recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Muscovadosokeria
Rapadura (Brasilia)
Panela (Kolumbia)
**Täysruokosokeri** (myös mm. **muscovado**, **panela** tai **rapadura**) on ruskeaa sokeria, jonka valmistusaineena on sokeriruo'on kuivattu mehu. Se poikkeaa muista sokereista valmistustavassaan ja ravintoarvoissaan. 

Täysruokosokeri valmistetaan puristamalla mehu sokeriruo'osta. Tämän jälkeen mehu kuivataan lämmittämällä. Täysruokosokeria ei kirkasteta fosforihapolla, sentrifugoida, rikkidioksidivalkaista tai muuten prosessoida pidemmälle. Sokeriruo’on sisältämiä vitamiineja ja kivennäisaineita säilyy näin ollen enemmän kuin prosessoiduissa sokerituotteissa. Kuivatettu mehu jauhetaan ja pussitetaan. Sokeria ei kiteytetä. Ulkoisesti täysruokosokeri on pulverimaista, väriltään ruskeaa, vaaleaa tai tummaa, tai harmaata.

Japanin Okinawassa täysruokosokeria eli **kokuto**a on tuotettu yli 400 vuotta. Kaupallisena nimenä täysruokosokerille on myös *sucanat* ja *intiaanisokeri*.

Muscovado-sana on muotoutunut portugalinkielisestä sanasta *mascavado*: ’puhdistamaton, luonnonmukainen’. Sanaa käytettiin jo 1500-luvulla kansainvälisessä sokerikaupassa.

Lähteet
-------

* www.intiaanisokeri.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tunnista aito täysruokosokeri (Arkistoitu – Internet Archive)
* Terveydenhoitouutiset (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Arkistoitu – Internet Archive)

Videoita
--------

* Miten valmistetaan Intiaanisokeri-spelttikeksit

Tutkimuksia
-----------

* Antiatherosclerotic function of Kokuto
* New antioxidative phenolic glycosides isolated from Kokuto non-centrifuged cane sugar
* New phenolic compounds from Kokuto, non-centrifuged cane sugar.
**Vaahteraliigan kausi 1988** oli Vaahteraliigan yhdeksäs kausi. Liigan runkosarjassa kymmenen joukkuetta pelasi yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Sarjan viimeinen putosi suoraan I-divisioonaan ja toiseksi viimeinen joutui liigakarsintaan.

Vaahteramaljassa hallitseva mestari Helsinki Roosters voitti Munkka Coltsin 23–21. Mestaruus oli Roostersin kolmas perättäinen. Pronssia voitti toisen kerran peräkkäin FT Scotch. Jyväskylä Rangers jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi I-divisioonaan, ja Pori Bears hävisi karsintaottelussa sarjapaikkansa.

Uutena joukkueensa sarjassa nähtiin Hyvinkää Falcons, joka nousi sarjaan viime kauden heikoimman joukkueen Vantaan TAFTin tilalle.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | T | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roosters | 9 | 9 | 0 | 0 | 470 | 65 | +405 | 18 |
| Colts | 9 | 8 | 0 | 1 | 294 | 73 | +221 | 16 |
| FT Scotch | 9 | 6 | 0 | 3 | 219 | 104 | +115 | 12 |
| East City Giants | 9 | 6 | 0 | 3 | 151 | 67 | +84 | 12 |
| Trojans | 9 | 5 | 0 | 4 | 174 | 141 | +33 | 10 |
| Falcons | 9 | 3 | 1 | 5 | 79 | 241 | -162 | 7 |
| Northern Lights | 9 | 3 | 0 | 6 | 144 | 145 | -1 | 6 |
| Rocks | 9 | 3 | 0 | 6 | 115 | 252 | -137 | 6 |
| Bears | 9 | 1 | 0 | 8 | 64 | 391 | -327 | 2 |
| Rangers | 9 | 0 | 1 | 8 | 56 | 287 | -231 | 1 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |  | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |
|  |  **Roosters** | **37** |   |
|  |  East City Giants | 27 |   |
|  |   |
|  |  |  |
|  |   |   |  **Roosters** | **23** |
|  |   |  Colts | 21 |
|  |   |
|  |   |
|  |  | Pronssiottelu |
|  |  |  |  |
|  |  **Colts** | **25** |  |  **FT Scotch** |  **7** |
|  |  FT Scotch | 0 |   |  |  East City Giants |  6 |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 1988 SAJL. Viitattu 5.1.2014.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 1988 SAJL. Viitattu 5.1.2014.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
**Zapp** (tunnetaan myös nimellä **Zapp and Roger**) oli Roger Troutmanin johtama 1980-luvun electro funk ja R&B-yhtye Ohiosta.

Roger Troutman työskenteli 1970-luvun lopussa yhteistyössä George Clintonin kanssa. Zappin ensimmäinen levy ilmestyi vuonna 1980. Siinä on 1970-luvun funkiin verrattuna verraten konemaiselta kuulostavat soundit ilman torvisektiota. Olennainen osa yhtyeen musiikkia ovat Troutmanin talk boxin läpi lauletut vokaaliosuudet. Ensimmäisellä levyllä oli tunnettu kappale "More Bounce to the Ounce" ja toisella levyllä on R&B -listan kärkeen noussut hitti, "Dancefloor". Vuosien varrella yhtye julkaisi yhteensä viisi levyä.

Roger Troutman kuoli välienselvittelyssä veljensä Larryn pistoolinlaukaukseen vuonna 1999, jonka jälkeen Larry ampui myös itsensä, jolloin myös Zappin tarina oli lopullisesti ohitse.

Albumit
-------

* *Zapp* (1980)
* *Zapp II* (1982)
* *Zapp III* (1983)
* *New Zapp IV U* (1985)
* *Zapp V* (1989)

Lähteet
-------

1. ↑  Zapp | Biography & History | AllMusic *AllMusic*. Viitattu 25.5.2017. (englanniksi)
Sagarmāthān kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Solukhumbun piirikuntaNepal |
| Pinta-ala | 
1 148,0 km2, 1 244,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1976View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sagarmāthān kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Nepalissa. Siihen kuuluu maailman korkein vuorenhuippu, Mount Everest. Puisto on Unescon maailmanperintökohde. Kansallispuiston pinta-ala on 1 148 neliökilometriä.

Puiston eläimistöön kuuluu harvinaisia lajeja kuten lumileopardi ja kultapanda.

Puiston alueella elää noin 2 500 šerpaa. He ovat uskonnoltaan pääosin tiibetiläisiä buddhalaisia. Puistossa on useita buddhalaisluostareita, joista tärkein on Tengpoche.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sagarmatha National Park Unesco
2. ↑  Aarnio, Juuso (käänt.): *501 luonnonihmettä, jotka on nähtävä edes kerran eläessään*, s. 406. Helsinki: Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-248-2.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sagarmāthān kansallispuisto**.
* Sagarmatha National Park (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (dnpwc.gov.np)
**Dominic Yobe** (s. 4. elokuuta 1986, Lusaka, Sambia) on sambialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Yobe on keskikenttäpelaaja.

Dominic Yoben pelaajaura alkoi kaudella 2004 Ruotsin liigan Örgrytessä, jossa hän pelasi yhteensä 41 ottelua 2004-2007. Kaudella 2007 Yobe siirtyi lainasopimuksella Veikkausliigassa pelanneeseen AC Ouluun. Yobe teki AC Oulun kanssa sopimuksen kaudesta 2008 ja pelasi seurassa lopulta kauteen 2010 asti. Loppukauden 2010 hän toimi AC Oulun kapteenina.

Kaudeksi 2011 Yobe siirtyi HJK:n riveihin, mutta sopimus purettiin ennen kauden alkua häneen kohdistuneiden lahjusepäilyjen vuoksi. Yobe ja hänen veljensä Donewell Yobe tuomittiin toukokuussa 2011 seitsemän kuukauden ehdolliseen vankeuteen heidän syyllistyttyä lahjuksen ottamiseen elinkeinotoiminnassa, kun he olivat Turussa syyskuussa 2010 pelatun liigaottelun TPS - AC Oulu yhteydessä hyväksyneet lahjuksen suosiakseen toimessaan lahjuksen antajaa. TPS voitti ottelun suurinumeroisesti 5-0. Yobet olivat saaneet lahjuksena yhteensä 50 000 euroa ja tehneet teon yhdessä.

Suomen Palloliiton kurinpitovaliokunta ja Kansainvälisen jalkapalloliiton kurinpitovaliokunta määräsivät Dominic ja Donewell Yobelle määräaikaisen kahden vuoden peli- ja toimitsijakiellon, joka kattaa kaikki kansalliset ja kansainväliset, sekä muut viralliset ottelutapahtumat maailmanlaajuisesti. Pelikielto katsotaan alkaneeksi 6.4.2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Yoben veljeksille seitsemän kuukautta ehdollista kaleva.fi 6.5.2010.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Yoben veljeksille kansainvälinen pelikielto palloliitto.fi 31.1.2012.  [vanhentunut linkki]
**Taka-asema** (**T-asema**) oli viimeinen Karjalankannaksen kolmesta puolustuslinjasta talvisodassa. Se kulki muidenkin puolustuslinjojen lailla Karjalankannaksen halki, pitkin Viipurinlahti–Viipuri–Tammisuo–Tali–Vuoksi–Räisälä–Vuoksi–Käkisalmi -linjaa. Sen linnoitustyöt alkoivat samaan aikaan kuin Väliasemallakin ja taistelujen siirtyessä sinne helmikuun lopussa 1940 se oli erittäin pahasti kesken. 

Vuoksi–Räisälä–Vuoksi–Käkisalmi-aluetta ei koskaan linnoitettu, joten käytännössä Taka-aseman loppuosa nojasi Vuoksea pitkin Taipaleeseen asti. Asemassa taisteltiin 29. helmikuuta–13. maaliskuuta 1940, aina Talvisodan loppuun asti. Taka-asemaa puolustivat suomalaiset 4.D, 3.D, 5.D, 23.D, 1.D, 2.D, 8.D sekä 7.D sekä Ryhmä Sihvo. Sitä vastaan hyökkäsi kahdeksan venäläistä armeijakuntaa, noin 21 divisioonaa. 12. maaliskuuta Taka-asemaan oli tullut seuraavia murtumia: 

* Viipurinlahdella Vilaniemeen ja Lihaniemeen venäläiset olivat tehneet maihinnousun ja katkaisseet Helsinki–Viipuri -maantien.
* Viipurin kaakkoiset ja itäiset esikaupungit oli menetetty.
* Tammisuolla ja Talissa syvät sisäänmurrot, Talissa Portinhoikkaan asti.
* Venäläiset olivat ylittäneet Vuoksen Vuosalmen alueella.
* Taipaleen Terenttilä oli miltei menetetty.

Rauhanneuvottelujen edetessä Mannerheim käski suomalaisia pitämään Taka-aseman, kun Stalin pyrki murtamaan sen. Suomalaisten puolustus kesti. Rauhan tultua suomalaiset vetäytyivät uuden rajan taakse ja venäläiset tuhosivat Taka-aseman käyttökelvottomaksi. VKT-asema rakennettiin myöhemmin Taka-aseman päälle.

Lähteet
-------

* Sotatoimet, Suomen sotien 1939-45 kulku kartoin
**Dominican vaakuna** on Karibianmerellä sijaitsevan Dominican saarivaltion virallinen tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 21. heinäkuuta 1961.

Vaakunakilpi on jaettu neljään osaan. Ylhäällä vasemmalla olevaan kenttään on kuvattu kookospalmu keltaisella pohjalla ja sen viereen ylhäällä oikealla olevaan kenttään paikallinen *Leptodactylus fallax* -sammakko sinisellä pohjalla. Alhaalla vasemmalla olevaan kenttään on kuvattu purjelaiva sinisellä pohjalla ja alhaalla oikealla olevaan kenttään banaanipuu keltaisella pohjalla.

Vaakunan yllä on leijona ja vaakunan kilpeä pitää kaksi keisariamatsonipapukaijaa. Vaakunan alla on keltaiseen nauhaan kirjoitettuna maan motto "Apres Bondie C’est La Ter" (suom. *Jumalan jälkeen on Maa*).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Pohjois-Amerikan vaakunat

|  |  |
| --- | --- |
| Vaakunat | 
* Antigua ja Barbuda
* Bahama
* Barbados
* Belize
* Costa Rica
* Dominica
* Dominikaaninen tasavalta
* El Salvador
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamaika
* Kanada
* Kuuba
* Meksiko
* Nicaragua
* Panama
* Saint Kitts ja Nevis
* Saint Lucia
* Saint Vincent ja Grenadiinit
* Trinidad ja Tobago
* Yhdysvallat

 |
| Epäitsenäiset alueet | 
* Anguilla
* Aruba
* Bermuda
* Brittiläiset Neitsytsaaret
* Caymansaaret
* Curaçao
* Grönlanti
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Sint Maarten
* Turks- ja Caicossaaret
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

 |
**Winnipeg** oli suomalainen kolmimastoinen rautaparkki (alkuaan fregatti), joka oli rakennettu 1875. Fregatti oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1903-1907. Laiva katosi vuodenvaihteessa 1907-1908 ollessaan matkalla Floridasta Argentiinan Buenos Airesiin.

Winnipegin rakensi Palmers' Shipbuilding & Iron Co. Ltd. Jarrow-on-Tynessä Newcastlessa Englannissa vuonna 1875 New Zealand Shipping Company-varustamolle alun perin fregattina nimellä **Wairoa**. Laivan vetoisuus oli 879 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 1 500 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 61,50 metriä, leveys 10,44 metriä ja syväys 6,13 metriä. Englantilaisomistuksessa laiva kuljetti siirtolaisia Uuteen-Seelantiin ja laivalla oli tilat 300 matkustajalle. Paluumatkoilla tuotiin muun muassa villaa Englantiin. Kaikkiaan Winnipeg teki 19 matkaa Englannin ja Uuden Seelannin välillä vuosina 1876-1894. Vuonna 1895 laiva myytiin Norjaan ja sen uudeksi nimeksi tuli *Winnipeg*. Laiva muutettiin samalla rikiltään parkiksi. 

Suomeen Winnipeg ostettiin C. Zernicow & O. Gotaas-varustamolta Kristianiasta Norjasta vuonna 1903. Suomalaisomistuksessa laivan päällikkönä oli merikapteeni Emil Samuel Erholm (1857-1907/1908). Winnipeg lähti puutavaralastissa Floridan Pensacolasta kohti Buenos Airesia 1. joulukuuta 1907 mutta ei koskaan saapunut määräsatamaansa. Laivan miehistöön kuului viimeisellä matkalla 14 miestä, joista kuusi oli suomalaisia, kapteeni ja perämies mukaan lukien. Alueella ei katoamisaikana ollut myrskyjä eikä laivasta löydetty myöskään hylkytavaraa, joten on arveltu, että miehistö olisi surmannut laivan päällystön ja ottanut laivan haltuunsa. Myöhemmin tiettävästi Winnipegin kaltaista ranskalaislaivaa oli tarjottu myytäväksi eri satamissa laivan miehistön toimesta. 

Winnipegin sisaraluksia olivat fregatit Hermes (entinen Hurunui), Waipa, Orari ja Otaki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Winnipeg ex Wairoa (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Rautaparkki Winnipeg (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Wrecksite.eu : SV Winnipeg (+1907)
Heinkel He 111 A

**Heinkel He 111** (lempinimeltään *Spaten* ("lapio")) oli saksalainen, kaksimoottorinen ja yksitasoinen keskiraskas pommikone toisessa maailmansodassa. Koneen ensilento lennettiin 24. helmikuuta 1935. Se esiintyi ensimmäisen kerran taistelukäytössä Espanjan sisällissodassa Condor-legioonan kalustona. Taistelussa Britanniasta kone kantoi päävastuun pommituksista. Konetyyppi oli hidas, joten sillä operoineet laivueet kärsivät suuria tappioita. Koneet siirrettiin vähitellen yöpommituksiin.

Suunnistaja tähystää maastoa He 111:n keulakuomusta. Kuva vuodelta 1942.
He 111 torpedohyökkäyksessä vuonna 1941.
Konetta kuitenkin valmistettiin Saksassa vuoteen 1944. Syynä tähän olivat vaikeudet Heinkel He 111:n seuraajaksi suunnitellun Heinkel He 177:n tuotannossa.*lähde?* Tuotantoversioiden lisäksi koneesta kehitettiin muun muassa erikoisversio He 111 Z (*Zwilling*) yhdistämällä kaksi konetta siivistään toisiinsa. Z-versiota käytettiin Messerschmitt Me 321 -jättiläisliitokoneiden hinauksiin. Konetta valmistettiin myös Espanjassa 1950-luvulle. Viime vaiheessa espanjalaistekoiset koneet varustettiin Rolls-Royce Merlin -moottoreilla. Tyyppi tunnettiin Espanjassa nimellä *Pedro* ja oli käytössä vuoteen 1973.

Tekniset tiedot
---------------

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 5
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&016.040000016,40 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&022.060000022,60 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.04000003,40 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&08680.&&&&008 680 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&014000.&&&&0014 000 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Junkers Jumo 211F -V12-moottoria; &&&&&&&&&&&01007.&&&&001 007 kW (&&&&&&&&&&&01350.&&&&001 350 hv) per moottori

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0436.&&&&00436 km/h 6 000 metrissä
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&01950.&&&&001 950 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&06700.&&&&006 700 m

**Aseistus**  

* 4–7 × 7,92 mm MG 15 tai MG 81 -konekivääriä
* 1 × 20 mm MG FF -tykki
* 1 × 13 mm MG 131 -konekivääri
* 2500 kg pommeja
* Pommitähtäin: Lofte 7D

Lähteet
-------

* 
* Jackson, Robert: *Aircraft of World War II: development, weaponry, specifications*. Leicester: Silverdale Books, 2003. ISBN 1-85605-751-8.

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinkel He 111**.
* 
* 
* 
* 
* 
*
**Rohtomobola** (*Parinari excelsa*) on Chrysobalanaceae-heimoon ja moboloiden (*Parinari*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on nopeakasvuinen ja ainavihanta puulaji, joka kasvaa tavallisesti noin 45 metriä korkeaksi, mutta epäsuotuisissa kasvuolosuhteissa voi jäädä vain noin 8 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on noin 40–50 cm. Puun latvus on tiivis ja muodoltaan pyöreä tai laakeaksi levenevä. Rohtomobolan hedelmät ovat ruskeita ja soikeita luumarjoja, joiden pituus on noin 5 cm ja halkaisija 3,2 cm.

Rohtomobola kasvaa sademetsissä, mutta ei kuitenkaan kaikkein märimmillä alueilla. Lisäksi lajia tavataan rannikkometsistä sekä suometsistä ja -painanteista. Guyanojen alueella lajia tavataan ylänköjen sademetsistä. Rohtomobola kasvaa luonnossa Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä trooppisessa Afrikassa. Amerikan mantereella lajin levinneisyysalue ulottuu Costa Ricasta Peruun, Boliviaan ja Brasiliaan. Afrikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Senegalista itään Keniaan ja etelässä Angolasta Mosambikiin.

Rohtomobola on monikäyttöinen puu, josta saadaan useita erilaisia hyödykkeitä tavallisesti paikalliseen käyttöön. Lajin hedelmiä ja siemeniä käytetään ravintona. Hedelmäliha on tuoreena kellertävää sekä pehmeää ja sen on todettu sisältävän 38% sokereita. Joillakin alueilla hedelmistä on käytetty dhiaou- sekä kounangui-nimillä tunnettua alkoholijuomaa. Rohtomobolan siemenet ovat hyvin öljypitoisia. Rohtomobolan kuorta, juuria ja hedelmiä sekä niistä valmistettuja sekoituksia on käytetty erilaisiin perinteisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin.

Rohtomobolan puuaines on kovaa, painavaa sekä hyvin kestävää ja tuoreena se uppoaa veteen. Puutavaraa ei yleensä ole viety ulkomaille, mutta Norsunluurannikolla sitä on kuitenkin myyty Eurooppaan tammien puuaineksen korvaajaksi. Rohtomobolan pintapuu on kermanvalkoista ja sydänpuu ruskeaa. Puuainesta on kuitenkin hankalaa työstää sen suuren piidioksidipitoisuuden vuoksi ja parhaiten sen työstö onnistuu heti tuoreena erityisillä sahoilla. Puutavaraa käytetään paikallisesti sisärakentamiseen, työkalujen varsiin sekä muihin taloustarvikkeisiin. Lisäksi puuta käytetään polttopuuna ja siitä syntyy myös hyvää puuhiiltä.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Parinari excelsa* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Parinari excelsa* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* JSTOR Global Plants: *Parinari excelsa* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Parinari excelsa* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15369349
* Wikispecies: Parinari excelsa
* APDB: 7815
* CoL: 4DMGP
* EoL: 631932
* GBIF: 2985000
* GRIN: 26769
* iNaturalist: 133203
* IPNI: 727101-1
* IRMNG: 10177205
* IUCN: 61988748
* NCBI: 1186173
* Open Tree of Life: 861360
* Plant List: kew-355551
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:727101-1
* Tropicos: 7400307
* WFO: wfo-0000817744

 |

 |
**Hiilidisulfidin** kemiallinen kaava on CS2 ja rakennekaava S=C=S. Se on hiilen ja rikin yhdiste, jota kutsutaan myös nimillä *rikkihiili*, *hiilibisulfidi* tai *hiilisulfidi*. Sitä käytetään viskoosin valmistukseen.

Hiilidisulfidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 76,1 g/mol, sulamispiste –111 °C, kiehumispiste 46 °C, suhteellinen tiheys 1,26 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 0,2 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa, leimahduspiste –30 °C c.c. itsesyttymislämpötila 90 °C ja CAS-numero 75-15-0.

Koska hiilidisulfidi on tulenarkaa, se tyypillisesti varastoidaan vesikerroksen alle. Se on myös hyvin myrkyllistä ihmiselle.

Hiilidisulfidia valmistetaan metaanista ja rikistä tai antamalla amorfisen hiilen reagoida rikkihöyryn kanssa sähköuunissa.

Hiilidisulfidi muodostaa ksantaatteja alkoksideista tai alkoholeista emäksen avulla. Reaktiolla valmistetaan viskoosikuitua selluloosasta. Toisin kuin selluloosa, selluloosaksantaatti ((C6H9O4-O-C(=S)-SNa)x) voidaan saada liukenemaan natriumhydroksidiliuokseen. Väkevä liuos, ns. viskoosi, vedetään kuiduksi ja edelleen kelataan happokylpyyn, jossa selluloosaksantaatti hajoaa takaisin selluloosaksi. Vesipesun jälkeen kuitu on valmis. Samalla menetelmällä valmistetaan myös keinotekoisia makkarankuoria, joita voidaan vahvistaa muista kuiduista tehdyllä paperilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Spectrum tietokeskus: 16-osainen tietosanakirja. 3, Eng–Hiu*, s. 566–567. Helsinki: WSOY, 1977. ISBN 951-0-07242-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Hiilidisulfidin kansainvälinen kemikaalikortti
* Hiilidisulfidin eli rikkihiilen OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
**Annie Suzanne Girardot** (25. lokakuuta 1931 Pariisi, Ranska – 28. helmikuuta 2011 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä, jonka merkittäviä rooleja olivat pääosat muun muassa elokuvissa *Rocco ja hänen veljensä* (1960), jonka ohjasi Luchino Visconti, ja *Elää elääkseen* (1967), jonka ohjasi Claude Lelouch, sekä sivuosa Michael Haneken *Pianonopettajassa* (2001). Hän näytteli yli 120 elokuvassa.

Girardot aloitti uransa 1955 elokuvassa *Treize à table*. Uransa aikana hänet palkittiin useita kertoja. Hän sai 1956 Prix Suzanne Bianchettin, ja 1977 hän sai parhaan naisnäyttelijän César-palkinnon nimiroolista elokuvassa *Naislääkärin päiväkirja*. Venetsian elokuvajuhlilla hän sai parhaan naisnäyttelijän Coppa Volpi -palkinnon 1965 elokuvasta *Kolme huonetta Manhattanilla*. Jälleen 2002 hänet palkittiin Césarilla, nyt parhaan naissivuosan esittäjän palkinnolla roolistaan elokuvassa *Pianonopettaja*. Jälleen 2005 hän oli yhteistyössä Michael Haneken kanssa elokuvassa *Kätketty*.

Luchino Viscontin elokuvassa *Rocco ja hänen veljensä* (1960) Girardot’lla oli Nadian rooli. Rocco ja hänen veljensä Simone (Renato Salvatori) taistelevat hänestä, ja lopulta Simone raiskaa hänet. Tosielämässä Girardot ja Simonen roolissa näytellyt Salvatori avioituivat 1962. Heillä on tytär Giulia. Hän muutti myöhemmin erilleen miehensä väkivaltaisuuden vuoksi mutta he eivät ottaneet virallista avioeroa. Myöhemmin hänen kumppaninsa oli ranskalainen rockmuusikko Bob Decout.

Vahvojen naisten rooliensa vuoksi Girardot’ta on pidetty Ranskan feministisen liikkeen symbolina.

Lähteet
-------

1. ↑  L'actrie Annie Girardot est morte, Lemonde.fr.
2. ↑  La comédienne Annie Girardot est décédée[vanhentunut linkki], *leParisien.fr*.
3. ↑  « Annie Girardot est morte », *20minutes.fr*.
4. ↑  Näyttelijä Annie Girardot kuoli *Yle Uutiset*.  1.3.2011. Viitattu 1.3.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Annie Girardot** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Annie Girardot
**Win-T** eli **Warfighter Information Network – Tactical** on Yhdysvaltojen armeijan kehittämä sotilasverkko jolla eri kulkuneuvot, pääasiassa helikopterit ja hävittäjät voidaan reaaliaikaisesti liittää samaan verkkoon. 

Kehitystyö alkoi Joint Network Node Network (JNN-N) nimellä Yhdysvalloissa vuonna 2004, jolloin Increment 1 -malli suunniteltiin Irakin valvontatehtäviin. Marraskuussa 2005 WIN-T läpäisi ensimmäiset suunnitelmatarkastukset ja hieman myöhemmin rakennettiin toimiva prototyyppi. Kehitystyö on lähestymässä loppuaan ja ensimmäiset kyseisellä teknologialla varustetut kulkuneuvot otetaan käyttöön vuoden 2008 aikana. Vuonna 2013 Increment 2 -malli otettiin käyttöön Afganistanin valvontatehtäviin. Kehitystyö on tähän mennessä maksanut n. 10 miljardia dollaria.

Perustan verkolle luovat maatukiasemat ja itse kulkuneuvot jotka muodostavat soluverkon. Verkkoon on mahdollista liittää tarpeen mukaan myös satelliitteja. Verkkoon voidaan lisätä myös muita kiinteitä asemia kuten tulenjohto ja ilmatorjunta, jolloin kaikki informaatio, jota verkon alueella on saatavissa, voidaan jakaa myös kaikille sitä tarvitseville tarpeen mukaan. 

Verkko osaa itse automaattisesti korjata itsensä ja muotoutua tarpeen vaatiessa uudelleen, esimerkiksi laajentaa solujen kantamaa lisäämällä lähetystehoa, tai jos soluverkko jakautuu taistelutilanteessa kahtia, voidaan se yhdistää automaattisesti satelliittien välityksellä.

Verkko tukee tietojen synkronointia, VoIP:ia,QoS:sia ja IPv4 over IPv6:sta. Win-T toimii kenttäsovelluksena GIG:lle eli Global Information Gridille. Win-T pystyy 64-512kb/s nopeuksiin riippuen etäisyyksistä ja linkitettyjen kulkuneuvojen määrästä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Warfighter Information Network-Tactical (WIN-T) *Comminucations*. General Dynamics Mission Systems. Viitattu 28.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Defence Update
**Dremel** on pienikokoisten ja suurinopeuksisten sähkötyökalujen tuotemerkki, jonka omistaa saksalainen Robert Bosch GmbH. Se juontaa juurensa Itävallasta Yhdysvaltoihin muuttaneen Albert J. Dremelin vuonna 1932 Wisconsiniin perustamasta yrityksestä, jonka Bosch osti 1993. Dremelin tunnetuin tuote on akku- tai verkkovirtakäyttöinen "miniporakone" eli monitoimityökalu monine lisävarusteineen, jotka mahdollistavat keveiden ja ohuiden materiaalien tarkan hionnan, leikkaamisen, jyrsinnän ja kaivertamisen. Muita tuotteita ovat kuumaliimapistoolit, kuviosahat, 3D-tulostimet ja juotoskolvit.

Lähteet
-------

1. ↑  Isosaari, Kyösti: Pikakoe: Dremel Stylo+ -harrastetyökalu. Kätevästi kynäotteella. *Tekniikan Maailma*.  20.11.2018. Viitattu 19.7.2019.  (tilaajille)
2. ↑  tuotteet *dremeleurope.com*. Viitattu 19.7.2019.
3. ↑  Dremel *k-rauta.fi*. Viitattu 19.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dremel** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dremel
**Keltahelttavahakas** (*Hygrophorus karstenii*) on suomalaisten kuusimetsiköiden sienilaji, joka on helppo tunnistaa.

Laji ei ole harvinainen, sitä on koko maassa ehkä Tunturi-Lappia lukuun ottamatta.

Laji on päältä ja jalasta valkoinen, sillä on vahakasmaiseen tapaan paksut heltat ja vaalea itiöpöly. Helttojen johteisuus ja punertavankeltainen väri ovat lähes pettämätön tuntomerkki. Sienen lakki on suunnilleen kahdesta kuuteen senttimetriä leveä ja kupera. Kaiken kaikkiaan laji muistuttaa hallavahakasta, mutta ei ole yhtä myöhäinen syyslaji. Tätäkin lajia esiintyy pienissä ryhmissä.

Keltahelttavahakas on erittäin maukas mieto ruokasieni. Kauppasienilajiksi tätä ei ole kelpuutettu, ehkä olemattoman kysynnän puutteessa. Sienen lienee ensimmäisten joukossa kuvannut suomalainen sienitieteilijä Peter Adolf Karsten, jonka mukaan laji on saanut tieteellisen nimensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Taksonomian lähde: Index Fungorum Luettu 24.8.2008


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2255852
* BioLib: 322668
* CoL: 3NC2M
* Fungorum: 157770
* GBIF: 7244137
* iNaturalist: 1124940
* MycoBank: 157770
* NBN: NBNSYS0000021637
* NCBI: 2954910
* Open Tree of Life: 3830409

 |

 |
Sahalahden kirkko , sankarihaudat   
*Isänmaan puolesta sodissa 1939 - 1944 kaatuneille*
**Sahalahden kirkko** on yksi Kangasalan evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkoista. Se on vuonna 2005 perustetun, mutta pitkän historian omaavan Sahalahden kappeliseurakunnan käytössä. Sahalahti oli vuosina 1557–1581 Pälkäneen seurakunnan kappeliseurakunta ja vuosina 1581–2004 itsenäinen seurakunta ja kunta. Alueella oli tosin vakiintunutta jumalanpalveluselämää mitä todennäköisimmin jo keskiajalla.

Nykyinen kirkko on alueen kolmas kirkko. Ensimmäinen kirkko rakennettiin nykyisen kirkon itäpuolelle vuonna 1559. Kirkko kuitenkin paloi salamaniskusta vuonna 1728. Toinen kirkko nousi entisen paikalle vuosina 1728–1729. Se oli kansanmiehen suunnittelema puinen ristikirkko. Jo vuoden 1780 piispantarkastuksessa sen todettiin vaativan nopeaa korjaamista. Vuonna 1804 Kihlakunnan Syytinkioikeus velvoitti sahalahtelaiset rakentamaan uuden kirkon. Hautausmaalla on muistokivi vuosien 1559 ja 1729 kirkkojen paikalla.

Sahalahden kolmas eli nykyinen, empiretyylinen kupolikirkko, rakennettiin vuosina 1827–1829. Piirustukset laati intendentinkonttori Carl Ludvig Engelin johdolla. Pohjana arvellaan olleen tälläkin kertaa kansanmiehen laatimia piirustuksia. Vuonna 1843 valmistui muun muassa Ylistaron kirkon piirtäneen valtionarkkitehti E. Lohrmanin suunnittelema kirkon tapuli, joka liitettiin solarakennuksella runkohuoneeseen. Kirkossa on noin 550 istuinpaikkaa. Kirkko peruskorjattiin ja restauroitiin vuosina 1999–2002.

Alttaritaulu on Aleksandra Såltinin vuonna 1896 maalaama *Tulkaa minun tyköni*. Kirkon sakastin eteistilassa säilytetään Turun akatemian piirustusmestarin Anders Dahlstenin vuonna 1752 maalaamaa edellistä alttaritaulua *Kristus ristillä*. Urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1889 rakentamat. Vuonna 1981 ne uudistettiin 16-äänikertaisiksi. Tapio Tiitu laati niiden disposition. 

Sahalahden hautausmaalla sijaitseva surevaa leskeä ja lasta kuvaava sankarihautausmaan muistopatsas on Erkki Toukolehdon kätten työtä vuodelta 1949.

Lähteet
-------

Sahalahden kirkko-esite

Aiheesta muualla
----------------

* Sahalahden kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
* Kangasalan seurakunta
* Tampereen hiippakunta
Lakmén juliste Théâtre national de l'Opéra-Comique -julkaisussa.
**Lakmé** on Léo Delibesin ooppera, joka valmistui vuonna 1883 ja sai ensi-iltansa Pariisin koomisessa oopperassa *Opéra Comique'ssa* 1888. Teoksen libreton kirjoittivat Edmond Gondinet ja Philippe Gille ja se perustuu Pierre Lotin romaaniin *Rarahu ou Le Mariage de Loti* (1880). Teosta esitettiin vuosien 1888 ja 1893 välisenä aikana yhteensä 179 kertaa ja siitä tuli pian yksi ranskalaisten lempioopperoista. Ooppera on sävelkieleltään perinteinen ja sen tapahtumat sijoittuvat Intiaan. Juonessa brahmiinipapitar Lakmé rakastuu englantilaisupseeri Géraldiin. Oopperan keskeisiä teemoja on ihmisten väliset kulttuurierot. 

Oopperan tunnetuin aaria on Lakmén ja tämän palvelijattaren Mallikan niin kutsuttu kukkaisduetto, eli *Sous le dôme épais* (suom. *Tuuhean holvin alla*).

Lähteet
-------

1. ↑    *Uusi säveletär : suomalainen musiikkilehti*, 01.05.1915, nro 5, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.07.2018.
2. ↑  MUHI-tietokanta: Veijo Murtomäki - Artikkelisarja: Ranskalainen ooppera 1800-luvulla Eksotiikka valtaa Ranskan *muhi.siba.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lakmé**.
* libretto
Ruth First
**Heloise Ruth First** (4. toukokuuta 1925 Johannesburg – 17. elokuuta 1982 Maputo, Mosambik) oli eteläafrikkalainen poliittinen aktivisti ja yhteiskuntatieteilijä. 
Juutalaisen Firstin vanhemmat muuttivat Latviasta Etelä-Afrikkaan. He olivat Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen perustajajäseniä ja First oli itse myös puolueen jäsen. First oli opiskeluaikanaan perustamassa apartheidia vastustanutta Edistyksellisten opiskelijoiden liittoa (engl. *Federation of Progressive Students*) ja tutustui Witwatersrandin yliopistossa myös opiskelleeseen Nelson Mandelaan. First vangittiin Rivonian oikeudenkäynnin yhteydessä 117 päiväksi ja vapauduttuaan hän pakeni aviomiehensä Joe Slovon kanssa Lontooseen. First toimi lukuisissa yliopistoissa tutkijana ja opettajana ja toimi myös aktiivisesti apartheid-hallinnon vastaisessa työssä. Hän kuoli vuonna 1982 Etelä-Afrikan hallituksen järjestämässä kirjepommiattentaatissa Mosambikissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Heloise Ruth First 1925 - 1982 South African History Online. Viitattu 3.7. 2007. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Agora** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut espanjalainen englanninkielinen historiallinen draamaelokuva. Sen ohjasi Alejandro Amenábar, joka myös käsikirjoitti sen yhdessä Mateo Gilin kanssa. Elokuvassa näyttelevät muiden muassa Rachel Weisz, Max Minghella ja Oscar Isaac. Elokuva perustuu filosofi Hypatia Aleksandrialaisen elämään.

*Agora* sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 17. toukokuuta 2009.

Juoni
-----

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Aleksandrian kaupunkiin Aegyptuksen diokeesissa Rooman valtakunnassa 300-luvun ja 400-luvun vaihteessa. Kaupunkia repivät uskonnolliset konfliktit pakanoiden, kristittyjen ja juutalaisten välillä. Samaan aikaan filosofi ja matemaatikko Hypatia Aleksandrialainen opettaa nuoria ja tekee tutkimusta Serapeioninin temppelissä. Hänen orjansa Davos ja oppilaansa Orestes ihastuvat kumpikin häneen.

Kristityt pääsevät pian voitolle kamppailussa vallasta: He tuhoavat Serapeionin, kieltävät pakanallisten jumalien palvonnan ja karkottavat juutalaiset kaupungista. Davos liittyy kiihkeiden kristittyjen soturien joukkoon, ja myös prefektiksi noussut Orestes joutuu myötäilemään voimakasta kristillistä kansanliikettä. Lopulta kristityt tappavat Hypatian jumalankieltäjänä ja noitana. Ennen kuolemaansa hän ehtii kuitenkin selvittää totuuden Aurinkokunnasta: Vastoin Ptolemaioksen teoriaa Aurinko ei kierräkään Maata ympyränmuotoisella kiertoradalla, vaan Maa kiertää Aurinkoa elliptisellä radalla.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Rachel Weisz  | … |  filosofi Hypatia Aleksandrialainen
  |
|  Max Minghella  | … |  orja Davos
  |
|  Oscar Isaac  | … |  Aegyptuksen prefekti Orestes
  |
|  Ashraf Barhom  | … |  munkki Ammonios
  |
|  Michel Lonsdale  | … |  filosofi Theon Aleksandrialainen
  |
|  Rupert Evans  | … |  Ptolemaiksen piispa Synesios Kyreneläinen
  |
|  Homayoun Ershadi  | … |  orja Aspasios
  |
|  Sami Samir  | … |  Aleksandrian patriarkka Kyrillos Aleksandrialainen
  |

Vastaanotto
-----------

*Agora* maksoi 70 miljoonaa dollaria, mutta tuotti maailmanlaajuisesti vain 39,5 miljoonan dollarin lipputulot.

*Agora* voitti seitsemän Goya-palkintoa: paras alkuperäinen käsikirjoitus, paras tuotannonjohto, paras kuvaus, paras lavastus, paras puvustus, paras maskeeraus ja parhaat erikoistehosteet.

*Helsingin Sanomien* kriitikko Harri Römpötti kehui elokuvaa: "Amenábarin saavutus on, että hän ymmärtää kaikkia näkökulmia, vaikkei väistä tuomitsemasta syyllisimpiä. Ja kaikki on toteutettu upeasti." Saman lehden kriitikko Leena Virtanen kritisoi kuitenkin myöhemmin Weiszin roolisuoritusta ja elokuvan suurta mittakaavaa. Rotten Tomatoes on kirjannut 95 *Agoran* arvostelua, joista 55 prosenttia on myönteisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Agora, Cannesin elokuvajuhlat, viitattu 23.1.2023.
2. ↑  Agora, BoxOfficeMojo, viitattu 23.1.2023.
3. ↑  Estos son los premios de losPremios Goya 2010, Premios Goya, viitattu 23.1.2023.
4. ↑  Harri Römpötti: Pimeyden voimat sivistyksen temppelissä, Helsingin Sanomat, 23.8.2010, viitattu 23.1.2023.
5. ↑  Leena Virtanen: Aleksandrian kirjaston tuho, Helsingin Sanomat, 1.3.2014, viitattu 23.1.2023.
6. ↑  Agora, Rotten Tomatoes, viitattu 23.1.2023.
**Tongan kulttuuri** perustuu pääosin polynesialaisiin perinteisiin ja kalastamiseen. Myös kristinusko on vaikuttanut paikalliseen kulttuuriin merkittävästi sen jälkeen kun eurooppalaiset saapuivat Tongaan.

Taide
-----

*Pääartikkeli: Tongan taide*

Tongan taide on samantapaista kuin muissa Tyynenmeren valtioissa. Tunnetuimpia tongalaisia taiteenlajeja on muun muassa ngatu-niminen kudonta.

Musiikki
--------

*Pääartikkeli: Tongan musiikki*

Tongan musiikista ajalta ennen eurooppalaisten saapumista saarille ei tiedetä paljon. Lali-nimisen huilun arvellaan olleen olemassa jo silloin. Joitakin vanhoja tongalaisia tansseja, kuten ulaa, 'otuhakaa ja me'etu'upakia, esitetään vieläkin. Tongalainen populaarimusiikki ei ole juuri saanut suosiota saarten ulkopuolella.

Ruoka
-----

*Pääartikkeli: Tongan ruoka*

Tongan perinteisiin ruokalajeihin kuuluu lihaa sekä erilaisia vihanneksia ja hedelmiä. Perinteisiä tongalaisia ruokalajeja ovat lu-pulu, lu sipi, otai, to'okutu ja vai siaine.

Tongan kansallisjuoma on *kava*, joka valmistetaan kava-kasvin juurista. Juoma on "piimämäistä" ja hieman jauhoisen mutta silti miellyttävän makuista. Juomalla on lievä päihdyttävä vaikutus, mutta ei kuitenkaan samantapainen kuin alkoholilla. Juoma rentouttaa ja vähän väsyttääkin. *Kava* on laillinen nautintoaine. Tongalaisilla on tapana kokoontua viettämään silloin tällöin iltaa kitaroiden, hyvien ystävien ja *kavan* parissa.

Huom. *kavaa* ei pidä sekoittaa espanjalaiseen *Cavá*:n, joka on espanjalainen kuohuviini.

Vaatetus
--------

*Pääartikkeli: Tongan vaatteet*

Useimmat tongalaiset käyttävät yhä perinteisiä asuja. Vasta viime aikoina on länsimaalainen pukeutuminen alkanut tulla suosioon. Hautajaisissa miehillä on tapana pitää mustia vaatteita.

Urheilu
-------

*Pääartikkeli: Tongan urheilu*

Tongalla yleisiä urheilulajeja ovat rugby ja jalkapallo. Valtiolla on oma rugby-joukkueensa.

Uskonto
-------

*Pääartikkeli: Tongan uskonto*

Tongassa on kaksi suurinta uskontoa. Free Wesleyan -kirkkoon kuuluu noin 30 000 tongalaista. Heidän joukossaan on Tongan kuningas Taufa’ahau Tupou IV ja suurin osa kuningasperheestä. Mormoneja tongalaisista on 48 767.

Juhlat
------

*Pääartikkeli: Tongan juhlat*

Tongalla vietettävät juhlat perustuvat kristinuskoon. Pääsiäistä vietetään 10.-13. huhtikuuta. Omia juhlapäiviä Tongalla ovat kruununprinssin syntymäpäivä (4.5.), itsenäisyyspäivä (4.6.), kuninkaan syntymäpäivä (4.7.), perustuslakipäivä (4.11.) ja tupou (4.12.). Tongalla vietetään myös niin sanottua Anzac-päivää.

Festivaalit
-----------

*Pääartikkeli: Tongan festivaalit*

Tongalla vietettäviä festivaaleja ovat muun muassa:

* Heilala Festival Week
* Vava'u Festival Week
* Ha'apai Tourism Festival
* Royal Agricultural and Industrial Show
* Eua Tourism Festival
**Ruth Marie Christelle Gbagbi** (s. 7. helmikuuta 1994) on norsunluurannikkolainen taekwondon olympiamitalisti, Afrikan kisojen voittaja ja Afrikan-mestari.

Gbagbi saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia alle 67 kg:n sarjassa kukistettuaan pronssiottelussa azerbaidžanilaisen Farida Azizovan pistein 7–1. Hän toisti saavutuksensa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa voittamalla pronssiottelussa Brasilian Milona Titonelin pistein 12–8. Hänestä tuli Norsunluurannikon ensimmäinen kaksi olympiamitalia saanut urheilija. Lontoon olympialaisissa 2012 hän hävisi samassa painoluokassa molemmat ottelunsa.

Gbagbi on saavuttanut Afrikan kisoissa kultaa 62-kiloisissa 2015 ja pronssia 57-kiloisissa 2011. Taekwondon Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut kultaa 62 kg:n sarjassa 2012, 2014 ja 2016 sekä hopeaa 46-kiloisissa 2009. Universiadeissa hän oli kolmas 62-kiloisissa 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  GBAGBI, Ruth Marie Christelle *taekwondodata.com*. Viitattu 20.8.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Taekwondo Women -67kg Bronze Medal Contests *rio2016*.  Arkistoitu 27.8.2016. Viitattu 20.8.2016. (englanniksi)
3. ↑  Tokyo Olympics: Ruth Gbagbi, Hedaya Wahba and Seif Eissa all win taekwondo bronze  26.7.2021. BBC News. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
Georgia Engel vuonna 1977
**Georgia Bright Engel** (28. heinäkuuta 1948 Washington, D.C. – 12. huhtikuuta 2019 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Georgia Engel tunnettiin parhaiten Georgette Franklin Baxterin roolista menestyskomediassa *Mary Tyler Moore Show*, jossa hän näytteli vuosina 1972–1977. Myöhemmin hänet tultiin tuntemaan Pat MacDougallin roolista televisiosarjassa *Kaikki rakastavat Raymondia* ja Amy Suen roolista televesiosarjassa *Hot in Cleveland*. Hän sai urallaan viisi Emmy-palkintoehdokkuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Deadline: Georgia Engel Dies


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Agoranomeion** (m.kreik. Ἀγορανομείον) on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta rakennuksesta Ateenan Roomalaisella agoralla Kreikassa. Se rakennettiin noin vuonna 50 jaa. Rakennuksen tarkkaa käyttötarkoitusta ja muotoa ei tunneta. Se ei välttämättä ollut siitä nykyisin käytetyn nimen mukaisesti todellisuudessa *Agoranomeion* eli toria valvovien viranomaisten rakennus, vaan se on saattanut olla Rooman keisarien kultille omistettu *Sebasteion*.

Agoranomeion sijaitsi Roomalaisen agoran itälaidalla Tuulten tornin kaakkoispuolella. Rakennuksen päädyn, joka on osittain säilynyt, julkisivussa oli kolme kaarta. Ne oli tehty Hymettos-vuoren siniharmaasta marmorista. Rakennuksen sisäänkäynnille johti pitkä portaikko. Uusimman tutkimuksen mukaan rakennus on saattanut muodostua tiestä, jonka kummallakin sivulla on ollut stoa eli pylväshalli. Paikalta löydetyn piirtokirjoituksen mukaan rakennus oli omistettu keisari Augustukselle sekä Athene Arkhegetiille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roman Forum – Library of Hadrian *Ancient Athens 3D*. Viitattu 4.4.2016.
2. 1 2  Agoranomion *Athens City Guide*. Viitattu 4.4.2016.
3. ↑  Choremi, Alkistis: The Roman Agora: the first commercial centre of Athens *Archaeology of the City of Athens*. Viitattu 4.4.2016.
Kylänraitin ristikkotaloja.
**Le Bec-Hellouin** [lə.bək.el.wɛ̃] on Ranskan kunta Normandian alueella Euren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 46. Kunta kuuluu departementissaan Brionnen kantoniin Bernayn arrondissementissa. Se sijoittuu suunnilleen suurempien kaupunkien Lisieux ja Rouen puoleenväliin. Naapurikuntia ovat pohjoisessa Thierville, koillisessa Malleville-sur-le-Bec, idässä Bosrobert, etelässä Calleville, lounaassa Brionne ja luoteessa Pont-Authou.

Ristikkotaloistaan tunnettu Le Bec-Hellouin kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 14.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Le Bec-Hellouin** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Le Bec-Hellouin
**Televisiotuottaja** on televisio-ohjelmien tuotantoprosessin johtaja. Tuottaja tekee ohjelmaehdotukset tilaajille eli televisiokanaville. Hän vastaa kokonaisuudesta: sisällöstä, esiintyjistä, tuotannosta ja budjetista. Tuottaja neuvottelee ohjelmanteon ehdoista ja edellä mainituista tekijöistä tilaajan kanssa ja on vastuussa siitä, että valmis ohjelma on sopimuksen mukainen. Televisiotuottajan toimenkuva vaihtelee jonkin verran riippuen siitä, onko hän yksityisen tuotantoyhtiön vai esimerkiksi Yleisradion palveluksessa. Yleensä tuottaja valitsee ohjelman käsikirjoittajan, toimittajan, ohjaajan. Hän valitsee myös tuotannossa tarvittavan, ohjelmaa suunnittelevan teknisen ja tuotannollisen henkilöstön, esimerkiksi kuvaajan, äänisuunnittelijan, lavastajan, pukusuunnittelijan jne. Tuottaja tekee yleensä ohjelmatuotantoon liittyvät sopimukset kuten esiintyjäsopimukset ja kuvausluvat. Toisinaan ne tekee tuotantopäällikkö  tai talouspäällikkö. Tuottaja neuvottelee ja hyväksyy palkkiot. Hän valvoo tuotantoa koko tuotantoprosessin ajan.

Tuottajalta vaaditaan organisointikykyä ja kykyä johtaa journalistista työtä. Hänen pitää tuntea muun muassa tuotantoyhtiön ja tilaajayhtiön strategiat, hallinto-organisaatiot ja talouskysymyksiä. Tuottajan tulee tuntea muun muassa tekninen kalusto ja sen mahdollisuudet pääpiirteissään sekä henkilökunnan tehtävät, toimenkuvat, työehtosopimukset ja työlainsäädäntö.

Tuottaja voi olla myös ohjelman käsikirjoittaja, toimittaja, näyttelijä, ohjaaja ja mahdollisesti myös kuvaaja tai leikkaaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Korvenoja, Pekka: *TV-kameratyön perusteet*. Helsinki: Helsingin ammattikorkeakoulu Stadia, 2004.  s.34
2. ↑
3. ↑  Burrows, Thomas - Wood, Donald: *Television Production - disciplines and techniques*. Dubuque, Iowa: WCB, 1982.  ss. 20-21 ja s. 180

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Televisiotuottaja**.
* hakusana: TV-tuottaja
Părvanov vierailulla valkoisessa talossa 2005
**Georgi Sedeftšov Părvanov** (bulg. Георги Седефчов Първанов, s. 28. kesäkuuta 1957) oli Bulgarian presidentti 22. tammikuuta 2002 – 22. tammikuuta 2012. Hän pitää itseään sosialistina ja tukee maan NATO- ja EU-jäsenyyttä.

Părvanov syntyi Sirišnikissä Pernikin piirissä. Hän opiskeli matematiikkaa Sofian Pyhän Kliment Ohridskin yliopistossa ja valmistui 1981. Hän väitteli historiasta 1988. Tutkimuksissaan hän keskittyi erityisesti kansallisuuskysymykseen.

Părvanov liittyi Bulgarian kommunistipuolueen historian instituuttiin tutkijana 1981. Samana vuonna hän liittyi kommunistipuolueeseen, josta tuli Bulgarian sosialistipuolue 1990. Părvanov nousi BSP:n puheenjohtajaksi 1994, samana vuonna kun hänestä tuli parlamentin jäsen. Parlamentissa hän oli *Ystävyys Kreikan kanssa* -ryhmän johdossa ja vuodesta 1997 *Demokraattisen vasemmiston* -ryhmän johtaja.

Hänet valittiin ensimmäisen kerran presidentiksi marraskuussa 2001.

Părvanov paljasti 2006, että hänestä oli kansio entisen kommunistisen tiedustelupalvelu KDS:n arkistoissa nimellä "Gotse". Kansiota ei ole julkistettu, mutta hänen mukaansa häneltä pyydettiin vain historioitsijana neuvoja muistelmakirjaa varten yli sadan vuoden takaisista tapahtumista.

Hänet valittiin toiselle kaudelle lokakuussa 2006. Părvanovia oli toisella kierroksella vastassa äärioikeistolaisen Natšionalen săjuz Atakan Volen Siderov. Părvanov sai jo ensimmäisellä kierroksella 64 % äänistä, mutta koska äänestysprosentti jäi alle 50 %, hän kohtasi toisella kierroksella Siderovin, jonka voitti 75,9–24,1 %.

Toisella kaudella syytökset presidenttiä vastaan tiedustelupalveluyhteyksistä jatkuivat. Heinäkuussa 2007 salaisen poliisin jälkeenjääneitä papereita tutkinut erikoiskomissio vahvisti Părvanovin virallisesti salaisen palvelun agentiksi.

Părvanovia ja nykyistä salaista poliisia, NPS:aa vastaan hyökättiin myös väittämällä Părvanovin ja NPS:n keränneen salaa tietoja poliitikoista ja tuomareista. Tutkinnan jälkeen todisteita ei kuitenkaan löytynyt.

Lähteet
-------

* Curriculum vitae (president.bg)

1. ↑
2. ↑   Окончателни резултати за Страната по данни на ЦИК за ИПВР. (Web Archive 9.5.2009).
3. ↑   Accusations of illegal information. (Web Archive 18.6.2012).
4. ↑  Accusations of illegal information collection by SPS discredit Bulgaria's image —Purnanov Sofia Echo, kopio Internet archivessa. Viitattu 15.08.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Georgi Părvanov** Wikimedia Commonsissa

Bulgarian lippuBulgarian presidentit
Petăr Mladenov (huhtikuu–heinäkuu 1990) | Želju Želev (1990–1992, 1992–1997) | Petăr Stojanov (1997–2002) | Georgi Părvanov (2002–2012) | Rosen Plevneliev (2012–2017) | Rumen Radev (2017– )



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |