recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pyhän Katariinan luostari** oli Tallinnassa nykyisessä Virossa aikanaan toiminut dominikaanien kerjäläisveljien luostari. Luostari perustettiin vuonna 1246 ja sen toiminta lakkasi uskonpuhdistuksen myötä vuonna 1525. Hieman myöhemmin luostari tuhoutui tulipalossa ja näihin päiviin saakka on säilynyt vain luostarin itäsiipi.

Historia
--------

Entisen luostarin ohi kulkeva Katariinankuja Tallinnan vanhassakaupungissa.
Kerjäläisveljestöt saapuivat nykyiseen Viroon kristinuskon leviämisen myötä. Vaatimatonta ja liikkuvaa elämää viettäneet kerjäläisveljet saarnasivat kansankielellä ja heillä oli suuri osuus tavallisen kansan käännyttämisessä. Vilhelm Modenalainen suosi kerjäläisveljistöistä dominikaaneja eli mustia veljiä, jotka pyrkivät jo vuonna 1229 tai 1239 perustamaan luostarin Tallinnan Toompealle. Pyhän Katariinan luostarin perustamisessa onnistuttiin kuitenkin lopulta vasta vuonna 1246 Tallinnan alakaupunkiin. Luostari oli kolmilaivainen, 60 metriä pitkä ja pinta-alaltaan 1 219 neliömetriä. Koonsa puolesta se oli Vanhan-Liivinmaan suurimpia kirkkoja. 1500-luvun alussa luostarissa toimi noviisit mukaan luettuna 30 veljeä. Veljet kävivät uskonnollisista palveluksistaan kauppaa, saaden kaupungin varakkaammalta väestöltä vastineeksi hyödykkeitä, kuten kalaa, sipulia, persiljaa, pippuria, viiniä, munia, voita, ja heiniä, joita saatettiin myydä edelleen eteenpäin. Puolella tynnyrillisellä voita saattoi saada 40 messua.

Luostarin toiminta lakkasi uskonpuhdistuksen ja luterilaisuuden saapumisen myötä. Luostari suljettiin vuonna 1525 ja se otettiin Tallinnan kaupunginraadin haltuun. Luostari oli kuusi vuotta tyhjillään, jonka jälkeen se tuhoutui tulipalossa. Sittemmin luostarin raunioille rakennettiin uusia rakennuksia. Vuosina 1841-1844 luostarin entisen ruokalan paikalle rakennettiin Tallinnan Pietarin ja Paavalin kirkko. Nykypäiviin saakka alkuperäisestä luostarista on säilynyt vain luostarin itäsiipi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Zetterberg, Seppo: *Viron Historia*, s. 87-88. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203.
2. 1 2  Mervi Luotonen: Dominikaaniluostarin kirjasto avautuu nähtäväksi ensi kertaa *Turun Sanomat*. Viitattu 29.4.2018.
3. ↑  1245 Tallinna dominiiklaste Püha Katariina kloostri ehitised Peeter Pauli kirikuga, 1246. a.-20. saj. *Kultuurimälestiste register*. Muinsuskaitseamet. Viitattu 29.4.2018. (viroksi)
4. ↑  Roomalaiskatolisen kirkon Tallinnan Pietarin ja Paavalin kirkko *visit estonia*. Viitattu 29.4.2018.
5. ↑  Tallinnan dominikaanisen luostarin klausuuri *visit estonia*.  Arkistoitu 29.4.2018. Viitattu 29.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Katariinan luostari (Tallinna)** Wikimedia Commonsissa
Tabula Hungariae, Ingolstadt, 1528
**Tabula Hungariae** (myös *Lázárin kartta*) on vanhin säilynyt kartta nykyisen Unkarin alueesta. Kartan laatijana pidetään unkarilaista Lázár deák ja se on tehty ennen vuotta 1528. Kartta lisättiin UNESCOn Maailman muisti -ohjelman rekisteriin vuonna 2007.

Kuvaus
------

Kartta on kooltaan noin 65 × 85 cm ja se on piirretty niin, että kartan ylhäällä on luode. Karttaan on piirretty Unkarin kuningaskunnan asutukset ja maamerkit 1500-luvun alussa. Kartan etelässä sijaitsevia alueita hallitsivat Ottomaanit ja ne on merkitty karttaan eri värillä. Koska karttaan on merkitty vain eteläpuoliset alueet, arvellaan, että kartta laadittiin osana valmisteluita Ottomaaneja vastaan käytyä sotaa.

Kartan esittämä alue.
Kartan arvokkainta sisältöä ovat asuinpaikkojen nimet ja kuvaukset. Karttaan on merkitty noin 1400 paikkaa, joista 1270 on asuinpaikkoja.

Kartan alapuolella on kuvaus maasta saksaksi ja latinaksi.

Painatus
--------

Kartta on painettu Georg Tannstetterin avustuksella Petrus Apianuksen kirjapainossa Ingolstadtissa ja sen rahoitti Johannes Cuspinianus.

Perintö
-------

Kartasta painettiin vain muutamia kopioita, joista suurin osa on hävinnyt joten tutkijat tunsivat sen ainoastaan kuvausten perusteella. 1880-luvun alussa kuitenkin löydettiin yksi säilynyt kartta. Karttaa säilytetään Széchényin kansalliskirjastossa.

Myöhemmät versiot
-----------------

Alkuperäisestä kartasta tehtiin vuoteen 1552 mennessä useita kopioita, mutta nämä eivät ole säilyneet. Vuoden 1552 jälkeenkin kartasta tehtiin versioita. Kartasta tunnetaan 6 eri versiota:

* Giovanni Andrea Vavassore (työskenteli 1510–1572), Venetsia, 1553
* Pirro Ligorio (1496–1583), Rooma, 1558 (hävinnyt), 1599
* Antonio Lafreri (1512–1577), Rooma, 1558, 1559, 156?
* János Zsámboky (1531–1584), Wien, 1566
* Claudio Duchetti (1554–1597), Rooma, 1577
* Giovanni Orlandi (worked 1600–1604), Rooma, 1602

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tabula Hungariae
**Jukka Varmo** on suomalainen muusikko, musiikkituottaja, äänittäjä, miksaaja sekä metalliyhtyeiden manageri.

Varmo työskenteli vuosina 1997–2002 Hartwall Areenalla konserttituottajana, minkä jälkeen hän perusti oman äänitysstudion, Buckshot Musicin. Vuonna 2009 Jukka Varmo perusti musiikkialan yrityksen, Metalheimin yhdessä Ville Sorvalin sekä Teemu Suomisen kanssa.

Jukka Varmo toimii metalliyhtyeiden Insomniumin sekä Barren Earthin managerina. Varmo on toiminut myös työstänyt yhtyeiden kuten Rytmihäiriön, Kylähullujen ja Mannhain albumeita, sekä laulanut Moonsorrowin levyillä.

Varmo tunnetaan myös liikanimellä "Sahaajankadun Bob Rock".

Palkinnot
---------

* Insomnium
	+ Finnish Metal Awards 2010; vuoden yhtye, vuoden albumi (*Across the Dark*)

* Barren Earth
	+ Finnish Metal Awards 2011; vuoden tulokas
	+ Metalstorm Awards 2011; vuoden esikoisalbumi

Lähteet
-------

1. 1 2  LinkedIn - Jukka Varmo *fi.linkedin.com*. fi.linkedin.com. Viitattu 21.4.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Rytmihäiriö pestasi Dan Swanön *soundi.fi*.  26.2.2010. soundi.fi. Viitattu 17.10.2013. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jukka Varmo linkedin.com -sivustolla[vanhentunut linkki]
* Allmusic.com
Bioanalyytikko näytteenotossa.Bioanalyytikko näytteenotossa.
**Bioanalyytikko** tai myös **laboratoriohoitaja** työskentelee muun muassa terveyskeskuksen, sairaalan tai yksityisen tervydenhoidon laboratoriossa sekä entistä enemmän myös yliopistojen ja erilaisten tutkimuslaitosten laboratorioissa.

Koulutus annetaan ammattikorkeakouluissa. Tutkinto on laajuudeltaan 210 opintopisteen arvoinen ja tutkinnon suorittaminen kestää noin 3,5 vuotta. Tukinto on bioanalyytikko (AMK). Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira myöntää anomukseta bioanalyytikoille oikeuden käyttää laboratoriohoitajan laillistettavaa ammattinimikettä tutkinnon suorittamisen jälkeen.

Bioanalyytikon toimenkuvaan kuuluvat muun muassa näytteenotto, potilaiden ohjaus ja analytiikka sekä analytiikan laadunarviointi. Bioanalyytikko voi työskennellä useilla eri erikoisaloilla. Näitä ovat esimerkiksi kliininen kemia, hematologia, verensiirtotoiminta, vierianalytiikka, mikrobiologia, molekyyligenetiikka, fysiologia, neurofysiologia sekä patologia.

Suomen Bioanalyytikkoliitto ry on alan ammatillinen edunvalvoja ja se kuuluu Tehy ry:hyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Bioanalyytikko *Työmarkkinatori*. Viitattu 6.4.2023.
2. 1 2 3  Opintopolku *opintopolku.fi*. Viitattu 6.4.2023.
3. ↑  Terveydenhuollon ammattioikeudet *Ammattioikeudet*. Viitattu 6.4.2023.
4. ↑  Suomen Bioanalyytikkoliitto ry *www.bioanalyytikkoliitto.fi*. Viitattu 6.4.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* Hako, Pekka (toim.): *Laboratoriotyön muistoja*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008. ISBN 9517469667.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Bioanalyytikkoliitto ry
* Laboratoriohoitajan ammattikuvaus työvoimatoimiston sivuilla
* Bioanalytiikan koulutusohjelma (Opintopolku)
**Gagarin Park** on huvipuisto Pietarissa, Venäjällä.

Puistossa on sekä isoja että lapsille suunnattuja laitteita. Gagarin Parkin suosituimpiin laitteisiin kuuluu ainakin vuoristorata Amerikanskie Gorki, jossa on muutamia hauskoja yllätyksiä matkan varrella. Gagarin Parkissa on myös yksi Euroopan hurjimmista laitteista HipHop.

Puistosta voi löytää myös vanhoja harvinaisuuksia yhdysvaltalaisilta valmistajilta ja myös yksinkertainen venäläinen pienoisfrisbee.

Historiaa
---------

Gagarin Park rakennettiin Moskovan Voitonpuiston sisälle, joka sijaitsee kaupungin keskustasta hieman etelään. Puistoa varten rakennettiin oma metroasema, *Park Popedy*, jolta on vain pieni kävelymatka huvipuistoon. Puiston ensimmäisiin laitteisiin kuuluva Maailmanpyörä rakennettiin puiston ulkopuolelle, joten se on hieman eristyksissä muusta laitealueesta. Maailmanpyörä ei itse asiassa edes kuulu Gagarin Parkiin. Lähes kaikki puiston laitteet ovat jo vanhoja, sillä uusia laitteita ei ole rakennettu 2000-luvulla.

Laitteita
---------

* Amerikanskie Gorki, vuoristorata
* Cobra, pieni varsikaruselli
* Galaktika, lauttakeinu
* Gusenitsa, pieni vuoristorata
* Hiphop, hurja kieputuslaite
* Kamikaze, lauttakeinu
* Ketjukaruselli
* Maailmanpyörä
* Vals, pieni varsikaruselli
* Jumpin Star

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Galissás** (kreik. Γαλησσάς) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 437 (vuonna 2011).

Antiikin Galessoksen akropolis ja *Agía Pakoún* (= *Agía*/*Panagía Ypakoí*, Neitsyt Maria *Obbedienza*) kirkko.
Galissásin kylä sijaitsee Sýroksen länsirannikolla noin kahdeksan kilometriä länsilounaaseen saaren keskuksesta Ermoúpolin kaupungista. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Galessoksen (myös Galessa) kaupungilta, jonka arkeologinen alue sijaitsee niemellä olevalla kukkulalla heti kylän länsipuolella. Kylässä on saaren pisin ranta.

Galissás muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Γαλησσά, *Topikí Koinótita Galissá*), johon kuuluu varsinaisen Galissásin kylän lisäksi Danakóksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 515. Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Galissas *Terrabook*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Galissas *Feel Greece*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Galissás** Wikimedia Commonsissa

* Galissas. Kylän turismisivusto. (englanniksi)
**Galíni** (kreik. Γαλήνη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 273 (vuonna 2011).

Galínin kylä sijaitsee Náxoksen luoteisissa sisäosissa noin kuusi kilometriä itäkoilliseen saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista eli Chórasta. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Galínin pääkirkko on omistettu Neitsyt Maria (*Panagía*) *Ataliótissalle* ja Marian kuolonuneen nukkumiselle.

Galíni muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Γαλήνης, *Topikí Koinótita Galínis*). Aiemmin kylä kuului Náxoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Náxoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Galini *Greeka.com*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Galini *Naxos.gr*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Galini *Naxos.net*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Galíni** Wikimedia Commonsissa
**George Eastman House** (viralliselta nimeltään **George Eastman House International Museum of Photography and Film**) on maailman vanhin valokuvaukselle omistautunut museo. George Eastman House on lisäksi yksi maailman vanhimmista elokuva-arkistoista. Museo avattiin yleisölle vuonna 1949, ja se sijaitsee New Yorkin osavaltion Rochesterissa. Museossa sijaitsee myös 535-paikkainen elokuvateatteri Dryden Theatre. Museo sijaitsee sekä itse George Eastman Housen rakennuksessa että sen ympäristössä.

Talon rakennutti Eastman Kodak Companyn perustaja, keksijä, liikemies ja filantrooppi George Eastman (1854–1932) vuosina 1902–1905. Eastman asui talossaan vuodesta 1905 kuolemaansa vuonna 1932. George Eastman House lisättiin 13. marraskuuta vuonna 1966 National Register of Historic Places -rekisteriin. Samana päivänä talo nimettiin myös National Historic Landmarkiksi.

Kokoelma
--------

Museon pysyvä kokoelma käsittää yli 400 000 valokuvaa ja negatiivia, 28 000 elokuvaa ja neljä miljoonaa elokuvastilliä, 53 000 julkaisua (muun muassa äänitteet, lehdet ja kuvat) ja yli 25 000 teknologiaan liittyviä asioita.

George Eastman House -palkinnot
-------------------------------

*Pääartikkeli: George Eastman -palkinto*
George Eastman House on perustanut George Eastman -palkinnon vuonna 1955, George Eastman -kunniastipendiaatin vuonna 1995, George Eastman -kunniamitalin vuonna 2006 ja Eastman House -kunniamaininnan vuonna 2009.

George Eastman Housen puheenjohtajat
------------------------------------

* Oscar N. Solbert vuodet 1947–1958
* Beaumont Newhall vuodet 1958–1971
* Van Deren Coke vuodet 1971–1972
* Robert J. Doherty vuodet 1972–1981
* Robert A. Mayer vuodet 1981–1989
* James L. Enyeart vuodet 1989–1995
* Anthony Bannon vuodet 1996–2012
* Bruce Barnes vuodet 2012–

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  AWARDS GRANTED BY GEORGE EASTMAN HOUSE INTERNATIONAL MUSEUM OF PHOTOGRAPHY & FILM *eastmanhouse.org*. Eastmanhouse.org. Viitattu 24.8.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  George Eastman House International Museum of Photography and Film by Dresden D. Engle *awn.com*. AWN.com. Viitattu 24.8.2014. (englanniksi)
3. 1 2  George Eastman's House *pbs.org*. PBS.org. Viitattu 24.8.2014. (englanniksi)
4. ↑  National Register of Historic Places *nrhp.focus.nps.gov*. Nrhp.focus.nps.gov.  Arkistoitu 4.12.2010. Viitattu 24.8.2014. (englanniksi)
5. ↑  National Historic Landmarks PROGRAM: Eastman, George, House *tps.cr.nps.gov*. Tps.cr.nps.gov.  Arkistoitu 22.5.2009. Viitattu 24.8.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George Eastman House** Wikimedia Commonsissa

* George Eastman Housen viralliset sivut (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Lontoossa vaikuttaneesta pankkiirista. Myöhemmin elänyt samanniminen pankkiiri ja filantrooppi oli George Foster Peabody (1852–1938).*
George Peabody
**George Peabody** (1795 Danvers, Massachusetts – 1869 Lontoo) oli yhdysvaltalainen liikemies ja filantrooppi, joka vaurastui pankkiirina Lontoossa ja toimi sitten merkittävänä lahjoittajana.

Köyhästä perheestä Massachusettsin osavaltiosta kotoisin ollut George Peabody työskenteli 11-vuotiaasta asti vähittäiskaupan alalla. Vuonna 1814 hänestä tuli pääkaupungissa Washington D. C.:ssä sijaitsevan kangaskaupan osakas. Yritys muutti pian läheiseen Baltimoreen ja avasi liikkeet myös New Yorkissa ja Philadelphiassa. Liikematkalla Lontoossa 1837 Peabody neuvotteli lainan Marylandin osavaltion taloustilanteen kohentamiseksi. Hän päätti jäädä Lontooseen, joka tuolloin oli maailman finanssikeskus ja perusti Junius Spencer Morganin kanssa pankin, joka sittemmin kehittyi John Pierpont Morganin johdolla merkittäväksi pankki-imperiumiksi. Sen nykyisiä edustajia ovat JPMorgan Chase ja investointipankki Morgan Stanley.

Peabody jäi pankistaan eläkkeelle 1864 ja erikoistui hyväntekeväisyyteen. Hän perusti Lontooseen sosiaalista asuntotuotantoa ja yhdyskuntasuunnittelua harjoittavan Peabody Trust -säätiön. Yhdysvaltojen Baltimoressa sijaitsevaan Johns Hopkinsin yliopistoon hän lahjoitti Peabody Institute -konservatorion ja nimeään kantavan kirjaston George Peabody Library. Tennesseen osavaltion Nashvilleen hän lahjoitti opettajakorkeakoulun, joka on nyt osa Vanderbiltin yliopistoa. Hänen ansiostaan syntyivät myös muun muassa Yalen yliopiston luonnontieteellinen museo ja Harvardin yliopiston arkeologinen museo.

Lähteet
-------

1. 1 2  *The Columbia Encyclopedia*, 6th ed. (Columbia University Press, 2018), s.v. "Peabody, George". Artikkeli Questia-tietopalvelussa (vaatii tilauksen). (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 11.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George Peabody** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Turkanajärven tuulipuisto** (*Lake Turkana Wind Power*) on tuulivoimaa tuottava energiayhtiö ja tuulipuisto Pohjois-Keniassa samburu-heimon alueella, joka on vuokrattu voimalalle 33 vuodeksi. Se on Kenian suurin yksityisinvestointi, joka on maksanut 660 miljoonaa euroa. Sitä ovat rahoittaneet Euroopan investointipankki, Afrikan kehityspankki ja vuodesta 2014 osakkaana ollut Finnfund, joka on sijoittanut siihen 20 miljoonaa euroa.

Tuulivoimala sijaitsee kahden vuoren välisellä 66 000 hehtaarin laajuisella aavikolla, jossa on hyvät tuuliolosuhteet. Voimalan kapasiteetti on 310 megawattia, ja sen 365 turbiinia tuottavat 15 prosenttia Kenian sähköntarpeesta.

Lake Turkana Wind Power -yhtiön alkuperäinen perustaja on Keniassa asunut hollantilainen yrittäjä Carlo van Wageningen. Projektiyhtiössä ovat osakkaina hollantilaisyhtiön KP & P:n ja brittiläisen energiayhtiön Aldwych Internationalin lisäksi Norjan, Tanskan ja Suomen kehitysrahoittajat Norfund, IFU ja Finnfund. Lainarahoituksen järjestämisestä on vastannut African Development Bank yhteistyössä Standard Bankin ja Nedbankin kanssa. Lainoittajia ovat Euroopan investointipankki EIB ja Saksan, Alankomaiden ja Ranskan kehitysrahoittajat DEG, FMO ja Proparco.

Kenialainen ryhmä Sarima Indigenous People's Land Forum on haastanut tuulipuiston hollantilaisen rakennusyhtiön LPTWP:n oikeuteen, ja juttu on vuonna 2018 edelleen kesken, kun puisto kytketään syksyllä 2018 sähköverkkoon.

Hanke on saanut marraskuussa 2013 TCC 2013 Wind Energy Solutions Provider -palkinnon Varsovan ilmastonmuutoskokouksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Afrikan suurin tuulipuisto nousee Keniaan  10.3.2014. Finnfund.  Arkistoitu 5.10.2018. Viitattu 5.10.2018.
2. 1 2 3  Mikkonen, Minttu: Keniaan nousi Afrikan suurin tuulipuisto.  *Helsingin Sanomat*, 5.10.2018, s. A 26. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.10.2018.
3. ↑  Lähdevuori, Lauri: Keniaan kohoaa Afrikan suurin tuulipuisto *Tekniikka & Talous*.  6.8.2009. Viitattu 5.10.2018.
4. ↑  LTWP wins the RTCC 2013 Wind Energy Solutions Provider Award  18.2.2014. Lake Turkana Wind Power.  Arkistoitu 27.6.2016. Viitattu 5.10.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lake Turkana Wind Power
Kolonos Agoraios  
Κολωνός ἈγοραῖοςKolonos Agoraioksen kukkula ja Hefaistoksen temppeli.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kohouma, arkeologinen kohde (en)View and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Agora, Ateena, Attika, Kreikka |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 58′ 30″ P, 23° 43′ 15″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kolonos Agoraios** (m.kreik. Κολωνός Ἀγοραῖος, *Kolōnos Agoraios*, kreik. Αγοραίος Κολωνός, *Agoraíos Kolonós*) on matala kukkula Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla Kreikassa. Sitä kutsuttiin "Agoran Kolonokseksi" erotukseksi Kolonos Hippeioksesta eli "Hevosten Kolonoksesta".

Kukkulalla sijaitsee Hefaistoksen temppeli, joka on Ateenan ja koko Kreikan parhaiten säilynyt antiikin aikainen temppeli. Antiikin aikana kukkulan itälaidalla sijaitsivat muun muassa Zeuksen stoa, Apollon Patrooksen temppeli, Buleuterion, Tholos ja Strategeion. Pohjoisrinteessä sijaitsivat muun muassa Arsenaali ja Afrodite Uranian temppeli.

Nykyisin kukkula on puistomainen osa Agoran arkeologista aluetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Αγοραίος Κολωνός *Αρχαιολογία της Πόλης των Αθηνών*. Viitattu 11.4.2016.
2. ↑  Ancient Agora: West side *Athens Info Guide*. Viitattu 11.4.2016.
3. ↑  Ancient Agora: North side *Athens Info Guide*. Viitattu 11.4.2016.
4. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Agora", *Antiikin käsikirja*, s. 13–14. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
Apopigádi  
Αποπηγάδι

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Plataniás ja Kántanos-Sélino, Chaniá, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 331 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 20′ 21″ P, 23° 47′ 39″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Apopigádi** (kreik. Αποπηγάδι) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 331 metriä (toisen lähteen mukaan 1 333 metriä).

Apopigádi-vuori sijaitsee Kreetan länsiosassa Chanián alueyksikössä Lefká Óri -vuorten länsipuolella, linnuntietä noin 27 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Se on Plataniáksen kunnan ja Kántanos-Sélinon kunnan rajalla. Apopigádin ja Lefká Órin välissä sijaitsee Agía Eirínin rotko. Vuoren korkeimman huipun nimi on *Ágios Zínas* (Άγιος Ζήνας), mitä nimeä käytetään joskus myös koko vuoresta.

Lähteet
-------

1. ↑  Το σύνολο των βουνών *Oreivatein*.  Arkistoitu 11.1.2021. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 1.9.2020.
**The Lords of the New Church** oli punkrockin superyhtye, jonka kokoonpanon muodosti neljä muusikkoa 1970-luvun merkittävistä punkyhtyeistä. Yhtye toimi vuosina 1982 – 1989. 2000-luvun alkupuolella The Lords of the New Church teki paluun kahden alkuperäisjäsenen (James ja Tregunna) voimin.

The Lords of the New Churchin perustivat vuonna 1982 punkpioneerit Stiv Bators (The Dead Boys), Brian James (The Damned), Dave Tregunna (Sham 69) ja Nicky Turner (The Barracudas). Se julkaisi kolme studioalbumia ja yhden livealbumin ennen kuin Bators lopetti yhtyeen 2. toukokuuta 1989 Lontoon Astorian keikan jälkeen.

"The Lords" - kuten fanit yhtyettä kutsuivat - sekoitti imagossaan goottirokkia ja glampunkia (glamrock-yhtye Hanoi Rocksin Michael Monroe soitti yhdellä yhtyeen albumilla saksofonia). Heidän musiikkinsa oli tummempaa ja melodisempaa kuin perinteinen punk.

Alkuperäiskokoonpano
--------------------

* Stiv Bators – laulu
* Brian James – kitara
* Dave Tregunna – basso, taustalaulu
* Nicky Turner – rummut, taustalaulu

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *The Lords of the New Church* (1982)
* *Is Nothing Sacred?* (1983)
* *The Method to Our Madness* (1984)
* *Psycho Sex (EP)* (1986)

### Livealbumi

* *Live at the Spit* (1988)
* *Scene of the Crime* (1988)
* *Second Coming* (1989)
* *The Lords Prayers I* (2002)
* *Farewell Tour 1988* (2003)
* *Los Diablos* (2015)
* *Open Your Eyes* (2019)

### Kokoelmat

* *Killer Lords* (1985)
* *The Lord's Prayer I* (2002)
* *The Lord's Prayer II* (2003)
* *Stories at Dusk* (2003)
* *Rockers* (2007)
* *The Gospel Truth* (2012)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
*
**Boygenius** (tyyliteltynä pienaakkosin) on yhdysvaltalainen superyhtye, jonka perustivat Phoebe Bridgers, Julien Baker ja Lucy Dacus vuonna 2018. Yhtyeen musiikki on tyyliltään indie rockia.

Yhtyeen nimeä kantava ensimmäinen EP-levy julkaistiin vuonna 2018 ja esikoisalbumi *The Record* vuonna 2023.

Historia
--------

Ennen yhtyeen muodostamista Julien Baker, Phoebe Bridgers ja Lucy Dacus tunnettiin sooloartisteina. Bridgers oli tunnettu itseään vähättelevästä musiikistaan, Baker uskoa sekä raittiutta käsittelevistä kappaleistaan ja Dacus laulustaan. Yhtyeen perustamisen aikoihin Bridgers oli julkaissut esikoisalbuminsa *Stranger in the Alps*, Baker toisen albuminsa *Turn Out the Lights* ja Dacus oli julkaisemassa toista albumiaan *Historian*.

Baker ja Dacus tapasivat ensimmäistä kertaa esiintyessään yhdessä vuonna 2016 ja Bridgersiin Baker tutustui kuukautta myöhemmin. Boygenius sai alkunsa, kun he ystävystyivät ja huomasivat nauttivansa musiikin tekemisestä yhdessä. Vuonna 2018 kolmikko oli lähdössä yhteiselle kiertueelle ja päättivät nauhoittaa yhteisen kappaleen sitä varten, mutta päätyivätkin nauhoittamaan kuusi. Kappaleet julkaistiin EP-levyllä Boygenius-nimen alla myöhemmin samana vuonna. Yhtyeen nimellä viitataan liian itsevarmoihin miehiin, jotka saavat kehuja jokaisesta ideastaan.

EP:n julkaisun jälkeen ystävykset jatkoivat yhteistyötään. He vierailivat muun muassa Hayley Williamsin kappaleella "Roses/Lotus/Violet/Iris", joka julkaistiin tämän sooloalbumilla *Petals for Armor*. Yhtyeen jäsenet esiintyivät myös toistensa kiertueilla ja sooloalbumeilla, kuten Bridgersin albumilla *Punisher*, Bakerin albumilla *Little Oblivions* ja Dacusin albumilla *Home Video*.

Boygeniusin ensimmäinen albumi *The Record* julkaistiin Interscope Recordsin kautta 31. maaliskuuta 2023. Se on yhtyeen jokaisen jäsenen ensimmäinen suuren levy-yhtiön julkaisema albumi. Albumi debytoi yhdysvaltalaisen Billboard 200 albumilistan neljännellä sijalla ja sai erittäin hyvän vastaanoton musiikkikriitikoilta.

Yhtye julkaisi neljästa kappaleesta koostuvan EP-levyn *The Rest* 13. lokakuuta 2023. Myös EP julkaistiin Interscopen kautta.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *The Record* (2023)

### EP:t

* *Boygenius* (2018)
* *The Rest* (2023)

Lähteet
-------

1. ↑  Read, Bridget: A Brief Oral History of Boygenius *Vogue*.  31.10.2018. Viitattu 21.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Campbell, Erica: Boygenius – ‘The Record’ review: the instant classic we were hoping for *NME*.  27.3.2023. Viitattu 18.5.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3  Kaplan, Ilana: How boygenius are breaking big *Alternative Press*.  25.5.2023. Viitattu 30.5.2023. (englanniksi)
4. 1 2  Martoccio, Angie: How Boygenius became the world’s most exciting supergroup *Rolling Stone*.  23.1.2023. Viitattu 24.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Newton, Lou: ‘Kitchens, Drag Racing, and The Cure’ – boygenius, ‘the record’ album review *Cherwell*.  10.5.2023. Viitattu 30.5.2023. (englanniksi)
6. ↑  Smith, Thomas: Boygenius – ‘The Rest’ EP: a magical coda to their mega year *NME*.  13.10.2023. Viitattu 14.10.2023. (englanniksi)
**The Vaselines** on vuonna 1986 Bellshillissä, Skotlannissa perustettu vaihtoehtorock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluivat aluksi vain Eugene Kelly ja Frances McKee, mutta myöhemmin mukaan liittyivät myös basisti James Seenan ja rumpali Charlie Kelly. Nirvana-yhtyeen Kurt Cobain luonnehti Eugene Kellyä ja Frances McKeetä suosikkisanoittajikseen koko maailmassa.

Vuonna 1987 yhtye julkaisi EP-levyn *Son of a Gun*, joka sisälsi kappaleet *Son of a Gun*, *Rory Rides Me Raw* sekä '*You Think You're a Man*.

Seuraavana vuonna yhtye julkaisi toisen EP:n, *Dying for It*. EP sisälsi kappaleet *Dying For It*, *Molly's Lips*, *Teenage Superstars* sekä *Jesus Wants Me For a Sunbeam*.

Vuonna 1989 yhtye julkaisi ainoaksi jääneen albuminsa *Dum Dum*. Vähän albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi.

Yhtye kokosi rivinsä uudelleen vuonna 1990 esiintyäkseen Nirvanan lämmittelijänä Edinburghissa.

Vaikka yhtye ei lyhyen uransa aikana saanut laajempaa julkisuutta Skotlannin ulkopuolella, se on tullut tunnetuksi Nirvana-yhtyeen ansiosta. Nirvana teki kappaleista *Son of a Gun* ja *Molly's Lips* cover-versiot albumilleen *Incesticide*. Nirvana esitti myös version kappaleesta *Jesus Wants Me For A Sunbeam* levyllä MTV Unplugged in New York.

Levy-yhtiö Sub Pop julkaisi vuonna 1992 kokoelma-albumin *The Way of the Vaselines: A Complete History*. Kokoelma sisältää kaikki The Vaselinesin julkaistut teokset.

The Vaselines on uudelleen kokoontuneena kiertänyt vuodesta 2008 alkaen ja esiintyi mm. keväällä 2009 Barcelonassa järjestetyssä Primavera-festivaalilla.

Jäsenet
-------

* Eugene Kelly - laulu, kitara
* Frances McKee - laulu, kitara
* James Seenan - basso
* Charlie Kelly - rummut

Diskografia
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Julkaisu** | **Levymerkki** |
| 1987 | *Son of a Gun* (EP) | 53rd & 3rd |
| 1988 | *Dying for It* (EP) | 53rd & 3rd |
| 1989 | *Dum Dum* | Rough Trade |
| 1992 | *The Way of the Vaselines: A Complete History* (kokoelma) | Sub Pop |
| 2003 | *All the Stuff and More...* (kokoelma) | 53rd & 3rd / Avalanche |
| 2009 | *Enter the Vaselines* (kokoelma) | Sub Pop |
| 2010 | *Sex with an X* | Sub Pop |
| 2014 | *V for Vaselines* | Rosary Music |

Lähteet
-------

* Ankeny, Jason. "The Vaselines[vanhentunut linkki]". All Music Guide. Retrieved May 2, 2004.
Kouloúkonas  
ΚουλούκωναςKouloúkonas-vuoren huiput Chalépan luostarilta nähtynä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Réthymno, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 084 m |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kouloúkonas** (kreik. Κουλούκωνας) eli **Talaía Óri** (Ταλαία Όρη), antiikin **Tallaia** (m.kreik. Ταλλαία), on vuorijono Kreetan saarella Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 084 metriä.

Kouloúkonas-vuorijono ja Anógeian kylä etelästä päin nähtynä.
Kouloúkonas-vuoret sijaitsevat Réthymnon alueyksikön alueella keskisellä Kreetalla lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Ne ovat Ída- eli Psiloreítis-vuoren jatke pohjoiseen päin. Varsinaisesta Ída-vuoresta ne erottaa Mylopótamos-joen laakso. Vuorijonon korkeimmat huiput ovat Koutsotroúlos tai Koutsotroúlis (Κουτσοτρούλος/Κουτσοτρούλης, 1 084 m) ja Kouloúkonas eli Tímios Stavrós (Κουλούκωνας/Τίμιος Σταυρός, 1 076 m). Viimeksi mainittu on saanut toisen nimensä sen huipulla olevasta Pyhälle Ristille omistetusta kappelista.

Vuoret saivat antiikin aikaisen nimensä Kreetaa suojelleesta kreikkalaisen mytologian Talos-jättiläisestä, jonka kerrottiin asuneen vuorilla. Nykyisin Mylopótamoksen kunnan osa Kouloúkonaksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuorista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Talean Mountains *Cretan Beaches*. Viitattu 10.9.2018.
2. 1 2 3  Ταλαία Όρη *Cretan Beaches*. Viitattu 10.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kouloúkonas** Wikimedia Commonsissa
**Ramsar** (pers. ‏رامسر‎) on kunta ja kaupunki Kaspianmeren rannalla Iranin Mazandaranin maakunnassa. Se on suosittu iranilainen lomakaupunki ja kuuluisa mm. kuumista lähteistään. Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti 27 194 (1996), 28 954 (2001), 32 085 (2006) ja 32 294 (2011).

Radioaktiivisuus
----------------

Kaupungin alueella esiintyy paikoitellen maailman korkeimpiin luettavia luonnollisen radioaktiivisen säteilyn pitoisuuksia, jotka liittyvät kuumiin lähteisiin. Säteilymäärä on paikoin jopa 55–200 kertainen normaaliin taustasäteilyyn verrattuna.

Ramsarin sopimus
----------------

Ramsarin sopimus on kansainvälinen sopimus vesistöalueiden ja kosteikkojen suojelemisesta. Se solmittiin Ramsarissa vuonna 1971. Ramsarin sopimus oli ensimmäinen nykyaikaisista, valtioidenvälisistä luonnonsuojelun ja luonnonvarojen kestävän käytön sopimuksista. Sen on allekirjoittanut 158 valtiota ja siihen kuuluu 1 752 kohdetta, joiden yhteispinta-ala on noin 161 miljoonaa hehtaaria.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Brinkhoff: Iran: Major and Midsize Cities (Maakunnat ja niiden pääkaupungit kerrotaan kohdassa *Provinces*, kaupunkien tietoja kohdassa *Contents: Cities*. Aineistolähteeksi ilmoitetaan Iranin tilastokeskus.) citypopulation.de. Viitattu 14.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Of Stones and Health: Medical Geology in Sri Lanka, Science-lehden Global Voices of Science -sarjaan kuuluva essee (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ramsar**.
* Ramsar Iranin matkatoimistojen yhdistyksen sivuilla (englanniksi)
* Ramsarin sopimuksen sivut (englanniksi)
**Neubrandenburg** on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa, koillisessa Saksassa. Ennen niin kutsutusta piirittömästä kaupungista tuli 2011 Mecklenburgische Seenplatten piirikunnan pääkaupunki. Se sijaitsee noin 135 kilometriä pohjoiseen maan pääkaupungista Berliinistä. Neubrandenburg on noin 67 500 asukkaallaan osavaltionsa kolmanneksi runsasväkisin kaupunki. Se on jaettu kymmeneen kaupunginosaan.

Historia
--------

Neubrandenburgin perusti 4. tammikuuta 1248 Brandenburgin rajakreivi Johann I. Vuonna 1292 kaupungista ja sen ympäristöstä tuli osa Mecklenburgia. Kaupunki oli kukoistava kauppakaupunki kolmikymmenvuotiseen sotaan (1618–1648) saakka. Sodassa Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin joukot valloittivat kaupungin. Vuonna 1631 Saksan katolisten ruhtinaiden liitto Katolinen liiga valloitti kaupungin takaisin saksalaisille. 

Toisessa maailmansodassa kaupungin läheisyydessä sijaitsi Stalag II-A:n vankileiri. Vuonna 1945, muutama päivä ennen sodan loppua, suuri tulipalo tuhosi noin kahdeksankymmentä prosenttia kaupungin rakennuskannasta. Myöhemmin useimmat historiallisesti arvokkaat rakennukset on jälleenrakennettu.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neubrandenburg**.
* Neubrandenburgin kaupungin viralliset sivut

Friedländer Straße Neubrandenburgissa.

  

Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnat ja kaupunkipiirit

* Ludwigslust-Parchim
* Mecklenburgische Seenplatte
* Nordwestmecklenburg
* Rostock
* Rostock (piirikunta)
* Schwerin
* Vorpommern-Greifswald
* Vorpommern-Rügen
Gorongosan kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
SofalaMosambik |
| Pinta-ala | 
4 000,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
23. heinäkuuta 1960View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Tie Gorongosassa
Urema-järvi kuivalla kaudella
**Gorongosan kansallispuisto** on kansallispuisto Mosambikin keskiosassa, Itä-Afrikan Itä-Afrikan hautavajoaman eteläpäässä. Puiston pinta-ala on 3 770 neliökilometriä, ja se on osa Sofalan maakuntaa.

Ensimmäiset ponnistukset alueen suojelemiseksi tehtiin jo 1920-luvulla, jolloin Mozambique Company rajoitti alueen käyttöä muiden kuin komppanian johdon ja vieraiden metsästysalueena. Virallinen kansallispuisto siitä tuli vuonna 1960.

Gorongosan alueesta noin kaksi kolmasosaa on savannia, 14 % metsää ja loput ruohikkoa, josta noin viidennes on tulvavesien alla lähes koko vuoden.

Puistossa oli ennen Mosambikin sisällissotaa noin 2 200 norsua, sisällissodan jälkeen vuonna 1994 niitä löydettiin enää sata. Vuoteen 2008 mennessä määrä oli noussut jo kolmeensataan. Puistoon istutetaan myös naapurimaista tuotuja yksilöitä.

Osassa kansallispuistoa viljellään muun muassa kahvipensasta yhdessä muiden satokasvien kuten banaanin, ananaksen ja piri piri -chilipaprikan kanssa. Hanketta seuraavan pienkahviyhtiön mukaan kansallispuistossa toteutetun Carr-säätiön koeviljelyn tarkoituksena on tutkia, voiko kahvipensaita yhdessä muiden kasvien kanssa käyttää metsittymisen (metsän ennallistamisen) keinona samalla tuottaen tuloja hankkeeseen investoineille sadoille paikallisille maanviljelijöille niin, ettei heillä olisi tarvetta hakata ja polttaa metsää perinteisellä tavalla maanviljelyä varten.

Lähteet
-------

1. ↑  History (Arkistoitu – Internet Archive) Gorongosa
2. ↑  Vegetation types (Arkistoitu – Internet Archive) Gorongosa
3. ↑  Six South African Elephants Make Their Home In Gorongosa  24.9. 2008. Gorongosa National Park.  Arkistoitu 23.7.2011. Viitattu 21.11.2009. (englanniksi)
4. ↑  James Wilkinson: Mozambique Coffee Production and Sourcing Guide  11.7.2023. Omwani, omwani.com. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
**Talo** oli suomalainen tosi-TV -ohjelma, jossa palkintona oli oma talo ja tontti. Kahdeksan pariskuntaa rakensi keväällä 2005 unelmiensa omakotitalon Lahden Karistoon. Yksi pareista sai lopulta valmiin talon ja tontin omakseen. Talon juonsi Marika Makaroff. Talo perustuu brittiläiseen *Under Construction* -ohjelmaformaattiin, joka on saavuttanut suuren suosion muun muassa Englannissa, Ranskassa, Saksassa, Belgiassa ja Australiassa. Suomalaisen Talon Neloselle tuotti FremantleMedia Finland, joka on tuottanut muun muassa Unelmakämpän ja Idolsin.

Ohjelman perusidea
------------------

Pareilla oli noin 10 viikkoa aikaa rakentaa yhdessä iso, kaksikerroksinen puutalo. Apuna heillä oli arkkitehti, rakennusmestari ja muita rakentamisen ammattilaisia. Talossa oli 12 jaksoa ja joka jakson päätteeksi pareilla oli vaara tulla äänestetyksi pois ohjelmasta. Kun talo oli valmis, jäljellä oli kaksi paria. Viimeisessä jaksossa katsojat äänestivät suorassa lähetyksessä, kumpi näistä kahdesta parista pääsee purkamaan muuttokuormansa uuteen omakotitaloonsa Lahden Karistossa. Talon sääntöihin kuului muun muassa, että kilpailijoiden piti asua rakentamisen ajan rakennustyömaalla. Yksi pareista toimi viikoittain niin sanottuna veturiparina, joka vastasi rakentamisesta ja muista yhteisistä asioista. Toinen pari huolehti viikoittain keittiöasioista eli teki ruokaa kaikille.

Kilpailijat
-----------

* Tarja Myntti ja Jussi Koskinen
* Sirkka ja Aarne Mursu
* Kaisu ja Rami Heino
* Mirja Suihkonen ja Olli Ilander
* Saija Puustinen ja Tristan Trefoil
* Nina Louhimaa ja Kimmo Päivinen
* Tiina Kirves ja Kimmo Kuokkanen
* Heli Niemi ja Mikko Peltonen

Voittaja
--------

Voiton veivät Tiina Kirves ja Kimmo Kuokkanen. Finaalissa oli myös mukana Heli Niemi ja Mikko Peltonen. Äänestyksessä annettiin yhteensä noin 140 000 ääntä.

Aiheesta muualla
----------------

Ohjelman viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Charles Ward "Chuck" Smith** (25. kesäkuuta 1927 – 3. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen pastori, joka tunnetaan erityisesti Calvary Chapel-liikkeen perustajana. Chuck Smith muistetaan erityisesti Jeesus-liikkeen hippiherätyksestä, joka toi runsasti nuoria evankelikaalisen kristinuskon piirin. Calvary Chapelista kasvoi Smithin aikana yli 700 seurakunnan verkosto, johon kuului myös satoja radioasemia.

Ura pastorina
-------------

Chuck Smith aloitti Calvary Chapel-työn Costa Mesassa, Kaliforniassa 25 henkilön ryhmänä. Pienenä kappelina käynnistynyt seurakunta kasvoi lopulta yli 2000 henkilön kirkoksi. Chuck Smith tunnetaan erityisesti hippien ja surffaajien keskuudessa levinneestä Jeesus-herätyksestä, joka vaikutti tuhansiin nuoriin Yhdysvaltain itärannikolla.

### Liturginen uudistaja

Chuck Smith tunnettiin vaikutusvaltaisena kirkollisen liturgian uudistajana. Smith kasvatti uuden sukupolven merkittäviä saarnaajia ja hyödynsi popkulttuuria sekä kansankielisti evankelista liikkeen käytäntöjä. Smithin toiminta oli uraauurtavaa mm. luopumalla perinteisestä liturgiasta luopumisessa, korvaamalla urut sähkökitaroilla, saarnaamalla havaiji-paidassa ja antamalla kaikille oikeuden osallistua tilaisuuksiin omana itsenään. Kirkkohistorioitsija Donald E. Millerin mukaan Smith asetti toiminnallaan kristillisille megakirkoille uuden 1970-luvun paradigman.

Chuck Smith tunnetaan edeltäneisiin kirkollisiin tunnustuskuntiin sitoutumattona. Smith kutsui seurakuntaansa kristilliseksi, mistä myöhemmin tuli laajalle levinnyt käytäntö evankelikaalisessa maailmassa.

Kristillinen vaikuttaja
-----------------------

Vuonna 1971 Smith auttoi Maranatha Musicin perustamisessa, joka on yksi enismmäisistä kristillisen nykymusiikin levy-yhtiöistä Yhdysvalloissa. Yhtiö tarjosi toiminta-alustan kirkossa esiintyneille lauluntekijöille. Vuonna 1996 Smith ja Mike Kestler perustivat Calvary Satellite Networkin joka lähettää saarnoja ja kristllistä musiikkia 45 osavaltiossa. Smith muistetaan monien tunnettujen pastoreiden ja evankelisten järjestöjen johtajien ohjaajana. Tunnettuja Smithin oppilaita ovat olleet mm. Greg Laurie ja Kenn Gullis.

Kuolema
-------

Smith kuoli kotonaan Kalifornian Newport Beachissa vuonna 2013 ollessaan 86-vuotias. Smithin kuolinsyy oli keuhkosyöpä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Chuck Smith *Calvary Chapel*. Viitattu 22.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Vitello, Paul: Chuck Smith, Minister Who Preached to Flower Children, Dies at 86 *New York Times*.  13.10.2013. Viitattu 22.10.2023.
**Widerøen lento 933** oli Widerøen matkustajalento Norjan Berlevågista Mehamniin 11. maaliskuuta 1982. DHC 6 Twin Otter -tyyppinen kone syöksyi maahan Omgangissa. Onnettomuudessa menehtyivät kaikki 15 koneessa ollutta. Koneen hylky löytyi kaksi päivää kestäneen etsinnän jälkeen, mutta yksi uhreista jäi kateisiin. Onnettomuustutkintakomissio ei pystynyt vahvistamaan varmaa syytä onnettomuudelle, mutta todennäköisimpänä pidetään teknistä vikaa. Tapahtuma-aikaan lähistöllä oli käynnissä Naton harjoitus, ja mediassa sai paljon huomiota teoria, että brittiläinen hävittäjä olisi törmännyt koneeseen. Monet silminnäkijät kertoivat nähneensä matalalla lentäneen Harrier-koneen alueella, vaikka virallisen tiedon mukaan näin ei ollut. Vuonna 2002 NRK esitti dokumenttiohjelman, jossa esiin nousi uusia silminnäkijöitä. Tämän seurauksena suurkäräjät tilasi uuden tutkinnan, mutta vajaat kolme vuotta myöhemmin valmistuneessa raportissa ei annettu tukea hävittäjäteorialle.

* Onnettomuuskartta. "Vrak" osoittaa hylyn paikan. Yhtenäinen viiva on tutkahavainto lentokoneen reitistä.Onnettomuuskartta. "Vrak" osoittaa hylyn paikan. Yhtenäinen viiva on tutkahavainto lentokoneen reitistä.
* CF-104-hävittäjä etsimässä turmakonetta.CF-104-hävittäjä etsimässä turmakonetta.
* Turmakoneen sivuvakaaja.Turmakoneen sivuvakaaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Engerngen, Lars: Mehamn-ulykken *Store norske leksikon*.  28.9.2020. Viitattu 19.10.2023. (norjaksi)
**The Brian May Band** perustettiin vuonna 1992 Brian Mayn taustayhtyeeksi hänen *Back to the Light*- sekä myöhemmin *Another World* -albumiensa kiertueille. Yhtye on konsertoinut Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa sekä Uudessa-Guineassa esittäen sekä Mayn soolouran sekä Queenin materiaalia. Livealbumi ja -video Brixtonista julkaistiin vuonna 1994.

*Too Much Love Will Kill You* -single vuodelta 1992 on Brian Mayn korkeimmalle yltänyt soolosingle, se saavutti Britannian singlelistapaikan #5. Kappale voitti myös arvostetun Ivor Novello -palkinnon.

*Back to the Light* -albumilla ja -kiertueella kokoonpanoon kuuluivat Cozy Powell (rummut), Mike Caswell (kitara vuonna 1992), Jamie Moses (kitara vuonna 1993), Spike Edney (kosketinsoittimet), Neil Murray (basso). Taustalaulusta vuonna 1992 vastasivat Maggie Ryder, Miriam Stockley sekä Chris Thompson, ja vuonna 1993 Cathy Porter sekä Shelley Preston. *Another World* -albumilla ja kiertueella mukana olivat Eric Singer (rummut), Jamie Moses (kitara), Spike Edney (kosketinsoittimet), Neil Murray (basso) sekä Susie Webb ja Zoe Nicholas (taustalaulu).

Diskografia
-----------

* Back to the Light (1992)
* Live at the Brixton Academy (1994)
* Another World (1998)
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. The Living End käsittelee elokuvaa.*

**The Living End** on australialainen rockyhtye, joka on peräisin Melbournesta. Yhtye perustettiin 1994 ja nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Chris Cheney, Scott Owen ja Andy Strachan. Yhtye nousi julkisuuteen 90-luvun lopulla tuplasinglen "Second Solution/Prisoner of Society" julkaisun jälkeen.

Tähän päivään mennessä yhtye on julkaissut viisi studioalbumia ja yhden singlekokoelman Australiassa. Näistä kaksi ovat nousseet Australian levymyyntilistoilla. He ovat myös saavuttaneet huomioitavaa suosiota Yhdysvalloissa sekä Euroopassa.

Tyyli ja vaikutteet
-------------------

Chris Cheney pitää 1950-luvun rock-musiikkia suurimpana vaikuttajanaan ja ensimmäisenä musiikillisena rakkautenaan. Yhtyeen tyyli perustuikin aluksi juuri siihen. Australiassa 80-luvulla tehty rock on toisena suurena vaikuttajana, koska yhtyeen jäsenet kertovat kasvaneensa siihen ja arvostaneensa sitä. 1980-luvun rockabilly-yhtye Stray Cats inspiroi Scott Owenia käyttämään kontrabassoa, kun yhtye päätti aloittaa musiikin tekemisen. Muita vaikutteita yhtye on ottanut The Reverend Horton Heatilta ja Eddie Cochranista.

Yhtye myös pitää pohjanaan punk-ideologiaa, viitaten Iggy Popiin, The Who:hon and The Jamiin yhtyeinä, jotka jakavat heidän kanssaan samat periaatteet: ympäröivästä yhteisöstä huomioiden tekemisen. Heitä on myös verrattu 1990-luvun punkin uudelleensynnyttäjään Rancidiin. Yhtye ei kuitenkaan pidä itseään punk-yhtyeenä, enemmän rock-yhtyeenä, joka on ottanut vaikutteita punkista.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* 1998: *The Living End*
* 2000: *Roll On*
* 2003: *Modern Artillery*
* 2006: *State of Emergency*
* 2008: *White Noise*
* 2011: *The Ending Is Just the Beginning Repeating*
* 2016: *Shift*
* 2018: *Wunderbar*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Living End** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen kotisivu
* Virallinen MySpace-sivu
* Kuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive)
**M36 Gun Motor Carriage** oli toisen maailmansodan aikainen yhdysvaltalainen panssarintorjuntavaunu (engl. *tank destroyer*). Siitä käytettiin yleensä lempinimiä **Jackson** tai **Slugger** etelävaltioiden kenraali Thomas Jacksonin mukaan.

Raskaiden saksalaisten vaunujen, kuten Pantherin ja Tigerin ilmestyessä Yhdysvaltain armeijan M10 Wolverine -panssarintorjuntavaunu jäi nopeasti vanhentuneeksi. Sen 76 millimetrin tykki ei kyennyt läpäisemään uudempien vaunujen paksumpaa panssarointia. Tätä oli jo ennakoitu, ja jo syyskuussa 1942 Yhdysvalloissa oli ryhdytty suunnittelemaan uutta 90 millimetrin M3-tykkiä käyttävää vaunua. Kuten saksalainen 88 millimetrin KwK 36 -panssarivaunutykkikin, amerikkalainen M3-tykki oli kehitetty alun perin raskaasta ilmatorjuntatykistä. Sillä oli erinomainen kranaatin lähtönopeus, ja se kykeni lävistämään minkä tahansa tuolloin käytössä olleen panssarivaunun panssarin. 90 millimetrin M3-kanuuna valittiin myös raskaan M26 Pershing -vaunun pääaseeksi.

M36 rakennettiin M10A1:n rungolle. Tehokkaamman tykin lisäksi siinä oli parempi moottori ja etupanssarointi oli kaksi kertaa paksumpi kuin M10:ssä. Kuten aikaisemmissakin yhdysvaltalaisissa panssarintorjuntavaunuissa, torni ei ollut kokonaan panssaroitu painon säästämiseksi ja sen katto oli avoin. Tämän vuoksi vaunuun kehitettiin sirpalesuojaksi erillinen taittuva kattopanssari.

Uusi vaunu ilmestyi Eurooppaan vasta vuoden 1944 puolivälissä ja vain 1 400 vaunua rakennettiin sodan aikana. Miehistöt pitivät uudesta vaunusta, joka oli yksi harvoista yhdysvaltalaisvaunuista, jolla pystyi torjumaan saksalaispanssarit pidemmän matkan päästä, kuten Ardennien taistelun aikana havaittiin. Korean sodassa moniin vaunuihin asennettiin runkokonekivääri jalkaväen torjuntaan.

Eri mallit:

* M36, vakiomalli
* M36B1, M36:n torni M4A3 Shermanin rungolle
* M36B2, muunnettu dieselkäyttöisistä M10A1-vaunuista

Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain armeija käytti Jacksonia Korean sodassa, ja sen 90 millimetrin tykki kykeni tuhoamaan kaikki venäläisvalmisteiset vaunut yli kahden kilometrin etäisyydeltä. Jackson pysyi Yhdysvaltain armeijan kalustossa pitkälle 1950-luvun lopulle asti. 

Jacksonia vietiin sotien jälkeen moniin ulkomaihin, muun muassa Etelä-Koreaan ja Jugoslaviaan. Jugoslaviassa moottoriksi vaihdettiin 1970-luvulla venäläisen T-55-vaunun dieselmoottori, jolla liikkuvuutta saatiin parannettua. M36 Jacksonit osallistuivat vielä Jugoslavian hajoamissotiin vuosina 1991–1995. Ne palvelivat Kroatian armeijassa aktiivisesti vuoteen 2002 saakka, jonka jälkeen viimeiset 20 vaunua poistettiin palveluksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Yugoslavia *Sherman encyclopedia*.  Arkistoitu 15.1.2011. Viitattu 7.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M36 Jackson** Wikimedia Commonsissa