recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Peltoniemi vuonna 1991 Ratinan stadionilla.
**Petri Tapio Peltoniemi** (s. 6. maaliskuuta 1970 Raahe) on entinen suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Raahen Vesaa, ja häntä valmensivat Auvo Pehkoranta ja Rauli Pudas.

Peltoniemi sijoittui kahdeksanneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sudburyssa 1988. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa Varazdinissa 1989 hän oli viides. Splitin EM-kilpailuissa 1990 Peltoniemi sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 540 cm. Helsingin EM-kisoissa 1994 hän oli kahdestoista ylitettyään 560. Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 550. Tokion 1991 ja Stuttgartin 1993 MM-kilpailuissa hän putosi karsinnassa.

Peltoniemi voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Oulussa 1990 tuloksella 545 cm ja Helsingissä 1991 ylitettyään 535. SM-hopeaa hän sai Turussa 1989, Mikkelissä 1993, Tuusulassa 1994 ja Tampereella 1996 sekä pronssia Lapualla 1995 ja Lappeenrannassa 1997. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti Jyväskylässä 1994 tuloksella 538  ja Tampereella 1995 (tulos 550). SM-hopeaa hän sai Rovaniemellä 1997 ja Tampereella 1998 sekä SM-pronssia Jyväskylässä 1999.

Peltoniemi hyppäsi ennätyksensä 571 cm Raahessa 20. heinäkuuta 1994.

Lähteet
-------

* Petri Peltoniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Petri Peltoniemi Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Finnish Indoor Championships gbrathletics.com


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Sekasorto** on helsinkiläinen punkyhtye, joka on perustettu 1985. Tästä ensimmäisestä kokoonpanosta yhtyeessä on nykyään mukana laulaja Kaide ja alkuperäisbasisti Timppa. Alkuperäisjäsenten lisäksi nykyään yhtyeessä on mukana kitaristi Joonas ja rumpali Janne. Sekasorron kokoonpanoissa vuosien varrella on soittanut noin 20 eri muusikkoa, mm. Jyrki "Spider" Hämäläinen, joka soitti bassoa ja Sami Vuorela joka oli rummuissa samaan aikaan. Yhtye on erittäin kantaa ottava niin laulun teksteissä kuin yhtyeen soittajien toiminnan kauttakin. Yhtye tunnetaan raivokkaasta lavaesiintymisestä, jossa musiikin lisäksi on erilaista rekvisiittaa ja kappaleiden välissä on poliittisia runoja ja agitaatiopuheita. Sekasorto on esiintynyt vuosien varrella mitä erilaisimmissa paikoissa ja tilaisuuksissa mm. vallatuissa taloissa, soramontussa, festivaaleilla, pimeässä kellarissa, Finlandia-talossa(Kaide ja valvontakomissio) , kuorma-auton lavalla, mielenosoituksissa ja kirkossa. Yleisönä on ollut mm. punkkareita, kansalaisaktivisteja, presidentti Mauno Koivisto ja Tellervo Koivisto, presidentti Tarja Halonen sekä tavallisia ihmisiä. Sekasorto on konsertoinut myös ulkomailla, mm. Lontoossa, Rii'assa ja Tallinnassa. Sekasorron musiikkia on käytetty elokuvissa, radio-ohjelmien tunnuksissa ja monissa tv-ohjelmissa. Sekasorto jatkaa edelleen alkuperäisellä, arvoilleen uskollisella tavalla keikkailua ja yhteiskunnallista vaikuttamista ja yhtyeen voikin löytää esiintymästä monenlaisista paikoista ja mitä erilaisimmille yleisöille.

Julkaisut
---------

* Anarkistinen Maailma -LP 1988
* Luonnon Puolesta -LP 1991
* "Leimattu" -kappale Lepakon Hautajaiset -kokoelma CD:llä 2000 (äänitetty 1999)
* "Vihaan Poliiseja" ja "Sota" -kappaleet Perkeleen Punkit -kokoelma CD:llä 2001.
* Oi Polloi "Blame it on The system" /Sekasorto "Fight against Repression" split EP (2019)

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä Arkisto: Vox Populi. Ote dokumentista *Anna palaa* vuodelta 1987, sisältää muun muassa Sekasorron laulajan Kaiden haastattelun
* Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lex Tulenheimo** oli Tokoin senaatin keväällä 1917 eduskunnalle antama lakiesitys, jonka tarkoituksena oli helmikuun vallankumouksen jälkeisessä tilanteessa siirtää huomattava osa entisestä Suomen suuriruhtinaan vallasta Suomen senaatille. Esitys, jonka otsikko oli "*Erinäisten asian siirtämisestä Suomen Senaatin ja Kenraalikuvernöörin ratkaistaviksi*", nimettiin senaatin oikeustoimituskunnan päällikkönä toimineen vanhasuomalaisen myöhemmin kokoomuslaisen Antti Tulenheimon mukaan. Lakiesitys perustui yhteisymmärrykseen Suomen senaatin ja Venäjän väliaikaisen hallituksen kanssa. Esityksen valiokuntakäsittelyn aikana vasemmistoenemmistöinen eduskunta kuitenkin muokkasi siitä huomattavasti radikaalimman version eli niin sanotun valtalain, jonka mukaan ylin valtiovalta olisikin siirtynyt eduskunnalle.

Lex Tulenheimo olisi jättänyt Venäjän hallitukselle oikeuden hajottaa valtiopäivät ja määrätä uudet vaalit sekä normaalin valtiopäivien koollekutsumisen ja päättämisen. Venäjän hallitukselle olisivat jääneet myös "Venäjän etua" koskevat kysymykset. Suomen kenraalikuvernöörin tuli antaa lausunto siitä, mitkä Suomen senaatin käsiteltäväksi tulevista asioista olisivat koskeneet Venäjän etuja. Sen sijaan valtalaissa Suomen eduskunnalle olisi siirretty sellaisiakin valtaoikeuksia, jotka Lex Tulenheimo jätti Venäjän hallitukselle, kuten valtiopäivien koollekutsuminen.

Venäjän väliaikaisen hallituksen vastustuksen vuoksi valtalaki ei koskaan tullut voimaan, vaikka se hyväksyttiin Suomen eduskunnassa kesällä 1917. Sen sijaan Lex Tulenheimon sisältö pääosin tosiasiallisesti toteutui heikentyneen Venäjän väliaikaisen hallituksen 12. syyskuuta antaman niin sanotun Kornilovin manifestin kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Tanner, Väinö: *Kuinka se oikein tapahtui. Vuosi 1918 esivaiheineen ja*
jälkiselvittelyineen*, s. 91. Tammi, 1957.*
2. ↑  Osmo Jussila, Seppo Hentilä & Jukka Nevakivi: *Suomen poliittinen historia 1809–2006*, s. 97. WSOY, Helsinki 2006.
3. ↑  *Suomen poliittinen historia 1809–2006*, s. 98.

Aiheesta muualla
----------------

* Senaatin oikeuksien maltillinen laajentaminen muuttui valtalaissa laajaksi eduskuntavallaksi, Svinhufvud, Suomen itsenäisyyden tekijät ja vaiheet, Itsenäisyys100.fi
Kreivi Carl Mannerheim (*vas.*) vieressään veli Gustaf vuonna 1885.
**Carl Erik Johan Mannerheim** (18. maaliskuuta 1865 Askainen – 6. heinäkuuta 1915 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen, myöhemmin Ruotsissa asunut kreivi, pankinjohtaja ja valtiopäivämies. Hän oli suomalaisen Mannerheim-aatelissuvun päämies.

Carl Mannerheimin vanhemmat olivat Louhisaaren kartanon omistanut kreivi Carl Robert Mannerheim ja Hedvig Charlotta Hélène von Julin. Hänen sisaruksiaan olivat sairaanhoitaja Sophie Mannerheim, marsalkka ja presidentti Carl Gustaf Emil Mannerheim, kirjailija Eva Mannerheim-Sparre ja liikemies Johan Mannerheim. Suvussa kreivin arvo periytyi vain vanhimmalle pojalle, muut veljet saivat alemman vapaaherran arvon.

Mannerheim kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors privatlyceumista vuonna 1882, suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1887 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1890. Hän työskenteli lyhyen aika virkamiehenä Suomen senaatissa ja piti omaa asianajotoimistoa, kunnes siirtyi vuonna 1895 Pohjoismaiden Osakepankin Helsingin-konttorin toiseksi esimieheksi ja vuonna 1898 esimieheksi.

Mannerheim osallistui valtiopäiville aatelissäädyssä sukunsa edustajana 1891, 1894, 1897 ja 1899. Vuoden 1897 valtiopäivillä hän edusti isänsä estymisen vuoksi kreivillistä Mannerheim-sukua ja muilla kerroilla valtakirjalla vapaaherrallista Mannerheim-sukua. Ensimmäisen sortokauden aikana hän kuului näkyviin perustuslaillisiin sekä passiivisen vastarinnan salaisen keskusorganisaation kagaalin hallitukseen. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti hänet maasta huhtikuussa 1903, jolloin hän muutti Ruotsiin.

Hän jäi asumaan Ruotsiin, vaikka karkotus kumottiin jo tammikuussa 1905, ja sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 1908. Mannerheim oli ruotsalaisen Stockholm-Öfre Norrland -pankin johtajana vuosina 1904–1910. Lisäksi hän kuului vuodesta 1908 henkivakuutusyhtiö Thulen hallitukseen ja oli vuodesta 1910 Kramfors- ja Frånö Nya -osakeyhtiöiden hallitusten puheenjohtajana.

Mannerheimin puoliso oli laulaja Aina Johanna Ehrnrooth. Heidän poikansa Carl-Erik Mannerheim vaikutti myöhemmin kartanonomistajana sekä Suomessa että Ruotsissa, tytär Aina Hélène Louise oli naimisissa liikemies Carl Johan Ehrnroothin kanssa. Poliitikko Georg C. Ehrnrooth oli Mannerheimin tyttärenpoika. Mannerheimin pojantytär oli keraamikko Lillemor Mannerheim.

Lähteet
-------

1. 1 2  MANNERHEIM Carl Eric Johan. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Laura Kolbe: / Mannerheim (1600 - ) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  20.10.2002 (päivitetty 22.9.2015). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. 1 2 3 4  Alex Snellman: *Suomen aateli – yhteiskunnan huipulta uusiin rooleihin 1809–1939*, s. 186, 189, 191–192, 214, 261, 376. Helsingin yliopisto 2014.
4. ↑  Mannerheim, Carl hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
5. ↑  *Kuka kukin on 1954*, s. 106
6. ↑  Greve Carl Erik Mannerheim *Geni*. Viitattu 2.6.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Perunkirjoitus** on toimitus, jossa selvitetään kuolinpesän tila eli luetteloidaan vainajan omaisuus ja velat.

Perunkirjoituksen järjestäminen
-------------------------------

Perunkirjoitus on järjestettävä kolmen kuukauden kuluessa kuolemasta (ellei verotoimisto myönnä hakemuksesta jatkoaikaa). Perunkirjoituksen ja perukirjan voivat omaiset laatia itsenäisesti tai yhdessä ulkopuolisen asiantuntijan kanssa. Ulkopuolisen asiantuntijan rooli perunkirjoituksessa on prosessissa neuvominen ja lomakkeiden täyttäminen omaisten puolesta. Perintökaaren säännösten lisäksi perunkirjoitusta tehtäessä tulee ottaa huomioon avioliittolaki.

Perunkirjoitustilaisuuteen on lain mukaan kutsuttava kaikki pesän osakkaat. Perunkirjoituksen toimittaa kaksi uskottua miestä, joiden tehtävänä on omaisuuden luettelointi ja varojen arvottaminen niiden kuolinhetken käypään arvoon. Henkilön, joka ilmoittaa pesän varat ja velat uskotuille miehille, on perukirjaan tehtävä valaehtoinen vakuutus siitä, että annetut tiedot ovat oikeita. Perunkirjoituksen toimituttamisen laiminlyönti voi ääritapauksessa aiheuttaa osakkaille henkilökohtaisen velkavastuun vainajan veloista. Perunkirjoituksessa laaditaan perukirja, jolla on kolme pääasiallista tehtävää:*lähde?*

* Veroilmoitus
* Omaisuusluettelo
* Osakasluettelo

Perukirja on toimitettava kuukauden kuluessa perunkirjoituksesta sen paikkakunnan verovirastolle, jolla kuollut henkilö on ollut kirjoilla, tai sähköisesti OmaVero-palveluun. Omaisuus, joka on jäänyt velkojen maksamisen jälkeen, jaetaan perillisten kesken perinnönjaossa, ja siitä on maksettava perintövero, jonka suuruus riippuu sukulaisuussuhteesta sekä jääneen omaisuuden koosta. Jos perunkirjoituksen toimittamisen jälkeen löytyy uutta omaisuutta tai velkoja, on toimitettava täydennysperunkirjoitus.*lähde?*

Katso myös
----------

* Perinnönjako

Lähteet
-------

1. ↑  Avioliittolain 94a § *Finlex*. Edita.  Arkistoitu 31.12.2019. Viitattu 7.2.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Puronen, Pertti: *Näin teen perukirjan*. 5. uudistettu painos. Helsinki: Talentum, 2013. ISBN 978-952-14-2093-1.
* Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: *Suomen jäämistöoikeus I: Perintöoikeus*. 5. uudistettu laitos. Helsinki: Talentum, 2009. ISBN 978-952-14-1404-6.
* Linnainmaa, Leena: *Lakiopas omaiselle*. Helsinki: WSOY, 2002. ISBN 951-670-076-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoa historiallisista perukirjoista (Arkistolaitos)
* Verohallinnon ohjeita perunkirjoitukseen ja perintöverotukseen
* Apua perukirjoituksen omatoimiseen suorittamiseen. Perukirjanetissa.fi.
* Tietoa perunkirjoituksesta ja sen toimittamisesta. Lakium.fi.
Uuden sairaalan rakentamista.
**OYS 2030** on Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin käynnistämä hanke Oulun yliopstollisen sairaalan, OYS:n uusimiseksi. Hankkeesta vastaa nykyisin Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue.

Tarkoituksena on rakentaa koko sairaala uudelleen vaihe vaiheelta, purkaa vanhaa ja rakentaa samalla uutta, jolloin sairaalan ei tarvitse pysähtyä, vaan väistöillä voidaan taata keskeytyksetön toiminta.

Hankkeen ensimmäinen toteutusvaihe aloitettiin keväällä 2017 purkamalla pois vanha lämpökeskus, hakekuljetin, keskuskeittiön terminaalit, jäteasema ja niin sanottu massavarasto, jossa on ollut viimeisimmäksi kalustokorjaamon toimintoja. Tälle paikalle on rakenteilla uuden sairaalan A-osa. Purkuvaihe on edennyt niin, että uuden tieltä ovat väistyneet pysäköintitalo, hallintorakennus, ravintola Kotka, keskuskeittiö ja Oulun keskuspesula, joka on aloittanut toiminnan uusissa tiloissa Ruskon kaupunginosassa syksyllä 2020. Uudisrakennuksen ensimmäisen osan valmistuttua purkaminen etenee kirurgian torneihin. Kun kaikki uudisrakennukset on saatu toteutettua, puretaan jäljelle jääneet, huonokuntoiset vanhat rakennukset pois. Hankkeen on tarkoitus valmistua useassa vaiheessa, ja kokonaan valmista pitäisi olla näillä näkymin vuonna 2027.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa uudistamisohjelmasta *Oys 2030*. Viitattu 13.11.2023.
2. ↑  OYS\*2030 | Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue Pohde *www.sttinfo.fi*. Viitattu 13.11.2023. [vanhentunut linkki]
3. ↑  OYS:n sairaalarakentamista nopeutetaan *www.ppshp.fi*. Viitattu 4.10.2018.
4. ↑  Tulevaisuuden sairaala - Oys 2030 *Oys 2030*. Viitattu 7.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Oys2030.fi
*Tämä artikkeli käsittelee Ari Rinta-Joupin perustamaa yritystä. J. Rinta-Jouppi on erillinen, hänen veljensä Jarmon perustama autoliike.*

**Rinta-Joupin Autoliike Oy** on suomalainen autokauppaketju, jonka valikoimasta löytyy vaihtoautoja, uusia autoja, kevyitä moottoriajoneuvoja ja matkailuajoneuvoja. Lisäksi Rinta-Joupin Autoliike huoltaa ajoneuvoja ja myy auton varaosia. Yritys on aloittanut autokaupan 1950-luvulla ja toimii nykyään maanlaajuisesti 23 paikkakunnalla.

Toiminta
--------

### Toimipisteet

Rinta-Joupin Autoliikkeellä on 28 toimipistettä. Toimintaa yritys harjoittaa seuraavilla paikkakunnilla: Espoo, Hyvinkää, Joensuu, Jyväskylä, Järvenpää, Kempele, Keuruu, Kokkola, Kouvola, Lempäälä, Mikkeli, Oulu, Pori, Porvoo, Rauma, Rovaniemi, Salo, Tervajoki, Turku, Vaasa, Vantaa ja Ylivieska.

### Automyynti

Yrityksen pääasiallinen yritystoiminta on ajoneuvojen myynti. Rinta-Joupin Autoliike myy vaihtoautoja, uusia autoja, moottoripyöriä ja matkailuajoneuvoja. 

### Autohuolto

Toinen toiminnan alue on autohuolto ja varaosat. Rinta-Joupin Autoliike huoltaa kaikkia automerkkejä, mutta tarjoaa myös erillisenä palveluna merkkihuoltoja 11 automerkille ja 6 matkailuajoneuvomerkille. Normaalin ja merkkihuollon ero on siinä, että merkkihuollossa auto huolletaan valmistajan ohjeiden mukaisesti. Autoliike edustaa huollossa seuraavia automerkkejä: BMW, Honda, Kia, Lexus, Mitsubishi, Škoda, Subaru ja Toyota. Matkailuajoneuvojen edustetut merkit ovat Carado, Hobby, Polar, Hymer, Fendt, LMC, Pössl ja Roadcar.

Taloustiedot
------------

Rinta-Joupin Autoliikkeen liikevaihto ja henkilöstömäärä on kasvanut tasaisesti.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Liikevaihto (milj. euroa)** | **Henkilöstömäärä** |
| 2016 | 271,5 | 358 |
| 2017 | 292 | - |
| 2018 | 337 | 415 |
| 2019 | 380,2 | 453 |

Edustetut automerkit
--------------------

Rinta-Joupin Autoliikkeen edustamat automerkit ovat Kia, Mitsubishi, Škoda, Subaru ja Toyota.

Edustetut matkailuajoneuvomerkit ovat Carado, Polar, Fendt, Hobby, Hymer, LMC, Pössl ja RoadCar.

Historia
--------

Rinta-Joupin Autoliike on ollut aina Rinta-Joupin suvun omistuksessa, aina 1950-luvulta lähtien, jolloin autokauppa on aloitettu. Autokaupan aloitti Toivo Rinta-Jouppi. Hänen jälkeensä toimintaa johtivat Toivon pojat Reijo ja Rauno, jotka perustivat isänsä toiminimen tilalle Rinta-Joupin Autoliikkeen. Nykyinen omistaja on Raunon poika Ari Rinta-Jouppi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tarinamme *Rinta-Joupin Autoliike*.  Arkistoitu 21.10.2020. Viitattu 19.10.2020.
2. ↑  Yhteystiedot *Rinta-Joupin Autoliike*. Viitattu 19.10.2020.
3. ↑  Rinta-Joupin Autoliike Oy | Yrityksen tiedot *Taloussanomat*. Viitattu 19.10.2020.
4. 1 2  Merkit *Rinta-Joupin Autoliike*.  Arkistoitu 19.10.2020. Viitattu 19.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Rinta-Joupin Autoliike Oy:n verkkosivusto
**W87-ydinkärki** on yhdysvaltalainen vetypommin sisältävä ydintaistelukärki, joka kehitettiin LGM-118A Peacekeeper ohjusten taistelukärjeksi. Jokainen ohjus pystyi kuljettamaan 10 W87-ydinkärkeä MIRV-tyyppisesti. Vuodesta 2007 alkaen W87-kärkiä on asennettu vanhempiin LGM-30 Minuteman III -ohjuksiin.

Historia
--------

Leikkauskuva W87:n Mk21 -paluulaitteesta.
Alkuperäinen W87 (**W87 mod 0**) suunniteltiin ja valmistettiin 1980-luvulla. Kärjen tuhovoima oli alkujaan 300 kilotonnia, mutta on ilmoitettu, että sitä voi suurentaa olemaan 475 kilotonnia. Kärki on Mk21 -paluulaitteen sisällä.

Myös toinen versio, **W87 mod 1**, kehitettiin. Versio oli tarkoitettu pienemmälle MGM-134 Midgetman -ohjukselle, ja sen oli tarkoitus olla teholtaan 475 kilotonnia. Midgetman ja W87 mod 1 kuitenkin peruttiin tammikuussa 1992.

Vuonna 2019 uudistettu W87 mod 1 valittiin tulevien LGM-35 Sentinel -ohjusten taistelukärjiksi. LGM-35 korvaa W78-kärjillä varustetut Minuteman III -ohjukset. Ensimmäiset Sentinelit varustetaan kuitenkin W87 mod 0 -kärjillä vuonna 2028, mikä mahdollistaa joustavuutta, jos uuden mod 1:n kanssa tulee viivästyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  The W87 Warhead *nuclearweaponarchive.org*. Viitattu 15.6.2023.
2. ↑  SICBM - Small Intercontinental Ballistic Missile *minutemanmissile.com*. Viitattu 15.6.2023.
3. ↑  W87-1 FACTSHEET *energy.gov*. Viitattu 15.6.2023.
4. ↑  Modernizing the U.S. Nuclear Triad: The Rationale for a New Intercontinental Ballistic Missile *rand.org*. Viitattu 15.6.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:W87
**Voihan veljet!** (*For Pete’s Sake*) on Peter Yatesin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen farssielokuva vuodelta 1974. 

Stanley Shapiron ja Maurice Richlinin käsikirjoittamassa tarinassa Barbra Streisand esittää nuorta aviovaimoa, joka joutuu monenlaisiin kommelluksiin saadakseen rahaa taksinkuljettajamiehensä (Michael Sarrazin) opintoihin. Nuori nainen joutuu koronkiskurien pauloihin lainatessaan 3 000 dollaria miehensä saamaan sisäpiirin sijoitusvinkkiin raaka-ainemarkkinoilla. Hän on ajautumassa jopa prostituutioon, ja farssi huipentuu karjavarkausepisodiin keskellä Manhattania.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi piti uutuuselokuvaa vuonna 1974 "hyvin toimivana crazypyörteenä". *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Sam Inkinen antoi kaksi tähteä viidestä tälle "kivanoloiselle perus-Streisandille", yhdelle monista näyttelijän 1970-luvun alkupuolella tähdittämistä komediaelokuvista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Talaskivi, Paula: Viikon elokuvia: Nadan miehet ja Peten vaimo.  *Helsingin Sanomat*, 12.10.1974, s. 15. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  "Voihan veljet!" *Video-opas 95*, s. 788. WSOY 1994.
**W80-ydinkärki** on yhdysvaltalainen vetypommin sisältävä ydintaistelukärki, joka kehitettiin ydinaseella varustettujen risteilyohjusten taistelukärjeksi. Kärki on tuhovoimaltaan säädettävä, joko 5 tai 150 kilotonnia.

W80 on pohjimmiltaan modifioitu B61-ydinpommi. Kärki on kooltaan vain noin 80 cm pitkä ja 30 cm halkaisijaltaan.

Mallit
------

Mod 1
Mod 4
**W80 mod 1** suunniteltiin 1970-luvun lopulla ilmasta laukaistavien AGM-86 ALCM ja AGM-129 ACM -ydinristeilyohjusten taistelukärjeksi. **W80 mod 0** suunniteltiin 1980-luvun alussa BGM-109A Tomahawk -risteilyohjukseen. Siinä käytettiin vähemmän radioaktiivista ydinpolttoainetta. Sittemmin ACM:t ja ydinaseella varustetut Tomahawkit ovat poistettu käytöstä. **W80 mod 2** ja **mod 3** olivat suunnitellut elinkaaripäivitykset mod 0:lle ja mod 1:lle, mutta projekti peruttiin vuonna 2006. **W80 mod 4** on Yhdysvaltojen uuteen ilmasta laukaistavaan ydinristeilyohjukseen, AGM-181 Long Range Standoff Missileen kehitteillä oleva mod 1:den elinkaaripäivitetty kärki, joka otetaan käyttöön todennäköisesti vuonna 2027.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The W80 Warhead *nuclearweaponarchive.org*. Viitattu 16.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  W80-1 Warhead Selected For New Nuclear Cruise Missile *Federation of American Scientists*. Viitattu 16.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Dan Leone: Two-year delay for first W80-4 warhead, but NNSA says will still deliver on-time to Air Force *ExchangeMonitor*.  4.8.2022. Viitattu 16.3.2024. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:W80 (nuclear warhead)
**Shooting Gallery** oli vuosina 1990–1992 ja 1994 toiminut Andy McCoyn johtama yhtye, joka esitti McCoyn soolotuotannon kappaleita ja Hanoi Rocks -hittejä.

Yhtye
-----

Andy McCoyn piti koota yhtye, jotta saisi tuotettua vuonna 1988 solmimansa BMG-Virgin-sopimuksen mukaisen albumin. Muuten McCoy vietti Los Angelesissa jet set-elämää ja hengasi Guns N' Rosesin jäsenten kanssa. Steven Adler asui McCoyn kartanon naapurissa ja McCoy kiersi klubeja ja juhlia Slashin sekä Axl Rosen kanssa, myös Izzy Stradlinin. Musiikillista yhteistyötä eivät ystävykset kuitenkaan päätyneet tekemään. Yhtyeen kokoaminen oli erittäin vaikeata ja neuvotteluja käytiin eri muusikkojen, mm. Lenny Kravitzin kanssa. Kokoonpanoviritelmien ja- suunnitelmien työnimenä oli *Machine Gun Rodeo*, mutta lopulta syntyi yhtye nimeltä Shooting Gallery, joka tarkoittaa paikkaa, jossa narkomaanit piikittävät itseään. Rumpaliksi tuli Paul Garisto (Iggy Pop Instinct Tour, Michael Monroe), basistiksi Dave Tregunna (Lords of the New Church, Cherry Bombz) ja laulajaksi Billy G. Bang. Yhtye soitti lämppärinä KISSin Yhdysvaltain kiertueella 1990 ja sai tuotetuksi albumin *Shooting Gallery* vuonna 1992.

Shooting Gallery kuitenkin hajosi, kun Bangista ei ollut laulajaksi. Lisäksi Bangin rock and roll-elämäntapa ei sopinut lainkaan McCoylle, joka eli opiaattiriippuvuudessa. McCoy pääsi eroon heroiinista elokuussa 1991, millä oli positiivinen vaikutus McCoyn urakehitykseen. Kuitenkin elämäntavan muutos johti siihen, että McCoyn piti ottaa etäisyyttä erityisesti Steven Adleriin. 

McCoy muutti 1994 amerikkalaisen Shooting Galleryn hajoamisen jälkeen takaisin Suomeen, jossa perusti Shooting Galleryn uudelleen kokoonpanolla McCoy, Gyp Casino, basisti Dan Lagerstedt ja laulaja Esa "Eski" Palosaari. Uusi Shooting Gallery veti pienen kiertueen, joka huononsi huomattavasti McCoy mainetta Suomessa. Palosaari ei sopinut McCoyn kappaleiden esittäjäksi ja McCoyn lisääntynyt alkoholinkäyttö oli tullut huumeriippuvuuden tilalle. McCoy ei ollut lavoilla soittokunnossa, joten kiertuetta ei voida mainita McCoyn parhaimmaksi.

Myöhemmin Andy McCoy sanoi Shooting Gallery-projektistaan: "*Biggest mistake in my life. Too many egos, not enough heart*" (suom. *Elämäni suurin virhe. Liian monta egoa, ei tarpeeksi sydäntä*.)
**Mitäs me ryöstäjät!** (*Fun with Dick and Jane*) on Ted Kotcheffin ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 1977. Sen pääosia, laittomaan rahanhankintaan ryhtyvää ylemmän keskiluokan avioparia, esittävät Jane Fonda ja George Segal.

Juoni
-----

Kalifornialaisen avaruustekniikkayhtiön johtajistoon kuuluva Dick Harper saa yllättäen potkut työstään, juuri kun hän on ottanut suuren lainan omakotitalonsa remonttiin ja uima-altaan rakentamiseen. Jane-vaimon varakkaat vanhemmat eivät lupaa muuta apua kuin kannustavia sanoja. Jane ei saa työtä, koska on ollut kotirouvana college-tutkinnostaan lähtien, eikä työn tai työttömyysavustuksen saanti onnistu helposti Dickiltäkään. He päättävät ryhtyä hankkimaan rahaa ryöstelemällä, aluksi pikkukauppoja ja lopulta salaisia ja kirjanpidon ulkopuolella olevia lahjusrahoja Dickin entisen pomon (Ed McMahon) kassakaapista.

Uusintaversio
-------------

Saman tarinan pohjalta tehtiin liki 30 vuotta myöhemmin Jim Carreyn tähdittämä elokuva *Taalat taskuun, Dick & Jane* (2005).

Lähteet
-------

1. ↑  Donald Guarisco: Fun with Dick and Jane (1977) *Allmovie.com*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
Gaetano Donizettin oopperan Linda di Chamounix äänityksen kansikuva
**Linda di Chamounix** on italialaisen oopperasäveltäjän Gaetano Donizettin kolminäytöksinen melodraama, jonka libreton kirjoitti *Gaetani Rossi*. Ooppera sai ensi-iltansa Itävallan Wienissä 19. toukokuuta 1842 ja esityspaikkana oli *Kärnthnertortheater*.

Linda di Chamounix koki suuren menestyksen ja ensi-illan jälkeen se sai kaikkiaan 19 esitystä. Myös kritiikki oli yksimielinen oopperan tasosta. Wienin ja Pariisin esitysten jälkeen oopperaa esitettiin lukuisissa italialaisissa kaupungeissa ja 1800-luvun loppuun mennessä ooppera nähtiin lavanäytäntönä kaikkiaan 129 kertaa Italian eri oopperoissa. Näin oopperasta tuli tekijänsä yksi suosituimmista teoksista.

Roolit
------

Ensimmäisessä 19. toukokuuta 1842 Wienissä nähdyssä esityksessä roolijako oli seuraava:

* Linda: Eugenia Tadolini (sopraano)
* Pierotto: Marietta Brambilla (kontra-altto)
* Carlo, Sirvalin varakreivi: Napoleone Moriani (tenori)
* Antonio: Felice Varesi (baritoni)
* Marchese di Boisfleury: Agostino Rovere (basso)
* Il prefetto: Prosper Dérivis (tenori)

Toisessa 17. marraskuuta 1842 Pariisin Théâtre Italienissä nähdyssä esityksessä esiintyivät:

* Linda: Fanny Tacchinardi-Persiani
* Pierotto: Marietta Brambilla
* Carlo: Mario (Giovanni de Candia)
* Antonio: Antonio Tamburini
* Marchese: ?
* Il prefetto: Luigi Lablache

Oopperan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1769 ja paikkana on Ranskan kuninkaan Ludvig XV:n aika eli 1700-luvun puoliväli. Paikkana on nykyisin Ranskan ja Sveitsin rajalla sijaitseva Chamonix sekä Pariisi.

Äänitykset
----------

* Zürichin oopperassa taltioitu DVD-kuvallinen äänitys, jossa oopperan orkesteria johtaa Adam Fischer ja Lindan roolin laulaa Edita Gruberova.

Lähteet
-------

* Stanfordin yliopiston sivut
* Music With Ease -sivut
**Ruokojärvi** on rannoiltaan polveileva metsäjärvi Puumalan keskustan koillispuolella Etelä-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 59 kilometriä itään.

Maantiede
---------

Ruokojärven mutkaisen rantaviivan pituus on 12 853,8 metriä. Suuri osa järven pinta-alasta koostuu lahdista (Haudanlahti, Lehmilahti, Losalahti, Nälkämäenlahti). Järven pohja kumpuilee. Runsas puolet Ruokojärvestä on enintään neljä metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 24 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa Kunnansaarten ja Nimetönsaaren välissä.

Ruokojärven saariluku on yhdeksän. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja ja kaksi yli hehtaarin laajuisia. Järveä ympäröivä maasto on mäkistä metsämaata. Korkein kohta on koillisrannan Rajamäki, jonka laki on yli 140 metriä merenpinnan yläpuolella.

Ruokojärveen laskee useita nimettömiä suo-ojia. Järven lasku-uoma on noin sadan metrin pituinen Sulunoja. Se sijaitsee luoteisrannalla ja laskee Pieneen Ruokojärveen, joka laskee Kulkemus-järven (78,4 metriä mpy) Pitkäpohjaan.

Ruokojärven vesitilavuus on 6 078 000 kuutiometriä.

Ruokojärvi (04.121.1.152) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue. Pihlajaveden alueeseen kuuluu 420 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Suur-Saimaaseen luettava Pihlajavesi. Toiseksi laajin on Kulkemus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ruokojärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 1.3.2024.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.3.2024.
3. ↑  Ruokojärvi (04.121.1.152) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.3.2024.
4. ↑  Pihlajaveden alue (04.121) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.3.2024.
**Kynäsjärvi** on matala ja runsashumuksinen järvi Kankaanpään ja Pomarkun rajalla Satakunnan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä ja keskisyvyys vain 81 senttimetriä. Etäisyys Porista on 31 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Kynäsjärvi on lyhytviipymäinen, peltojen reunustama läpivirtausjärvi. Altaan pituus pohjoisesta etelään on runsaat kolme kilometriä. Kynäsjärven epämääräinen rantaviiva on merkitty karttaan suurelta osin katkoviivoin. Järven syvin piste, 3,5 metriä, sijaitsee Järviwikin mukaan aivan järven eteläosassa.

Kynäsjärven saariluku on seitsemän. Yhden saaren pinta-ala on yli hehtaarin.

Kynäsjärvi saa vetensä pohjoisesta virtaavasta Karvianjoesta ja laskee vetensä Kynäsjokea pitkin etelään Inhottujärveen (43,0 metriä mpy).

Kynäsjärven vesitilavuus on 2 091 000 kuutiometriä. Vedessä on merkittävän paljon fosforia ja typpeä.

Kynäsjärvi (36.021.1.002) kuuluu Inhottujärven-Kynäsjoen alue (36.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karvianjoen vesistössä (36). Toinen jakovaihe on Inhottujärven-Ala-Honkajoen alue (36.02). Inhottujärven-Kynäsjoen alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Inhottujärvi. Kynäsjärvi on toiseksi laajin. Kolmanneksi laajin on noin kuusihehtaarinen Häähköönjärvi ja neljäntenä on noin kaksihehtaarinen Lammistonlammi. Viidenneksi laajin on nimetön, noin puolitoistahehtaarinen vesialue.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kynäsjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 1.3.2024.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.3.2024.
3. 1 2  Kynäsjärvi (36.021.1.002) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.3.2024.
4. ↑  Inhottujärven-Kynäsjoen alue (36.021) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.3.2024.
| "Every Breath You Take"The Police |
| --- |
| Singlen "Every Breath You Take" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Synchronicity* |
|  Julkaistu | toukokuu 1983 |
|  Formaatti | vinyyli (7") |
|  Tuottaja(t) | The Police, Hugh Padgham |
|  Tyylilaji | uusi aalto, soft rock |
|  Kesto | 04.14 |
|  Levy-yhtiö | A&M Records |
| The Policen muut singlet |
| ""Secret Journey""1982 | ""**Every Breath You Take**""1983 | ""Wrapped Around Your Finger""1983 |

**"Every Breath You Take"** on rockyhtye The Policen vuonna 1983 julkaisema single. Se sisältyi saman vuoden kesäkuussa julkaistulle *Synchronicity*-albumille. Laulun kirjoitti Sting ja se julkaistiin A&M Records -levymerkillä. Kappale on myöhemmin julkaistu esimerkiksi kokoelmalevyllä *Every Breath You Take: The Classics* (1986) ja livelevyllä *Live!* (1995).

Ilmestyessään Every Breath You Take nousi Yhdysvalloissa Billboardin singlelistojen kärkeen kahdeksaksi viikoksi. Se pääsi ykköseksi myös Yhdistyneen kuningaskunnan listoilla. Sting voitti kappaleella Grammyn vuoden parhaasta laulusta 1983. Koko yhtye sai esityksestä Grammyn vuonna 1984. Ensimmäisellä sooloalbumillaan *The Dream of the Blue Turtles* (1985) Sting lainasi kappaleen tekstiä kappaleen "Love Is the Sevent Wave" loppuhäivytyksessä: "every breath you take with me / every breath you take / every cake you bake / every leg you break". 1980-luvun lopulla Sting esitti kappaleesta *Sylkiäiset*-animaatiosarjaa varten version "Every Bomb You Make". Laulu esitettiin myös Lontoon Live 8 -konsertissa 2. heinäkuuta 2005 hieman muunnelluin sanoituksin. Myöhemmin kappaletta on käytetty muun muassa *Sopranos*-televisiosarjassa. 

"Every Breath You Taken" yhteydessä julkaistiin myös musiikkivideo. Sekä MTV vuonna 1999 että VH1 vuonna 2002 sijoittivat sen kaikkien aikojen sadan parhaan musiikkivideon joukkoon.

Laulu on ollut pohjana monille uudemmille kappaleille, kuten The Notorious B.I.G.:lle omistetussa muistelmassa "I'll Be Missing You" (laulajina Puff Daddy, Faith Evans sekä 112).

Sting sävelsi kappaleen aikana, jolloin hänen avioliittonsa pohjoisirlantilaisen näyttelijän Frances Tomeltyn kanssa oli päättymässä eroon. Kappaletta pidetään usein rakkauslauluna, vaikka se kertoo yksipuolisesta pakkomielteestä menetettyyn rakkauteen. Sting itse sanoi kappaleen olevan hyvin uhkaava ja ruma, mutta ihmiset ovat väärinymmärtäneet sen olevan hellä rakkauslaulu.

Kappale ylitti miljardin kuuntelun rajan Spotifyssa vuonna 2021. Kappaleen musiikkivideo rikkoi miljardin katselukerran rajan Youtubessa vuonna 2022.

Kappaleet
---------

### 7": A&M / AM 117 Iso-Britannia

1. "Every Breath You Take" - 4:13
2. "Murder By Numbers" - 4:31

### 2x7": A&M / AM 117 Iso-Britannia

1. "Every Breath You Take" - 4:13
2. "Murder By Numbers" - 4:31

1. "Man In A Suitcase" (live) - 2:18
2. "Truth Hits Everyone" (Remix)

Lähteet
-------

1. ↑  30 facts for 30 years – The truth about 'Spitting Image' *ITV News*.  26.2.2014. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Vesa Siltanen: Miljardin katselun rajat paukkuivat taas Youtubessa – Nyt rajapyykin ylitti The Police *soundi.fi*.  19.10.2022. Viitattu 20.10.2022.
Ranulph Fiennes
**Ranulph Fiennes** (s. 7. maaliskuuta 1944) on brittiläinen tutkimusmatkailija ja seikkailija. Hän on syntynyt Britanniassa, mutta viettänyt lapsuutensa Etelä-Afrikassa. Vuonna 1965 hän liittyi Britannian armeijan erikoisjoukkoihin, joissa hän taisteli Omanissa olleita terroristeja vastaan.

Seikkailut
----------

Fiennesillä on useita ennätyksiä tutkimusmatkailijana. Hän on muun muassa ollut ensimmäinen ihminen joka on käynyt molemmilla navoilla, kulkenut ensimmäisenä maapallon ympäri molempien napojen kautta ja ylittänyt Etelämantereen ilman ulkopuolista apua.

### Seitsemän maratonia

Vuonna 2003 hän juoksi seitsemän maratonia seitsemällä mantereella seitsemänä peräkkäisenä päivänä. Tämä tapahtui vain kolme ja puoli kuukautta ohitusleikkauksen vaatineen sydänkohtauksen jälkeen.

### Etelämantereen ylittäminen talvella 2013

Vuonna 2013 hän aikoi ensimmäisenä ihmisenä ylittää Etelämantereen talvella. Matkan pituus on 4 000 kilometriä ja lämpötila saattaa olla alimmillaan jopa −90 °C. Matka lähtee Novolazareskajan tutkimusasemalta 21. maaliskuuta 2013. Sieltä hänen viisihenkinen motorisoitu ja viimeisintä teknologiaa käyttävä retkikuntansa kulkevat etelänavan kautta Scottin asemalle Rossininmeren rannalle. Scottin asemalle he saapuvat syyskuussa 2013 mutta he joutuvat odottamaan siellä vielä tammikuuhun 2014 saakka, ennen kuin heidät voidaan noutaa sieltä pois.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ilkka Timonen: Maailman kylmin reissu tehdään peräti jopa 90 pakkasasteessa.  *Aamulehti*, 9.1.2013, s. A09.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Erfurtin kongressi** oli Ranskan keisari Napoleon I ja Venäjän keisarin Aleksanteri I:n välinen tapaaminen Erfurtissa 27. syyskuuta - 14. lokakuuta 1808. Sen tarkoituksena oli vahvistaa liittoa, joka oli muodostettu edellisenä vuonna Tilsitin sopimuksella, ja selvittää eräitä Tilsitissä avoimiksi jääneitä asioita.

Tausta
------

Tilsitin tapaaminen uusittiin, sillä venäläisen hovin ranskanvastainen mieliala uhkasi heikentää solmittua Ranskan ja Venäjän liittoa. Napoleon ja ulkoministeri Jean-Baptiste Nompère de Champagny pyrkivät vahvistamaan liittoa sekä selvittämään samalla Espanjaan liittyvät kysymykset ja sopimukset.

Erfurtin kaupunki oli Ranskan keisarin hallinnoima Erfurtin ruhtinaskunta. Napoleon yritti kunnioittaa Aleksanteria Ranskan valtakunnan loistoilla. Kokouksesta tuli suuri konferenssi, johon osallistui joukko kuninkaita, ruhtinaita, herttuoita, paroneja ja merkittäviä edustajia kaikkialta Euroopasta.

Neuvottelut
-----------

Kokouksista syntyi **Erfurtin sopimus**, jossa mainittiin 14 artiklaa, joilla kehotettiin Britanniaa lopettamaan sota Ranskaa vastaan, tunnustettiin Venäjän valloittaneen Suomen alueen Ruotsilta ja todettiin, että sodan sattuessa Itävallan ja Ranskan välillä Venäjän tulee auttaa Ranskaa parhaan kykynsä mukaan.

Neuvottelujen yhteydessä ranskalainen ruhtinas Talleyrand kävi Aleksanteri I:n kanssa yksityisen keskustelun, jossa hän neuvoi tsaaria olemaan myöntymättä Napoleonin vaatimuksiin. Hän selitti tsaarille, että tämän ei pitäisi lähteä Itävaltaa vastaan Napoleonin rinnalla, vaan kääntyä Napoleonia vastaan. Talleyrand vakuutti, että tsaarilla olisi niin toimiessaan Ranskan kansa takanaan.

Sopimuksen rikkominen
---------------------

Kuusi kuukautta myöhemmin alkoi sota Itävallan kanssa. Aleksanteri ei noudattanut sopimuksen ehtoja eikä auttanut Ranskaa sodassa. Vuoteen 1810 mennessä molemmat keisarit harkitsivat sotaa keskenään. Erfurtin kokous oli näiden kahden johtajan viimeinen tapaaminen.

Vuoteen 1812 mennessä Venäjä ei enää noudattanut Napoleonin mannermaista taloudellisen sodankäynnin järjestelmää Britanniaa vastaan, ja ranskalaisvastaisuus Venäjän hovissa oli noussut uudelle tasolle. Venäjä lisäsi puolustusmenoja, alkoi lähettää joukkoja Puolan rajoille ja valmistautui hyökkäykseen. Napoleon esti tämän hyökkäyksen hyökkäämällä Puolaan ensiksi ja paljon suuremmalla sotilasvoimalla.

Tilsitissä harvat uskoivat, että nämä kaksi eurooppalaista suurvaltaa voisivat olla rauhanomaisesti rinnakkain Varsovan suurherttuakunnan, Venäjän naapurivaltiona olevan ranskalaisen satelliittivaltion, kanssa. Erfurt saattoi viivyttää lopullista sodan puhkeamista, mutta oli todennäköistä, että nämä kaksi suurvaltaa joutuisivat kuitenkin jossakin vaiheessa konfliktiin.

Katso myös
----------

* Wienin kongressi
* Itävallan historia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  A Brief History of Thüringen: The Congress of Erfurt, 1808 *smow Blog*.  8.11.2013. Viitattu 14.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2  The Meeting at Erfurt *napoleon.org*. Viitattu 14.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Svanström, Ragnar: *Kansojen historia. Osa 18. Teollisuuden läpimurto*, s. 122-123. WSOY, 1983. ISBN 951-0-09746-2.
**Oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikokseen** syyllistyy Suomen rikoslain mukaan henkilö, joka poistaa tai muuttaa tekijänoikeuksilla suojatun teoksen sähköisiä hallinnointitietoja. Nämä ovat tietoja, joilla tunnistetaan teos, tekijä tai oikeuksien haltija, ja niistä säädetään tekijänoikeuslaissa. Myös muutetuilla tiedoilla varustettujen teoskappaleiden levittäminen on rikos.

Rikoksesta voidaan tuomita sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi. Tuomio voidaan antaa vain, jos tekijä on tiennyt, että teko mahdollistaa tekijänoikeusloukkauksen tai sen salaamisen. Lisäksi teon on oltava omiaan aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa. Jos viimeksi mainittu ei täyty, voidaan tekijä tuomita *oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikkomuksesta* sakkoon.

Teko määriteltiin rikolliseksi vuonna 2006 liittyen Lex Karpelaksi kutsuttuun kokonaisuuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rikoslaki, 49 luku – Eräiden aineettomien oikeuksien loukkaamisesta Finlex.  Arkistoitu 17.10.2015. Viitattu 16.7.2015.
2. ↑  Tekijänoikeuslaki, 5a luku – Tekniset toimenpiteet ja oikeuksien sähköiset hallinnointitiedot Finlex.  Arkistoitu 7.2.2006. Viitattu 16.7.2015.
3. ↑  Oikeuksien sähköiset hallinnointitiedot Opetus- ja kulttuuriministeriö.  Arkistoitu 16.7.2015. Viitattu 16.7.2015.
**Oikeus omaan kieleen** on kansalaisoikeus, jonka perusteella ihmisillä on oikeus oman äidinkielensä ylläpitämiseen ja käyttämiseen ja itsensä julkiseen ilmaisuun omalla äidinkielellään. Kielellisten, kulttuurillisten tai etnisten vähemmistöjen oikeutta käyttää omaa kieltään on pyritty joissain maissa rajoittamaan esimerkiksi vähemmistön sulauttamiseksi valtaväestöön.

YK:n *Taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien sopimuksen* 15 artiklan mukaan yksilöllä on oikeus ottaa osaa kulttuurielämään ja sopimusvaltiot velvoitetaan toimenpiteisiin, jotka ovat välttämättömiä sivistyksen kehittämisen ja levittämisen kannalta. Euroopan sosiaalinen peruskirja velvoittaa Euroopan neuvoston edistämään ja helpottamaan mahdollisuuksien mukaan maahanmuuttajien lapsien äidinkielenopetusta ja myös vastaanottajamaan kielen opettamista maahanmuuttajille.

Suomen perustuslaki turvaa suomalaisille oikeuden käyttää tuomioistuimessa ja muiden viranomaisten kanssa asioidessa omaa kieltään, suomea tai ruotsia. Samoin taataan suomen- ja ruotsinkielisen väestön sivistykselliset tarpeet. Lisäksi perustuslaissa määritellään, että saamelaisilla alkuperäiskansana sekä romaneilla ja muilla ryhmillä on oikeus ylläpitää ja kehittää omaa kieltään ja kulttuuriaan. Perustuslain määrittelemiä oikeuksia on tarkemmin määrätty kielilaissa. Myös saamelaisten  ja viittomakielisten oikeuksista säädetään lailla. Maahanmuuttajilla on oikeus säilyttää kulttuuriaan ja kieltään myös kotouttamislain mukaan.

Katso myös
----------

* 
* Suomen kielipolitiikka

Lähteet
-------

1. ↑  Asetus taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen voimaansaattamisesta *Finlex*.  Arkistoitu 23.10.2020. Viitattu 23.1.2014.
2. ↑  Asetus uudistetun Euroopan sosiaalisen peruskirjan voimaansaattamisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Suomen perustuslaki (2. luku, 17. pykälä) *Finlex*.  Arkistoitu 23.4.2012. Viitattu 23.1.2014.
4. ↑  Kielilaki (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Saamen kielilaki
6. ↑  Kotouttamislaki (Arkistoitu – Internet Archive)
**Christina Wilhelmina "Stien" Baas-Kaiser** (20. toukokuuta 1938 Delft – kesäkuu 2022) oli alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja.

Huolimatta siitä, että Stien Baas-Kaiseria (silloin **Stien Kaiser**) ei valittu Innsbruckin talviolympialaisiin 1964, hänestä tuli pian ensimmäinen alankomaalainen maailmanluokan naispikaluistelija. Sekä 1965 että 1966 hän voitti pronssia yleisluistelun MM-kisoissa. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden, Deventerissä 1967 ja Helsingissä 1968. Grenoblen olympiakisoissa 1968 hän saavutti kaksi pronssimitalia – 1 500 metrillä Suomen Kaija Mustosen ja maannaisen Carry Geijssenin sekä 3 000 metrillä toisen maannaisen Ans Schutin ja taas Kaija Mustosen takana – ja ne olivat jonkinlaisia pettymyksiä. Geijssenista (joka voitti 1 000 metrin matkan) ja Schutista tuli hollantilaisten sankareita Kaiserin sijaan.

Vaikka Baas-Kaiser oli seuraavina vuosina edelleen kunnossa, samanikäinen maannainen Atje Keulen-Deelstra oli häntä parempi arvokisoissa. Vuonna 1972 Baas-Kaiser avioitui ja 33-vuotiaana ei ollut enää olympialaisten suosikkeja, varsinkin kun pikaluistelun Euroopan mestaruuskilpailuissa hän oli vasta yhdestoista. Sapporon kisoissa hänen ei alun perin pitänyt luistella, mutta kun Trijnie Rep oli pettymys 500 metrillä (20.) ja 1 000 metrillä (24.), Baas-Kaiserille annettiin mahdollisuus. Baas-Kaiser käytti sen hyväkseen: 1 500 metrillä hän voitti hopeaa Dianne Holumin jälkeen mutta voittaen Atje Keulen-Deelstran, ja 3 000 metrillä kaksi päivää myöhemmin hänestä tuli olympiavoittaja lyöden Holumin ja Keulen-Deelstran. Hän oli 33-vuotiaana vanhin naisolympiakultamitalisti pikaluistelussa. Hän päätti uransa myöhemmin samana vuonna neljänteen peräkkäiseen MM-kisojen hopeaan.

Urallaan Baas-Kaiser luisteli kahdeksan maailmanennätystä vuosina 1967–1971, yhden 1 000 metrillä, yhden 1 500 metrillä, neljä 3 000 metrillä ja kaksi pisteissä. Hän oli 3 000 metrillä ensimmäinen viiden minuutin alittaja luisteltuaan vuonna 1967 ajan 4.56,8.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| Matka | Aika |
| --- | --- |
| 500 m | 44,81 |
| 1 000 m | 1.29,0 |
| 1 500 m | 2.15,8 |
| 3 000 m | 4.46,5 |

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Hannus, Matti; Honkavaara, Aarne; Leinonen, Kimmo; Mäki-Kuutti, Tarmo; Raatikainen, Voitto; & Raevuori, Antero: *Talviurheilun tähdet*. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.

### Viitteet

1. ↑  Olympisch schaatskampioene Stien Kaiser (84) overleden *NU*.  24.6.2022. Viitattu 24.6.2022. (hollanniksi)
2. 1 2 3 4  Arponen et al, s. 506–507
3. 1 2  Arponen et al, s. 507, 554
4. ↑  Arponen et al, s. 527–528

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stien Baas-Kaiser**.
* Stien Baas-Kaiser Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)
**Dorothy Richardson** (1873–1957) on englantilainen kirjailija. Hänen teoksensa *Pilgrimage* oli ensimmäinen, jonka yhteydessä puhuttiin tajunnanvirrasta, termi, jota hän itsekin käytti. Kirjaa ei kuitenkaan tunneta laajemmin, ei Englannissakaan, ja se on jäänyt syrjään modernismin kaanonista. Ville-Juhani Sutinen pohtii artikkelissaan *Parnassossa* syytä syrjimiseen: ehkä sen valtava koko: ilmestyttyään kokonaisena 1938, se oli neliosainen, liki 2000-sivuinen. Tai syynä oli ehkä myönteinen suhtautuminen Saksaan, johon tuolloin, 1900-luvun alkupuolella, suhtauduttiin Englannissa torjuvasti. Syynä saattoi olla myös sukupuoli, sillä naisesta ei ehkä nähty olevan romaanin uudistajaksi.

Kirja kertoo Miriam Hendersonin kasvamisesta itsenäiseksi naiseksi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa, vuoteen 1915. Teos jakautuu 12 "kirjaan" ja niiden jälkeiseen epilogiin, joka Richardsonilta jäi kesken. Ensimmäinen romaani, *Pointed Roofs*, ilmestyi 1915, kahdestoista *Dimple Hill* vuonna 1938. Richardson piti kirjoja yhden kirjan lukuina, mutta käytännön syistä ne ilmestyivät erillisinä. Sutinen perustelee sillä, että yksittäiset kirjat eivät ole tasapainoisia, mutta kokonaisuus muodostaa tasapainon.

Richardson tunsi monien modernistien tuotantoa, mutta vaikuttajakseen hän sanoo Henry Jamesin myöhäistuotannon. Aikalaistaan Virginia Woolfia Richardson ei mainitse, vaikka tämä vilkkuu rivien välistä. Richardson ei halunnut arvioida Woolfin viimeistä romaania *Vuodet*, koska hän tunsi aina jääneensä tämän varjoon.

*Pilgrimagessa* ei korostu juonellinen toiminta vaan päähenkilön Miriamin ajatukset. Richardson saattaa kuvata monta sivua Miriamin ajatuksia siitä, miten hiukset pitää kammata.

Richardson on jäänyt henkilönä tuntemattomaksi, eikä hänestä tiedetä juuri mitään, sillä hän ei paljastanut julkisuuteen asioita omasta elämästään. *Pilgrimage* ei ole ulkoisesti elämäkerrallinen vaan Sutisen mukaan sisäinen omaelämäkerta. Hän kirjoitti *Saturday Review* -lehteen ja oli täyttänyt neljäkymmentä *Pilgrimagen* alkaessa ilmestyä. Viimeisen osan ilmestyttyä hän oli 65-vuotias. Teoksen yhteydessä on esitetty kysymys sen autofiktiivisyydestä. Sutisen mukaan se ei ole räikeän julistavasti" omaelämäkerrallinen, mutta Richardsonia voi kuitenkin pitää autofiktion isoäitinä. Monia henkilöhahmoja on tunnistettavissa: Hypo Wilson on karikatyyri Wellsistä. Teoksen osa *Dawn's Left käsittelee Miriamin ja Hypon suhdetta. Nimissä on yleensä jokin vihje alkuperäisestä henkilöstä.*

Lähteet
-------

1. ↑  Englannin kirjallisuus. *Otavan kirjallisuustieto*, s. 201. Helsinki, Otava 1990. ISBN 951-1-09209-X
2. 1 2 3 4 5  Ville-Juhani Sutinen: Kadonnutta kirjailijaa etsimässä. *Parnasso*4/2021, s. 45–51

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dorothy Richardson** Wikimedia Commonsissa
**The Earthling** on Peter Collinsonin ohjaama australialainen draamaelokuva vuodelta 1980. Siinä kuolemansairas mies (William Holden) palaa ulkomailta kotiseudulleen Australiaan tapaamaan vanhoja sukulaisiaan ja viettämään viimeiset päivänsä synnyinsijoillaan. Yllättävä matkailuauto-onnettomuus johdattaa yhteen hänet ja onnettomuudessa orvoksi jääneen pienen pojan (Ricky Schroder). Yrmeä vanha mies yrittää opettaa kaupunkilaispojalle selviytymistaitoja erämaassa.

Tämä syöpäsairaasta miehestä kertova elokuva jäi brittiohjaaja Peter Collinsonin viimeiseksi, sillä hän kuoli itse keuhkosyöpään 44-vuotiaana pian elokuvan valmistuttua.

Vastaanotto
-----------

Elokuvan kuvausta kauniine luontonäkymineen kiitettiin, mutta henkilöhahmojen sanottiin jäävän ohuiksi, dialogin epäluontevaksi ja tapahtumien tahdin liian hitaaksi. Synkkää filmiä ei pidetty minään perhe-elokuvana huolimatta Golden Globen edellisestä elokuvastaan *Mestari* (1979) napanneesta söpöstä Schroderista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas, Kevin: A Somber Theme in 'The Earthling'.  *The Los Angeles Times*, 13.2.1981. Artikkelin verkkoversio (PNG). Viitattu 26.2.2024.  (englanniksi)
2. ↑  Gallagher, Michael & Herx, Henry: Capsule Movie Reviews and Classifications (Film and broadcasting material): The Earthling (Filmways) *Newsfeeds, Catholic News Service*.  5.2.1981. Viitattu 26.2.2024.