recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Prix Veuve Clicquot de la Femme d’Affaires** on eri puolilla maailmaa vuosittain jaettava palkinto menestyksekkäille liikenaisille.

Vuodesta 1972 jaettu palkinto perustettiin kunnioittamaan Veuve Clicquot -samppanjayrityksen johtajan, leskeksi jääneen Madame Clicquot Ponsardinin muistoa. 

Palkintoa jaetaan nykyisin 27 maailman maassa. Vuosittain eri maiden voittajat saavat kutsun Ranskan Reimsissä pidettävään kansainväliseen liikenaisten seminaariin The International Business Woman Forum.

Veuve Clicquot -palkinto Suomessa
---------------------------------

Suomessa palkintoa on jaettu vuodesta 2004. Palkittujen joukkoon kuuluvat Skannon toimitusjohtaja Barbara Roos (2003), Levin matkailuyrittäjä Päivikki Palosaari (2004), Vallila Interiorin johtaja Anne Berner (2006), Lappset Groupin hallituksen puheenjohtaja Johanna Ikäheimo (2007), Stala Oy:n toimitusjohtaja Tuija Rajamäki (2008), Dextran toimitusjohtaja Leena Niemistö (2009), Andiatan Tarja Rantanen (2011) ja Marketing Clinicin Catharina Stackelberg (2013).

Lähteet
-------

1. ↑  About the Award (Arkistoitu – Internet Archive), Veuve Clicquot Business Woman of the Year Award. Viitattu 25.5.2014.
2. ↑  The International Business Woman Forum, Veuve Clicquot -sivusto. Viitattu 25.5.2014.
3. ↑  Marketing Clinicin Catharina Stackelbergistä vuoden 2013 Veuve Clicquot Business Woman, lehdistötiedote 5.6.2013. Viitattu 25.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Palkinnosta Veuve Clicquot’n sivustolla (englanniksi)
Kulhollinen vaaleaa muktukia.Muktukia.
**Muktuk** tai **maktak** on inuiittien ruokalaji, joka valmistetaan valaan traanista ja valaan nahasta. Tavallisesti sen valmistamiseen käytetään yhteisöstä riippuen grönlannin-, sarvi- tai maitovalaan rasvaa. Muktuk voidaan syödä raakana ja jäisenä, paistettuna, haudutettuna tai säilöttynä, ja sen kanssa saatetaan tarjota soijakastiketta. Sen purutuntuma saattaa olla hyvin sitkeä, ja valaan ihoon tehdäänkin usein viiltoja syömisen helpottamiseksi. Rasva sulaa syömisen aikana. Muktukin makua on kuvattu kookosmaiseksi ja paistetun kananmunan kaltaiseksi.

Joukko ihmisiä syö lattialla ringissä muktukia soijakastikkeella.Muktukateria vuonna 1997.
Muktuk sisältää paljon C-vitamiinia, ja 100 gramman palassa onkin C-vitamiinia jopa 36 milligrammaa. Lisäksi valaan traani koostuu 70-prosenttisesti kertatyydyttymättömistä rasvahapoista ja lähes 30-prosenttisesti omega-3-rasvahapoista.

Merten saastuminen on sittemmin saattanut tehdä muktukin syömisestä terveysriskin: merinisäkkäät ovat merten ravintoketjun ylimpinä, ja rikastumisen seurauksena niiden traaniin kertyy paljon myrkkyjä. Traanista on löydetty PCB-yhdisteitä, syöpää aiheuttavia yhdisteitä ja muita myrkkyjä. Yhdisteiden pitoisuus traanissa saattaa olla tavanomaisella tasolla, mutta on myös mahdollista, että merissä oleva saaste on vaikuttanut siihen. Ympäristöjärjestöt ovat osoittaneet huolensa PCB-yhdisteiden korkeasta pitoisuudesta traanissa.

Lähteet
-------

1. ↑  MUKTUK *Lexico Dictionaries*.  Arkistoitu 10.8.2022. Viitattu 10.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  This Inuit Dish of Whale Skin and Blubber Is Rooted in Respect *Atlas Obscura*.  Arkistoitu 4.6.2022. Viitattu 10.8.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Muktuk | Traditional Offal Dish From Alaska | TasteAtlas *www.tasteatlas.com*.  Arkistoitu 10.8.2022. Viitattu 10.8.2022. (englanniksi)
4. 1 2  The Inuit Paradox *Discover Magazine*.  Arkistoitu 14.6.2022. Viitattu 10.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  blubber | National Geographic Society *education.nationalgeographic.org*.  Arkistoitu 28.8.2022. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
**Mukulaselleri** eli **juuriselleri** (*Apium graveolens* Rapaceum-ryhmä) on sellereihin (*Apium*) kuuluva kasvi. Mukulaselleriä on useita eri lajikkeita, esimerkiksi 'Balder', 'President' ja 'Alabaster'. Se on pyöreähkö ja rosoinen juures, joka korjataan myöhään syksyllä. Kasvaakseen onnistuneesti se vaatii pitkän kesän, sillä se on hidaskasvuinen. Samasta pellosta saa juurisadon vain ensimmäisenä vuotena. Kaksivuotisena kasvina selleri tuottaa toisena kasvuvuotenaan siemensadon. Sellerille tyypillisen tuoksun aiheuttavat ftalidit ja terpeenit.

Käyttö
------

Mukulaselleristä syödään juuri ja joskus myös lehdet. Juurimukulaa voidaan käyttää liemijuureksena, tai sitä voi laittaa esimerkiksi salaatteihin, patoihin, kastikkeisiin tai erilaisiin keittoihin ja gratiineihin. Lehdet voi myös kuivata tai pakastaa.

Kasvatus
--------

Mukulasellerin taimikasvatus kestää noin 55–70 päivää, ja se aloitetaan yleensä maaliskuussa. Sopiva lämpötila kasvuun on 18 celsiusastetta.

Varsinainen istutus avomaalle tapahtuu touko-kesäkuussa. Tämän jälkeen kasvuaikaa vaaditaan 105–115 päivää. Istutettaessa taimet asetetaan riveihin, joissa ne ovat 30–40 cm välein. Rivit ovat noin 50 cm etäisyydellä toisistaan. Mukulaselleri vaatii voimakkaan, tuoreen ja multavan maan, jossa on paksu multakerros. Korjuu tapahtuu yleensä lokakuussa.

Lähteet
-------

* Ella Räty: Viljelykasvien nimistö

### Viitteet

1. ↑  ITIS
2. ↑  Parasta juuri nyt: mukulaselleri *Kasvistieto*.  2.12.2014. Satokausi Media Oy. Viitattu 10.12.2022.
3. ↑  Mukulaselleri Puutarha.net


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Apium graveolens var. rapaceum | 
* Wikidata: Q575174
* APDB: 223363
* Ecocrop: 3289
* EPPO: APUGR
* GBIF: 5539782
* GRIN: 3704
* iNaturalist: 58785
* IPNI: 60466176-2
* ITIS: 182184
* MoBotPF: 276064
* NBN: NBNSYS0000003665
* PLANTS: APGRR
* Tropicos: 1703718
* WFO: wfo-0000750851

 |
|  |
| Apium rapaceum | 
* Wikidata: Q17134477
* CoL: FNJD
* GBIF: 5539530
* GRIN: 70084
* IPNI: 838121-1
* IRMNG: 10203476
* ITIS: 508962
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:838121-1
* Tropicos: 100290330
* WFO: wfo-0000540706

 |

 |
**Kapitan Jevdokimov** (ven. Капитан Евдокимов) on venäläinen matalakulkuinen jokijäänmurtaja, joka on suunniteltu toimimaan Siperian −50 °C:n pakkasissa. Se valmistui ensimmäisenä seitsemän jokijäänmurtajan sarjasta Wärtsilän Helsingin telakalta. Sen sisaraluksia ovat *Kapitan Babitšev* (1983), *Kapitan Tšudinov* (1983), *Kapitan Borodkin* (1983), *Avraami Zavenjagin* (1984), *Kapitan Metsaik* (1984), *Kapitan Demidov* (1984) ja *Kapitan Moškin* (1986).

Murtajan runko suunniteltiin Wärtsilän jäänmurtolaboratoriossa. Täysmittakaavakokeet tehtiin Siperian pakkasissa aiemman sarjan jokijäänmurtaja *Kapitan Tšetškinillä*. Aluksen rakentamista leimasi ankara painokontrolli, jotta syväys saatiin pieneksi. Kaikki kansirakenteetkin tehtiin alumiinista. Siltojen alittamiseksi laivan mastot ja antennit ovat käännettävissä alas.

Pääkoneisto on dieselsähköinen. Päävoimanlähteenä on kolme Wärtsilä-Vaasa 12V22B -dieselmoottoria. Neljä potkurimoottoria toimivat tasavirralla ja ne saavat virtansa vaihtovirtageneraattoreista tyristorisiltojen kautta. Potkureita aluksessa on neljä.

Lähteet
-------

* Navigator 10/1982 s. 9 ja 5/1983 s. 11
* Suomen Merenkulku 5/1983 s. 37
**Keskusteluja** (m.kreik. Διατριβαί, *Diatribai*) on Epiktetoksen opetusten kokoelma, jonka on todennäköisesti koonnut luentomuistiinpanoista hänen oppilaansa Arrianos noin vuonna 101. Se on nimensä mukaisesti kokoelma keskusteluja (διατριβή, *diatribē*), luennon ja saarnan välimuotoja, jotka on pidetty Epiktetoksen koulussa.

*Keskusteluja* koostuu neljästä kirjasta, joissa on yhteensä 95 keskustelua. Alun perin kirjoja on ollut kahdeksan, mutta puolet niistä on kadonnut. Keskustelut käsittelevät stoalaisia elämänfilosofisia oppeja muun muassa filosofian olemuksesta, jumaluudesta, yhteiskuntaelämästä, velvollisuuksista ja tunteista. Keskusteluissa kumotaan myös epikurolaisten ja akatemialaisten skeptikkojen oppeja.
Keskustelu III.22 käsittelee stoalaisten edeltäjien kyynikoiden oppeja, ja se on merkittävä lähde kyyniseen ajatteluun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Itkonen-Kaila 1978, s. 7–11.
2. ↑  *Discourses*. George Longin englanninkielinen käännös.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Epiktetos: *Käsikirja ja Keskusteluja*. (Alkuteokset: Enkheiridion ja Diatribai.) Valikoinut ja kreikan kielestä suomentanut Marja Itkonen-Kaila. Seitsentähdet. Helsinki: WSOY, 1978. ISBN 951-1-04742-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Epictetus: *The Discourses* (The Internet Classics Archive) (englanniksi)
* Epictetus: *The Discourses* (englanniksi)
* Epictetus: *The Discourses* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo yrityksestä. Armeijaslangissa kesla voi tarkoittaa keskussanomalaitetta.*

**Kesla Oyj** on suomalainen pörssiyritys, jonka kotipaikka on Joensuu. Yritys on metsäteknologian kehittämiseen, valmistukseen ja markkinointiin erikoistunut konepajakonserni, joka hallitsee puunkorjuun koko tuotantoketjun. Keslan tuotteisiin kuuluvat auto- ja teollisuusnosturit, hakkurit, harvesterikourat, metsäkonenosturit ja traktorin metsävarusteet, perävaunut ja kuormaimet.

Historia
--------

Kesla 20RH -harvesterikoura
Yritys sai alkunsa vuonna 1954, kun ensimmäisen traktorinsa ostanut Antti Kärkkäinen alkoi pohtia, kuinka kivet saisi kätevästi kerättyä pois pelloilta. Kärkkäinen kehitti ja teki itse omat kivenraivauskoneensa, sillä valmiita ei ollut saatavilla. Näin saivat alkunsa Kivi-Antti-kivensiirtolaite ja Isokita-raivauskoukku. Naapurit kiinnostuivat Antin keksinnöistä ja tilasivat niitä myös itselleen. Laitteita valmistettiin alkuun naapurikylän pajalla, kunnes Antti Kärkkäinen päätti laittaa tilansa uuteen käyttöön ja perusti 19. elokuuta 1960 Rantasalmen Raivausväline -yrityksen.

Antti Kärkkäinen kuoli vuonna 1969, jonka jälkeen yrityksen otti hoitoonsa ensin hänen vanhin poikansa Raimo ja sitten nuorempi poika Seppo vuonna 1971. Lisätilojen tarpeessa yritys muutti ensin hetkeksi Joroisiin ja sieltä Kesälahdelle 1974. Kesälahdesta yritys sai nykyisen nimensä Kesla.

Kesla päätti tammikuussa 1988 laajentaa omistuspohjaansa ja listautui Helsingin pörssin OTC-listalle. Samoihin aikoihin yritys laajensi toimintaansa henkilönostimien suunnitteluun ja markkinointiin. Kesla valmisti viimeiset maatalouskoneensa vuonna 1995.

Vuonna 2000 Kesla osti hakehakkurin tuoteoikeudet saksalaiselta hakkurivalmistajalta. Tämän ympärille Kesla hyödynsi omaa osaamistaan metallirakenteiden, kuten vaunurungon ja nosturin sekä hydrauliikan ja automatiikan osalta, ja kehitti kilpailukykyisen hakkuripaketin yrittäjäkäyttöiseen hakettamiseen.

Vuonna 2007 Kesla osti MFG Components Oy:n Tohmajärveltä. MFG:stä tuli Keslan itsenäinen tytäryhtiö. Kesla Components fuusioitui MFG:hen vuonna 2008. Näin ollen MFG:llä on toimipisteet Tohmajärvellä ja Ilomantsissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tilinpäätöstiedote 2022 (PDF) Kesla Oyj. Viitattu 21.3.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* Salmela, Sirkka-Liisa: *Riihipajasta metsäteknologian moniosaajaksi: Kesla 50*. Joensuu: Kesla Oyj, 2010. ISBN 978-952-92-7551-9.
* Aaltonen, Sirkka-Liisa: *#yourlifetimematch - Lähikuvassa Kesla 2010-2020*. Joensuu: Kesla Oyj, 2021. ISBN 978-952-94-4795-4.
* Aaltonen, Sirkka-Liisa: *#yourlifetimematch - Close-up Kesla 2010-2020*. Joensuu: Kesla Oyj, 2021. ISBN 978-952-94-4867-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kesla
* Keslan osake- ja pörssihistoriaa porssitieto.fi:ssä
* Close-up Kesla 2010-2020
* Lähikuvassa Kesla 2010-2020
Kreikan alueet, prefektuurit ja kunnat Kapodistrias-suunnitelman mukaisesti.
**Kapodistrias-suunnitelma** (kreik. Σχέδιο Καποδίστριας, *Shédio Kapodístrias*) oli Kreikassa totettu laaja kuntauudistus. Uudistus hyväksyttiin vuonna 1997 ja se astui voimaan seuraavan vuoden alussa. Uudistus sai nimensä Ioannis Kapodistriasin mukaan.

Kapodostrias-suunnitelma oli osa laajempaa paikallishallinnon uudistusta. Uudistuksen myötä maan kuntien määrä laski 5 775 kunnasta 1 033 kuntaan. Vuonna 2011 toteutettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnettu aluehallintouudistus, joka vähensi kuntien määrää edelleen.

Katso myös
----------

* Kreikan hallinnolliset alueet

Lähteet
-------

1. ↑  Program "I. Kapodistrias" Kreikan sisäministeriö.  Arkistoitu 20.4.2010. Viitattu 16.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  Kreikan sisäministeriö: Structure and Operation of Local and Regional Democracy in Greece (pdf) *unpan1.un.org*.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 16.4.2014. (englanniksi)
3. ↑  Information about territorial administration Polyinvest.  Arkistoitu 6.6.2014. Viitattu 3.6.2014. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Empress** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1914–1919 palveluksessaollut vesilentokoneiden emälaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Pakko-otto ja muutostyöt
------------------------

Alus oli alun perin South East and Chatham Railway Companyn nopea Englannin kanaalin ylittämiseen tarkoitettu höyryalus. Britannian amiraliteetti otti aluksen käyttöönsä 11. elokuuta 1914 ja muutti sen Chathamin telakalla kolmen lentokoneen emälaivaksi.

Muutostöissä aluksesta poistettiin takakannen rakenteet, jotka korvattiin lentokonesuojalla, työpajalla sekä kahdella nosturilla. Myöhemmin alus aseistettiin kahdeksalla 12 naulan tykillä.

Palvelus
--------

Muutostöiden valmistuttua 25. elokuuta *Empress* sijoitettiin Harwichiin, jossa olivat jo vesilentokoneiden emälaivat *HMS Engadine* ja *HMS Riviera*. Kaikki Harwichiin sijoitetut vesilentokoneiden emälaivat osallistuivat 25. joulukuuta hyökkäykseen zeppeliinitukikohta Cuxhaveniin.

*Empress* muutettiin vuonna 1915 Cunardin telakalla toimimaan neljän koneen emälaivana. Alus siirrettiin lokakuussa 1915 Queenstowniin ja sieltä edelleen vuonna 1916 Port Saidin tukikohtaan Välimerelle.

Alus palautettiin omistajilleen vuonna 1919.

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Barnes, C. H.: *Shorts Aircraft since 1900*. Lontoo, Englanti: Naval Institute Press, 1989. ISBN 0-87021-662-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Conway's s. 65

Aiheesta muualla
----------------

* Cuxhavenin hyökkäys (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaivat

|  |
| --- |
| *HMS Hermes* –
*HMS Ark Royal* –
*HMS Empress* –
*HMS Riviera* –
*HMS Engadine* –
*HMS Campania* –
*HMS Anne* –
*HMS Raven II* –
*HMS Pegasus* –
*HMS Ben-my-Chree* –
*HMS Vindex* –
*HMS Manxman* –
*HMS Nairana* |
| Edeltäjä: ei edeltäjää – Seuraaja: *HMS Argus* |
**Kaavin kirkko** on Kaavin kirkonkylällä sijaitseva kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehtitoimisto Karvala & Silvennoinen. Kirkko vihittiin käyttöön 18.12.1983. Kaavin kirkko rakennettiin tulipalossa 1980 tuhoutuneen kirkon paikalle. Kirkon sisääntulon lasisesta julkisivusta heijastuu vanha kellotapuli.

Kaavin kellotapuli valmistui vuonna 1772. Nykypaikallaan se on seissyt vuodesta 1815.
Kellotapuli on rakennettu alkujaan Kaavin toisen kirkon yhteyteen vuonna 1772 ja siirretty nykypaikalleen Kaavin toisen kirkon purkamisen jälkeen; kellotapuli on Kuopion seurakuntayhtymän vanhin rakennus. Kirkko ja kellotapuli kuuluvat Kaavin kirkonkylän historialliseen maisemakokonaisuuteen.

Kaavin kirkossa on 550 istumapaikkaa (lisäpenkkien kanssa yhteensä 690). Kirkon tiloja ovat kirkkosalin lisäksi sakasti, apusakasti, valmistautumishuone sekä lastenhuone. Alakerrassa on varasto ja tekninen tila.

Kaavin kirkon urut on rakennettu Hans Heinrichin urkutehtaassa Maksamaalla Pohjanmaan maakunnassa. Urut ovat 25-äänikertaiset.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuopion ev.lut. seurakunnat, Kaavin kirkko Kuopion ev. lut. seurakunnat. Viitattu 19.2.2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Kirkko Kaavilla, Kaavin kirkot vuodesta 1671 Kuopion ev. lut. seurakunnat, Järvi-Kuopio. Viitattu 19.2.2017.
3. ↑  *Pohjois-Savon kulttuuriympäristöselvitys, osa 2*. Pohjois-Savon liiton julkaisu A:66. Kuopio: Pohjois-Savon liitto, 2011. ISBN 952-5759-28-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkko Kaavilla, Kaavin kirkot vuodesta 1671 (pdf)
* Kaavin kirkko
Eulerin identiteettiä havainnollistava kuva. Lukua {\displaystyle e^{i\pi }} vastaa kehän piste {\displaystyle (-1,0)}, sillä {\displaystyle e^{i\varphi },0\leq \varphi <2\pi } on yksikköympyrän parametrisointi kompleksitasossa.
Eksponenttifunktio {\displaystyle e^{z}} funktion {\displaystyle (1+z/N)^{N}} raja-arvona, kun N lähestyy ääretöntä. Animaatiossa N saa arvoja välillä 1 − 100. Kun N suurenee, {\displaystyle (1+i\pi /N)^{N}} lähestyy arvoa −1.
**Eulerin identiteetti** on kompleksianalyysissä Eulerin lauseella saatu yhtälö

e^{i \pi} + 1 = 0 \,\!,
jossa

{\displaystyle e\,\!} on Neperin luku,
{\displaystyle i\,\!} on imaginaariyksikkö ja
{\displaystyle \pi \,\!} on pii.
Eulerin identiteettiä on kutsuttu matematiikan kauneimmaksi kaavaksi, koska se sitoo toisiinsa useat nykymatematiikan tärkeät luvut: Neperin luvun, piin, imaginaariyksikön ja perusluvut 1:n ja 0:n. Yhtälössä esiintyvät myös matematiikan kolme tärkeää laskutoimitusta: yhteenlasku, kertolasku ja potenssiin korottaminen. Se yhdistää matemaattisen analyysin, geometrian ja kompleksiluvut. Kaavassa on myös yhtälöissä esiintyvä tapa kirjoittaa yhtäläisyysmerkin oikealle puolelle nolla.

Määrittäminen
-------------

Eulerin lause on seuraavanlainen:

{\displaystyle e^{ix}=\cos x+i\sin x.\,\!}
Lause on pätevä kaikille reaaliluvuille x. Kulma x on radiaaneina.

Jos nyt asetetaan

{\displaystyle x=\pi \,\!},
niin

{\displaystyle e^{i\pi }=\cos \pi +i\sin \pi .\,\!}

  

Koska

{\displaystyle \cos \pi =-1\,\!}
ja

{\displaystyle \sin \pi =0,\,\!}
seuraa, että

{\displaystyle e^{i\pi }=-1,\,\!}
josta saadaan Eulerin identiteetti

{\displaystyle e^{i\pi }+1=0.\,\!}
*Q.E.D.*

Lähteet
-------

1. ↑  Mathematics: Why the brain sees maths as beauty  13 February 2014. BBC. Viitattu 24.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Boyer, Carl B. & Merzbach, Uta C.: *Tieteiden kuningatar – Matematiikan historia, osa II*, s. 618–653. "Luku 21, Eulerin aika". Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Art House, 1994. ISBN 951-884-158-6.
**Mazda 787** on Mazdaspeedin valmistama C-ryhmän kilpa-auto. Sen kehitysversio **787B** on ainoa wankelmoottorilla varustettu automalli, jolla on voitettu Le Mansin 24 tunnin ajot. Autolla voitettiin ajot vuonna 1991, jolloin sillä ajoivat Volker Weidler, Johnny Herbert ja Bertrand Gachot. Auto on samalla ensimmäinen japanilaisvalmisteinen automalli, jolla kyseiset kisat on voitettu. Alkuperäinen 787 malli oli epäluotettava ja eivät päässeet maaliin Le Mansissa vuonna 1990.

Vuoden 1991 kilpailua varten auton tehoa kasvatettiin ja polttoainetaloutta parannettiin. 787B-malli voitti Le Mansin ajot vuonna 1991 ja kaksi muuta autoa pääsi kymmenen parhaimman joukkoon. Voitto oli ensimmäinen japanilaiselle merkille Le Mansin ajoissa.

787-mallia valmistettiin kaksi kappaletta ja 787B-mallia valmistettiin kolme kappaletta.

Auton runko on valmistettu hiilikuitukomposiitista ja kori on kevlaria ja hiilikuitua.

Tekniikka
---------

Polttoaineensyöttönä on Nippon Denson elektroninen ruisku.

Moottori
--------

Moottorina on neliroottorinen wankelmoottori.

* **787B** (R26B) - 700 hv @ 9000 r/min, 608 Nm @ 6500 r/min

Moottorissa on neljä roottoria, joissa on jokaisessa kolme sytytystulppaa. Muuttuva sisäänotto paransi vääntöä kierrosalueen keskivaiheilla, joka ei ollut wankelmoottorin vahvuuksia.

Mitat
-----

* Pituus: 4 782 mm
* Leveys: 1 994 mm
* Korkeus: 1 003 mm
* Akseliväli: 2 662 mm
* Omamassa: 830 kg

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ramey, Jay: Listen to the four-rotor Mazda 787B giving everyone a buzz *Car News*.  28.4.2017. Autoweek. Viitattu 25.7.2017.
2. ↑  1991 24 Hours of Le Mans Results and Competitors *Results*. Experience Le Mans. Viitattu 25.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  1990 24 Hours of Le Mans Results and Competitors *Results*. Experience Le Mans. Viitattu 25.7.2017. (englanniksi)
4. 1 2 3  Craig Jamieson: The incredible story of the 787B and Mazda’s only Le Mans win *topgear.com*.  20.8.2021. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Japan at the 24 Hours of Le Mans 1991-2021 [1/2] *24h-lemans.com*.  26.10.2021. Viitattu 4.2.2023. (englanniksi)
6. ↑  Mazda Chassis Numbers  Arkistoitu. Viitattu 4.2.2023. (englanniksi)

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Mazda 626 GD** on Mazda 626:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1987–1992. Se korvasi edeltäneen GC-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 626 GE. Japanissa mallin nimenä oli **Mazda Capella**.

Korimalleina olivat kaksiovinen coupé, neliovinen sedan, viisiovinen hatchback ja viisiovinen farmari.

Tästä mallista tuli ensimmäinen japanilaisauto, joka voitti saksalaisen *Auto, Motor und Sport* -lehden vertailutestin. Sille hävisivät paremmuusjärjestyksessä Audi 80, Ford Sierra, Peugeot 405 ja Renault 21. Saman lehden lukijat äänestivät Mazda 626:n sen vuoden parhaaksi tuontiautoksi kokoluokassaan, jossa toiseksi tuli uusi Peugeot 405 ja kolmanneksi 3. sukupolven Honda Accord. Suomessa Mazda 626 menestyi *Tuulilasi*-lehden 3/1988 talvitestissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mazda 626. Menestys kaikkialla maailmassa. (Haka-Auton mainos.) *Helsingin Sanomat*, 10.4.1988, s. 36. Näköislehti (maksullinen).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mazda 626 (GD)** Wikimedia Commonsissa
B-ryhmän Mazda RX-7.
**Mazda Rally Team Europe** (MRTE) oli Achim Warmboldin perustama talli, joka kilpaili rallin maailmanmestaruussarjassa vuodesta 1985 vuoteen 1991.

Historia
--------

Mazda Rally Team Europen perusti Achim Warmbold ja talli sijaitsi Belgiassa.
Talli kehitti B-ryhmän autoa Mazda RX-7:stä, joka sai homologaatiohyväksynnän 1. helmikuuta 1984. 
RX-7 oli takavetoinen kun nelivetoiset autot olivat tulossa kilpailuun, mutta sillä voitettiin Puolan ralli 1984 Euroopan mestaruussarjassa. Ingvar Carlsson saavutti autolla kolmannen sijan Akropolis-rallissa 1985.

B-ryhmän kieltämisen jälkeen talli ajoi A-ryhmän Mazda 323 4WD -autolla. Suomalaisista tallissa ovat ajaneet muun muassa Hannu Mikkola ja Tommi Mäkinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Owen Mildenhall: Mazda at 100 *insidemazda.co.uk*. Viitattu 9.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  32. Rothmans Acropolis Rally 1985 *ewrc-results.com*. Viitattu 9.11.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mazda Rally Team Europe
**Mazda CX-7** on Mazdan crossover-SUV eli katumaasturi, joka esiteltiin mallivuodeksi 2007 ja jota valmistettiin vuoteen 2012 saakka. Auto on MX-Crossport-konseptiauton tuotantoversio, joka valmistettiin Japanin Hiroshimassa. Auto esiteltiin ensimmäisen kerran julkisuudessa vuoden 2006 New Yorkin autonäyttelyssä, ja tuotanto alkoi nopeasti esittelyn jälkeen Mazdan U2-tehtaassa. Euroopan ensiesittely tapahtui syksyllä 2006 Pariisin autonäyttelyssä. Pohjois-Amerikan markkinoille auto tuli jo toukokuussa 2006 ja Japanissa myöhemmin saman vuoden joulukuussa. Suomessa ensimmäiset autot tulivat jälleenmyyjille syyskuussa 2007.

CX-7:n tuotanto loppui vuonna 2012, kun sen koettiin olevan liian lähellä hyvin menestynyttä Mazda CX-5 -mallia mutta huomattavasti sitä kalliimpi.

Yleistä
-------

Auton alustarakenne oli täysin uusi, mutta etujousitus oli peräisin Mazda MPV:stä ja takajousitus Mazda5:stä. Monet neliveto-osat ovat Mazda6 MPS -mallista, kuten myös 2,3-litrainen turboahdettu moottori. Ainoa vaihteistovaihtoehto oli aluksi kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Mazdan mallistossa CX-7 sijoittui Mazda CX-5:n ja Mazda CX-9:n väliin. Auto suunnittelussa on noudatettu Mazdan Zoom-Zoom-filosofiaa, ja pyrkimyksenä on ollut valmistaa urheiluauton ja SUV:n yhdistelmä - Sport Crossover SUV.

Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä CX-7 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Tekniikka
---------

Jousitus on täydellinen erillisjousitus, joka renkaassa on jäähdytetyt levyjarrut ja vakiovarusteita ovat myös lukkiutumattomat ABS-jarrut, ajovakauden hallintajärjestelmä ja luistonesto. Saatavilla oli etuveto ja Torque-Split-neliveto kahdella tietokoneohjatulla magneettikytkimellä. Kaikki Suomessa myydyt autot oli varustettu nelivedolla ja 6-portaisella manuaalivaihteistolla.*lähde?*

Moottorit
---------

* **2.3 MZR DISI** - 244 hv @ 5000 r/min, 350 Nm @ 2500 r/min
* **2.3 MZR DISI** - 2261 cm3, 190 kW (258 hv) @ 5000 r/min, 380 Nm @ 3000 r/min (Suomessa myytävä versio)
* myöhemmin myös diesel

Varustelu
---------

Suomessa autoa myytiin Mid Grade- ja High Grade -varustelutasoilla.*lähde?*

Pohjois-Amerikan markkinoilla varustetasoja oli kolme, ja ne kaikki olivat saatavana nelivedolla ja etuvedolla.

* **Sport** - perusversio
* **Touring** - keskitason versio
* **Grand Touring** - paras versio

Suorituskyky
------------

258 hv, 6-portaisella manuaalivaihteistolla

* Huippunopeus: 200 km/h
* Kiihtyvyys 0-100 km/h: 7,9 s

Mittoja
-------

* Pituus: 4675 mm
* Leveys: 1872 mm (ilman peilejä)
* Korkeus: 1645 mm

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mazda CX-7:n tuotanto päättyi *Tekniikan Maailma*.  23.8.2012. Viitattu 31.10.2017.
2. ↑  Mazda CX-7 2010 Euro NCAP. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mazda CX-7** Wikimedia Commonsissa

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Miettilä** oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Se sijaitsi Rautuun johtavan tien varressa, puolimatkassa Kivennavan kirkonkylästä Raudun kirkonkylään, Kauksamon ja Lipolan välillä. Kylässä oli ennen talvisotaa 24 taloa.

Suomalaisesta kylästä ei ole nykyisin jäljellä taloja, kuitenkin selkeä kulttuurimaisema ilman rakennuksia avautuu Kirovskojen eli entisen Vuottaan pohjoispuolella entisen Miettilän kylän kohdalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivennapa kylästä kylään Kivennapalaisten pitäjäseura ry 1987 ISBN 951-99842-3-2
2. ↑   Karjala Suomalainen matkaopas *Markus Lehtipuu* 2011 ISBN 978-952-9715-40-4

Aiheesta muualla
----------------

* VirtuaaliKivennapa

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
**Leila Pekkanen** (s. 1958 Tampere) on suomalainen toimitusjohtaja ja entinen kunnanjohtaja. Hän on johtanut Ylä-Savon sote-kuntayhtymää vuodesta 2009.

Ura
---

Pekkanen on valmistunut rakennuspiirtäjäksi vuonna 1978. Myöhemmin hän on töiden ohessa opiskellut Jyväskylän yliopistossa maankäyttölakia ja Tampereen yliopistossa hallintotieteitä.

Kunta-alalla Pekkanen aloitti toimistoapulaisen tehtävistä. Kivijärven talous- ja hallintosihteerinä hän oli vuosina 1996–2000 ja toimi vuonna 1999 Kivijärven kunnanjohtajan viransijaisena. Lehtimäen kunnanjohtajana Pekkanen työskenteli vuosina 2000–2007. Hän jäi virkavapaalle Lehtimäeltä ryhdyttyään Pihtiputaan kunnanjohtajan viransijaiseksi vuonna 2006. Tämän jälkeen Pekkanen on vielä toiminut Kiimingin kunnanjohtajana 2007–2009 ennen siirtymistään Ylä-Savon sote-kuntayhtymän toimitusjohtajaksi. Hän on toiminut aktiivisesti myös seudullisissa yhteistyöhankkeissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Valkonen, Pia: Hyvinvointi on sitä, että luottaa – Leila Pekkanen uskaltautuu heittäytymään *Töllötin*.  9.9.2021. Savon Media. Viitattu 9.1.2023.
2. 1 2 3 4  Laine, Liisa: Luovuus ei ole haitaksi *Kaleva*. Oulun kaupunki. Viitattu 9.1.2023.
3. ↑  Lehtimäen kunta 1866-2008 *alajarvi.fi*. Alajärven kaupunki / Wayback Machine. Viitattu 9.1.2023.
4. ↑  Laine, Liisa: Wii­tau­nio­nis­ta Kii­min­gin kunnan johtoon *Kaleva*.  4.6.2007. Viitattu 9.1.2023.
**ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry** on Suomen suurin*lähde?* viestinnän ammattilaisten järjestö. Liitto aloitti toimintansa nimellä Suomen Tiedottajien Liitto vuonna 1978 jolloin sen edeltäjät vuonna 1947 perustettu Tiedotusmiehet ry sekä vuonna 1955 perustettu Henkilöstölehtien yhdistys yhdistivät voimansa.

Vuonna 2022 ProComiin kuuluu noin 2 600 viestinnän parissa työskentelevää ammattilaista, jotka toimivat asiantuntijoina, päälliköinä, johtajina, yrittäjinä ja konsultteina tai opiskelevat alaa. Järjestön tärkeimpiä tehtäviä ovat jäsentensä ammattitaidon kehittäminen sekä verkostoitumismahdollisuuksien tarjoaminen sekä viestintäalan yhteiskunnallinen vaikuttaminen.

ProCom tutkii viestintäalaa, ja suurin tutkimus on joka toinen vuosi toteutettava *Viestinnän ala* -tutkimus (ent. *Viestinnän ammattilaiset* -tutkimus) muiden viestintäjärjestöjen kanssa. ProCom julkaisee myös vertaisarvioitua *ProComma Academic* -viestinnän kausikirjaa, jolla on ensimmäisen tason Jufo-luokitus. Vuonna 2012 ProCom julkaisi kattavan alan historiateoksen *Vuosisata suhdetoimintaa − Yhteisöviestinnän historia Suomessa*.

ProCom jakaa joka vuosi Vuoden viestintäpalkinnot. Palkintokategorioita ovat Vuoden viestintäammattilainen, Vuoden johtaja, Vuoden viestintäteko sekä elämäntyöpalkinto.

Järjestön hallituksen puheenjohtajana on marraskuusta 2021 asti toiminut Maria Mroue. ProComin toimitusjohtajana toimii 1.9.2022 alkaen Jarno Forssell. Forssell seurasi toimitusjohtajana ProComia 17 vuotta johtanutta FT, dosentti Elina Melginiä.

ProCom on Viestinnän eettisen neuvottelukunnan VENin taustayhteisö ja perustajajäsen. ProCom on myös kansainvälisen eri maiden viestintäalan yhdistysten globaalin kattojärjestön Global Alliancen (GA) jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  ProCom ry *ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry*. Viitattu 23.8.2022.
2. ↑  Von Hertzen, Pirjo; Melgin, Elina; Åberg, Leif: *Vuosisata suhdetoimintaa*. {{{Julkaisija}}}, 2012.
3. ↑  Viestintäpalkinnot. Procom. Viitattu 19.6.2022.
4. ↑  Viestintäala saa oman eettisen neuvottelukunnan *marmai.fi*. Viitattu 26.9.2016. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* ProComin verkkosivu
**Pekka Einari Mustonen** (17. joulukuuta 1930 Kajaani – 3. joulukuuta 1991 Vehkalahti) oli suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin komentajana ja Reserviupseerikoulun johtajana.

Mustosen vanhemmat olivat Kalle Mustonen ja Maria Ingrid Määttä. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1952 oli Maija-Liisa Peltonen ja toinen vuodesta 1972 Disa Reinilä-Candolin.

Mustonen opiskeli 7/8 vuotta Joensuun lyseossa. Opetussupseerina Jääkäripataljoona 5:ssä hän toimi 1951–1953 ja suoritti sitten Kadettikoulun 1953–1955. Toimittuaan taas opetusupseerina Jääkäripataljoona 5:ssä 1955–1957 hän siirtyi vastaavaan tehtävään Kadettikouluun 1957–1960. Komppanian päällikkönä Uudenmaan rakuunapataljoonassa Mustonen toimi 1960–1963, toimistoupseerina Pääesikunnan koulutustoimistossa 1965–1966 ja nuorempana toimistoesiupseerina puolustusministeriössä 1966–1968. Mustonen oli Kadettikomppanian päällikkö 1968–1970, pataljoonan komentaja Karjalan prikaatissa 1970–1971 ja opetusupseeri sekä kurssin johtajana Taistelukoulussa 1971–1975. Hämeen jääkäripataljoonan komentajana hän toimi 1975–1978, Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan komentotoimiston päällikkönä 1978–1979 ja Kuopion sotilaspiirin päällikkönä 1979–1981. Mustonen oli Pohjan prikaatin komentaja 1981–1986 Jorma Pullisen jälkeen ja Reserviupseerikoulun johtaja 1986–1990 samoin Jorma Pullisen jälkeen. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 1.1.1991 ja kuoli saman vuoden joulukuussa metsästysonnettomuudessa.

Mustonen ylennettiin vänrikiksi 1951, luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1961, majuriksi 1966, everstiluutnantiksi 1972 ja everstiksi 1979.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pohjan Jääkärikilta *pohjanprikaatinkilta.fi*.  Arkistoitu 5.4.2016. Viitattu 24.1.2017.
2. 1 2 3  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 474. Mustonen, Pekka Einari. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
Vasemmalta Seppo Porkka, Inga Hinnerichsen, Tapio Lipponen ja Pekka Mäkinen
**Muksut** oli 1960-luvun jälkipuolella toiminut suomalainen lauluyhtye. Sen folk-vaikutteinen musiikki tunnettiin kantaa ottavista sanoituksistaan – yhtye levytti muun muassa Pentti Saarikosken ja Anselm Hollon teksteihin sävellettyjä lauluja. Yhtye oli suosittu esiintyjä Yleisradion ja Mainos-TV:n ohjelmissa.

Alun perin Muksujen musiikkialbumit julkaistiin kirjankustantaja Otavan "kirjallisten äänilevyjen" sarjassa, oli julkaistu myös Saarikosken runoja hänen itsensä lukemina. Yhtyeen tuotannosta on myöhemmin julkaistu kattava cd-kokoelma *Viisumi keväästä syksyyn – kootut laulut 1966–1970*, jolla on yhtyeen kaikki levytykset lukuun ottamatta samojen kappaleiden julkaistuja vaihtoehtoversioita sekä *Medisiinari*-ep:n sensuroimattomalla versiolla (painos 50 kpl) v. 1970 julkaistua Arvo Salon sanoittamaa *Runkkarin laulu* -kappaletta.

Kokoonpano
----------

Yhtyeen kokoonpanot levyillä:

* Tapio Lipponen, Pekka Mäkinen, Seppo Porkka ja Annu Toiviainen (1966–1967)
* Lipponen, Mäkinen, Porkka ja Inga Hinnerichsen (1968–1969)
* Hinnerichsen, Lipponen, Mäkinen, Porkka ja Sinikka Sokka (1970)

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Viisumi keväästä syksyyn* (1967)
* *Ole Finlandia* (1968)
* *Pienen pieni* (1969)
* *Kotimainen elämänmuoto* (1970)
* *Viisumi keväästä syksyyn – kootut laulut 1966–1970* (1994, kokoelma)

Lähteet
-------

1. ↑  Tarkka, Pekka: Vessa, vesiposti, ruumisarkkuliike. Saarikosken Liisankadulla ja Lipposen Muksut-yhtyeen muut laulelmat ilmestyvät uudelleen.  *Helsingin Sanomat*, 20.10.1994, s. 31. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Raimo Öystilä: Artikkeli albumista Viisumi keväästä syksyyn rmsyke.fi
* Muksujen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Ylen Elävä arkisto: Muksujen musiikkia
J. A. G. Acke
**Johan Axel Gustaf Acke** (vuoteen 1904 **Andersson**; 7. huhtikuuta 1859 Tukholma – 5. syyskuuta 1924 Vaxholm) oli ruotsalainen taiteilija.

Acke aloitti uransa realistisena ulkoilmamaalarina, mutta pian hän omaksui romanttis-symbolistisen tyylin. Hän teki vuosisadanvaihteen tienoilla sävyltään varovaisia muotokuvia, muun muassa Zachris Topeliuksesta vuonna 1898. Uransa myöhemmässä vaiheessa Acke siirtyi puhtaampiin ja voimakkaampaan väreihin ja maalaustapaan.

Acke oli naimisissa Zachris Topeliuksen tyttären Eva Maria Topeliuksen kanssa vuodesta 1891; he olivat tavanneet Önningebyn taiteilijasiirtolassa Ahvenanmaalla. Acke teki myös Thielin galleriaan marmorifriisin ja kuvitti Topeliuksen satuja, Muun muassa Topeliuksen satukirja *Lukemisia lapsille* on Acken kuvittama.

Puolisot rakennuttivat Vaxholmiin ateljeekodin Villa Akleja, joka on nykyään suojelukohde ja yksityinen Acke-museo.

Italialaissyntyinen urheilija Fausto Acke oli J. A. G. ja Eva Acken ottopoika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Holm, Anci: Antikrundans Claes Moser bor mitt i sin passion.  *Hufvudstadsbladet*, 3.10.2021, s. 28–29. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 3.10.2021.
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 1*, s. 62. Helsinki: Otava, 1960.
3. ↑  *Facta*, s. 43. 7. p. Helsinki: WSOY & Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-01481-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **J. A. G. Acke** Wikimedia Commonsissa

* J. Axel G. Acke hakuteoksessa *Svenskt biografiskt lexikon*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Koomikko -taikuri J-P Pirinen
  
Koomikko -taikuri J-P Pirinen
**Juha-Pekka "J-P" Pirinen** (s. 1980) on kouvolalainen ammattitaikuri ja stand up -koomikko. Pirinen on työskennellyt päätoimisena taikurina vuodesta 2006 lähtien. Hän kiertää Suomea kahden eri "hahmon" voimin: taikuri-koomikko J-P Pirinen, sekä lastentaikuri JiiPee. Pirinen on myös ainut suomalainen taikuri, joka kiertää stand up -klubeilla esiintymässä niin koomikkona kuin taikurinakin.

Pirinen on vieraillut myös monissa TV-ohjelmissa Suomen pääkanavilla kuten *Ne Salmiset* (MTV3), *Buusteri* (Nelonen) ja *Hiki* (TV2).

J-P Pirinen on myös Mökkitaikurit Ry:n perustajajäsen.*lähde?*

Juha-Pekka on veljeskunta OT-112 Kouvola jäsen.*lähde?*

Saavutukset
-----------

* Kivenkova koomikko (2006)
* DJSM Showmaster (2002)
* City-lehti: Suomen Paras Klubiviihdyttäjä / Close up -taikuri 2002

Katso myös
----------

* Luettelo taikureista

Aiheesta muualla
----------------

* Taikuri-koomikon virallinen kotisivu
* Lastentaikurin virallinen kotisivu
**Frederick Christ "Fred" Trump** (11. lokakuuta 1905 Bronx, New York – 25. kesäkuuta 1999 New Hyde Park, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies joka perusti Elizabeth Trump & Son Co -yhtiön (nyk. Trump Organization). Hän oli asianajaja Maryanne Trump Barryn ja Yhdysvaltain 45. presidentin Donald Trumpin isä.

Fred Trumpin yhtiö rakensi ja hallinnoi omakotitaloja Queensissa, kasarmeja ja huoneistoja Yhdysvaltain merivoimille itärannikolla ja yli 27 000 asuntoa New York Cityssä.

Elämä
-----

Fred Trump syntyi saksalaissyntyiselle pariskunnalle 11. lokakuuta 1905 Tremont Avenuella New Yorkin Bronxissa. Hänen isänsä Frederick Trump kuoli, kun hän oli 13-vuotias. 15-vuotiaana vuonna 1920 hän perusti yhdessä äitinsä kanssa Elizabeth Trump & Son -yhtiön. Myöhemmin Fred nousi yhtiön johtoon. Hän rakennutti lukuisia pientaloja Queensissa. Toisen maailmansodan aikana yhtiö rakensi kasarmeja ja huoneistoja Yhdysvaltain merivoimille itärannikolla lähellä telakoita.

Vuonna 1936 Trump nai skotlantilaisen siirtolaisen, Mary Anne MacLeodin (1912–2000). He saivat viisi lasta, jotka olivat Maryanne (s. 1937), Fred Jr. (1938–1981), Elizabeth (s. 1942), Donald (s. 1946) ja Robert (1948–2020). 

Trump oli 1920-luvun lopulla mukana Ku Klux Klanin toiminnassa.

Fred Trump kärsi Alzheimerin taudista kuusi vuotta. Kesäkuussa 1999 hän sairastui keuhkokuumeeseen ja joutui sairaalaan, jossa hän kuoli 25. kesäkuuta 93-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. ↑  In 1927, Donald Trump’s father was arrested after a Klan riot in Queens Washington Post. Viitattu 14.8.2017.
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo sillasta Haapajärvellä. Myös silta Muuratsalon ja Lehtisaaren välillä Jyväskylässä on nimeltään Lemmensilta.*
**Lemmensilta** on Haapajärvellä Ylipään koulun lähellä sijaitseva kevyelle liikenteelle tarkoitettu kaarisilta, joka on valmistunut 1965. Silta ylittää jokiuoman jota pitkin Päijänteen vesistön vedet virtasivat Kalajokeen ja edelleen Pohjanlahteen ennen kuin maankohoaminen muutti vesistön virtaamaan Suomenlahteen noin vuoden 4200 eaa. tienoilla.

Ensimmäinen Ylipään koulun oppilaita varten tehty jalankulkusilta paikalle valmistui 1915. Kun kevättulva rikkoi tämän sillan rakennettiin tilalle uusi kaarisilta 1926. Rakennustyössä mukana ollut kirvesmies Jaakko Harmaala antoi sillalle nimen *Lemmensilta*, koska hänen mukaansa *Nyt Ylipään ja Karjalahden poikien ei tartte hukkua riijuureissuilla*. Nykyinen silta valmistui vuonna 1965. Lemmensillalla on pidetty useiden vuosien ajan yhteislauluilta Haapajärvi-viikon aikana. 

Silta romahti itsekseen 23. joulukuuta 2020. Silta oli ollut käyttökiellossa jo ainakin vuoden ajan. Eduskunta oli hieman ennen romahtamista myöntänyt 150 tuhatta euroa vanhan sillan purkamista ja uuden rakentamista varten.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilmari Luhtasela : Lemmensilta – Ylipään kaunis kaarisilta (Kirjastovirma) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
**Kuuban kauppasaarto** on Yhdysvaltain kauppapoliittinen toimenpide, jonka tarkoituksena on vaikuttaa haitallisesti Kuuban talouden kehitysmahdollisuuksiin ja näin ollen vaikuttaa sen ulkopolitiikkaan.

Yhdysvaltain kauppasaarto on ollut voimassa Kuuban kriisistä (1962) alkaen, mutta sen poistamisesta on keskusteltu toistuvasti. Kauppasaarto on laaja ja vaikuttaa kaikkiin Kuuban ja Yhdysvaltain kanssa käyvien yritysten kauppaan siten, etteivät yritykset tai niiden alihankkijat voi käyttää kuubalaista alkuperää olevia raaka-aineita tai puolivalmisteita omassa tuotannossaan.

Esimerkkinä mainittakoon japanilainen Toyota, jonka alihankkijatkaan eivät saa käyttää Toyotalle toimittamissa osissa Kuubasta peräisin olevaa nikkeliä *lähde?*. Kauppasaarrolla on siis hyvin laajat vaikutukset Kuuban talouteen kaikilla sen osa-alueilla *lähde?*.

Kuuba kieltäytyi hirmumyrskyjen jälkeen vuonna 2008 Yhdysvaltain humanitaarisesta avusta protestina kauppasaarrolle ja pyysi Yhdysvaltoja keskeyttämään saarron edes väliaikaisesti. Yhdysvallat päättikin tehdä kauppasaartoon poikkeuksen ja myydä Kuubaan elintarvikkeita ja rakennustarpeita 250 miljoonalla dollarilla.

Yhdysvaltain entinen presidentti Barack Obama ilmoitti lieventävänsä Kuuban kauppasaartoa yhdysvaltalaisten matkustusrajoituksien osalta. Hän salli myös Yhdysvalloissa asuvien kuubalaisemigranttien lähettää suurempia rahallisia avustuksia sukulaisilleen Kuubaan.

17. joulukuuta 2014 Yhdysvaltain presidentti Barack Obama ja Kuuban presidentti Raúl Castro pitivät tiedotustilaisuudet tavoitteista maiden välien normalisoimisesta ja kauppasaarron purkamisesta. Molempien maiden on määrä avata lähetystöt toistensa pääkaupunkeihin.

Yhdysvaltojen ja Kuuban välillä aloitettiin risteilyliikenne toukokuussa 2016 ja kaupalliset lennot elokuussa 2016 yli 50 vuoden tauon jälkeen.

Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous
--------------------------------------

Fidel Castro YK:n yleiskokouksessa vuonna 1960.
YK:ssa on äänestetty jo 16 vuoden*selvennä* ajan kauppasaarron purkamisesta, mutta joka kerta se on kaatunut Yhdysvaltain, Israelin ja muutaman muun valtion vastustukseen. Viimeisin äänestys pidettiin 30. lokakuuta 2007, ja jälleen kerran esitys kauppasaarron purkamisesta kaatui Israelin, Marshallinsaarten, Palaun ja Yhdysvaltain vastustuksesta Mikronesian pidättäytyessä äänestämästä.

Katso myös
----------

* Taloudellinen sodankäynti

Lähteet
-------

1. ↑  Kuuba ei huoli USA:lta apua hurrikaanien uhreille *MTV3.fi*.  16.9.2008. Viitattu 29.11.2008.
2. ↑  USA teki historiallisen päätöksen - myy ruokaa Kuubaan *MTV3.fi*.  17.9.2008. Viitattu 29.11.2008.
3. ↑   YLE-uutiset: Obama helpottaa Kuuban saartoa (13.4.2009), haettu 13.4.2009"Yhdysvaltain presidentti Barrack Obama aikoo helpottaa Kuuban taloussaartoa. Helpotukset koskevat amerikankuubalaisten matkustelua entiseen kotimaahansa ja sukulaisille lähetettäviä rahavaroja."
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Kaupalliset lennot USA:sta Kuubaan alkoivat 50 vuoden tauon jälkeen *iltalehti.fi*. Viitattu 1.9.2016.
6. ↑  UN once again calls for end to United States embargo against Cuba *UN News Service*.  30.10.2007.  (englanniksi)
**Abdalelah Haroun Hassan** (arab. عبد الإله هارون‎, *‘Abd al-’Ilāh Hārūn*; 1. tammikuuta 1997 – 26. kesäkuuta 2021) oli sudanilaissyntyinen qatarilainen pikajuoksija. Haroun kilpaili 400 metrillä, jossa hänen ennätyksensä oli Lontoossa heinäkuussa 2018 juostu 44,07.

Ura
---

Helmikuussa 2015 Qatarin edustusoikeuden saanut Haroun voitti kesäkuussa 2015 kultaa Aasian-mestaruuskilpailuista Wuhanista ajalla 44,68. Samoista kisoista hän saavutti kultaa myös pitkästä viestistä. Saatuaan Qatarin edustusoikeuden hän juoksi vielä samassa kuussa Tukholmassa Aasian sisäratojen uudeksi ennätykseksi 45,39. Toukokuussa 2015 Haroun voitti Timanttiliigan osakilpailun yhteydessä käydyn kilpailun Dohassa. 

Haroun juoksi helmikuussa 2016 Tukholmassa 500 metrin juoksun sisäratojen maailmanennätyksen 59,83. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Dohassa sisäratojen Aasian-mestaruuden 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandissa Haroun saavutti hopeaa 400 metriltä ajalla 45,59. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa ajalla 44,81. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä.

Haroun saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 pronssia 400 metrillä ajalla 44,48. Saman vuoden sisäratojen Aasian kisoissa hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 45,68. Hän voitti sisäratojen Aasian-mestaruuden 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä Teheranissa 2018. Birminghamin MM-hallikilpailuissa hänet hylättiin 400 metrin alkueräjuoksussa. Hän juoksi Qatarin 400 metrin ennätyksen 44,07 Lontoossa 21. heinäkuuta 2018. Jakartan Aasian kisoissa hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 44,89 ja 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti 400 metriä Ostravan maanosien cupissa 2018. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä.

Haroun kuoli auto-onnettomuudessa Dohassa kesäkuussa 2021.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

**Ulkoradoilla**

* 400 metriä: 44,07 (Lontoo 2018, **NR**)

**Sisäradoilla**

* 400 metriä: 45,39 (Tukholma 2015, **AR**)

Lähteet
-------

1. 1 2  400m World Bronze Medalist Abdalelah Haroun Dies in Car Crash *News18*.  26.6.2021. Viitattu 26.6.2021.
2. ↑  Abdalelah Haroun *Olympedia*. Viitattu 26.6.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Abdalelah Haroun Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. 1 2  Abdalelah Haroun Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 4.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Abdel Rahman Swar al-Dahab** (1934 Al-Obeid – 18. lokakuuta 2018, arab. عبد الرحمن سوار الدهب‎) oli Sudanin presidentti 6. huhtikuuta 1985 – 6. toukokuuta 1986.

Elämäkerta
----------

Al-Dahab valmistui Sudanin sotilasakatemiasta ja hänestä tuli merkittävä poliittinen hahmo, kun presidentti Gaafar Nimeiry nimitti hänet kansliapäällikökseen ja sitten puolustusministeriksi ja lopulta vuonna 1984 armeijan ylipäälliköksi.

Huhtikuussa 1985 Sudanissa tapahtuneen vallankaappaukseen jälkeen al-Dahabista tuli väliaikaisen sotilasneuvoston puheenjohtaja ja näin ollen Sudanin valtionpäämies. Lupaustensa mukaisesti hän luovutti vallan vaaleilla valitulle hallitukselle vuonna 1986 ja presidentiksi nousi Sadiq al-Mahdi. Vuonna 1987 hänestä tuli Al-Da’wa al-Islamiyya -järjestön ("Islamin kutsu") puheenjohtaja. 

Al-Dahab sai Kuningas Faisalin kansainvälisen palkinnon vuonna 2004 palveluksesta islaminuskon hyväksi. Al-Dahab kuoli 18. lokakuuta 2018 Riadissa, Saudi-Arabiassa

Lähteet
-------

1. 1 2  Ex-Sudan president Al-Dahab dies age 83 *Middle East Monitor*.  18.10.2018.
2. ↑  وفاة الرئيس السوداني الأسبق عبد الرحمن سوار الذهب في الرياض RT.  (arabiaksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Sudanin lippu | Edeltäjä:**Gaafar Nimeiry** | **Sudanin presidentti**1985–1986 | Seuraaja:**Ahmad al-Mirghani** |