recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Florio Theodor Catani** (17. joulukuuta 1781 Lavin, Ala-Engadin, Graubünden – 25. elokuuta 1871 Helsinki) oli sveitsiläissyntyinen helsinkiläinen ravintoloitsija ja sokerileipuri.

Catanin suku oli sokerileipurin ammattiin erikoistuneita retoromaanin kieltä puhuvia graubündeniläisiä Sveitsistä. Hän sai porvarisoikeudet Göteborgissa Ruotsissa vuonna 1811 pasteijaleipurina, mutta muutti vuonna 1825 Suomeen. Toimittuaan kolmen vuoden ajan Porvoossa hän siirtyi Helsinkiin. 1830-luvun alusta alkaen Catanin konditoria toimi osoitteessa Pohjoisesplanadi 31, ja siitä tuli kaupunkilaisten suosima paikka. Leipomon ja tarjoilun yhdistäminen oli tuolloin Suomessa uutta. Catanin konditoria toimi vuoteen 1917 samassa osoitteessa, johon hänen pojanpoikansa John Catani vuonna 1890 rakennutti komean kivitalon. Rakennus tunnetaan yhä Catanin talona.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bo Lönnqvist: / Catani, Florio (1781–1871) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  14.3.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  (kuva Catanin hautakivestä Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä)[vanhentunut linkki] Suomen sukututkimusseura. Viitattu 7.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Catanin rokokoohuone ihastutti helsinkiläisiä Helsingin Sanomat 20.5.2006.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Twist** (suom. "vääntö", "taivutus") eli *twisti* tai *twistaaminen* oli yksi 1960-luvun alun suosituimmista rock and roll -muotitansseista. Se oli yksi ensimmäisistä paritanssityyleistä, joissa tanssipartnerit eivät lainkaan koskettaneet toisiaan.

Twist sai alkunsa vuoden 1960 paikkeilla ja levisi pian ympäri läntistä maailmaa muun muassa elokuvan *Illasta aamuun* (*Twist Around the Clock*, 1961) myötä, jossa pääosaa esitti rocklaulaja Chubby Checker.

Twistin tanssiminen sujuu Chubby Checkerin määritelmän mukaan kuin kuivaisi selkäänsä pyyhkeellä ja samalla tumppaisi savuketta maahan molemmilla jaloillaan hieroen.

Chubby Checkerin levyttämän laulun "The Twist" (1960) oli tehnyt Hank Ballard jo vuonna 1955, ja se sai melko paljon radiosoittoa vuonna 1958. Suuri hitti ja twist-tanssin tunnetuksi tekijä siitä tuli vasta Chubby Checkerin version myötä. Sen ohella menestyneimmiksi twist-kappaleiksi muodostuivat Checkerin "Let’s Twist Again" sekä Joey Dee & the Starliters -yhtyeen "Peppermint Twist", The Isley Brothersin "Twist and Shout" (josta myös The Beatles levytti suositun version) sekä Sam Cooken "Twistin’ the Night Away".

Twistin suosion uusintamiseksi levy-yhtiöt yrittivät sittemmin lanseerata muitakin rock and roll -musiikkiin perustuvia muotitansseja, kuten "The Shake", "Mashed Potato", "The Fly" ja "Watusi", mutta niistä ei tullut yhtä suosittuja.

Suomessakin levytettiin monia twist-aiheisia tanssikappaleita, kuten Lasse Nupposen "Eläköön twist" (1962), Jörgen Petersenin "Helsinki-twist" (1962) ja Timo Jämsenin "Yyteri-twist" (1963), joka oli alun perin ranskalainen "Twist à Saint-Tropez". Myös jotkut rautalankayhtyeet tekivät twist-sovituksia vanhoista sävelmistä, kuten The Avengers -yhtyeen "Juoksuhauta twist" sota-ajan laulusta "Elämää juoksuhaudoissa".

Lähteet
-------

1. ↑  Nelson, Tom L.: *One Thousand Novelty and Fad Dances*, s. 234. AuthorHouse, 2009. ISBN 9781438926384. Teoksen verkkoversio (viitattu 15.11.2014).
2. ↑  *Illasta aamuun* Elonetissä.
3. ↑  The Twist by Chubby Checker, Songfacts.com. Viitattu 15.11.2014.
4. ↑   Warta, Tamara: The History of the Twist Dance, Love to Know Dance, Advice You Can Trust. Viitattu 15.11.2014.
5. ↑  Haku sanalla twist (Arkistoitu – Internet Archive), Äänitearkisto.fi. Viitattu 15.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: "Alkuasukkaiden" twist-tanssi sai suomalaisetkin vääntelehtimään

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Twist (dans)
**Ystävät ja krokotiilit** (*Friends and Crocodiles*) on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen on BBC:lle käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff, ja sen pääosia näyttelevät Damian Lewis ja Jodhi May.

Elokuva ensiesitettiin BBC One -kanavalla tammikuussa 2006. Eräänlainen jatko-osa *Ystäville ja krokotiileille* oli kuukautta myöhemmin ensiesitetty *Gideonin naiset*, joka käsitteli samoja teemoja saman kertojan (Sneathin roolia esittävän Robert Lindsayn) äänellä.

Juoni
-----

Tarina tutkii erään yritysjohtajan ja hänen sihteerinsä välisen suhteen kehittymistä vuosien ajan, kun heidän urakehityksensä kokee nousuja ja laskuja 1980–1990-luvun Britanniassa.

Paul (Lewis), idearikas nuori yrittäjä, on kuuluisa merkittäviä henkilöitä keräävistä juhlistaan, joiden erikoisuutena on hänen lemmikkikrokotiilinsa. Hän suostuttelee Lizzien (May) sihteerikseen tuomaan järjestystä hänen luovaan kaaokseensa. Paulin monissa juhlissa Lizzien maailma avartuu hänen tavatessaan tunnettuja taiteilijoita, historioitsijoita ja poliitikkoja.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Damian Lewis  | … |  Paul
  |
|  Jodhi May  | … |  Lizzie
  |
|  Isabel Brook  | … |  Angelina
  |
|  Ruth Millar  | … |  Simone
  |
|  Olivia Poulet  | … |  Carol
  |
|  Robert Lindsay  | … |  Sneath
  |
|  Eddie Marsan  | … |  Marcus
  |
|  Patrick Malahide  | … |  Anders
  |
|  David John Daniels  | … |  lähettipoika
  |

Aiheesta muualla
----------------

* *Ystävät ja krokotiilit* Yle Teeman sivustolla
* *Friends and Crocodiles* BBC:n sivustolla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Friends and Crocodiles
*Tämä artikkeli käsittelee elokuvaa. Beritin samannimisestä albumista on eri artikkeli.*

**Kasvot väkijoukossa** (*A Face in the Crowd*) on Elia Kazanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1957. Sen on käsikirjoittanut Budd Schulberg oman novellinsa "Your Arkansas Traveler" pohjalta. Pääosia näyttelevät Andy Griffith, Patricia Neal, Lee Remick, Walter Matthau ja Anthony Franciosa.

Juoni
-----

Arkansasilaisen paikallisradioaseman toimittaja (Patricia Neal) löytää öykkärimäisen, karkean huulenheittäjän ja countrymuusikon Larry "Lonesome" Rhodesin (Andy Griffith) ja alkaa tehdä tästä ensin paikallista ja sitten valtakunnallista televisiotähteä. Miehen suosion kasvaessa hänet vedetään politiikkaan. Välit hänen keksineeseen naistoimittajaan alkavat rakoilla, ja toimittaja alkaa paljastaa miehen vastenmielisiä puolia yleisölle.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus
--------------------------------

*Kasvot väkijoukossa* sai ensi-iltansa aikoihin vaihtelevia arvioita muun muassa epämiellyttävän päähenkilönsä vuoksi. Myöhemmin elokuvan arvostus on kasvanut, ja se valittiin vuonna 2008 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  A Face in the Crowd ★★★½ 1957 (Arkistoitu – Internet Archive), VideoHound's Golden Movie Retriever, Gale 2008. Vaatii HighBeam-tilauksen.
2. ↑  Complete National Film Registry Listing *National Film Preservation Board, Library of Congress*. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
**Laen lento-onnettomuus 1948** tapahtui 18. huhtikuuta 1948, kun Guinea Air Tradersin Lockheed Hudson IIIA syöksyi maahan lähellä Laen kaupunkia Uuden-Guinean territoriossa (osa nykyistä Papua-Uutta-Guineaa). Kone oli juuri lähtenyt Laesta lennolle Bulolon kautta Wauun, kun vasemman puolen moottori lakkasi toimimasta. Kone sakkasi, joutui syöksykierteeseen ja syöksyi saarelle Markham-joessa, neljä kilometriä Laen lentoasemasta länteen. Lennolla oli kaksi miehistön jäsentä ja 35 matkustajaa, ja kaikki menehtyivät onnettomuudessa. Vain lentäjällä oli istuin ja siten turvavyö, sillä onnettomuuslennolla käytössä oli rahtikone. Laen onnettomuus on pahin Papua-Uuden-Guinean alueella tapahtunut lento-onnettomuus.

Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin lentäjän virhe, sillä lentäjää koulutettaessa häntä ei missään vaiheessa vaadittu osoittamaan kykenevänsä hallitsemaan yhdellä moottorilla lentävää konetta lentoonlähdössä, laskeutumisessa ja sakkauksessa. Lisäksi onnettomuuteen vaikutti koneen virheellinen kuormaus, jonka seurauksena painopiste oli liian takana. Moottorivian aiheutti väsymismurtuma moottorin käyttövaihteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 16.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  ASN Aviation Safety Database – Papua New Guinea Aviation Safety Network. Viitattu 16.7.2018. (englanniksi)
**Marko Salo** (8. elokuuta 1964 – 23. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja yksi suomalaisen musiikkiteatterin uranuurtajista.

Salo aloitti opinnot Sibelius-akatemiassa vuonna 1986. Oopperalaulajaksi Salo kouluttautui 1990-luvun alussa opettajinaan muun muassa Matti Tuloisela, Peter Lindroos sekä hänen oma isänsä Jorma Hynninen.

Kansallisoopperassa Salo esiintyi erityisesti lapsille suunnatuissa tuotannoissa. Hän esiintyi lisäksi muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla sekä Savonlinnan oopperajuhlilla. Salo oli mukana perustamassa kahta suomalaista musiikkiteatteria, Ooppera Skaalaa sekä Musiikkiteatteri Kapsäkkiä. 

Marko Salo menehtyi aivokalvontulehdukseen 40-vuotiaana maaliskuussa 2005. Hän sairasti AIDS -tautia.

Lähteet
-------

* Marko Salon muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Lafia**, aiemmalta nimeltään **Lafia Beri-Beri**, on Nigerian Nasarawan osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Se sijaitsee Nigerian keskiosassa, Lafiaan saapuu rautatielinja Port Harcourtista ja Lafia on Makurdista Josiin johtavan valtatien varrella. Lafia sijaitsee linnuntietä 128 kilometriä pääkaupunki Abujasta itäkaakkoon. Vuonna 2006 Lafian väkiluku oli 330 712. 

Alkujaan paikalla sijaitsi aragojen pieni kaupunki (Anane). Lafiasta tuli merkittävä paikallinen päällikkökunta 1800-luvun alussa. Mohamman Agwen hallinnon aikana (1881–1903) Lafian markkinoista tuli eräs tärkeimmistä Benuen laaksossa ja sieltä avattiin kauppareitti 90 kilometriä lounaaseen sijaitsevaan Lokoon, Benuejoen jokisatamaan.

Vuonna 1903 pohjoista Nigeriaa kontrolloineet britit tunnustivat päällikkö Musan Lafian ensimmäiseksi emiiriksi. Emiraatti muodosti valtaosan Benuen provinssin Lafian seudusta. Vuonna 1967 kaupungista tuli osa Benue-Plateaun osavaltiota, ja 1976 se liitettiin Plateaun osavaltioon. Vuonna 1996 Lafiasta tuli uuden Nasarawan osavaltion pääkaupunki.

Nykyään Lafia on seesaminsiementen ja soijapapujen keräilypiste ja kaupankäynnin keskus jamssille, durralle, hirssiille ja puuvillalle. Maanviljelyn ohella puuvillan kutominen ja värjäys ovat olleet vakituisen väestön perinteistä toimintaa. Lähistöltä louhitaan tinaa ja kolumbiittia ja kaupungin kaakkoispuolella on kivihiliesiintymä.

Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi emiirin palatsi, Lafian keskusmoskeija ja Lafian federaatioyliopisto (2010).

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Brinkhoff: Nigeria: Administrative Division - States and Local Government Areas - Benue - Lafia *citypopulation.de*. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Federal Republik of Nigeria: 2006 Population Census (pdf) (arkistoitu, via archive.org) National Bureau of Statistics (of Nigeria), nigerianstat.gov.ng.  Arkistoitu 5.3.2012. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Lafia *Encyclopaedia Britannica, britannica.com*. Viitattu 15.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lafia** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**1-Wire** on Dallas Semiconductorin kehittämä kaksisuuntainen hitaan tiedonsiirron väylä. Väylää käytetään tyypillisesti yksinkertaisten, vähävirtaisten laitteiden, kuten lämpöantureiden tms. ohjaukseen.

Väylän erikoisuutena on mahdollisuus käyttää vain kahta johdinta: maapotentiaali ja data. Tällöin dataväylän virralla varataan väylään kytketyssä laitteessa oleva kondensaattori, jonka virralla laite toimii liikennöinnin ajan.

Väylä toimii aina master/slave-periaatteella, jolloin yksi laite ohjaa muita siihen kytkettyjä 1-Wire-laitteita. Samaan väylään voi kytkeä useita mittalaitteita, jotka tunnistetaan yksilöllisellä 64-bittisellä ROM-koodilla, joka tyypillisesti kirjoitetaan laitteelle laserilla valmistuksen aikaan.

Isännän ja yhden laitteen järjestelmästä käytetään termiä *single-drop* ja isännän ja usean laitteen järjestelmästä termiä *multidrop* tai MicroLAN.

Protokolla
----------

Isäntä aloittaa liikennöinnin tyypillisesti *reset*-pulssilla vetämällä väylän 0 voltin jännitteeseen vähintään 480 mikrosekunnin ajaksi. Tämä nollaa kaikki väylään liitetyt laitteet. Nollauksen jälkeen jokainen laite ilmoittaa olemassaolostaan *presence*-signaalilla vähintään 60 µs 0-pulssilla.

Väylällä bitti '1' on 1-15 mikrosekunnin nollapulssi ja '0' 30-60 mikrosekunnin pulssi.

Väylän laitteet on löydettävä ennen niiden käyttöä. Tämä tapahtuu enumeraatiolla. Isäntä käy läpi 64-bittisiä osoitekoodeja bitin kerrallaan ja kuuntelee jokaisen bitin jälkeen. Jokainen laite jonka osoitteen alkuosa vastaa siihen mennessä lähetettyjä bittejä vastaa.

Lähteet
-------

* DS18B20 Programmable Resolution 1-Wire Digital Thermometer (PDF)

Aiheesta muualla
----------------

* W1-GPIO - One-Wire Interface, Raspberry Pi ja Linux-ympäristöön
* Dallas Semiconductor's 1-Wire Protocol, Arduino
**Twi’lek** on fiktiivisessä *Tähtien sodan* maailmassa esiintyvä rotu, jota tavataan usein varsinkin oheiskirjallisuudessa. Ne ovat palvelleet sekä Galaktista Imperiumia ja Kapinaliittoa. Nimeä twi’lek ei ole mainittu yhdessäkään elokuvassa, mutta eräässä *Kloonien hyökkäyksen* kohtauksessa Twi’lek jedi kaataa taisteludroidin Voiman avulla.

Yleistietoa
-----------

Twi’lekeillä on värikäs iho ja kaksi häntää – joita kutsutaan nimellä lekku (yksikössä lek) – jotka tulevat heidän päästään. Nimi "twi’lek" tulee sanoista "twin lekku". Osa twi’lekin aivoista kasvaa lekkun tyveen ja yleensä heillä on kaksi lekkua, vaikkakin on mahdollista että joillakin voi olla kolme tai neljä. Twi’lekit ovat luonnollisesti täysin hiuksettomia, lukuun ottamatta heidän kulmakarvojaan. Tunnettuja twi’lekien värejä ovat valkoinen, vihreä, sininen, punainen, oranssi, ruskea, keltainen ja violetti. Harvinaisimpia ovat punaihoiset Lethanit, joista seuraavaksi harvinaisimmat ovat sini-ihoiset Rutianit. Vihreä on puolestaan kaikista yleisin ihon väri.

Naispuoliset twi’lekit ovat palkitut luonnollisella kauneudellaan ja sulavaliikkeisyydellään ja tästä syystä heitä myydäänkin usein orjiksi ja tanssijoiksi rikollisjohtajille ja useat muut ovat töissä tanssijoina juottoloissa.

Kotiplaneetta
-------------

Expanded Universen mukaan, Ryloth on twi’lekeiden kotiplaneetta. Siellä ne asuvat luolissa, joita sijaitsee asuttavalla osalla planeetasta ja jokaisessa luolassa asuu eri klaani.

Lähteet
-------

1. ↑  Twi'leks *starwars.com*.  Arkistoitu 21.6.2014.  (englanniksi)
1-sylinterinen moottoripyörän moottori
**1-sylinterinen moottori** koostuu vain yhdestä sylinteristä. Kyseessä on yksinkertaisin rakenne, joka on mahdollinen otto- ja dieselmoottorille. Autoissa yksisylinteriset moottorit ovat nykyään jo historiaa, mutta esimerkiksi mopoissa ja ruohonleikkureissa ne ovat hyvin yleisiä. Autoilun alkuaikoina lähes kaikki moottorit olivat yksisylinterisiä, mikä teki moottoreista helposti huollettavia ja halpoja valmistaa. Ongelmana oli isot sylinterit ja epätasainen käynti.

Edut ja haitat
--------------

Verrattuna monisylinterisiin, yksisylinterisellä moottorilla on monia etuja. Se on pääasiassa yksinkertainen ja taloudellinen rakenne. Monisylinterisissä moottoreissa joudutaan usein käyttämään tasapainoakseleita tai painoja värinöiden poistamiseksi. Suurin miinus 1-sylinteriselle on sillä oleva suhteellisen pieni tehopainosuhde.

Käyttö
------

Jotkin varhaiset autot kuten Cadillac 1906 malli K ja vuoden 1907 L- ja M-mallit käyttivät 1-sylinteristä moottoria. Eurooppalaisista autoista voidaan mainita vuosina 1955–1962 valmistettu pieni BMW Isetta.

Moottorityyppi on ollut suosittu myös venekäytössä. Nykyään yleisin kohde on 50 cm3 kaksitahtimoottori monissa moottoripyörissä ja mopoissa.
Twiztid vuonna 2013.
**Twiztid** on vuonna 1997 perustettu kaksihenkinen yhdysvaltalainen rap/hardcore-yhtye, jonka musiikki on melko samanhenkistä kuin Insane Clown Possen (Twiztid myös levytti ICP:n hallinnoimalle Psychopathic Records -levy-yhtiölle). Myöskään Twiztidin musiikkia ei soiteta radiossa melko omalaatuisten lyriikoiden takia. Alun perin Twiztidin jäsenet olivat osa kolmihenkistä, vuonna 1993 perustettua yhtyettä nimeltä House Of Krazees, joka hajosi kolmannen jäsenen lähdettyä soolouralle. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "2nd Hand Smoke", "Diemotherfuckerdie", "Whatthefuck?!?", "Spin The Bottle", "We Don't Die", "Different", "I'm Alright", "Your The Reason", "Afraid On Me" ja "Story Of Our Lives".

Jäsenet
-------

* Jamie Madrox (oikealta nimeltään *James Spaniolo*)
* Monoxide Child (oikealta nimeltään *Paul Methric*)

Diskografia
-----------

* Mostasteless (Julkaistiin aluksi vain Detroitissa 1997, sitten kaikkialla Yhdysvalloissa 1998 ja maailmanlaajuisesti vuonna 1999)
* Cryptic Collection Volume 1 (2000)
* Freek Show (2000)
* Cryptic Collection Volume 2 (2001)
* Mirror Mirror (2002)
* 4 The Fam EP (2003)
* The Green Book (2003)
* Fright Fest EP (2003)
* Cryptic Collection Volume 3 (2004)
* Chainsmoker LP (2004) (Monoxide Childin soololevy)
* Man's Myth (2005)
* Mutant (2005)
* Phatso (2006) (Jamie Madroxin soololevy)
* Independents day (2007)
* W.I.C.K.E.D. (2009)
* Heartbroken & Homicidal (2010)
* AbominationZ (2012)
* A New Nightmare (2013) (Mixtape)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen viralliset kotisivut
Kuntokeskus Liikun kuntosali Porissa.
**Kuntokeskus Liikku** on valtakunnallisesti toimiva suomalainen kuntosaliketju. Johanna ja Heikki Riihijärvi perustivat Liikku Oy:n ja toivat matalan kynnyksen budjettisali-konseptin Ouluun vuonna 2010. Liikku sai Oulun Yrittäjien myöntämän Vuoden Yrittäjä -palkinnon 2014.

Yritys on kasvanut sekä jäsenmäärällä että toimipisteiden määrällä mitattuna yhdeksi Suomen suurimmaksi alan toimijaksi ja aikoo jatkaa vahvaa kasvua tulevina vuosina. 

Marraskuussa 2016 yritys laajensi omistuspohjaansa. Uuden Kuntokeskus Liikku Oy:n osakkaiksi tulivat hyvinvointialan konserni COR Group ja Sirpa Turves-Mankila SPM Invest Oy:stä sekä kuntokeskuksen aiemmat omistajat Johanna ja Heikki Riihijärvi, jotka jatkavat ketjun operatiivista toimintaa. Kaupan myötä Liikku tuli osaksi Cor Group -konsernia ja Cor Groupista yhtiön pääomistaja. 

Vuonna 2020 Liikun liikevaihto oli 8,9 miljoonaa euroa ja tappio 991 000 euroa. Yrityksellä oli vuoden 2022 alussa 34 kuntokeskusta.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive), Kuntokeskus Liikku sai Vuoden yrittäjä -palkinnon Oulussa, Kaleva 5.12.2014
2. ↑  Manu Tuppurainen: Pariskunta lähti liikuntabisnekseen hirvittävällä riskillä, isäkin sanoi: Uhkarohkeaa – Nyt tavoitteena on olla Suomen suurin *Talouselämä*. Viitattu 20.8.2019.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive). Oululainen kuntokeskus Liikku tähtää valtakunnalliseksi ketjuksi, Kaleva 30.11.2016
4. ↑  Kuntokeskus Liikku Oy *Kauppalehti*. Viitattu 8.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuntokeskus Liikun kotisivu
**1. FC Heidenheim 1846** on saksalainen jalkapalloseura Heidenheim an der Brenzin kaupungista, Baden-Württembergin osavaltiosta. Sen kotistadion on 15 000 -paikkainen Voith-Arena. Sen edustusjoukkue nousi 2. Bundesliigaan vuonna 2014. Kuudennella kaudellaan tällä sarjatasolla se sijoittui kolmanneksi ja pääsi karsintaotteluihin paikasta 1. Bundesliigaan mutta hävisi karsinnan tasamaalein 2–2 vierasmaalisäännön perusteella. Joukkueen valmentajana on kaudesta 2007–2008 alkaen toiminut Frank Schmidt.

Kuudella kaudellaan 2. Bundesliigassa kausina 2014–2020 Heidenheim on sijoittunut seuraavasti: kahdeksas, yhdestoista, kuudes, kolmastoista, viides, kolmas. Joukkueen paras maalintekijä 2. Bundesliigassa kaudella 2019–2020 oli 14 maalia tehnyt Tim Kleindienst. Hän teki myös joukkueensa molemmat maalit vuoden 2020 nousukarsinnassa 1. Bundesliigaan, kun Heidenheim pelasi Werder Bremenin kanssa maalittoman tasapelin jälkeen toisessa osaottelussa tasan 2–2 ja hävisi karsinnan vierasmaalisäännön perusteella. Joukkueen kapteeni on Marc Schnatterer, joka on pelannut joukkueessa eri sarjatasoilla ja cupissa yhteensä 428 ottelua ja tehnyt 122 maalia.

Heidenheim on Saksan cupissa yltänyt puolivälieriin kaudella 2015–2016, jolloin se hävisi Hertha Berlinille 2–3, ja kaudella 2018–2019, jolloin se hävisi Bayern Münchenille 4–5.

Seuran kasvatteja ovat muun muassa Amsterdamin Ajaxissa 1970-luvun alkupuolella pelannut Horst Blankenburg sekä pitkään Bundesliigassa pelanneet kaksoset Andreas ja Michael Zeyer. Seuraa ovat edustaneet muun muassa myöhemmät pääsarjapelaajat Marco Sailer (2012–2013), Florian Niederlechner (2013–2015), Philip Heise (2013–2015), Jan Zimmermann (2014–2016), Bard Finne (2016–2017), Martin Rasner (2016–2017), Kolja Pusch (2017–2019) ja Robert Andrich (2018–2019).

Lähteet
-------

1. ↑  1. FC Heidenheim 1846 *Transfermarkt*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  1. FC Heidenheim 1846: Historical places *Transfermarkt*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Karttunen, Anu: Niklas Moisanderin Werder Bremen jatkaa Bundesliigassa – Heidenheim-puolustajasta tuli joukkueensa antisankari  7.7.2020. Yle. Viitattu 7.7.2020.
4. ↑  1. FC Heidenheim 1846: Top goalscorers *Transfermarkt*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  1. FC Heidenheim 1846: Squad 1. FC Heidenheim 1846 *Transfermarkt*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
6. ↑  1. FC Heidenheim 1846: Record players *Transfermarkt*. Viitattu 7.7.2020. (englanniksi)
7. ↑  1. FC Heidenheim 1846: Cup-history *Transfermarkt*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
8. ↑  1. FC Heidenheim 1846: Where are the ex-players now? *Transfermarkt*. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivu
Heinolan lintuhoitolan petolintutarha**Heinolan lintuhoitola** on Heinolan kaupungin ylläpitämä luonnonvaraisten lintujen hoitopaikka ja lintuja tarhaava matkailukohde. Siellä käy vuosittain noin 100 000 - 120 000 matkailijaa.

Lintuhoitolalla on tukiyhdistys nimeltään Heinolan Lintutarhan Ystävät ry, joka on perustettu tukemaan lintuhoitolan toiminnan säilymistä ja kehittämistä Heinolassa.

Historia
--------

Tarhan toiminta alkoi vuonna 1963, kun Heinolan kaupungin puistotyönjohtaja Anthony Bosley lahjoitti noin 300 trooppista lintua Heinolan kaupungille.

Tiloja laajennettiin vuonna 1967, jolloin vesilinnuille rakennettiin paikka talvehtimista verten. Vuonna 1977 petolinnuille kunnostettiin hoitotilat ja luonnonvaraisten lintujen hoitotoiminta käynnistyi. Vuonna 1983 rakennettiin petolintutarha ja vuonna 1984 papukaijatalo ulkomaalaisille linnuille. 

Vuonna 1997 kunnostettiin alueella olevaan rakennukseen näyttelytilat, joissa järjestettiin ensimmäinen näyttely lintutarhojen historiasta ja lintujen hoidosta keväällä 1998.

Uuden vesilintutalon avajaisia vietettiin 7.10.2020. Samassa yhteydessä Heinolan lintutarhan nimi muutettiin Lintuhoitolaksi.

Tarhalla pysyvästi asuvat eläimet
---------------------------------

Lintuhoitolan ulkotarhoissa on nähtävissä trooppisia ja suomalaisia lintuja. Vuonna 2023 pysyvästi hoidossa tarhalla asui yli 50 luonnonvaraista lintua , ja lisäksi trooppisempia lajeja. 

Riikinkukko lintutarhassa.Tarhalla nähtäviä lintulajeja ovat muun muassa erilaiset papukaijat ja arat, hanhet, haukat sekä riikinkukko.

Luonnonvaraisten lintujen hoito
-------------------------------

Luonnonvaraisia loukkaantuneita lintuja hoitolaan tulee hoitoon vuosittain keskimäärin 129. Niistä noin 30–40 % palautetaan lopulta takaisin luontoon.

Toinen Suomen kahdesta lintuhoitolasta on Pyhtään lintuhoitola. Lisäksi luonnonvaraisia lintuja hoidetaan myös muun muassa Korkeasaaren Villieläinsairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heinolan lintuhoitola *Heinola*. Viitattu 18.1.2023.
2. 1 2  Heinolan Lintutarhan Ystävät ry – *heinolanlintutarha.fi*. Viitattu 18.1.2023.
3. ↑  Maailman ja Suomen Suuratlas, sivu 271, WSOY, Instituto Geografico Agostini, Novara, Igda, 1985, ISBN 951-0-12598-9
4. ↑  Historia *Heinola.fi*.  Arkistoitu 6.6.2014. Viitattu 3.6.2014.
5. 1 2  Lintuhoitolan toiminnassa tavoitteena linnun kuntoutuminen *Heinola*.  21.2.2023. Viitattu 23.2.2023.
6. ↑  Pyhtään lintuhoitolaa uhkaa sulkeminen – loukkaantuneita lintuja hoidettaisiin pääasiassa vain yhdessä paikassa *Yle Uutiset*.  24.9.2018. Viitattu 4.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinolan lintuhoitola** Wikimedia Commonsissa

* Heinolan lintutarha

* Tietoa lintutarhasta Heinolan kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ylen Elävä arkisto: Anthony Bosley oli Heinolan alkuperäinen lintuparantaja
Lämmittäjän puoleinen injektori JR 5 -veturissa
Injektorin rakenne
**Injektori** eli imuri on höyrykattilan kattilaveden syöttölaite, joka toimii kattilan itse tuottamalla höyryllä. Käyttöhöyry voi tulla suoraan kattilasta (tuorehöyry) tai se voi olla höyrykoneen poistohöyryä.

Imureissa ei ole muita varsinaisia liikkuvia osia kuin käyttöventtiilit. Ne imevät vettä ejektoriperiaatteella höyrysuihkun avulla. Höyryn tiivistyessä imettyyn veteen sen höyrystymislämpöä vastaava energia siirtyy veteen. Tämä nostaa veden painetta niin, että se voittaa kattilan paineen ja vesi työntyy kattilaan. Vesi myös lämpiää jonkin verran, mikä vähentää haitallisia jännityksiä kattilan rakenteissa verrattuna täysin kylmän veden syöttämiseen. Jos imuri toimii poistohöyryllä, myös polttoaineen kulutus pienenee. Imureissa ei käytetä tiivisteitä, vaan osat hiotaan tarkasti yhteen sopiviksi. Imureita on höyryvetureissa aina kaksi ja ne ovat toisistaan riippumattomia häiriömahdollisuuden varalta. Kumpi tahansa riittää yksinään hoitamaan koko vedensyötön. 

Joissakin vetureissa oli lisäksi ns. ojaimuri: se on yleensä veturin kuljettajanpuoleiselle kulkusillalle sijoitettu imuri, jonka avulla veturi voidaan vesittää myös ulkopuolisesta vesilähteestä kuten ojasta, purosta tai järvestä.

Injektori on ranskalaisen insinöörin Henri Giffardin (1825–1882) keksintö.

Lähteet
-------

* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito

### Viitteet

1. ↑  Jules Henri Giffard (1825 – 1882) FÉDÉRATION AÉRONAUTIQUE INTERNATIONALE, Ballooning Commission, Hall of Fame. Viitattu 12.5.2020. (englanniksi)
Kuntoportaat Möskärin täyttömäellä Vantaan Simonkylässä.
**Kuntoportaat** tai **kuntoiluportaat** ovat portaat, jotka on rakennettu kuntoilua varten. Niiden nouseminen kävellen tai juosten parantaa hapenottokykyä ja harjoittaa erityisesti alavartalon suuria lihaksia. Askelmia on keskimäärin parisataa, eli kuntoportaiden nousu vastaa esimerkiksi kiipeämistä useampaan kerrokseen kerrostalossa. Portaat rakennetaan niin leveiksi, että niissä mahtuu kulkemaan ja ohittamaan vastakkain. Juoksemisen lisäksi portaissa voi esimerkiksi kyykätä ja hyppiä.

Kuntoportaat sijaitsevat usein ulkoilureittien varrella. Niille on suuri kysyntä, ja Suomessa kuntoportaita on rakennettu useille paikkakunnille, erityisesti täyttömäkiin. Suomen suurimmissa kuntoportaissa Tahkolla on 1 054 askelmaa.

Kuntoportaat Viitasaarella.

Lähteet
-------

1. ↑  Nyberg, Henrietta: Porrastreeni koukuttaa suomalaisia – muista nämä viisi asiaa ennen porrastreenin aloittamista *Yle Uutiset*.  29.8.2019. Viitattu 19.5.2022.
2. 1 2  Kuntoiluportaat  26.10.2017. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 19.5.2022.
3. ↑  Eskeli, Oona: Kuntoportaissa voi treenata monipuolisesti – vinkkejä kesän porrasharjoitteluun *Akaan Seutu*.  7.6.2019. Viitattu 19.5.2022.
4. 1 2  Helsingin kuntoporrasohjelma 2020-2030 (PDF) (s. 6) *hel.fi*.  2019. Helsingin kaupunki. Viitattu 19.5.2022.
5. ↑  Collin, Paula: Korona sai suomalaiset kuntoportaille, eikä buumille näy loppua – kartalla on 277 portaat, katso mitkä ovat sinua lähimmät *Yle Uutiset*.  21.11.2021. Viitattu 19.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuntoportaat** Wikimedia Commonsissa
**Inhulets** (ukr. Інгулець) on 557 kilometriä pitkä Dneprin oikeanpuoleinen sivujoki, joka virtaa Ukrainan Kirovohradin, Dnipropetrovskin, Mykolajivin ja Hersonin alueiden läpi. Inhuletsin valuma-alueen laajuus on 14 460 neliökilometriä. Joen kaltevuus on 0,36 m/km. Vesivarat ovat peräisin pääosin lumesta ja sateesta.  Joki on jäässä joulukuun alkupäivistä maaliskuun 10.–20. päivän seutuville.

Joki saa alkunsa Dnerin ylängöltä Kirovohradin alueen Topilo Znanjan kylän länsipuolelta. Inhulets mutkittelee runsaasti miltei koko mitaltaan. Yläjuoksulla joen leveys on 2–10 metriä, keskiosissaan 20–50 metriä ja alajuoksulla 90–160 metriä, leveimmillään 250 metriä. Joen syvyys on yläjuoksulla 0,3–1,5 m, keski- ja alajuoksulla koskien 0,5–0,7 metristä tasankojen 1,5–6,0 metriin.

Kryvyi Rihin seudun kaivostoiminnan jätevedet pilaavat joen vedenlaatua huomattavasti.

Pääjuoksun paikkakuntia
-----------------------

Oleksandrija, Kryvyi Rih, Shyroke, Inhulets (aiempi kaupunki, nykyisin osa Kryvyi Rihia), ja Snihurivka.

Kuvia
-----

* Inhuletsin pääuoman kulkureitti.Inhuletsin pääuoman kulkureitti.
* Inhulets Oleksandrijassa.Inhulets Oleksandrijassa.
* Jyrkempirantaista jokilaaksoa Skeli MODRun suojelualuella Kryvyi Rihissa.Jyrkempirantaista jokilaaksoa Skeli MODRun suojelualuella Kryvyi Rihissa.
* Inhulets Kryvyi Rihissa.Inhulets Kryvyi Rihissa.
* Talvinen joki Kryvyi Rihissa.Talvinen joki Kryvyi Rihissa.
* Joen keskivaiheen maisemaa (Tsybuleven kylä).Joen keskivaiheen maisemaa (Tsybuleven kylä).
* Inhuletsin alajuoksua Snihurivkan kaakkoispuolella.Inhuletsin alajuoksua Snihurivkan kaakkoispuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  L. I. Zelenska & V. V. Demjanov: Inhulets (Інгулець) *Encyclopedia of Modern Ukraine, esu.com.ua*.  2011. Viitattu 29.8.2022. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inhulets** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Maantieteelliset | 
* Pleiades

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
**Heinolan kirkko** (aiemmin **Heinolan kaupunginkirkko**) pienellä mäellä Heinolan kaupungin keskustassa on Heinolan seurakunnan pääkirkko ja entinen Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkko. Puinen pitkänomainen kahdeksankulmainen kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1811. Sen rakentaja on ruoveteläinen Mats Åkergren.

Kirkko ja kellotapuli
---------------------

Kellotapuli.
Kirkko ja kellotapuli nähtynä Siltakadulta.
Kirkko korjattiin sisältä perin pohjin vuosina 1925–1926, korjausten suunnittelija oli arkkitehti Josef Stenbäck. Myöhemmissä korjauksissa osa Stenbäckin muutoksista säilytettiin, kirkon väritys sen sijaan on pyritty saamaan alkuperäisen kaltaiseksi.

Erillinen kellotapuli kirkon vieressä on alkuperäisen värinen. Carl Ludvig Engelin suunnittelema kellotapuli valmistui vuonna 1842. Siinä on säilynyt myös vanha aikakello akselistoineen, viisareineen ja kellotauluineen. Vuonna 2000 tehdyssä korjauksessa kellon käynti kuitenkin automatisoitiin.

### Kirkon sisätilat

Kirkossa on kaksi alttaritaulua, *Ristintie* ja *Ylösnousemus*, jotka molemmat ovat taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin maalaamia ja vuodelta 1863. Kirkossa on myös kaksi lasimaalausta, toinen vuodelta 1925 ja toinen 1963.

Kirkkoympäristö
---------------

Heinolan kirkon kulttuuriympäristöön kuuluu 1852 perustetun kirkkopuiston ja siinä olevien kirkon ja kellotapulin lisäksi saman kadun varressa oleva vanha pappila 1900-luvun vaihteesta sekä kirkon rakentamisen aikoihin perustettu vanha hautausmaa kirkkopuiston pohjoispuolella. Vuonna 1963 valmistui Erkko Virkkusen suunnittelema seurakuntatalo. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seurakunnan toimitilat ja rakennukset Heinolan seurakunta.  Arkistoitu 23.1.2016. Viitattu 30.6.2013.
2. ↑  Heinolan kirkko ja pappila Heinolan kaupunki.  Arkistoitu 19.2.2014. Viitattu 30.6.2013.
3. ↑  Taide ja arkkitehtuuri: Heinolan kirkko Heinolan seurakunta.  Arkistoitu 6.3.2014. Viitattu 30.6.2013.
4. ↑  Heinolan kirkkokortteli ja vanha hautausmaa *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinolan kirkko** Wikimedia Commonsissa
| "Ystäväni muistathan"Berit |
| --- |
| Singlen "Ystäväni muistathan" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Ystäväni, muistathan* |
|  B-puoli | "Satujen maa" |
|  Äänitetty  | 1995 |
|  Julkaistu | 1995 |
|  Formaatti | CD-levy |
|  Tekijä(t) | Timo Mäenpää |
|  Tuottaja(t) | Jori SivonenJaakko Salo |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.30 |
|  Levy-yhtiö | Fazer Records |

**Ystäväni muistathan** on Beritin vuonna 1995 samannimiselle pitkäsoitolleen levyttämä kappale. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Timo Mäenpää ja sovittanut Jori Sivonen. Vuotta myöhemmin se julkaistiin myös erityisesti Karjalalle omistetulla kokoelmalevyllä *Rannalla Laatokan*, jossa sen tulkitsee Elise Raitakallio sovittajana O. Nuutimo.

"Ystäväni muistathan" julkaistiin CD-singlenä, jonka toisena sävellyksenä on Mäenpään ja Sivosen "Satujen maa", joka niin ikään julkaistiin Beritin *Ystäväni, muistathan* -albumilla vuonna 1996. CD-singlen kannen kuvan otti Magnus Löfving.

"Ystäväni muistathan" -laulun kertoja on Karjalan evakko, joka on aikoinaan siirretty kotikonnuiltaan Antreasta Hämeeseen. Hän laulaa ystävälleen Laatokan liplattavista laineista ja Antrean rakkaista rannoista. Kertoja tuo esiin kaipauksensa Karjalaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Berit ‎– Ystäväni, Muistathan / Satujen Maa *© Discogs*.  2020. Viitattu 25.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Sanat ja soinnut : Berit – Ystäväni muistathan
**Hythen rautatieasema** on rautatieliikennepaikka Hythessa Kentissä Englannissa. Se on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn pohjoinen pääteasema. Liikennepaikka sijaitsee Hythen kaupungin eteläpuolella Folkestoneen johtavan valtatien A259 varrella.

Rautatieasema sijaitsee karteessa, ja se muodostuu kolme katettua matkustajalaituria käsittävästä ratapihasta, kääntöpöydästä ja konepaja-alueesta. Liikennepaikalla on liikenteen ohjaamista ja vaihteiden kääntämistä varten 16-paikkainen mekaaninen kankiasetinlaite.

Matkustajajunat käyttävät Hythessa pääasiallisesti laituriraiteita 2 ja 3. Laituriraide 1 toimii pääasiassa kaluston säilytysraiteena, sillä raideyhteyden puute raiteen pohjoispäässä vaikeuttaa saapuvan junan veturin pois siirtymistä. Jo ennen 1970-luvulla suoritettua ratapihan ja asetinlaitteen muutostyötä laituriraidetta 1 käytettiin vain satunnaisesti. Aiemmin käytössä ollut laituriraide 4 katosi kokonaan muutostöissä 1970-luvulla, ja raiteen paikalla on nykyisin pysäköintialue.

Alkuperäinen asemapäällikön asuinrakennus aseman lähellä on nykyisin yksityisasuntona.

Kuvia Hythesta
--------------

* Lähtövalmisteluja Hythen asemalla.Lähtövalmisteluja Hythen asemalla.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hythen rautatieasema (RHDR)**.
* Romney, Hythe and Dymchurch Railway: Hythe station (Arkistoitu – Internet Archive)
**Erkki Antero Rantala** (28. huhtikuuta 1935 Kortesjärvi – 7. syyskuuta 2021 Jämsä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Kortesjärven Järvi-Veikkoja, IF Drottia ja Kaipolan Virettä. Hän oli pituudeltaan 170 cm.

Rantala juoksi 10 000 metrin Suomen ennätyksen 29.21,0 Helsingissä 13. syyskuuta 1959. 3 000 metrillä hänen ennätyksensä oli 8.10,2 (Imatra 20. heinäkuuta 1962) ja 5 000 metrillä 14.08,4 (Helsinki 1. heinäkuuta 1957).

Rantala voitti 10 000 metrin Suomen-mestaruuden Helsingissä 1959 ajalla 30.28,6. Hän saavutti samalla matkalla SM-hopeaa 1957, 1960 ja 1965. 5 000 metrillä hän sai SM-hopeaa 1957 ja SM-pronssia 1959.

Viestijuoksun SM-kilpailuissa Rantala saavutti 4 × 1 500 metrin viestissä kultaa 1957 ja 1959, hopeaa 1963 sekä pronssia 1956 ja 1961.

Rantala voitti maastojuoksun pitkän matkan (10/11 kilometriä) Suomen-mestaruuden 1956, 1957 ja 1958 sekä sai SM-pronssia 1959. Hän voitti joukkuekilpailun Suomen-mestaruuden pitkällä matkalla 1956, 1957, 1958, 1959, 1962 ja 1964 sekä lyhyellä matkalla (6 km) 1965.

Rantala edusti Suomea aikuisten maaotteluissa 5 000 ja 10 000 metrillä vuosina 1957–1965. Hän voitti 10 000 metriä Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 1957. Hän sai Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssia 10 000 metrillä 1965.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Vekkari* 15.9.2021, s. A9
2. 1 2 3 4 5 6  Erkki Rantala Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Juhani Eerik Syväoja** (s. 14. tammikuuta 1951 Laihia) on suomalainen molekyyli- ja solubiologi ja Itä-Suomen yliopiston professori emeritus. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Isonkyrön yhteiskoulun lukiosta (nykyisin Kyrönmaan lukio) vuonna 1970, väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1987 ja toimi sen jälkeen tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuosina 1987–1989 ja Oulun yliopistossa vuosina 1989–1999. Vuonna 1999 hänet nimitettiin biokemian apulaiprofessoriksi ja myöhemmin biokemian professoriksi Joensuun yliopistoon. Vuodesta 2011 lähtien hän jatkoi työtään Itä-Suomen yliopistossa Kuopiossa, mistä eläköityi vuonna 2016. Syväoja on toiminut Suomen Akatemian vanhempana tutkijana vuosina 1994-1995 ja vuonna 1998 sekä Itä-Suomen yliopiston biologian laitoksen johtajana vuonna 2010.

Työuran loppupuolella ja eläkeläisenä hän on toiminut aktiivisesti luontovalokuvaajana kuvaten erityisesti Tornionlaaksoa ja Länsi-Lapin tunturialuetta.

Tutkimustyö
-----------

Syväoja on tutkinut ihmisen genomin DNA:n monistumista ja siihen tulevien vaurioiden luonnostaan tapahtuvaa korjausta. Hänen uransa merkittävimmät tutkimukset ovat kohdistuneet solujen jakautumisen yhteydessä tapahtuvan DNA:n kopioitumiseen l. replikaatioon osallistuvien DNA-polymeraasien tunnistamiseen ja työnjakoon sekä solujen puolustautumiseen DNA:ta vaurioittavia tekijöitä vastaan.

Luontovalokuvaus
----------------

Syväoja on järjestänyt lukuisia valokuvanäyttelyitä Tornionlaakson ja Länsi-Lapin tuntureiden luonnosta. Hän on ollut useita kertoja mukana finaalivaiheessa vuosittain järjestettävässä Vuoden Luontokuva -kilpailussa.

Lähteet
-------

* Ellonen, Leena (toim.): Suomen professorit, Finlands professorer 1640 – 2007, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8. s.714.

Aiheesta muualla
----------------

* Juhani Syväojan tieteellistä tuotantoa ResearchGate-palvelussa (englanniksi)
* Juhani Syväojan kuvia kuvat.fi:ssä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Jakokosken museokanavan sulku
**Jakokosken museokanava** on yksi Pielisjoen kanavista Kontiolahdessa. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Jakokosken kylästä ja parin kilometrin päässä Mönnin sillasta. Paikka on suosittu retkikohde. Alueella on myös leirintäalue.

Kanava rakennettiin 1877–1878. Kanavassa oli alkuaan puusulut. Vuonna 1907 sulut uusittiin kivi- ja betonirakenteisiksi. Vuosina 1956–1973 koko Pielisjoen porrastus toteutettiin ja vanhat kivi- ja betonisulut museoitiin.

Jakokosken kanava jäi pois käytöstä Pielisjoen viimeisimmän kanavoinnin jälkeen. Museokanava on entisöity kertomaan kertomaan menneiden aikojen kanavaympäristöstä, uittotyöstä ja vanhoista elämäntavoista. Ulkorakennuksiin on koottu kanavointiin liittyviä työkaluja ja -välineitä.

Kanava-alueella museoaluksia, koneita ja laitteita, muun muassa vanha Saimaan puuproomu ja höyryhinaaja Utra, joka liikennöi Pielisjoella 1935–1969. Näyttelyrakennuksessa on Pielisjoen kanavointia esittelevä valokuvanäyttely.

Kesäohjelmaa
------------

### Kontiolahden kanavateatteri

Kanava-alueella on vuodesta 1982 toiminut kesäisin Kontiolahden kanavateatteri. Esimerkiksi vuoden 2019 näytelmä on *Taivaan tulet*, ja 2009 siellä esitettiin näytelmää *Pikku Pietarin piha* ja 2011 *Kivenpyörittäjän kylä*.

### Revyy

2000-luvun alussa museokanavalla esitettiin ohjelma- ja konserttitoimisto The LittleBigMusicin tuottamat revyyesitykset Pysykää kanavalla (2003), Karjalasta kajahtaa (2004), Palveluksessanne (2005) ja Hirmu kiva (2006). Vuonna 2007 kanavalla esitettiin Parasta ennen -revyy, joka juhlisti samalla kanavan revyyn viisivuotistaivalta. 2008 sai ensi-iltansa Täyttä rautaa -revyy.

### Lasten draamaseikkailut

Kesällä 2006 toteutettiin kanavalla ensimmäinen lasten museoseikkailu *Kummaa museokanavalla*.

Keväällä ja syksyllä 2007 museodraamaseikkailun nimi oli *Kanavanvartijan maa*. 1920-luvulle sijoittuvan seikkailudraaman pääohjaajana toimi Teatteri Hyrrän Tero Sarkkinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Riitta Kankkunen, Jakokosken kanava, kanaler.arnholm.nu 2005, viitattu 27.7.2019
2. 1 2 3 4  Jakokosken kanavamuseo, Väylä.fi, viitattu 27.7.2019 (Archive.org)
3. 1 2  Museokanava, Jakokoski.fi, viitattu 27.7.2019 (sis. kartan)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jakokosken museokanava** Wikimedia Commonsissa

* Kontiolahden kanavateatteri

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Jakokosken museokanava (Q18346704)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kanava |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Kontiolahti |
|  |
| koordinaatit | 62°44′27″N 30°02′20″E﻿ / ﻿62.7408°N 30.0389°E﻿ / 62.7408; 30.0389 |
|  |
|  |

 |
**And the Hits Just Keep on Comin'** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Michael Nesmithin vuonna 1972 julkaistu studioalbumi. Nesmith tuli tunnetuksi vuonna 1966 The Monkees -televisiosarjan myötä.

Nesmith on itse tuottanut tämän albuminsa omalle yhtiölleen The Pacific Arts Corporation Inc. Äänityksestä ja miksauksesta on vastannut Lehan Kent Tunks.

Euroopassa LP-levyjä on valmistanut ja jaellut vuonna 1977 Island Records Ltd. jonka osoite on ollut 22 St. Peter's Square, Lontoo. Julkaisuluvan on myöntänyt neworkilainen RCA Records, jonka luettelossa albumi oli alun perin tunnuksella RCA LSP-4695. Suomeen levyjä on tuonut Scandia.

LP-levyssä on avautuvat kannet. Sisäpuolella on kuva nojatuolissa istuvasta Nesmithistä neljän naisen seurassa. Nesmithillä on lukemisinaan Dee Brownin kirja *Bury My Heart at Wounded Knee*. Huoneentaulussa on sama teksti kuin tämän albumin nimessä. Kyseessä on vitsi, sillä tähän mennessä Nesmithillä oli ollut vain kaksi listoille päässyttä (mutta sitäkin tasokkaampaa) singleä: *Joanne* ja *Silver Moon*.

Albumi on omistettu Annalee Huffakerille.

Albuminsa saatetekstissä 'Papa Nes' kertoo, että artistina olemisen etuja on se, että hän voi aina silloin tällöin käyttää ammattitaitoaan hyväkseen kirjoittamalla itselleen tämän albumin kaltaisia viestejä. Nesmith kertoo yrittäneensä käyttää taitojaan niin, että kuulija ei tuntisi itseään ulkopuoliseksi, vaan että musiikki vaikuttaisi kuulijan tietoisuuteen. Nesmith on tehnyt musiikkiaan rehellisesti ja niin kauniiksi ja harmoniseksi kuin mahdollista.

Arvioita
--------

Soundi-lehden Mikko Montonen piti albumia yhtenä kauneimmista, mitä hän on kuullut. Samalla hän hämmästeli sitä, että tätä mestariteosta myytiin alun perin vain 400 kappaletta.

Zig Zag -lehden Nesmith-asiantuntija John Tobler piti albumia miehen siihen mennessä (1975) parhaana.

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet ovat Michael Nesmithin tekemiä ja sovittamia. Julkaisija on Screen Gems-Columbia. Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn takakanteen.

Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Different Drum", jonka on levyttänyt myös Linda Ronstadt The Stone Poneys -yhtyeen riveissä jo vuonna 1967.

|  |  |
| --- | --- |
| A-puoli1. Tomorrow & Me – 3.45
2. The Upside of Good-Bye – 2.50
3. Lady Love – 2.50
4. Listening – 2.23
5. Two Different Roads – 2.39
 | B-puoli1. The Candidate – 2.35
2. Different Drum – 2.58
3. Harmony Constant – 3.48
4. Keep on – 3.30
5. Roll with the Flow – 5.08
 |

Kokoonpano
----------

* Michael Nesmith – kitarat, laulu
* O.J. "Red" Rhodes – pedal steel-kitara

Lähteet
-------

* Michael Nesmith LP *And the Hits Just Keep on Comin'* (Island Records ILPS 9439)

### Viitteet

1. 1 2  Jake Nyman: *Rocktieto 3*. Osa 3 N-Z / Michael Nesmith, Linda Ronstadt. Pirkkala: Fanzine Oy, 1982. ISBN 951-99372-4-2.
2. 1 2  Jussi Niemi: No More Monkey-business. (Michael Nesmith) *Soundi*, 1975, 1. vsk, nro 9, s. 15, 30. Tampere:  T:mi Soundi.
3. ↑  Mikko Montonen: Albumit.  *Soundi*, 1977, 3. vsk, nro 4, s. 22. Tampere:  T:mi Soundi.
**Makoto Nagano** (jap. 長野 誠) (s. 30. maaliskuuta 1972) on japanilainen kalastaja ja Konpira Maru -laivansa kapteeni. Hän on tunnettu osallistumisestaan Kahjot ninjat-sarjaan, jossa hän kuuluu tähdistöön, eli joukkoon kilpailijoita, joilla on katsojien mielestä parhaimmat mahdollisuudet voittaa kilpailu. Hän viettää 300 päivää vuodessa laivallaan harjoitellen samalla kilpailua varten. Nagano on osallistunut kilpailuun 14 kertaa ja voittanut Ninjasoturi-tittelin kerran, 17. kisassa. Lisäksi 12. kisassa hän jäi vain 11 sadasosan päähän mestaruudesta. Nagano on osallistunut kisan finaaliin viisi kertaa, enemmän kuin kukaan muu mies. Hän on toinen henkilö, joka on voittanut miesten Ninjasoturi-tittelin. Naganoa ennen tässä on onnistunut vain Kazuhiko Akiyama. Nagano pitää lisäksi hallussaan 1. ja 2. tasojen nopeusennätyksiä. Taeko Uchida, Naganon isosisko on osallistunut naisten Ninjasoturi-kisaan. Nagano on kouluttanut myös Kaori Ongakua naisten Ninjasoturi-kisaa varten. Nagano on osallistunut Kahjot ninjat-sarjan lisäksi myös Viking: The Ultimate Obstacle Course -kilpailuun ja on ainoa mies, joka on päässyt siinä viimeiselle tasolle.

Kahjot ninjat
-------------

Tässä taulukossa ovat kaikki kilpailut, joihin Nagano on ottanut osaa, sekä hänen kilpailunumeronsa ja taso ja este jossa hän epäonnistui.

| Kilpailu | Numero | Suoritus | Taso |
| --- | --- | --- | --- |
| 7 | 87 | Epäonnistui Kaarevalla seinällä | Ensimmäinen |
| 8 | 41 | Epäonnistui Kaarevalla seinällä | Ensimmäinen |
| 9 | 61 | Epäonnistui Putkiliulla | Kolmas |
| 10 | 999 | Epäonnistui Verkkohypyssä | Ensimmäinen |
| 11 | 96 | Epäonnistui Köysikiipeilyssä | Viimeinen |
| 12 | 100 | Epäonnistui Köysikiipeilyssä (0.11 päästä voitosta!) | Viimeinen |
| 13 | 100 | Epäonnistui Köysikiipeilyssä | Viimeinen |
| 14 | 100 | Epäonnistui Hyppyputkissa | Kolmas |
| 15 | 100 | Epäonnistui Karusellissa | Toinen |
| 16 | 100 | Epäonnistui Pirunkeinussa | Kolmas |
| 17 | 99 | **Voitti koko kilpailun** **(2.5 sekunnin turvin)** | Viimeinen |
| 18 | 96 | Hylkäsi itsensä Kalliokiipeilyssä^ | Kolmas |
| 19 | 100 | Epäonnistui Lentorännissä | Ensimmäinen |
| 20 | 2000 | Epäonnistui Mäkihypyssä | Toinen |
| 21 | 100 | Epäonnistui Liukurenkaassa | Kolmas |
| 22 | 100 | Epäonnistui Slider Jump\* | Ensimmäinen |
| 23 | 100 | Epäonnistui G-Rope\* | Viimeinen |

Tähdellä (\*) merkittyjen esteiden suomenkielistä nimeä ei tiedetä.

^Nagano hylättiin Kalliokiipeilyssä, koska hän otti kiinni yläreunasta olevasta *palkista*.

Aiheesta muualla
----------------

* Makoto Nagano (Arkistoitu – Internet Archive) Kotisivut (japaniksi)