recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kolvanki** on suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 204 kilometriä koilliseen. Kolvanki sijaitsee välittömästi Kuusamon lentoaseman eteläpuolella.

Maantiede
---------

Kolvanki muodostuu noin 2,1 kilometriä pitkästä ja noin kilometrin levyisestä matalasta ja saarettomasta järvenselästä. Noin kaksi kolmasosaa Kolvangista on vähintään kaksi metriä ja enintään neljä metriä syvä. Vain puolisen hehtaaria järvestä on vähintään kuusi metriä syvä. 

Kuusamon lentoaseman alue hallitsee Kolvangin pohjoista ja itäistä ranta-aluetta. Etelärannalla on peltomaata. Kolvanki sijaitsee Kuusamon keskustaajaman koilliskulmalla, ja taajama-asutus ulottuu järven rantojen tuntumaan.

Kolvankiin laskee Tatanginjoki luoteesta. Kolvanki laskee järven länsikolkasta alkavaa Kolvanginjokea etelään Kuusamojärveen (253,0 metriä mpy).

Kolvangin vesitilavuus on 3 819 000 kuutiometriä.

Kolvanki (74.081.1.001) kuuluu Kolvangin lähialueeseen (74.081), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vienan Kemin päävesistössä (74). Toinen jakovaihe on Kolvangin valuma-alue (74.08). Kolvangin lähialueella on yhdeksäntoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kolvanki on laajin. Toiseksi laajin on Tatanki-Nissinlampi, jota seuraa Petäjälampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kolvanki, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 28.6.2022.
3. ↑  Kolvanki. Järviwiki. Viitattu 28.6.2022.
4. ↑  Kolvangin lähialue (74.081). Järviwiki. Viitattu 28.6.2022.
**Lavassaare järv**  on Virossa Läänerannan kunnassa Pärnumaalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 196 hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Saaria on neljä, joiden yhteispinta-ala on yli 0,4 ha. Sen laskujoki on Audru jõgi, mutta tulo-ojia ei ole merkitty karttaan. Järven valuma-alueen laajuus on 30,5 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys 1,0 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0014 kuutiokilometriä eli 1,4 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä ja sen rannat ovat suota ja ne ovat autiot. Järven länsipuolta kutsutaan Kõima rabaksi ja itäpuolta Maima rabaksi. Maalaiskunnan raja ohittaa järven itärannan tuntumassa. Lavassaare kylä ja sen teollisuuslaitos sijaitsevat järvestä kaakkoon päin.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. *pehme- ja tumedaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline*, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat, mikä tekee siitä myös dystrofinen järvi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5  Keskkonnaregister: Lavassaare järv (vee2064400) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**RN Messaggero** (ital. *Regia Nave Messaggero*) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu teräsrunkoinen siipirattain varustettu yhteysalus (ital. *Avvisi a ruote*).

Valmistus
---------

*RN Messaggieren* suunnitelmien pohjalta, mutta keveällä kahvelitakilalla varustetun aluksen suunnitteli Edoard Masdea haluttaessa uudelleen käyttää *Messaggieren* loistavaa höyrykonetta. Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin vuonna 1883. Alus laskettiin vesille 13. heinäkuuta 1885 ja liitettiin laivastoon 11. lokakuuta 1888.

Palvelus
--------

Aluksen aseistus vaihdettiin myöhemmin neljäksi 57 millimetrin 43 pituuskaliiperin tykiksi ja alukselle lisättiin vuonna 1889 neljä 37 millimetrin 20 pituuskaliiperin revolveritykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 11. maaliskuuta 1907, jonka jälkeen se oli jonkin aikaa Panigagliassa varastoaluksena.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, 1860–1905 s. 353


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Barbarigo-luokka** | **Regia Marinan yhteysalukset** | Seuraaja:**Archimede-luokka** |
**Komantšan tasavalta** oli lyhytikäiseksi jäänyt yritys ensimmäisen maailmansodan lopulla perustaa tasavalta lemkojen asuttaman alueen itäosiin nykyisessä Puolassa. Tasavalta tuli tunnetuksi puolalaisen Komańczan (ruteeniksi *Komantša*) kylän mukaan ja se perustettiin marraskuussa 1918. Tarkoituksena oli liittää tasavalta Länsi-Ukrainan kansantasavaltaan. Puolalaiset joukot kuitenkin päättivät tasavallan toiminnan tammikuussa 1919 väkivaltaisten yhteenottojen saattelemana.

Tasavallan vaiheet
------------------

Komantšan tasavaltan alue kuului Itävalta-Unkariin, joka hajosi ensimmäisen maailmansodan yhteydessä. 4. marraskuuta 1918 nykyisin Puolassa sijaitsevassa Wisłok Dolnyn kylässä järjestettiin kokous, johon saapui 70 edustajaa lähialueen 35. lemkojen asuttamasta kylästä. Kokouksessa perustettiin niin sanottu Sanokin piirikunnan ukrainalainen kansallisneuvosto, jota johti kreikkalaiskatolinen pappi Panteleimon Špylka. Neuvoston keskus oli sittemmin Wisłok Dolnyn kylässä ja Sanokin piirikunnan komissaari toimi Wisłok Wielkissä. Sittemmässä kirjallisuudessa tasavalta on kuitenkin esiintynyt lähellä sijainneen Komańczan (ruteeniksi *Komantša*) kylän nimen mukaan.

Neuvoston ohella tasavallan toimintaan kuuluivat myös sen omat poliisivoimat, joilla oli noin 800–1 000 jäsentä. Tasavallan poliisivoimia johti A. Kir. Tasavallan perustamisen lähtöidea oli ollut sen liittyminen 1. marraskuuta 1918 Lvivissä perustettuun Länsi-Ukrainan kansantasavaltaan. Tapahtumien kulkuun puuttuivat kuitenkin puolalaiset. Puolalaisia joukkoja oli alkanut saapua lemkojen alueiden itäosiin marraskuun lopulla. Puolalaiset joukot päättivät tasavallan toiminnan 23. tammikuuta 1919. Tämän yhteydessä käytiin yhteenottoja, joiden seurauksena kuoli useita henkilöjä ja paikallisia kyliä vaurioitui.

Florynkan tasavalta oli samantapainen ja samoihin aikoihin perustettu, mutta aina vuoteen 1921 saakka kestänyt lemkojen tasavalta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paul Robert Magocsi ja Ivan Pop: *Encyclopedia of Rusyn history and culture*, s. 290-291. uudistettu painos. University of Toronto Press, 2005. ISBN 0-8020-3566-3. (englanniksi)
**Chris Stewart** (s. 1951) on Genesiksen perustajajäsen, ja yhtyeen alkuaikojen rumpali. Nykyisin hän työskentelee Espanjassa maanviljelijänä ja kirjailijana.

Nuoruus ja musiikkiura
----------------------

Stewart syntyi Horshamissa, Sussexissa. Koulun hän kävi Surreyssa, jossa hänen luokkakavereitaan olivat Tony Banks ja Peter Gabriel, joiden kanssa Stewart soitti koulun yhtyeessä. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Mike Rutherford sekä Anthony Phillips. Tästä kokoonpanosta muotoutui Genesis-yhtyeen alkuperäiskokoonpano tammikuussa 1967. Stewart soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä singlelevyllä.

Kirjailijanura
--------------

Stewart jätti Genesis-yhtyeen kesällä 1968. Matkusteltuaan ja työskenneltyään ympäri Eurooppaa Stewart asettui Andalusiaan, josta hän osti maatilan.

Stewart tunnetaan parhaiten hänen kolmesta ensimmäisestä kirjastaan, jotka ovat omaelämäkerrallisia teoksia ja kertovat kirjoittajan ja hänen perheensä elämästä Espanjassa. Tuotanto koostuu toistaiseksi neljästä kirjasta: *Driving Over Lemons: An Optimist in Andalucia* (1999) (suom. *Andalusialaiset sitruunat*), *A Parrot In The Pepper Tree* (2002), *The Almond Blossom Appreciation Society* (2006) sekä *Three Ways to Capsize a Boat: An Optimist Afloat* (2009).

Lähteet
-------

1. ↑  Bookbrowse.com, An interview with Chris Stewart *bookbrowse.com*. Viitattu 31.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Telegraph, http://www.telegraph.co.uk/expat/expatlife/8476291/Chris-Stewart-still-driving-over-lemons.html *telegraph.co.uk*. Viitattu 31.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Anthonyphillips.co.uk, Chris Stewart biography *anthonyphillips.co.uk*. Viitattu 31.3.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Chris Stewartin viralliset kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Valkoselkätasku** (*Oenanthe finschii*) on euraasialainen varpuslintu. Sen lajinimi kunnioittaa saksalaista lintutieteilijää Otto Finschiä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 14 cm, siipien kärkiväli 25–27 cm ja paino 20–30 g. Juhlapukuinen koiraan naama, posket, kurkku, kyljet, siivet ja pyrstön kärki ovat mustat, vatsapuoli, yläperä ja pyrstön tyvipuoli valkoinen, sekä päälaki ja selkä vaalean hiekanruskeat. Naaraan väritys on himmeämpi ja nuorelta sekä syyspukuiselta linnulta puuttuu musta väri muualta kuin pyrstön kärjestä.

Esiintyminen
------------

Valkoselkätasku elää Turkissa, paikoin Israelissa ja Jordaniassa, sekä itään Afganistaniin, Länsi-Pakistaniin ja Kazakstaniin. Euroopassa elää 200 000–620 000 yksilöä. Se on osittaismuuttaja, jonka osapopulaatiot talvehtivat Arabian niemimaalla, Siinailla ja muun muassa Kyproksella. Lajia ei ole toistaiseksi tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Valkoselkätasku elää kuivilla, matalaa ruohoa kasvavilla kallioisilla ja kivikkoisilla vuorenrinteillä, rotkoissa ja tienvarsilla.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesä on maakolossa, usein vanhassa jyrsijänkolossa, kallionhalkeamassa tai kivien koloissa. Pesä on rakennettu kuivista korsista ja ruohoista, vuorattu höyhenillä ja karvoilla. Munia on 4–6, tavallisesti viisi, joita naaras hautoo 12–13 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän 15–16 päivän ikäisinä.

Ravinto
-------

Valkoselkätasku on hyönteissyöjä, ja sille maistuvat varsinkin muurahaiset ja muut pistiäiset. Se saattaa syödä myös siemeniä ja muita kasvinosia.

Lähteet
-------

* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Oenanthe finschii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 14.2.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Oenanthe finschii | 
* Wikidata: Q769093
* Wikispecies: Oenanthe finschii
* ADW: Oenanthe\_finschii
* Avibase: 3A712A25A08E7F15
* BirdLife: 22710292
* BOLD: 105363
* CoL: 48X7B
* BOW: finwhe1
* eBird: finwhe1
* EUNIS: 8756
* Euring: 11500
* Fauna Europaea: 97204
* Fauna Europaea (new): 89a9737c-94de-481b-b384-7012b291730d
* GBIF: 5231251
* iNaturalist: 12828
* IRMNG: 11209516
* ITIS: 561648
* IUCN: 22710292
* NBN: NHMSYS0020784184
* NCBI: 391709
* Xeno-canto: Oenanthe-finschii

 |
|  |
| Saxicola finschii | 
* Wikidata: Q109578410
* EUNIS: 8755
* GBIF: 9069447

 |

 |
**Pat Burns** (4. huhtikuuta 1952 St. Henri, Québec – 19. marraskuuta 2010 Sherbrooke, Québec) oli kanadalainen jääkiekkovalmentaja, joka valmensi NHL:ssä New Jersey Devilsiä, Montreal Canadiensia, Toronto Maple Leafsia ja Boston Bruinsia. Hän valmensi urallaan 14 kautta, 1 019 ottelua.

Burns voitti Jack Adams Awardin kolmesti eri joukkueissa: Montrealissa (1989), Torontossa (1993) ja Bostonissa (1998). Hän on ainoa kolminkertainen voittaja. Hän aloitti QMJHL:ssä Hull Olympiquesissa ja jatkoi AHL:n Sherbrooke Canadiensiin ennen kuin aloitti NHL:ssä. Burns voitti Stanley Cupin vuonna 2003 Devilsiä luotsatessaan. Hän lopetti uransa, kun hänellä diagnosoitiin syöpä toisen kerran.

Ennen uraansa jääkiekon parissa Burns oli Hullissa poliisina.

Syyskuussa 2010 useat kanadalaiset tiedotusvälineet kertoivat Burnsin kuolleen keuhkosyöpään. Burns kuitenkin ilmoitti Toronto Sunin jääkiekkotoimittaja Bob McKenzielle olevansa elossa. Hän kuoli syöpään kaksi kuukautta myöhemmin, 58-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pat Burns, Stanley Cup winner, dies at 58 *NHL.com*.  19.11.2010. Viitattu 20.11.2010. (englanniksi)
2. ↑  Sports Network: Pat Burns: I'm not dead Toronto Sun. Viitattu 20.9.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jacques DemersPat QuinnTed Nolan** | **Jack Adams Awardin voittaja**198919931998 | Seuraaja:**Bob MurdochJacques LemaireJacques Martin** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kemian laboratoriovälinettä. Kolvi tarkoittaa myös juotinta.*
Kolveja
**Kolvi** on kemian laboratoriotöissä käytettävä borosilikaattilasista valmistettu astia, jossa voidaan säilyttää, kuumentaa ja lämmittää erilaisia aineita, ja jossa myös voidaan tehdä kemiallisia reaktioita. Yleisimmät kolvin tyypit ovat *pyörökolvi* eli keittopullo, joka on nimensä mukaisesti pyöreä, *kolmikaulakolvi*, joka on pyörökolvi, jossa on kolme kaulaa, tyypillisesti aineen lisäykselle, sekoittimelle ja lämpömittarille sekä kartion muotoinen ja tasapohjainen *erlenmeyerkolvi* eli *erla*.

* Leveäkaulainen, kapeakaulainen ja hioksellinen pyörökolviLeveäkaulainen, kapeakaulainen ja hioksellinen pyörökolvi
* Hioksellisia kaksi- ja kolmikaulakolvejaHioksellisia kaksi- ja kolmikaulakolveja

Laboratoriolaitteet ja tarvikkeet
Autoklaavi | Bunsenlamppu | Lämpökaappi | Lämpömittari | Mikroskooppi | Sentrifugi | Spaatteli | Spektrofotometri | Vaaka | Vesi-imu | Vetokaappi

**Lasi- ja posliinitarvikkeet**

Byhnersuppilo | Byretti | Erlenmeyer | Erotussuppilo | Imupullo | Kaasupipetti | Kellolasi | Keitinlasi | Koeputki | Kyvetti | Mittalasi | Mittapullo | Petrimalja | Pipetti | Ruiske | Soxhlet | Upokas
**Hygge** on norjan- ja tanskankielinen sana, jolla tarkoitetaan mukavuuden ja kodikkuuden tunnetta, joka yhdistetään myös hyvinvointiin ja seesteiseen mielialaan. Kulttuurisena ilmiönä ja siihen liittyvien käytäntöjen suhteen hyggellä on suunnilleen sama merkitys sekä norjaksi että tanskaksi, mutta Tanskassa hyggen ajatus on keskeisempi kuin Norjassa. Tanskan kulttuurin mittapuulla kyse on verrattain nuoresta ilmiöstä 1900-luvun loppupuolelta tähän päivään.

Tanskaksi *hygge* viittaa "arkiseen yhteenkuuluvuudentunteeseen" ja "miellyttävään ja erittäin arvostettuun turvallisuuden, tasavertaisuuden ja henkisen läsnäolon tunteeseen sekä spontaaniin, sosiaaliseen flow’hun". Hyggeä edustaa esimerkiksi lämpimään vilttiin kääriytyminen sadepäivän jälkeen tai kuulas sunnuntaibrunssi hyvien ystävien kanssa. Sitä voidaan käyttää myös verbinä, *Nu skal vi hygge os!**selvennä*

Lähteet
-------

1. ↑  Linnet, Jeppe Trolle: Interweavings: A cultural phenomenology of everyday consumption and social atmosphere within Danish middleclass families (Väitöskirja, tietojen lähteenä osio "English summary", s. 10–11)  2010. Syddansk Universitet.  Arkistoitu 23.9.2018. Viitattu 22.10.2018. (englanniksi)
**Anton Helve** (sukunimi aik. *Moldakoff*; 3. heinäkuuta 1878 Rantasalmi – 29. toukokuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.

Helven vanhemmat olivat tehtaankirjuri, kaupanhoitaja Anton Moldakoff ja Anna Helena Juutinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa sekä suoritti 1898–1899 teknillisiä opintoja polyteknillisessä opistossa.

Helve oli Päivälehden toimittajana 1902–1904 ja Uuden Suomettaren toimittajana 1904–1911. Vuodesta 1911 hän oli Sanomalehtien Uutistoimiston palveluksessa, Uusi Aura-lehden toimittajana ja Käsityö ja Teollisuus-aikakauslehden toimitussihteerinä ja taloudenhoitajana. Helve tuli 1921 Iltalehden palvelukseen ensin toimitussihteeriksi ja sitten lehden ilmoitusosastolle. Hän kirjoitti lehteen myös pakinoita nimimerkillä *Porvari*. Viimeksi Helve oli työssä Liiketaito-lehden ilmoitusosastolla ja avusti myös muita lehtiä. Helve kuoli keuhkokuumeeseen toukokuun lopulla 1928.

Anton Helve oli naimisissa vuodesta 1902 Hilda Maria (Maiju) Gerdtin kanssa. Heidän tyttärensä oli tanssitaiteilijatar Taina Helve.

Suomennoksia
------------

* Maksim Gorki : *Kolme ystävystä, Edellinen osa* ; venäjänkielestä suomentanut Anton Helve. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, Helsinki 1902
* Maksim Gorki : *Kolme ystävystä, Jälkimmäinen osa* ; venäjänkielestä suomentanut Anton Helve. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, Helsinki 1903
* Johan Bojer : *Lea-äiti* : romaani. Helsingin uusi kirjapaino, Helsinki 1903
* Leonid Andrejev : *Punanen nauru : löydetyn käsikirjoituksen katkelmia*. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, Helsinki 1905
* Jonas Lie : *Dyre Rein : kertomus isoisän isän talosta*; norjankielestä suomentanut Anton Helve. Kataja, Helsinki 1907

Lähteet
-------

* Anton Helve SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* MOLDAKOFF (→ HELVE) Anton. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

### Viitteet

1. 1 2  Toimittaja Anton Helve, Mikkelin Sanomat 31.05.1928 nro 63, s. 1, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
2. ↑  Toimittaja Anton Helve, Iltalehti 30.05.1928 nro 123, s. 2, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Pekka Olavi Hyvärinen** (s. 20. elokuuta 1953 Kuopio) on suomalainen taidenäyttelyiden järjestäjä, taidetapahtumien tuottaja ja taiteen tutkija, joka tunnetaan Helsingin Taidetalon ja Punkaharjun Retretin perustajana.

Hyvärinen kiinnostui kuvataiteesta kehystäjäisänsä ja galleristiäitinsä vaikutuksesta. Vuosien 1978–1982 kesinä Hyvärinen järjesti ensimmäiset taidenäytteynsä Punkaharjun keskustassa sijaitsevalla Punkasalmen koululla. Keväällä 1981 hän järjesti valtavan suosion saaneen Pekka Halosen töitä esittelevän näyttelyn Helsingin Viiskulmaan perustamassaan Helsingin Taidetalossa.

Retretti Oy:n hän perusti 1984 ja kasvatti Punkaharjun Retretistä taidekeskuksen, joka käsitti noin 9000 neliömetriä valtaosin maan alle louhituissa luolastoissa. Retretti ajautui konkurssiin 1987, ja Hyvärinen vetäytyi vuosiksi julkisuudesta.

Pekka Hyvärinen on uransa aikana koonnut toistasataa kuvataidenäyttelyä, muun muassa Albert Edelfeltin näyttelyt 1979 ja 1983, Vilho Lammen ja Helene Schjerfbeckin näyttelyn 1980, Eero Nelimarkan satavuotisnäyttelyn 1990, Reidar Särestöniemen muistonäyttelyn 1993. Hän on lisäksi tuottanut yli 300 konserttia ja muuta esittävän taiteen tapahtumaa eri puolilla Suomea. Hän on toiminut muun muassa Taidekeskus Salmelan perustamistyöryhmässä, savonlinnalaisen Taidekeskus Pyrrin taiteellisena johtajana 1990–1995 sekä Ikaalisten ja Kymijoen taidekeskusten näyttelysuunnittelijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on, Who's Who in Finland, Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2003*, s. 258. Helsinki: Otava, 2003. ISBN 951-1-18086-X.
2. 1 2 3  Vuokko Pentzin: Syrjästäkatsojan tarina  31.5.2008. Itä-Savo. Viitattu 14.9.2012. [vanhentunut linkki]
**Ed, Edd n Eddy’s Big Picture Show** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut kanadalainen animaatioelokuva, joka perustuu televisiosarjaan *Ed, Edd n Eddy*. Elokuvan ohjasi ja tuotti sarjan luonut Danny Antonucci, joka oli myös käsikirjoittamassa elokuvaa yhdessä Jono Howardin, Mike Kubatin, Rachel Connorin ja Stacy Warnickin kanssa. Pääosissa ääninäyttelivät myös sarjassa mukana olleet Matt Hill, Samuel Vincent ja Tony Sampson.

Tarina
------

Eddy on tehnyt jälleen jekun, joka on tällä kertaa suututtanut koko naapuruston lapset. He lähtevät vihaisina Eddyn perään, joka on kaverustensa kanssa piiloutunut veljensä huoneeseen. Ainoastaan Sarah ja Jimmy ovat sivullisena tapahtumasta, mutta joutuvat lähtemään Kanker siskosten pakottamina Ed kolmikon perään. Ed, Edd ja Eddyn paetessa Eddyn veljen autolla he päätyvät aavikolle, jossa kolmikko lopulta joutuu jatkamaan matkaan jalan törmätessään ainoaan kiveen. Kolmikko miettii miten he löytäisivät Eddyn veljen ja yrittävät eri johtolangoilla löytää veljensä olinpaikan. Sillä välin muut lapset jakaantuvat omiin ryhmiinsä löytääkseen Eddyn. Rolf matkaa uskollisen porsaansa Wilfredin kanssa, kun Kevin matkaa yhdessä Nazzin kanssa polkupyörällään.

Äänirooleissa
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Matt Hill  | … |  Ed
  |
|  Samuel Vincent  | … |  Edd
  |
|  Tony Sampson  | … |  Eddy
  |
|  Keenan Christenson  | … |  Jimmy
  |
|  David Paul Grove  | … |  Jonny 2x4
  |
|  Janyse Jaud  | … |  Sarah, Lee
  |
|  Kathleen Barr  | … |  Kevin, Marie
  |
|  Erin Fitzgerald  | … |  Nazz, May
  |
|  Peter Kelamis  | … |  Rolf
  |
|  Terry Klassen  | … |  Eddyn veli
  |

Tuotanto
--------

Sarjan päätyttyä vuoden 2007 toukokuussa Antonucci julkisti heinäkuussa Comic-Con-tapahtumassa San Diegossa, ettei sarjasta tuotettaisi kuudetta tuotantokautta vaan elokuva, joka keskittyisi kolmikon etsiessä Eddyn vanhempaa veljeä. Lisäksi Antonucci ilmoitti ettei se tulisi saamaan ensi-iltaansa Kanadassa vaikka sarja on tuotettu kyseisessä maassa. Elokuvan tuottaminen tuli valmiiksi 18. joulukuuta 2008 ja Cartoon Network sai elokuvan oikeudet 1. tammikuuta 2009. Sen ensi-ilta oli suunniteltu esitettäväksi ensiksi Tanskassa 29. maaliskuuta 2009, mutta elokuvaa ei koskaan näytetty tuona päivänä. Elokuvan traileria oli kuitenkin esitetty samalla viikolla. Sittemmin se sai ensi-iltansa 31. toukokuuta 2009 skandinavian maksullisella Cartoon Networkilla. Elokuva esitettiin kahdesti päivän aikana Suomen aikaan kello 11.15 ja 20.00. Australiassa elokuva sai ensi-iltansa 5. kesäkuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hazuda, Matt: TZ @ SDCC: Ed, Edd n Eddy Say Farewell. *Toon Zone*.  28.7.2007.  Arkistoitu 28.2.2009. Viitattu 19.5.2021. (englanniksi)
**Seututie 189** eli **Rymättyläntie** on Varsinais-Suomessa, Naantalissa sijaitseva seututie. Tie alkaa Naantalin mantereelta, Kuparivuoren tunnelista ja kulkee läpi Merimaskun päättyen Rymättylän keskustaan. Seututie 189 on osa Turun saariston kiertävää Saariston rengastie -nimistä matkailutietä. Tie alkaa kohdasta, jossa kantatie 40 (Armonlaaksontie) päättyy Naantaliin, ja loppuu kohtaan, jossa tie jatkuu yhdystienä 1890 (Rööläntie). 

Tiellä on yksi tunneli ja kolme siltaa: 320-metrinen Kuparivuoren tunneli, Naantalinsalmen silta, sen rinnalla kevyen liikenteen käytössä 211-metrinen Ukko-Pekan silta sekä 240-metrinen Särkänsalmen silta. Särkänsalmessa liikennöi Luonnonmaan ja Otavan välillä moottorilossi vuodesta 1935 vuoteen 1970, kunnes otettiin käyttöön Särkänsalmen silta.

Tien varrella kulkee osan matkasta kevyen liikenteen väylä.

Liikenne
--------

Seututie 189 on Rymättylän ja Merimaskun päätie.

Naantalinsalmen sillan keskivuorokausiliikennemäärä on noin 10 000 ajoneuvoa vuorokaudessa ja kesäkuukausina 12 500 ajoneuvoa vuorokaudessa.

Särkänsalmen sillalla keskivuorokausiliikennemäärä oli vuonna 2005 noin 5 600 ajoneuvoa vuorokaudessa ja kesällä noin 7 100 ajoneuvoa vuorokaudessa.

Lähteet
-------

* Turun Seudun Karttapalvelu: Seututie 189 *opaskartta.turku.fi*. Viitattu 28.6.2009. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2 3  Luonnonmaan ja Lapilan ym. saarien osayleiskaavan tarkistus – Lähtötietoraportti (pdf)  20.12.2005. Naantalin kaupunki. Viitattu 28.6.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seututie 189** Wikimedia Commonsissa
**Oleksandr Klymenko** (ukr. Олександр Клименко, ven. Александр Клименко, *Aleksandr Klimenko*; 27. maaliskuuta 1970 Kiova – 7. maaliskuuta 2000 Kiova) oli ukrainalainen yleisurheilija, joka kilpaili kuulantyönnössä. Hän voitti Neuvostoliittoa edustaessaan pronssia Tokion MM-kisoista 1991 ja Ukrainaa edustaessaan EM-kultaa Helsingistä 1994. Klymenko osallistui olympialaisiin vuosina 1992 ja 1996. Hänen paras sijoituksensa kisoista oli kahdeksas tila, jonka hän saavutti Barcelonassa 1992.

Klymenko kuoli ampumaonnettomuudessa vuonna 2000.

Ennätykset
----------

* Kuulantyöntö: 20,34 m (1991)

Lähteet
-------

1. 1 2  Oleksandr Klymenko Biography and Olympic Results - Olympics at Sports-Reference.com *sports-reference.com*.  Arkistoitu 19.5.2011. Viitattu 19. heinäkuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  Iaaf.org - Athletes IAAF. Viitattu 19. heinäkuuta 2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Pikkuturska** (*Trisopterus minutus*) on turskien (Gadidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pikkuturskan tavallinen pituus on 20 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 40 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on sivusuunnassa litteä ja korkea. Leuassaan sillä on pitkä viiksisäie. Pikkuturskan silmät ovat suuret. Sillä on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Ensimmäisessä selkäevää on 12–13 haarautunutta nivelruotoa ja ensimmäisessä peräevässä 27–30 haarautunutta nivelruotoa. Muuten samannäköisestä partaturskasta se eroaa hoikemman ja yleensä myös pienemmän ruumiinsa ansiosta.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Pikkuturskaa tavataan Atlantin valtameressä alueella Trondheimista aina Gibraltariin asti sekä Välimeren länsiosissa. Se elää yleisenä lännessä myös Britteinsaarilla. Pikkuturskan elinympäristöjä ovat avovesien muta- ja hiekkapohjat 10–300 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Nuoret yksilöt viettävät aikaansa lähempänä rannikkoa.

Ravinto ja elintavat
--------------------

Pikkuturskan ravintoa ovat pääasiassa pienet kalat ja äyriäiset kuten kymmenjalkaiset. Se saavuttaa sukukypsyyden 1–2 vuoden ikäisenä, milloin se tavallisesti on 15–20 senttimetrin mittainen. Pohjanmeressä lajin kutu ajoittuu maalis-toukokuuhun veden lämpötilan ollessa kahdeksan astetta. Mätimunat ovat noin yhden millimetrin mittaisia ja niitä voi yhdellä naaraalla olla miljoonia.

Merkitys ja kalastus
--------------------

Pikkuturska on tärkeää ravintoa muun muassa turskalle, piikkikampelalle, koljalle, valkoturskalle, hylkeille ja delfiineille. Se on aiemmin ollut ihmisen kannalta merkityksetön laji, mutta viime aikoina sitä on alettu kalastamaan etenkin kalajauhon ja -öljyn takia. Sillä voidaan myös korvata vähentyneet turska- ja koljasaaliit. Pikkuturskaa pyydetään pääosin pienisilmäisillä trooleilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Trisopterus minutus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). Viitattu 6.4.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Varjo, Markku & Lehtonen, Hannu: *Suomen ja pohjolan kalat*, s. 280–281. Readme, 2017. ISBN 9789523213722. (suomeksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q244080
* Wikispecies: Trisopterus minutus
* ADW: Trisopterus\_minutus
* BOLD: 47332
* CoL: 592TM
* EPPO: TPTUMI
* FishBase: 481
* GBIF: 2415906
* iNaturalist: 114455
* IRMNG: 10908947
* ITIS: 164754
* NBN: NBNSYS0000178449
* NCBI: 80722
* WoRMS: 126446

 |

 |
Moiré-kuvio, joka syntyy kun päällekkäiset yhdensuuntaiset viivastot ovat 5° kulmassa toisiinsa nähden.
**Moaree, moiré** tai **muaree** (ransk. [mwaʁe]) on interferenssikuvio, joka aiheutuu kahden ruutu- tai raitakuvion välille kun ne asetetaan päällekkäin tiettyyn kulmaan toisiinsa nähden. Silloin jotkut kuvion kohdat paksunevat niin, että ne näyttävät muodostavan uuden, oman kuvionsa. Ilmiö on saanut nimensä moaree-kankaasta, koska ilmiön aiheuttamat kuviot muistuttavat moareekankaan läikekuvioita.

Televisiokuvassa moaree-interferenssikuvio voi syntyä kuvaruudun pikseliruudukon ja esiintyjän pieniruutuisen vaatekankaan välille, jolloin vaate näyttää "läikehtivän" esiintyjän tai kameran liikkuessa. Painetussa kuvassa moareekuvio syntyy, jos esimerkiksi jo kerran rasteroitu kuva rasteroidaan uudelleen.

Moareekuvio syntyy helposti kahden kirjapainorasterikuvion osuessa päällekkäin.

Lähteet
-------

1. ↑  Moaree, moaré, moiré, Mainostajan hakemisto. Viitattu 5.12.2014.
2. ↑  Moaree on painovirhe, jossa kuvaan muodostuu häiritsevä läike. Johtuu yleensä kun uudelleen rasteroidaan jo ennestään rasteroitua kuvaa. (Arkistoitu – Internet Archive) Graafisen alan sanasto, Hämeen Kirjapaino Oy. Viitattu 5.12.2014
Atkins Kiasmassa vuonna 2016.
**Ed Atkins** (s. 1982) on brittiläinen taiteilija. Hän käyttää töissään monipuolisesti tekniikan suomia mahdollisuuksia: teräväpiirtotelevisioita, surround-ääniä ja digitaalista editointia.

Atkins on opiskellut kuvataidetta Lontoossa. Hän suoritti kandidaattitutkinnon Central Saint Martinsin taidekoulussa ja jatkoi maisteriksi Slade School of Fine Artissa.

Taiteilijan työnsä ohella Atkins luennoi Goldsmiths’ Collegessa Lontoossa.

Atkins oli yksi Helsingin Ars 17 -näyttelyn keskeisistä taiteilijoista. Hänen teoksensa täyttivät lähes kokonaisen kerroksen Kiasmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ed Atkins: Recent Ouija *Stedelijk Museum*.  2015. Viitattu 26.11.2016.
2. 1 2  Cianpaolo Bianconi: Artist Profile: Ed Atkins *Rhizome*.  2013. Viitattu 26.11.2016.
3. ↑  Aino Frilander: Kiasman Ars17-näyttelyyn nykytaiteen huippuja: Cécile B. Evans, Hito Steyerl, Ed Atkins, Ryan Trecartin *Helsingin Sanomat*.  2.11.2016. Viitattu 26.11.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hodeidan maakunnan sijainti
**Hodeida** (arab. الحديدة‎ ; Al Ḥudaida, Hudaydah) on Jemenin läntisin maakunta Punaisenmeren rannalla. Maakunnan pinta-ala on noin 13 300 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2012 oli noin 2 697 100. Hodeida on asukasluvultaan Jemenin suurimpia maakuntia. Maakunnan hallinnollinen keskus on Hodeidan satamakaupunki.

Hodeidan maakunta sijaitsee Tihamahin tasankoalueella, joka sijaitsee Punaisenmeren ja Jemenin vuoristoalueen välissä. Alueen sademäärät ovat maan suurimmat ja maakunta tuottaakin noin neljänneksen Jemenin maanviljelytuotteista. Maanviljelyn lisäksi kalastus on merkittävä elinkeino. Hodeidan satamakaupunki on yksi maan merkittävimmistä liikenteen ja tavarankuljetuksen solmukohdista. Maakunnan alueella on myös merkittävä määrä teollisuutta.

Maakunta jakautuu 26 piirikuntaan.

Hodeida on sijainnut jo ajanlaskun alussa merkittävien kauppareittien varrella. Maakunnan alue on ollut paikallisten kuningaskuntien ja kristittyjen etiopialaisten hallussa. Arabit valloittivat Jemenin 600-luvulla ja heitä seurasivat mamelukit. Osmanit valloittivat Jemenin 1500-luvulla ja onnistuivat pitämään sen rannikkoa hallussaan aina vuoteen 1918 saakka, jolloin Jemenin kuningaskunta itsenäistyi.

Lähteet
-------

1. ↑  Yemen *citypopulation.de*. citypopulation.de. Viitattu 2.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  About Hodeida National Information Center.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 2.2.2015. (englanniksi)
3. ↑  Districts of Yemen (Maakunnan tunnus on YE.HU) Statoids. Viitattu 2.2.2015. (englanniksi)
4. ↑  Kiljunen, Kimmo: *Valtiot ja liput*, s. 333-334. Otava, 2004. ISBN 951-1-18177-7.
5. ↑  Al-Ḥudaydah Encyclopædia Britannica. Viitattu 2.2.2015. (englanniksi)

  

Jemenin maakunnat

* Abyan
* Aden
* Al Bayda
* Al Dali
* Al Hudaydah
* Al Jawf
* Al Mahrah
* Al Mahwit
* Amanat al Asimah
* Amran
* Dhamar
* Hadramaut
* Hajjah
* Ibb
* Lahij
* Ma'rib
* Raymah
* Saada
* Sanaa
* Shabwah
* Suqutra
* Ta'izz
**Buddenbrookit** (saks. *Buddenbrooks*) on Thomas Mannin ensimmäinen romaani. Se julkaistiin vuonna 1901 Mannin ollessa vain 26-vuotias. Siitä tuli Saksassa välitön menestys ja myöhemmin klassikko.

Romaani kuvaa lyypekkiläisen vauraan kauppiassuvun rappeutumista neljässä sukupolvessa. Se on yleensä ymmärretty kuvaukseksi Saksan porvaristosta 1800-luvulta 1900-luvun alkuun. Romaani esittelee Mannille luonteenomaisen ironisen ja yksityiskohtaisen tyylin.

Mann aloitti Buddenbrookien kirjoittamisen lokakuussa 1897 ollessaan vain 22-vuotias. Se valmistui kolme vuotta myöhemmin heinäkuussa 1900 ja julkaistiin lokakuussa 1901. Mannin tavoitteena oli kirjoittaa yhteiskunnallinen romaani perhesaagan muotoon ja jatkaa Stendhalin Punainen ja musta -tyyppisten 1800-luvun realististen romaanien traditiota. Henkilökohtaisempana motiivina oli saavuttaa sellainen kirjailijan status, jonka hänen vanhempi veljensä Heinrich Mann oli saanut suhteellisen menestyneellä vuoden 1894 romaanillaan *In einer Familie*. Thomas Mannin molempien tavoitteiden voidaan katsoa täyttyneen Buddenbrookeissa. Romaani on yhä hänen suosituimpiaan ja monet pitävät sitä parhaana kuvauksena 1800-luvun saksalaisporvaristosta.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennokset

* Mann, Thomas: *Buddenbrookit: erään suvun rappeutumistarina*. (Buddenbrooks: Verfall einer Familie, 1936.) Suomentanut Siiri Siegberg (ilm. 1925) - 3. painos. Helsinki: WSOY, 1976. ISBN 951-0-07451-9.
* Mann, Thomas: *Buddenbrookit: Erään suvun rappio*. (Buddenbrooks: Verfall einer Familie, 1936.) Suomentanut Ilona Nykyri. Helsinki: WSOY, 2010. ISBN 978-951-0-32360-1.
**Luis Padilla Nervo** (19. elokuuta 1894 Zamora, Michoacán – 9. syyskuuta 1985 Mexico City) oli meksikolainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Meksikon ensimmäinen suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa, ulkoministeri ja Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen kuudennen istunnon puheenjohtaja.

Ura
---

Nervo opiskeli lakia Universidad Nacional Autónoma de Méxicossa. Hän teki myös jatkotutkintoja amerikkalaisissa, ranskalaisissa ja brittiläisissä yliopistoissa. Hän edusti Meksikoa San Franciscon konferenssissa vuonna 1945 ja allekirjoitti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan. Lisäksi hän oli ensimmäinen Meksikon suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston jäsen. Kuudennessa istunnossa hän oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja.

Padilla Nervo oli myös suurlähettiläänä El Salvadorissa, Paraguayssa, Unescossa, Costa Ricassa ja Tanskassa. Meksikon julkishallinnossa hän toimi sisäasiainministeriössä, opetusministeriössä ja työministeriössä. Hänet valittiin kansainvälisen tuomioistuimen tuomariksi vuosiksi 1964–1973.

Lähteet
-------

1. ↑  Tucker, Spencer C. & Pierpaoli, Paul G. Jr.: *The Encyclopedia of the Korean War: A Political, Social, and Military History, 2nd Edition (3 volumes): A Political, Social, and Military History*, s. 661–. ABC-CLIO. ISBN 978-1-85109-850-7. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Luis Padilla Nervo (Mexico) *United Nations*. Viitattu 29.6.2019 (englanniksi).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
*Hakusana "Rama II" ohjaa tänne. Arthur C. Clarken samannimisestä tieteisromaanista on oma artikkelinsa.*
Rama II:n muotokuva, joka on maalattu postuumisti Chulalongkornin valtakaudella.
**Buddha Loetla Nabhalai** (1767–1824) oli Chakri-dynastian toinen kuningas, joka hallitsi Thaimaata vuosina 1809−1824. Hänet tunnetaan myös hallitsijanimellä **Rama II**.

Thaimaan Chakri-kuninkaat esitettiin jumalaisina hallitsijoina ja heidän henkistä valtaansa tuki Thaimaan kansalliseepos *Ramakien*, jonka hengessä jokainen kuningas nimettiin eepoksen sankarin, prinssi Raman, mukaan. Taiteita harrastanut Rama II kehitti seremonioita teatterillisempaan suuntaan, jossa kansalliseeposta esitettiin varjo- ja tanssiteatterina.

Kirjallisuutta
--------------

* Heikkilä-Horn, M. & Miettinen, J. O.: *Kaakkois-Aasia*. Historia ja kulttuurit. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2000. ISBN 951-1-15771-X.
* Petersen, K.: *Ihmiskunnan ajantieto*. Suomeksi toimittanut Antero Manninen ja Pentti Papunen. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1965.

Lähteet
-------

1. ↑  Petersen, s. 582.
2. ↑  Heikkilä-Horn, s. 223.
3. ↑  Heikkilä-Horn, s. 225.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buddha Loetla Nabhalai** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Laikkuvoikukat** (*Taraxacum* Naevosa-sektio) on voikukkien (*Taraxacum*) sukuun kuuluva kasvisektio. Laikkuvoikukat luetaan toisinaan lännenvoikukkien (*Taraxacum* Spectabilia-sektio) kanssa samaan voikukkasektioon. Lännenvoikukat eroavat kuitenkin laikkuvoikukista lehtien laikkukuvioinnin sekä mykeröiden kehtosuomujen ulkonäön perusteella.

Laikkuvoikukat ovat monivuotisia ja keskikokoisia voikukkia, jotka voivat kasvaa noin 30 cm korkeiksi. Lehdet ovat liuskoittuneita ja lehdissä on sektiolle tyypillisesti lukuisia pieniä violetteja tai ruskehtavia laikkuja. Laikkuvoikukkien mykeröt ovat melko suuria ja mykeröiden kehtosuomut ovat pystyjä tai jonkin verran ulospäin kaartuneita. Kukkien väri vaihtelee vaaleankeltaisesta kirkkaankeltaiseen ja kukkien alapinnoilla on harmahtava juova. Hedelmien väri vaihtelee kullanruskeasta ruskeaan ja niissä on melko lyhyt kärki.

Laikkuvoikukat kasvavat laidunmailla sekä kosteilla niityillä.

Lajeja
------

* *Taraxacum euryphyllum* – pallevoikukka
* *Taraxacum gelertii* – gelertinvoikukka
* *Taraxacum maculigerum* – laikkuvoikukka
* *Taraxacum naevosum* – täplävoikukka
* *Taraxacum opeatolobum* – ripsuvoikukka
* *Taraxacum praestans* – iltavoikukka

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Den virtuella floran: Fläckmaskrosor (*Taraxacum* sect. Naevosa) *Den virtuella floran*.  2000. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 1.10.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Laikkuvoikukat (*Taraxacum* sect. *Naevosa*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q21379750
* Wikispecies: Taraxacum sect. Naevosa
* IPNI: 77094427-1
* NBN: NHMSYS0000464308

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo costaricalaisesta jalkapalloilijasta. Chileläisestä jalkapalloilijasta, katso Luis Marín Barahona.*
Luis Marín
**Luis Antonio Marín Murillo** (s. 10. elokuuta 1974) on ammattilaisuransa lopettanut costaricalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Marín edusti suurimman osan urastaan kotimaassaan LD Alajuelensessa, mutta hän edusti myös muun muassa uruguaylaista River Platea ja israelilaista Maccabi Netanyaa. Ammattilaisuransa Marín aloitti kaudella 1992–1993 Carmelitassa Marín pelasi Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa 128 ottelua tehden niissä viisi maalia. Hän toimi myös maajoukkueen kapteenina. Marín edusti Costa Ricaa kaksissa MM–kilpailuissa vuosina 2002 ja 2006.

Toukokuussa 2019 Marín aloitti LD Alajuelensen apuvalmentajana. Vuosina 2011–2018 hän toimi Costa Rican maajoukkueen apuvalmentajana. Tammikuussa 2019 hän aloitti Costa Rican pääsarjassa pelaavan San Carlosin päävalmentajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Eskola, Jussi, ym.: *Jalkapallon MM-kisat 2002*, s. 38. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2002. ISBN 951-97920-6-6.
2. ↑  Luis Antonio Marín Football Database. Viitattu 15.7.2019. (englanniksi)
3. ↑  Marín, Luis National Football Teams. Viitattu 15.7.2019. (englanniksi)
4. ↑  Luis Marín será asistente en la Liga  19. toukokuussa 2019. La Nación. Viitattu 15.7.2019. (englanniksi)
5. ↑  Esteban Chaves: Luis Marín es el nuevo entrenador de San Carlos  3. tammikuuta 2019. El Mundo. Viitattu 15.7.2019. (englanniksi)

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Lonnis
2 Drummond
3 Marín
4 Wright
5 Martínez
6 López
7 Fonseca
8 Solís
9 Wanchope
10 Centeno
11 Gómez
12 Parks
13 Vallejos
14 Rodríguez
15 Wallace
16 Bryce
17 Medford
18 Mesén
19 Cordero
20 Sunsing
21 Chinchilla
22 Castro
23 Morgan
Valmentaja Guimarães

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mesén |
2 Drummond |
3 Marín |
4 Umaña |
5 Martínez |
6 Fonseca |
7 Bolaños |
8 Solís |
9 Wanchope |
10 Centeno |
11 Gómez |
12 González |
13 Bernard |
14 Azofeifa |
15 Wallace |
16 Hernández  |
17 Badilla |
18 Porras |
19 Saborío |
20 Sequeira |
21 Núñez |
22 Rodríguez |
23 Alfaro |
Valmentaja Guimarães
Viivapiirustus CBERS/ZY-1 -satelliista.
**CBERS** eli China Brazil Earth Resources Satellite eli Zi Yuan (ZY) satelliitit ovat kiinalais-brasilialaisia kaukokartoitussatelliitteja, joiden mittalaitteet toimiva näkyvän valon aallonpituuksilla. Niitä käytetään globaalin ympäristötiedon keräämiseen. Ohjelma aloitettiin vuonna 1998.

Mittalaitteet
-------------

Tämän sarjan satelliittien mittalaitteisiin kuuluvat

* Wide Field Imager (WFI) eli laajan kuvakulman kamera. Sen kuvausalan kaistanleveys on 890 km. Sen spatiaalinen resoluutio on 260 metriä. Se mittaa koko maapallon 5 vuorokaudessa kahdella taajuudella (0,66 mm eli vihreä ja 0,83 mm eli lähi-infrapuna).
* High Resolution CCD Camera eli suuren tarkkuuden CCD-kamera. Sen kaistanleveys on 113 km ja tarkkuus 20 metriä. Se ottaa kuvaa ±32 kulmalla nadiriin verrattuna, jonka ansioista voidaan ottaa nk. stereokuvia (3D-vaikutelma). CCD-kameran 5 taajuuskaistaa ovat 0,51 - 0,73 mm välillä. Kamera kuvaa koko maapallon 26 vuorokaudessa.
* Infrared Multispectral Scanner (IR-MSS) (jollaisia on vain sarjan satelliiteissa CBERS 1 ja 2) eli infrapunakeilain. Se toimii 4 taajuuskaistalla. Sen kaista on 120 km ja resoluutio 80–160 m. Se kuvaa koko maapallon 26 vuorokaudessa.
* High-Resolution Panchromatic Camera (HRC) (vain sarjan satelliitissa CBERS 2B) eli suuren tarkkuuden pankromaattinen kamera.

CBERS-1
-------

Satelliitti kuluttaa 1100 W sähköä ja sen massa on 1450 kg Sen aurinkosynkronisen naparadan korkeus on 778 km. Se tekee 14 kierrosta Maan ympäri vuorokaudessa. Se ylittää ekvaattorin aina klo 10:30 paikallista (aurinko)aikaa. Satelliitin nominaalinen toiminta-aika on kaksi vuotta.

CBERS-1 laukaistiin vuonna 1999 ja se toimi neljän vuoden ajan elokuuhun 2003.

CBERS-2 ja CBERS-2B
-------------------

CBERS-2 laukaistiin vuonna 2003 ja toimii edelleen kuudentena vuonnaan avaruudessa.

CBERS-2B laukaistiin avaruuteen 19. syyskuuta 2007.

CBERS-3 ja CBERS-4
------------------

Brasilian INPE-avaruustutkimusinstituutti testaa vuosina 2010 ja 2013 laukaistavat CBERS-3 ja CBERS-4 satelliitit. Vuonna 2011 uskotaan, että CBERS-3 laukaistaan marraskuussa 2012.

Käyttö
------

CBERS on noussut optisten siviilisatelliittien kärkeen*kenen mukaan?**selvennä*, jossa on NASAn Landsat, Ranskan SPOT ja Intian IRS. Brasilia luovuttaa CBERS-satelliittien kuva-aineistoa ilmaiseksi Etelä-Amerikan ja Afrikan maille. Kiina on aloittanut ensi kertaa kaukokartoitusdatan viennin alkamalla yhdessä Brasilian kanssa antaa Afrikan maille ilmaista kaukokartoitusdataa.

Lähteet
-------

1. ↑   China and Brazil to launch CBERS 3 satellite in November 2012, Aerospace-technology.com, 26.8.2011
2. ↑
3. ↑
Cho Man-sik vuonna 1947
**Cho Man-sik** (hangul: 조만식; hanja: 曺晩植; uudistettu latinisaatio: *Jo Man-sik*; myös **Godang**, hangul: 고당; hanja: 古堂; 1882 tai 1883 – 1950 tai myöh.) oli korealainen kristillissosialistinen opettaja, aktivisti ja poliitikko. Hän kannatti Japanin miehitystä vastaan väkivallatonta vastarintaa Mahatma Gandhin inspiroimana.

Kun Korean niemimaa vapautui japanilaisten alaisuudesta ja se jaettiin Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain kesken, Cho sai maan eteläosan väliaikaishallituksessa valtiovarainministerin paikan, mutta ei ottanut sitä vastaan. Hän toimi Korean sosiaalidemokraattisen puolueen ensimmäisenä johtajana, kunnes johtajaksi tuli Choe Yong-gun.

Neuvostoliitto yritti houkutella Chota uuden pohjoiseen perustettavan korealaisen valtion johtajaksi, mutta Cho kieltäytyi yhteistyöstä Neuvostoliiton kanssa ja vaati Koreasta täysin itsenäistä vailla ulkovaltojen valvontaa. Neuvostoliitto siirsi tukensa Cholta Kim Il-sungille, josta tuli Korean demokraattisen kansantasavallan diktaattori.

Chon kuoleman ajankohdasta ei ole varmuutta, mutta hänen arvellaan joutuneen teloitetuksi Korean sodan alkupuolella vuonna 1950 suoritetuissa poliittisissa puhdistuksissa.

Lähteet
-------

* Hoare, James: *Historical Dictionary of Democratic People's Republic of Korea*. Scarecrow Press, 2012. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Pratt, Keith L.; Rutt, Richard; Hoare, James: *Korea: A Historical and Cultural Dictionary*. Psychology Press, 1999. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Park, Robert: Remembering Godang Cho Man-sik (1883-1950) *The Korea Herald*.  19.10.2016. Viitattu 9.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Pratt, Rutt & Hoare (toim.) 1999, s. 52
3. 1 2  Hoare 2012, s. 77
4. ↑  Hoare 2012, s. 81

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cho Man-sik** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Korea

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Desprezin avaus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Desprezin avaus** on shakkiavaus, jota kuvaa siirto

1.h4
Avaus on nimetty ranskalaisen Marcel Desprezin mukaan. Avauksen toinen nimi, Kadasin avaus, on annettu unkarilaisen Gabor Kadasin mukaan. Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodille A00. Avaus on kaikkein harvinaisin valkean avauksista yhdessä Waren avauksen kanssa.

Valkean ensimmäinen siirto ei ota otetta keskustasta eikä auta kehittämään upseereita, sillä tornin on vaikea liikkua h3:n kautta. Siirto on kuitenkin oikeutettu, jos musta pelaa siirron g6. Silloin eteneminen h5 on vahva siirto. Mustalle pelattavia siirtoja ovat lähes kaikki mahdolliset, kuten c5, d5, e5, Rc6 ja Rf6.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista
* Pickeringin puolustus

Lähteet
-------

* Eric Schiller (2002). Unorthodox Chess Openings, Second Edition, Cardoza. ISBN 1-58042-072-9. s. 237
* Dunnington, Angus (2000), Winning Unorthodox Openings, Everyman Chess, ISBN 978-1857442854
* ECO codes (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  COE