Yhdistyneiden kansakuntien jakosuunnitelman mukainen kartta Palestiinasta. Arabivaltio keltaisella ja juutalaisvaltio sinisellä.
**Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan jakosuunnitelma** eli **yleiskokouksen päätöslauselma 181** oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen äänestyksellä 29. marraskuuta 1947 läpi viemä päätöslauselma, jonka mukaan brittien hallitsema Palestiina mandaattialue jaettaisiin kahtia juutalaisvaltioon ja arabivaltioon. Päätöslauselmaa ei koskaan toteutettu, sillä sitä seurasi Israelin itsenäisyyssota ja kahdesta valtiosta itsenäisiä oli lopulta vain juutalaisvaltio Israel.

Tausta
------

Palestiinan mandaattialuetta hallinnut Yhdistynyt kuningaskunta oli muuttanut aiemmin sionisteille myötämielistä politiikkaansa vuoden 1939 valkoisen paperin myötä. Paperin käytännön vaikutukset jäivät suhteellisen pieneksi. Se ei lopulta kokonaan estänyt toisen maailmansodan akselivalloille myötämielistä liikehdintää arabien parissa, minkä lisäksi sionistinen liike hylkäsi paperin ja ajatuksen arabien kanssa saavutettavan sovinnon välttämättömyydestä ylimääräisessä kokouksessaan New Yorkissa vuonna 1942. David Ben-Gurionin edustama niin sanottu taisteleva sionismi oli myös nyt avoimesti itsenäisen juutalaisvaltion perustamisen puolella, kun aiemmin oli ainakin virallisesti puhuttu itsehallinnosta.

Asia oli vaikea palestiinalaisille, koska Maailman sionistijärjestö oli jo 1. maailmansodan Pariisin rauhankonferenssissa, helmikuulla 1919 , joka rajautui esityksessä Palestiinan aluetta laajemmallekin. 

Sionistit saivat merkittävää tukea Yhdysvalloilta. Maan presidentti Harry S. Truman painosti Britannian pääministeri Winston Churchilliä poistamaan juutalaissiirtolaisuuden rajoitukset vuonna 1945. Palestiinassa juutalaisjärjestöt Irgun ja Lehi aloittivat brittijoukkojen vastaisen terrorikampanjan vuonna 1944. Briteille oli erityisesti sodan jälkeen tärkeää pitää yllä yhteyksiä Yhdysvaltoihin, minkä lisäksi siirtolaisuuden rajoittaminen herätti ihmetystä etenkin holokaustin herättämien sympatioiden takia. Kairossa vuonna 1945 perustettu Arabiliitto nosti Palestiinan kysymyksen esiin jo peruskirjassaan ja sen mukaan Palestiinan arabien oikeuksien loukkaaminen vaarantaisi rauhan arabimaailmassa.

Yhdistyneet kansakunnat
-----------------------

Päätöslauselman 181 äänestys.
  Puolesta
  Pidättäytyi äänestämästä
  Vastaan
  Ei jäsenvaltio

Yhdistynyt kuningaskunta yritti vielä sodan jälkeen pitää yllä valtaansa, mutta heinäkuussa 1947 se lopulta luovutti ja antoi asian käsiteltäväksi Yhdistyneille kansakunnille. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous järjesti Palestiinan kysymyksestä äänestyksen 29. marraskuuta 1947. Tiukan äänestyksen jälkeen vietiin läpi yleiskokouksen päätöslauselma 181, jonka mukaan Palestiina tuli jakaa juutalaisvaltioon ja arabivaltioon YK:n esityksen mukaisesti. Äänestykseen osallistui 56 YK:n jäsenmaata ja äänestäneistä 72 % kannatti ja 28 % vastusti esityksen läpivientiä. Hyväksymiseen tarvittiin kahden kolmasosan enemmistö. Yhdistynyt kuningaskunta oli pidättäytynyt äänestämästä. Sekä Neuvostoliitto, että Yhdysvallat äänestivät puolesta, niille hieman harvinaiseen tapaan samalla puolella. Esityksen tarkoista rajoista oli käyty myös tiukkaa diplomaattista kädenvääntöä ennen äänestyksen järjestämistä.

Yhdistyneiden kansakuntien ehdotuksen mukaan juutalaisvaltioon liitettäisiin Negevin autiomaa, osa alueen rannikosta, sekä osia Galilean itäosista. Arabien valtioon kuulusi rannikon eteläosa, Jordanjoen Länsiranta ja muut osat Galileaa. Kahden valtion eri alueita yhdistäisivät kapeat kaistaleet. Jerusalemista ja sen pyhistä paikoista olisi tehty kansainvälisessä hallinnassa oleva alue (*Corpus separatum*). Ehdotuksen mukaisessa juutalaisten valtiossa olisi ollut noin 500 000 juutalaista ja 400 000 arabia.

Seuraukset
----------

Yhdistyneiden kansakuntien ehdotus ei ollut helppo kummallekaan osapuolelle. Sionistisen liikkeen revisionistit vaativat koko Palestiinan aluetta. David Ben-Gurionin johtama juutalaistoimisto hyväksyi kuitenkin ehdotuksen, vaikka pidettiin todennäköisenä, että se johtaisi sotaan. Ben-Gurion selitti, että sen rajat eivät ole lopullisia ja tärkeintä oli saada juutalaisvaltion itsenäisyydelle kansainvälinen tunnustus.

Arabit kokivat joutuneensa holokaustin sijaiskärsijöiksi. 55 % Palestiinasta menetettäisiin uudelle juutalaisvaltiolle, kun juutalaiset omistivat samaan aikaan alueesta vain noin 10 %. Lisäksi YK:n oikeutta alkaa jakamaan Palestiinaa ei ylipäätänsä hyväksytty. Myös Arabiliitto hylkäsi esityksen ja ilmoitti sen johtavan toteutuessaan sotaan.

Tilanne johti sisällissotaan Palestiinassa juutalaisten ja arabien välillä. Sotilaallisesti juutalaiset olivat niskan päällä Palestiinan arabeista. Britit vetivät samaan aikaan joukkojaan ja heidän lippunsa laskettiin viimeisen kerran Jerusalemissa 14. toukokuuta 1948. Samana päivänä Israel antoi itsenäisyysjulistuksensa. Israelin itsenäisyyssota alkoi seuraavana päivänä arabimaiden hyökätessä Israelia vastaan. Päätöslauselmaa 181 ei viety koskaan päätökseensä ja kahdesta suunnitelman mukaisesta valtiosta perustettiin lopulta vain juutalaisvaltio Israel.

Lähteet
-------

* Juusola, Hannu: *Israelin historia*. Gaudeamus Helsinki University Press, 2014. ISBN 978-952-495-559-1.

### Viitteet

1. ↑  Juusola 20016, s. 56-58
2. 1 2 3  Juusola 20016, s. 58-59
3. 1 2  Hannu Reime: Hannu Reimen kolumni: Palestiinan perustamisesta sovittiin 70 vuotta sitten *Yle uutiset*. Yleisradio. Viitattu 22.10.2019. (englanniksi)
4. 1 2 3  Juusola 20016, s. 59-61
5. ↑  Abu-Lughod, Ibrahim (toim.): *The Transformation of Palestine*, s. 125, 131, 134. Palestiinan pinta-alasta juutalaiset omistivat noin seitsemän prosenttia mandaatin ajan lopulla ja viljelykelpoisesta maasta hieman enemmän. Evanston: Northwestern University Press, 1971. ISBN 0-8101-0345-1. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Juusola 20016, s. 62-68

Aiheesta muualla
----------------

* Päätöslauselma 181 Yk:n sivuilla

Arabien–Israelin konflikti

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Osanottajat | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Hallitukset: |  Egypti ·  Irak ·  Israel ·  Jordania · Palestiinalaishallinto Palestiinalaishallinto ·  Saudi-Arabia ·  Syyria ·  Jemen |
|  Aktiiviset järjestöt: | Al-Aksan marttyyrien prikaatit · Arabiliitto · Fatah · Hamas · Hizbollah · PFLP · PLO · Amal |
|  Toimintansa lopettaneet järjestöt: | Etelä-Libanonin armeija · Irgun · Lehi · Musta syyskuu · Palestiinan brittiläinen mandaatti |

 |
| Tärkeimmät tapahtumat ja konfiktit | Levottomuudet 1929 · Arabikapina 1936–1939 · Palestiinan sisällissota · Israelin itsenäisyyssota · Suezin kriisi · Kuuden päivän sota · Näännytyssota · Münchenin verilöyly · Operaatio Jumalan kosto · Jom kippur -sota · Libanonin sisällissota 1975–1990 · Operaatio Entebbe · Libanonin sota 1982 · Ensimmäinen intifada · Toinen intifada · Operaatio Kesäsade · Libanonin sota 2006 · Israelin Gazan operaatiot 2007 · Operaatio Valettu lyijy · Operaatio Puolustuksen tukipylväs · Gazan sota 2023 |
| Diplomatia/Rauhanehdotukset | Balfourin julistus · Peelin komitea · Valkoinen paperi 1939 · YK:n jakosuunnitelma · Israelin valtion perustaminen 1948 · Khartumin kokous 1967 · Camp Davidin rauha · Israelin ja Jordanian rauhansopimus · Oslon rauhanprosessi (1993–2000) ·  Camp Davidin kokous 2000 · Tiekartta |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Israelin historia |
| --- |
|  |
| Israelin maa | 
* Israelin esihistoria
* Israelin ja Juudan historia
* Juutalaiset
* Sionismi
* Alija
* Tel Aviv (1917)
* Viisi sopimusta:
	+ McMahon–Husain-sopimus (1915–16)
	+ Sykes–Picot-sopimus (1916)
	+ Balfourin julistus (1917)
	+ Weizman–Feisalin sopimus (1919)
	+ Feisal–Frankfurter-sopimus (1919)
* Palestiinan brittiläinen mandaatti
* Transjordania (1921)
* Valkoinen paperi (1939)
* Kuolleenmeren kääröt

 |  |
|  |
| Itsenäinen Israel | 
* YK:n jakosuunnitelma
* Israelin itsenäisyysjulistus
* Juutalainen pakolaisuus arabimaista
* Arabien–Israelin konflikti
	+ Israelin–Palestiinan konflikti
	+ Israelin itsenäisyyssota (1948–49)
	+ Suezin kriisi (1956)
	+ Fatah ja Palestiinan vapautusjärjestö
	+ Kuuden päivän sota (1967)
	+ Jom kippur -sota (1973)
	+ Camp Davidin rauha (1978)
	+ Operaatio rauha Galileaan (1982)
	+ Sabra ja Shatila
	+ Ensimmäinen intifada
	+ Oslon rauhanprosessi (1993–2000)
	+ Israelin ja Jordanian rauhansopimus (1994)
	+ Toinen intifada
	+ Tiekartta (2003)
	+ Libanonin sota 2006
* Dimonan ja Nahal Sorekin tutkimuslaitokset
* Mossad
* Kibbutsit ja Mošavit
* Operaatio Mooses
* Mordechai Vanunu
* Juutalaisten pakolaisuus Venäjältä (1989)
* Jitzhak Rabinin salamurha (1995)

 |
|  |
| Nyky-Israel | 
* Juutalaissiirtokunnat
* Länsiranta
	+ Juudean ja Samarian hallintoalue
* Gazan kaista
* Jerusalem
	+ Länsi-Jerusalem
	+ Itä-Jerusalem
* Golanin kukkulat

 |

 |