recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Cécile Renault, François Bonnevillen tekemä muotokuva.
**Aimée-Cécile Renault** (1774 – 17. kesäkuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen nainen, jota syytettiin aikomuksesta murhata vallankumousjohtaja Maximilien Robespierre toukokuussa 1794. Tapaus antoi tekosyyn terrorin kiihdyttämiselle.

Renault oli pariisilaisen paperintekijän tytär. Hän saapui illalla 23. toukokuussa 1794 Robespierren kotitalolle rue Saint-Honerélle ja pyysi päästä tämän puheille, mutta Robespierre ei ollut kotona. Renault’lta löytyi ruumiintarkastuksessa kaksi kynäveistä. Hän sanoi halunneensa tavata Robespierren nähdäkseen "miltä tyranni näyttää". Ei ole varmaa, suunnitteliko hän todella surmaavansa Robespierren, mutta joka tapauksessa hän vihasi tasavaltaa. Hänet vietiin Conciergerien tutkintavankilaan. Mahdollisia rikostovereita ei alkuperäisessä tutkinnassa löytynyt, mutta yleisen turvallisuuden valiokunta kehitteli tapauksesta väitetyn "ulkomaalaisten salaliiton" (tunnetaan myös "punaisten paitojen juttuna", *Affaire des chemises rouges*), johon yhdistettiin Jean-Marie Collot d’Herbois’n murhaa edellisenä iltana yrittänyt virkamies Henri Ladmiral, maanpaossa elänyt rojalistivakooja paroni Jean Pierre de Batz, Renault’n perheenjäseniä sekä lukuisia muita pariisilaisia, joista pääosa toisiinsa liittymättömiä ja luultavasti myös viattomia. Robespierre hyödynsi "murhayrityksen" hänelle tuomaa sankarinmainetta, mutta ei ilmeisesti osallistunut kuvitteellisen salaliiton keksimiseen.

Renault tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinilla 17. kesäkuuta yhdessä isänsä, veljensä ja tätinsä kanssa. Hänet haudattiin Pariisin Picpusin hautausmaalle. Ladmiralin ja Renault’n tapaukset saivat Robespierren kiihdyttämään poliittista terroria ja esittelemään kansalliskonventille kesäkuun alussa niin sanotun prairialkuun 22. päivän lain, joka poisti vallankumoustuomioistuimessa syytetyiltä kaiken oikeusturvan ja puolustautumismahdollisuudet. Vielä suoremmin "ulkomaalaisten salaliitto" vaikutti 26. toukokuuta säädettyyn lakiin, jonka mukaan sodassa englantilaisia ja hannoverilaisia sotilaita ei enää otettaisi sotavangeiksi, vaan ammuttaisiin saman tien.

Katso myös
----------

* Charlotte Corday

Lähteet
-------

1. 1 2  Renault Cécile (1774 – 17 juin 1794) (ranskaksi) Tombes et sepultures dans les cimetières et autres lieux. Viitattu 28.12.2018.
2. ↑  Octave Aubry: *Ranskan suuri vallankumous II: tasavallan aika*, s. 196–198 (suom. Osmo Mäkeläinen & Heikki Eskelinen). WSOY 1962.
3. ↑  Colin Jones & Simon MacDonald: Robespierre, The Duke of York, and Pisistratus during the French Revolutionary Terror (englanniksi) Cambridge University Press 2017. Viitattu 28.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cécile Renault** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |

 |
Phillip Phillips vuoden 2012 *American Idols LIVE!* -kiertueella.
**Phillip LaDon Phillips** (s. 20. syyskuuta 1990 Albany, Georgia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi voittamalla American Idol -kilpailun 11. tuotantokauden. Phillipsin ensimmäinen levy *The World from the Side of the Moon* julkaistiin vuoden 2012 marraskuussa.

Nuoruus
-------

Phillips syntyi 20. syyskuuta 1990 Albanyssa, Georgiassa ja muutti 12-vuotiaana Leesburgiin. Hän alkoi harrastaa musiikkia 14-vuotiaana siskonsa poikaystävän vaikutuksesta, joka opetti hänet soittamaan kitaraa. Phillips perusti myöhemmin akustisen yhtyeen ja alkoi esiintyä myös sen laulusolistina. Lukion jälkeen hän valmistui Albany Technical Collegesta. Hän työskenteli isänsä omistamassa panttilainaamossa ennen osallistumistaan *American Idoliin* vuonna 2012.

American Idol
-------------

Phillips voitti *American Idol* -kilpailun 11. tuotantokauden vuonna 2012. Hän kärsi kilpailun aikana kivuliaista munuaisongelmista ja kävi kahdeksassa leikkauksessa.

Levytysura
----------

Phillipsin Idol-voittosinglestä "Home" tuli ensimmäinen *American Idolin* voittajan top-10-debyyttisingle neljään vuoteen.

Phillipsin ensimmäinen pitkä levy *The World from the Side of the Moon* julkaistiin marraskuussa 2012. Phillips itse luonnehtii levyään jazziksi ja rockiksi. Levy nousi julkaisua seuraavalla viikolla Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla neljänneksi 169 000 kappaleen myynnillä. Phillips kirjoitti useimmat levyn kappaleista itse tai yhteistyössä muiden lauluntekijöiden kanssa. Levy sai kriitikoilta hyvän vastaanoton.

Phillipsin toinen albumi *Behind the Light* (2014) nousi Billboardin listalla seitsemänneksi.

Albumit
-------

* *The World from the Side of the Moon* (2012)
* *Behind the Light* (2014)
* *Collateral* (2018)

Lähteet
-------

1. 1 2  Matt Collar: biography allmusic.com. Viitattu 23.12.2012.
2. ↑  Phillip Phillips Talks His Clever (And Gross) Post-Op Kidney Stone Gift  8.12.2012. CBS Local.  Arkistoitu 15.1.2013. Viitattu 23.12.2012.
3. ↑  Biography PhillipPhillips.com.  Arkistoitu 26.1.2013. Viitattu 23.12.2012.
4. 1 2  Phillip Phillips Biography AceShowbiz.com. Viitattu 23.12.2012.
5. ↑  Keith Caulfield: Rihanna Gets First No. 1 Album, Phillip Phillips & Kid Rock Debut In Top Five  28.11.2012. Billboard.biz.  Arkistoitu 1.1.2013. Viitattu 23.12.2012.
6. ↑  Michele Amabile Angermiller: Phillip Phillips' 'The World From the Side of the Moon': What the Critics Are Saying  22.11.2012. Hollywoodreporter.com. Viitattu 23.12.2012.
7. ↑  Phillip Phillips Billboard.com. Viitattu 19.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Phillip Phillipsin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Phillip Bellingham** (s. 24. helmikuuta 1991 Mount Beauty) on australialainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Birkebeiner Nordic Ski Clubia. Bellingham on erikoistunut sprintteihin.

Bellingham debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2012 Milanon vapaan hiihtotavan sprintissä sijoittuen sijalle 67. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on Szklarska Poręban vapaan sprintin 37:s sija tammikuulta 2014. Bellingham on osallistunut myös kahdelle Tour de Skille. 

Bellingham oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan joukkuesprintin 21:s ja vapaan sprintin 55:s. Hän on ollut mukana myös kaksissa MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2015. Henkilökohtaisella matkalla hän on ollut parhaimmillaan 64. vuonna 2015 Falunin perinteisen sprintissä. Falunin joukkuesprintissä Bellingham oli Callum Watsonin kanssa 23:s. Bellingham johti alkueräänsä jonkin aikaa ja teki hienon hiihdon.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Phillip Bellingham Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli kertoo vuosina 1920–1921 ilmestyneestä sanomalehdestä. Samalla nimellä on julkaistu muitakin lehtiä.*
**Savon Työmies** oli Kuopiossa vuosina 1920–1921 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.

*Savon Työmies* perustettiin SDP:n Kuopion piirin äänenkannattajaksi Suomen sosialistisen työväenpuolueen leiriin siirtyneen *Savon Kansan* tilalle. Puoluejohdon linjaa edustaneen lehden talous oli heikko, tilaajamäärä pieni ja journalistinen taso vaatimaton. SDP:n kannatuksen huvetessa *Savon Työmiestä* julkaissut Savon Työväen Sanomalehti Oy joutui konkurssin partaalle ja lehti lopetettiin syyskuussa 1921. Vuonna 1924 puolueen piirilehdeksi tuli mikkeliläinen *Vapaus*, kunnes vuonna 1930 alettiin julkaista uutta *Savon Työmies* -nimistä lehteä.

Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painos oli aluksi 1500, mutta vuonna 1921 enää 600 kappaletta. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Kalle Hyvärinen (1920), Emil Pienimäki (1920–1921), Hugo Virtanen (1921) ja Paavo Leppänen (1921).

Lähteet
-------

* Piironen, Kaija: *Sanan valtaa Kallaveden kaupungissa II: Kuopion sanomalehdistön historia 1918–1979*. Kuopio: Savon Sanomain Kirjapaino Oy, 1982. ISBN 951-657-103-4.

### Viitteet

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 17. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  Piironen, s. 238–242, 248–251
3. ↑  Piironen, s. 241
**Savo Volley** on vuonna 2017 virallisesti perustettu lentopalloseura, joka pelaa lentopallon miesten Mestaruusliigassa kaudella 2018–2019. Seura syntyi lentopalloliigassa pelanneiden paikallisseurojen, Pielavedellä ja Siilinjärvellä kotipaikkaansa pitäneen Sampo Volleyn eli Pielaveden Sammon ja Kuopiossa toimineen LEKA Volleyn toiminnan yhteenliittymisestä, ja seuran johtokunta muodostui näiden seurojen taustahahmoista. Sammon ja Lekan voimassa olleisiin pelaajasopimuksiin fuusioituminen ei aiheuttanut muutoksia.

Savo Volleyn tavoitteena on nousta koko Pohjois-Savon lentopallojoukkueeksi ja se aikoo pelata kotiotteluitaan useammalla eri paikkakunnalla ympäri maakuntaa. Savo Volley tukee paikallisia junioriurheiluseuroja antamalla jokaisen liigaottelunsa ennakkolipunmyynnin tuotoista ottelupaikkakuntien junioriseuroille yli lajirajojen.  Seuran kotipaikaksi on nimetty Kuopio. Uusi seura keskittyy huippulentopalloon, jolloin muutoksia paikalliseen juniorilentopallon seuratyöhön ei ole luvassa, vaan Pielaveden Sampo ja Puijo Wolley jatkavat juniorityötään.

Savon Volleyn hallituksessa istuu tuttuja nimiä Sammon ja Leka Volleyn taustavoimista sekä menestyksekkäitä lentopalloilijoita, kuten Antti Siltala ja Tatu Säisä. Seuran toimitusjohtajana aloitti toukokuussa 2018 Sammon pitkäaikainen taustahahmo ja manageri Timo Perälä.

Savo Volley teki ensimmäiset sopimuksensa kaudelle 2018–2019 valmentaja Jukka Tuovisen, maajoukkuehakkuri Olli-Pekka Ojansivun ja Vantaa Ducksista seuraan siirtyneen Miro Määttäsen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lentopallon savolaiset liigaseurat yhdistyvät – uusi seura nousee budjetiltaan heti Suomen suurimpien joukkoon *yle.fi*. Viitattu 22.12.2017.
2. ↑  Juniorituki Savo Volley *www.savovolley.fi – Savo Volleyn nettisivut*. Viitattu 28.5.2018.
3. ↑  Markus Karjalainen: Leka Volley ja Sampo Volley yhdistyvät: Mestaruusliigassa pelaa ensi kaudella Savo Volley *savonsanomat.fi – Savon Sanomat*. Viitattu 22.12.2017.
4. ↑  Lelu Ojansivu ja Jukka Tuovinen Savo Volleyn ensimmäiset kiinnitykset *www.savovolley.fi – Savo Volleyn nettisivut*. Viitattu 28.5.2018.
5. ↑  Kovakätinen Miro Määttänen Savo Vollen riveihin *www.savovolley.fi – Savo Volleyn nettisivut*. Viitattu 28.5.2018.

Lentopallon Mestaruusliigan 2017–2018 joukkueet
Akaa-Volley • Team Lakkapää • Sampo Volley • Isku • Loimu • LEKA Volley • Tiikerit • VaLePa • Vantaa Ducks • Hurrikaani • ETTA
**Liittopiiri** eli **liittopiirikunta** on liittovaltioon kuuluva hallinnollinen alue, joka ei kuulu mihinkään osavaltioon vaan on yleensä liittovaltion hallituksen suorassa valvonnassa. Usein liittopiiri käsittää vain yhden kunnan. Monissa liittovaltioissa eri puolilla maailmaa liittovaltion pääkaupungilla on liittopiirin asema.

Liittovaltiopiirit
------------------

### Brasilia

* Distrito Federal, johon kuuluu Brasilian pääkaupunki Brasília.

### Intia

Intiassa liittoterritorioita (engl. *union territory*) ovat kahdeksan aluetta, joita liittovaltion hallitus hallitsee suoraan ja joita hallinnoi kuvernööri tai hallintoviranomainen: Andamaanit ja Nikobaarit, Chandigarh, Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu, Delhi, Jammu ja Kashmir, Ladakh, Lakshadweep ja Puducherry. Näistä Delhillä ja Puducherryllä on osittainen osavaltiollinen asema ja omat pääministerit.

### Malesia

Malesiassa termiä liittovaltion piirit (malaijiksi *Wilayah Persekutuan*) käytetään kolmesta liittovaltion hallituksen suoraan hallitsemasta alueesta: Kuala Lumpur (kansallinen pääkaupunki), Putrajaya (liittovaltion hallintokeskus) ja Labuan (kansainvälinen offshore-rahoituskeskus).

### Nigeria

Federal Capital Territory on liittopiiri Keski-Nigeriassa. Tällä alueella sijaitsee Nigerian pääkaupunki Abuja. Federal Capital Territory muodostettiin vuonna 1976 Nasarawan, Nigerin ja Kogin osavaltioiden osista. Se sijaitsee maan Keski-Beltin alueella. Sitä hallinnoi Federal Capital Territory Administration, jota johtaa presidentin nimittämä ministeri.

### Pakistan

Pakistanissa termiä Federal Territory käytetään Islamabadin viidestä vyöhykkeestä ja 12 liittoneuvostosta, joita hallitsee suoraan osavaltion hallitus Islamabadin pääkaupunkialueena.

### Yhdysvallat

Yhdysvaltain liittovaltion hallitus sijaitsee Washington DC:ssä eli District of Columbiassa.

### Venezuela

Venezuelan Pääkaupunkialue, jossa sijaitsee Venezuelan pääkaupunki Caracas.

### Entiset

#### Argentiina

Liittovaltionpiiri Argentiinassa muutettiin Buenos Airesin autonomiseksi kaupungiksi vuonna 1994.

#### Australia

Jervis Bay on Australian liittovaltion sisäinen alue, jonka Uuden Etelä-Walesin osavaltio luovutti vuonna 1915 Australian hallitukselle, jotta Australian pääkaupunkiterritoriolla, joka sijaitsee sisämaassa, olisi pääsy merelle. Jervis Bay Territory Acceptance Act -lain ehtojen vuoksi Australian liittovaltion lakeja sovelletaan Jervis Bay Territoryyn, ja sitä hallinnoi sisäasiainministeriö (ja myöhemmin pääkaupunkialueen ministeriö) ikään kuin se oli osa Australian pääkaupunkialuetta, vaikka se on aina ollut erillinen liittovaltioon kuuluva alue. Vuonna 1989, kun Australian pääkaupunkiterritorio sai itsehallinnon, alueministeriö otti vastuun Jervis Bayn hallinnosta, ja sitä ovat sittemmin hallinnoineet useat ministeriöt, jotka vastaavat alueministerille.

#### Meksiko

Meksikon entinen liittovaltiopiiri muutettiin Mexico Cityksi tammikuussa 2016.
*Tämä artikkeli kuvaa teollisuusneuvos Emil Aroa. Biologi ja perhostutkija Johan Emil Arosta on oma artikkelinsa.*
**Kustaa Emil Aro** (vuoteen 1906 Axelbo, 2. maaliskuuta 1897 Köyliö – 16. maaliskuuta 1972) toimi Osuustukkukaupan (OTK) teollisuustoiminnan johtajana 1940- ja 1950-luvuilla toiminnan ollessa laajimmillaan.

Aron ensimmäinen työpaikka vuodesta 1915 lähtien oli Valtionrautateiden palveluksessa muun muassa jarrumiehenä Tampere–Pori-rataosuudella. Aro toimi Suomen sisällissodan aikana Nakkilan asemalla kirjurina. Tämä johti valtiorikosoikeudessa tuomioon avunannosta valtiopetokseen. Rangaistus oli kolme vuotta kuritushuonetta, joskaan rangaistusta ei tarvinnut istua kokonaan.

Aro keskittyi vuodesta 1920 lähtien työuraansa. Hän sai 1920 myymälänhoitajan paikan *Kuopion Työväen Osuuskaupasta*. Samaan aikaan hän opiskeli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppakoulussa, josta hän sai päästötodistuksen 1922. Vuonna 1928 hän sai *Keski-Karjalan Osuusliikkeestä* ensimmäisen toimitusjohtajan vakanssin. Aron viimeinen tehtävä ennen sotaa oli *Osuusliike Itä-Karjalan* toimitusjohtajan tehtävä Sortavalassa 1939–1940 ja siihen liittynyt Karjala-olutta ensimmäisenä Suomessa valmistaneen *Sortavalan Panimo Oy:n* toimitusjohtajan tehtävä.

Näihin aikoihin kaupan keskusliikkeillä oli vaikeuksia saada kotimaisia teollisuustuotteita suoraan tehtailta. Tehtaat halusivat mieluummin myydä ne yksityisen tukkukaupan kautta. Niinpä OTK ja SOK alkoivat valmistaa tavaraa omana tuotantona. Aro nimitettiin vuoden 1941 alussa OTK:n tuotannonjohtajaksi. Johtokunnan jäseneksi hänet kutsuttiin 1953. Aro sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1957, kun OTK:n oma tuotanto oli laajimmillaan. Toiminnan mielekkyys oli tällöin katoamassa. Kaikkia tavaroita oli saatavissa myös muilta valmistajilta, eikä kilpailu niiden kanssa aina ollut järkevää. Aron jäädessä 64-vuotiaana eläkkeelle vuoden 1961 lopussa alkoi OTK:n oman tuotannon vähittäinen supistuminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kai Hoffman: Teollisuusneuvos Emil Aro (1897–1972). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 3.9.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.11.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Emil Aron kuva Arjenhistoria-sivustossa
**Liittovaltion rikos** (engl. *Federal crime* tai *federal offense*) on Yhdysvalloissa rikos, jonka on määritellyt laittomaksi liittovaltion lainsäädäntö. Liittovaltion rikoksia ovat muun muassa pankkiryöstö, kidnappaus, valuutan väärentäminen, huumeiden salakuljetus sekä Yhdysvaltain presidentin tai varapresidentin salamurha, joskin salamurhat lisättiin liittovaltion rikokseksi vasta presidentti John F. Kennedyn murhan jälkeen. Liittovaltion lakia valvoo muun muassa liittovaltion poliisi FBI. Muita valvontayksiköitä ovat esimerkiksi ICE (maahanmuuttoon ja ihmiskauppaan liittyvät asiat), IRS (rahanpesu ja verovälttely) sekä ATF (aseisiin liittyvät rikokset).

Yhdysvaltain presidentillä on mahdollisuus armahtaa liittovaltion rikoksista tuomittuja henkilöitä. Tämä valta ei ulotu osavaltion tasolla tehtyihin rikoksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  McKay, David: *American Politics and Society*, s. 283. Blackwell Publishing, 2005. (englanniksi)
2. ↑  Attacks on President Now Federal Crime *New York Times*.  1965. Viitattu 15.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Federal Crimes  29.1.2015. U.S. Department of Justice. Viitattu 3.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Frequently Asked Questions  12.1.2015. U.S. Department of Justice. Viitattu 3.5.2022. (englanniksi)
**Phillip Alexander Clancey** (26. syyskuuta 1917 Glasgow, Skotlanti – 18. heinäkuuta 2001 Durban, Etelä-Afrikka) oli skotlantilainen lintutieteilijä.

Clancey syntyi Glasgow'ssa mutta pian hänen vanhempansa muuttivat ensin Lontooseen ja sitten Sveitsiin. Phillipin ollessa 7-vuotias he muuttivat takaisin Glasgow'uun. Hän opiskeli Glasgow'n Taidekoulussa (Glasgow School of Art). 

Toisessa maailmansodassa Clancey palveli 51. divisioonassa muun muassa Sisiliassa ja Italiassa. Hän välttyi täpärästi kaatumiselta mutta menetti räjähdyksessä kuulon toisesta korvastaan.

Vuosina 1948–1949 hän osallistui eversti Richard Meinertzhagenin lintutieteelliselle tutkimusretekelle Jemeniin, Adeniin, Somaliaan, Etiopiaan, Keniaan ja Etelä-Afrikkaan.

Clancey muutti Etelä-Afrikkaan vuonna 1950 ottaakseen vastaan Natalin museon kuraattorin tehtävän Pietermaritzburgissa. Hän toimi Durbanin museon ja Durbanin Taidegallerian johtajana 1. tammikuuta 1952 lähtien eläkkeelle jäämiseensä asti 25. syyskuuta 1982. Hän toimi myös Eteläisen Afrikan museoiden liiton puheenjohtajana sekä Eteläisen Afrikan lintutieteellisen seuran (Southern African Ornithological Society) ja Natalin lintukerhon (Natal Bird Club, nykyään BirdLife Port Natal) puheenjohtajina.

1981 Natalin yliopisto myönsi hänelle tohtorin arvon.

Clanceyn taito linnunnahkojen preparoinnissa oli ainutlaatuinen. Natalin museon lintukokoelmaa, joka on Afrikan kolmanneksi laajin ja käsittää noin 32 000 näytettä ja jonka nahoista monet ovat hänen 26 turkimusretkellään keräämiä, pidetään Afrikan hienoimpana.

Clanceyn loistelias maalaustaito näkyy hänen kirjojensa monissa lintumaalauksissa ja Durbanin luonnonhistoriallisen museon dioraamoissa, joita miljoonat vierailijat ovat ihailleet.

Clancey kirjoitti ahkerasti pääasiassa afrikkalaisten lintujen taksonomiasta ja hän nimesi noin 200 alalajia, muun muassa isotörmäpääskyn alalajin *xerica* yhdessä Irwinin kanssa vuonna 1966. Hän nimesi myös savannihempon (*Serinus citrinipectus*) yhdessä Lawsonin kanssa vuonna 1960.

Teokset
-------

* The Birds of Natal and Zululand (1964).
* The Gamebirds of Southern Africa (1967).
* Catalogue of the Birds of the South African Subregion (1965-1972).
* Handlist of the Birds of Southern Mozambique (1970-1972).
* Atlas of Speciation of African Birds osa II (toim.) (1978).
* S.A.O.S. Checklist of Southern African Birds (päätoim.) (1980).
* The Rare Birds of Southern Africa (1985).
* Kingfishers of Sub-Saharan Africa. Jonathan Ball Publishers (31. joulukuuta 1992).
* The Birds of Southern Mozambique. African Bird Book Publishing. 2. korjattu painos (tammikuu 1996).
* The Atlas of Southern African Birds (jatko-osa) (1997).

Clanceyn muiden kirjoitusten määrä on noin 600.

Lähteet
-------

* The Auk (muistokirjoitus)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo vuosina 1906–1918 ilmestyneestä sanomalehdestä. Samalla nimellä on julkaistu muitakin lehtiä.*
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Savon Työmies** (vuosina 1914–1917 **Sanantuoja**) oli Kuopiossa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.

Lehti perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Sitä julkaisseen osuuskunnan suurimpia osakkaita olivat Kuopion ja Varkauden työväenyhdistykset. Lehden kirjoittelu oli värikästä ja jyrkkää, ja vuonna 1908 sen toimittaja sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta. Viranomaiset lakkauttivat *Savon Työmiehen* ensimmäisen maailmansodan puhjettua, mutta keväällä 1915 sen tilalla alettiin julkaista uutta *Sanantuoja*-nimistä lehteä. Alkuperäisen nimensä lehti sai takaisin helmikuun vallankumouksen jälkeen, jolloin se oli Kuopion suurin sanomalehti. Sisällissodan aiheuttaman lakkauttamisen jälkeen sen tilalla alkoi ilmestyä SDP:n vasemmistosiipeä ja Suomen sosialistista työvänpuoluetta edustanut *Savon Kansa*. *Savon Työmiehen* nimellä julkaistiin myöhemmin myös sosiaalidemokraattisia maakuntalehtiä.

*Savon Työmies* ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1917 lähtien kuudesti viikossa. Vuosina 1917–1918 sen rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Levikki oli aluksi 5 000 kappaleen tuntumassa, mutta nousi vuonna 1917 15 500 kappaleeseen. Päätoimittajina työskentelivät Antti Mäkelin (1906–1907), Johan Arvid Mustonen (1907), Kalle Hämäläinen (1907–1911), Otto Piisinen (1911–1914), Taavi Tainio (1917–1918) ja vastaavana toimittajana Edvard Halonen (1917–1918).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 15. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 15–16. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
3. ↑  Piironen, Kaija: *Sanan valtaa Kallaveden kaupungissa II: Kuopion sanomalehdistön historia 1918–1979*, s. 39. Kuopio: Savon Sanomain Kirjapaino Oy, 1982. ISBN 951-657-103-4.
4. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 16. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* *Savon Työmies* (1906–1910) digitoituna kansalliskirjastossa
* *Sanantuoja* (1914–1917) digitoituna kansalliskirjastossa
**Savon pataljoona** oli ensin Valkoisen armeija Hämeen ryhmän 5. Mäntän pataljoonaan kuulunut joukko-osasto ja myöhemmin valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 2. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli majuri W. Stjernschantz, v.t. komentaja jääkäriluutnantti Otto Jalmari Iivarinen

Joukko-osastot
--------------

* **1. komppania**

Päällikkö: jääkäriluutnantti Bror Otto Ferdinand Larsson (kaatui 3. maaliskuuta 1918), jääkäriluutnantti Iivari Johannes Ellilä.

Joukkueenjohtajat: jefreitteri August Hassinen, jääkärialiupseeri Oskar Einar Pirinen.
* **2. komppania**

Päällikkö: jääkäriluutnantti Otto Jalmari Iivarinen (siirrettiin pataljoonan komentajaksi 10. huhtikuuta 1918).

Joukkueenjohtajat: jääkärivääpeli Heikki Jääskeläinen, jääkärialiupseeri Antti Kesti, jääkärivänrikki Toivo Johannes Eloranta .
* **3. komppania**

Päällikkö: jääkärivänrikki Toivo Edvard Karhunen ja jääkärivääpeli Martikainen.

Joukkueenjohtajat: jääkärivaravääpeli Frans Verner Vahala, jääkärivääpeli Nestor Nikanor Heliodorus Heino ent. Gabrielsson.
* **Konekiväärikomppania**

Päällikkö: maanviljelijä V. Kettunen, jääkärivänrikki Toivo Edvard Karhunen, jääkärivänrikki Einar Iisakki Marttinen (haavoittui 19. huhtikuuta 1918 Vesilahdella).

Kiväärinjohtajat: jääkärialiupseeri Aarne Tauno Varonen.

Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
----------------------------------------

Konekivääriosaston johtajana jääkärivänrikki Toivo Johannes Eloranta (siirrettiin 2. komppaniaan joukkueenjohtajaksi).

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
**Aleksanteri Ahola** (s. 26. helmikuuta 1995) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on edustanut koko aikuisuransa Lahti Basketballia.

Pelaajaura
----------

Namika Lahden kasvatti Ahola edusti kasvattajaseuraansa B-poikien SM-sarjassa kaudella 2010–2011 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2011–2014. Hän pelasi ensimmäisen kautensa miesten sarjoissa kaudella 2015–2016 edustaen vasta perustettua Lahti Basketballia M1DB:ssä. Lahti Basketball voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden ja nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle M1DA:han, missä Ahola pelasi yhtenä joukkueen runkopelaajista seuraavat kolme kautta. Keväällä 2019 Lahti Basketball nousi Korisliigaan, ja kesällä Ahola teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Korisliiga-debyyttikautensa parhaan ottelun Ahola pelasi 23. lokakuuta 2019 Uraa vastaan kirjattuaan 12 pistettä, kuusi levypalloa, neljä korisyöttöä ja neljä pallonriistoa, jotka kaikki olivat hänen kauden parhaat lukemansa.

Lähteet
-------

* Aleksanteri Ahola Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Aleksanteri Ahola – Suomen Koripalloliitto

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksanteri Ahola Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
**Sarcobataceae** on pieni, vain yhden suvun (rasvakit *Sarcobatus*) sisältävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.

Tuntomerkit
-----------

Rasvakit ovat lyhytversoisia ja okaisia pensaita, joiden soluissa on paljon oksalaattikiteitä. Lehdet ovat meheviä ja ruodittomia. Kukat ovat yksineuvoisia, mutta tavallisesti hede- ja emikukkia on samassa kasvissa (yksikotisuus). Hedekukinnot ovat tiheän tähkämäisiä, ja niiden kukissa on uloimpana kilpimäisiä suomuja ja sisempänä yhdestä neljään hedettä, joiden ponnet ovat palhoja paljon pidemmät. Emikukat sijaitsevat yksittäin, ja niiden esilehdet ovat kasvaneet yhteen putkeksi, joka on kaksiliuskainen. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kahdesta emilehdestä; vartalo on kaksiliuskainen. Hedelmä on siivellinen pähkylä. Siemenessä on litteä, spiraalimainen ja vihreä alkio. Kromosomiluku n = 18, 36, 54.

Levinneisyys
------------

Rasvakit kasvavat Pohjois-Amerikan lounaisosissa suolapitoisilla alueilla.

Luokittelu
----------

Sarcobataceae-heimon läheisin sukulainen on kermesmarjakasvien (Phytolaccaceae) heimo. Molemmissa kukinnon perusrakenne on terttumainen.

Heimon ainoassa suvussa on kaksi lajia. Ne on tavallisesti viety savikkakasveihin (Chenopodiaceae, nykyään osa revonhäntäkasveja), mutta on seikkoja, jotka puoltavat niiden asemaa kermesmarjakasvien yhteydessä. On epäselvää sen sijaan, ansaitsevatko ne oman heimon aseman.

Rasvakkien suvun lajit ovat:

* *Sarcobatus baileyi* Coville
* preeriarasvakki (*Sarcobatus vermiculatus*) (Hook.) Torr.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001–, viittaus 2.12.2014.
2. ↑  Angiosperm Phylogeny Website: heimon Sarcobataceae levinneisyys.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sarcobataceae
* Kuvia:
* Kuvia ja tarkka levinneisyyskartta:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13621354
* Wikispecies: Sarcobataceae
* CoL: FY9
* EPPO: 1SAYF
* Fossilworks: 183057
* GBIF: 3715435
* GRIN: 1405
* iNaturalist: 71421
* IPNI: 996829-1
* IRMNG: 118857
* ITIS: 822761
* NCBI: 91876
* NZOR: 8bb1bccb-ab09-4365-a3f5-acc4253cf6f4
* Open Tree of Life: 177663
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:996829-1
* Tropicos: 42000457
* Watson & Dallwitz: sarcobat
* WFO: wfo-7000000546

 |

 |
Aleksandrs Antoņenko
**Aleksandrs Antoņenko** (s. 26. kesäkuuta 1975 Riika) on latvialainen spinto-tenori. Hän voitti Paul Sakss -palkinnon vuonna 2002 ja Latvian suuren musiikkipalkinnon 2004. Wienin valtionoopperassa Antoņenko esiintyi ensimmäistä kertaa Des Grieux'n roolissa *Manon Lescautissa* vuonna 2006, ja Metropolitan-oopperassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä helmikuussa 2009 *Rusalkan* prinssinä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Latvian kansallisoopperassa, Deutsche Oper Berlinissä, Deutsche Oper am Rheinissä, Monte-Carlon oopperassa, Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa, Norjan oopperassa, Baijerin valtionoopperassa, Teatro dell'Opera di Romassa, Pariisin oopperassa ja Royal Opera Housessa (Covent Garden).

Antoņenkon oopperarooleihin ovat Des Grieux'n ja prinssin ohella lukeutuneet Sergei (*Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth*), Turiddu (*Cavalleria rusticana*), Dmitri (*Boris Godunov*), Luigi (*Il tabarro*), José (*Carmen)*, Cavaradossi (*Tosca*), Gabriele Adorno (*Simon Boccanegra*), Otello ja Giuseppe Hagenbach (*La Wally*).

Antoņenkon opettajia ovat olleet Margarita Gruzdeva ja Arvīds Luste. Laulamisen lisäksi hän on soittanut puhallinsoittimia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kultura.lv: Aleksandrs Antoņenko[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Mariinsky Theatre: Aleksandrs Antonenko


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Aleksanteri "Aksu" Huovinen** (s. 26. syyskuuta 1996 Oulu) on suomalainen moottoriurheilija, joka kilpailee tällä hetkellä Iso-Britannian BRDC Formula 4 -sarjassa.

Ura
---

Huovinen aloitti uransa Karting-luokissa vuonna 2011. Hän voitti kyseisenä vuonna kotikaupungissaan Oulun Kartingin Junior -luokan mestaruuden. Vuonna 2013 Huovinen kilpaili Suomen Formula Ford Junior -luokassa ajaen vain kuusi kilpailua. Vuonna 2014 hän jatkoi sarjassa ja saavutti viisi voittoa, kolme paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. 

Vuonna 2015 Huovinen kilpaili uudessa SMP Formula 4 -sarjassa. Hän saavutti sarjassa kolme voittoa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2016 Huovinen siirtyi kilpailemaan Britannian BRDC Formula 4 -sarjaan ajaen Double R Racing -tallissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aleksanteri Huovinen Driver Database
2. ↑  FIVE DRIVERS JOIN THE 2015 SMP F4 CHAMPIONSHIP
3. ↑  SMP convert Huovinen completes Double R BRDC F4 line-up 15.12.2015 Viitattu: 14.2.2016
**Emesan taistelu** käytiin kesällä 272 roomalaisten ja palmyralaisten joukkojen välillä Emesan kaupungin (nykyinen Homs) lähellä olleella tasangolla. Rooman armeijaa komensi keisari Aurelianus, ja palmyralaisia kuningatar Zenobia ja hänen kenraalinsa Zabdas. Taistelu päättyi lopulta roomalaisten voittoon.

Taustaa
-------

Aurelianus oli keväällä 272 aloittanut idän sotaretkensä tavoitteenaan vallata Palmyran hallussa olleet alueet. Roomalaiset olivat voittaneet palmyralaisten raskaan ratsuväen Immaessa, ja saaneet näin Antiokian haltuunsa. Tämän taistelun jälkeen palmyralaiset perääntyivät etelään Emesan kaupungin lähettyville, missä roomalaiset lopulta kohtasivat Palmyran joukkojen armeijan.

Taistelu
--------

Taistelukenttä oli erityisen suotuisaa palmyralaisten raskaalle ratsuväelle (*clibinarii*), joten Aurelianus päätti kokeilla samaa mutta riskialtista taktiikkaa, mitä hän oli käyttänyt Immaessa. Roomalaisen kevyen ratsuväen piti rynnäköidä vihollista vastaan, ja perääntyä yllättäen teeskennellen pakoa. Aurelianus saattoi kuitenkin aliarvioida vastapuolen ratsuväen voiman, ja suunnitelma meni alusta alkaen pieleen. Rooman ratsuväen hevoset olivat väsyneitä pitkän marssin jälkeen, ja palmyralaisten ratsuväki pääsi liian lähelle roomalaisia. Järjestelmällinen perääntyminen muuttui pakokauhuiseksi pakenemiseksi, ja roomalaisten ratsuväkijoukot kärsivät suuria tappioita.

Kun roomalaisten linjat alkoivat antaa periksi, palmyralaisten joukot menestyksensä huumassa alkoivat ajaa takaa pakenijoita. Mutta samalla myös Palmyran armeijan linjat hajosivat, jolloin Aurelianus käski jalkaväkeään hyökätä vastapuolen sivustaan. Tämä liike oli ratkaiseva, ja palmyralaiset kärsivät suuren tappion. Useimmat sotilaat kuolivat tai ajettiin pois kentältä täydellisessä epäjärjestyksessä. Taistelussa kunnostautuivat erityisesti roomalaisten nuijilla varustautuneet palestiinalaiset apujoukot.

Taistelun jälkeen
-----------------

Zenobia ja hänen kenraalinsa joutuivat pakenemaan Palmyraan, jonka roomalaiset piirittivät. Kaupunki kukistui lopulta, ja Zenobia otettiin vangiksi.

Lähteet
-------

* Alaric Watson: *Aurelian and the third century*. Routledge, 1999. ISBN 0-415-07248-4. (englanniksi)
**Emigre Inc.** on yhdysvaltalainen digitaalisten kirjaintyyppien eli fonttien valmistaja ja myyjä.

Emigre aloitti vuonna 1984 Zuzana Lickon ja Rudy VanderLansin julkaisemana kalifornialaisena taide- ja designlehtenä. Ensimmäiset kirjaintyypit olivat Lickon Emigre-lehteä varten suunnittelemia, ja myöhemmin lehden lukijat saattoivat ostaa niitä. Sittemmin Licko ja VanderLans perustivat samannimisen yrityksen kirjaintyyppien myyntiä varten. Se oli yksi ensimmäisistä pienistä fonttivalmistajista. Nykyisin Emigren fonttivalikoimaan kuuluu yli 250 alkuperäistä kirjaintyyppiä, joiden suunnittelijoina on useita tunnettuja kirjainmuotoilijoita kuten Jonathan Barnbrook.

Emigre on voittanut useita palkintoja, kuten Chrysler award for innovation in design. Vuonna 2011 viisi Emigren digitaalista kirjaintyyppiä hankittiin New Yorkin MoMA:n pysyvään kokoelmaan.

Emigren kirjaintyyppejä
-----------------------

* Base 9 & 12
* Cholla
* Dead History
* Democratica
* Exocet
* Keedy
* Lo-Res
* Mason
* Mrs Eaves
* Oblong
* Platelet
* Priori
* Solex
* Tarzana
* Triplex
* Vista Sans

Lähteet
-------

1. ↑  Emigre *Identifont*. Viitattu 5.8.2019. (englanniksi)
2. 1 2  About Emigre *emigre.com*. Viitattu 5.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Emigre Fonts *emigre.com*. Viitattu 5.8.2019. (englanniksi)
**Kouluväkivalta** tarkoittaa kaikkia väkivallan muotoja, joita esiintyy koulussa tai sen ympäristössä. Kouluväkivalta kohdistuu oppilaisiin, ja sen tekijänä voivat olla toiset oppilaat, opettajat tai muu koulun henkilökunta.

Unescon mukaan kouluväkivallan muotoja ovat:

* fyysinen väkivalta, jonka tarkoituksena on satuttaa uhria
* henkinen väkivalta, johon kuuluvat sanallinen ja emotionaalinen väkivalta, kuten eristäminen, torjuminen, ignorointi, loukkaaminen, huhut, valheet, nimittely, pilkka, nöyryytys, uhkaaminen ja rankaiseminen
* seksuaalinen väkivalta, johon kuuluu seksuaalinen häirintä, epätoivottu koskettelu sekä seksiin pakottaminen ja raiskaus
* koulukiusaaminen, joka on jatkuvaa ja kohdistuu samaan uhriin, ja joka voi olla fyysistä, henkistä tai seksuaalista
* verkkokiusaaminen

Kouluväkivaltaan syyllistyvät tutkimusten mukaan useimmiten oppilaat. Kouluväkivaltaa kohdistuu eniten sellaisiin oppilaisiin, jotka nähdään erilaisina jollain tavoin. Poikiin kohdistuu koulussa tyttöjä enemmän fyysistä väkivaltaa. Tyttöihin kohdistuu poikia enemmän henkistä väkivaltaa. Seksuaalista väkivaltaa kohdistuu tyttöihin ja poikiin saman verran.

Kouluväkivalta voi aiheuttaa uhrin vieraantumista koulusta ja opetuksesta. Uhri haluaa joskus lopettaa koulunkäynnin toisen asteen jälkeen, ja hänen oppimissuorituksensa saattavat olla heikkoja. Uhri voi kärsiä fyysisten vammojen lisäksi myös psyykkisistä seurauksista, kuten yksinäisyyden tunteesta, tyytymättömyydestä ja itsetuhoisuudesta. Hän voi myös alkaa käyttää päihteitä muita oppilaita useammin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  What you need to know about school violence and bullying  3.11.2020. Unesco. Viitattu 16.11.2022.
**Kouluvirkakunnan eläkekassa** oli aiemmin Suomessa eläkelaitos, josta maksettiin opettajien ja muiden opetustehtävissä olleiden henkilöiden leskien ja turvattomien lasten eläkkeet.

Toiminta
--------

### Kassan osakkaat

Kouluvirkakunnan eläkekassan osakkaita olivat kaikki valtion oppikoulujen, kuuromykkäin- ja sokeainkoulujen sekä Perttulan kasvatuslaitoksen ja Ahvenanmaan maakunnan oppikoulujen vakinaiset, ylimääräiset tai koepalveluksessa olleet mies- ja naispuoliset opettajat. Näiden lisäksi kassan osakkaita olivat oppilaitoksiin perustettujen, vuosirahasääntöön otettujen vahtimestarin-, talonmiehen- ja lämmittäjäntoimien vakinaiset haltijat.

Kassan osakkaat oli ryhmitelty 12 eläkeluokkaan, joissa eläkkeet vaihtelivat 10 800 markasta 1 700 markkaan. Sekä lesken että turvattomien lasten eläkkeen suuruus vaihteli myös sen mukaan, milloin ja millaisilla ehdoilla kassan jäsen oli otettu eläkekassan osakkaaksi.

### Eläkkeen maksaminen ja hakeminen

Kuolinpesän eläkkeestä, jonka puolesta ei ollut suoritettu yhteensä kymmentä vuosimaksua, pidätettiin 25 % siihen saakka kunnes koko vuosimaksujen määrä oli suoritettu.

Eläkettä haettiin lähettämällä hakemus kassan johtokunnalle, joka sijaitsi Turussa. Hakemukseen oli liitettävä ohjesäännön määräämät todistukset, joita olivat asianomaisen oppilaitoksen johtajan antama todistus siitä, missä virassa vainaja oli viimeksi ollut, papintodistus, lääkärintodistus tarvittaessa sekä selvitys siitä, oliko kuolinpesä nauttinut armovuosia tai niiden korvauksena lahjapalkkioita.

Katso myös
----------

* Kansakoulunopettajain leski- ja orpokassa
* Leski- ja orpokassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hakkila, Esko (toim.): "Eläke", *Lakiasiain käsikirja*, s. 156. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Kouluvirkakunnan eläkekassan ohjesääntö (23.11.1926).
**Kouniana** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 4 600 ja kylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).

Kounianan kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Zanfiguén, lännessä Gouadji Kaon sekä pohjoisessa Koromon ja Ségoun alueen Sanin piirin Moribalan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluvat Kounianan ja Nadiasson kylät. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on boboja, fulbeja ja dogoneja.

Kounianan ohi kulkee Koutialan ja Sanin välinen maantie RN13. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.3.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Kouniana 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 9.3.2018.
**Koulutusrahasto** oli työmarkkinaosapuolten (työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen) hallinnoima rahasto, jonka tehtävänä oli edistää työssä tarvittavia valmiuksia myöntämällä tukea ammatilliseen koulutukseen ja kehittymiseen. Koulutusrahaston toimintaa valvoi Finanssivalvonta (Fiva).

Rahaston etuuksia olivat palkansaajille ja yrittäjille maksettava opintovapaan aikainen aikuiskoulutustuki sekä ammatillisen tutkinnon suorittaneille maksettava ammattitutkintostipendi. Vuonna 2017 rahaston maksamien etuuksien määrä oli yhteensä 198,2 miljoonaa euroa, josta aikuiskoulutustukea maksettiin 24 356 henkilölle yhteensä 188,3 miljoonaa euroa. Ammattitutkintostipendejä maksettiin 24 588 henkilölle yhteensä 9,9 miljoonaa euroa. 

Aikuiskoulutustuesta säädetään aikuiskoulutustuesta annetussa laissa (1276/2000) ja ammattitutkintostipendistä Koulutusrahastosta annetussa laissa (1306/2002).

Ammattitutkintostipendin, palkansaajan aikuiskoulutustuen ja Koulutusrahaston hallintokulujen rahoituksesta vastaa Työttömyysvakuutusrahasto, jonka toiminta rahoitetaan työnantajien ja työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksutuloilla. Valtio vastaa yrittäjän aikuiskoulutustuen rahoituksesta sekä valtion palveluksessa olevien henkilöiden ammattitutkintostipendin rahoituksesta.

Rahaston toimisto sijaitsi Helsingin keskustassa ja sen palveluksessa oli yli 40 henkilöä.

Koulutusrahasto ja Työttömyysvakuutusrahasto TVR yhdistyivät Työllisyysrahastoksi 1.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Työllisyysrahaston verkkosivut (entinen Koulutusrahasto)
**Koumaïra** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Bara Issan varrella 20 kilometriä Niafunkésta kaakkoon. Kunnassa on 14 800 asukasta (vuonna 2009).

Koumaïran kunnan pinta-ala on arviolta 476 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Niafunkén piirin Soboundoun, idässä Fittougan ja kaakossa N’Gorkoun kuntiin sekä lounaassa Moptin alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Bara Issa, Dioni, Koli-Koli ja Gabi, jotka muodostavat ajoittain kuivuvia järviä.

Kuntaan kuuluu 36 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Kalastusta harjoittavat tulva-aikana bozot ja sorkot. Karjaa ja kalaa myydään Moptiin.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu kahdeksan koulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 14.9.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Schéma Directeur de Lutte Contre l’Ensablement dans le Nord du Mali (6ème et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Koumaira *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 14.9.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Koumaïra 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 14.9.2014. (ranskaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee 800-luvun Kentin kuningasta. Muita samannimisiä on täsmennyssivulla.*
**Ethelstan** (n. 829 – 851/855) oli Wessexin kuninkaan Ethelwulfin vanhin poika ja vuodesta 839 Kentin kuningas. Ethelstanin veljet olivat Ethelbald ja Ethelbert. Noustuaan valtaistuimelle Ethelwulf antoi puolet valtakunnastaan – Kentin, Surreyn, Sussexin ja Essexin – vanhimmalle pojalleen Ethelstanille. Näin ollen useimmat pitävät häntä myös yllä mainittujen alueiden hallitsijana ja *Anglosaksien kronikka* kuvaakin Ethelstania "Itä- ja eteläsaksien, Kentin ja Surreyn kuninkaaksi".

Ethelstanista tiedetään siitä huolimatta melko vähän. Ethelstan voitti vuonna 851 taistelun viikinkien laivastoa ja armeijaa vastaan. Tämän jälkeen hänestä ei ole kuulunut mitään. Ei ole mitään todisteita siitä, että hän olisi toiminut Kentin kuninkaana vielä tämän jälkeen, joten Ethelstanin uskotaan kuolleen vuosien 851–855 välisenä aikana isänsä vieraillessa Roomassa.

Lähteet
-------

* Keynes, Simon; Lapidge, Michael. (1983). Alfred the Great: Asser's Life of King Alfred & Other Contemporary Sources. Penguin Classics.
* Nelson, Janet L. (2004). "Æthelwulf (d. 858), king of the West Saxons". Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. doi : 10.1093/ref:odnb/39264. Retrieved 23 October 2012.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Æthelstan of Kent 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kentin kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Hengist (455–488)
* Horsa (455–488)
* Oeric Oisc (488–512/516)
* Octa (512/516–534/540)
* Eormenric (534/540–~590)
* Ethelbert Kentiläinen (~590–616)
* Eadbald (616–640)
* Æðelwald
* Eorcenberht (640–664)
* Eormenred
* Ecgberht (664–673)
* Hlothhere (673–685)
* Eadric (685–686)
* Mul (686–687)
* Swæfred (687/688–692)
* Swæfbert
* Oswine
* Wihtred (~690–725)
* Alric (762–796)
* Eadbert I (725–748)
* Æthelbert II (725–762)
* Eardwulf
* Eadberht II
* Sigered
* Eanmund (762–764)
* Heaberht
* Ecgberht II
* Ealhmund
* Offa (785–796)
* Eadberht III Præn (796–798)
* Cuthred (798–807)
* Coenwulf
* Ceolwulf I (822–823)
* Baldred (823–826/827)
* Egbert (825–839)
* Ethelwulf (825–858)
* Ethelstan (839–851)
* Ethelbert (855–866)
* Ethelred (866–871)

 |

 |
**Ethan Prow** (s. 17. marraskuuta 1992 Sauk Rapids, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiota.

Ura
---

### Junioriura

Prow pelasi vuosien 2008–2010 aikana USHS:ssä, josta siirtyi kaudeksi 2010–2011 USHL:ään Des Moines Buccaneersin joukkueeseen. Prow pelasi Buccaneersissa kahden kauden aikana 115 ottelua, joissa teki kymmenen maalia sekä 36 syöttöpistettä eli yhteensä 46 tehopistettä.

Kaudeksi 2012–2013 Prow siirtyi NCAA-sarjassa pelaavaan St. Cloud Staten yliopistoon. Hän pelasi tulokaskaudellaan 39 ottelua tehden kolme maalia ja yhteensä 15 tehopistettä. Toisella ja kolmannella kaudellaan hän teki molemmilla samat tehopisteet 4+19=23. Viimeisellä yliopistokaudellaan, 2015–2016, Prow toimi joukkueensa kapteenina. Hän pelasi 37 ottelua tehden 38 tehopistettä. Hänen plus/miinus -saldonsa oli liigan yhdeksänneksi paras, +29. Kauden päätteeksi Prow voitti joukkueensa kanssa NCAA-mestaruuden, jonka lisäksi hän oli ehdolla parhaalle yliopistopelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi.

### Ammattilaisura

Prowia ei varattu NHL:ään. Maaliskuun lopulla 2016 hän teki kahden vuoden mittaisen tulokassopimuksen Pittsburg Penguinsin kanssa. Sopimuksen teon jälkeen hän liittyi loppukaudeksi Penguinsin AHL:ssä pelaavaan farmiseuraan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Prow ehti pelata AHL:ssä viisi runkosarjaottelua, joissa teki yhden syöttöpisteen sekä istui kolme kahden minuutin rangaistusta. Lisäksi hän pelasi kaksi pudotuspeliottelua ilman pisteitä.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2010–2011 | Des Moines Buccaneers | USHL | 59 | 8 | 14 | 22 | 28 | – | – | – | – | – |
| 2011–2012 | Des Moines Buccaneers | USHL | 56 | 2 | 22 | 24 | 22 | – | – | – | – | – |
| 2012–2013 | St. Cloud State Univ. | NCAA | 39 | 3 | 12 | 15 | 2 | – | – | – | – | – |
| 2013–2014 | St. Cloud State Univ. | NCAA | 38 | 4 | 19 | 23 | 14 | – | – | – | – | – |
| 2014–2015 | St. Cloud State Univ. | NCAA | 35 | 4 | 19 | 23 | 6 | – | – | – | – | – |
| 2015–2016 | St. Cloud State Univ. | NCAA | 37 | 8 | 30 | 38 | 2 | – | – | – | – | – |
|  | Wilkes-Barre/Scranton Penguins | AHL | 5 | 0 | 1 | 1 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1 kausi | yhteensä | AHL | 5 | 0 | 1 | 1 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Lähteet
-------

* Ethan Prow The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Ethan Prow Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Ethan Prow *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Ethan Prow EliteProspects. Viitattu 17.5.2016. (englanniksi)
2. ↑  NCAA 2015–2016 Plus/Miinus EliteProspects. Viitattu 17.5.2016. (englanniksi)
3. ↑  NCAA Top Collegiate Player (Hobey Baker Award) Finalist EliteProspects. Viitattu 17.5.2016. (englanniksi)
4. ↑  Penguins Sign Defenseman Ethan Prow  29.3.2016. Pittsburgh Penguins. Viitattu 17.5.2016. (englanniksi)