recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pyramidialueen pohjapiirros. Jäljellä oleva maanalainen osa näkyy mustalla
**Al-Lahunin pyramidi** oli faarao Senusret II:n rakennuttama pyramidi muinaisen Egyptin Keskivaltakunnan 12. dynastian ajalta. Pyramidin pohjaisvu on vaakasuoraan 106 metriä, nousukulma 42° 35´ ja korkeus 48,6 metriä.

Pyramidi oli huomattavan kookas ja se oli rakennettu hieman perinteisestä tavasta poiketen. Kalliosta kohoavan kivimuodostelman päälle oli rakennettu mutatiilistä pyramidin runko, joka oli katettu kalkkikivellä. Pyramidi oli yksi ensimmäisistä suurista mutatiilirunkoisista pyramideista, vaikka sen tarkkaa kokoa ei tiedetäkään. Pyramidi poikkesi muista myös siten, että sen sisäänkäynnit oli peitetty kivimurskalla, joka oli oletettavasti tarkoitettu estämään tulvien tuoman veden pääsyä pyramidiin. Varsinaisen pyramidin lähellä on myös kahdeksan mastabaa ja yksi pieni pyramidi, mutta nämä ovat kaikki umpinaisia. Ne olivat todennäköisesti pelkästään symbolisia, mahdollisesti symboloiden edellisten dynastioiden hautoja. Senusretin hautatemppeliä ei ole löydetty, mutta pyramidin läheltä on jäännökset sitä rakentamassa olleiden työläisten kylästä. Se on ensimmäinen löydetty pyramidinrakentajien työläiskylä.

Maanalainen osa sivulta (ylh.) ja ylhäältä (alh.)
Pyramidin käytävien sijoittelu on myös erilainen edellisiin dynastioihin verrattuna. Sisäänkäynti on poikkeuksellisesti eteläpuolella perinteisen pohjoisen sijaan. Hautakammihoin johtava käytävä on myös erikoinen, sillä se laskeutuu aina peruskallioon asti, ennen kuin nousee takaisin pyramidiin. Pyramidissa on useita käytäviä, joiden päässä oleviin hautakammiohin haudattiin todennäköisesti Senusretin lähiomaisia. Egyptologit löysivät käytävät vuonna 1914. Silloin kolme niistä oli jo ryöstetty, mutta neljäs hautakammio oli koskematon. Senusretin tyttärelle, Sithathor-unutille, rakennettu hautakammio sisälsi lähes 10 000 helmeä, satoja sormuksia, rannekoruja, kultaisia nilkkarenkaita, kruunun ja kauneudenhoitotarvikkeita. Tämä on yksi suurimmista Keskivaltakunnan ajalta löytyneistä kätköistä.

Ramses II tuhosi tuntemattomasta syystä (mahdollisesti käyttääkseen kalkkikiven omiin rakennuksiinsa) Senusretin pyramidin 19. dynastian aikana, eikä siitä ole nykyään jäljellä muuta kuin kallioon hakattu ydin.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Al-Lahunin pyramidi**.
* The pyramid of Senusret II About Egyptian Pyramids
* Illahun Monuments and Sites of Ancient Egypt
**Otavan Opisto** on vuonna 1892 perustettu sitoutumaton kansanopisto Mikkelin Otavassa. Opiston toiminta-ajatus on etsiä uusia oppimisen tapoja ja muotoja sekä täydentää nykyistä opetusjärjestelmää. 

Opisto järjestää yliopistoon valmentavia linjoja ja maahanmuuttajille tarkoitettua koulutusta. Kampuksella järjestetään myös monenlaista kurssitoimintaa osana kansanopiston vapaata sivistystyötä.

Otavan Opiston toimii osana Mikkelin kaupungin liikelaitos Otaviaa.

Historia
--------

Otavan Opisto perustettiin alun perin Joroisiin nimellä *Keski-Savon kansanopisto*. Vuonna 1895 ensimmäinen rehtori Hjalmar Mikander lähti rehtoriksi Pohjois-Savon kansanopistoon Maaningalle ja vei mukanaan kaikki silloisen Keski-Savon kansanopiston opettajat. Opistoon kuitenkin valittiin uudet opettajat ja rehtori, ja opisto jatkoi toimintaansa. Vuonna 1897 kansanopiston uudeksi sijoituspaikaksi päätettiin Otavan kylä Mikkelin maalaiskunnassa. Opiston rakennus Otavassa valmistui vuonna 1901 ja se oli valmistuessaan koko maan suurin kansanopistorakennus. 

Opiston nimi muuttui 1926 Otavan kansaopistoksi ja vuonna 1950 Otavan opistoksi.

Muikku
------

Muikku on Otavan Opiston verkko-oppimisympäristö, jota käytetään nykyisin muun muassa Nettilukiossa ja Nettiperuskoulussa. Se on alun perin perustettu 1996 nimellä Internetix. Internetix aloitti toimintansa projektitoimintana, josta syntyivät muun muassa Ylen nettiradio Mikaeli sekä Metodix Oy. Internetixin Campus oli myös ensimmäinen suomalainen verkko-oppimisympäristö.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan opisto, viitattu 8.1.2020
2. ↑  Koulutukset, Otavan opisto, viitattu 8.1.2020
3. ↑  Yhteystiedot, Otavan opisto, viitattu 8.1.2020
4. ↑  Keski-Savon kansanopisto omassa kodissaan.  *Opiksi ja huviksi*, 1.4.1902, nro 4–6, s. 10–11. Kansalliskirjasto. Viitattu 14.12.2014.
5. ↑  Myyryläinen, Heikki: *Juuret syvällä, siivet korkealla. Otavan Opisto 110 vuotta*, s. 58. Otavan Opisto, 2002.
6. ↑  Otavan opiston arkisto, (Arkistoitu – Internet Archive) narc, viitattu 8.1.2020
7. ↑  Muikku

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otavan Opisto** Wikimedia Commonsissa

* Otavan Opisto
* Nettilukio
* Nettiperuskoulu
* Muikku-oppimisympäristö
Lehden kansisivu vuodelta 1912.
**Otava** oli Helsingissä vuosina 1912–1920 ilmestynyt kulttuurille ja kaunokirjallisuudelle omistettu kuvalehti.

Kustannusosakeyhtiö Otavan julkaisema makasiinityyppinen lehti oli vakava yritys popularisoida kulttuurielämän eri puolia. Nimekkään avustajakuntansa ansiosta se saavutti enimmillään lähes 10 000 kappaleen levikin. Ruotsinkielisen *Arenan* tavoin *Otava* ei kuitenkaan ollut kannattava, ja sen julkaiseminen päättyi samantyyppisen *Maailman* tultua markkinoille vuonna 1920. Kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Helmi Krohn (1912–1919) ja Ilmari Ahma (1920).

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 8. Aikakauslehdistön historia: Yleisaikakauslehdet*, s. 41, 89. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-325-8.
2. ↑  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 193. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.

Aiheesta muualla
----------------

* *Otava* digitoituna kansalliskirjastossa
ÄäninäyteSfyriáÄäninäyte sfyriásta.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Sfyriá** (kreik. σφυριά) on Kreikkaan kuuluvalla Euboian eli Évian saarella Antián kylässä käytetty vihellyskieli. Sfyriálla on nykyisin 6 osaajaa ja se on vaarassa hävitä kokonaan.

Historia
--------

Sfyrián alkuperästä ei ole varmuutta. Nimi sfyriá on johdettu kreikan kielen vihellystä merkitsevästä sanasta *sfyrízo* (σφυρίζω). Eri tarinoiden mukaan se saapui Euboialle 2 500 vuotta sitten sinne paenneiden persialaisten sotilaiden mukana, tai että se kehittyi Bysantin valtakunnan aikana tapana varoittaa paikallisia kilpailevien kylien tai merirosvojen hyökkäysten aikana. Joidenkin uskomusten mukaan antiálaisia viheltäjiä palveli myös antiikin Ateenassa varoittamassa mahdollisista hyökkäyksistä. Laajempaan tietoisuuteen sfyriá levisi kuitenkin vasta vuonna 1969, kun lentokone törmäsi vuoriin lähellä Antiáa ja etsijöiden kuullessa paikallisten paimenien vihellyksiä. Kielen käyttö on vähentynyt paikallisten muuttaessa muualle Kreikkaan. Antián kylässä on nykyisin vain 37 asukasta ja sfyriálla noin 6 osaajaa, joista osa asuu muualla kuin Antiássa.

Piirteet
--------

Sfyriá on puhutun kreikan kielen vihelletty muoto. Kreikan eri kirjaimet ja tavut kääntyvät sfyriáksi tietyillä soinnuilla ja taajuudella. Vihellykset mahdollistavat viestimisen puhetta pitempien matkojen päästä. Laaksoissa vihellykset voivat kantautua 4 kilometrin päähän, eli noin 10 kertaa puheääntä pidemmälle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stein, Eliot: Greece's disappearing whistled language *BBC Travel*. BBC. Viitattu 1.8.2017. (englanniksi)
**Gráinne** on Irlannin Fenian-tarustossa kuningas Cormac mac Airtin tytär ja soturijoukko Fiannan jo ikääntyneen johtohahmon Finn mac Cumhaillilin kihlattu.[1]

Hääjuhlissa Gráinne kohtaa Fiannaan kuuluvan nuorukaisen Diarmaidin ja rakastuu tähän. Gráinne lähestyy Diarmaidia, mutta tämä torjuu tytön, sillä hänet on luvattu Finnille. Gráinne langettaa kuitenkin Diarmaidin ylle maagisen valan, *geis*in, jonka mukaan nuorukaisen on vietävä hänet pois Tarasta. Diarmaidin kumppanit vakuuttavat, että geis sitoo häntä lujemmin kuin Finnille vannottu uskollisuusvala. Sen jälkeen Diarmaid ja Gráinne pakenevat yhdessä halki Irlannin ja Finn ryhtyy ajamaan heitä takaa. Nuoruuden ja rakkauden jumala Oenghus auttaa rakastavaisia muun muassa taikomalla Gráinnen toiseen paikkaan suuren vaaraan uhatessa sekä neuvomalla heitä koskaan nukkumasta kahta peräkkäistä yötä samassa paikassa.[1]

Pakomatkallaan he saapuvat Duvnosin lumottuun metsään, jota vartioi jättiläinen Sharvan. Metsässä on puu, jonka marjat tekevät kuolemattomaksi, ja Gráinne himoitsee niitä. Hän taivuttelee Diarmaidin uhmaamaan Sharvania ja hankkimaan hänelle marjoja. Diarmaid onnistuu tappamaan jättiläisen, ja hän ja Gráinne syövät kumpikin marjoja. Sillä välin Finn on kuitenkin löytänyt heidän piilopaikkansa. Oenghus puuttuu jälleen peliin ja taikoo Gráinnen turvaan toisen kerran. Lopulta Finn armahtaa Diarmaidin, kun Oenghus on toiminut parin puolestapuhujana. Gráinne ja Diarmaid asettuvat Kerryyn ja saavat viisi lasta.[1]

Finn janoaa kuitenkin yhä kostoa. Eräänä päivänä järjestetään villisikajahti ja Diarmaid kutsutaan mukaan metsästykseen. Todellisuudessa villisika on Diarmaidin lumottu kasvattiveli. Aikoinaan on ennustettu, että Diarmaid saisi surmansa kasvattiveljensä kautta. Finn tuntee ennustuksen ja pyrkii saattamaan Diarmaidin vaaraan. Tarinan yhdessä versiossa karju tappaa Diarmaidin, toisessa versiossa taas villisika tapetaan, mutta Diarmaid haavoittuu kuolettavasti sen torahampaasta, jonka Finn on myrkyttänyt noituudella.[2]

Irlantilaisessa mytologiassa toistuu usein sama teema, nuorenparin ja iäkkään kilpakosijan kolmiodraama. Gráinnen, Diarmaidin ja Finnin tarina muistuttaa esimerkiksi Deirdren, Noísin ja Conchobar mac Nessan tarinaa.[1]

Lähteet
-------

* Green, Miranda J. : Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. ISBN 0-500-27975-6

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Green 1997, s. 108
2. ↑  Green 1997, s. 81
**Jevgeni Ivanovitš Tšarušin** (ven. Евге́ний Ива́нович Чару́шин, 11. marraskuuta 1901 Vjatka – 18. helmikuuta 1965 Leningrad) oli neuvostoliittolainen lastenkirjailija ja kuvittaja.

Jevgeni Tšarušin syntyi arkkitehdin perheeseen. Hän kävi lukion, palveli puna-armeijassa ja työskenteli Vjatkassa lavastajana. Vuosina 1922–1926 Tšarušin opiskeli maalaustaidetta Leningradin taideteollisessa korkeakoulussa. Hän tutustui Samuil Maršakiin, Vitali Biankiin, Jevgeni Švartsiin ja muihin lastenkirjailijoihin sekä lastenkirjojen kuvittajiin. Vuodesta 1930 lähtien Tšarušin työskenteli valtion kustannusliikkeen taiteilijana. Hän kuvitti lastenkirjoja ja alkoi myös itse kirjoittaa kertomuksia lapsille. Tšarušinia miellyttivät eniten eläinaiheet, joita hän oli piirtänyt jo lapsena. 1930-luvun lopulta lähtien hän alkoi laatia myös populaaritieteellisiä kirjoja. Tšarušinin teoksille on ominaista dynaaminen ja mukaansatempaava juoni sekä hyväntahtoinen pehmeä huumori.

Tšarušin kuului Neuvostoliiton taiteilijaliittoon vuodesta 1932 ja kirjailijaliittoon vuodesta 1934. Hän sai VSFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1945. Tšarušinin teoksia julkaistaan yhä Venäjällä ja ulkomailla.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Ensimmäinen eläinkuvastoni* (*Moja pervaja zoologija*). Suom. Jukka Torvinen. Tampere: Satukustannus, 1987.
* *Kolme kertomusta* (*Tri rasskaza*). Suom. Saimi Mäyrä. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
* *Tule tutuksi eläinten kanssa* (*Kto kak živjot*). Suom. Eija Laakso. Moskova: SN-kirjat, Raduga, 1988.
* *Töpö, Hupi ja harakka* (*Tjupa, Tomka i soroka*). Suom. Kerttu Kyhälä-Juntunen. Moskova: Edistys, 1979 (?).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tšarušin Jevgeni Ivanovitš *Literatory Sankt-Peterburga. XX vek*. Viitattu 26.3.2021.
2. ↑  Tšarušin Jevgeni Ivanovitš *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 26.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Fritz Julius Kuhn vuonna 1938.
**Fritz Julius Kuhn** (15. toukokuuta 1896 München, Saksa – 14. joulukuuta 1951) oli saksalaissyntyinen antisemitisti ja Yhdysvaltojen kansallissosialistisen liikkeen keskeinen vaikuttaja. Kuhn valittiin German American Bundin johtajaksi 1937, ja hän kehitti Yhdysvaltoihin muun muassa Hitler-Jugendista löyhästi mallia ottanutta kansallissosialistista nuorisotoimintaa. Yhdysvaltain kansalaisuus Kuhnille myönnettiin joulukuussa 1934, mutta hän menetti sen 1943 natsikytköksiensä takia. Vuonna 1945 hänet karkotettiin Saksaan.

German American Bundin puhetilaisuus Madison Square Gardenissa helmikuussa 1939. Kuhn tapasi Adolf Hitlerin käydessään Saksassa kesällä 1936, mutta Saksan natsiviranomaiset eivät arvostaneet Kuhnia tai German American Bundia vaan pitivät Bundia ryhmänä, joka vaikutti vahingollisesti kolmannen valtakunnan maineeseen Yhdysvalloissa. New Yorkin Madison Square Gardenissa 20. helmikuuta 1939 järjestettyyn puhetilaisuuteen Kuhn kuitenkin keräsi 22 000 kuulijaa. Silloin pitämässään puheessa hän hyökkäsi "Franklin D. Rosenfeltin" "Jew Dealia" vastaan.

Madison Square Gardenin puhetilaisuuden jälkeen New Yorkin pormestari Fiorello H. La Guardia ja syyttäjä Thomas Dewey tutkivat German American Bundin taloutta saadakseen Kuhnin kiinni veropetoksesta. Tutkimusten ja niihin liittyneen oikeudenkäynnin seurauksena Kuhn sai vankeustuomion varojen kavalluksesta German American Bundille kuuluneilta pankkitileiltä. Hän kärsi tuomiotaan aluksi Sing Singissä. Yhdysvalloista karkotuksensa jälkeen Kuhn oli Saksassa välillä vankilassa ja välillä vapaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fritz Julius Kuhn Part 04 of 10 (s. 4) *FBI.gov*. U.S. government, U.S. Department of Justice. Viitattu 18.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Fritz Julius Kuhn *FBI.gov*. U.S. government, U.S. Department of Justice. Viitattu 18.6.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3  Zasky, Jason: Fritz Kuhn and the German-American Bund *Failuremag.com*. Failure Magazine.  (englanniksi)
4. ↑  Strausbaugh, John: In the Mansion Land of the ‘Fifth Avenoodles’ *NYTimes.com*.  14.12.2007. The New York Times Company. Viitattu 18.6.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fritz Kuhn ja German American Bund.** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Fritz Hartwieg** (3. syyskuuta 1877 Braunschweig – 25. joulukuuta 1962 Braunschweig) oli saksalainen hyönteistieteilijä, oikeustieteen tohtori ja paikallisen hallintotuomioistuimen jäsen.

Hartwieg tutki ja keräsi perhosia erityisesti Braunschweigin seudulla, mutta myös laajemmin Saksan ja Itävallan alueella, kuten esimerkiksi Alpeilla. Hän alkoi tehdä säännöllisiä tutkimuksia ja muistiinpanoja havaitsemistaan perhosista vuonna 1904. Tämän ohella hän keräsi laajan, yli 23 000 yksilöä käsittäneen perhoskokoelman. Niiden pohjalta hän julkaisi tärkeimmän tieteellisen artikkelinsa, *Schmetterlingsfauna des Landes Braunschweig* vuonna 1930. Nykyään kokoelmat ovat Braunschweigin luonnonhistoriallisen museon hallussa, jossa hän usein myös luennoi perhosista. Hartwieg kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wolf.: Dr. iur. Fritz Hartwieg 80 Jahre alt.  *Zeitschrift der Wiener Entomologischen Gesellschaft*, 1957, 42. vsk, s. 115. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 31.3.2015.  (saksaksi)
2. 1 2 3  Wr. Ent. Ges.: Dr. jur. Fritz Hartwieg.  *Zeitschrift der Wiener Entomologischen Gesellschaft*, 1963, 48. vsk, s. 88. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 31.3.2015.  (saksaksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Gunnar Willehard Sjöholm** (10. heinäkuuta 1886 Kemiö – 19. joulukuuta 1948) oli suomalainen insinööri ja kirjapainoalan yritys Tilgmannin toimitusjohtaja.

Gunnar Sjöholmin vanhemmat olivat merikapteeni August Wilhelm Sjöholm ja Erika Josefina Jansson. Hän kävi Turun ruotsalaista yhteiskoulua ja valmistui kemisti-insinööriksi Chalmersin teknillisestä korkeakoulusta Ruotsissa. 

Sjöholm oli valmistumisensa jälkeen useita vuosia Saksassa Agfan ja Aktiengesellschaft für Anilinfabrikationin palveluksessa. Hän palasi Suomeen ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 ja oli Suomen Teollisuuskonttorin palveluksessa. Sjöholm oli Ab. F. Tilgmann Oy:n apulaisjohtajana 1918–1935 ja yhtiön toimitusjohtajana vuoden 1936 alusta lähtien. Hän oli myös Ab Cromon toimitusjohtajana ja kuului muun muassa Helsingin Graafillisen Klubin hallitukseen.

Gunnar Sjöholm oli naimisissa vuodesta 1918 Betty Silfvastin (s. 1890) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Geni.com : Gunnar Willehard Sjöholm
2. 1 2 3  50-vuotias. Insinööri Gunnar Sjöholm, Helsingin Sanomat, 11.07.1936, nro 183, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Gunnar Georg Emanuel Sträng** (23. joulukuuta 1906 Järfälla – 7. maaliskuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiovarainministerinä ennätykselliset 21 vuotta (1955–1976) ja valtioneuvoston jäsenenä niin ikään ennätykselliset 31 vuotta (1945–1976).

Strängin poliittinen ura alkoi maalaistyöläisten liiton puheenjohtajana 1938–1951. Valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäseneksi hän nousi 1945, ja samana vuonna hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi Per Albin Hanssonin hallitukseen, mistä hänen katkeamaton ministeriuransa alkoi. Vuosina 1947–1948 hän oli kansanhuoltoministerinä, 1948–1951 maatalousministerinä, 1951–1955 sosiaaliministerinä ja sitten valtiovarainministerinä aina vuoteen 1976 saakka.

Sträng antoi lastenkirjailija Astrid Lindgrenin myötävaikutuksella kasvot Ruotsin ennätyskireälle verotukselle 1970-luvulla. Hyvätuloinen Lindgren huomasi marginaaliveroasteensa nousseen absurdiin 102 prosenttiin: jokaisesta ansaitsemastaan kruunusta hänen oli maksettava kruunun ja kahden äyrin verran veroa. Lindgren kirjoitti aiheesta Strängiä satirisoivan lastensadun *Pomperipossa i Monismanien*, joka osaltaan suisti Olof Palmen johtamat sosiaalidemokraatit vuoden 1976 valtiopäivävaaleissa oppositioon ensi kerran 40 vuoteen.

Viime vuosinaan Sträng toimi Ruotsin keskuspankin hallituksessa ja sosiaalidemokraattien harmaana eminenssinä. Vähän ennen kuolemaansa 1992 hän sai yhdessä Mona Sahlinin kanssa valmiiksi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen historiikkikirjan.

Lähteet
-------

1. ↑  Möller, Knud: "Sträng, Gunnar Georg Emanuel (1906)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 181. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gunnar Sträng
**Gunnar Adolf Ståhle** (24. elokuuta 1902 Helsinki – 20. huhtikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja. Hän toimi lentoyhtiö Aero Oy:n eli nykyisen Finnairin toimitusjohtajana vuosina 1929–1945.

Diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1925 valmistunut Ståhle tuli Aeroon teknilliseksi johtajaksi vuonna 1928. Hän oli toiminut ilmavoimissa insinöörinä sekä saanut lentäjän koulutuksen. Yhtiön perustajan ja ensimmäisen toimitusjohtajan Bruno Lucanderin kuoltua yllättäen elokuussa 1929 Ståhle nimitettiin hänen seuraajakseen kaksi päivää myöhemmin eli 12. elokuuta*lähde?* 1929. Hän oli tuolloin vasta 27-vuotias. Ståhle hankki Aerolle runsaasti lentokoneita Saksasta ja solmi sinne yhteyksiä. Tämän vuoksi hän joutui eroamaan toimitusjohtajan tehtävistä sodan jälkeen vuonna 1945, vähän ennen kuin yhtiön osake-enemmistö siirtyi valtiolle.

Vuosina 1946–1947 Ståhle johti Teollisuuden Työteholiittoa ja 1947–1969 Wärtsilä-yhtymän posliini- ja lasialaa eli Arabian posliinitehdasta, Turun posliinitehdasta sekä vuodesta 1950 Nuutajärven lasitehdasta. Syksyllä 1948 Ståhle kukisti kovalla asenteellaan kuuluisan Arabian lakon.

Ståhlen sotilasarvo oli vuodesta 1944 alkaen insinöörieverstiluutnantti.

Lähteet
-------

* Mikko Uola: / Ståhle, Gunnar *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Finnair-konserni - Historiaa
* Haapavaara, Heikki: *Aika lentää. Finnair 75*. Finnair Oyj, 1998. ISBN 951-98041-0-2.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Mikko Uola: / Ståhle, Gunnar *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Hygieia, terveyden ja puhtauden jumalatar.
Lääketieteen symboli - Asklepioksen sauva.
**Käärmeenpalvonta** tarkoittaa käärmeiden pitämistä pyhinä ja kunnioitettavina olioina. Uskomuksissa ja taikuudessa käärmeiden merkitys on ollut suurempi kuin minkään muun eläimen. Ne ovat olleet parannustaidon jumalien, kuten kreikkalaisten Asklepioksen ja egyptiläisten Serapiksen, tunnusmerkkinä ja niiden nahan vaihtaminen on toiminut nuortumisen ja uudelleensyntymisen vertauskuvana. Toisaalta kristinuskossa ja skandinaavisessa mytologiassa käärme edustaa paholaista. Käärmeiden vihaaminen on yleistä, mutta esimerkiksi Intiassa niitä pidetään loukkaamattomina.

Temppeleissään käärmeitä ovat palvoneet muun muassa asteekit sekä muinaiset egyptiläiset ja kreikkalaiset, joille käärmeet olivat ennen kaikkea hautojen vartijoita. Se liittyy yleismaailmalliseen käsitykseen käärmeen hahmossa esiintyvästä ihmisen sielusta, kuten vaikkapa Väinämöisen Tuonelan matkalla, josta Kalevalassa kerrotaan. Jotkut ovat uskoneet käärmeiden tuottavan onnea ja niitä on käytetty myös sairauksien parantamiseen. Käärmeet ovat olleet enne-eläiminä, toteemieläiminä ja falloksen vertauskuvina ne ovat liittyneet hedelmällisyyskulttiin. Karjalankannaksella käärmeiden uskottiin olevan kodinhaltijoita. Näitä haltijaeläimiä pidettiin elätteinä navetoissa, joissa niille tarjottiin maitoa. Toisaalta niiden arveltiin imevän maitoa suoraan lehmien utareista. Muualla niihin on liittynyt tarinoita käärmeistä noitien apueläiminä esimerkiksi sytyttämässä tulipaloja, kruunupäisistä käärmeistä, jättiläiskäärmeistä, käärmeiden käräjistä ja ihmisiä kiekkona pyörien takaa ajavista käärmeistä.

Katso myös
----------

* Elättikäärme
* Maailmankäärme
* Pensaskäärme

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja,* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4, hakusana palvoa.
2. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana käärmeet.
3. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana käärmeenpalvonta.
**CANDLE-oireyhtymä** on harvinainen krooninen autoinflammatorinen ihosairaus. Sen nimi tulee sanojen *chronic atypical neutrophilic dermatosis with lipodystrophy and elevated temperature* lyhenteestä. Sairaus on autosomissa peittyvästi periytyvä. 

CANDLE-oireyhtymä ilmenee jo ensimmäisten elinkuukausien aikana. Siihen liittyy tiettyjä yleisiä oireita, mutta tarkempi oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva. CANDLE-oireyhtymästä kärsivät lapset ovat usein kuumeilevia ja heillä esiintyy ohimeneviä pyöreitä, punoittavia ihottumaläiskiä, joiden parantumisen jälkeen iholle kuitenkin jää violetteja jälkiä. CANDLE-oireyhtymään liittyvät kasvonpiirteet, joille ominaisia ovat paksut huulet sekä silmäluomien turvonneisuus ja violetinpunaisuus. CANDLE-oireyhtymä aiheuttaa peruuttamattoman ja etenevän rasvakudoksen häiriön, joka alkaa yleensä ilmetä myöhäisessä varhaislapsuudessa varsinkin pään ja käsien lipodystrofiana. Tämän yhteydessä pituuskasvu usein hidastuu. CANDLE-oireyhtymä johtaa myös lihasten surkastumiseen, nivelkipuihin ja nivelten jäykistymiseen. Lapsuudessa voi ilmetä hepatomegaliaa, aikuisiällä sydämen laajentumaa ja rytmihäiriöitä. Harvemmin CANDLE-oireyhtymän yhteydessä ilmenee silmän konjunktiviitti ja nodulaarinen episkleriitti, korvan ja nenän rustotulehdus sekä ei-märkivä aivokalvontulehdus. Osalla lapsista voi olla epämuodostumia luustossa.

CANDLE-oireyhtymä vaatii säännöllistä seurantaa. Parantavaa hoitoa ei ole. Toimiva lääkehoito on puutteellista, mutta jotkin oireet voivat olla lievitettävissä suuriannoksisilla kortikosteroideilla. CANDLE-oireyhtymä voi lyhentää elinajanodotetta etenkin mahdollisen useiden elinten samanaikaisen tulehduksen kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  CANDLE-oireyhtymä Reumaliitto, viitattu 27.6.2023
Albert Engströmin piirros Olof Aschbergista Moskovassa 1923
**Olof Aschberg**, sukunimi alkuaan *Asch* (22. heinäkuuta 1877 Tukholma - 21. huhtikuuta 1960) oli juutalaissyntyinen ruotsalainen pankkiiri. Aschberg tunnettiin lempinimellä *Punainen pankkiiri* koska hän tunsi sympatiaa kommunistista liikettä kohtaan ja auttoi lokakuun vallankumouksen jälkeen Venäjän bolsevikkeja varainhankinnassa lännestä.

Aschberg perusti Tukholmaan vuonna 1912 *Nya Banken* nimisen pankin jonka nimeksi myöhemmin vaihtui *Svenska Ekonomibolaget*. Vuonna 1917 hän perusti yhdessä Georg Brantingin ja tämän sisaren Sonja Branting-Westerståhl kanssa *Ruotsalais-venäläisen pankin* (*Svensk-Ryska Banken*).

Aschberg toi Ruotsiin vuosina 1917–1921 noin 500 tonnia bolsevikkien Venäjällä takavarikoimaa kultaa. Koska Venäjän bolsevikkihallitus oli lännessä asetettu kauppasaartoon Aschberg sulatti kullan Tukholmassa ja korvasi tsaarin Venäjän aikaiset leimat ruotsalaisilla leimoilla tehden näin kullan alkuperän jäljittämisen mahdottomaksi. Hän avusti myös bolsevikkeja järjestämällä näiden takavarikoimia jalokiviä myytäväksi huutokaupoissa eri puolilla Länsi-Eurooppaa. Hyvien suhteidensa ansiosta Aschberg saattoi perustaa Moskovaan vuonna 1921 *Venäläisen kauppapankin* ja vuosina 1922–1924 hän johti neuvostoliittolaista Ruskombank-pankkia. Vuonna 1933 Aschberg lahjoitti Ruotsin kansallismuseoon hankkimansa yli 200 venäläistä ikonia jotka neuvostoviranomiset olivat takavarikoineet kirkoista.

Aschberg muutti 1920-luvun lopulla asumaan Ranskaan, osti Jouy-en-Josasissa sijainneen Château du Bois du Rocherin linnan asunnokseen ja avusti muun muassa Espanjan sisällissodan aikana Espanjan kansanrintamaa. Hän joutui pakenemaan Ranskasta Portugalin kautta Yhdysvaltoihin kun saksalaiset miehittivät Ranskan 1940. Sodan jälkeen Aschberg palasi asumaan Ruotsiin. Hän julkaisi 1946–1947 kolmiosaiset muistelmansa (*En vandrande jude från Glasbruksgatan*, *Återkomsten* ja *Gästboken*). 

Ruotsalaiset journalistit Robert Aschberg (s. 1952) ja Richard Aschberg (s. 1954) ovat Olof Aschbergin lapsenlapsia. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Olof Aschberg
**CANTIC-tunniste** eli **Katalonian nimitunniste** tai täsmällisemmin **Katalonian nimi- ja nimiketunnisteiden luettelo** (kat. *Catàleg d'autoritats de noms i títols de Catalunya*) on Espanjan koillisosan muodostavan itsehallinnollisen Katalonian ylläpitämä, henkilöitä, organisaatioita, maantieteellisiä paikkoja ja teosnimikkeitä yksilöivä luettelotietokanta. Luettelo painottaa katalaanin kielen ja Katalonian kulttuurin kannalta merkittäviä aiheita. Tunniste on tyypillisesti annettu esimerkiksi suuren kataaninkielisen tietosanakirjan (Gran Enciclopèdia Catalana) artikkeliaiheille.

Katalonian kansalliskirjaston johdolla Katalonian nimitunnisteita tuottaviin yhteisöihin kuuluu useita katalonialaista taidemuseota ja yliopistoja. Vuosina 2018-2020 uusia CANTIC-tunnisteita luotiin vuosittain noin 23 700-24 000 kohteesta, joista pääosan (yli 18 400 vuosittain) rekisteröi Katalonian kansalliskirjasto.

Esimerkki katalonialaisen kuvataiteilija Joan Mirón (1893–1983) CANTIC-rekisterinumero on 981058521465606706.

Lähteet
-------

1. ↑  Imma Ferran: El Catàleg d'autoritats de noms i títols de Catalunya (CÀNTIC) (pdf) *bid - textos universitaris de biblioteconomia i documentació, número 22, 13 pages*.  6/2009. Universitat de Barcelona, ub.edu. Viitattu 3.6.2022. (katalaaniksi)
2. ↑  Cataloging Biblioteca de Catalunya, bnc.cat. Viitattu 3.6.2022. (englanniksi)
3. 1 2  2020 Memòria (pdf)  9/2021. Biblioteca de Catalunya, bnc.cat. Viitattu 3.6.2022. (katalaaniksi)
4. ↑  Registre d'autoritat: Miró, Joan, 1893-1983 *CANTIC, cantic.bnc.cat*. Biblioteca de Catalunya, bnc.cat. Viitattu 3.6.2022. (katalaaniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Índex de noms personals (CANTIC-nimitunnisteen haku Katalonian kansalliskirjaston sivustolta; myös organisaatioiden ja maantieteellisten paikannimien haku) (englanniksi) (bnc.cat)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Name and Title Authority File of Catalonia
***Titanic* Historical Society, Inc.** (**THS**) on vuonna 1963 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tarkoituksena on kuuluisan höyrylaivan RMS *Titanic*in muiston säilytys.

Yhdistyksen pääkonttori on Indian Orchardissa, Massachusettsissä Yhdysvalloissa. Sen perustaja ja puheenjohtaja on Edward S. Kamuda. Yhdistyksen pääasiallisiin toimintoihin kuuluu:

* Neljännesvuosittain ilmestyvä lehti *The Titanic Commutator*.
* ***Titanic* -museo** Indian Orchardissä, sisältäen laajan kokoelman tavaroita, joita *Titanicin* selviytyjät ovat lahjoittaneet.
* vuosittainen jäsentapaaminen, jossa asiantuntijat esitelmöivät erilaisista *Titanicin* katastrofiin liittyvistä asioista ja muistoesineitä on saatavana. Usean vuoden ajan *Titanicin* turman hengissä olleet selviytyjät olivat kunniavieraita jäsentapaamisissa.

THS toimii myös säilyttääkseen useiden muiden valtamerilaivojen, erityisesti *Titanicin* sisarlaivan, White Star Linen *HMHS Britannicin*, joke upposi törmättyään vihollisen miinaan ensimmäisessä maailmansodassa, ja Cunardin *RMS Lusitanian*. Yhdistys myös julkaisee artikkeleja muista laivoista, erityisesti *RMS Queen Marystä* ja *SS Normandiesta*, *The Titanic Commutator* -lehdessä. 

Yhdistys on pitkään ollut tohtori Robert Ballardin tekemien *Titanicin* hylyn tutkimusretkientukija ja hän puhuukin use in yhdistyksen tapaamisissa. Yhdistys otti myös osaa James Cameronin vuoden 1997 elokuvan *Titanic* tekoon ja jotkut jäsenet esiintyivät elokuvassa ekstroina. Vaikka yhdistys onkin suopea Titanicin hylyn tutkimiselle, vastustaa se tavaroiden nostamista pitäen hylkyä hautana.

Yhteistyössä Yhdysvaltain rannikkovartioston kanssa yhdistys järjestää joka vuosi 15. huhtikuuta muistoseppeleen laskun paikalla, johon Titanic upposi.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Titanic Historical Society
**Vuorentaan koulu** on Hämeenlinnan Vuorentaan kaupunginosassa toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 128 oppilasta.

Tietoa
------

Koulun pihassa on kaksi rakennusta, joista toinen on päärakennus. Päärakennuksessa on kolme tavallista luokkahuonetta. Näiden lisäksi päärakennuksessa on kieltenluokka, puu-ja tekstiili käsityöluokka, liikuntasali sekä ruokala. 

Puu- ja tekstiilikäsityöluokat, liikuntasali sekä ruokala ovat rakennuksen alakerrassa. Alakerrassa on näiden lisäksi tila iltapäiväkerholaisille. Kaikki muut luokat ovat yläkerrassa, myös kielten luokka on yläkerrassa.

Päärakennuksen vieressä on ennen asuinrakennuksena toiminut rakennus, joka on otettu koulukäyttöön. Se on peruskorjattu vuosina 2012–2013. Uusitussa rakennuksessa on kolme luokkahuonetta. Luokkia kutsutaan nimillä punainen, sininen ja keltainen salonki. Luokkahuoneiden lisäksi rakennuksessa toimii esiopetus ryhmä.

Vuonna 2019 syysloman jälkeen Vuorentaan koulun päärakennus suljettiin sisäilmaongelmien takia. Tällöin 3.-luokkalaiset, 5.-luokkalaiset ja 6.-luokkalaiset siirtyivät väistötiloihin Juokolan kouluun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Alakoulut luokat 1-6 Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
2. 1 2  Vuorentaan koulu Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
3. 1 2  Hämeenlinnan karttapalvelu (Tarvittaessa Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja Kunnallisia palveluja-kohdasta halutut valinnat esimerkiksi *Koulut ja nuorisotilat - Perusopetus 1-6*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
**Yhdystie 11888** eli **Koskenkyläntie** on Loviisassa sijaitseva yhdystie, joka yhdistää Koskenkylän ja Liljendalin taajamat toisiinsa. Tie oli kokonaisuudessaan osa valtatietä 6 1980-luvulle asti, jolloin Porvoon ja Koskenkylän välinen moottoriliikennetie valmistui. Moottoriliikennetien yhteydessä rakennettiin uusi kolmen kilometrin osuus tavallista kaksikaistaista tietä valtatien 7 ja alkuperäisen 6-tien risteyksen välille, jolloin Koskenkylän taajama jäi hieman syrjään uudesta tiestä. Tieosuus seututien 167 risteyksen pohjoispuolelta Liljendaliin puolestaan oli osa valtatietä 6 aina vuoteen 2004 asti, jolloin Koskenkylän ja Liljendalin välille valmistui kokonaan uudella linjauksella kulkeva leveäkaistatie. Paikallistie 11888 lieneekin Suomen ainoita teitä, joiden tieluokitus on laskettu suoraan valtatiestä paikallistieksi.

Nykyään tien merkitys on liikenteellisesti melko vähäinen ja se palveleekin lähinnä vain haja-asutusalueiden paikallisliikennettä, mutta sitä voidaan käyttää myös valtatie 6:n rinnakkaistienä.

Lähteet
-------

* Grönroos, Matti: Valtatie 6 Koskenkylä (Pernaja)–Kajaani, 604 km *mattigronroos.fi*.

### Viitteet

1. ↑  Koskenkylä - Vanhakylä -osayleiskaava, osayleiskaavaehdotus 09.02.2009 Pernajan kunta. Viitattu 6.8.2009. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee moniosaisia nimiä. Avioliiton solmimisen yhteydessä muodostetuista kaksiosaisista, yhdysmerkillisistä sukunimistä ks. kaksoisnimi.*
**Yhdysnimi** on kielitieteessä erisnimi, jossa on vähintään kaksi nimenosaa.

Yhdysnimi paikannimenä
----------------------

Paikannimet ovat usein yhdysnimiä. Suuri osa niistä kirjoitetaan yhteen, esimerkiksi *Korkeasaari* ja *Alajärvi*. Osa nimistä kirjoitetaan yhdysmerkillä kuten *Etelä-Suomi*.

Nykyään tällaisissa paikannimissä lähes aina kumpikin osa kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Aikaisemmin rajoiltaan epätarkkoja alueita tarkoittavissa yhdysnimissä alkuosa usein kirjoitettiin pienellä alkukirjaimella. Oli myös mahdollista, että yhdysnimellä, jonka alkuosa alkoi pienellä alkukirjaimella, oli eri merkitys kuin yhdysnimellä, joka erosi viimeksi mainitusta vain siinä, että alkuosakin alkoi isolla. Esimerkiksi *Keski-Suomi* tarkoitti pelkkää maakuntaa nimeltä Keski-Suomi mutta *keski-Suomi* laajempaa aluetta.

Yhdysnimi etunimenä
-------------------

Yhdysnimi on Suomessa etunimi, joka on muodostettu kahdesta etunimestä yleensä yhdistämällä ne yhdysmerkillä. Tällöin molemmat yhdysnimeen sisältyvät nimet kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. On myös yhdysmerkittömiä yhdysnimiä. Yhdysmerkillistä tapaa pidetään parempana. Toisaalta osa yhdysmerkittömistä yhdysnimistä on vakiintunut uusiksi itsenäisiksi nimiksi.

Suomessa yhdysnimi katsotaan aina yhdeksi nimeksi. Suomen etunimistä harvinaisen suuri osa on yhdysnimiä. Naisten etunimistä on vähintään 40 prosenttia yhdysnimiä ja miesten etunimistä hieman vähemmän. Suomessa yhdysnimiä annettiin tytöille varsinkin 1900-luvun puolenvälin tienoilla, pojille varsinkin 1960-1980-luvulla. Sekä tyttöjen että poikien osalta yhdysnimimuoti meni ohi noin 20–30 vuodessa. Suomen yleisin yhdysnimi on Anna-Liisa, ja Suomen yleisin miehen yhdysnimi on Veli-Matti.

Kukka-Maaria on ainoa Suomen nimipäiväkalenterissa oleva yhdysnimi. Kukka-Maarian nimipäivä on 2. heinäkuuta.

Katso myös
----------

* Luettelo yhdysnimistä, joilla on Suomessa yli 500 kantajaa
* Yhdyssana

Lähteet
-------

* Ainiala, Terhi & Saarelma, Minna & Sjöblom, Paula: *Nimistötutkimuksen perusteet*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008. ISBN 978-951-746-992-0.

### Viitteet

1. ↑  Yhdysnimi; Tieteentermipankki (lähteenä Kiviniemi Eero, Pitkänen Ritva Liisa & Zilliacus Kurt: Nimistöntutkimuksen terminologia. Terminologin inom namnforskningen. Castreanuksen toimitteita 8; 1974.)
2. ↑  Paikannimet: yhteen vai erilleen? Kotuksen ohje
3. ↑  Nykysuomen käsikirja (1977), Osmo Ikolan osio Kielioppi ja kielenopas
4. ↑  Meidän maa (1954), osio Keski-Suomi
5. 1 2  Ainiala-Saarelma-Sjöblom 2008, 229
6. ↑  Suvi Mäkelä: Jan-Erik ja Sarianna – yhdysnimien kirjoitustapa; Kielikello 4/2011; Kotus
7. ↑  Kustaa Vilkuna: Etunimet, Pirjo Mikkosen kirjoitus vuonna 2007 otetussa (viidennessä) painoksessa, s. 20
**Özcan Melkemichel** (s. 21. helmikuuta 1968) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Allsvenskan-seura Djurgårdens IF:n päävalmentajana.

Melkemichel on etninen syyrialainen. Hän on syntynyt Turkissa ja asunut Saksassa, kunnes perhe muutti Södertäljeen vuonna 1976.

Ura
---

Melkemichel aloitti jalkapalloilijan uransa Syrianskan joukkueen juniorina 1970-luvulla. Hän debytoi joukkueessa vuonna 1983 ja edusti seuraa kymmenen vuotta. Tuona aikana Syrianska kiipersi Ruotsin sarjajärjestelmässä 7. divisioonasta aina 2. divisioonaan saakka. Lopetettuaan pelaajauransa Melkemichel jatkoi uraansa Syrianskan organisaatiossa toimien muun muassa seuran urheilutoimenjohtajana. Vuonna 2003 hän nousi seuran päävalmentajaksi kahden kauden ajaksi. Hän palasi seuran peräsimeen kesken heikosti alkaneen kauden 2005 ja luotsasi Syrianskan Division 2:n aluemestariksi, mutta karsinnoissa paikka Superettaniin jäi lunastamatta.

Melkemichel jatkoi Syrianskan peräsimessä ja hänen johdollaan seura teki määrätietoista nousua kohti ylemmpiä sarjatasoja. Joukkue voitti kaudella 2008 Division 1 Norran mestaruuden ja nousi Superettaniin. Joukkueen menestys toiseksi korkeimmalla sarjatasolla oli huikeaa. Debyyttikaudella Syrianska oli neljäs ja kaudella 2010 seura voitti Superettanin mestaruuden ja nousi historiallisesti Allsvenskaniin. Hän luotsasi joukkuetta pääsarjatasolla kolme kautta, kunnes kaudella 2015 seura putosi liigasta. Kauden jälkeen Melkemichel jätti Syrianskan.

Syrianska-pestinsä jälkeen Melkemichel jatkoi uraansa AFC Unitedin peräsimessä. Debyyttikaudellaan hän luotsasi seuran Division 1 Norran mestariksi ja kaudella 2016 seura sijoittui tiukassa mestaruuskamppailussa Superettanin kakkoseksi ja nousi pääsarjaan. Kauden jälkeen Melkemichel jätti seuran ja siirtyi Djurgårdens IF:n päävalmentajaksi. Debyyttikaudellaan Melkemichel luotsasi Djurgårdenin Allsvenskanissa kolmanneksi, mikä oli seuran paras sijoitus kymmeneen vuoteen. Toukokuussa 2018 Melkemichel johdatti Djurgårdenin Ruotsin cupin voittoon, kun joukkue kaatoi finaalissa Malmön 3-0. Pokaali oli Djurgårdenin ensimmäinen sitten vuoden 2005 tuplamestaruuden.

Meriitit
--------

* Ruotsin cup: 2018
* Superettan: 2010
	+ Hopeaa: 2016
* Division 1 Norra (2): 2008, 2014
* Division 2 ÖS: 2005

Lähteet
-------

1. ↑  Krönika: Özcan Melkemichel
2. ↑  Özcan Melkemichel: "Aldrig släppt kontakten med laget"
3. ↑  Melkemichel lämnar Syrianska
4. ↑  KLART: Melkemichel ny tränare i Djurgården
5. ↑  Djurgården mästare i Svenska cupen – körde över MFF


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Mark Dempsey** | **Djurgårdens IF:n päävalmentaja**2017– | Seuraaja:**–** |
**Ølbyn Nordhøj** on hautakumpu Skandinavian pronssikaudelta, joka sijaitsee Køgessä Ølbyn pohjoispuolella Sjællannissa Tanskassa. Se ajoitetaan kaivauslöytöjensä vuoksi Monteliuksen periodille II eli noin 1500–1300 eaa.

Historiaa
---------

Hautakumpu kuului maanviljelijän Peder Pedersen maatilaan ja hän oli käyttänyt kumpua lisämaan ottamiseen. Hautakummusta oli jo käytetty vajaa puolet, kun hän vuonna 1880 otti yhteyttä kansallismuseoon, joka oli silloin nimeltään *Museet for de nordiske Oldsager*. Sieltä saapui museon tarkastajan Sophus Müllerin ja hän havaitsi kummun keskeltä hyvin säilyneitä puun- ja kaarnan kappaleita. Nämä kuuluivat tammiarkkuun, josta löytyi puoliksi säilynyt naisen luuranko. Naista alettiin kutsua nimellä Ølbyn nainen (tansk. *Ølbykvinnen*).

Vuonna 1901 tehtiin alueelle inventointiretki ja vuonna 1941 hautakumpu rauhoitettiin vuoden 1937 rauhoituslakiin vedoten. Kummusta on otettu valokuva vuonna 1982, jossa sen ympäristöä viljellään ahkerasti, mutta kumpu kasvaa pensaikkoa ja nittykasveja.

Hautakumpu
----------

Nordhøj on ollut pyöreäpohjainen hautakumpi, jonka halkaisija oli vuonna 1901 26 metriä ja korkeus 3,25 metriä. Muitakin mittauksia tunnetaan: halkaisija 28,3 metriä ja korkeus 4,5 metriä (vuonna 1880) ja halkaisija 30 metriä ja korkeus 5 metriä (1941). Vuonna 1901 kirjoitettiin muistiin, että kummun lakiosa oli tasainen ja että kummun pohjoisosassa oli suoritettu arkeologiset kaivaukset.

Puoliksi kaivetun hautakummun keskikohdasta löytyi lahoamassa oleva tammiarkku, joka oli vuonna 1880 mitattuna 2,5 metriä pitkä ja 0,63 metriä leveä. Arkussa oli luurangon ympärillä odotettavissa olevissa kohdissa koruja ja muita esineitä, joiden perusteella voitiin osittain rekostruoida naisvainajan vaatetusta. Luurangon luut olivat pehmenneet lähes tahnaksi ja vain pääkallo otettiin talteen. Kummusta on löytynyt myös polttohautaus, joka on ajoitettu roomalaiselle rautakaudelle. Siinä vainajan tuhkat ja palaneet luunkappaleet oli koottu hautauurnaan, joka sijoitettiin kummun lakipisteeseen tammiarkun yläpuolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Guder og Grave: Nordhøj, viitattu 29.4.2018
2. ↑  Jensen, Jørgen: De forunderlige egekister *Den Store Danske*. Gyldendal. Viitattu 29.4.2018. (tanskaksi)
3. ↑  Kaul, Flemming: Sotetorp - endnu engang(tanskaksi), viitattu 29.4.2018
4. ↑  Bergerbrant, Sophie: Bronze Age Identities: Costume, Conflict and Contact in Northern Europe 1600-1300 BC.  *Stockholm Studies in Archaelogy*, 2007, nro 43. Tukholma, Ruotsi:  Bricoleur Press. ISSN 0349-4128. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 29.4.2018.  (englanniksi)
Suunniteltu moottoritieverkko
-----------------------------

**Moottoritiet (Autoput)**

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste |
| --- | --- | --- |
| A1, Eurooppatie 65Eurooppatie 80Eurooppatie 763 | Bar | Boljare Serbia |
| A2, Eurooppatie 80Eurooppatie 762 | Nudo Serbitasavalta | Božaj Albania |
| A3, Eurooppatie 65Eurooppatie 80 | Andrijevica | Čakor Kosovo |

**Moottoriliikennetiet (Brza zaobraćajnica)**

| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste |
| --- | --- | --- |
| B1, Eurooppatie 65, E851 | Sutorina Kroatia | Šaško jezero Albania |
| B2, Eurooppatie 762 | Podgorica, IC Gornja Gorica | Šćepan Polje Serbitasavalta |

Lähteet
-------

* 
* 

Euroopan moottoritiet maittain
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Espanja | Georgia | Irlanti | Italia | Itävalta | Kosovo | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Monaco | Montenegro | Norja | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Montenegron vaakuna vuodesta 1993 lähtien
**Montenegron vaakuna** otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan Montenegron parlamentin päätöksellä vuonna 1993 ja se korvasi aiemman Montenegron sosialistisen tasavallan vaakunan. Vuodesta 2004 lähtien vaakuna on ollut myös Montenegron lipussa. Montenegron nykyinen vaakuna on lähes samanlainen kuin Montenegron vaakuna oli ennen itsenäisyyden menetystä vuonna 1918.

Vaakuna esittää kaksipäistä kotkaa, jonka esikuva on Petrovitšin palatsissa entisessä Montenegron kuninkaallisessa palatsissa. Kaksipäinen kotka on vanha bysanttilainen symboli ja alun perin se on roomalaista alkuperää. Samantyyppistä vaakunaa käytti myös Montenegron keskiaikainen edeltäjä Zetan valtio, kuten myös monet muut eurooppalaiset dynastiat. Vaakunan asettelu on kopioitu Venäjän vaakunasta. Venäjän keisariperheellä oli läheiset suhteet Montenegron hallitsijasuvun kanssa 1800-luvulla, jolloin vaakuna ensimmäisen kerran otettiin käyttöön. 

Kaksipäisen kotka symbolin keskellä olevassa vaakunakilvessä on leijonahahmo, joka on piispallisen vallan merkki ja edustaa ylösnousemusta tai kristillisyyden voittoa, joskin se viittaa myös alueen aikaisempaan merimahtiin Venetsiaan. Montenegro oli ainoa maa Balkanilla, jota Ottomaanien valtakunta ei pystynyt valloittamaan ja sen alkuajan hallitsijoita olivat piispat. Ennen vuotta 1918 käytössä olleessa Montenegron vaakunassa leijonasymboli oli kotkasymbolin alapuolella ja vaakunakilven keskellä oli hallitsijan nimikirjaimet.

Historia
--------

Montenegron sosialistisen tasavallan vaakuna 1945–1992
Vuonna 1918 Montenegro liitettiin Jugoslavian kuningaskuntaan. Tämän jälkeen säädettiin laki, mikä teki Montenegron vaakunan käytöstä rangaistavan teon. Vuosina 1945–1992 Montenegro kuului Jugoslaviaan sosialistisena tasavaltana ja tuolloin sillä oli oma *sosialistinen* vaakuna.

Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat  ·  Albania  ·  Andorra  ·  Armenia¹  ·  Azerbaidžan¹  ·  Belgia  ·  Bosnia ja Hertsegovina  ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Georgia¹  ·  Islanti  ·  Irlanti  ·  Italia  ·  Itävalta  ·  Kazakstan¹  ·  Kroatia  ·  Kreikka  ·  Kypros¹  ·  Latvia  ·  Liechtenstein  ·  Liettua  ·  Luxemburg  ·  Malta  ·  Moldova  ·  Monaco  ·  Montenegro  ·  Norja  ·  Pohjois-Makedonia  ·  Portugali  ·  Puola  ·  Ranska  ·  Romania  ·  Ruotsi  ·  Saksa  ·  San Marino  ·  Serbia  ·  Slovakia  ·  Slovenia  ·  Suomi  ·  Sveitsi  ·  Tanska  ·  Tšekki  ·  Turkki¹  ·  Ukraina  ·  Unkari  ·  Yhdistynyt kuningaskunta  ·  Valko-Venäjä  ·  Vatikaanivaltio  ·  Venäjä¹  ·  Viro

¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
**Otavan liikkuva ryhmä** on nimitys laajan tähtivirran ytimelle. Tässä liikkuvassa ryhmässä on monia melko kirkkaita tähtiä. Viisi Otavan seitsemästä tähdestä kuuluu liikkuvaan ryhmään. Tähtien liikkeet on mitattu valokuvauslevyistä ja spektroskoopilla.

Liikkuvan ryhmän ytimessä on 14 tähteä noin 80 valovuoden päässä maasta. Tähdet etenevät kohti Jousimiehen tähtikuviossa olevaa kohdetta.

Tunnetuimpa Otavan tähtivirran jäseniä ovat α CrB (Alphecca tai Gemma), β Aur, δ Aqr, γ Lep and β Ser. Siriuksen luultin pitkään kuuluvan tähän ryhmään, mutta vuonna 2003 mitattiin, että Sirius on liian nuori tähti Otavan tähtivirtaan. Otavan tähtivirta muodostui sumusta 500 miljoonaa vuotta sitten.

Joukon ydin sijoittuu 30x18 valovuoden kokoiseen palloon, ollen 75 valovuoden päässä. Vielä 40 miljoonaa vuotta sitten Aurinko ei ollut lähelläkään Otavan tähtivirtaa. Näiden tähtien spektreissä
havaitaan ylimäärä bariumia ja alimäärä kuparia.

Ydintähdet
----------

* 37 Ursae Majoris (HD 91480)
* Merak (HD 95418)
* Phecda (HD 103287)
* Megrez (HD 106591)
* HD 109011
* HD 109647 (Ajokoirissa)
* HD 110463
* Alioth (HD 112185)
* 78 Ursae Majoris A (HD 113139A)
* Gliese 503.2 (HD 115043)
* Mizar A (HD 116656)
* Mizar B (HD 116657)
* Alcor (HD 116842)

Virtatähdet
-----------

Tunnetuimmat Otavan liikkuvan ryhmän tähtivirtaan kuuluvat tähdet.

* Delta Aquarii
* Beta Aurigae (Menkalinan)
* Zeta Boötis
* 18 Boötis
* Chi Ceti
* Zeta Crateris
* 29 Comae Berenices
* Alpha Coronae Borealis (Alphecca or Gemma)
* 59 Draconis
* 21 Leonis Minoris
* Gamma Leporis
* 16 Lyrae
* Gamma Microscopii
* Chi1 Orionis
* 89 Piscium
* Beta Serpentis
* Tau-6 Serpentis
* Omega Serpentis
* 6 Sextantis
* 66 Tauri
* Zeta Trianguli Australis
* Pi1 Ursae Majoris
* 41 Virginis

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* LeDrew, Glenn (1998). "AstroNotes: The Ursa Major Moving Cluster". Retrieved July 28, 2005.