recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Colin Horsley** OBE (23. huhtikuuta 1920 – 28. heinäkuuta 2012) oli uusiseelantilainen pianisti, joka loi uransa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän teki huomattavaa yhteistyötä Lennox Berkeleyn kanssa.

Horsley syntyi Whanganuissa ja aloitti vuonna 1936 opinnot Lontoon Royal College of Musicissa. Häntä opettivat Herbert Fryer, Angus Morrison, Tobias Matthay ja Irene Scharrer. Horsley debytoi solistina tulkitsemalla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1946 hän kantaesitti Humphrey Searlen pianokonserton nro 1 (op. 5). 

Horsley soitti vuonna 1948 Berkeleyn pianokonserton ensimmäisessä esityksessä. Hän kantaesitti myös muita säveltäjän teoksia. Hän tilasi tältä musiikkia, ja Berkeley omisti Horsleylle *Concert Study* -kappaleen Es-duurissa. Horsley levytti Berkeleyn pianosonaatin (op. 20) vuonna 1959. 

Horsley esitti Max Rostalin kanssa kaikki Beethovenin viulusonaatit. Dennis Brainin kanssa hän soitti Berkeleyn ja Johannes Brahmsin käyrätorvitriot. Kun Nikolai Medtner oli sairaana, Horsley kantaesitti tämän säveltämän pianokvinteton. Medtnerin kuoltua hänen leskensä pyysi Horsleyta soittamaan edesmenneen säveltäjän kolmannen pianokonserton Anatole Fistolarin johtamassa tribuuttikonsertissa.

Horsley opetti Royal Manchester College of Musicissa ja Royal College of Musicissa. Hänestä tehtiin vuonna 1963 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri. Eläkepäiviään hän vietti Mansaarella. Hän myös kuoli siellä 92 vuoden iässä. Häneltä on saatavilla levytyksiä lukuisten säveltäjien teoksista.

Lähteet
-------

1. ↑  Nzherald.co.nz: Colin Robert HORSLEY - Obituary


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Colin Horsley
**Raviv Limonad** (s. 26. elokuuta 1984, Netanya) on israelilainen koripalloilija. Hänen nykyinen seurajoukkueensa on Hapoel Tel Aviv BC.

Ura
---

Limonad aloitti koripallon Maccabi Natanyan juniorijoukkueissa. Vuonna 2002 hän siirtyi Ironi Ramat Ganiin, jossa hän pelasi puolitoista kautta. Kauden 2003–2004 puolessa välissä Limonad siirtyi Hapoel Jerusalemiin ja voitti seuran paidassa kauden 2003–2004 ULEB Cupin. Kaudella 2006–2007 hän kehittyi valtavasti Ironi Nahariyan paidassa ja tämä herätti Le Mans Sarthe Basketin kiinnostuksen. Ainoastaan yhden kauden jälkeen Israelin ulkopuolella Limonad palasi Ironi Nahariyaan. Hän pelasi seurassa maaliskuuhun 2009 saakka, jolloin hän siirtyi Maccabi Tel Aviviin, koska Ironi Nahariyalla oli talousvaikeuksia. Sopimus oli kolmen vuoden pituinen.

Ainoastaan yhden kauden jälkeen Limonad siirtyi kuitenkin espanjalaiseen Menorca Bàsquetiin, josta hän siirtyi edelleen kauden päätyttyä Ironi Ashkeloniin. Kaudeksi 2012–2013 hän teki sopimuksen Hapoel Jerusalemiin, muttei pelannut seurassa koko kautta. Kaudeksi 2013–2014 Limonad siirtyi Hapoel Tel Avivin joukkueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  LIMONAD, RAVIV Euroliiga. Viitattu 28.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Le Mans lands Raviv Limonad  28.6.2007. Euroliiga. Viitattu 28.7.2009. (englanniksi)
3. 1 2  Maccabi lands Limonad for three years  11.3.2009. Euroliiga. Viitattu 28.7.2009. (englanniksi)
4. ↑  Limonad tells all about Hapoel Jerusalem  1.8.2013. Haaretz. Viitattu 12.12.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
**Daniel Southworth** (s. 2. syyskuuta 1974) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja itämaisten taistelulajien taitaja, joka tunnetaan roolistaan Eric Myersina, Quantum Rangerina televisiosarjassa Power Rangers Time Force.

Ura
---

Southworth harjoitteli pitkään eri kamppailulajeja, kuten taekwondota, kenpoa, judoa, jeet kune dota ja painia. Muutettuaan Pohjois-Carolinasta Los Angelesiin Southworth päätyi collegesta valmistumisen jälkeen elokuva-alle. Hän päätyi työskentelemään näyttelijänä ja sijaisnäyttelijänä, tehden stuntteja muun muassa televisiosarjoihin ja elokuviin, kuten Martial Law, Skorpionikuningas, Smokkimies, Hidalgo ja Broken Path.

Näyttelijänä Southworth esiintyi aluksi elokuvissa, kuten Looking for Bruce ja Rendezvous, kunnes päätyi vuonna 2001 televisiosarjaan Power Rangers Time Force. Sarjan jälkeen Southworth on esiintynyt pääosin toimintaelokuvissa ja muutamissa televisiosarjoissa, kuten Siskoni on noita ja Broken Path. Hänellä oli myös monipuolinen rooli videopelissä Devil May Cry 3, jossa Southworth toimi hahmonsa Vergilin äänenä ja esitti hahmot liikkeet videopeliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Daniel Southworth (Arkistoitu – Internet Archive) *tv.com* Viitattu 6.1.2011 (englanniksi)
**Bert Kalmar** (16. helmikuuta 1884 New York – 18. syyskuuta 1947 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja elokuvien käsikirjoittaja. Hän varttui Manhattanilla ja esiintyi lapsena taikurina ja sen jälkeen vaudevillekoomikkona. Hän tuli tunnetuksi yhteistyöstään Harry Rubyn kanssa. Kaksikon hitteihin kuuluvat "Three Little Words", "So Long, OO-Long", "She's Mine, All Mine", "Who's Sorry Now?", "Thinking of You", "Up in the Clouds", "I Wanna Be Loved by You", "Watching Clouds Roll By", "My Sunny Tennessee", "I Love You So Much", "Everyone Say's I Love You", "The Egg and Eye" ja "A Kiss to Build a Dream On".

Kalmar menestyi Broadwaylla ja Hollywoodissa, johon hän ja Ruby siirtyivät vuonna 1930. Sen lisäksi, että Kalmar sanoitti lauluja elokuviin, hän toimi myös käsikirjoittana elokuvissa *Elämäni oli unelma*, *Bright Lights* ja *Neljä naurettavaa naapuria*.

Kalmarin ja Rubyn yhteistyö jatkui Kalmarin kuolemaan saakka. Kalmar ehti urallaan työskennellä myös Ted Snyderin, Oscar Hammerstein II:n, Fred Ahlertin, Harry Akstin, Con Conradin, Herbert Stothartin, Harry Tierneyn, Pete Wendlingin ja Edgar Leslien kanssa. Hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970. Vuonna 1952 hän sai postuumin Oscar-ehdokkuuden laulusta "A Kiss to Build a Dream On" (elokuva *Jäljet johtavat yökerhoon*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Songwriters Hall of Fame: Bert Kalmar
2. ↑  The 24th Academy Awards (1952) Nominees and Winners (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Bert Kalmar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Mattias Hargin** (s. 7. lokakuuta 1985 Tukholma) on ruotsalainen alppihiihtäjä.

Hargin sai junioreiden MM-kilpailuissa Bardonecchiassa 2005 hopeaa pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa viides, Vancouverin olympialaisissa 2010 neljästoista ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 kahdestoista. Schladmingin MM-kilpailuissa hän kuului Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa ja sijoittui pujottelussa yhdeksänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli pujottelussa seitsemäs. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia ja oli pujottelussa viides. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai pronssia joukkuekilpailussa.

Hargin kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa joulukuussa 2004. Hän on osallistunut maailmancupissa lähes pelkästään pujotteluun. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 20:s Adelbodenissa tammikuussa 2007. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Garmisch-Partenkirchenissä helmikuussa 2008. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan kolmas Zagrebissa 6. tammikuuta 2011. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Schladmingin kilpailussa. Joulukuussa 2013 hän sijoittui toiseksi Val d’Isèren pujottelussa. Hän sijoittui pujottelucupissa viidenneksi kaudella 2013–2014. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2015. Hän oli samalla kaudella kolmas Kranjska Goran pujottelussa. Hän oli kolmas Tukholman paripujottelussa kaudella 2016–2017. Hän sijoittui kolmanneksi Levin pujottelussa kaudella 2017–2018.

Hargin voitti Ruotsin pujottelumestaruuden 2007 ja 2017 sekä sai hopeaa 2006, 2008 ja 2009. Superyhdistetyssä hän sijoittui kolmanneksi 2007. Hän voitti pujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kausilla 2005–2006 ja 2008–2009. Lisäksi hän on saavuttanut Euroopan-cupissa useita osakilpailuvoittoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Mattias Hargin *sports-reference.com*.  Arkistoitu 13.12.2012. Viitattu 6.1.2010. (englanniksi).
2. 1 2 3 4 5 6  Mattias Hargin Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Nation team event fid-ski.com. Viitattu 21.2.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Austria takes Team Event title in Vail  10.2.2015. FIS.  Arkistoitu 23.2.2015. Viitattu 14.2.2015. (englanniksi)
Sandrine Aubert
**Sandrine Aubert** (s. 6. lokakuuta 1982 Échirolles, Isère, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä.

Aubert osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Åren MM-kisoissa 2007 ollen parhaimmillaan kahdeksastoista pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli superyhdistetyssä yhdeksäs ja Vancouverin olympialaisissa 2010 pujottelussa viides.

Aubert kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2003. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan yhdistetyn kilpailussa 27. Kvitfjellissä maaliskuussa 2006. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides St. Antonin superyhdistetyssä joulukuussa 2007. Yhdistetyn maailmancupissa hän sijoittui kaudella 2007–2008 neljänneksi. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintokorokepaikkansa – hän saavutti Ofterschwangin pujottelukilpailussa 7. maaliskuuta 2009. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti maailmancup-kauden 2008–2009 viimeisen pujottelun Åressa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2009–2010 hän voitti pujottelukilpailut Åressa ja Zagrebissa sekä sijoittui samassa lajissa toiseksi Lienzissä. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli neljäs.

Aubert voitti Ranskan pujottelumestaruuden vuonna 2007 ja saman lajin Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2005–2006.

Lähteet
-------

* Sandrine Aubert Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Nikolai Medtner
**Nikolai Karlovitš Medtner** (ven. Никола́й Ка́рлович Ме́тнер; 5. tammikuuta 1880 Moskova – 13. marraskuuta 1951 Lontoo) oli venäläinen säveltäjä. Hän oli musikaalisesta saksalaistaustaisesta suvusta. Hän sai varhaisen pianonsoiton opetuksensa äidiltään ja opiskeli lisäksi Moskovan konservatoriossa. Säveltäjänä hän oli pitkälti itseoppinut, mutta sai yksityisopetusta Sergei Tanejevilta. Medtner esiintyi pianistina, mutta sävelsi samalla ja toimi myös opetustehtävissä.

Medtner siirtyi Saksaan, josta hän palasi ensimmäisen maailmansodan alettua takaisin kotimaahansa. Hän meni vuonna 1919 naimisiin Anna Medtnerin (o.s. Bratenshi) kanssa. Vuonna 1921 pari sai luvan matkustaa ulkomaille ja suuntasi Saksaan. Medtner ja hänen vaimonsa eivät enää palanneet Venäjälle lukuun ottamatta kiertuetta vuonna 1927. Vuonna 1925 tehdyn Yhdysvaltain-kiertueen jälkeen Medtnerit asettuivat Pariisiin.

Medtnerin musiikki on harmonisesti seikkailevaa, mutta sille leimallista on myös romanttinen estetiikka, joka oli jo poissa muodista Pariisissa. Medtner kuitenkin saavutti suosiota Pohjois-Amerikassa ja erityisesti Englannissa, johon säveltäjä muutti vuonna 1935. Hän piti konsertteja vuoteen 1944, jolloin joutui lopettamaan sen terveyssyistä. Hän kuitenkin teki levytyksiä omasta pianomusiikistaan. Lisäksi hän levytti säveltämiään lauluja sopraano Elisabeth Schwarzkopfin kanssa. Medtner kuoli useiden sydänkohtausten jälkeen.

Medtnerin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, toistasataa laulua ja runsaasti pianomusiikkia. Hänen kolme pianokonserttoaan ovat hänen ainoat teoksensa, joissa käytetään orkesteria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  AllMusic: Nikolay Medtner

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Ilmaisia nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Rasinrinteen pientaloaluetta.
2010-luvulla rakennettuja kerrostaloja Palanderinkadulla.
**Rasinrinne** on asuinalue Jyväskylässä Kangasvuoren kaupunginosassa. Alueen läheisyydessä sijaitsevat Seppälän alueen ja Huhtakeskuksen palvelut. Rasinrinteellä sijaitsee korttelipuisto.

1990-luvulla alettiin rakentaa omakotitaloja Rasinpyörteeseen. Rasinrinne koostuu enimmäkseen vuosien 2000-luvun ensikymmenellä rakennetuista taloista. Rivi- ja omakotitalovaltainen Rasinrinne poikkesi Huhtasuon suuralueen aiemmasta rakennuskannasta, joka koostui lähinnä 1970-luvulla rakennetuista kerrostaloista. Rasinrinteen alueelle on rakennettu myös kerrostaloja 2000- ja 2010-luvuilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jyväskylän karttapalvelu *kartta.jkl.fi*.  Arkistoitu 22.11.2020. Viitattu 5.11.2017.
2. ↑  Jyväskylän kaupunki: Kaupunkirakennepalvelut: Rasinrinteen korttelileikkipuisto *www.jyvaskyla.fi*.  Arkistoitu 16.2.2018. Viitattu 15.2.2018.
3. ↑  Huhtasuon historiaa (2000-luku): Kuntaliitos *geocaching.com*. Viitattu 1.1.2018. (englanniksi)
4. ↑  Jyväskylän karttapalvelu: Rakennustiedot. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Andy Palacio** (1960 – 19. tammikuuta 2008) oli belizeläinen muusikko ja lauluntekijä. Hän kuului garifuna-kansaan ja oli johtavana vaikuttajana sen musiikkiperinteen elvyttämisessä. Lisäksi hän toimi garifunan kielen säilymisen hyväksi. Hän julkaisi muun muassa albumin *Watina* Ivan Duranin kanssa kokoamansa Garifuna Collectiven kanssa vuonna 2007; albumi menestyi listoilla eri puolilla maailmaa. Palacio työskenteli myös opettajana ja hallintotehtävissä. Hänet otettiin Order of Meritorious Serviceen syyskuussa 2007, ja marraskuussa hänet nimitettiin Unescon rauhanartistiksi. Hän kuoli 47-vuotiaana Belize Cityssä kärsittyään sydänkohtauksen ja aivoverenkiertohäiriökohtauksen.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Andy Palacio
2. ↑  The New York Times: Andy Palacio, Who Saved Garifuna Music, Dies at 47


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Delloreen Ennis-London** (s. 5. maaliskuuta 1975) on jamaikalainen pika-aitajuoksija.

Ennis-London kilpaili 1992 yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Soulissa karsiutuen 100 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 13,81. Vuonna 1999 hän paransi ennätystään vuoden aikana puoli sekuntia. Sevillan MM-kisoissa samana vuonna hän oli seitsemäs ajalla 12,87. Hän juoksi Sydneyn olympialaisissa 2000 neljänneksi ajalla 12,80 ja oli saman vuoden GP-finaalin kolmas. Vuonna 2004 Ennis-London karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin aitojen välierissä ajalla 7,97. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin aitojen välierissä ajalla 12,60 ja sijoittui saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. 

Ennis-London voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Helsingin MM-kisoissa 2005, kun hän juoksi 100 metrin aitojen hopealle ajalla 12,76. Myöhemmin samana vuonna hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas ajallaan 12,57. Hän voitti seuraavana vuonna pronssia Kansainyhteisön kisoissa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti pronssia ennätysajallaan 12,50, myöhemmin samana vuonna hän juoksi GP-finaalissa niin ikään kolmanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi viidenneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui pronssille ajalla 12,55.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,77 (2005)
* 100 metrin aitajuoksu: 12,50 (2007)

Lähteet
-------

* Delloreen Ennis-London Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Otto Jalmari Kestola** (s. 20. toukokuuta 1936 Viipuri) on entinen suomalainen telinevoimistelija. Hän edusti maataan kaksissa olympialaisissa ja saavutti EM-kilpailuissa kolme henkilökohtaista pronssimitalia.

Rooman 1960 kesäolympialaisissa Kestolan parhaat sijoitukset joukkuekilpailun kuudennen sijan lisäksi olivat 12. sija rekillä ja 14. sija nojapuilla. Hän sijoittui 12-ottelussa parhaana suomalaisena 16:nneksi mutta kisojen paras yksittäinen suomalaissuoritus oli Eugen Ekmanin kultamitali hevosella. Tokion 1964 olympialaisissa Kestola sijoittui kahdeksanneksi joukkuekilpailussa, 11:nneksi permannolla ja 58:nneksi 12-ottelussa. MM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 1958 ja 1962.

Vuoden 1959 EM-kilpailuissa Kestola saavutti pronssia sekä rekillä että renkailla. Vuoden 1961 EM-kilpailuissa hän sai jälleen pronssia rekillä. Vuoden 1963 EM-kilpailuissa hän sijoittui rekillä neljänneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 6-ottelussa vuosina 1957 ja 1959 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1957, 1959 ja 1961.

Kestola voitti Suomen mestaruuden moniottelussa vuosina 1960 ja 1962 sekä saavutti lisäksi viisi hopeaa ja kolme pronssia vuosina 1957–1974. Telinemestaruuksia hän voitti neljä vuosina 1962–1966. Hänestä käytettiin lempinimeä *Voltti-Otto*.

Otto Kestola valmensi omaa poikaansa Tapio Kestolaa, joka voitti eri voimistelutelineillä 12 Suomen mestaruutta vuosina 1982–1986 sekä edusti Suomea kaksissa EM-kilpailuissa. Tapio Kestola kuoli vuoden 1996 lopussa henkirikoksen uhrina.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 122. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Alibi 6/1997
Domenico Bartolucci vuonna 2013.**Domenico Bartolucci** (7. toukokuuta 1917 Borgo San Lorenzo – 11. marraskuuta 2013 Rooma) oli italialainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja katolisen kirkon kardinaali. Hän sai vuonna 1939 sävellysdiplomin Firenzen konservatoriosta. Saman vuoden joulukuun 23. päivänä hänet vihki papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan Elia Dalla Costa. Vuonna 1942 Bartolucci sai diplomin Rooman Paavillisesta hengellisen musiikin instituutista. Lisäksi hän sai diplomin Accademia Nazionale di Santa Ceciliasta, jossa hän täydensi sävellysopintojaan Ildebrando Pizzettin johdolla.

Vuonna 1952 Bartolucci nimitettiin Lorenzo Perosin neuvosta Sikstuksen kappelin kuoron varamaestroksi. Perosi kuoli vuonna 1956, ja paavi Pius XII nimitti Bartoluccin Sikstuksen kappelin kuoron johtoon. Bartolucci vastusti Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen aikaan latinan hylkäämistä liturgisella uudistuksella. Vaikka hänen nimityksensä oli "ikuinen", vuonna 1997 häntä seurasi Giuseppe Liberto. Tuleva paavi Benediktus XVI vastusti Bartoluccin korvaamista, ja hän kutsuikin Bartoluccin 24. kesäkuuta 2006 johtamaan jälleen konserttia Sikstuksen kappelissa. Ohjelmassa oli Giovanni Pierluigi da Palestrinan musiikkia ja myös Bartoluccin omia sävellyksiä, kuten paaville omistettu kuusiääninen motetti "Oremus pro Pontifice our Benedicto". Bartolucci johti myös RAI:n kuoroa ja lukuisien italialaisten sinfoniaorkesterien kuoroja.

20. marraskuuta 2010 Bartoluccista tehtiin Santissimi Nomi di Gesù e Maria in Via Latan kardinaalidiakoni. Hän sai vapautuksen piispanvihkimyksen vaatimuksesta kardinaaliksi nimitettäessä. Koska Bartolucci oli kardinaaliksi päästessään yli 80-vuotias, hänellä ei ollut enää mahdollisuutta osallistua konklaaviin.

Bartoluccin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa motetteja, messuja, oratorioita sekä soolosoitin- ja kamarimusiikkiteoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Cardinals of the Holy Roman Church: Domenico Bartolucci


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Nabil Taïder** (arab. نبيل تايدر‎, s. 26. toukokuuta 1983 Lavaur, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa lainalla Bulgarian pääsarjassa Lokomotiv Sofiaa.

Ura
---

Taïder aloitti ammattilaisuransa Toulousessa pelattuaan kaudella 2001-2002 ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Championnat Nationalissa. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ligue 2:een, josta matka jatkui aina pääsarjaan asti. Taïder siirtyi kuitenkin kaudella 2006-2007 puoleksi vuodeksi lainalle FC Lorientiin, jäätyään vähälle peliajalle edellisenä kautena. Peliaikaa ei tullut sen enempää lainaseurassa ja hänet lainattiin uudelleen tällä kertaa Ligue 2:ssa pelaavaan Stade de Reimsiin kaudeksi 2007-2008. Taïder pelasi kauden aikana 24 ottelua ja onnistui kolmesti maalinteossa.

Kesällä 2008 Taïder siirtyi vapaalla siirrolla kreikkalaiseen Skoda Xanthiin. Hän siirtyi kesken toista kauttaan seurasta pois vähäisen peliajan vuoksi Turkkiin tammikuussa 2010 allekirjoitettuaan kolmen vuoden sopimuksen Sivassporin kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Taïder halusi edustaa Tunsiaa vuoden 2006 MM-kisoissa, mutta FIFA kielsi häntä edustamasta, koska oli pelannut jo Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Taïderin olisi sääntöjen mukaan pitänyt päättää edustaa Tunisiaa ennen 21 vuoden ikää.

Vuoden 2009 kesällä FIFA muutti sääntöään, jonka myötä Tunisian maajoukkueen valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet elokuussa pelattavaan harjoitusotteluun Norsunluurannikkoa vastaan. Toisen ottelunsa Taïder pelasi MM-karsintaottelussa Nigeriaa vastaan 6. syyskuuta 2009, jossa hän teki myös maajoukkueuransa ensimmäisen maalin.

Yksityiselämä
-------------

Taïderin äiti on kotoisin algeriasta ja isä tunisiasta. Hänen nuorempiveli Saphir Taïder pelaa jalkapalloa Bolognassa.

Lähteet
-------

1. ↑  LFP.fr Viitattu 5.8.2009 (ranskaksi)
2. ↑  Nabil Taider *Soccerway.com* (englanniksi)
3. ↑  Nabil Taïder *Transfermarkt* Viitattu 21.9.2009 (saksaksi)
4. ↑  transfermarkt[vanhentunut linkki] Viitattu 5.8.2009 (saksaksi)
5. ↑  Sivasspor : Taïder s'est engagé *Maxifoot* 8.1.2010 Viitattu 11.1.2010 (ranskaksi)
6. ↑  Rules Change May Allow German to Play for U.S. *The New York Times* 16.6.2009 Viitattu 5.8.2009 (englanniksi)
7. ↑  Tunisie - Côte d'Ivoire : Liste des convoqués (Arkistoitu – Internet Archive) *Infosfoot* 4.8.2009 Viitattu 5.8.2009 (ranskaksi)
Mike Rutherford esiintymässä Genesiksen kanssa vuonna 2007.
**Mike Rutherford** (oikealta nimeltään **Michael John Cleote Crawford Rutherford**, s. 2. lokakuuta 1950 Guilford, Surrey) on englantilainen muusikko. Käydessään Charterhousen koulua hän liittyi Genesis-yhtyeeseen, jonka Peter Gabriel ja Tony Banks olivat juuri perustaneet. Yhtyeestä tuli 1970-luvulla yksi tärkeimmistä ja menestyksekkäimmistä progressiivista rockia esittäneistä kokoonpanoista. Rutherford soitti yhtyeessä aluksi bassoa ja 12-kielistä kitaraa, mutta toisen kitaristin Steve Hackettin erottua yhtyeestä *Spot the Pigeon* -EP:n julkaisun jälkeen vuonna 1977 Rutherford otti itselleen kaiken vastuun yhtyeen kitaraosuuksista.

Genesiksen aiemmissa kokoonpanoissa Rutherford loi yhtyeelle ominaisen soundin omaperäisellä tavallaan käyttää bassokitaraa, 12-kielistä kitaraa ja pedaaleilla ohjattavaa bassosyntetisaattoria. Usein hän käytti jokaista näistä saman kappaleen eri osissa, kuten kappaleissa "Supper’s Ready", "Firth of Fifth" ja "The Cinema Show". Keikkatilanteissa Rutherford käytti usein kaksikaulaista bassoa ja 12-kielistä kitaraa mahdollistaakseen tällaisten kappaleiden esittämisen.

Genesiksen taukojen aikana Rutherford on esiintynyt myös oman Mike and the Mechanics -yhtyeensä kanssa sekä levyttänyt kaksi soololevyä, *Smallcreeps Day* (1980) ja *Acting Very Strange* (1982).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Valentin Nikolajevitš Vološinov** (ven. Валенти́н Никола́евич Воло́шинов, 30. kesäkuuta (J: 18. kesäkuuta) 1895 Pietari – 13. kesäkuuta 1936 Leningrad) oli venäläinen kielitieteilijä. Hänen teoriansa ovat vaikuttaneet erityisesti kirjallisuudentutkimukseen, kielitieteeseen ja marxilaisen ideologian teoriaan. Hän kuului Mihail Bahtinin ympärille ryhmittyneeseen piiriin jo Näävelissä vuodesta 1918 lähtien. Vološinov kuului ensin Boris Zubakinin kanssa teosofiseen liikkeeseen, mutta irtautui siitä ja palattuaan Pietariin 1922 aloitti kielititeen opinnot ja kääntyi marxilaiseksi. Hänen läheisin työtoverinsa oli Lev Jakubinski.

Vološinoville kieli kuului kulttuurin ytimeen. Idealistisen kulttuurifilosofian vastapainoksi hän käytti kuitenkin sanaa ideologia. Ideologiaa ei voi erottaa yhteisöllisestä ja historiallisesta kontekstista. Hän kritisoi Ferdinand de Saussuren aloittamaa kielitieteen perinnettä, jossa kieltä tarkasteltiin ensisijaisesti muusta maailmasta irrallisena kielijärjestelmänä. Vološinov ymmärsi kielen pikemminkin toimintana, käytännöllisenä tietoisuutena ja konkreettisena maailmassa olemisena. Kielen keskukseksi tuli puhunta, joka on sosiaalista eikä yksilöllistä kielijärjestelmän realisointia kuten Saussurella. Toisaalta hän kritikoi Vosslerilaista idealistista kielitiedettä.

Vološinovin tunnetuimmat teokset ovat *Freidizm* (1927) ja *Marksizm i filosofija jazyka* (1929).

Vološinov kuoli vuonna 1936 eli 40-vuotiaana tuberkuloosiin.

Teoksia
-------

* Vološinov, Valentin: *Kielen dialogisuus: Marxismi ja kielifilosofia*. (Alkuteos Марксизм и философия языка, 1929.) Suomennos, esipuhe ja selitykset Tapani Laine. Tampere: Vastapaino, 1990. ISBN 951-9066-35-7.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Yoshito Ōkubo** (s. 9. kesäkuuta 1982 Kanda, Fukuokan prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa J. Leaguen Kawasaki Frontalea. Ōkubo on pelipaikaltaan hyökkääjä, ja ennen Wolfsburgiin siirtymistä hän on edustanut kotimaansa J. Leaguen Cerezo Osakaa sekä Vissel Kobea. Maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2003 lähtien, debyyttinsä hän teki toukokuussa 2003 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän oli osa Japanin U-23 joukkuetta 2004 vuoden kesäolympialaisissa, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella. Wolfsburgin riveihin hän siirtyi tammikuussa 2009 Vissel Kobesta.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 2003 | 14 | 0 |
| 2004 | 3 | 0 |
| 2005 | 2 | 0 |
| 2006 | 0 | 0 |
| 2007 | 2 | 2 |
| 2008 | 12 | 3 |
| 2009 | 9 | 0 |
| 2010 | 11 | 0 |
| 2011 | 0 | 0 |
| 2012 | 1 | 0 |
| 2013 | 0 | 0 |
| 2014 | 6 | 1 |
| Yhteensä | 60 | 6 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2003
1 Narazaki |
2 Narahashi |
3 Akita |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Ōkubo |
10 Nakamura |
11 Matsui |
12 Doi |
13 Oku |
14 Santos |
15 Myōjin |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Nagai |
19 Endō |
20 Takahara |
21 Tsuboi |
22 Yamada |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Sogahata |
2 Tulio |
3 Moniwa |
4 Nasu |
5 Abe |
6 Konno |
7 Morisaki |
8 Ono |
9 Takamatsu |
10 Matsui |
11 Tanaka |
12 Kikuchi |
13 Komano |
14 Ishikawa |
15 Tokunaga |
16 Ōkubo |
17 Hirayama |
18 Kurokawa |
Valmentaja Yamamoto

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Narazaki |
2 Abe |
3 Komano |
4 Tanaka |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 S. Nakamura |
11 Tamada |
12 Yano |
13 Iwamasa |
14 K. Nakamura |
15 Konno |
16 Ōkubo |
17 Hasebe |
18 Honda |
19 Morimoto |
20 Inamoto |
21 Kawashima |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Okada

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
**Sandra Glover** (o.s. **Cummings**, s. 30. joulukuuta 1968, Palestine, Teksas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin aitajuoksussa.

Glover on valmistunut Houstonin yliopistosta. Hän voitti maansa mestaruuden 400 metrin aidoissa 1999. Samana vuonna hän sijoittui Sevillan MM-kisoissa viidenneksi ajalla 53,65 ja GP-finaalissa kolmanneksi. Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 välierissä. Seuraavana vuonna hän oli Edmontonin MM-kisoissa kahdeksas ja GP-finaalissa kolmas. 2002 hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa toiseksi ja voitti maansa mestaruuden.

Glover voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Pariisin MM-kisoissa 2003, joissa hän juoksi toiseksi ajalla 53,65. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin samalla ajalla. Hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin myös seuraavana vuonna. Helsingin MM-kisoissa 2005 Glover juoksi oman ennätyksensä 53,32 ja voitti MM-pronssia. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kolmas. Hän sijoittui seuraavana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi.

Gloveria valmentaa hänen miehensä Don Glover.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 23,73 (2000)
* 400 metrin juoksu: 55,82 (1998)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,79 (1991)
* 400 metrin aitajuoksu: 53,32 (2005)

Lähteet
-------

* Sandra Glover Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Bernardo Pasquini
**Bernardo Pasquini** (7. joulukuuta 1637 – 21. marraskuuta 1710) oli italialainen barokin ajan säveltäjä, urkuri ja cembalisti. Hän opiskeli Antonio Cestin ja Loreto Vittorin johdolla. Myöhemmin hän opetti itse Francesco Gasparinia, Georg Muffatia ja mahdollisesti Domenico Scarlattia. Pasquini esiintyi usein Arcangelo Corellin kanssa. Hänen sävellystuotantoonsa lukeutuu oratorioita, 14 oopperaa, kymmeniä kantaatteja ja kosketinsoitinteoksia.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Bernardo Pasquini
2. ↑  HOASM: Bernardo Pasquini

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Ilmaisia nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
	+ 2
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**ISO 20022** on ISO-organisaation standardi XML-pohjaiselle sanomavälitysmuodolle. ISO 20022-sanomat on finassiviestien välitykseen, kuten maksut, tiliotteet, request2pay. ISO20022 käytetään sekä yritysten ja pankkien että eri pankkien väliseen viestiliikenteeseen. 

ISO 20022 sanomia on useita eri luokkia, joiden erittely löytyy ISO20022-sivustolta.
Tällä hetkellä suomalaisten yritysten näkökulmasta ISAO 20022 on SEPAaan liittyvät maksusanomat pain.001.001.03 (.02) sekä tiliotteet camt.053 (Tiliote) camt.054 (Viitesiirto ja maksuerittely. Vuonna 2022 siirrtyään eruoopassa ns. 2019 versioon pankkien välisessä liikenteessä. 
SEPA-XML on ISO20022 ns. alijoukko
ISO 20222:n pain.008 on SEPA-suoraveloituksessa käytettävä standardi.*lähde?*

ISO 20022 korvaa aiempia standardeja kuten ISO 15022 ja sen edeltäjän ISO 7775.

Standardointitarve
------------------

ISO 20022 talousjärjestelmissä käytetty standardi, jolla voidaan korvata useita muita muotoja.

Swift MT 103:

```
:32A:091029USD12500,
:50K:/8754219990
ACME NV.
AMSTEL 344
AMSTERDAM
NETHERLANDS
:52A: EXABNL2U

```

Fedwire:

```
{1520}20091029xxxxxxxxyyyyyy {2000}000001250000
{5000}D8754219990ACME NV.*AMSTEL 344*AMSTERDAM*
NETHERLANDS* {5100}BEXABNL2U*

```

ISO 20022 -muodossa: pain.001

```
<CdtTrfTxInf>
<IntrBkSttlmAmt Ccy=‘USD’>12500</IntrBkSttlmAmt>
<IntrBkSttlmDt>2009-10-29</IntrBkSttlmDt>
<Dbtr>
		
<Nm>ACME NV.</Nm>
		 <PstlAdr>
			<StrtNm>Amstel</StrtNm>
			<BldgNb>344</BldgNb>
			<TwnNm>Amsterdam</TwnNm>
			<Ctry>NL</Ctry>
		 </PstlAdr>
</Dbtr>
<DbtrAcct>
		 <Id>
			<Othr>
				<Id>8754219990</Id>
			</Othr>
		 </Id>
</DbtrAcct>
<DbtrAgt>
		 <FinInstnId>
			<BIC>EXABNL2U</BIC>
		 </FinInstnId>
</DbtrAgt>
</CdtTrfTxInf>

```

Muita yleisesti käytettyjä standardeja:

* FIX
* FpML
* ISO 8583
* XBRL

Lähteet
-------

1. ↑  *ISO 20022 For Dummies, 2nd Edition*, s. 6-8. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 978-1-118-81444-4.
2. ↑  Wiley, 2013, s. 9

Aiheesta muualla
----------------

* ISO 20022 -sivut, joista löytävät kuvaukset ja luokat
* XMLdation, joka validoi ISO20022.pain sanomia suomalaisten pankkien soveltamisohjeiden mukaan.
* ISO 20022 for Dummies Book (englanniksi)
* XMLdation Wiki, jossa on lisätietoa eri säännöistä sekä java kirjastojen XML validointi ilmoitukset
**Avner Dorman** (s. 1975) on israelilainen säveltäjä. Hän on innovatiivinen lyömäsoitinten käyttäjä, ja hänen lyömäsoitinkonserttonsa ovat olleet vakiintumassa ohjelmistoon. Hänen teoksiaan ovat esittäneet maailman johtavat kapellimestarit, kuten Zubin Mehta, Asher Fisch, Simone Young ja Michael Stern. Avi Avitalin levytys Dormanin mandoliinikonsertosta Naxokselle oli Grammy-ehdokkaana. Säveltäjän muuhun tuotantoon lukeutuvat *Variations Without a Theme* (orkesterille), sonaatti viululle ja pianolle, *Spices, Perfumes, Toxins!* (lyömäsoittimille ja orkesterille), *Frozen in Time* (lyömäsoittimille ja orkesterille), *Lost Souls* (pianolle ja orkesterille), *Uriah* (orkesterille) ja *(not) The Shadow (not after Hans Christian Andersen)* (orkesterille). Joshua Redman kantaesitti hänen saksofonikonserttonsa vuonna 2010. Hän on säveltänyt myös muun muassa elokuvamusiikkia.

Lähteet
-------

1. ↑  Schirmer: Avner Dorman


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Cornelius Cruys
**Cornelius Cruys** (ven. Корнелий Иванович Крюйс, *Kornelius Ivanovitš Krjuis*, 4. kesäkuuta 1655 Stavanger – 3. kesäkuuta 1727 Pietari) oli norjalaissyntyinen Venäjän keisarillisen laivaston amiraali ja Itämeren laivaston ensimmäinen komentaja.

Elämäkerta
----------

Cruys syntyi Norjassa ja oli puoliksi norjalainen ja puoliksi hollantilainen. Hän kasvoi ja asui Hollannissa työskennellen merimiehenä. Vuonna 1680 hänestä tuli kauppalaivan kapteeni, jona hän purjehti Hollannin, Espanjan, Portugalin ja Karibian väliä. 1696 Hän liittyi Hollannin laivastoon, jossa hän valvoi sotalaivojen rakennustöitä Amsterdamin telakalla. 

Pietari Suuri vieraili Hollannissa tutustumassa sen laivastoon ja laivanrakennukseen värväten perusteilla olevaan Venäjän laivastoonsa ulkomaisia ammattilaisia rakentajista ja merimiehistä. Tsaari palkkasi myös Cruysin laivastoonsa vara-amiraaliksi. Hänestä tuli Pietarille tärkeä neuvonantaja merenkulkuun liittyvissä asioissa.

Cruysia pidetään yhtenä Venäjän laivaston pääarkkitehdeista. 1700-luvun alussa Cruys osallistui suureen Pohjan sotaan. Hän komensi Itämeren laivastoa 1705 alkaen ja oli mukana suunnittelemassa Kronstadtin linnoitusta, joka oli tärkeä Ruotsia vastaan käydyn sodan aikana. Cruys johti Kronstadtin puolustusta, kun venäläiset torjuivat ruotsalaisten hyökkäyksen 1705. Hänestä tuli tsaarin 1698 perustaman telakkasatamakaupunki Taganrogin ensimmäinen venäläinen kuvernööri. Mustanmeren alueella Cruys osallistui myös vuosien 1710–1711 Venäjän–Turkin sodan vähäisiin meritaisteluihin. Sodan aikana hän teki myös ensimmäiset kartat Asovanmerestä ja Donista. 

Vuonna 1714 Cruysia syytettiin sotaoikeudessa pelkuruudesta taistelussa ja hänet tuomittiin kuolemaan. Pietari kuitenkin armahti hänet. Vuonna 1720 Cruys nimettiin vasta perustetun Venäjän amiraliteetin toiseksi johtajaksi.

Cruys työskenteli tsaarin alaisuudessa yli 25 vuotta ja yleni korkeimpaan amiraalin arvoon 1721. Hän kuoli Pietarissa 1727.

Lähteet
-------

* Longley, David: *Imperial Russia 1689–1917*, s. 6, 333, 344. Longman, 2000. ISBN 0-582-31990-0.

### Viitteet

1. 1 2  Longley

Aiheesta muualla
----------------

* Cornelis Cruys project (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Brianna Glenn** (s. 18. huhtikuuta 1980 Santa Ana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä. Glenn voitti vuonna 2002 maansa mestaruuden pituushypyssä tuloksella 646 cm. Hänen ennätyksensä on 16. kesäkuuta 2011 Chula Vistassa hypätty 687 cm.

Yhdysvaltain mestaruuskisoissa Glenn on vuoden 2002 mestaruutensa lisäksi ollut pituushypyssä hopealla 2009 tuloksella 682 cm (tuulta +3,5 m/s) sekä pronssilla 2001, 2005 ja 2010 ennätyksellään 681 cm. Yleisurheilun maailmancupissa 2002 Madridissa Glenn sijoittui yhdeksänneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2006 seitsemänneksi. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän oli yhdeksäs ja Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui.

Glennin ennätys 100 metrin juoksussa on Indianapolisissa 21. kesäkuuta 2007 juostu 11,10 sekuntia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Glenn Brianna *IAAF.org*.  2009. IAAF. Viitattu 21.8.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Brianna Glenn *www.usatf.org*.  2009. USA Track & Field.  Arkistoitu 14.9.2009. Viitattu 21.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  Brianna Glenn[vanhentunut linkki] Tilastopaja.org. Viitattu 23.6.2011. (englanniksi)
4. ↑  2009 USA Outdoor Track & Field Championships (Women Long Jump ) *www.usatf.org*.  2009. USA Track & Field.  Arkistoitu 1.7.2009. Viitattu 21.8.2009. (englanniksi)
5. ↑  2010 USA Outdoor Track & Field Championships (Women Long Jump ) *www.usatf.org*.  26.6.2010. USA Track & Field.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 27.6.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Brianna Glennin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Sopimuksen allekirjoitus
**Élysée-sopimus** (ransk. *Traité de l'Élysée*, saks. *Élysée-Vertrag*) on Ranskan ja Saksan välinen ystävyyssopimus, jonka allekirjoittivat presidentti Charles de Gaulle ja liittokansleri Konrad Adenauer 22. tammikuuta 1963 Élysée-palatsissa. Sopimus astui voimaan 2. heinäkuuta 1963.

Sopimus määrittelee Ranskan ja Saksan välisen yhteistyön puitteet ulko-, puolustus-, koulutus- ja nuorisopolitiikassa. Sopimus velvoittaa maiden hallitukset sekä hallitusten johtajat tapaamaan säännöllisesti. Sopimuksen nähdään olevan sovinto kahden perivihollisen välillä. Sopimuksen allekirjoittajille oli tärkeää, että sopimus ei ole vain valtion johtajien välinen sopimus vaan että se lähentää sopijamaiden kansalaisia toisiinsa. Tämän johdosta perustettiin *Ranskalais-saksalainen nuorisotoimisto* (ransk. *Office franco-allemand pour la jeunesse, OFAJ*, saks. *Deutsch-Französisches Jugendwerk, DFJW*) edistämään kansainvälistä vaihtoa ja monet Ranskan ja Saksan kaupungit, koulut ja alueet ovat solmineet ystävyyssopimuksen.

Sopimus uusittiin tammikuussa 2019, kun Ranska ja Saksa allekirjoittivat Aachenin sopimuksen. Se allekirjoitettiin Élysée-sopimuksen 56. vuosipäivänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Franco-German Treaty of Aachen Ministère de l’Europe et des Affaires étrangères. Viitattu 26.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ranskan ulkoministeriön nettisivut sopimuksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Yōko Watanabe** (jap. 渡辺 葉子, *Watanabe Yōko*; 1953 Fukuoka – 15. heinäkuuta 2004 Milano) oli japanilainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi Cio-Cio-Sanin roolista.

Watanabe opiskeli tanssia ja pianonsoittoa, kunnes suuntautui oopperaan kuultuaan Madama Butterflyn esityksen 16-vuotiaana. Hän hakeutui Cio-Cio-Sanin roolin tulkinneen sopraano Kuniko Kozonon oppilaaksi. Hän jatkoi opintojaan Tokion taideyliopistossa ja sitten vuonna 1976 saadun kilpailuvoiton jälkeen Milanossa. Toinen kilpailuvoitto johti Watanaben ammattimaiseen debyyttiin Neddan roolissa Trevisossa 1978. La Scalassa Watanabe esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Liùn roolissa. Hän debytoi Royal Operassa (1983), Lyric Opera of Chicagossa (1986) ja Metropolitan-oopperassa (1987) Cio-Cio-Sanin roolissa.

Watanabe tulkitsi lisäksi muita Puccinin rooleja sekä Mozartin, Verdin, Gounod’n ja Bizet’n teoksia. Hänen puolisonsa oli tenori Renato Grimaldi. Joulukuussa 1999 Watanabe kaatui esityksen aikana; hän lopetti uransa kuukautta myöhemmin, kun hänellä todettiin syöpä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The New York Times: Yoko Watanabe, Soprano Renowned as Puccini's 'Butterfly,' Dies at 51


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
**The World Academy of Sciences** (**TWAS**) tai kattavammin *The World Academy of Sciences for the advancement of science in developing countries*, aiemmin *Third World Academy of Sciences* (2004 saakka) ja *The Academy of Sciences for the developing world* (2004–2012), on ansioihin perustuva tiedeakatemia. Sen tavoitteena on parantaa kestävää hyvinvointia tutkimuksen, koulutuksen, politiikan ja diplomatian keinoin.

Tiedeakatemian jäsenistöön kuului vuoden 2021 alussa lähes 1 300 tieteentekijää, joiden joukossa oli 12 nobelistia. Naisten osuus jäsenistöstä oli tällöin 15 prosenttia. TWAS:n viisivuotisessa nuorten tieteentekijöiden ohjelmaan (Young Affiliates) osallistujista puolet oli vaiheessa naisia. Tiedeakatemian päätoimipaikka sijaitsee Triestessä Italiassa. Organisaatiomuodoltaan TWAS on YK:n erityisjärjestö Unescon alaisuudessa toimiva ohjelmayksikkö, ja Unesco on vastannut TWAS:n taloushallinnosta vuodesta 1991.

TWAS:n perusti Nobelin fysiikanpalkinnon voittanut Abdus Salamin johtama ryhmä vuonna 1983. Italialaiset tieteentekijät ja Italian valtio on tukenut järjestöä sen perustamisesta lähtien. Myös Ruotsin ja Iranin valtiot tukevat tiedeakatemiaa useiden yhteisöjen ja yritysten ohella. Kiinan tiedeakatemialla on yhdessä TWASin kanssa kuusi osaamiskeskusta Pekingissä, joiden välityksellä se kouluttaa tutkijoita kehittyvistä maista ja osallistuu tieteellisen osaamisen ja yhteistyön kehittämiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Overview: A Commitment to Excellence The World Academy of Sciences, twas.org.  (englanniksi)
2. 1 2 3  About - TWAS, the voice for science in the South The World Academy of Sciences, twas.org.  (englanniksi)
3. ↑  Legal Nature The World Academy of Sciences, twas.org.  (englanniksi)
4. 1 2  World Academy of Sciences for the advancement of science in developing countries (TWAS) Unesco, unesco.org.  (englanniksi)
5. ↑  CAS-TWAS Centres of Excellence The World Academy of Sciences, twas.org.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Founding Fellows: TWAS's 42 Founding Fellows, TWAS Fellows by residence, with nationality and membership section (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (twas.org)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:TWAS 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
	+ 2
	+ 3
* Israel
	+ 2
	+ 3
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |