Kustaa Edvard Merilä (1875–1961)
Yksi yrityksen polkupyörämerkeistä oli Supo, jolla nimellä tehtiin loppuvuosina myös mopoja.
**Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas Oy** oli Kustaa E. Merilän (1875–1961) vuonna 1904 Turkuun perustama Suomen ensimmäinen polkupyörätehdas, jonka toiminta loppui konkurssiin perustajan kuoltua 1960-luvun alussa. Se oli turkulaisten Pyrkijän ja Pyöräkellarin (sittemmin Tunturipyörän) ohella yksi 1930-luvun suurimmista suomalaisista polkupyörävalmistajista. Yrityksen pyöriä myytiin muun muassa tuotemerkeillä Olympia, Kiri, Aino, Luxus, Tähti, Svensk Fauber ja Eagle sekä Supo, josta tuli myös yrityksen loppuvuosien lyhytikäinen mopomerkki 1960-luvun alussa.

Kansakoulun ja kansanopiston käynyt 23-vuotias talollisenpoika Kustaa Edvard Merilä perusti Turkuun polkupyöräliikkeen 1898, jolloin polkupyörä oli juuri yleistymässä rikkaiden leikkikalusta koko kansan kulkuneuvoksi. Amerikkalaisten tuontipyörien ohella Merilä myi aseita, ompelu- ja kutomakoneita sekä veneitä ja niiden moottoreita.

Kuljetusmatkat ja monet välikädet nostivat tuontipyörien hintoja, joten Merilä päätti 1900-luvun alkuvuosina ryhtyä valmistamaan pyöriä itse tuotemerkillä Olympia. Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas valimoineen rakennettiin silloin Kaarinan pitäjään kuuluneelle Turun Nummenmäelle. 1930-luvulla tehdas työllisti parhaimmillaan noin 400 henkilöä. Tehtaassa valmistettiin myös muun muassa moottoreita sekä ompelukonepöytiä, joihin kiinnitetyt tuontiompelukoneet myytiin Suomi-tuotemerkillä.

Tuotannon ohella Merilä piti myös pyörien jakelun omalla vastuullaan. Vuonna 1903 avatusta Tampereen sivuliikkeestä myyntiorganisaatio kasvoi 1930-luvun loppuun mennessä 14 myymälän valtakunnalliseksi ketjuksi, joka myi myös suksia, potkukelkkoja sekä erilaisia maatalouskoneita. Omien liikkeiden lisäksi pyöriä myivät asiamiehet ja kauppamatkustajat.

Vaikeana luonteena Kustaa Merilä oli riidoissa milloin kenenkin kanssa. Kun Nummenmäki liitettiin Turkuun, Merilä laajensi tuotantoaan Turun sijasta Kuopioon, jonne hän rakennutti tehtaan uudelle Savon Pyörä Oy:lle. Toiminta ei kuitenkaan menestynyt, ja vuonna 1952 kiinteistö myytiin Turo Oy:lle. 1950-luvulla Merilän polkupyörätuotanto menetti muutenkin kilpailukykyään. Yli 80-vuotias teollisuusneuvos Merilä johti yrityksiään miltei kuolemaansa 1961 saakka, minkä jälkeen valtio haki liiketoiminnan konkurssiin verovelkojen vuoksi 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tapani Mauranen: Teollisuusneuvos Kustaa E. Merilä (1875–1961). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 3.9.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.12.2013
2. 1 2  Kupila, Sanna: *Sisua, siloa ja sinappia: merkkituotteita Turusta*, s. 32–34. Turku: Turun maakuntamuseo, 2004. ISBN 951-595-090-2.
3. ↑  Mikko Kylliäinen: Kustaa Merilän merkit.  *Pikajalka, Pyörävanhusten äänenkannattaja*, 2/2004, s. 7–10. ISSN 1457-5566. Lehden numero verkossa (pdf). Viitattu 1.12.2013.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Vesa Rohila: *Nostalgiset polkupyörät*. Alfamer 2007. ISBN 978-952-5089-93-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Artikkeli yrityksestä Suomen Turku -lehdessä 2/1961 (edellisellä aukeamalla artikkeli Kustaa Merilästä) (Arkistoitu – Internet Archive)