recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Blohm & Voss BV 40** oli saksalainen yhden lentäjän hävittäjäksi tarkoitettu liitokone. Sen ensilento tapahtui toukokuussa 1944 toisen maailmansodan aikana. Koneesta rakennettiin useita prototyyppejä, mutta projekti lopetettiin sodan loppumisen lähestyessä.

Liitokone suunniteltiin hyökkäämään liittoutuneiden pommikoneita vastaan. Sen ominaispiirteitä olivat erittäin kapea rakenne ja melko raskaasti panssaroitu ohjaamo, jossa ohjaaja oli makaavassa asennossa. Runko oli miltei kokonaan rakennettu puusta. Kone oli varustettu kahdella MK 108 -tykillä ja pienellä ammusmäärällä (2 × 35).*lähde?*

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&05.07000005,70 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&&07.09000007,90 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&01.06600001,66 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&&08.07000008,70 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&&0863.&&&&00863 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&&0950.&&&&00950 kg

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0500.&&&&00500 km/h hinauksessa
* **Nousuaika:** ~12 minuuttia 7 000 metriin (hinauksessa)

**Aseistus**  

* 2 × 30mm MK 108 kussakin vain 35 ammusta

Lähteet
-------

1. ↑
**Colm Meaney** (s. 30. toukokuuta 1953 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Miles O’Brienin roolista televisiosarjoissa *Star Trek – uusi sukupolvi* ja *Star Trek: Deep Space Nine*.

Meaney syntyi ja varttui Dublinissa roomalaiskatolisessa perheessä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa britannialaisen BBC One -kanavan sarjassa *Z-Cars* 1970-luvun lopulla. Meaney muutti New Yorkiin 1982 ja toimi siellä aluksi teatterinäyttelijänä, minkä jälkeen hän siirtyi näyttelemään televisiossa. Meaney esiintyi sarjan *Star Trek – uusi sukupolvi* ensimmäisellä tuotantokaudella useissa pienissä rooleissa, mutta hänen hahmolleen ei vielä tuolloin annettu erityistä nimeä. Katsojapalautteen ansiosta Meaneyn hahmo nimettiin lopulta Miles Edward O’Brieniksi. Sarjan edetessä O’Brienin merkitys ja ruutuaika kasvoivat. Hän oli keskeinen roolihahmo monissa jaksoissa jo kolmannella kaudella.

Meaney esitti Miles O’Brienia myös sarjassa *Star Trek: Deep Space Nine* seitsemän vuoden ajan. Siinä hänen hahmonsa toimi käyttöpäällikön virassa ja joutui kohtaamaan monia koettelemuksia. Myöhemmin Meaney on näytellyt muun muassa Cowenia sarjassa *Stargate Atlantis*.

Colm Meaney on ollut naimisissa Bairbre Dowlingin kanssa vuoteen 1994 saakka, jolloin he erosivat. Maaliskuussa 2007 Meaney avioitui Ines Glorianin kanssa. He asuvat Irlannissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Colm Meaney *TV.com*.  2011. CBS Interactive Inc.  Arkistoitu 4.10.2011. Viitattu 2.9.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Colm Meaney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo nykysäveltäjästä, jota ei pidä sekoittaa 1500-luvun säveltäjään nimeltä John Taverner.*
**John Tavener** (28. tammikuuta 1944 Lontoo, Iso-Britannia – 12. marraskuuta 2013 Dorset, Iso-Britannia) oli Sir ja brittiläinen säveltäjä, joka on tunnettu erityisesti kuoroteoksistaan.

John Tavener opiskeli sävellystä Royal Academy of Musicissa. Hänen ensimmäinen suurta julkisuutta saanut teoksensa *The Whale* valmistui pian opintojen päättymisen jälkeen vuonna 1968. Tätä seuranneet teokset *In Alium*, *Celtic Requiem* ja *Ultimatos Ritos* nostivat hänet pian Ison-Britannian eturivin säveltäjäksi.*lähde?*

Vuonna 1977 John Tavener liittyi ortodoksiseen kirkkoon, jolla oli merkittävä vaikutus hänen myöhempiin teoksiinsa. Tavenerin teoksissa lainataan usein kreikkalaisia ja venäläisiä ortodoksisen kirkkomusiikin melodioita ja rakenteita ja monet ortodoksisen mystiikan käsitteet ovat keskeisellä sijalla Tavenerin musiikissa.*lähde?*

John Tavener aateloitiin vuonna 2000 palveluksistaan musiikille.*lähde?*

Tavener oli merkittävimpiä brittiläisiä nykymusiikin säveltäjiä. Tunnetuimpia hänen sävellyksistään ovat *The Lamb* William Blaken runoon sekä prinsessa Dianan hautajaisissa esitetty *Song for Athene*.

Keskeisiä teoksia
-----------------

* **Kuoromusiikki**
	+ *The Whale*, 1968
	+ *In Alium*, 1968
	+ *Celtic Requiem*, 1969
	+ *Ultimos Ritos*, 1972
	+ *Akathist of Thanksgiving* (Akatistos luomakunnalle), 1988

* **Kirkkomusiikki**
	+ Vigilia, 1984
	+ Panihida
	+ Johannes Krysostomoksen liturgia,1977

* **Muu musiikki**
	+ sellokonsertto *Protecting veil*, 1987

Lähteet
-------

1. ↑  Sir John Tavener: Composer dies aged 69 *BBC News*.  12.11.2013. Viitattu 12.11.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Brittisäveltäjä John Tavener kuollut. Yle uutiset 12.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Sir John Tavenerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tal Flicker** (s. 28. toukokuuta 1992) on israelilainen judon EM- ja MM-mitalisti. Hän on kilpaillut 66 kg:n painoluokassa vuodesta 2011 lähtien, ja oli vuosina 2017–2018 sarjan maailmanlistalla ensimmäisenä. 

Flicker saavutti 66 kg:n painoluokassa pronssia Budapestin MM-kilpailuissa 2017 ja Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Bakun MM-kilpailuissa 2018 hän oli viides. Hän saavutti hopeaa Prahan EM-kilpailuissa 2020 hävittyään loppuottelussa azerbaidžanilaiselle Orxan Səfəroville. Hän sai sekajoukkuekilpailuissa MM-pronssia Taškentissa 2022

Hän voitti Bakun ja Abu Dhabin Grand Slam -turnaukset 2017 sekä Grand Prix -kilpailut Cancúnissa 2017, Zagrebissa 2018 ja Tbilisissä 2019. Hän on sijoittunut Grand Prix -kilpailuissa lisäksi viisi kertaa kolmanneksi. Grand Slameissa hän on ollut kahdesti kolmas. Hän on voittanut maailmancupiin kuuluneet European Open -kilpailut Bukarestissa 2013, Roomassa 2015 ja Lissabonissa 2017. Hän on sijoittunut maailmancupin kilpailuissa lisäksi kolme kertaa kolmanneksi.

Flicker on voittanut aikuisten sarjassa neljä Israelin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tal Flicker *judoinside.com*. Viitattu 18.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Seniors - 66 kg *ijf.org*. Viitattu 24.9.2017. (englanniksi)
**Marja Liisa Karjalainen**, ent. **Pyykkönen** (s. 9. heinäkuuta 1950 Kajaani) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.

Karjalainen tuli ylioppilaaksi Kainuun yhteislyseosta 1970 ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta 1976. Hän oli 
Kajaanin teknillisen koulun tietoliikenteen pääopettaja 1976–1984, Kajaanin Puhelinosuuskunnan, vuodesta 2007 Kainuun Puhelinosuuskunta, suunnitteluinsinööri vuodesta 1984, kehityspäällikkö vuodesta 1987, tekninen päällikkö ja johtaja vuodesta 1992 ja toimitusjohtaja 2002–2012. Kaisanetin toimitusjohtaja Karjalainen oli 2011–2012 ja Herman IT -yhtiön toimitusjohtaja 2011–2014. Hänellä oli ammattiuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Karjalainen sai vuonna 2012. *Vuojen Kaenuulaiseksi* hänet valittiin vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sofia Kotilainen: Viestintäneuvos Marja Karjalainen (1950–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 2.6.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 20.6.2022.
**Turun Naisvoimistelijat** (TNV) on turkulainen vuonna 1906 perustettu voimisteluseura. Seura on Suomen viidenneksi suurin voimisteluseura, käsittäen noin 1 900 jäsentä. Turun Naisvoimistelijat on Suomen Voimisteluliiton Svolin jäsen.

Sijainti
--------

Turun Naisvoimistelijoiden liikunta- ja toimistotila Energym sijaitsee Turussa Vähäheikkilän asuinalueella. Energymissä on kolme voimistelusalia: Energialähde, Satumaa ja Joutsenlampi. Energymin lisäksi TNV järjestää liikuntaa liikuntahalleissa ja kouluissa ympäri Turkua.

Kilpailutoiminta
----------------

Turun Naisvoimistelijoilla on kilpailutoimintaa joukkuevoimistelussa, rytmisessä voimistelussa ja tanssissa. Valmennusryhmät ovat edustaneet seuraa paikallisissa, alueellisissa ja valtakunnallisissa kisoissa niin Suomessa kuin ulkomaillakin.

Kilta
-----

Turun Naisvoimistelijoiden Uskollisuuden kilta on perustettu 3.11.1951 ja se on järjestyksessä Suomessa kilta numero 5. Killan tarkoituksena on jäsenten välisen ystävyyden säilyttäminen ja jäsenten kokonaisvaltaisen vireyden ylläpitäminen. Killan toimintamuotoja ovat mm. erilaiset liikuntaharjoitukset, retket, vapaamuotoiset tapaamiset ja kokoukset.

Killan jäseneksi voidaan kutsua vähintään viisi vuotta Svolilaisessa seurassa toiminut henkilö. Uskollisuuden Killan perustajajäseniä oli 62 ja tällä hetkellä kiltaan kuuluu 96 jäsentä.

Lähteet
-------

1. ↑  Turun Naisvoimistelijat Ry: TNV kotisivut  24.8.2010. Turun Naisvoimistelijat Ry. Viitattu 25.8.2010.
2. ↑  Turun Naisvoimistelijat Ry: TNV Uskollisuuden kilta  19.4.2010. Turun Naisvoimistelijat Ry. Viitattu 25.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
* Uskollisuuden killan kotisivut
* Suomen Voimisteluliiton kotisivut
**Lajos Batthyány** (10. helmikuuta 1807 Pozsony, nyk. Slovakia – 6. lokakuuta 1849 Pest, Unkari) oli unkarilainen kreivi ja valtiomies. Hän toimi Unkarin vallankumouksen jälkeen pääministerinä, ja hänet teloitettiin vallankumouksen kukistuttua 1849.

Vuosien 1839–1840 valtiopäivillä Batthyány johti enemmistöryhmää, jota voisi luonnehtia liberaaleiksi uudistajiksi - varsinaista puoluejakoa ei vielä tunnettu. Vuoden 1848 valtiopäivillä alettiin Lajos Kossuthin johdolla vaatia Unkarille omaa hallitusta. Koska ympäri maata oli vallankumouksellista liikehdintää, keisari suostui unkarilaisten vaatimuksiin, ja Batthyány nimitettiin pääministeriksi 17. maaliskuuta.

Vähemmistökansallisuuksien, etenkin kroaattien kanssa syntyi pian yhteenottoja, ja Batthyányn hallitus julisti maan poikkeustilaan 12. kesäkuuta. Vaikka Wienin hallitus alkoi vaatia Unkarin itsehallinnon rajoittamista, Batthyány pyrki vielä sovintoon Wienin kanssa. Kun kroaattien joukot ylittivät Unkarin ja Kroatian rajan syyskuussa 1848, Unkarin hallitus erosi. Batthyány sai valtiopäiviltä kuitenkin tehtäväkseen muodostaa uuden hallituksen, jota keisari ei enää suostunut tunnustamaan. Tilanne kärjistyi edelleen, ja Batthyány jätti lopullisen eroanomuksensa 30. syyskuuta. Sen jälkeen Lajos Kossuth oli tosiasiassa Unkarin diktaattori, ja pian maa oli täydessä sodassa.

Aluksi unkarilaisilla oli sotilaallista menestystä, mutta kun Venäjän armeija liittyi sotaan itävaltalaisten rinnalle, unkarilaiset menettivät mahdollisuutensa. Unkarin armeija antautui Venäjän joukoille 13. elokuuta 1849. Unkarilaisia pidettiin kapinallisina, joten tuomiot olivat ankaria. Vallankumoushallituksen pääministeri Lajos Batthyány tuomittiin kuolemaan, ja hänet teloitettiin 6. lokakuuta. Batthyányn lisäksi teloitettiin 13 kenraalia ja toista sataa alempaa upseeria ja rivimiestä.

Lähteet
-------

* Huotari, Juhani & Vehviläinen, Olli (toim.): *Unkari: maa, kansa, historia*, s. 145–155. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-252-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lajos Batthyány** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Turun Rautateollisuus- ja Vaunutehdas Oy** (**Ab Åbo Jernmanufaktur och Waggonfabrik Oy**, vuoteen 1918 Åbo Jernmanufaktur Aktiebolag) oli suomalainen Turussa Aurajoen itärannalla toiminut konepaja joka oli perustettu 1892. Yhtiön osaketta noteraattiin pörssissä vuosina 1915–1922.

Yhtiön edeltäjä oli 1857 toimintansa aloittanut Åbo Jernmanufaktur Bolag. Turun konepajan ohella yhtiöllä oli toinen, vuonna 1897 valmistunut tehdas Kaarinassa rautatievaunujen ja pulttien tuotantoa varten. Turun Rautateollisuus valmisti muun muassa raitiovaunuja, rautatievaunuja, puimakoneita, lokomobiileja ja muita maatalouskoneita, höyrykoneita, kassakaappeja, lukkoja sekä rautatekeita ja valutöitä. Vuosina 1919–1923 yhtiö valmisti ensimmäisenä Suomessa noin 500 Kullervo-merkkistä traktoria. Vuonna 1923 yhtiön tuotannon arvo oli 4,2 miljoonaa markkaa ja sen palveluksessa oli 121 työntekijää.

Vuonna 1924 Liittopankki määräsi yhtiön omaisuuden myyntiin. Osaa tuotannosta jatkoi Teijon Tehtaat Oy ja kannattavimmat tuotantolinjat myytiin Suomen Pultti ja Konetehdas Oy:lle (vuodesta 1934 Suomen Pultti Oy). Tämän yhtiön perusti 1924 Turun Rautateollisuuden toimitusjohtajana 1906–1918 toimineen Carolus Wreden poika Gustaf W. Wrede ja hänen johtamansa Oy Taalintehdas. Suomen Pultin osakekanta siirtyi vuonna 1934 Wredeltä Ferrarialle ja sitä kautta Fiskarsille. Suomen Pultti fuusioitiin Fiskarsiin vuonna 1950. Myöhemmin Suomen Pultin tehdaslaitos tuli ruotsalaisen Bulten Ab:n omistukseen. 

Turun Rautateollisuus- ja Vaunutehdas Oy purettiin vuonna 1939. Osa yhtiön tehdasrakennuksista on nykyisin Åbo Akademin käytössä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Poistuneet pörssiyhtiöt : Ab Åbo Jernmanufaktur och Waggonfabrik Oy, Pörssitieto G. Kock
2. ↑  Rautatehdas on eri "puulaaki", Turun Sanomat Lukijoilta 11.12.2001[vanhentunut linkki]
**Operaatio Finlandia** on kirjailija Arto Paasilinnan esikoisromaani. Weilin+Göös julkaisi sen vuonna 1972. Toinen painos kirjasta julkaistiin vuonna 1997. Se sai niin Suomessa kuin Ruotsissakin jonkinasteista keskustelua aikaiseksi aiheensa vuoksi 1970-luvun alussa. Teos on tyyliltään humoristinen sodankuvaus, jossa on sekoituksia kansallisajattelusta ja suurpolitiikasta pohjoismaisessa mittakaavassa. 

Kirjan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1977 Ruotsiin ja Suomeen, joiden välille puhkeaa sota mm. Ruotsin fasistisen hallituksen ja Ahvenanmaan itsenäistymispyrkimyksen johdosta. Ruotsin joukot nousevat maihin Turussa, Vaasassa ja Ahvenanmaalla, minkä aikana suomalaiset joukot aloittavat oman hyökkäyksensä Pohjois-Ruotsiin aloittaen Haaparannalta. Kirja on omistettu Ruotsin nykyiselle kuninkaalle Kaarle XVI Kustaalle.

Sovitukset
----------

Yleisradio toteutti *Operaatio Finlandiasta* 50-minuuttisen radiokuunnelmaversion vuonna 2012. Sen ohjasi ja dramatisoi Jussi Niilekselä ja tuotti Hilkka Salo. Näyttelijöinä olivat muun muassa Vesa Kietäväinen, Marko Keskitalo, Janne Kallioniemi, Auvo Vihro, Laura Jurkka ja Jope Ruonansuu.

Lähteet
-------

1. ↑  Operaatio Finlandia CD Yle Shop. Viitattu 20.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Arto Paasilinna: Operaatio Finlandia – Vihollinen hyökkää lännestä *Yle Kirjojen Suomi*.  3.1.2017. Viitattu 17.10.2018.
**Turun Palloseuran SM-liigakausi 2016–2017** oli TPS:n järjestyksessään 70. pääsarjakausi. Kausi alkoi TPS:n osalta 16. syyskuuta 2016 kotiottelulla Oulun Kärppiä vastaan ja päättyi 13. maaliskuuta 2017 kotiottelulla Porin Ässiä vastaan. Joukkueen päävalmentajana jatkoi edelliseltä kaudelta tuttu Ari-Pekka Selin.

Runkosarja
----------

Turun Palloseura sijoittui runkosarjassa toiseksi saaden 13 pistettä ykköstä Tampereen Tapparaa vähemmän ja 2 pistettä kolmanneksi sijoittunutta Kalevan Palloa enemmän. Seura teki 167 maalia, mikä oli koko liigassa kolmanneksi eniten ja päästi 123 maalia, vähiten koko liigassa. TPS voitti varsinaisella peliajalla tasan puolet kaikista otteluistaan, yhteensä 30. Seuran hyökkääjä Jasper Lindsten voitti koko SM-liigan plus/miinustilaston lukemallaan +28.

Pudotuspelit
------------

Pudotuspeleissä seura hävisi Helsingin HIFK:lle neljännesfinaalisarjan voitoin 2–4.

Jääkiekon SM-liiga 2016–2017
HIFK • HPK • Ilves • Jukurit • JYP • KalPa • KooKoo • Kärpät • Lukko • Pelicans • SaiPa • Sport • Tappara • TPS • Ässät
**Lorenzo Luzuriaga** (1889–1959) on Ramón Ruiz Amadon lisäksi espanjalaisen sosiaalipedagogiikan toinen tienraivaaja, joka eli suuren osan elämästään maanpaossa Argentiinassa. Hän edusti vahvasti vasemmistolaiseen liikehdintään yhteydessä olevaa liberaalista pedagogiikkaa. Hän näki sosiaalipedagogiikan olevan kiinteässä yhteydessä politiikkaan. Hänen mielestään kasvatus ei ole mikään passiivinen elementti, joka vain ottaa vaikutteita yhteiskunnasta, vaan se on myös dynaaminen tekijä, joka muokkaa ja muuttaa yhteiskuntaa. 

Luzuriaga on kuitenkin espanjalaisessa sosiaalipedagogiikassa kiistelty hahmo. Esimerkiksi José María Quintana Cabanas on sitä mieltä, että Luzuriagan yhteydessä ei voida puhua sosiaalipedagogiikasta vaan täytyy tyytyä puhumaan sosiologiasta.

Kirjallisuutta
--------------

* Pedagogía Social y Polítíca, 1954

Lähteet
-------

* Hämäläinen, J & Kurki, L: *Sosiaalipedagogiikka*. Porvoo: WSOY, 1997.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Argentiina
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Castle Romeo -ydinkokeen sienipilvi
**Operaatio Castle** oli Yhdysvaltain korkean räjähdystehon 7 ydinkokeen ydinkoesarja, joka suoritettiin Enewetakin ja Bikinin atolleilla Marshallinsaarilla maalis-huhtikuussa 1954. Sitä edelsi Operaatio Upshot-Knothole ja seurasi Operaatio Teapot. Operaation toteuttajana toimi *JTF-7* eli *Joint Task Force 7*.

Koesarja suoritettiin Yhdysvaltain atomienergiakomission ja puolustusministeriön yhteistyönä, ja sen tavoitteena oli testata lentokoneella pudotettavia fuusiopommeja. Testien nimet, jotka esitetään suoritusjärjestyksessä, olivat: *Bravo*, *Union*, *Yankee*, *Echo*, *Nectar*, *Romeo* sekä *Koon*. Vain yksi tehdyistä kokeista, oli ns. kilotonni-luokkaa, muiden ollessa yli yhden megatonnin vahvuisia.

Yhdysvaltalaiset virkamiehet pitivät koesarjaa onnistuneena, sillä se osoitti "kuivia" reaktioaineita käyttävien, lentokoneesta pudotettavien fuusiopommien olevan toteutettavissa. Yhdysvaltalaiset kutsuivat mallinnusta nimellä *Alarm Clock design* (suom. *herätyskello -muotoilu*). Vaikka koesarja onnistui yleisesti ottaen, kohdattiin osassa sen kokeita erilaisia ongelmia. Koesarjan yhdessä kokeessa pommin räjähdysteho oli huomattavasti ennustettua alhaisempi, kun taas kahdessa muussa kokeessa se oli ennustettua jopa kaksi kertaa suurempi. Näistä kokeista toisen, Castle Bravon, laskeuma saastutti läheiset atollit, minkä seurauksena niin saarten asukkaat kuin saarille majoitetut yhdysvaltalaiset sotilaat kärsivät radiologisen saastumisen aiheuttamista terveysongelmista. Koe aiheutti myös yhden suoran kuolemantapauksen, ja nosti tavallisen kansan tietoisuutta ydinlaskeuman tuomista ongelmista.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 16.4.2022.
2. ↑   Viitattu 24.3.2022.
3. ↑   Viitattu 24.3.2022.
4. ↑   Viitattu 16.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Operaatio Castle** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Operation Castle
**Mauritz Lorenzo Kihlman** (11. helmikuuta 1861 Pietarsaari – 15. toukokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Suomen prokuraattorina sekä Suomen itsenäistymisen jälkeen diplomaattina ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä.

Kihlmanin vanhemmat olivat professori Alfred Kihlman ja Hilda Wilhelmina Augusta Forssell. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1885 ja palveli 1885–1887 Turun hovioikeudessa ja vuodesta 1888 Vaasan hovioikeudessa, mistä virasta hänet erotettiin 1904. Asianajajana Helsingissä Kihlman toimi 1904–1905, vuoden 1905 suurlakon jälkeen hänestä tuli 1906 prokuraattorin apulainen ja 1908 prokuraattori. Erottuaan prokuraattorin virasta 1909 Kihlman toimi taas asianajajana 1910–1917. Suomen itsenäistyttyä hän oli lähettiläänä Pariisissa ja Madridissa 1918 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä 1919–1931. Kihlman otti osaa hengelliseen työhön muun muassa Helsingin ruotsalaisen NMKY:n puheenjohtajana 1927–1929, *Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland* -järjestön johtokunnan jäsenenä sekä Helsingin Diakonissalaitoksen johtokunnan varapuheenjohtajana 1929–1943. Hän toimi myös vanhainkotien perustamisen hyväksi.

Kihlmanin puoliso vuodesta 1889 oli Ida Mathilda Ekström (k. 1932). Kirjallisuudentutkija Erik Kihlman (1895–1933) ja kirjailija Bertel Kihlman (1898–1977) olivat heidän lapsiaan.

Kihlmanin kesähuvila, Villa Rulludd, on museona Espoossa.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivut 382-393.

### Viitteet

1. ↑  Huvilaelämää Espoossa *Kulttuuriespoo*. Viitattu 28.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* KIHLMAN Mauritz Lorenzo. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.   Viitattu 29.3.2014.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Lajjun** (arab. اللجّون‎, *al-Lajjūn*) on entinen kylä nykyisessä Israelissa lähellä muinaista Megiddoa. Sen arvellaan saaneen nimensä roomalaisen legioonan leirin mukaan. Kylä tuhoutui Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948 ja nykyisin siitä on jäljellä vain muutamia raunioita.

Maantiede
---------

Lajjunin raunioita nykyisin.
Karavaaniseraljin rauniot ja vanha silta piirroksessa vuodelta 1870.
Lajjun sijaitsi Palestiinan pohjoisosassa Jisreelin tasangolla lähellä muinaista Tel Megiddoa. Nykyisin lähellä sijaitsee Megiddon kibbutsi. Alue tunnettiin aikanaan hyvistä vesilähteistään ja ympäröivä seutu hedelmällisenä viljelymaana. Paikalle on sittemmin istutettu metsää.

Historia
--------

Nykyisen kylän uskotaan saaneen nimensä Rooman valtakunnan kaudella Legio VI Ferratan leirin mukaan. Lajjun on arabiankielinen muoto paikan antiikin aikaisesta nimestä Legio. Leirin olemassaoloa paikalla ei ole kuitenkaan osoitettu arkeologisten löytöjen kautta. Diocletianuksen ja Maximianuksen kausilta lähtien paikkakunta tunnettiin nimellä Legio-Maximianopolis. 300-luvulla siitä tuli piispanistuin.

Lajjunin on joskus ehdotettu olleen vuoden 634 Ajnadaynin taistelun taistelukenttä. Muslimit voittivat taistelussa Bysantin valtakunnan joukot. Myöhemmällä islamilaisella kaudella Lajjun oli oman alueensa keskus. Muslimimaantieteilijät painottivat sen sijaintia Damaskoksen ja Egyptin välisellä tiellä. Paikalla oli Abrahamiin liitetty pyhättö ja karavaaniseralji. Alueen voimatekijjä oli al-Tarabayn beduiiniklaani. Vuonna 1538 kylässä mainittiin asuvan 23 kotitaloutta ja sen asukkaat olivat muslimeja. Verotietojen mukaan paikalla kasvatettiin vehnää, ohraa ja seesamia. 1500-luvun puolivälissä Lajjunsita tuli oman sancakinsa eli Osmanien valtakunnan hallintopiirinsä keskus.

Lajjun alkoi taantua 1600-luvulla. Eurooppaan suuntautuva kauppa teki rannikon keskuksista sitä tärkeämpiä. Al-Tarabayn klaanin merkitys väheni Akkon al-Zaydanien kustannuksella. Rannikolla kasvoi myös Haifa. Vuonna 1940 sen asukasluku oli 1 103. Kylä tuhottiin vuonna 1948 Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä. Nykyisin kylästä on jäljellä vain muutamia raunioita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  C. E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis ja Ch. Pellat: *Encyclopaedia of Islam, Volume V (Khe-Mahi)*, s. 593-594. Brill, 1998. ISBN 9789004078192. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  A Gazetteer of Buildings in Muslim Palestine (British Academy Monographs in Archaeology) (s. 201) Oxford University Press. Viitattu 30.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lajjun** Wikimedia Commonsissa
**Operaatio Crimp** oli Yhdysvaltojen ja Australian joukkojen toteuttama operaatio vietkongin joukkoja vastaan Vietnamin sodanaikana Etelä-Vietnamissa 7.–13. tammikuuta 1966. Suurimittainen etsi ja tuhoa-operaatio päättyi laajan tunneliverkoston löytymiseen, mikä teki vietkongin joukkojen löytämisestä ja tuhoamisesta mahdotonta.

Tausta
------

Yhdysvaltalaissotilas ja tuleen sytytetty vietkongin rakennus.
Operaatio Crimp toteutettiin yhdysvaltalaisten ja australialaisten joukkojen yhteistyönä Hố Bòn metsäksi kutsutulla alueella Etelä-Vietnamin niin sanotun rautakolmion länsipuolella. Hố Bò tunnettiin vietkongin tukialueena. Operaation toteuttamisen määräsi kenraali William Westmorland ja sen tarkoituksena oli sodan siihenasti suurimmalla operaatiolla tuottaa vietkongille lamauttava isku Etelä-Vietnamissa.

Operaatiota varten koottiin yhteensä 8 000 miestä yhdysvaltalaisesta 1. divisioonasta, 173. maahanlaskuprikaatista ja australialaisesta rykmentistä. Heitä vastassa oli eversti Nguyen Thanh Linhin komentama 7. Củ Chin pataljoona.

Taistelu
--------

Australialainen sotilas ja vietkongin tunnelin sisäänkäynti.
Operaatio alkoi 7. tammikuuta 1966 B-52 -pommikoneiden iskulla operaatiolalueelle. Ennen maajoukkojen etenemistä alueelle tiputettiin 30 tonnia räjähteitä. Yhteenotot maassa alkoivat pian operaation alettua, mutta joukkojen edetessä vietkongin taistelijat tuntuivat katoavan yhtäkkiä hyökkääjien edetessä. Heiltä vallattiin tyhjiä juoksuhautoja ja asemia. Vietkongin joukkojen löytämisessä ei tunnuttu onnistuvan.

Taistelujen kulun luonne selittyi osittain vahingossa. Eräs yhdysvaltalainen sotilas oli loukannut jalkansa maasta törröttäneeseen naulaan. Naula osoittautui kuuluvan naamioituun oveen, joka johti maanalaiseen tunneliverkostoon. Mittava tunneliverkko tuli tunnetuksi Củ Chinin tunneleina ja ne käsittivät esimerkiksi maanalaisia kasarmeja, asevarastoja ja kenttäsairaaloja. Operaatio Crimpin hyökkäävät joukot eivät olleet saaneet erityistä koulutusta taisteluun maanalaisissa tunneleissa ja operaatio Crimp päätettiin 13. tammikuuta.

Seuraukset
----------

Operaatio Crimp oli johtanut vietkongin laajan maanalaisen tunneliverkon löytymiseen ja samalla todettiin operaatio Crimpin kaltaisen mittavan etsi ja tuhoa -operaation olevan mahdoton vihollisen voidessa kadota nopeasti tunneliverkkoihinsa. Sen sijaan operaatiot oli keskitettävä tunnettuja tunneliverkkoja vastaan niiden tuhoamiseksi. Operaatio Crimpiä seurasi operaatio Buckwheat, jonka aikana tunneleihin lähetettiin jalkaväkeä ja pioneereja. Myös vietkong pystyi hyödyntämään saatua kokemusta. Lähellä vihollista oli mahdollista tutkia esimerkiksi heidän taktiikkaansa ja ryhmityksiään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 245–246. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
**Xeno Müller** (s. 7. elokuuta 1972 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen soudun olympiavoittaja vuodelta 1996.

Müller saavutti yksikkösoudussa pronssia juniorien MM-kilpailuissa 1990. Seuraavana vuonna hän sijoittui aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa 11:nneksi. Olympialaisissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992, jossa hän pääsi B-finaaliin mutta ei osallistunut siihen ja sijoittui siten kokonaistuloksissa 12:nneksi.

Vuoden 1993 MM-kilpailuissa Müller oli yksiköissä kahdeksas. Vuonna 1994 hän saavutti MM-hopeaa 1,77 sekuntia Saksan André Willmsille hävinneenä. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 Müller sijoittui kuudenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Müller oli alkuerissä viisi sekuntia ja välierissäkin yli kaksi sekuntia seuraavaa nopeampi. Loppukilpailussa hän voitti kultaa 2,60 sekunnin erolla Kanadan Derek Porteriin. Sveitsin edellinen olympiavoitto oli vuodelta 1928.

Müller saavutti uransa toisen MM-hopean vuonna 1998 ja kolmannen vuonna 1999. Molemmilla kerroilla hän hävisi Uuden-Seelannin Rob Waddellille. Sydneyn olympialaisissa 2000 Müller sai hopeaa, kun Waddell oli häntä 1,65 sekuntia nopeampi. Vielä vuoden 2001 MM-kilpailuissa Müller sijoittui viidenneksi.

Müller on asunut pitkään Yhdysvalloissa ja pyrki Yhdysvaltain joukkueeseen Ateenan 2004 olympialaisiin mutta luovutti pitäessään Ateenan-matkaa liian vaarallisena terrorismin uhan takia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Xeno Mueller *World Rowing*.  Arkistoitu 12.1.2021. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Xeno Müller *Sports Reference*.  Arkistoitu 30.8.2009. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 16*, s. 266. Kustannus-Notariaatti Oy, 1995. ISSN 0358-9536.
4. 1 2  Rowing at the 1996 Atlanta Summer Games: Men's Single Sculls *Sports Reference*.  Arkistoitu 18.4.2020. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
5. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 18*, s. 79. Kustannus-Notariaatti Oy, 1997. ISBN 952-5106-05-5.
6. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 22*, s. 83. Kustannus-Notariaatti Oy, 2001. ISBN 952-5106-14-4.
7. ↑  Sports of The Times; An Olympian Chooses Safer Over Swifter *The New York Times*.  30.5.2004. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)

  

Miesten yksikkösoudun olympiavoittajat
1900: Hermann Barrelet | 1904: Frank Greer | 1906: Gaston Delaplane | 1908: Harry Blackstaffe | 1912: William Kinnear | 1920: John Kelly | 1924: Jack Beresford | 1928: Henry Pearce | 1932: Henry Pearce | 1936: Gustav Schäfer | 1948: Mervyn Wood | 1952: Juri Tjukalov | 1956: Vjatšeslav Ivanov | 1960: Vjatšeslav Ivanov | 1964: Vjatšeslav Ivanov | 1968: Henri Jan Wienese | 1972: Juri Malyšev | 1976: Pertti Karppinen | 1980: Pertti Karppinen | 1984: Pertti Karppinen | 1988: Thomas Lange | 1992: Thomas Lange | 1996: Xeno Müller | 2000: Rob Waddell | 2004: Olaf Tufte | 2008: Olaf Tufte | 2012: Mahé Drysdale | 2016: Mahé Drysdale | 2020: Stéfanos Ntoúskos
**Linda Ellen Amalia Sylvin** (myöhemmin *Walton*) (15. joulukuuta 1903 Kajaani – 20. huhtikuuta 1974 Lontoo) oli suomalainen Suomi-Filmin varhaisissa mykkäelokuvissa esiintynyt näyttelijä ja tanssija, joka muutti sittemmin Englantiin.

Kajaanilaisen suurperheen tytär Ellen Sylvin osallistui *Filmiaitta*-lehden filmitähtikilpailuun jo 1924 mutta ei tullut vielä silloin valituksi. Oscar Lindelöf löysi kuitenkin hänet, ja hän oli Aho Soldan & C:o:n koekuvauksissa. Ensimmäisen kerran Sylvin esiintyi Oscar Tengströmin ohjaamassa elokuvassa *Kyllä kaikki selviää* vuonna 1926, ja pääosassa hän oli ensimmäisen kerran samana vuonna Uuno Hirvosen komediassa *Meren ja lemmen aallot*. Sylvin aloitti sitten viisi vuotta kestäneen yhteistyön Suomi-Filmin kanssa esiintyen elokuvissa *Muurmanin pakolaiset* (1927), *Nuori luotsi* (1927), *Tukkijoella* (1928) ja *Korkein voitto* (1929). Hän oli sen jälkeen vielä pienemmissä rooleissa elokuvissa *Kahden tanssin välillä* (1930) ja äänielokuvassa *Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin* (1931), jossa hänen ääntään ei kuitenkaan kuultu. 

Ellen Sylvin meni naimisiin 1938 englantilaisen juristin Henry Bowyer Waltonin kanssa, ja he asettuivat asumaan Lontooseen. He patentoivat 1940-luvulla itse kehittelemänsä hiuskihartimen Isossa-Britanniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Ellen Walton kuoli Lontoossa huhtikuun lopulla 1974, 70-vuotiaana.

Ellen Sylvinin elokuvarooleja
-----------------------------

* Kyllä kaikki selviää (1926), tuntematon sivurooli, filmi on hävinnyt
* Meren ja lemmen aallot (1926), Irja
* Muurmanin pakolaiset (1927), Saima Niva
* Nuori luotsi (1927), Maiju
* Tukkijoella (1928), Pietolan Katri
* Korkein voitto (1928), Karin Huhta
* Kahden tanssin välillä (1930), Yli-Iimin Emmi
* Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1931), konstaapeli Lehtisen tytär

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Riikka Pennasen henkilöesittely Ellen Sylvinistä Elonetissä

Aiheesta muualla
----------------

* Ellen Sylvin Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta Encoressa
* Tähtikiikarista Ellen Sylvin, Filmiaitta : filmitaiteellinen aikakauslehti, 17.01.1927, nro 3, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Muurmanin pakolaiset, Filmiaitta : filmitaiteellinen aikakauslehti, 10.01.1927, nro 2, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Xenofón Zolótas** (kreik. Ξενοφών Ζολώτας, 26. huhtikuuta 1904 Ateena, Kreikka – 10. kesäkuuta 2004 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen ekonomi ja poliitikko. Hän toimi Kreikan pääministerinä 23. marraskuuta 1989 – 11. huhtikuuta 1990.

Elämä ja ura
------------

Zolótas syntyi Ateenassa ja opiskeli oikeustiedettä Ateenan ja Leipzigin yliopistoissa sekä taloustiedettä Pariisissa. Hän jatkoi opintojaan Englannissa. Vuodesta 1931 Zolótas opetti poliittista taloustiedettä Ateenan yliopistossa.

Zolótas toimi Kreikan pankin johtajana 1944–1945, 1955–1967 ja 1974–1981. Hän toimi myös muun muassa Kansainvälisessä valuuttarahastossa. Politiikassa Zolótas oli sitoutumaton. Hän toimi ministerinä ensimmäisen kerran vuodesta 1952 ja johti Zolótaksen hallitusta 1989–1990.

Zolótas oli Ateenan akatemian jäsen vuodesta 1965. Hän kirjoitti useita teoksia talouden alalta. Zolótas eli 100-vuotiaaksi ja kuoli vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Διατελέσαντες Πρωθυπουργοί Ελληνική Δημοκρατία - Ο Προθυπουργός. Viitattu 3.9.2018.

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) pääministerit
Konstantínos Karamanlís (1974–1980) ·
Geórgios Rállis (1980–1981) ·
Andréas Papandréou (1981–1989) ·
Tzannís Tzannetákis (1989) ·
Ioánnis Grívas (1989) ·
Xenofón Zolótas (1989–1990) ·
Konstantínos Mitsotákis (1990–1993) ·
Andréas Papandréou (1993–1996) ·
Konstantínos Simítis (1996–2004) ·
Kóstas Karamanlís (2004–2009) ·
Geórgios Andréas Papandréou (2009–2011) ·
Loukás Papadímos (2011–2012) ·
Panagiótis Pikramménos (2012) ·
Antónis Samarás (2012–2015) ·
Aléxis Tsípras (2015) ·
Vasilikí Thánou (2015) ·
Aléxis Tsípras (2015–2019) ·
Kyriákos Mitsotákis (2019–2023) ·
Ioánnis Sarmás (2023) ·
Kyriákos Mitsotákis (2023–) ·


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Yhteensattuma** tarkoittaa tapahtumien odottamatonta sattumista yhtäaikaisesti tai niiden yhtäläisyyttä.

Ihmisillä on taipumus nähdä merkityksiä täysin satunnaisissa asioissa. Psykologien mukaan yhteyksien näkeminen asioiden välillä auttaa ihmistä oppimaan asioiden välisistä suhteista, merkityksistä ja tapahtumien yleisyyksistä. Yhteensattumien toteaminen vain satunnaisiksi vaatiikin skeptisismiä ja kriittistä ajattelua.

Ihmiset antavat yhteensattumille usein liian suuria merkityksiä siksikin, koska jälkiviisaana ihminen ei hahmota todennäköisyyksiä oikein. Ihmisen voi olla vaikea jälkikäteen ymmärtää, että suurestakin joukosta äärimmäisen epätodennäköisiä yhteensattumia oli yhden kuitenkin toteuduttava. Yhteensattuman odottamattomuuden voikin määritellä luotettavasti vain ennustamalla sitä etukäteen.

Psykoosissa oleva ihminen ei useinkaan pysty ymmärtämään yhteensattumia pelkäksi sattumaksi, vaan hän näkee yhteensattumissa henkilökohtaisia merkityksiä. Tämä voi johtaa vainoharhaisuuteen tai mahtipontisuuteen.

Uskonnolliset ja hengelliset ihmiset sekä paranormaaleihin ilmiöihin uskovat ihmiset havaitsevat keskimäärin enemmän yhteensattumia kuin muut ihmiset. Yhteensattumat voivat myös vahvistaa uskoa paranormaaleihin ilmiöihin.

Psykologi Carl Jung kutsui henkilön näkökulmasta näennäisesti merkityksellisiä ja selittämättömiä yhteensattumia synkronisiteetiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *yhteensattuma.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4 5 6  Ralph Lewis: Coming to Terms With Coincidence *Psychology Today*.  13.1.2020. Viitattu 22.8.2022.
3. 1 2  Amy Paturel: The Science Behind Coincidence *Discover Magazine*.  3.1.2019. Viitattu 22.8.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee televisiosarjaa. Samannimisestä yhtyeestä katso Maanalainen armeija (yhtye).*

**Maanalainen armeija** (engl. *Secret Army*) oli Gerard Glaisterin luoma BBC:n draamasarja, jota tehtiin kolme tuotantokautta. Sen ensiesitys Isossa-Britanniassa oli 7. syyskuuta 1977 – 15. joulukuuta 1979. Suomessa sarjaa esitettiin 1970-luvun lopulta vuoteen 1983 asti. 

Maanalainen armeija sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen saksalaisten miehittämään Brysseliin. Tarina kertoo belgialaisesta vastarintaliikkeestä, joka auttaa kätkemään Luftwaffen alasampumia brittilentäjiä. 

Ensimmäisen tuotantokauden jaksot sijoittuvat brysseliläiseen "Candide"-kahvilaan, jossa sen omistaja Albert Foiret (Bernard Hepton) auttaa Lisa "Yvette" Colbertia (Jan Francis) piilottelemaan lentäjiä. Foiret johtaa myös "Lifeline"-organisaatiota, joka auttaa salakuljettamaan lentäjiä turvallisempiin maihin, kuten Espanjaan. Heidän päävihollisensa ovat SS:n Sturmbannführer Ludwig Kessler (Clifford Rose) ja tätä rennompi Luftwaffe-upseeri majuri Erwin Brandt (Michael Culver). Lentoluutnantti John Curtis (Christopher Neame) on kuljetettu Brysseliin toimimaan Lifelinen brittiedustajana. Häneen suhtaudutaan aluksi epäluuloisesti, mutta sarjan edetessä hänen ja Lisan välille kehittyy romanttista jännitettä. Toinen juonikuvio keskittyy Albertin suhteeseen tarjoilija Monique Duchampsin kanssa (Angela Richards) hänen vaimonsa Andréen (Eileen Page) ollessa vuoteenomana.

Toisella tuotantokaudella tarinat siirtyvät uuteen ravintolaan, jonka nimi on myös "Candide". 

Sarjan päätökseksi tarkoitettua jaksoa "What Did You Do in the War, Daddy?" ei esitetty Isossa-Britanniassa mahdollisesti sen voimakkaan kommunisminvastaisen asenteen takia. Jakson käsittelemien aineksien ympärille rakennettiin kuitenkin kuusiosainen spin-off-sarja *Kessler*, jonka päähenkilönä oli Ludwig Kessler. BBC:n komediasarja *Maanalainen armeija iskee jälleen* (*‘Allo ‘Allo!*) oli parodia *Maanalaisesta armeijasta*.

Lähteet
-------

1. ↑  Kessler Season 1–0 Episode Guide *TV.com*. CBS Interactive Inc. Viitattu 28.10.2010. (englanniksi) [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Angelini, Sergio: Secret Army (1977–79) *BFI Screenonline*. British Film Institute. Viitattu 28.10.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Le Candide -fanisivusto (englanniksi)
* *Maanalainen armeija* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Yhdysvaltain ydinturvallisuusvirasto** (engl. *Nuclear Regulatory Commission*, lyh. **NRC**) on viranomainen, joka valvoo ydinvoiman ja radioaktiivisten aineiden siviilikäyttöä Yhdysvalloissa. NRC perustettiin vuonna 1974, kun Yhdysvaltain atomienergiakomissio (AEC) jaettiin kahteen osaan. Toisesta osasta tuli Department of Energy (DOE). NRC aloitti toimintansa 19. tammikuuta 1975.

NRC valvoo ydinreaktoreita, radioaktiivisten materiaalien käyttöä terveydenhuollossa, teollisuudessa ja tutkimuksessa, sekä ydinjätehuoltoa. NRC laatii turvallisuusmääräykset, joita näiden alojen täytyy noudattaa, sekä myöntää niille toimintaluvat. NRC:n toimialaan eivät kuulu ydinaseet eivätkä sotilaskäytössä olevat ydinreaktorit. Se ei myöskään valvo röntgensäteilyn käyttöä.

NRC:tä johtaa viisi komissaaria, jotka Yhdysvaltain presidentti nimittää viideksi vuodeksi kerrallaan. Komissaarien toimikaudet on porrastettu niin, että yksi komissaari vaihtuu joka vuosi. Enintään kolme komissaaria voi kuulua samaan poliittiseen puolueeseen. Presidentti nimittää yhden komissaareista puheenjohtajaksi.

NRC:llä on noin 3 000 työntekijää. Sen pääkonttori sijaitsee Marylandissa. Lisäksi NRC:llä on neljä aluetoimistoa Pennsylvaniassa, Georgiassa, Illinoisissa ja Texasissa sekä vähintään kaksi tarkastajaa jokaisella ydinvoimalaitoksella.

Vuonna 2020 NRC:n budjetti oli 856 miljoonaa dollaria. Tästä summasta 728 miljoonaa dollaria se laskutti luvanhaltijoilta eli ydinvoimaa ja radioaktiivisia materiaaleja käyttäviltä yrityksiltä. 128 miljoonaa dollaria NRC sai Yhdysvaltain liittovaltion budjetista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The NRC: Who we are and what we do (sivut 2–17)  2019. Nuclear Regulatory Commission. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)
2. ↑  History  28.1.2019. Nuclear Regulatory Commission. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)
3. ↑  FY 2021 Congressional Budget Justification Summary (Sivu 5)  10.2.2020. Nuclear Regulatory Commission. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yhdysvaltain ydinturvallisuusvirasto** Wikimedia Commonsissa
**King David Hotelin pommi-isku** oli juutalaisen asejärjestö Irgunin toteuttama terrori-isku Jerusalemissa sijaitsevaan hotelli King David Hoteliin 22. heinäkuuta 1946. Isku oli suunnattu tuolloin Palestiinan mandaattialuetta hallinnutta brittihallintoa vastaan. Iskussa kuoli 91 henkilöä. Irgun väitti sittemmin varoittaneensa iskusta etukäteen, mutta britit kiistivät saaneensa riittävää varoitusta. Räjähdys oli suurin Irgunin toteuttamista terrori-iskuista.

Tausta
------

Hotelli vuonna 1931.
King David Hotel sijaitsee Jerusalemissa. Se perustettiin 1930 ja se oli kaupungin ensimmäinen maailmanluokan hotelli. Tuolloisen Palestiinan mandaatin brittiläiset virkamiehet ja tiedustelupalvelu kuten MI5 käyttivät yhtä hotellin siivistä.

Irgun oli juutalainen oikeistolainen maanalainen asejärjestö, jonka tavoitteena oli perustaa juutalainen valtio Palestiinaan. Irgun oli tehnyt terrori-iskuja brittejä vastaan jo aikaisemmin ja britit olivat puolestaan teloittaneet sen jäseniä.

Räjäytys
--------

Räjähdys valokuvassa.
22. heinäkuuta 1946 joukko Irgunin jäseniä soluittautui hotelliin. Hotellin henkilökunta tapasi käyttää arabialaisia ja nuubialaisia asuja, joihin naamioituneena Irgunin jäsenet pääsivät hotellin kellariin. Kellariin vietiin maitotonkkia, joihin piilotettuna oli 225 kiloa räjähteitä. Irgunin mukaan räjäytyksestä varoitettiin etukäteen tekemällä nimettömiä puheluja hotellille, *Palestine Post*-lehdelle ja Ranskan konsulaattiin. Varoitukset eivät kuitenkaan johtaneet toimenpiteisiin brittien taholta. Tämä on saattanut johtua joko vahingosta, tai yleisestä toimintaperiaattesta. Brittien mukaan he eivät saaneet riittävää varoitusta hotellin evakuoimiseksi ajoissa. Ensimmäinen pommi räjähti kello 12.37.

Seuraukset
----------

Hotellin räjähdyksessä kuoli 91 henkilöä. Kuolleet olivat sotilaita ja siviilejä. Heidän joukossaan oli brittejä, arabeja ja juutalaisia. King David Hotelin pommi-isku oli suurin Irgunin toteuttamista terrori-iskuista.

Brittijoukkojen komentaja Palestiinassa keraali Evelyn Barker antoi briteille määräyksen pidättäytyä esimerkiksi juutalaisissa liikkeissä asioinnista juutalaisen kollektiiviseksi rankaisemiseksi. Brittien toimet juutalaisia asejärjestöjä vastaan kiihtyivät. Toisaalta hotellin räjäytys vaikutti myös brittien päätökseen lopulta vetäytyä Palestiinasta. Räjäytys kiristi myös juutalaisten ja arabien välejä entuudestaan kireässä tilanteessa, joka lopulta johti Israelin itsenäisyyssotaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Simon Sebag Montefiore: "48 ja 50", *Jerusalem : kaupungin elämäkerta*. Suomentanut Otto Lappalainen. WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-39328-4.
2. 1 2  Irgun Zvai Leumi Encyclopaedia Britannica. Viitattu 18.7.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Morris, Benny: *1948 : A History of the First Arab-Israeli War*, s. 35. Yale University Press, 2008. ISBN 978-0-300-12696-9. (englanniksi)
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Nationalismi |
|  |
| Muodostus
* Eepos
* Laulu
* Lippu
* Kukka
* Kieli
* Kirkko
* Symboli
* Urheilu
* Uskonto
* Valtio

 |
| Käsitteet
* Autonomia
* Isänmaallisuus
* Itsemääräämisoikeus
* Kansakunta
* Solidaarisuus

 |
| Suuntaukset
* Arabi
* Bolševismi
* Etninen
* Hindut
* Hyvinvointi
* Kansallisromantiikka
* Konservatiivinen
* Liberaali
* Liberalismi
* Musta
* Populistinen
* Sikhit
* Sosialistinen
* Syndikalistinen
* Taloudellinen
* Ultra
* Valkoinen
 |
| Maittain
* Eurooppa
	+ Suomi
	+ Venäjä
* Intia
* Taiwan
* Yhdysvallat
 |
| Lisää aiheesta
* Etnosentrismi
* Globalismi
* Imperialismi
* Irredentismi
* Kommunitarismi
* Kuviteltu yhteisö
* Läheisyysperiaate
* Nativismi
* Revansismi

 |
| * n
* k
* m
 |

**Yhdysvaltalainen nationalismi** eli **amerikkalainen nationalismi** on tyyppiesimerkki kansalaisnationalismista, jossa tärkeässä asemassa ovat itsenäisyysjulistus, perustuslaki ja perustajaisät, jotka ne ovat luoneet. Tämän lisäksi amerikkalaisessa nationalismissa on ensimmäisten siirtokuntien asukkailta periytyvä uskonnollinen vire. Vaikka Yhdysvalloissa ei perustuslain mukaan voi olla valtiokirkkoa liittovaltion tasolla, Yhdysvaltoja pidetään usein kristillisenä kansakuntana.

Muodot
------

Amerikkalaisesta nationalismista löytyy useita ulottuvuuksia. Puritaanien ja pyhiinvaeltajaisien uskonnolisuus ja raamatulliset tulkinnat ovat antaneet sille alkumuodon ja symbolisia sisältöjä. Rinnalla on kulkenut anglosaksinen etninen nationalismi sekä yksilön- ja uskonnonvapautta painottanut liberalistinen linja.

### Raamatulliset arkkityypit

Yhdysvaltain historiaa on tulkittu erilaisten raamatullisten arkkityyppien valossa. Ensimmäisen presidentin George Washingtonin ajateltiin johdattaneen kansan itsenäisyyteen kuin Mooses. Orjuuden lakkauttanutta ja salamurhattua Abraham Lincolnia taas pidettiin messiaanisena hahmona.

### Amerikkalainen erityisyys

Amerikkalaisesta nationalismista voidaan hahmottaa erityyppisiä käsityksiä amerikkalaisten erityisyydestä. 1800-luvulla anglosaksisen kulttuurin ajateltiin selittävän amerikkalaisten ylivertaisuutta. Yhdysvaltojen laajenemista länteen perusteltiin kutsumuskohtalon ajatuksella, jonka mukaan amerikkalaiset käsitettiin "uutena Israelina" ja edistyksen levittäjinä.

Katso myös
----------

* Yhdysvaltalainen ekseptionalismi

Lähteet
-------

* Pesonen, Heikki & Sakaranaho, Tuula: *Uskontotieteen ilmiöitä ja näkökulmia*. Jere Kyyrö: Nationalismi. Tallinna: Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-063-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Pesonen & Sakaranaho 2020, s. 121–123
Pyhän Markuksen kirkko.
**East Village** on alue Yhdysvalloissa New Yorkissa. Nimitys on epävirallinen mutta ollut käytössä 1960-luvun alkupuolelta alkaen, jolloin sinne muutti taiteilijoita pakoon Greenwich Villagen korkeita vuokria. Alue rajautuu Boweryn itäpuolella suurin piirtein 14th Streetin ja East First Streetin välille. Se on alkujaan kuulunut Lower East Sideen.

Viikkolehti *East Village Other* alkoi vuonna 1966 esitellä alueen tapahtumia.

Alueelle syntyi alkujaan 1600-luvulla hollantilaisten viljelyksiä maahanmuuttoliikkeen seurauksena. 1830-luvulla alueelle rakennettiin Pyhän Markuksen kirkko. Alueelle tuli muuttoaaltoja esimerkiksi Saksasta, Ukrainasta ja Puolasta, ja se houkutteli toisen maailmansodan jälkeen myös eri taiteilijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  East Village (Alphabet City) neighborhood in New York, New York (NY), 10002, 10003, 10009, 10012 detailed profile *city-data.com*. Viitattu 23.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Jesse McKinley, F.Y.I. New York Times 1.1.1995. Viitattu 24.10.2022 (englanniksi)
3. ↑  Kimmelman, Michael: The East Village, Home of Punks and Poets: Here’s a Tour *nytimes.com*.  20.10.2020. The New York Times. Viitattu 23.7.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:East Village

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **East Village** Wikimedia Commonsissa