recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Edward Fox vuonna 2011.
**Edward Charles Morrice Fox** (s. 13. huhtikuuta 1937 Chelsea, Lontoo) on englantilainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on näyttelijä James Foxin veli sekä näyttelijä Emilia Foxin ja Freddie Foxin isä. Edward Fox tunnetaan parhaiten pääosasta Fred Zinnemannin elokuvassa *Shakaali* (1973). Hänet on palkittu muun muassa kolme kertaa Bafta-palkinnolla.

Fox teki teatteridebyyttinsä vuonna 1958 ja esiintyi ensi kertaa pienessä elokuvasivuroolissa 1963. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa Fox esiintyi muutamassa suuren budjetin elokuvassa, kuten Richard Attenborough’n musikaalissa *Oi! Mikä ihana sota* (*Oh! What a Lovely War*) ja samana vuonna Guy Hamiltonin ohjaamassa elokuvassa *Taistelu Englannista* (*Battle of Britain*).

Suurempaan kuuluisuuteen Fox nousi kuitenkin vasta vuonna 1973, jolloin hän esitti nimetöntä salamurhaajaa Fred Zinnemannin elokuvassa *Shakaali* (*The Day of the Jackal*). Vuosikymmenen loppupuolella hän esiintyi suurissa sotaelokuvissa: *Yksi silta liikaa* (*A Bridge Too Far*) sekä *Navaronen tykkien* jatko-osassa *Navaronen haukat* (*Force 10 From Navarone*). Hän esitti myös kuningas Edvard VIII:ta televisiodraamassa *Edward ja Mrs Simpson*.

Elokuvassa *Gandhi* (1982) Edward Fox esitti kiistanalaista prikaatinkenraalia Reginald Dyeria, jonka katsotaan olevan vastuussa Amritsarin verilöylystä Intiassa vuonna 1919. Seuraavana vuonna julkaistussa epävirallisessa James Bond -elokuvassa *Älä kieltäydy kahdesti* Fox esittää M:n osan.

Viime vuosina Fox on esiintynyt elokuvissa *Tärkeintä on olla aito* (2002), *Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut* (2002) sekä *Stage Beauty* (2004). Hän on myös palannut teatterilavoille.

Edward Fox nimitettiin Brittiläisen imperiumin upseeriksi (Officer of the British Empire) vuonna 2003.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Oi! Mikä ihana sota* (*Oh! What a Lovely War*, 1969)
* *Taistelu Englannista* (*Battle of Britain*, 1969)
* *The Go-Between – sanansaattaja* (*The Go-Between*, 1971)
* *Shakaali* (*The Day of the Jackal*, 1973)
* *Kaksintaistelijat* (*The Duellists*, 1977)
* *Yksi silta liikaa* (*A Bridge Too Far*, 1977)
* *Navaronen haukat* (*Force 10 from Navarone*, 1978)
* *Syvä uni* (*The Big Sleep*, 1978)
* *Gandhi* (1982)
* *Älä kieltäydy kahdesti* (1983)
* *Bounty – kapina laivalla* (*The Bounty*, 1984)
* *Robin Hood* (1991)
* *Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut* (2002)
* *Lassie* (2005)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edward Fox** Wikimedia Commonsissa

* Edward Fox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alois Schloder** (s. 11. elokuuta 1947 Landshut, Saksa) on saksalainen entinen jääkiekkoilija, Saksan Liittotasavallan jääkiekkomaajoukkueen pelaaja 1960- ja 1970-luvulla.

Schloder aloitti pelaamisen seuratasolla Ev Landshut -jääkiekkoseurassa vuonna 1963. Hänet valittiin ensi kertaa Saksan Liittotasavallan jääkiekkomaajoukkueseen B-sarjan maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1966. Schloder pelasi yhteensä 206 maaottelua ja teki 87 maalia. Hän toimi maajoukkueen kapteenina vuosina 1971-78.

Schlonder oli mukana pronssia voittaneessa Saksan maajoukkueessua Innsbruckin olympialaisissa vuonna 1976.

Saavutukset
-----------

* Saksan mestaruus Ev Landshutin joukkueessa vuosina 1970, 1983
* jääkiekon olympiapronssi Innsbruckissa 1976

Palkintoja
----------

* IIHF Hall of Fame 2005 ja Saksan Hall of Fame

Lähteet
-------

1. 1 2  Alois Schloder (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Haminan tasoristeysturma** tapahtui aamulla 29. lokakuuta 1931 niin sanotulla Kuutin ylikäytävällä kahden kilometrin päässä Haminasta, kun Suur-Miehikkälän ja Haminan väliä ajanut linja-auto joutui postijunan n:o 731 murskaamaksi. Onnettomuudessa kuoli neljä linja-auton matkustajaa, yksi matkustaja loukkaantui vaikeasti ja kolme matkustajaa ja linja-auton kuljettaja saivat lievempiä vammoja. 

Onnettomuus tapahtui avoimella peltoalueella sijainneella ylikäytävällä aamulla kello 7.20. Haminaan matkanneen postijunan veturinkuljettaja näki linja-auton olevan tulossa ylikäytävälle ja antoi autolle merkkejä veturin pillillä. Autonkuljettaja ei niitä kuullut ja lisäksi auton sivuikkunat olivat lumipyryn jäljiltä lumen ja huurteen peitossa, joten kuljettaja näki junan vasta kun linja-auto oli noin 10 metrin päässä tasoylikäytävästä. Kuljettaja yritti kaasuttamalla päästä ylikäytävän yli ennen junaa mutta tämä ei onnistunut vaan junan veturi osui auton oikeanpuoleiseen sivustaan murskaten sen ja paiskasi sitten auton vinosti noin 20 metrin päähän rautatietä reunustavan aidan viereen, jonne linja-auto päätyi ylösalaisin. Juna saatiin pysäytettyä ja autossa olleet kuljetettiin sitten junalla Haminaan saamaan hoitoa. Kaksi matkustajista kuoli jo junassa, yksi matkustaja kuoli Haminan rautatieaseman odotussalissa jossa loukkaantuneille annettiin ensiapua ja yksi matkustaja kuoli vielä Haminan kunnallissairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuhoisa ylikäytävätörmäys. Juna murskaa linja-auton. Neljä matkustajaa menettää henkensä, Helsingin Sanomat, 30.10.1931, nro 294, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Haminan auto-onnettomuus, Helsingin Sanomat, 31.10.1931, nro 295, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aris Thessaloniki** on kreikkalainen lentopallojoukkue, jonka kotipaikkana toimii Thessaloniki. Joukkue pelaa Kreikan liigassa, sekä CEV-Cupissa. Seura on yksi Kreikan liigan vanhimmista joukkueista.

Historia
--------

Aris Thessaloniki päätti kaudella 1997 pitkän aikajakson ja voitti Kreikan liigan mestaruuden Panathinaikosin sekä Olympiakosin jääden taakse. Panathinaiks ja Olympiakos olivat dominoineet Kreikan liigaa monta vuotta ennen kuin mestaruuden voitti joku toinen joukkue. Kaudella 1998 joukkue voitti Kreikan Super-Cupin, jonka lisäksi se voitti samalla kaudella myös Kreikan Cupin. Kreikan Cupin joukkue on voittanut peräti kuusi kertaa vuosina 1989, 1992, 1994, 1997, 1998, sekä 2002

Saavutukset
-----------

* Kreikan mestari 1997
* Kreikan Super-Cup 1998
* Kreikan Cup 1989, 1992, 1994, 1997, 1998 ja 2002

Muuta
-----

Kaudella 2009 Thessalonikin riveissä esiintyy kaksi suomalaispelaajaa, kun maajoukkuepelaajat Antti Siltala sekä Jukka Lehtonen pelaavat joukkueen kokoonpanossa. Heidän sopimuksensa seuran kanssa on yksivuotinen.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Edward William Garnett** (19. helmikuuta 1868 – 21. helmikuuta 1937) oli brittiläinen kriitikko ja kustannustoimittaja, joka löysi ja ohjasi monia 1900-luvun alun kirjailijoita. Hänen muodolliset opintonsa jäivät vähäisiksi, mutta hän kasvoi kirjallisesti suuntautuneessa perheessä ja luki valtavasti. Hän kehitti kyvyn tunnistaa lahjakkuuksia Hänen suojatteihinsa ja ystäviinsä kuuluivat Joseph Conrad, D. H. Lawrence, John Galsworthy, Ford Madox Ford, William Henry Hudson ja Stephen Crane.

Lähteet
-------

1. ↑  Edward Garnett Encyclopedia Britannica. Viitattu 2.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Edward Eliscu** (2. huhtikuuta 1902 New York – 18. kesäkuuta 1998 Newton) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, näytelmäkirjailija, näyttelijä ja musiikkituottaja. Hän sanoitti uransa aikana kappaleita Broadway-näytelmiin ja yli 40 elokuvaan.

Tunnetuimpiin Eliscun sanoittamista elokuvista kuuluu *Carioca* (engl. *Flying Down to Rio*), jonka pääosaa esitti Fred Astaire ja jonka kappale "Carioca" oli parhaan laulun Oscar-ehdokkaana. Hän teki käsikirjoituksen muun muassa elokuviin *Continental – hupainen avioero* (1933), *Kesälesken harha-askel* (1947) ja *Three Husbands* (1950). Hän työskenteli urallaan useiden säveltäjien kanssa, mukaan lukien Jay Gorney, Johnny Green, Gus Kahn ja Vernon Duke.

Eliscu toimi American Guild of Authors and Composers -yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1968 vuoteen 1973. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edward Eliscu *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 19.12.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Erickson, Hal: Edward Eliscu *Allmusic*. Viitattu 19.12.2012. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Gadougou I** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sagabari sijaitsee piirin lounaisosassa noin 80 kilometriä Kitasta lounaaseen. Kunnassa on 25 400 ja keskuskylässä 4 100 asukasta (vuonna 2009).

Gadougou I:n kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Bougaribayan, idässä Gadougou II:n, etelässä Kouloun ja lännessä Kokofatan kuntiin. Maisemaa leimaavat Fouta Djallonin reuna-alueen harjanteet. Kunnan alueella virtaa Bafingin sivujoki Balé. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat mandinkoja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam, katolisuus ja animismi.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Viljakasvien ohella kasvatetaan myytäväksi puuvillaa ja maapähkinää.

Kunnassa toimii 14 alakoulua, kaksi yläkoulua, koraanikoulu ja kolme lukutaitokeskusta. Terveyspalveluihin kuuluu kolme sairastupaa, kaksi synnytyslaitosta ja lääkevarasto. Vesihuolto käsittää perinteisten kaivojen ohella 31 pumpulla varustettua porakaivoa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 14.1.2018.
2. ↑  Mali – Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 14.1.2018.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Gadougou I 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 21.3.2016. Viitattu 14.1.2018.
*Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1916 pääsiäiskapinan komentajaa. Vuoden 1972 verisunnuntaihin liittyneestä papista kerrotaan artikkelissa Edward Daly (piispa).*

Edward Daly
**Edward "Ned" Daly** (28. helmikuuta 1891 – 4. toukokuuta 1916) oli Dublinin ensimmäisen pataljoonan komentaja pääsiäiskapinan aikana 1916. Hän oli yksi nuorimmista siinä asemassa olleista, samoin teloitettavista. Daly syntyi Limerickissä ja oli Kathleen Clarkin, Tom Clarkin vaimon, nuorempi veli. Dalyn setä oli John Daly, vannoutunut feeniläinen, joka oli ottanut osaa kapinaan 1867.

Dalyn pataljoona miehitti Four Courtin aluetta Dublinin keskustan länsi- ja pohjoisosissa ja näki sieltä käsin pääsiäiskapinan kiivaimmat taistelut.

Daly antautui pataljoonansa kanssa 29. huhtikuuta. Oikeudenkäynnissä hän puolustautui sillä, että oli vain totellut käskyjä. Daly kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 4. toukokuuta 1916 25-vuotiaana. 

Dalyn pataljoonan miehet pitivät Dalyä hyvänä johtajana. Myös brittiläiset upseerit, jotka pataljoona oli kaapannut, olivat tätä mieltä. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti

 |

 |
**Gadna** (hepr. ‏גדנ"ע‎) on israelilainen sotilaallinen ohjelma, joka valmentaa nuoria heidän pakolliseen asevelvollisuuteensa Israelin puolustusvoimissa tai rajavartiopoliisissa. Nahal-prikaatin ammattisotilaiden johtama ohjelma kestää viikon ja sen suorittaa noin 19 000 nuorta vuosittain. Ohjelmaan osallistuu myös useita ulkomaalaisia.

Historia
--------

Gadna on lyhenne sanoista *Gdudei No'ar* (hepr. ‏גדודי נוער‎‎. Järjestelmä luotiin ennen Israelin itsenäisyysjulistusta vuonna 1948. Alussa ohjelman suorittajat palvelivat taistelijoina Israelin itsenäisyyssodassa erityisesti Jerusalemin rintamalla.

Tunnukset
---------

Ohjelman komentajat, kersantit ja upseerit kantavat Nahalin prikaatin vihreää barettia, mutta baretissa ei ole prikaatin merkkiä eikä heidän asepuvussaan ole Nahalin olkamerkkiä. Sen sijaan heillä on Koulutus- ja nuorisojoukkojen merkit.

Komentajilla on ruskea nauha vasemmalla olkapäällä. Gadnaa suorittavat saavat asepuvun. Majoittuminen tapahtuu ryhmittäin teltoissa tai parakeissa. Jokaisesta ryhmästä valitaan kaksi johtajaksi.

Ohjelman aikana kaikki nuoret käyvät läpi saman koulutuksen. Israelilaisnuoret kuitenkin osallistuvat muihin vaativampiin koulutuksiin. Koulutukseen sisältyy aseiden huoltoa, liikuntakoulutusta ja sotilastaitojen harjoittelua sekä historiaa. He myös osallistuvat tukikohdan kunnossapitoon ja saavat ampuma- ja marssikoulutusta.

Gadnaa on kritisoitu liian sotilaalliseksi, mutta ohjelmasta on valmisteltu myös vielä sotilaallisempi versio.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gadna (Israel)
**Alona Tal** (s. 20. lokakuuta 1983) on israelilainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa *Veronica Mars* ja *Supernatural*.

Ura
---

Alona Tal aloitti uransa esiintyen lasten musiikkivideolla esittäen demoni Mashefulaa. Ensimmäistä päärooliaan hän esitti israelilaisessa elokuvassa *Lihiyot Kochav* (engl. *To Be a Star*) vuonna 2003. Sen jälkeen hänelle tarjottiin kahta televisioroolia, saippuasarjassa *Tzimerim* ja komediasarjassa *HaPijamot*. Viimeksi mainitussa hän näytteli pääroolia kolmen vuoden ajan. Vuosina 2004–2005 Tal vieraili myös yhdysvaltalaisessa draamasarjassa *Veronica Mars* kymmenen jakson ajan. Näiden roolien jälkeen hän esiintyi muiden muassa sarjoissa *C.S.I.*, *Todistettavasti syyllinen* ja *Seitsemäs taivas*.

Vuonna 2006 Tal sai roolin Jo Harvellena televisiosarjassa *Supernatural*. Hän esiintyi sarjan toisella kaudella viiden jakson ajan ja palasi rooliinsa viidennellä kaudella kahdeksi jaksoksi. Vuonna 2011 hän teki toistaiseksi viimeisen esiintymisensä sarjassa.

Näyttelemisensä lisäksi Tal on äänittänyt kappaleita räppäri Subliminalin kanssa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Edward Durell Stone (keskellä)
**Edward Durell Stone** (9. maaliskuuta 1902 Fayetteville, Arkansas – 6. elokuuta 1978 New York, New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän oli uuden formalismin tyylisuuntauksen varhainen uranuurtaja ja hyvin tuottelias arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia eri puolilla maailmaa.

Stone syntyi nuorimpana perheensä neljästä lapsesta. Hän opiskeli Arkansasin yliopistossa, Boston Architectural Clubissa, Harvardin yliopiston School of Architecturessa ja Massachusetts Institute of Technologyssa. Stone aloitti uransa bostonilaisessa Coolidge, Shepley, Bulfinch and Abbott -yrityksessä ja liittyi Schultze & Weaverin palvelukseen muutettuaan vuonna 1929 New Yorkiin. Ensimmäisen henkilökohtaisesti saamansa tilauksen hän vastaanotti vuonna 1933. Stone matkusti usein Italiaan ja sai työhönsä mallia eurooppalaisista esikuvista. Oman arkkitehtuuriyrityksensä hän perusti vuonna 1936. Hän osallistui Museum of Modern Artin (1937) suunnitteluun ja toimi toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimien (USAAC) suunnittelupäällikkönä. Vuosina 1946–1952 Stone työskenteli Yalen yliopiston associate professorina.

Vuonna 1958 American Institute of Architects valitsi Stonen Stuart Pharmaceutical Company -rakennuksen Pasadenassa yhdeksi vuoden viidestä parhaasta työstä. Stone suunnitteli monia muitakin merkittäviä rakennuksia Kaliforniaan, vaikka asui New Yorkissa. Stonen töihin Yhdysvalloissa kuuluvat muiden muassa John F. Kennedy Center for the Performing Arts (1971) ja Aon Center (1974). Hänen tunnetuimpiin rakennuksiinsa Yhdysvaltain ulkopuolella kuuluvat Panaman El Panamá -hotelli (1946), New Delhin Yhdysvaltain-suurlähetystö (1954) sekä Ydintutkimuskeskus lähellä Islamabadia (1966). Stone sai huomiota myös Brysselin vuoden 1958 maailmannäyttelyn Yhdysvaltain-paviljonkia varten suunnittelemallaan työllä.

Stone julkaisi omaelämäkertateoksen *The Evolution of an Architect* vuonna 1962. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1974. Hänen yrityksensä Edward Durell Stone & Associates jatkoi toimintaansa vielä hänen kuolemansa jälkeen vuoteen 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edward Durell Stone Britannica
2. 1 2 3 4  Edward Durell Stone Los Angeles Conservancy


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tyronen ja Kerryn joukkueet Irlannin mestaruusottelussa 2005
**Gaelilainen jalkapallo** (engl. *Gaelic football*, iiriksi *an pheil Ghaelach*) on irlantilainen pallopeli. Se perustuu samoihin jalkapallon esimuotoihin kuin jalkapallo, rugby, amerikkalainen jalkapallo ja australialainen jalkapallo. Viimeksi mainittu muistuttaa sitä eniten, ja irlantilaiset ja australialaiset joukkueet pelaavatkin ystävyys- ja maaotteluita keskenään kompromissisäännöillä. Naisten gaelilainen jalkapallo kulkee iirinkielisellä nimellä *peil Ghaelach na mban*.

Gaelilaisen jalkapallokentän kaavakuvaMaalipisteytys. "Wide" on ohi.
Gaelilaista jalkapalloa pelataan 15-miehisin joukkueen suorakulmion muotoisella kentällä, jonka molemmissa päissä on H-kirjaimen muotoiset maalihaarukat. Tavoitteena on tehdä enemmän maaleja kuin vastustaja. Kuten hurlingissa, maalin yläriman ylitse mutta maalitolppien välistä menevästä pallosta saadaan yksi piste, mutta yläriman alitse maaliverkkoon tehdystä maalista kolme. Pistelaskussa kolmen pisteen maalit ilmoitetaan ensin, yhden pisteen maalit sitten, niin että ottelun aikana kummankin joukkueen nimen vieressä näkyy kaksi lukua. Esimerkiksi 2-9 tarkoittaa, että asianomainen joukkue on saanut yhdeksän yksittäispistettä ja tehnyt sen lisäksi kaksi kolmen pisteen maalia, jolloin joukkueen kokonaispistesaldo on viisitoista pistettä.

Gaelilaisen jalkapallon pallo ei muistuta rugbyn eikä amerikkalaisen jalkapallon pelivälineitä, vaan pelissä käytetään normaalia pyöreää jalkapalloa. Ainoa ero on, että gaelilaisen jalkapallon pallo on usein kuvioinniltaan lentopallon kaltainen. Palloa voi kantaa kädessä neljän askelen verran, sen jälkeen sitä täytyy pompauttaa maassa tai potkaista ja napata takaisin käteen. Palloa on siis lupa sekä potkia että lyödä kädellä tai nyrkillä. 

Irlannissa peliä pelataan kreivikuntien välisenä sarjana, jossa kunkin kreivikunnan gaelilaisen urheilun organisaatiot (GAA = engl. *Gaelic Athletics Association*, lyhenne iiriksi on CLG, *Cumann Lúthchleas Gael*) vastaavat. Kreivikunnissa voi olla myös alueen sisäisiä sarjoja.

Pohjoisin pelattu gaelilaisen jalkapallon ottelu Oulussa, Oulu Irish Elksin ja Helsinki Harpsin välillä

Katso myös
----------

* Hurling

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gaelilainen jalkapallo**.
* Cumann Lúthchleas Gael. The Official GAA Website
* Helsinki Harps GAA
* Oulu Irish Elks GAA
* Jyväskylä GAA
**American walking pony** on yhdysvaltalainen ponirotu, joka on kehitetty tennesseenwalkerista ja welshponista. Niillä on kaksi rodulle ominaista erikoisaskellajia *merry walk* ja *pleasure walk*.

Ominaisuudet
------------

Yleisvaikutelmaltaan american walking ponyn on poniksi suurikokoinen ja hevosmainen. Säkäkorkeus on korkeintaan 142 cm. Väreistä sallitaan yksiväriset ja kirjavat, tiikerinkirjavaa ei hyväksytä. Pää on hienopiirteinen ja suhteessa pieni, silmien valkoinen kovakalvo näkyy usein. Kaula on pitkä, kaareutuva ja lihaksikas, hyvin runkoon liittynyt. Lavat ovat loivat mahdollistaen vapaat liikkeet ja rintakehä on leveä. Selkä on lyhyt, runko syvä ja lautanen kohtuullisen luisu ja pitkä, takaosa lihaksikas. Etujalat ovat suorat, takakintereet suorat tai hieman sisäänpäin taipuvat.

American walking ponylla on perinnölliset uniikit erikoisaskellajit *pleasure walk* ja *merry walk*. Molemmat ovat nelitahtisia ja poni pitää niissä takajalat hyvin allaan ja kantaa päätään korkealla. *Pleasure walk* on nopeudeltaan normaalin käynnin ja ravin välissä, poni nyökyttelee päätään askelluksen tahdissa. *Merry walk* on ravia nopeampi, pehmeä askellaji, pään nyökyttely on *pleasure walkia* voimakkaampaa. Lisäksi joillakin poneilla on tennesseenwalkerilta perityt erikoisaskellajit *slow gait* ja *rack*.

Historia
--------

Rodun kehittäjän Joan Hudson Brownin tavoitteena oli kehittää suuri arabityyppinen poni, jolla on pehmeät ja mukavat liikkeet. Tällainen syntyi tennesseenwalkerin ja welshponin yhdistelmästä. Tennesseenwalkerilta american walking pony peri liikkeensä ja welshponilta arabityyppisen pään ja pitkän kaareutuvan kaulan. Rodun kantakirja *The American Walking Pony Registry* perustettiin vuonna 1968.

Nykyään rotua esiintyy lähinnä Yhdysvalloissa Georgiassa, Kaliforniassa ja Washingtonissa sekä Kanadassa. Hudson Brownin mukaan vuonna 2012 rekisterissä oli noin 400 ponia ja vuosittain rekisteröidään 10-15 uutta varsaa.

Käyttö
------

American walking pony on monipuolinen ratsu ja ajohevonen. Se on perinyt welshponilta hyvän hyppykyvyn ja lisäksi menestynyt myös matkaratsastuskilpailuissa. Rotu kilpailee Yhdysvalloissa näyttelyiden show-luokissa esittäen *pleasure walkin*, *merry walkin* ja laukan sekä ajaen *formal* ja *pleasure driving* luokissa.

Lähteet
-------

* Hendricks, Bonnie L.: *International Encyclopedia of Horse Breeds*. University of Oklahoma Press, 2007. ISBN 978-0-8061-3884-8.
* Judith Dutson: *Storey’s Illustrated Guide to 96 Horse Breeds of North America*. Storey Publishing, 2012. ISBN 9781603429184.
* Tähkämö, S.: American Walking Pony *hevosmaailma.net*.  25.20.2011.  Arkistoitu. Viitattu 28.4.2019.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Hendricks 2007, s. 26-27
2. 1 2 3  Dutson 2012, s. 286
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Tähkämö 2011
**Edward Wayne Edwards**, alun perin **Charles Murray**, (14. kesäkuuta 1933 – 7. huhtikuuta 2011) oli tuomittu yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Edwards pakeni Akronin vankilasta Ohiossa vuonna 1955. Lopulta hänet pidätettiin Atlantassa 20. tammikuuta 1962. Hänet päästettiin ehdonalaiseen vapauteen vuonna 1967, ja vuosien 1977 ja 1996 välillä hän murhasi ainakin viisi ihmistä.

Murhat
------

Edwardsin tiedetään murhanneen viisi ihmistä: kaksi Ohiossa vuonna 1977, kaksi Wisconsinissa vuonna 1980, ja yksi Ohiossa vuonna 1996.

Ensimmäiset murhat, joista Edwards tuomittiin, Billy Lavaco ja Judy Straubista, kaksinkertainen murha, tapahtuivat Ohiossa vuonna 1977. Hänet tuomittiin elinkautiseen näistä rikoksista vuonna 2010.

Toinen kaksoismurha, Tim Hack ja Kelly Drew, tapahtui Wisconsinissa vuonna 1980. Tapausta kutsuttiin nimellä "Sweetheart Murders". Edwardsia oli kuulusteltu tuolloin, mutta ei ollut perusteita pidättää häntä. Lähes 29 vuotta myöhemmin hänen yhteys murhiin todistettiin DNA-testien avulla. Ilmeisesti Edwardsin oma lapsi vihjasi poliisille hänen mahdollisesta osallistumisesta

Edwards tunnusti 1996 Danny Boy Edwardsin murhan Ohiossa. Uhri oli adoptoitu lapsi, joka oli asunut Edwardsin ja hänen vaimonsa luona useita vuosia. Dannyn alkuperäinen nimi oli Danny Lain Gloeckner. Edwards murhasi Dannyn saadakseen vakuutusrahat. Edwards tuomittiin kuolemaan tästä rikoksesta maaliskuussa 2011, mutta hän kuoli vankilassa luonnollisista syistä kuukautta myöhemmin.

Muut mahdolliset murhat
-----------------------

Phil Stanfordin kirjan *The Peyton-Allan Files*inmukaan Edwards voi olla vastuussa Beverly Allanin ja Larry Peytonin murhista Portlandissa vuonna 1960. Kaksi miestä pidätettiin ja vangittiin murhista, mutta vapautettiin vankilasta varhain. Viranomaiset väittävät, että oikeat henkilöt olivat syytettyinä.

Jotkut tutkijat ovat todenneet, että Edwards asui Pohjois-Kaliforniassa jokaisen Zodiac Killerin murhan aikaan 1960-luvun lopulla ja olisi tuolloin sopinut Zodiacin kuvaukseen, vaikka muut kiistävät tämän väitteen.

Maaliskuussa 2017, etsivä Chad Garcia Jeffersonin maakunnan (Wisconsin) seriffin poliisiasemalta, joka oli vastuussa "Sweetheart Murders" -tapauksesta kertoi, miten Hackin ja Drewin murhat ratkesivat Edwardsin tyttären vihjeen ansiosta. Garcia sanoi olevansa "melko varma" Edwardsin murhanneen ainakin viidestä seitsemään muuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Serial killer, 77, pleads for death *NewsComAu*.  9.3.2011. Viitattu 19.4.2018.
2. ↑  Reddeen, Jim: After 50 years, murders still a mystery *Portland Tribune*.  27.10.2010. Viitattu 19.4.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Edward Edwards (serial killer)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Gloucester** (viirinumero D96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 42 -hävittäjä*
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Woolstonista, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1979. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta 1982 kumminaan kuningatar Elisabet II:n serkun puoliso Gloucesterin herttuatar Birgitte ja otettiin palveluskäyttöön 11. syyskuuta 1985.

Palvelus
--------

Vuonna 1991 alus osallistui Persianlahden sotaan päällikkönään Philip Wilcocks. Sodan aikana alus torjui Sea Dart -ohjuksillaan Silkworm-ohjuksen, joka uhkasi *USS Missouria* ja miinantorjunta-aluksia. Tapahtuma oli samalla ensimmäinen merellä tapahtunut ohjuksella toteutettu ohjustorjunta. Alus selvisi myös kahdesta erillisestä miinaiskusta.

Vuoden 2006 Libanonin sodassa alus oli ensimmäinen Britannian kuninkaallisen laivaston alus, joka evakuoi britannian kansalaisia Beirutista. Alus saapui Beirutiin 18. heinäkuuta ja teki kolme evakuointimatkaa Kyprokselle. Alus oli 2007 Rosythissä telakalla.

Alus oli elokuusta 2010 vuoden 2011 alkuun Falklandinsaarilla partiomatkalla, jonka aikana se pysäytti 26. elokuuta 2010 jahti *Tortugan*, jolta takavarikoitiin neljän miljoonan punnan arvosta kokaiinia. Uruguayn hallitus kielsi 20. syyskuuta alukselta pääsyn Montevideoon.

Alus palasi 23. toukokuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Gloucester (D96)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Gloucester (D96)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 511

*Tyypin 42* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| **1. sarja:** *HMS Sheffield* - *HMS Birmingham* - *HMS Cardiff* - *HMS Coventry* - *HMS Newcastle* - *HMS Glasgow* |
| **2. sarja:** *HMS Exeter* - *HMS Southampton* - *HMS Nottingham* - *HMS Liverpool* |
| **3. sarja:** *HMS Manchester* - *HMS Gloucester* - *HMS Edinburgh* - *HMS York* |
| **Argentiinan laivasto:** *ARA Hércules* - *ARA Santísima Trinidad* |
| Edeltäjä: *Tyypin 82*-ohjushävittäjät – Seuraaja: *Tyypin 45*-ohjushävittäjät |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Vanguard-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Goliath** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu 80-tykkinen Vanguard-luokan toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vanguard-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 9. lokakuuta 1833 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin helmikuussa 1834. Se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1842 ja valmistui 7. lokakuuta 1842, jolloin se asetettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 56 755 puntaa, mihin sisältyi varustaminen reserviin.

Palvelus
--------

Muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 20. elokuuta 1856 Chathamin telakalta, missä työt aloitettiin 16. lokakuuta 1856 ja saatiin päätökseen 30. marraskuuta 1857. Aluksen varustaminen saatiin 30. huhtikuuta 1858 päätökseen Sheernessissä. Muutostöiden aikana alukselle asennettiin John Penn & Sonsin valmistama 1 438 ihp:tä tuottanut höyrykone, mikä mahdollisti 9,16 solmun nopeuden. Töiden kustannukset olivat 47 400 puntaa ilman koneistoa.

Aluksen koeajot järjestettiin 12. toukokuuta 1858, mikä jäi aluksen ainoaksi meripalvelukseksi. Alus oli koeajojen jälkeen ankkurissa Sheernessissä. Se lainattiin marraskuussa 1870 koululaivaksi Forest Gate School Ships Committeelle Graysiin. Aluksen päällikkönä oli William Sutherland Bouchier. Alus tuhoutui tulipalossa 22. joulukuuta 1875 ollessaan ankkurissa Thames-joella lähellä Grays'ä. Aluksella olleista noin 500:sta henkilöstä 23 sai palossa surmansa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 33
2. ↑  Winfield, Rif s. 43
3. ↑  Winfield, Rif s. 44

*Vanguard*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| HMS *Vanguard* – HMS *Collingwood* – HMS *Goliath* – HMS *Superb* – HMS *Meeanee* – HMS *Centurion* – HMS *Lion* – HMS *Colossus* – HMS *Mars* |
| Edeltäjä: HMS *Calcutta* – Seuraaja: *Albion*-luokka |
**Amerika Samoa** on Amerikan Samoan alueellinen kansallislaulu. Amerikan Samoa on Yhdysvaltain territoria Polynesiassa Tyynellä valtamerellä. Alueen virallinen kansallislaulu on siten Yhdysvaltain kansallislaulu The Star-Spangled Banner, mutta sillä on kuitenkin myös oma kansallislaulu, samoankielinen "Amerika Samoa". Laulun on säveltänyt Napoleon Andrew Tuiteleleapaga, ja sen on sanoittanut Mariota Tiumalu Tuiasosopo. Laulu otettiin virallisesti käyttöön 1950.

Samoankieliset sanat
--------------------

Amerika Samoa   

Lo’u Atunu’u pele ‘oe  

Oute tiu I lou igoa  

O ‘oe o lo’u fa’amoemoe  

O ‘oe ole Penina ole Pasefika  

E mo’omia e motu e lima  

E ua ta’uta’ua au aga I fanua  

Ma ou tala mai anamua  

Tutuila ma Manu’a  

Ala mai ia tu I luga   

Tautua ma punou I lou Malo  

Ia manuia ia ulu ola  

Amerika Samoa  

Ole Malo ole sa’olotoga   

*(toista)*  

Tautua ma punou I lou Malo  

Ia manuia ia ulu ola  

Amerika Samoa  

Ole Malo ole sa’olotoga   

Soifua ma ia manuia,  

Teine Samoa

Lähteet
-------

1. ↑  Amerikan Samoa Viitattu 7.7.2023
2. ↑  America Samoa- laulun sanatViitattu 7.7.2023
Alsace
**Collectivité européenne d'Alsace** on 1. tammikuuta 2021 syntynyt alueellinen yhteisö Alsacen seudulla Ranskassa.  Se syntyi departementtien Bas-Rhin ja Haut-Rhin yhdistymisellä. Yhteisö säilyi osana Grand Estin aluetta. Alsacen äänestäjät äänestivät yhtenäisen alueen puolesta vuonna 2013.

Alsacen asema Ranskassa muistuttaa Korsikaa (jolla on ollut alueellisen yhteisön status vuodesta 2018) sekä jossain määrin Ranskan merentakaisten departementtien ja alueiden asemaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Collectivité européenne d'Alsace : ce que l'on sait à 100 jours de la naissance de ce "super département"
2. ↑  Micro européen. Le 1er janvier 2021, la collectivité européenne d’Alsace verra le jour
3. ↑  Alsace : le "non" menace la fusion des institutions
4. ↑  En 2021, la Collectivité européenne d'Alsace regroupera Bas-Rhin et Haut-Rhin

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:European Collectivity of Alsace
Walter Barylli (oikealla) vuonna 1957.
**Walter Barylli** (16. kesäkuuta 1921 Wien – 1. helmikuuta 2022) oli itävaltalainen viulisti.

Barylli sai varhaisimman viulunsoiton opetuksensa sukulaiseltaan ja jatkoi sitten opintoja Franz Maireckerin johdolla. Hän voitti 13-vuotiaana Fritz Kreislerin kilpailun. Hän itse istui myöhemmin perustetun Kansainvälisen Fritz Kreisler -kilpailun tuomariston jäsenenä. Barylli täydensi opintoja vielä Florizel von Reuterin johdolla. Hän aloitti 1. syyskuuta 1938 työskentelyn Wienin valtionoopperan ensimmäisenä viulistina, ja kaksi kuukautta myöhemmin hänestä tuli Wienin filharmonikkojen jäsen. Hän pääsi pian konserttimestariksi. Barylli soitti Wienin filharmonikoissa vuoteen 1972 saakka ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1966–1969. Wienin filharmonikoissa toimiessaan hän esiintyi toistuvasti solistina monissa viulukonsertoissa.

Viisi Wienin filharmonikkojen jäsentä, Barylli toinen vasemmalta.
Barylli tunnettiin myös pitkään johtamastaan Barylli-kvartetista, joka teki lukuisia äänitteitä. Jäätyään eläkkeelle hän omistautui opetustyölle Musik und Kunst Privatuniversität der Stadt Wienissä. Vuonna 2006 arkistoista löytyi äänite huhtikuulta 1944, jolloin Barylli oli soittanut Clemens Kraussin johtamien Wienin filharmonikkojen solistina Wolfgang Amadeus Mozartin neljännen viulukonserton (D-duuri, K. 218) esityksessä. Preiser Records julkaisi levytyksen. Vuonna 2007 Neumarkt am Wallerseessa avattiin Baryllin mukaan nimetty aukio (Barylli-Platz).

Barylli julkaisi omaelämäkertateoksen. 16. kesäkuuta 2021 hänestä tuli ensimmäinen satavuotiaaksi elänyt Wienin filharmonikkojen jäsen. Hän kuoli seuraavan vuoden helmikuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zum Gedenken an Walter Barylli Clemens Hellsberg, Wiener Philharmoniker, viitattu 7.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Frans Fredrik Laurisilta**, sukunimi aik. *Heino* (5. helmikuuta 1878 Nurmijärvi – 16. marraskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja Eiran yhteiskoulun perustaja ja johtaja.

Frans Laurisilta pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1904 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta opettajakandidaatiksi 1915 sekä filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1923.

Laurisilta oli virkailijana rautatiehallituksen kontrollikonttorissa 1916–1919 ja tilastokonttorissa 1921–1924. Hän oli opettajana Lahden yhteiskoulussa, Pieksämäen yhteiskoulussa ja Viipurin reaalikoulussa. Laurisilta oli opettajana Porin lyseossa 1929–1931. Vuonna 1931 hän perusti Eiran yhteiskoulun Helsinkiin. Kouluhallituksen tarkastuksessa 1933 koulun toiminnassa havaittiin useita puutteita muun muassa kouluhuoneiston ja opetusvälineiden suhteen eikä koululle sen vuoksi myönnetty valtionapua. Koulu jatkoi silti toimintaansa mutta osa koulun opettajista ja oppilaista siirtyi 1934 pastori Hannes Anttilan perustamaan uuteen Tehtaanpuiston yhteiskouluun. Eiran yhteiskoulu toimi aluksi Pietarinkatu 23:ssa mutta 1934 koulu siirtyi Kasarminkatu 1:een. Vuonna 1936 ja 1937 pidetyissä uusissa tarkastuksissa koulun tilanne ei ollut parantunut. Kouluhallitus ehdotti sen vuoksi koulun lakkauttamista. Koulun toiminta päättyi vuoden 1937 lopussa.

Frans Laurisilta on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

Julkaisuja
----------

* *Luukalojen sukuelinten kehitys*. Pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto 1915
* *Litorinameren rannat Viipurinlahden ympärillä Viipurin ympäristö: maisematieteellinen kuvaus, perustuva topografiseen karttaan*. Opinnäyte, Helsingin yliopisto 1928

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1904, matrikkelinumero 28914 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 05.02.1938, nro 34, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kouluskandaali Helsingissä. Eiran Yhteiskoulu ehdotetaan lakkautettavaksi kesken lukuvuotta, Helsingin Sanomat, 18.12.1937, nro 341, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Eiran yhteiskoulu (Helsinki) 1931-1937
5. ↑  Hautahaku.fi
6. ↑  Helda : Opinnäytteet ja väitöskirjat
**Brodie Allan Retallick** (s. 31. toukokuuta 1991 Rangiora) on uusiseelantilainen rugby union -pelaaja, joka edustaa ITM Cup -seura Bay of Plenty Steamersia ja Super Rugby -seura Chiefsiä. 204 senttimetriä pitkä ja 120 kilogrammaa painava Retallick kuuluu myös Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueeseen. Pelipaikaltaan Retallick on lukko.

Retallickin ensimmäinen ITM Cup -seura oli Hawke's Bay, jota hän edusti vuonna 2011. Vuodesta 2012 hän on kuulunut Bay of Plenty -seuraan. Kansainvälisessä Super Rugby -sarjassa Retallick debytoi vuonna 2012, Chiefsin paidassa. Hän on voittanut mestaruuden kahdesti, vuosina 2012 ja 2013.

Retallick voitti Uuden-Seelannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kanssa ikäluokan MM-kultaa vuonna 2011. Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueessa hän debytoi seuraavan vuoden tammikuussa Irlantia vastaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Retallick oli mukana saavuttamassa kultaa.

Marraskuussa 2014 Retallick valittiin vuoden parhaaksi rugby union -pelaajaksi maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
Frans Nässling
**Frans Reinhold Nässling** (23. marraskuuta 1868, Turku – 7. toukokuuta 1933, Turku) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908 ja 1920.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Nässling oli mukana ainakin Viborgissa 1914, jolloin Suomi sijoittui vapaakiväärin joukkuekilpailussa viidenneksi.

Vapaakiväärin Suomen-mestaruuden Nässling voitti 1908, jolloin ammuttiin vain pystykilpailu, sekä 1914 ja 1918 3 × 20 laukauksen ottelussa. Hänen voittotuloksensa oli vuonna 1914 483 ja 1918 430 pistettä. Vuonna 1914 hän ampui 3 x 40 laukauksella Suomen ennätyksen 1005, joka paransi Voitto V. Kolhon edellistä ennätystä 54 pisteellä. Veli Nieminen rikkoi ennätyksen vasta 1927. Ammatiltaan Nässling oli postivirkailija.

Lähteet
-------

* profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* Urheilumme kasvot 5, sivu 157
* Juhani Pihlaja: Urheilun käsikirja (ISBN 951-97170-0-5)

### Viitteet

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 138. Otava, 1970.
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 126. Otava, 1970.
**CBU-87/B** on lentokoneesta pudotettava kuormapommi, jollaisia on käytetty Persianlahden sodassa, Kosovon sodassa sekä Irakin sodassa. Ne sisältävät 202 tytärpommia (tytärammusta) ja niitä voi pudottaa monenlaisilla lentokoneilla, esimerkiksi F-16:n kaltaisella hävittäjällä tai B-52-pommikoneella.

Lentokoneet
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Järjestelmä** | **Kasettipommi** | **Lukumäärä** | **Tytärammus** | **Lukumäärä** | **Yhteismäärä** | **Kantama (km)** | **Korkeudet** |
| F-4-hävittäjä | CBU-87/B | 6 | CBU-97/B | 202 | 1 212 |  |
| F-15-hävittäjä | CBU-87/B |  | CBU-97/B | 202 |  |  |
| F-16-hävittäjä | CBU-87/B | 2 x 1 = 2 | CBU-97/B | 202 | 404 |  |
| A-7-rynnäkköhävittäjä | CBU-87/B | 4 | CBU-97/B | 202 | 808 |  |
| A-10-rynnäkköhävittäjä | CBU-87/B | 4 | CBU-97/B | 202 | 808 |  |
| B-52-pommikone | CBU-87/B | 6 + 2 x 9 = 24 | CBU-97/B | 202 | 4 848 |  |

*Ilman kerrointa oleva luku ilmoittaa, montako kasettipommia pommikone kykenee kuljettamaan pommisäiliössään. Kertoimella varustettu luku puolestaan sen, miten monta kasettipommia mahtuu rungon ulkopuolelle kummankin siiven alle. Yhteislukumäärä kertoo, miten monta tytärammusta kyetään kuljettamaan, mikäli kuormapommeja on kiinnitetty lentokoneeseen suurin määrä, minkä se kykenee kuljettamaan. F-16:n kahdessa kuormapommissa kulkee yhteensä 404 tyrtärammusta, kun taas B-52:n 24 kasettipommiin mahtuu 4 848 tytärammusta. Strategisella pommikoneella pystytään siis kuljettamaan 12 kertainen määrä tytärammuksia verrattuna Euroopan unionissakin yleiseen torjuntahävittäjä F-16 Fighting Falconiin verrattuna.*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CBU-87/B (kuorma-ammus)**.
* Designations Systems, Andreas Parsch, CBU Cluster Bombs  laaja englanninkielinen luettelo kuormapommeista sekä niihin liittyvistä tytärpommien sirottimista ja tytärpommien teknisine ominaisuuksineen
* Federation of American Scientists: (Arkistoitu – Internet Archive)
* Turun Sanomat:  (Arkistoitu – Internet Archive) Kiistellyt rypälepommit, 27. lokakuuta 2001 01:22:29
* GlobalSecurity.org: CBU-87/B Combined Effects Munitions (CEM)
Isälinjan haploryhmän J2 levinneisyys.
**Haploryhmä J2 (Y-DNA)** (J2-M172) on ihmisen perimän isälinjan haplotyyppi, jota esiintyy paljon pohjoisessa Lähi-idässä ja lähialueilla. Tyyppi lienee syntynyt Pohjois-Kaukasuksen ja Kaspianmeren eteläpuolen seuduilla.

Nykyään tyyppi on yleisin tšetšeeneilla ja inguušeilla. Tyyppi jakautuu kahteen isoon alatyyppiin, J2a ja J2b. Historiassa tyyppi liitetään paimentolaisuuteen, kuparin käsittelyyn, merenkulkuun ja härkäjumalan palvontaan.

Historia
--------

J2 lähti levittäytymään Kaukasuksen seudulta itään ja länteen. Tyyppi J2 on liittetty varhaiseen vuohen ja lampaan kesytykseen. Myöhempi J2:n leviämisaalto kuuluu kuparin käsittelyä taitavan kansan leviämiseen. J2:n ihmiset palvoivat härkää. Tähän liittyi härkähyppely, joka oli myöhemmän härkätaistelun edeltäjä. vanhimmat todisteet tästä on löydetty Çatal Hüyükistä ja Alacahöyükistä.

J2:lla katsotaan olevan merkittävä osuus seuraavissa kulttuureissa: hattilaiset, hurrilaiset, etruskit, minolaiset, kreikkalaiset, karthagolaiset ja israelilaiset. Monet keskisen pronssikauden- ja varhaisen rautakauden merenkulkijakulttuurit kuuluivat J2-ryhmään.

Tyyppi levisi idässä Pakistaniin asti tuoden sinne varhaisen viljelyn ja karjanhoidon, ehkä tyypin L kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Haplogroup J2 (Y-DNA)
2. ↑  Dissecting the influence of Neolithic demic diffusion on Indian Y-chromosome pool through J2-M172 haplogroup

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haploryhmä J2 (Y-DNA)**.
Audi 1.8 Turbon välijäähdytinBMW MINI Cooper S:n välijäähdytin ympyröity kuvassa punaisella
**Välijäähdytin** (engl. *intercooler*) on ahtimella varustetuissa polttomoottoreissa käytettävä apulaite moottorin tehon parantamiseksi. Välijäähdyttimen tehtävä on laskea ahtimen kuumentaman tuloilman lämpötilaa välijäähdyttimen läpi virtaavan ulkoilman avulla. Ahtaminen nostaa ilman lämpötilaa, mutta kuumempaa ilmaa mahtuu samaan tilaan samassa paineessa vähemmän. Välijäähdytin mahdollistaa suuremman ilmamäärän ja suuremman polttoainemäärän syöttämisen sylinteriin, mikä lisää moottorin tehoa. Alhaisempi lämpötila lisää myös moottorin kestävyyttä. Kun ahdetusta moottorista haetaan suurta tehoa, välijäähdytin on välttämätön.

Toiminta
--------

Moottoriin menee satoja litroja ilmaa sekunnissa, joten välijäähdyttimen tulee virrata erittäin hyvin, ja johtuen nopeasta virtauksesta myös jäähdytyspinta-alaa on oltava mahdollisimman paljon. Tämän vuoksi välijäähdyttimien kennot ovat usein sisärivoitettuja, jotta saavutettaisiin maksimaalinen pinta-ala ja sitä kautta myös maksimaalinen jäähdytysteho. 

Välijäähdyttimet ovat toiminnaltaan joko ilma-ilma-tyyppisiä, joissa moottoriin menevää ilmaa jäähdytetään kennoston läpi kulkevalla ajoviimalla, tai ilma-neste-tyyppisiä. Ilma-neste-tyyppisessä järjestelmässä imuilma jäähdytetään nestekiertoisella kennostolla, jossa imuilman sisältämä lämpöenergia siirretään nesteeseen, jota puolestaan voidaan jäähdyttää joko ilmalla (ajoneuvokäytössä) tai vedellä (laiva- ja venekäytössä). Jälkimmäisen tyypin etuina voidaan pitää pääsääntöisesti pienempää ilmatilavuutta turbon ja moottorin välillä, jolla voidaan voittaa hieman moottorin reagointinopeudessa (turboviive) ja toisaalta nestejärjestelmä antaa enemmän vaihtoehtoja tila-ahtaissa tapauksissa. Haittapuoli on nestejärjestelmän tuoma lisäpaino ja kompleksisuus.

Joissain urheiluautoissa on normaalin välijäähdyttimen lisäksi myös vesiruiskutus, jolloin imuilman sekaan ruiskutetaan pieni määrä pienipisaraista vettä, joka haihtuessaan imuilman sekaan viilentää sitä.

Lähteet
-------

*
**Club Baloncesto Málaga** (tunnetaan sponsorointisyistä myös nimellä **Unicaja Malaga**) on espanjalainen koripalloseura.

Historia
--------

Seura syntyi kahden koripalloseuran, Unicaja Rondan ja Mayoral Maristasin, seurafuusiossa vuonna 1992. Unicaja Ronda perustettiin jo vuonna 1977 ja Mayoral Maristas perustettiin vuonna 1953 nimellä Ademar Basket Club. 1972 nimi vaihdettiin vielä CB Maristas de Málagaan ja seura nousi 1988 ACB:hen.

Málaga oli ensimmäisen kerran lähellä Espanjan mestaruutta kaudella 1994–1995, jolloin seura pääsi ACB:n loppuotteluihin. Myös kaudella 2001–2002 seura sijoittui sarjan toiseksi. 2000-luvulla Málaga pelasi pitkään ULEBin alaisissa yksityisissä seurakilpailuissa, etenkin Euroliigassa. Ensimmäisen Espanjan mestaruuden seura voitti vuonna 2006. Vuonna 2017 se voitti ULEB Eurocupin mestaruuden. Kaudella 2021–2022 Málaga osallistui Mestarien liigaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  VER UNA TEMPORADA CB Málaga. Viitattu 15.3.2011. (espanjaksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (espanjaksi)
* Euroliigan joukkueprofiili (englanniksi)
**Broken Note** on Lontoosta, Isosta-Britanniasta kotoisin oleva dubstep-musiikkia tekevä kahden miehen kokoonpano.

Genre
-----

Broken Noten musiikki on vaihtelevaa; se nojautuu vahvoihin bassoraitoihin ja sino-rastafarisoundeihin. Broken Noten julkaisut on kategorisoitu dubstepiksi, mutta duon tiedetään rikkovan genrerajoja.

Broken Noten kappaleet ovat instrumentaalisia tai niissä on käytetty sampleja. Esimerkiksi Mortal Bass -kappaleessa käytetään Fight Club -elokuvasta otettua ääninäytettä.

Tuotanto
--------

Broken Note julkaisi ensimmäisen pitkäsoitto-cd:n Terminal Static marraskuussa vuonna 2009. Sitä ennen yhtye on julkaissut pelkästään vinyylilevylle. Pitkäsoitto sisältää Ruff-, Ad Noiseam- ja Damage-levy-yhtiöiden alaisuudessa julkaistuja kappaleita.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Terminal Static (Ad Noiseam)*  (2009)

### EP:t

* *Dubversion / Mortal Bass* (Ruff) (2008)
* *Fueling The Fire* (Damage) (2008)
* *War In The Making / No Struggle* (Ruff) (2008)
* *Let 'Em Hang / Meltdown* (Ad Noiseam) (2009)
* *Venom / Fucking Up The Program* (MindSaw Recordings) (2010)

Katso myös
----------

* Dubstep
* Elektroninen musiikki

Lähteet
-------

1. ↑  Biografia englanniksi
2. ↑  Julkaisut levy-yhtiöineen

Aiheesta muualla
----------------

* Broken Noten Myspace-sivusto (englanniksi)
* Broken Note Facebookissa (englanniksi)
* Broken Noten julkaisut Ad Noiseam-levy-yhtiön nettisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)