recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Baselin konttisatama-aluetta Kleinhüningenin kaupunginosassa, aivan Saksan ja Ranskan vastaisella rajalla.
**Baselin satama**, virallisesti saks. *Schweizerische Rheinhäfen* eli Sveitsin Reinin-satama, on Reinin varrella sijaitseva, Sveitsin ainoa kansainvälinen satama. Satama on julkinen liikelaitos, jonka Baselin kantonit, Basel-Stadt ja Basel-Landschaft, perustivat vuonna 2008 yhdistämällä kantonien satamalaitokset.

Sijainti
--------

Baselin satama sijaitsee Baselin ja sen lähikuntien, Muttenzin ja Birsfeldenin, alueella, Basel-Stadtin ja Basel-Landschaftin kantoneissa, Reinin molemmilla rannoilla.

Liikenne
--------

Baselin sataman kautta kulkee 10–12 % Sveitsin tuonnista (arvolla mitattuna). Määrällisesti sataman kautta kulki vuonna 2012 tavaraa 5 456 laivalla yhteensä 7,2 milj. tonnia, josta noin puolet oli öljytuotteita. Tuonti (6,2 milj. tn) oli selvästi vientiä (1,0 milj. tn) suurempaa. Kontteja kulki sataman kautta noin 102 000 TEU. Jatkokuljetukset satamasta ja satamaan hoidettiin pääosin junilla (63 %), joita lähti satamasta kaikkiaan 6 990 kpl. *lähde?*

Historia
--------

Reinjoki on kulkukelpoinen Pohjanmereltä Rheinfeldeniin asti. Reitti on taattu kansainvälisillä sopimuksilla. Vapaa kulkuoikeus sovittiin ensimmäisen kerran Westfalenin rauhansopimuksessa vuonna 1648. Nykyisistä periaatteista sovittiin Wienin kongressissa vuonna 1815, jolloin alueen valtiot perustivat yhteistyöjärjestön (ransk. *Commission Centrale pour la Navigation du Rhin, CCNR*) sopimaan Reinin kansainvälisen liikenteen käytännöistä. Komission jäsenmaita ovat nykyään Belgia, Hollanti, Ranska, Saksa ja Sveitsi.

* Satama-aluetta Baselissa. Satama-aluetta Baselissa.
* Muttenzin öljysatama (keskellä), Birsfeldenin satama (oikealla) sekä Muttenzin ratapiha (ylhäällä). Muttenzin öljysatama (keskellä), Birsfeldenin satama (oikealla) sekä Muttenzin ratapiha (ylhäällä).
* Sveitsiläinen öljylaiva Baselissa. Sveitsiläinen öljylaiva Baselissa.
* Konttialus menossa merelle päin. Konttialus menossa merelle päin.
* Baselilainen risteilyalus. Baselilainen risteilyalus.

Lähteet
-------

* Port of Switzerland (Baselin sataman web-sivut) Basel:  Port of Switzerland. Viitattu 11.1.2014. (englanniksi), (saksaksi), (ranskaksi)
* Handelsregisteramt des Kantons Basel-Landschaft (Basel-Landschaftin kantonin kaupparekisteri) Liestal:  Kanton Basel-Landschaft.  Arkistoitu 2.2.2014. Viitattu 18.1.2014. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Central Commission for the Navigation of the Rhine (Reinin laivaliikennekomission web-sivut) Strasbourg:  CCNR. Viitattu 11.1.2014. (englanniksi), (saksaksi), (ranskaksi), (hollanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baselin satama** Wikimedia Commonsissa
**Mouse Trap** on Commodoren ja Atarin 8- ja 16-bittisille tietokoneille julkaistu Manic Miner -klooni eli yksinkertainen yksittäisistä ruuduista koostuva tasohyppelypeli.

Manic Minerin tapaan pelissä on tarkoitus on noukkia ruuduista kaikki kerättävät esineet ja päästä sitten avautuneeseen uloskäyntiin. Pelissä ohjataan joystickillä tai näppäimistöllä hiirtä, joka voi hyppiä paikallaan tai liikkuessaan. Ainoa keino vihollisia vastaan on väistää ne. Erilaisia vihollisia on valtava määrä. Hiiri voi liikkua myös erilaisten esineiden, kuten pilvien ja renkaiden, päällä. Vihollisten lisäksi putoaminen liian korkealta on kuolettava. Ruudun oikeassa laidassa on pommi, joka sytytyslangan palaessa loppuun räjähtää tappaen pelaajan. Kuoleman koittaessa ruutu alkaa alusta.

Atari ST- ja Amiga-versioiden grafiikat ovat identtiset. Pelissä on taustamusiikkina lyhennös Claude Debussyn kappaleesta "Golliwog's Cakewalk".

Peli on julkaistu myöhemmin halvassa Prism Leisure -sarjassa sekä Tynesoftin Mega Pack -kokoelmalla. Samoin se oli Atari ST:n mukana jaetussa "Powerpackissa". Atari ST:n Powerpackin esittelyn yhteydessä MikroBitti-lehdessä Niko Nirvi arvioi pelin kahden tähden arvoiseksi.

Tässä ruudussa hiiren on kerättävä pilvien päällä matkustaen punaiset pallot, jolloin kolon ovi avautuu. Etana ja kahvikuppi ovat vihollisia (Amiga/Atari ST)

Aiheesta muualla
----------------

* *Mouse Trap* MobyGamesissa (englanniksi)
Vicente Riva Palacio vuonna 1890.**Vicente Riva Palacio Guerrero** (1832 – 1896) oli meksikolainen kenraali, joka taisteli tasavaltalaisten puolella vuosina 1862–1867 eurooppalaisia interventiojoukkoja vastaan.

Kenraali Riva Palacion joukot ottivat osaa keisari Maksimilianin viimeisen linnakkeen, Querétaron, piiritykseen. Vangiksi joutunut keisari Maksimilian lahjoitti ennen teloitustaan ratsunsa Riva Palaciolle kiitokseksi tämän osoittamasta inhimillisyydestä tappion hetkellä. Keisari Maksimiliania vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä häntä puolusti kenraali Vicente Riva Palacion isä, Mariano Riva Palacio, eräs Meksikon parhaista asianajajista.

Vicente Riva Palacio oli eräs niitä harvoja tasavaltalaisarmeijan upseereja, jotka selvisivät sodasta hengissä. Hän oli gran señor*selvennä*, runoilija, dramaturgi, kirjailija, ministeri, diplomaatti ja historioitsija. Riva Palacio joutui 1883 vapaamielisten mielipiteittensä takia lähes vuodeksi vankilaan, jossa hän kirjoitti osan suuresta historiateoksesta, *México a través de los siglos*. Teoksella on laajan suosionsa ja tärkeytensä vuoksi ollut Meksikolle tavaton merkitys*lähde?*. Teoksesta otetaan edelleenkin uusia painoksia*lähde?*. Vuosina 1886–1896 Vicente Riva Palacio toimi kuolemaansa saakka Meksikon suurlähettiläänä Madridissa.

Lähteet
-------

* Soto, Crispín Duarte; *Coronel Nicolás Romero, episodios heroicos*. Painettu Mexicon osavaltion kustantamana 1988.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**John Smith** (1798–1888) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Hän syntyi Pittenweemin kylässä Skotlannissa vuonna 1798 ja kuoli 12.2.1888 Lontoossa. Hänen auktorilyhenteensä kasvitieteellisissä nimissä on **J.Sm.**.

John Smith oli Royal Botanic Gardensin eli Kew Gardensin puutarhan ensimmäinen hoitaja ja aloitti siinä työssään vuonna 1841. Sitä ennen hän oli työskennellyt puutarhan kasvihuoneiden lämmittäjänä. Smithin aikana kuningatar Viktoria muutti puutarhan yksityisestä kuninkaallisesta puutarhasta julkiseksi puutarhaksi ja Smith hoiti puutarhaa 1800-luvun loppupuolella ehkäisten sen rapistumisen, sillä puutarha oli ollut aiemmin pitkään huonolla hoidolla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:John Smith (botanist) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Wayne Jonathan Brown** (s. 6. elokuuta 1988 Kingston upon Thames, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija.

Ura
---

Keskikentällä pelaava Brown on Fulhamin akatemian kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa FA Cupin ottelussa Bristol Roversia vastaan tammikuussa 2008. Kauden 2007–2008 lopun hän pelasi lainalla Kakkosliigan Brentfordissa. Ensimmäisen Valioliiga-esiintymisensä hän teki Fulhamissa ottelussa Manchester Unitedia vastaan helmikuussa 2009.

Huhtikuussa 2009 Brown siirtyi elokuuhun asti ulottuneella lainasopimuksella Suomen Veikkausliigan Turun Palloseuraan. Hän nousi nopeasti TPS:n avainpelaajaksi, ja hänen lainasopimustaan jatkettiin kauden loppuun asti ulottuvaksi. Brownin avulla TPS saavutti SM-pronssia, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Veikkausliigan vuoden tulokkaaksi, keskikenttäpelaajaksi ja pelaajaksi.

TPS-lainan jälkeen Fulham lainasi Brownin helmikuussa 2010 Ykkösliigan Bristol Roversiin. Toukokuussa siirrosta tehtiin pysyvä ja Brown solmi kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Kaudeksi 2013 hän palasi Suomeen ja TPS:ään.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkueessa:**

* Suomen mestaruus 2015
	+ SM-pronssi 2009

**Henkilökohtaiset:**

* Vuoden tulokas 2009
* Vuoden liigapelaaja 2009
* Vuoden liigakeskikenttäpelaaja 2009

Lähteet
-------

* Liigapelaajat Veikkausliiga. Viitattu 13.6.2010.
* Players Soccerbase.com.  Arkistoitu 24.9.2008. Viitattu 13.6.2010. (englanniksi)

1. 1 2  Wayne Brown Fulham FC. Viitattu 4.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  TPS:n Brown Kuukauden pelaaja elokuussa  4.9.2009. Veikkausliiga. Viitattu 4.9.2009.
3. ↑  Veikkausliigan kauden valinnat  Veikkausliigan verkkonäyttely. Urheilumuseo.  Arkistoitu 26.2.2014. Viitattu 13.6.2010.
4. ↑  Wayne Brown agrees terms with Rovers  25.5.2010. Bristol Rovers FC. Viitattu 13.6.2010. (englanniksi)
Erysikhthon myy tyttärensä, Bauerin kaiverros
**Erysikhthon** (m.kreik. Ερυσίχθων) oli kreikkalaisessa mytologiassa Thessalian kuningas ja Triopaan poika. Hän kaatoi tammen Demeterille pyhitetystä lehdosta tappaen samalla siihen liittyneen dryadin. Tämän siskojen pyynnöstä Demeter rankaisi kuningasta lähettämällä kuninkaan luokse Aithonin, puutteen ja nälänhädän jumalattaren, joka istutti tähän loputtoman nälän kirouksen.

Nälän kasvaessa Erysikhthon söi kaiken omaisuutensa, kunnes hänellä oli jäljellä ainoastaan tyttärensä Mestra. Tämä ei halunnut tulla myydyksi orjaksi, joten hän pyysi Poseidonia, jolle hän oli menettänyt neitsyytensä, auttamaan häntä. Poseidon antoikin Mestralle kyvyn muuttaa muotoaan, ja kun Erysikhthon sai asian selville, alkoi hän myydä tytärtään milloin minkäkin eläimen hahmossa tämän aina paetessa ja palatessa takaisin isänsä luo.

Lopulta tämäkään ei enää riittänyt tyydyttämään Erysikhthonin alati kasvavaa nälkää, vaan hän kuoli alettuaan syödä itseään ruokkien ruumistaan kaikella, mitä siitä irti sai.[1]

Kallimakhos ei omassa versiossaan mainitse tyttären osuudesta mitään, vaan kertoo kuninkaan syöneen itsensä perikatoon ja joutuneen kerjäämään murusia teiden risteyksessä.[2]

Lähteet
-------

1. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia* viii.738–878 (engl. käännös)
2. ↑  Kallimakhos, *Hymni Demeterlle* vi.31–117 (engl. käännös)
**Matthew G. Whitaker** (s. 29. lokakuuta 1969) on yhdysvaltalainen juristi. Hän toimi oikeusministeriön kansliapäällikkönä, ja kun Jeff Sessions erosi oikeusministerin virasta 7. marraskuuta 2018, Donald Trump nimitti Whitakerin hänen tilalleen.

Whitaker opiskeli Iowan yliopistossa ja suoritti MBA-, oikeustieteen ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnot. Hän työskenteli liittovaltion syyttäjänä Iowan eteläisessä piirikunnassa 2004-2009. Vuoden 2014 vaaleissa Whitaker pyrki republikaanien senaattoriehdokkaaksi Iowassa.

Kun Whitaker nousi vt. oikeusministeriksi, hän sai samalla vastuun presidentti Trumpin Venäjä-kytkentöihin liittyvän tutkinnan valvomisesta. Hänen edeltäjänsä oli kieltäytynyt tehtävästä ja todennut olevansa jäävi, koska oli itse mukana Trumpin kampanjassa. Whitaker on julkisesti arvostellut tutkintaa ja sanonut, että presidentin lähipiirin Venäjä-yhteyksiin kohdistuva tutkinta "menee liian pitkälle". Tämän arvostelun takia demokraattisenaattorit ovat vaatineet, että myös Whitaker jäävää itsensä.

Presidentti Trump kertoi 7. joulukuuta, että hän on esittänyt William Barria uudeksi oikeusministeriksi. Senaatin täytyy hyväksyäehdotus ennen kuin Barr voidaan nimittää.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdysvaltain oikeusministeri Jeff Sessions eroaa – Trumpin toiveesta *Yle*. Viitattu 7.11.2018.
2. ↑  Neal Baker: Who is Matt Whitaker? Acting US Attorney General taking over from Jeff Sessions *The Sun*.  8.11.2018. Viitattu 8.11.2018.
3. ↑  Former US Attorney Matthew G. Whitaker Extends His Membership On The World Patent Marketing Advisory Board *Globe News Wire*.  2014. Viitattu 7.11.2018.
4. ↑  Jeff Sessions Is Forced Out as Attorney General as Trump Installs Loyalist *NY Times*.  7.11.2018. Viitattu 7.11.2018.
5. ↑  Trump erotti oikeus­ministeri Jeff Sessionsin – sijaiseksi presidenttiä puolustanut mies *Helsingin Sanomat*.  8.11.2018. Viitattu 8.11.2018.
6. ↑  Trump nimitti uudeksi oikeusministerikseen William Barrin, joka oli samassa virassa myös Bush vanhemman valtakaudella *Helsingin Sanomat*.  7.12.2018. Viitattu 8.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matthew G. Whitaker**.
* Henkilökuva 26. *NY Times* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Matthew Hadrill O’Connor** (s. 14. helmikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa kaudella 2019–2020 tanskalaisessa Rødovre Mighty Bullsissa.

Ura
---

### Amatööriura

O’Connor jäi ilman varausta sekä OHL:n että NHL:n varaustilaisuuksissa, minkä jälkeen hän päätti pelata USHL:ssä. Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä Youngstown Penguinsissa ja siirtyi sen jälkeen Bostonin yliopistoon. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti NCAA:n mestaruuden ja O’Connor tuli valituksi NCAA:n toiseen tähdistökentälliseen.

### Ammattilaisura

Vietettyään kolme vuotta yliopistossa, O’Connor onnistui herättämään usean NHL-joukkueen mielenkiinnon. O’Connor päätti jättää pelaamatta viimeisen vuoden yliopistossa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ottawa Senatorsiin toukokuussa 2015. Hänen odotettiin aloittavan kautensa AHL-liigan Binghamton Senatorsissa, mutta Ottawan maalivahti Andrew Hammondin loukkaannuttua O’Connor pysyi NHL:n puolella ja debytoi 11. lokakuuta 2015 3–1-tappiossa Montreal Canadiensia vastaan. Ottelu jäi O’Connorin ainoaksi Ottawassa. Lopun sopimusajastaan hän pelasi AHL-liigassa.

Ottawa ei uusinut O’Connorin sopimusta, joten hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Nashville Predatorsiin kesällä 2017. Hän pelasi Nashvillen farmijoukkuessa Milwaukee Admiralsissa lähinnä varamiehenä, minkä lisäksi häntä lainattiin kauden aikana useampaan ECHL-liigan joukkueeseen. Kauden 2018–2019 O’Connor pelasi ECHL-liigan Wheeling Nailersissa.

Lähteet
-------

* Matthew O’Connor The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Matthew O’Connor Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Matthew O’Connor *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  A tale of two NCAA prospects  30.3.2015. The Sports Network. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Elite Prospects
3. ↑  BU Goalie O'Connor to meet with NHL clubs  14.4.2015. The Sports Network. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
4. ↑  Senators sign NCAA goalie Matt O'Connor  9.5.2015. National Hockey League. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
5. ↑  Battle of the rookies: Sens' Matt O'Connor starts vs. Michael Condon  11.10.2015. Ottawa Sun. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
6. ↑  Canadiens top Senators, Mike Condon picks up 1st career win  11.10.2015. CBC.ca. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
7. ↑  Predators Add O'Connor With One-Year Contract *nhl.com*. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
**Teuthrania** (m.kreik. Τευθρανία, myös Τευθρανίη, *Teuthraniē*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Aşağıkırıklaria.

Maantiede
---------

Teuthranian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisellä alueella Myysian länsiosassa Kaikos-joen (nyk. Bakırçay) pohjoispuolella, suunnilleen Elaian, Atarneuksen ja Pergamonin kaupunkien keskellä. Itse kaupungista tiedetään vain vähän, ja usein nimellä viitataan ennemmin koko Myysian länsiosaan.

Historia
--------

Kreikkalaisessa perinteessä Teuthranian katsottiin saaneen nimensä myysialaisesta kuninkaasta nimeltä Teuthras. Tämän katsottiin ottaneen Herakleen pojan Telefoksen ottopojakseen ja seuraajakseen, mistä syystä Telefoksesta tuli koko seudun heeros. Telefoksen poika Eurypylos esiintyy *Odysseiassa*.

Teuthranian varsinaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa arkaaiselta kaudelta myöhäisantiikkiin saakka. Ksenofonin aikaan 400-luvun eaa. lopussa kaupunki oli valtiomuodoltaan oletettavasti tyrannia, ja sitä hallitsivat Spartasta maanpakoon tulleen Demaratoksen jälkeläiset Prokles ja Eurysthenes. Kaupunki oli ilmeisesti yksi niistä, jotka persialaiset antoivat Demaratoksen valtaan vuonna 486 eaa. Teuthrania löi omaa hopea- ja pronssirahaa ainakin noin vuoden 400 eaa. tienoilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "833 Teuthrania", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Teuthrania", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Teuthrania *Pleiades*. Viitattu 2.11.2020.
4. 1 2  Teuthrania (Aiolis) 25 Kalerga - Τευθρανία *ToposText*. Viitattu 2.11.2020.
5. ↑  Strabon: *Geografika* 3 s. 615; Homeros: *Odysseia* 10.520.
6. ↑  Ksenofon: *Hellenika* 3.1.6, *Kyyroksen sotaretki* (*Anabasis*) 2.1.3, 7.8.17.
**Matthew L. Kennedy** (s. 14. maaliskuuta 1957 Redding, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija, elokuvahistorioitsija ja antropologi.

Kennedy kävi Shasta High Schoolia ja opiskeli teatteritaidetta Los Angelesin Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1979. San Franciscossa hän jatkoi opiskelua ja esiintyi koreografi Margaret Jenkinsin Dance Companyssa, jonka jälkeen Kennedy muutti New Yorkiin opiskelemaan ja esiintymään *Jonathon Apples + Companyn* kanssa. Vuonna 1992 Kennedy valmistui Davisin Kalifornian yliopistosta, jossa hän kävi antropologian tutkinnon. Kennedy opettaa antropologiaa ja elokuvan historiaa San Franciscon collegessa ja San Franciscon konservatoriossa. Hän aloitti collegessa vuonna 1993 ja konservatoriossa vuonna 2004.

Kennedyn teoksiin lukeutuvat muun muassa *Marie Dressler: A Biography* (1999), *Edmund Goulding’s Dark Victory: Hollywood’s Genius Bad Boy* (2004), *Joan Blondell: A Life Between Takes* (2007) ja *Roadshow! The Fall of Film Musicals in the 1960s* (2014). Kennedyn elokuvan historiaa koskevat kirjat ovat saaneet paljon kehuja. Kennedy on kirjoittanut myös artikkeleita lukuisiin sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän on saanut myös palkintoja kirjoituksistaan ja opetuksestaan. Kennedy asuu nykyään San Franciscossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  MATTHEW KENNEDY *matthewkennedybooks.com*. Matthewkennedybooks.com. Viitattu 9.11.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Matthew Kennedyn viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Wellington Silva Sanches Aguiar** (tunnetaan nimellä **Wellington Nem**, s. 6. helmikuuta 1992 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ukrainan valioliigassa pelaavaa FK Šah’tar Donetskia. Vasenjalkainen Nem on pelipaikaltaan joko vasen laitahyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Brasilian jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Nem aloitti uransa Série A:n Fluminensessa, josta hän siirtyi kaudeksi 2011 lainalle saman sarjan Figueirenseen. Nem pelasi kauden aikana 26 ottelua tehden yhdeksän maalia. Hänet valittiin myös vuoden tulokkaaksi. Kaudeksi 2012 Nem palasi Fluminenseen, jossa hän voitti kauden jälkeen Brasilian mestaruuden. Hän pelasi seuran paidassa myös Copa Libertadoresissa.

Heinäkuussa 2013 Nem siirtyi kahdeksalla miljoonalla eurolla Ukrainan valioliigan FK Šah’tar Donetskiin. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain viisi ottelua tehden yhden maalin. Kaudella 2014–2015 hän debytoi seuran paidassa Mestareiden liigassa.

Maajoukkueura
-------------

Nem pelasi vuonna 2009 Brasilian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Debyytti Brasilian jalkapallomaajoukkueessa tapahtui toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Wellington Nem Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Wellington Nem National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
* Wellington Nem Soccerway-sivustolla
**Lukemattomia juttuja** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Karoliina Niemelän ohjaama dokumenttielokuva.

Dokumenttielokuva
-----------------

Lukemattomia juttuja -teos (Myriad Stories) on Waria-tuotantojen kollaasi haastatteluista Oulun Toppilan alueelta. Materiaali on kuvattu elokuussa 2011 Meri-Toppilassa, asuinalueella, jota kutsutaan myös Oulun ghetoksi. Alueen keskellä sijaitsee Alvar Aallon suunnittelema tehdasympäristö, jossa toimi vuoteen 1985 asti sellutehdas Toppila Oy. Vanhalle tehdasalueelle 1990-luvulla rakennetusta lähiöstä mm. vuokra- ja opiskelija-asuntoineen on muodostunut kulttuurien sulatusuuni.

Mediataideteos
--------------

Lukemattomia juttuja tehtiin alun perin sarjaksi mikroelokuvia, joista muodostui Oulun kaduilla sijaitsevilla UBI-kosketusnäytöillä ja www-sivustona 22.3.–22.4.2012 esitetty mediateos. Teoksen galleriaversio oli esillä Oulun taidemuseossa osana Lumipalloefekti, pohjoisen taiteen triennaalia 21.11.2012–20.1.2013. Teossarja sai päätöksensä Meri-Toppilasta kuvatusta aineistosta koostetusta dokumentista, jonka ensi-ilta oli Elokuvateatteri Starissa 25.5.2013.

Päähenkilöinä Toppilan asukkaat
-------------------------------

Lukemattomia juttuja -teoksen päähenkilöitä ovat alueen entiset ja nykyiset asukkaat, siellä työssä käyvät ja satunnaisesti vierailevat henkilöt. Kaikilta kysyttiin samat kysymykset: mikä on elämän kantava voima, mikä on elämässä tärkeää ja mikä on elämän motto. Lisäksi alueen entiset asukkaat ja tehtaan entiset työntekijät muistelevat alueen historiaa ja omaa elämäänsä alueella.

Yhteisötaidetta ja haastatteluja
--------------------------------

Kuukauden kuvausten aikana kameroiden edessä oman tarinansa kertoi kaikkiaan 47 henkilöä. Kuvauksissa on käytetty yhteisötaiteen metodia, joka antoi kuvattaville mahdollisuuden vaikuttaa teoksen sisältöön. Taltioituna on butotanssija Liana Potilan esitys siilossa, Pentti Koivukankaan, 94 haitarin omistajan, haitariesitys ja aluetta elämänsä eri vaiheissa turvapaikkanaan pitävän runoilija Kristiina Ketola-Oravan runoja sekä kuvataiteilija Riikka Kontion maalauksia. Dokumentti on kestoltaan noin 30 minuuttia.

Kantava idea
------------

Dokumentin kantavana ideana on yllyttää ihmiset ajattelemaan oman elämän parhaita puolia. Tekijät toivovat myös, että Lukemattomien juttujen katsojat havahtuvat miettimään samoja asioita. Elokuva on ylistyslaulu arkipäivän onnelle.

Työryhmä
--------

Waria-tuotantojen työryhmään kuuluivat: Karoliina Niemelä (ohjaus ja leikkaus), Pirjo Lempeä (kuvaus), Marjo Pekonen (tuottaja), Meeri Muinonen (äänet), Esa Hietala (koodaus ja tekstitys), Mervi Saaranen (tuotantoavustaja) ja Elias Kiuru (tuotantoharjoittelija).

Rahoitus
--------

Lukemattomia juttuja on toteutettu Aalto-yliopiston ja Oulun yliopiston Dimeke – tuotekehitystä digimediaan -hankkeen myöntämän tuotekehityspalkinnon avulla sekä Pohjois-Pohjanmaan kulttuurirahaston apurahalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Ervasti, Antti : Toppilan tarinat talteen *Kaleva.fi*.  13.08.2011 . Viitattu 18.1.2014.
2. ↑  Lukemattomia juttuja *Waria*. Viitattu 18.1.2014.
**José Paolo Guerrero Gonzales** (s. 1. tammikuuta 1984 Lima) on perulainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa Internacionalia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Guerrero aloitti uransa synnyinkaupunkinsa seurassa, Alianza Limassa, jossa hän ei kuitenkaan ehtinyt pelata ainuttakaan ottelua ennen siirtoa Bayern Müncheniin kaudeksi 2002–2003. Ensimmäiset kaksi kautta hän edusti seuran kakkosjoukkuetta, mutta jälkimmäisellä kaudella 23 ottelussa tehdyt 21 maalia ja Regionalliga Südin maalikuninkuus nostivat hänet ykkösjoukkueeseen. Kausi 2004–2005 oli Guerreron ensimmäinen kausi ykkösjoukkueessa. Hän pelasi 13 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Seuraavalla kaudella otteluita kertyi 14 ja maaleja neljä. Kaudelle 2006–2007 Guerrero siirtyi Hamburger SV:hen 2,5 miljoonan euron siirtosummalla. Seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Saksan mestaruudet vuosilta 2005 ja 2006 ja Saksan cupin voitot samoilta vuosilta. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi brasilialaiseen Corinthiansiin.

Perun maajoukkueessa Guerrero teki ensiesiintymisensä marraskuussa 2004 pelatussa ottelussa Chileä vastaan.

Guerrero jäi kiinni kokaiinin käytöstä dopingtestissä 5. lokakuuta 2017 Argentiinaa vastaan pelatun maaottelun jälkeen. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA asetti Guerreron joulukuussa 2017 vuoden pelikieltoon, mutta lievensi vielä samassa kuussa pannan kuuteen kuukauteen. Wada kuitenkin vetosi urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CAS:iin, joka pidensi pelikiellon 14 kuukauteen. Näin ollen Guerrero ei olisi päässyt pelaamaan vuoden 2018 MM-lopputurnauksessa. Sveitsin liittovaltion tuomioistuin kuitenkin "keskeytti" Guerreron kokaiinipannan ja hän pääsee sittenkin pelaamaan MM-turnauksessa.

Saavutukset
-----------

Päivitetty 26. kesäkuuta 2015.
**Bayern München**

* Bundesliiga (2): 2004–2005, 2005–2006
* Saksan cup (2): 2004–2005, 2005–2006
* Saksan liigacup (1): 2004

**Corinthians**

* Recopa Sudamericana (1): 2013
* Seurajoukkueiden maailmanmestaruus (1): 2012

Lähteet
-------

1. 1 2  Paolo Guerrero National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Paolo Guerrero Soccerway-sivustolla (englanniksi)
3. 1 2  Paolo Guerrero Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Perun kapteenin kokaiinipanna puolitettiin – pääsee sittenkin MM-turnaukseen *yle.fi*. Viitattu 21.12.2017.
5. ↑  Kokaiinikäryssä jälleen uusi käänne: Maalitykki ei pääse jalkapallon MM-kisoihin *iltalehti.fi*. Viitattu 15.5.2018.
6. ↑  Perun kapteeni Guerrero sai sittenkin peliluvan MM-kisoihin *Yle Urheilu*.  31.5.2018. Viitattu 9.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paolo Guerrero** Wikimedia Commonsissa
Paolo Quagliatin muotokuva
**Paolo Quagliati** (1555 Chioggia – 16. marraskuuta 1628 Rooma) oli italialainen säveltäjä ja urkuri, joka loi uransa renessanssi- ja barokkimusiikkien kausien välisessä taitekohdassa.

Quagliati syntyi pienaatelistoon Chioggiassa ja lähti Roomaan noin 19-vuotiaana. Siellä hän vietti loppuelämänsä ajan. Quagliatin varhaisimmat julkaisut vuosilta 1583–1588 ovat maallisia, tyylillisesti kevyitä canzonettia. Hänen varhaisimmat tiedossa olevat hengelliset teoksensa ilmestyivät 1590-luvulla. Quagliati aloitti tässä vaiheessa pitkän ammattimaisen uransa Rooman eri kirkoissa urkurina ja *maestro di cappellan* ominaisuudessa. Vuonna 1594 Quagliatista tehtiin Rooman kansalainen.

Quagliatin vuoden 1606 madrigaalikomedia *Il carro Fedeltà d'Amore* oli libretistinsä Pietro Della Vallen mukaan ensimmäinen koskaan Roomassa kuultu musiikkiteatteriteos. Tälle väitteelle on kuitenkin vaikea saada vahvistusta. Vuonna 1608 Quagliati julkaisi ainoan madrigaalikirjansa. Sen hän omisti kardinaali Odoardo Farneselle ja suuntasi joko laulajien ryhmän tai pienen soitinryhmän säestämän solistin esitettäväksi. Vuoteen 1620 mennessä Quagliati oli päässyt Ludovisin suvun palvelukseen. Kun Alessandro Ludovisista tuli vuonna 1621 paavi Gregorius XV, sai Quagliati nimityksen hänen yksityiseksi kamariherrakseen. Niccolò Ludovisin mennessä naimisiin edesmenneen säveltäjä Carlo Gesualdon Isabella-tyttären kanssa vuonna 1623 Quagliati laati tilaisuutta varten kunnianhimoisimman kokoelmansa, *La sfera armoniosan*. Se koostuu 25:sta eri tyylilajeissa laaditusta maallisesta kappaleesta, joista osa oli laadittu vuoden 1608 kokoelman osien pohjalta. Suurin osa *La sfera armoniosan* kappaleista laadittiin lauluäänille, joita oli yhdestä kolmeen, ja concertato-osan soittaneelle viululle. Kuollessaan noin 73-vuotiaana Quagliati oli yksi Italian alueen kunnioitetuimmista muusikoista.

Quagliatin musiikissa melodinen tyyli on yleensä suoraviivainen, ja harmoniat ovat suhteellisen yksinkertaisia. Siten hän eroaa tyyliltään ratkaisevasti Carlo Gesualdosta. Quagliatilta säilyneen musiikin määrä on vähäinen, mutta säilyneessä tuotannossa huomattava osa on hengellisillä teoksilla. Nekin ovat jääneet heikosti tunnetuiksi. Quagliatin elinaikainen maine ei säilynytkään pitkään hänen kuolemansa jälkeen. Hänen urkusävellyksensä *Ricercare e canzoni* (1601) luultiin pitkään kadonneen, mutta se onkin säilynyt yksittäisenä kopiona.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paolo Quagliati AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Valle d'Aosta Fromadzo** on italialainen lehmänmaidosta valmistettava juusto.

Valle d'Aosta Fromadzo on peräisin nimensä mukaisesti Italian autonomiselta Aostanlaakson alueelta. Fromadzo on paikallisen murteen sana sanalle *formaggio* eli juusto. Pantaleone da Confienza kuvaili nykyisen kaltaista juustoa Aostanlaakson alueelta jo vuonna 1477 teoksessa *Summa lacticinorum*. Juusto sai italialaisen nimisuojan (*denominazione di origine controllata* eli DOC) vuonna 1995 ja DOP-statuksen (*denominazione di origine protetta*) vuonna 1996.

Suojellun statuksen takia juuston valmistustapoja valvotaan ja ne on määritelty tarkasti. Juuston pääraaka-aine on lehmänmaito, mutta juustoon voidaan käyttää myös pientä määrää vuohenmaitoa. Maito on joko vähärasvaista (20–35 % rasvaa) tai hyvin vähärasvaista (alle 20 %). Historiallisesti vähärasvaisuudella oli merkitystä säilyvyyden kannalta. Juustoa valmistettaessa maito kuumennetaan ja siihen lisätään juoksute. Valmistuva juustomassa pilkotaan, kuumennetaan ja asetellaan *féitchie*-nimisiin muotteihin. Juusto kypsyy vähintään 60 päivää, mutta jopa kymmenen kuukautta.

Valmiilla juustolla on keltainen kuori ja sen sisältö on norsunluunvalkoista. Juuston maku voimistuu kypsymisasteen mukaan. Hyvin kypsynyttä juustoa käytetään tavallisesti ruuanlaittoon, esimerkiksi keittoihin ja pastaan. Nuorta juustoa käytetään tavallisen pöytäjuuston tapaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 746-747. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
Valmentajien ammattitutkinnon kurssi Varalan urheiluopistossa, Tampereella. Opettajana valmentaja Marko Malvela.
**Marko Malvela**, LitM (s. 16. maaliskuuta 1971 Lappeenranta) on suomalainen uintivalmentaja ja työnohjaaja. Hänellä on psykologiliiton myöntämä urheilun psyykkisen valmennuksen sertifikaatti.

Malvela on valmentanut neljätoista uimaria kansainvälisiin arvokilpailuihin. Hänen uimareistaan Jere Hård, Ari-Pekka Liukkonen ja Mimosa Jallow ovat voittaneet EM-mitaleita. Yhteensä mitaleita on kertynyt 15 aikuisten EM-tasolta. Lisäksi hän on toiminut Suomen uintimaajoukkueen valmentajana lukuisissa kansainvälisissä uintikilpailuissa. Olympiavalmentajana hän on toiminut Sydneyssä (2000), Ateenassa (2004), Lontoossa (2012), Riossa (2016) ja Tokiossa (2020). Päätyönään Malvela tekee työnohjauksia, psyykkistä valmennusta sekä koulutuksia yksilöille, yhteisöille ja yrityksille. Malvela on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Malvela asuu Jyväskylässä. Hän on kirjoittanut yhdeksän uintiaiheista kirjaa:

* *Otetta veteen*, 1999
* *Erinomaista ainesta*, 2007
* *Kilpakirja uinnista*, 2008
* *Käytäntöä parhaimmillaan*, 2011
* *Kaikki irti uinnista*, 2014
* *Ecco Homme*, 2015
* *Liikkeen Teoria*, 2018
* *Niukkuuden Radikaali*, 2020
* *Kasi*, 2022
*Tämä artikkeli käsittelee Tampereen Puistokoulua. Jyväskylän Puistokoulusta on eri artikkeli.*

Liisanpuiston koulutalo
**Puistokoulu** on vuonna 2013 perustettu Tampereella sijaitseva erityiskoulu, joka toimii neljässä koulurakennuksessa:
Kalevanpuiston koulutalossa Kalevanharjulla, Koivikkopuiston koulutalossa Kaupissa, Saukonpuiston koulutalossa Kalevassa ja Varsapuiston koulutalossa Takahuhdissa.
Koulu perustettiin elokuussa 2013 yhdistämällä hallinnollisesti Liisanpuiston ja Kalevanpuiston koulut.

Liisanpuiston koulu siirtyi väistötiloihin syksyllä 2017 rakennuksessa todettujen sisäilmaongelmien vuoksi, ja samaan aikaan loppui samassa yhteydessä olleen terveysaseman toiminta. Rakennukset purettiin syksyn 2019 aikana, ja tontille rakennettavat uudet koulutilat on tarkoitus saada käyttöön vuoden 2023 alussa. Tuleva koulu muodostaa yhdessä Sammon koulun kanssa Sammon kampuksen. Purettu koulutalo oli rakennettu vuonna 1976 ja sitä oli laajennettu kahdesti vuosina 1983 ja 1997.

Lähteet
-------

1. ↑  Heidi Pesonen: *Puretun tilalle uusi koulu ja päiväkoti.* Aamulehti 29. lokakuuta 2019, s. A10. Alma Media.

Aiheesta muualla
----------------

* Puistokoulun kotisivut
**Sveitsinpinseri** (*Schweizer Pinscher*) eli **zürichinpinseri** on erittäin harvinainen sveitsiläinen koirarotu, jonka nykyinen status ei ole täysin varma.

Ulkomuoto
---------

Sveitsinpinseri kuuluu pinseri-tyyppiin, jonka edustajista se muistuttaa ulkoisesti lähinnä kahta muuta keskikokoista rotua: pinseriä ja itävallanpinseriä. Se kuitenkin poikkeaa väritykseltään kaikista muista pinsereistä: sen karvapeite on snautserin tapaan pippuri ja suola eli käytännössä harmaankirjava.

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Jonatalin kylästä Zürichin kantonista Sveitsistä, eikä se ole ollut koskaan kovin suosittu kotikantoninsa ja sen lähiseutujen ulkopuolella. Sen juuret kuitenkin johtavat muiden pinserien tavoin Saksaan. Koska pinsereillä ja snautsereilla oli yhteinen kantamuoto ja alkuperä, aikanaan niitä molempia saattoi syntyä samoihin pentueisiin. Tällöin rotujen keskinäinen erottelu perustui yksinomaan pentujen karvanlaatuun, joten sileäkarvaiset pippurin ja suolan väriset yksilöt luokiteltiin pinsereiksi väristään huolimatta. Asia aiheutti sittemmin ongelmia Saksan Pinseri-Snautseri Kerhossa, joka ei suostunut rekisteröimään "vääränvärisiä" pinsereitä. Sveitsiläiset olivat kuitenkin eri mieltä, ja niin pippurin ja suolan väristen pinsereiden kasvatus alkoi keskittyä Sveitsin alueelle. 

1960-luvulla Werner Jung, Saksan Pinseri-Snautseri Kerhon silloinen johtaja ja nykyisen saksalaisen pinseri-rodun pelastaja ja elvyttäjä, yritti pelastaa sveitsinpinserin sukupuutolta pinserin ja snautserin välisillä risteytyksillä, mutta ei onnistunut jalostamaan niistä tarpeeksi rodunomaisia. Sen sijaan uhanalaiset alkuperäiset linjat onnistuttiin vielä säilyttämään muutaman vuosikymmenen ajan, mutta nykyisin niiden olemassaolo on hyvin epävarmaa. Vaikka rotu saattaa olla kuollut sukupuuttoon, saksalaisen kynologin Eva-Maria Krämerin tuore raportti viittaisi siihen, että se on yhä elossa uhanalaisena ja erittäin harvalukuisena.

Lähteet
-------

* Leed, Cory. *Deutscher Pinscher*. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 22.1.2013

### Viitteet

1. ↑  *The German Pinscher in Germany and the Netherlands*. de la Barque de l'esprit. Haettu 22.1.2013
Irtolastialus *John B. Aird* Wellandin kanavassa lähellä St. Catharinesia.
**Wellandin kanava** on Etelä-Ontariossa sijaitsevan Niagaran niemimaan poikki rakennettu sisävesikanava, jonka pituus on 44 kilometriä ja putouskorkeus sata metriä. Se yhdistää Ontariojärven Eriejärveen ohittaen vuolaan Niagarajoen ja siihen kuuluvat Niagaran putoukset.

Rakentaminen ja sulkujärjestelmät
---------------------------------

Wellandin kanavan ensimmäinen vaihe otettiin käyttöön vuonna 1829, pitkälti paikallisen liikemiehen William Hamilton Merrittin päättäväisyyden ansiosta. Kanavaa kunnostettiin ja osittain uudelleenrakennettiin vuosina 1845, 1887 ja 1932, kunnes se vuonna 1959 liitettiin osaksi Saint Lawrencen vesitietä. Vuonna 1973 saatiin valmiiksi Wellandin itäpuolitse kiertävä, 13 kilometriä pitkä uusi kanavaosuus, joka korvasi kaupungin keskustan läpi kulkeneen vanhan reitin.

Kanava on noin 8 metriä syvä ja 95 metriä leveä lukuun ottamatta vuonna 1973 rakennettua osuutta, jonka syvyys on 9 metriä ja leveys lähes 107 metriä. Sulkuja on yhteensä kahdeksan – seitsemän kanavan pohjoispäässä Ontariojärven ja Thoroldin välillä sekä yksi Port Colbornessa lähellä sen eteläpäätä. Sulut 4–6 muodostavat kuuluisan parillisen portaikon, jonka kokonaispituus on 1,25 kilometriä ja putouskorkeus 43 metriä. Suurin laivakoko on 222,5 × 23,8 × 8 metriä ja alikulkukorkeus 35,5 metriä. Kanavan poikki on rakennettu kolme tunnelia, yksitoista nostosiltaa ja yksi kiinteä silta, ja kesäkaudella sen yli liikennöi kevyen liikenteen lautta.

Taloudellinen merkitys ja hallinnointi
--------------------------------------

Wellandin kanavan kautta kulkee vuosittain noin 3 300 alusta, kun vielä vuonna 1959 alusten lukumäärä oli lähes 8 000; samalla alusten keskimääräinen koko on kuitenkin kasvanut. Vuosina 1959–1979 rahdin määrä nousi 25 miljoonasta tonnista 66 miljoonaan tonniin vuodessa, minkä jälkeen taloudellinen lama ja liikennejärjestelyjen muuttuminen käänsivät sen laskuun. Nykyään rahtia kuljetetaan kanavaa pitkin keskimäärin 37 miljoonaa tonnia vuodessa ja se koostuu lähinnä rautamalmista, vehnästä, maissista, soijapavuista, hiilestä sekä rauta-, teräs- ja sementtituotteista. Kanavaa hallinnoi voittoa tavoittelematon St. Lawrence Seaway Management Corporation -yhtiö, joka saa rahoituksensa laivanvarustamoilta ja Kanadan valtiolta.

Kanavan profiili.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  John N. Jackson: Welland Canal *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 4.12.2010. Viitattu 16.8.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wellandin kanava** Wikimedia Commonsissa
**Valle Sovero**, vuoteen 1919 Wladimir "Walle" Sofronoff (22. marraskuuta 1876 Rauma – 11. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen kauppias, kauppaneuvos.

Perhe
-----

V. Soveron isä oli entinen laukkukauppias Ivan Sofronoff, kotoisin Uhtuan Lamminpohjasta ja äiti turkulainen Karolina Lundstedt. Soveron vaimo oli viipurilaisen ravintoloitsijan tytär Hildegard Malmberg.

Ura
---

Sovero opiskeli Rauman alkeiskoulussa, Turun lyseossa ja Helsingin kauppakoulussa. Hän aloitti uransa hoitamassa isänsä kumppaneineen omistama tukkuliikkeen Lehtinen & Sofronoff Oy:n toiminnan. Isän kuoltua hän asettui ainoana elossa olevana lapsena yrityksen johtoon. Hänestä tuli lyhyessä ajassa yksi paikkakunnan johtavista liikemiehistä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1913.

Yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta
-----------------------------------------

Sovero oli kaupunginvaltuutettu ja Rauman säästöpankin johtokunnan jäsen. Hän toimi myös Espanjan konsuliagenttina kaupungissa. V. Sovero oli vanhasuomalaisen Länsi-Suomen lehden perustajajäsen ja kuului sen keskeisiin taustahenkilöihin. Hän oli Vienan Karjalaisten liiton, sittemmin Karjalan Sivistysseuran, aktiivinen jäsen.

Lähteet
-------

* Ranta, Raimo. *Vienasta Suomeen. Sofronoff-suvun vaiheita 1920-luvulle*. Tampere, 1995.
**Anapestinen dimetri** on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa dimetrisäkeet koostuvat kahdesta anapestisestä metronista. Sitä käytettiin muun muassa kreikkalaisen tragedian kuoro-osuuksissa. Runomitan muunnelma on paroimiakos eli anapestinen katalektinen dimetri.

Kaava
-----

Runomitan säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

, | ,
Yksi anapestimetron on , ja se koostuu poikkeuksellisesti yhden sijasta kahdesta anapestijalasta. Muiden kreikkalaisten runomittojen tapaan anapestinen dimetri on saanut nimensä siinä olevien metroneiden eikä jalkojen määrästä. Runomitassa kaksi lyhyttä tavua voidaan korvata yhdellä pitkällä ja yksi pitkä kahdella lyhyellä, millä anapestijaksoihin saadaan vaihtelua. Ajoittain säe voi koostua myös vain yhdestä metronista.

Esimerkki
---------

Aiskhyloksen *Persialaisten* alku:

Τάδε μὲν Περσῶν τῶν οἰχομένων
Ἑλλάδ᾽ ἐς αἶαν πιστὰ καλεῖται,
καὶ τῶν ἀφνεῶν καὶ πολυχρύσων
ἑδράνων φύλακες, κατὰ πρεσβείαν
οὓς αὐτὸς ἄναξ Ξέρξης βασιλεὺς
Δαρειογενὴς
εἵλετο χώρας ἐφορεύειν.
*Tade men Persōn | tōn oikhomenōn*
*Hellad᾽ es aian | pista kaleitai,*
*kai tōn afneōn | kai polykhrysōn*
*hedranōn fylakes, | kata presbeian*
*hūs autos anaks | Kserksēs basileus*
*Dareiogenēs*
*heileto khōrās | eforeuein.*
 | 
 | 
 | 
 | 
 | 

 | 
Tämä joukko on Persian Uskolliset,
kuten kutsuvat ne jotka maastamme pois
ovat lähteneet retkelle Hellasta päin,
ylen rikkaan, kullasta kimaltavan
kuninkaallisen palatsin vartijat,
jotka herramme Kserkses, kuningas,
Dareioksen poika, on suvainnut
meidän ikämme kunniaa arvostaen
valita tämän valtion johtoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dunn, Francis M.: *Tragedy's End: Closure and Innovation in Euripidean Drama*, s. 15. Oxford University Press, 1996. ISBN 0195344774. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Aiskhylos: *Persialaiset* 1.1–7.
3. ↑  Suomennos Maarit Kaimio. Teoksessa Aiskhylos: *Neljä tragediaa*, s. 17. Helsinki: Gaudeamus, 1975. ISBN 951-662-161-9.
Sven-Olof Hultin vuonna 1970.
**Sven-Olof Hultin** (16. kesäkuuta 1920 Kittilä – 24. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija, kilpapurjehduksen vaikuttaja ja insinööritoimisto Ekonon toimitusjohtaja.

Hultin kilpaili opiskeluaikoinaan soudussa mutta pidemmän kilpauran hän teki purjehtijana. Vuonna 1969 hänet valittiin Suomen Purjehtijaliiton puheenjohtajaksi. Hän toimi Kansainvälisen purjehtijaliiton asiantuntijana monissa olympiakisoissa, viimeksi Busanissa 1988.

Hultin valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1943. Hän pääsi töihin insinööritoimisto Ekonoon vuonna 1951 ja toimi yhtiön varatoimitusjohtajana vuosina 1960–1964 sekä toimitusjohtajana vuosina 1964–1984 kunnes siirtyi eläkkeelle. Hän toimi pitkään World Energy Councilin puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Roos, Ulf: Elämä energian ja purjeiden parissa. (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 17.9.2013, s.  B 12. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 18.9.2013.
2. ↑  Rantala, Risto & Siukonen, Markku (toim.): *Urheilumme kasvot 4*, s. 668. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Puistoblues 1995.
Yleisöä Puistobluesin pääkonsertissa vuonna 2007.
**Puistoblues** on jokavuotinen Järvenpäässä järjestettävä blues-festivaali. Kokonaiskäyntimäärän perusteella viisipäiväinen Puistoblues on Suomen neljänneksi suurin festivaali. Vuonna 2011 Puistobluesin eri tapahtumiin osallistui 119 000 festivaalivierasta.

Puistoblues-festivaalin taustalla on yhdistys nimeltä Järvenpään Blues-Jazz Diggarit ry. Yhdistys sai alkunsa 1. marraskuuta 1977 noin kahdenkymmenen roots-musiikista innostuneen järvenpääläisen päättäessä perustaa sen. Seuraavana kesänä sai alkunsa Puistoblues, joka on edelleen yhdistyksen toiminnan kulmakivi. Ensimmäinen Puistoblues järjestettiin 19. elokuuta 1978.

Festivaalin pääkonsertissa ovat esiintyneet muun muassa Taj Mahal 1981, Albert Collins 1982, Robert Cray 1986, John Lee Hooker ja Bo Diddley 1991, Lynyrd Skynyrd ja The Band 1996, Carlos Santana 1998, B. B. King 2000, Johnny Winter 2007 sekä ZZ Top 2010.

Tapahtuma on järjestetty alusta alkaen talkootyönä, ja Puistoblues on nykyään Suomen suurin talkoovoimin järjestetty festivaali. Viisipäiväiseen tapahtumaan kuuluu Järvenpään Vanhankylänniemessä järjestettävän pääkonsertin lisäksi ilmaisia katukonsertteja, lastentapahtumia sekä klubeja.

Vuonna 2010 Puistobluesin liput myytiin ensimmäistä kertaa tapahtuman historiassa loppuun jo etukäteen.*lähde?*

Vuonna 2020 festivaalin järjestäminen kiellettiin koronaviruspandemian vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kari, Risto: *Crazy Blues*, s. 6–10. Järvenpään Blues-Jazz Diggarit ry, 1998.
3. ↑  Jo vuodesta 1978 Puistoblues.fi
4. ↑
5. ↑  Pääministeri Marin: Yli 500 hengen tilaisuudet kielletty heinäkuun loppuun saakka *www.iltalehti.fi*. Viitattu 24.4.2020.
**Sykäri** on Hyvinkään itäosassa sijaitseva Ridasjärven valuma-alueeseen kuuluva matala järvi. Järvi on kooltaan hieman alle 200 hehtaaria ja sen keskisyvyys on 0,6 m ja suurin syvyys 2,5 m. Järven valuma-alue on pinta-alaltaan 19,8 km². Järven pohjoisosa, jota kutsutaan myös varsinaiseksi Sykäriksi, on pyöreähkö ja hipoo Hausjärven rajaa. Järven pitkänomaiseen eteläosaan, joka tunnetaan myös Kaidanpäänjärvenä, virtaa vettä Tervalamminojan kautta Tervalammesta. Sykärin vesi purkautuu puolestaan järven luoteisosasta Aulinjokeen ja edelleen Ridasjärveen sekä Keravanjokeen. Järven vesi vaihtuu järvessä nopeasti sen mataluuden ja laajan valuma-alueen vuoksi. Sykäri on Hyvinkään puolella kokonaisuudessaan sijaitsevista järvistä kolmanneksi suurin Ridasjärven ja Kytäjärven jälkeen. Sykärin itäisellä rannalla on paikoitellen tiheää vapaa-ajan sekä vakituista asutusta. Länsiranta on lähes rakentamatonta.

Sykärin vedenlaatua on seurattu säännöllisesti kolmen vuoden välein vuodesta 2005 alkaen, osana Hyvinkään pintavesien seurantaohjelmaa. Hygieeniseltä laadultaan järven vesi on erinomaista.

Sykärillä tehtiin 2010-luvun loppupuolella kasvillisuuskartoitus. Kartoituksessa havaittiin nuottaruohoa, irtokellujaa, pikkulimaskaa sekä useita lummekasveja, kuten ulpukkaa, lummetta ja suomenlummetta. Ilmaversoista kasveista tavattiin muun muassa järvikaislaa ja kurjenmiekkaa.

Sykäri on järven nimenä harvinaisuus. Samannimisiä yli hehtaarin kokoisia järviä ei ole muualla Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sykäri (21.094.1.002) - Järviwiki, *jarviwiki.fi*, viitattu 20.10.2022.
2. 1 2 3 4  Sykäri - Hyvinkään kaupunki, *hyvinkaa.fi*, viitattu 20.10.2022.
**Riitta Raija Vesanen** (myöh. **Seppälä**, s. 24. tammikuuta 1962 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Turun Urheiluliittoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensivat Martti Honkanen ja Markku Välivehmas.

Vesanen voitti Lappeenrannassa 1980 100 metrin ja Kajaanissa 1984 400 metrin Suomen mestaruuden. Hän sai 400 metrillä myös kaksi muuta SM-mitalia, hopeaa Porissa 1983 ja pronssia Vaasassa 1986. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti 400 metrillä kultaa 1984 ja 1985 ja hopeaa 1980 ja 1983 sekä 60 metrillä pronssia 1980 ja 200 metrillä hopeaa 1984 ja pronssia 1983.

Vesanen osallistui MM-kisoihin 1983, joissa hän juoksi alkueriin jääneessä Suomen pikaviestijoukkueessa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 
Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 12,06 | Lahti | 19.7.1983 |
| 200 m | 24,53 | Kajaani | 8.7.1984 |
| 300 m | 40,2 | Turku | 29.8.1979 |
| 400 m | 54,60 | Kajaani | 6.7.1984 |
| 800 m | 2.15,63 | Turku | 30.5.1982 |

 | 
Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,75 | Otaniemi | 24.1.1981 |
| 200 m | 25,05 | Turku | 12.2.1984 |
| 400 m | 55,87 | Otaniemi | 25.1.1984 |
| 800 m | 2.13,51 | Turku | 1.2.1987 |

*Lähde: Tilastopaja*
 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Riitta Vesanen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Tilastopaja 🔒

 |

 |