärjestö**.
* International Maritime Organization (englanniksi)
**Onifai** (sardiksi *Oniài*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 745 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 43,19 neliökilometriä. Se sijaitsee 29 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Onifai** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Oniferi** (sardiksi *Onièri*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 902 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 35,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 478 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oniferi** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Järvenkylän työväentalo** on Jämsässä Alhojärven kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa Alhojärven kylän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja sillä on rakennushistoriallista, historiallista ja maisemallista arvoa.

Historiaa
---------

Järvenkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1921 Välisen pirtissä. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen Raittiusliittoon vuonna 1927.

Rakennus
--------

Oma talo valmistui vuonna 1923. Juhlasali rakennettiin talkoilla Olkkolan talon vanhasta pirtistä. Juhlasalissa alun perin ollut puupermanto oli ilmeisesti Olkkolan pirtin permanto. Työväenyhdistyksen ensimmäisiin puheenjohtajiin lukeutunut Sulo Salo lainasi rahaa rakennustarpeiden ostoon. Keittiö ja näyttämö rakennettiin talkoilla laudasta. Ravintola ja eteistilat puuttuivat vielä 1930-luvun alussa.

Tontti vuokrattiin Kolhisen tilalta, mutta se ostettiin pian omaksi. Yhdistys osti myöhemmin lisämaata, joka liitettiin tonttiin. Työväentaloa laajennettiin ja kunnostettiin vuonna 1938. Taloon rakennettiin ravintola, eteinen ja vaatehuone. Myös keittiö uusittiin kokonaan, samoin uunit. Vuonna 1951 talo vuorattiin pystylaudoituksella ja sisäseinät pahvitettiin. Työväentalon pihalla sijaitsivat vanha hirsinen aitta, jossa aikoinaan sijaitsi määräysten mukainen putka sekä lautarakenteinen käymälärakennus. Punamullalla maalatussa talossa on yhdeksänruutuiset ikkunat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. julkaisematon, 1979.
2. ↑  Suomen Sosialidemokraatti 14.2.1927 no 36 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 11.5.2022.
3. ↑  Kansan Lehti 13.8.1931 no 184 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 11.5.2022.
4. ↑  Kansan Lehti 20.7.1938 no 164 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 11.5.2022.
5. ↑  Keski-Suomen maakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt 2016, kohdeluettelo (pdf)  2016. Keski-Suomen museo. Viitattu 11.5.2022.
**Maailman ilmatieteen järjestö WMO** (engl. *World Meteorological Organization*) on YK:n alainen meteorologian alan kansainvälinen järjestö. Se perustettiin vuonna 1950 jatkamaan vuonna 1873 perustetun Kansainvälisen ilmatieteen järjestön työtä. WMO:ssa on 184 jäsenmaata. Sen päämaja on Genevessä Sveitsissä. Pääsihteerinä on vuoden 2016 alusta lähtien toiminut Petteri Taalas.

WMO koordinoi ja standardisoi muun muassa säähavaintojen tekoa ja meteorologian alan koulutusta. Se organisoi ympäristön tilaa tarkkailevia ja suojelevia hankkeita seuraavien ohjelmien kautta:

* Weather Watch Programme (säähavaintoja)
* World Climate Programme (ilmasto ja ilmastonmuutos)
* Atmospheric Research and Environment Programme (ilmakehän tutkimus )
* Hydrology and Water Resources Programme (hydrologia ja vesivarat)

Ilmastonmuutosta arvioiva kansainvälinen IPCC on WMO:n ja YK:n ympäristöjärjestö UNEPin yhdessä vuonna 1988 perustama elin.

Aluellisten organisaatioiden jäsenet. Turkoosilla merkityt maat kuuluvat useaan alue-organisaatioon.
WMO:lla on 185 jäsenvaltiota ja kuusi territoriota. Uusin jäsen on vuonna 2012 liittynyt Etelä-Sudan.
Jäsenet muodostavat kuusi alueellista ryhmää alueellisten asioiden hoitamista varten.

Lähteet
-------

1. ↑  Secretariat *WMO*. Viitattu 27.10.2016.
2. ↑  Petteri Taalas valittu Maailman ilmatieteen järjestön pääsihteeriksi *Turun Sanomat*.  2015. Viitattu 27.10.2016.
3. ↑  organization *IPCC*. Viitattu 27.10.2016.
4. ↑  FAQ *WMO*. Viitattu 27.10.2016.
5. ↑  Members *WMO*. Viitattu 27.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maailman ilmatieteen järjestö**.
* WMOn kotisivut (englanniksi)
**Orgosolo** (sardiksi *Orgòsolo*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 210 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 222,6 neliökilometriä. Se sijaitsee 620 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orgosolo** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Macomer** (sardiksi *Macumère*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 10 128 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 563 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 11.3.2019. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Macomer** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Lei** (sardiksi *Lèi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 507 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 19,11 neliökilometriä. Se sijaitsee 456 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lei (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Operaatio Haudegen** oli toisessa maailmansodassa saksalaisten suorittama sotilasoperaatio, jossa sukellusvene U-307 ja kuljetuslaiva Karl J. Busch kuljettivat ryhmän saksalaisia sotilaita Huippuvuorille tarkoituksenaan ottaa haltuunsa saarilla olleet säähavaintoasemat. Operaatio pantiin toimeen syyskuussa 1944 onnistuneesti. Asemalla olleet saksalaissotilaat pitivät aseman hallussaan 4. syyskuuta 1945 asti, jolloin yhteyden katkettua lopullisesti sotilaat antautuivat saarelle saapuneen norjalaisen hylkeenmetsästyslaivan kapteenille, joka kuljetti sotilaat pois saarelta. Kyseiset saksalaissotilaat olivat viimeiset antautuneet saksalaissotilaat Euroopassa.

Aiheesta kirjallisuudessa
-------------------------

* Article on the "weather war" in the North Atlantic
* Article on the history of Svalbard Island
* "Vergessen, verloren, verwirrt" ("Forgotten, lost, confused", in German), Berliner Morgenpost, March 20, 2005.
* "Die vergessenen Haudegen", 3 September 2010. Luettu 3 September 2010.
* Dege, Wilhelm (2004). *War North Of 80: The Last German Arctic Weather Station Of World War II*. Boulder, Colorado: University Press of Colorado. ISBN 0-87081-768-X.
**V. Nyströmin Autoliike** on Jyväskylässä vuonna 1925 perustettu autoliike. Sen perusti kauppaneuvos Väinö Matias Nyström (1891–1980) nimellä Autoliike Nyström–Vierto yhdessä veljensä Kalle Vierron kanssa. 

Yhtiö aloitti eri merkkisten autojen myynnin Keski-Suomen alueella. Kalle Vierto luopui yhtiön toiminnasta ihan alkuvaiheessa ja yhtiön nimeksi tuli V. Nyströmin Autoliike Oy. Aluksi myytiin eri automerkkejä ja toimittiin Tampereen Autotuonnin alimyyjänä Buick-autoille, kunnes 1930 yhtiö sai maailman johtaviin autovalmistajiin kuuluneen GM:n (General Motors) piirimyynti-edustuksen. Tehtävässä se jatkoi vuoteen 1984 saakka.

Yhtiön sijainti:

* Asemakatu 5,2. krs ( –1942)
* Kalevankatu 6 (29.6.1942 – 1984) 3. Ahjokatu 20 (1.9.1985 -).

"Tirehtööri", kauppaneuvos Väinö Nyström liikkeensä pihalla Kalevankadulla v. 1976
Yhtiön ensimmäinen toimipaikka Asemakatu 6, 2. kerroksessa

### Historiaa

Väinö Nyström kertoo yhtiön perustamiseen liittyvää historiaa Ylen Keski-Suomen alueradion haastattelussa.

### Mainontaa ja markkinointia

Yhtiö mainosti aktiivisesti ja osallistui alueellisiin yhteiskampanjoihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen talouselämän vaikuttajat – Kauppaneuvos Väinö Nyström SKS.
2. ↑  Jari Kanerva: Kalle Vierto *Suomen Urheiluhistoriallinen seura*.  20.12.2017.
3. ↑  Kirsi Vaherto: Kevätkaunottaria 1970-luvulta, kun muoti ja autokauppa yhdistivät voimansa *Suur-Jyväskylän Lehti*.  19.5.2021.
Banaanipaperiarkkeja.
**Piirustuspaperi** on piirustuksen pohjamateriaali, joka on puristettu kuiduista. Piirustuspaperi voi olla irtoarkkeina tai lehtiönä.

Suurin osa paperilaaduista tehdään puumassasta, mutta parhaat piirustus-, akvarelli- ja grafiikan paperit tehdään perinteisesti lumpusta, joka voi olla esimerkiksi puuvillaa tai pellavaa. Lumppupaperin pH-arvo on neutraali eli se on happovapaata. Hapoton paperi säilyttää värinsä ja rakenteensa toisin kuin puukuitupaperi, kuten makulatuuri ja sanomalehtipaperi, jotka kellastuvat ja haurastuvat nopeasti.

Paperiarkkien valmistusta käsin.
Piirtämiseen käytetään monenpaksuisia papereita. Paperin grammapaino tarkoittaa yhden neliömetrin kokoisen paperin painoa grammoina. Japaninpaperilla on pieni grammapaino, esimerkiksi 30 tai 40 grammaa, mutta ne ovat silti lujia ja melko paksuja. Akvarelli- ja syväpainopaperit taas ovat grammapainoltaan useamman sata grammaa. Nopeisiin harjoitelmiin sopivan kopiopaperin grammapaino on 80.

Sileä paperi soveltuu yksityiskohtaisiin piirustuksiin. Hiilellä piirrettäessä ihanteellisena paperina pidetään melko karkeaa ja vahvaa paperia, joka kestää myös hankausta. Hiili korostaa paperin pintarakennetta, ja se tarttuu paremmin karhealle paperille. Puristehiili, jossa on sideainetta joukossa, sopii myös sileille papereille. Tussipiirustuksissa melko tukeva ja jonkin verran liimattu paperi sopii parhaiten.

Hiili- ja pastellipiirustuksissa käytetään myös Ingres-paperia, joka on tavallisesti sävyllistä. Elävän mallin piirustuksessa harjoitelmiin käytetään usein litoposteria, koska se on sopivan kokoista ja kohtuuhintaista. Litoposterin nurja puoli on kiiltävä.

Teknisessä piirustuksessa käytetään skissiä, joka on läpikuultavaa ja silkkipaperimaista. Sille on käytännöllisintä piirtää lyijy- ja huopakynillä. Skissiä ja kuultopaperia on eri paksuisena, myös kestävämpää muovikalvoa käytetään. Muovit ja kuultavat paperit ovat avuksi etenkin kopioitaessa.

Lähteet
-------

* Colin Hayes: *Piirustus ja maalaus. Opas ja käsikirja*. Suomentanut Eeva Reed ja Markku Valkonen. WSOY, 1980.

### Viitteet

1. ↑  Hayes, s. 164.
2. ↑  Hayes, s. 169.