recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Naatti** on eräiden kaksivuotisten juurikasvien eli ihmis- ja eläinravinnoksi viljeltyjen, turvonneen pääjuuren kasvattavien kasvien ensimmäisenä kesänä kasvavien lehtien nimitys. Toisena kesänä kasviin kehittyy kukkaversot. Naatit soveltuvat joidenkin kotieläinten, lähinnä nautojen rehuksi. Lehmien rehuna niiden suurin päiväannos on 30–40 kg ja naatteja voi korjuun jälkeen säilyttää 3–4 viikkoa tai tehdä niistä pidempään säilyvää AIV-rehua.

Eri juureksien mukana saatavien naattien keskimääräinen paino on seuraava. Sadasta kilosta Turnipseja saadaan naatteja 15 kg, lantuista 25 kg, rehujuurikkaista 45 kg, porkkanoista 60 kg ja sokerijuurikkaista 100 kg.

Sokerijuurikkaan naatissa on kuiva-ainetta vain 11–14 % ja loppu on vettä. Kuiva-aineesta 22–30 % on sokeria ja koko naatin painosta sokeria on 1,5–4 %. Naattien määrään vaikuttaa päivän pituus, juurikaslajike, maalaji ja kosteusolot. Suomessa sokerijuurikaspelto voi tuottaa naatteja 40–50 tonnia hehtaarilta, mutta Lounais-Suomen kuivilta savimailta niitä saadaan vain 20–30 tonnia hehtaarilta. Koska naattien korjuussa niittosilppurilla ei saa tulla multaa rehun sekaan, ei naattia voi katkaista kannan läheltä vaan se on tehtävä korkeammalta, jolloin sadosta jää peltoon noin kymmenen tonnia hehtaarilta. Naattisadon lisääminen ylimääräisellä typpilannoituksella ei ole suositeltavaa, sillä se vähentää rehun maittavuutta ja löysentää ulostetta sekä heikentää juurisadon laatua ja vähentää siitä saatavaa hintaa. Koska monella sokerijuurikasta viljelevällä maatilalla ei ole nautakarjaa, korjataan Suomessa naateista rehuksi vain runsaat 10 %. Naattien kuitupitoisuus on pieni, joten naudoille on tarjottava ruoaksi myös karkeampaakin rehua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Uusi tietosanakirja*. Osa 14, palsta 415, hakusana naatit. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1964.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 9, palstat 207–208, hakusana juurikasvit. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1962.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 3, palstat 1715–1716, hakusana juurikasvit. Helsinki: Otava, 1963.
4. ↑  Naatin korjuu ja käsittely  2014. Halikko:  Sokerijuurikkaan tutkimuskeskus.  Arkistoitu 17.8.2021. Viitattu 17.8.2021.
**David Duke Carr** (s. 21. heinäkuuta 1979 Bakersfield, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Carr ei ole pelannut vuoden 2012 jälkeen. Urallaan Carr on edustanut NFL-liigan Houston Texansia, Carolina Panthersia, New York Giantsia sekä San Francisco 49ersia.

Carr oli vuoden 2002 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäinen valinta. Häntä pidetään yhtenä liigan epäonnistuneimmista ykkösvarauksista.

NFL-ura
-------

Fresnon valtionyliopistossa yliopistojalkapalloa pelannut Carr varattiin vuoden 2002 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana, laajennusjoukkue Houston Texansin toimesta. Hän oli seuran ykköspelinrakentaja sen historian viiden ensimmäisen kauden ajan, saavuttamatta kuitenkaan huomattavaa menestystä. Texansista lähtemisen jälkeen Carr ei ole onnistunut löytämään paikkaa aloittajana, vaan on joutunut tyytymään satunnaisiin peliminuutteihin varamiehen roolissa.

Carr oli osa New York Giantsin vuoden 2011 Super Bowlin voittajajoukkuetta, vaikkei pelannut sekuntiakaan kauden aikana. Hän teki maaliskuussa 2012 Giantsin kanssa vuoden jatkosopimuksen.

Perhe
-----

Carrin pikkuveli Derek Carr on myös pelinrakentaja, ja isoveljensä tavoin opiskeli Fresnon osavaltionyliopistossa sekä pelasi yliopiston joukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑  50 Worst Draft Picks in NFL History Bleacher Report. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Barry Wilner: NFL draft: QB David Carr learns from brother *eu.poughkeepsiejournal.com*. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Richard Justice: The Texans never gave David Carr a chance SFGate. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
**Joaquim Torra i Pla** (s. 28. joulukuuta 1962 Blanes) on katalonialainen poliitikko. 

Hänet valittiin Katalonian parlamenttiin 21. joulukuuta 2017 pidetyissä vaaleissa Junts per Catalunyan listalta. 10. toukokuuta 2018 kapinasyytteitten takia maanpaossa oleva Katalonian entinen pääministeri ja uudetkin vaalit voittaneen itsenäisyysmielisen liittouman keulahahmo Carles Puigdemont ehdotti Torraa seuraavaksi itsehallintoalueen johtajaksi Espanjan estettyä tätä ennen Puigdemontin itsensä sekä tutkintavankeudessa olevien Jordi Sànchezin ja Jordi Turullin nimittämisen virkaan.

Torra nimitettiin aluejohtajaksi 14. toukokuuta 2018. Torran virkakausi päättyi syyskuussa 2020 sen jälkeen kun Espanjan vaaliviranomainen sekä Katalonian ja Espanjan korkeimmat oikeudet epäsivät häneltä oikeuden toimia julkisissa tehtävissä. Espanjan korkein oikeus vahvisti Torran 18 kuukauden viranhoitokiellon.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Pere Aragonès becomes Catalonia’s interim president as cabinet replaces ousted leader *catalannews.com*.  30.9.2020. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  How we got here: President Quim Torra's disqualification by Spain's Supreme Court *catalannews.com*.  28.9.2020. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Nabil Ghilas** (s. 20. huhtikuuta 1990 Marseille, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligaissa pelaavaa Vitoriaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Myös Nabilin veli Kamel Ghilas on jalkapalloilija.

Seurajoukkueura
---------------

Ghilas aloitti jalkapalloilun Ranskassa, jossa hän pelasi junioritason lisäksi yhden kauden Championnat National tasolla Cassis Carnoux'in riveissä kaudella 2009–2010.

### Moreirense

Kesällä 2010 Gilas siirtyi Portugaliin Moreirenseen. Seura kuitenkin lainasi hänet saman tien kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle pelanneeseen FC Vizelaan.

### Porto

8. heinäkuuta 2013 Ghilas siirtyi portugalilaisseura Portoon nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin 3 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa joukkueessa 22. syyskuuta 2013 ottelussa Estoril Praiaa vastaan. Ghilas oli voittamassa Portolle elokuussa 2013 Portugalin supercupia.

Maajoukkueura
-------------

Ghilas teki ensiesiintymisensä Algerian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2013 Burkina Fasoa vastaan. Ghilas teki puolestaan ensimmäisen maalinsa Algerialle 9. kesäkuuta 2013 vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Beniniä vastaan.

### MM-kisat 2014

Ghilas valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän tuli vaihdosta kentälle avausottelussa Belgiaa vastaan, kuten myös toisessa ja kolmannessa ottelussa Etelä-Koreaa ja Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin Saksaa vastaan, jossa Ghilas ei pelannut.

Lähteet
-------

1. ↑  N. Ghilas au FC Porto (off.) *lequipe.fr* 8.7.2013 Viitattu 13.6.2014 (ranskaksi)
2. ↑  OFICIAL: Ghilas é dragão por quatro temporadas Zerozero. Viitattu 7.6.2014. (portugaliksi)
3. ↑  NABIL GHILAS *lequipe.fr* Viitattu 13.6.2014 (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nabil Ghilasin esittely ja tilastot Footballzz-sivustolla (englanniksi)

Levante – Primera División
1 Jesús |
2 I. López |
3 Toño |
4 Navarro |
5 Uche |
6 Vyntra |
7 Barral |
8 El Zhar |
9 Martins |
10 R. García |
11 Morales |
12 Juanfran |
13 Mariño |
14 Ramis |
15 Nikos |
16 El Adoua |
17 Xumetra |
18 Víctor |
19 P. López |
20 V. Pérez |
21 Ivanschitz |
22 Sissoko |
23 Diop |
24 Simão |
25 José Mari |
26 Camarasa |
30 Jason |
Valmentaja Alcaraz

Algerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Si Mohamed |
2 Bougherra |
3 Ghoulam |
4 Belkalem |
5 Halliche |
6 Mesbah |
7 Yebda |
8 Lacen |
9 Ghilas |
10 Feghouli |
11 Brahimi |
12 Medjani |
13 Slimani |
14 Bentaleb |
15 Soudani |
16 Zemmamouche |
17 Cadamuro |
18 Djabou |
19 Taïder |
20 Mandi |
21 Mahrez |
22 Mostefa |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Halilhodžić
Helsingin kauppakorkeakoulu Etu-Töölössä
**Hugo Edvard Harmia**, vuoteen 1927 **Hackstedt** (30. kesäkuuta 1907 Salmi – 9. maaliskuuta 1952 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti. 

Harmian vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja John Gustaf Hackstedt ja Lyyli Johanna Huotinen ja puoliso vuodesta 1934 Ruth Margit Kristina Sjöman. Harmia tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui arkkitehdiksi 1933. Hän teki opintomatkan Keski-Eurooppaan 1937. Helsingin kaupungin rakennustoimiston arkkitehtina Harmia toimi 1934–1947, omaa arkkitehtitoimistoa hän piti Woldemar Baeckmanin kanssa vuodesta 1941. Harmian tunnetuimpia töitä ovat Baeckmanin kanssa suunniteltu Helsingin kauppakorkeakoulu (1950) sekä Porin lyhytaaltoasema (1939).

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 160. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. ↑  Hugo Harmia (Arkistoitu – Internet Archive) Arkkitehtuurimuseo.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Oion Kerameikon** (m.kreik. Οἶον Κεραμεικὸν, lat. *Oeum Cerameicum*) oli antiikin aikainen alun perin Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *asty*-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.

Oion Kerameikonin sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä. Lisänimensä perusteella sen oletetaan kuitenkin sijainneen suhteellisen lähellä Kerameikosta, erään teorian mukaan jossakin Pyhän tien ja pohjoisen Pitkän muurin välisellä alueella. Demos sai lisänimensä erotukseksi toisesta Oion-nimisestä demoksesta, Oion Dekeleikonista.

Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Leontis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Leontis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *eks Oiū* (ἐξ Οἴου).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Traill, J. et al.: Places: 585936 (Oἶon Kerameikon) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Leontis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Halimus · Kettos · Leukonoe · Oion Kerameikon · Alempi Potamos · Ylempi Potamos · Skambonidai |
| *Paralia* | Deiradiotai · Frearrhioi · Potamos Deiradiotai · Sunion |
| *Mesogeios* | Aithalidai · Eupyridai · Hekale · Hybadai · Kholleidai · Kolonai · Kropidai · Paionidai · Pelekes |
**Hurrikaani Ike** oli yhdeksäs nimetty trooppinen sykloni Atlantin hurrikaanikaudella 2008. Varsinaisen hurrikaanin laskettiin surmanneen 103 henkeä. Lisäksi 92 menehtyi välillisesti hurrikaanin vuoksi.

Eniten uhreja oli Haitissa, missä arvioitiin kuolleen 74 ihmistä. Yhdysvalloissa tuhot olivat suurimmat Texasissa, Louisianassa ja Arkansas'ssa, missä kuoli 20 ihmistä ja lisäksi 64 menetti henkensä epäsuorasti hurrikaanin vuoksi. Ainakin 28 ihmistä menehtyi hurrikaanin suoriin ja epäsuoriin vaikutuksiin myös Ohio Valleyssa myrskyn jo laantuessa.

Ike muodostui säähäiriöstä, joka syntyi Kap Verden lähellä elokuun loppupäivinä. Syyskuun 1. päivänä se oli trooppinen myrsky, ja syyskuun 4. päivänä se oli voimistunut toiseksi ylimpään eli 4. luokkaan Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Iken lähestyessä Texasin rannikkoa sen tuulennopeus pieneni, joten se laskettiin enää 2. luokan hurrikaaniksi.

Ike kulki samoilla alueilla kuin Hurrikaani Gustav vain viikkoa aiemmin.

Turks- ja Caicossaarilla rakennukset vaurioituivat pahoin, mutta ihmisuhreilta vältyttiin. Kuuban länsiosassa kuoli seitsemän ihmistä, ja pääkaupunki Havannassa tuli aineellisia vaurioita. Dominikaanisessa tasavallassa hurrikaani aiheutti kaksi kuolemaa.

Kuubaa ylittäessään Ike heikkeni 1. luokan hurrikaaniksi. Meksikonlahden lämmin vesi sai sen voimistumaan jälleen, mutta vain 2. luokkaan asti (Hurrikaani Katrina oli 5. luokan hurrikaani). 
Tuulet puhalsivat kuitenkin otollisesta suunnasta, joten suurimmat tuhot syntyivät vedenpinnan äkillisen nousun takia.

Yhdysvallat
-----------

Iken läpimitta oli 12. elokuuta 2008 Texasiin saapuessa liki tuhat kilometriä. Myrskyn arvioitiin katkaisseen sähköt 2,6 miljoonalta asukkaalta Texasissa ja Louisianassa. Noin 100 000 texasilaista jäi alueelle viranomaisten evakuointimääräyksistä huolimatta.

Ike osui samoille alueille kuin Galvestonin hurrikaani vuonna 1900. Hurrikaanin aiheuttamat taloudelliset vahingot nousivat miljardeihin dollareihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Berg, Robbie: Tropical Cyclone Report Hurricane Ike  23.1.2009 (päivitetty 3.5.2010). National Hurricane Center. Viitattu 10.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Ike-myrsky vyöryi Kuubaan, uhrimäärä kasvoi Haitissa *HS.fi*.  8.9.2008. Viitattu 10.5.2014.
3. ↑  Ike-myrsky höykytti Havannaa *HS.fi*.  9.9.2008. Viitattu 10.5.2014.
4. ↑  Hurrikaani Ike halvaannutti Houstonin *Yle Uutiset*.  12.9.2008. Viitattu 10.5.2014.
5. ↑  Ike-myrsky aiheutti miljardivahingot Texasissa *HS.fi*.  14.9.2008. Viitattu 10.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hurrikaani Ike**.
* The short - but eventful - life of Ike Boston.com. 15.9.2008. (Kuvia hurrikaani Iken aiheuttamista tuhoista.)
**Oisilly** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Vingeannejoen varrella, noin 30 kilometriä Dijonin kaupungista koilliseen.

Viaduc d'Oisilly
Kunnan keskustassa oleva romaaninen Saint-Légerin kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1636 kenraali Gallasin sotajoukot ryöstivät ja polttivat kunnan linnat ja kirkon. Kunnan alueen kautta kulkee kanava Canal entre Champagne et Bourgogne. Kanavan ja joen ylittävä rautatiesilta *Viaduc d'Oisilly* on saanut nimensä kunnan mukaan. Silta ulottuu myös naapurikunta Blagny-sur-Vingeannen puolelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 26.5.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Oisilly Echo des communes. Viitattu 26.5.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oisilly** Wikimedia Commonsissa
**Igor Dmitrijevitš Sergejev** (ven. Игорь Дмитриевич Сергеев, 20. huhtikuuta 1938 Luhanskin alue, Ukrainan SNT – 10. marraskuuta 2006 Moskova) toimi Venäjän puolustusministerinä 1997–2001 ja oli ensimmäinen Venäjän federaation marsalkan arvonimen (1997) saanut sotilas.

Sergejev valmistui 1960 Mustanmeren laivastokoulusta, vuonna 1973 Džerzinskin sotilasakatemiasta ja 1980 yleisesikunta-akatemiasta. Hänen sotilasuransa eteni vuodesta 1971 rykmentin esikunnasta Strategisten ohjusjoukkojen varakomentajaksi vuonna 1992.

Elokuussa 1992 hänet nimitettiin Strategisten ohjusjoukkojen komentajaksi. Hän ilmoitti 1996 ensimmäisen Topol-M-ohjuskokeen onnistumisessa Plesetskissa. Sergejev toimi toukokuusta 1997 lähtien Viktor Tšernomyrdinin hallituksessa puolustusministerinä ja puolustusneuvoston jäsenenä. Sergejev sai marsalkan arvonimen marraskuussa 1997. Huhti–syyskuussa 1998 hän jatkoi puolustusministerinä Sergei Kirijenkon lyhytaikaisessa hallituksessa ja syyskuusta 1998 maaliskuuhun 2001 Jevgeni Primakovin hallituksessa. Sergejev sopi kesäkuussa 1999 Helsingissä Venäjän osallistumisesta Kosovon rauhanturvajoukkoihin (KFOR). Joulukuussa 1999 ilmoitti läpimurrosta Tšetšenissa ja Groznyin valtauksesta sekä elokuussa 2000 sukellusvene Kurskin uppoamisesta. Hänestä tuli presidentti Vladimir Putinin turvallisuusneuvonantaja maaliskuussa 2001.

Arvioiden mukaan Jeltsin suosi Sergejeviä, koska hän ei valittanut määrärahojen vähäisyydestä, kuten edeltäjänsä, eikä hänellä ollut poliittisia ambitioita. Sergejeviä syytettiin epäonnistumisesta Dagestanin puolustuksessa tšetšeenisissien hyökätessä sinne 1999, mutta kiitettiin Groznyin nopeasta ja tehokkaasta valtaamisesta. Sergejev vastusti ankarasti ohjusjoukkojen lopettamista tai supistamista ja varoitti Yhdysvaltoja rikkomasta vuoden 1972 ABM-ohjussopimusta.

Sergejev menehtyi vaikeaan hematologiseen sairauteen. Hänet on haudattu Troekurovskin hautausmaalle Moskovassa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Igor Sergejev**.
* Igor Dmitriyevich Sergeyev (englanniksi)
* Сергеев Игорь Дмитриевич (venäjäksi)
* MosNews: Russia’s Ex-Defense Minister Dies at 68 (englanniksi)
* Sergejev NATO–Venäjä tapaamisessa joulukuussa 2000 (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Ivanin reitti ja voimakkuus väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden kohdalla Ivan oli vain trooppinen myrsky.
**Hurrikaani Ivan** oli yhdeksäs nimetty trooppinen myrsky vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden voimakkain trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimpaan eli 5. luokkaan Myrsky aiheutti tuhoja Grenadassa ja Jamaikalla sekä Kuuban länsiosissa. Yhdysvaltojen puolella vahinkoja tuli Alabamassa ja Floridassa.

Hurrikaanin kehitys
-------------------

Ivaniksi kehittynyt säähäiriö syntyi Kap Verden tienoilla syyskuun toisena päivänä. Se voimistui ja luokiteltiin trooppiseksi hirmumyrskyksi syyskuun 5. päivänä, kun se oli vajaat 2 000 km Tobagon itäpuolella. Se voimistui harvinaisen nopeasti ja kehittyi jo samana päivänä 3. luokan hurrikaaniksi. Myöhemmin se heikkeni hiukan ja liikkui kohti Karibiaa. Grenadassa Ivan riehui 7. syyskuuta. Karibianmerellä se voimistui uudelleen ja kasvoi pian 5. luokan hurrikaaniksi. Voimakkaimmillaan Ivan oli 12. syyskuuta, jolloin sen keskusmatalapaine oli pudonnut 910 hPa:iin. Ivan heikkeni huomattavasti juuri ennen iskeytymistään Yhdysvaltojen rannikolle Alabamaan. Se kulki koilliseen Alabaman poikki, heikkeni mantereelle jouduttuaan edelleen, mutta kaartoi takaisin länteen ja voimistui uudelleen aiheuttaen rankkasateita Teksasissa.

Hurrikaanin aiheuttamat tuhot
-----------------------------

Grenadassa kuoli 39 ihmistä, ja koko valtion infrastruktuuri vaurioitui pahoin. Jamaikalla kuoli 15 henkeä, Venezuelassa viisi, Dominikaanisessa tasavallassa neljä, Haitissa kolme ja Barbadoksella ja Tobagolla yksi. [1]

Yhdysvalloissa Ivanin lasketaan aiheuttaneen aineellisia vahinkoja 13 miljardin dollarin edestä. Karibian kehityspankin mukaan tuhot Karibian saarilla, lähinnä Grenadassa, Jamaikalla, ja Caymansaarilla, olivat noin kolme miljardia dollaria. Kuubassa arvioitiin tulvavahinkojen olleen 1,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑  MSNBC uutisetLuettu 10.2. 2007

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hurrikaani Ivan** Wikimedia Commonsissa
Ita Rina
**Ita Rina** (alun perin **Italina Lida Kravanja**, myöhemmin **Tamara Đorđević**; 1907*lähde?*–1979) oli slovenialainen näyttelijä.

Rina varttui Ljubljanassa ja osallistui 19-vuotiaana kauneuskilpailuun, jossa sai paikan finaalista Zagrebissa. Hän saapui paikalle liian myöhään voidakseen enää osallistua, mutta sai osakseen valokuvaajien huomion. Hänen valokuviaan julkaistiin Saksaan, ja hän sai kutsun Berliiniin, jossa hän alkoi saada pieniä elokuvarooleja. Elokuvamaailmaan siirryttyään hän otti uudeksi nimekseen Ita Rinan. Rina pääsi pienten roolisuoritusten jälkeen esiintymään elokuvaan tšekkiläiseen *Erotikon*. Elokuvassa esitettiin alastomuutta ja rakastelukohtaus, mikä aikanaan oli kiistanalaista. Elokuva kuitenkin teki Rinasta julkisuuden henkilön. Vuonna 1930 Rina esiintyi pääroolissa tšekkiläisessä elokuvassa *Tonka Šibenice*.

Rina sai tunnettavuutta Yhdysvaltoja myöten. Hän sai Hollywoodista useita työtarjouksia, joista viimeinen vuonna 1931 koski kolmivuotista sopimusta. Rina kuitenkin kieltäytyi tarjouksista ja päätti matkustaa Hollywoodin sijaan Belgradiin. Hän meni naimisiin jugoslavialaisen miehen kanssa ja otti naimisiin mentyään käyttöön nimen Tamara Đorđević. Hän esiintyi Euroopassa toiseen maailmansotaan asti ja asui loppuelämänsä Jugoslaviassa. Rina keskittyi sittemmin pitkälti perhe-elämään, mutta esiintyi vielä vuonna 1960 jugoslavialaisessa elokuvassa *Rat*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vid Sosic, Ita Rina: A Forgotten Movie Star 3 Seas Europe 15.11.2022, viitattu 19.5.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Ita Rina Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Hurrikaani Ginger** oli kahdeksas nimetty myrsky ja viides hurrikaani vuoden 1971 Atlantin hurrikaanikauden aikana. Se oli trooppinen hirmumyrsky yli 27 vuorokauden ajan, toiseksi pisimpään kaikista Atlantin hurrikaaneista. Tämä hurrikaani raivosi syyskuun viidennestä päivästä lokakuun kolmanteen, pääosan ajasta Atlantin länsiosassa. Se iski lopulta Pohjois-Carolinaan syyskuun viimeisen päivän aamuna ja aiheutti tulvatuhoja kymmenen miljoonan senaikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä.

Ginger ei kehittynyt kovin voimakkaaksi: Saffir-Simpsonin viisipiortaisella asteikolla se kohosi vain kakkosluokkaan. Se aiheutti rannikolla tulvia meriveden nousun takia, ja Pohjois-Carolinan itäosissa 250–330 millimetrin sademääriä, jotka tuhosivat maissi- ja soijaviljelmiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurricane Ginger - September 29-October 4, 1971 NCEP NOAA. Viitattu 8.5.2012. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hurricane Ginger
**Hurrikaani Gilbert** oli kaikkien aikojen toiseksi voimakkain Atlantin valtamerellä havaittu trooppinen hirmumyrsky matalapaineen keskuksen syvyydellä mitattuna. Se oli vuoden 1988 kolmas hurrikaani ja kahdeksas nimetty trooppinen matalapaine. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimmalle tasolle viisi. Gilbert aiheutti tuhoja Karibianmerellä ja Meksikonlahdella yhdeksän päivän ajan. Se surmasi 318 henkeä ja aiheutti tuhoa yli viiden miljardin sen aikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä.

Myrskyn kehitys
---------------

Gilbertiksi kehittynyt säähäiriö oli havaittavissa Afrikan rannikolla 3. syyskuuta 1988. Satelliittikuvista näkyi 8. syyskuuta, että se oli kehittynyt trooppiseksi matalapaineeksi, joka havaittiin noin 600 km Barbadoksen itäpuolella. Karibian lämpimät (27 °C) vedet antoivat energiaa Gilbertille, joka voimistui trooppiseksi myrskyksi 9. syyskuuta. Se ylitti Vähä-Antillien eteläisimmät saaret ilman suurempia tuhoja.

Koska mikään ei hidastanut kehitystä, Gilbert jatkoi kasvuaan lämpimän meren päällä ja oli 11. syyskuuta kolmosluokan hurrikaani. Se liikkui johdonmukaisesti luoteeseen pohjoispuolellaan sijaineen voimakkaan korkeapaineen ohjaamana. Se ylitti 12. syyskuuta Jamaikan nelosluokan hurrikaanina. Suurimmat tuulen nopeudet olivat 60 m/s. Gilbert voimistui edelleen ja iski Grand Caymanille viitosluokan hurrikaanina. Tuulen nopeus nousi 83 m/s:iin. Vaikka suurempiakin tuulen nopeuksia on havaittu, Gillbert luokiteltiin voimakkaimmaksi hurrikaaniksi, koska paine sen keskuksessa oli 888 hPa eli alempi kuin missään muussa hurrikaanissa ennen sitä. Ennätyksen ennätyksen rikkoi Hurrikaani Wilma vasta vuonna 2005.

14. syyskuuta Gilbert oli edelleen viitosluokan hurrikaani, kun se iski Meksikoon Jukatanin niemimaalle. Se synnytti tornadoja ja aiheutti tulvia vielä viiden päivän ajan, kunnes yhdistyi säärintamaan 19. syyskuuta Teksasissa.

Tuhot
-----

Gilbertissä kuoli kaikkiaan 318 ihmistä, joista 202 Meksikossa, 45 Jamaikalla, 30 Haitilla, 12 Guatemalassa ja muutamia Venezuelassa, Dominikaanisessa tasavallassa, Yhdysvalloissa, Costa Ricalla ja Nicaraguassa.

### Voimakkaimmat hurrikaanit

1. Wilma 2005 - 882 hPa
2. **Gilbert** 1988 - 888 hPa
3. Labor Dayn hurrikaani 1935 - 892 hPa
4. Rita 2005 - 897 hPa
5. Allen 1980 - 899 hPa
6. Linda 1997 - 900 hPa
7. Katrina 2005 - 902 hPa
8. Camille 1969 - 905 hPa
9. Mitch 1998 - 905 hPa
10. Ivan 2004 - 910 hPa

Lähteet
-------

1. 1 2  Hurricane Gilbert 1988 NHC NOAA. Viitattu 8.5.2012. (englanniksi)
2. ↑  Hurricane Wilma  2005. NOAA National Climatic Data Center. Viitattu 8.5.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hurrikaani Gilbert** Wikimedia Commonsissa
**Igor Ivanovitš Setšin** (ven. Игорь Иванович Сечин, 7. syyskuuta 1960 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen liikemies ja poliitikko, jota pidetään yhtenä presidentti Vladimir Putinin lähimmistä miehistä. Hän on toiminut muun muassa Putinin hallituksen varapääministerinä ja öljy-yhtiö Rosneftin johdossa.

Setšin jakaa Putinin kanssa yhteisen menneisyyden KGB:ssä ja Pietarin kaupunginhallinnossa. Setšin toimi 1980-luvulla portugalin kielen tulkkina Mosambikissa ja Angolassa. Pietarin kaupunginhallintoon hän siirtyi 1991 ja lähti sieltä Putinin kanssa Moskovaan 1996.

Setšin kuuluu Kremlin niin sanottuihin silovikkeihin, johon kuuluu kovan linjan nationalisteja. Hän toimi kuitenkin pitkään lähinnä poliittisena taustavoimana, mutta vuonna 2008 Dmitri Medvedev teki hänestä varapääministerin. Setšin toimi varapääministerinä vuoteen 2012, jolloin Putin palasi Venäjän presidentiksi. Toukokuusta 2012 hän on toiminut öljy-yhtiö Rosneftin presidenttinä. Setšin oli 2003 vaikuttamassa Jukosin hajottamiseen ja myös sen arvokkaimman osan myymiseen pilkkahinnalla Rosneftille. Jukosin entinen johtaja Mihail Hodorkovski on syyttänyt Setšiniä häntä vastaan nostettujen rikossyytteiden ajamisesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  A look at Igor Sechin, Putin's man behind the rise of Rosneft to heights of oil industry *FOX News*.  22.10.2012. FOX News Network, LLC. Viitattu 7.3.2013. (englanniksi)
2. ↑  Harding, Luke: Igor Sechin: Rosneft's Kremlin hard man comes out of the shadows *The Guardian*.  18.10.2012. Guardian News and Media Limited. Viitattu 7.3.2013. (englanniksi)
3. ↑  Igor Sechin Rosneft.  Arkistoitu 27.1.2013. Viitattu 7.3.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Igor Setšin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**Hirssivahanokka** (*Estrilda nonnula*) on keskisessä Afrikassa luonnonvaraisena elävä loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkieläimenä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kooltaan hirssivahanokka on noin 11–12 cm. Koiraan pää laki on musta. Selkä ja siivet ovat väritykseltään harmaat ja mustan tai tummanharmaan raidoittamat. Hirssivahanokan kupeet ja perä ovat tumman punaiset. Vatsa on valkoinen. Hirssivahanokkanaaras muistuttaa koirasta, mutta on hieman ruskehtavampi ja valkoisessa vatsassa on harmahtava vivahde. Nokan yläosa on vaaleanpuunainen ja alaosa musta. Metsävahanokka (*Estrilda atricapilla*) muistuttaa ulkonäöltään hirssivahanokkaa, mutta on huomattavasti tummempi.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Hirssivahanokkaa tavataan Keski-Afrikasta päiväntasaajan alueelta. Hirssivahanokan elinympäristöä ovat metsien reunamat sekä viljellyt maat ja savannit.

Elintavat ja ravinto
--------------------

Hirssivahanokat elävät suurina parvina. Laji pesii joko yksittäisinä pareina tai kolonioina. Pesä sijaitsee yleensä pensaassa tai puussa. Pesät rakennetaan ruohoista ja niissä on alhaalla usein lyhyt sisäänkäyntitunneli. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita myös koiras hautoo. Hautominen kestää noin kymmenen päivää ja poikaset poistuvat pesästään noin kahdenkymmenen päivän kuluttua kuoriutumisestaan.

Hirssivahanokan ravinto koostuu kasvien siemenistä, erityisesti hirssistä. Lisäksi laji pyydystää lentäviä termiittejä ja voi syödä myös kukkien nuppuja sekä mettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Estrilda nonnula* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Black-crowned Waxbill The Waxbill Finch Society.  Arkistoitu 11.2.2009. Viitattu 16.5.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q774288
* Wikispecies: Estrilda nonnula
* ADW: Estrilda\_nonnula
* Avibase: 2680F124BAD90934
* BirdLife: 22719589
* CoL: 3BKGX
* BOW: blcwax2
* eBird: blcwax2
* Euring: 31970
* GBIF: 2493665
* iNaturalist: 13773
* IRMNG: 11105776
* ITIS: 559986
* IUCN: 22719589
* NCBI: 247713
* Xeno-canto: Estrilda-nonnula

 |

 |
**Iryna Vasiljeuna Jattšanka** (valkoven. Ірына Васільеўна Ятчанка, ven. Ирина Васильевна Ятченко, *Irina Vasiljevna Jattšenko*, s. 31. lokakuuta 1965 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kiekonheittäjä.

Jattšanka heitti Splitin EM-kisoissa 1990 viidenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Tokion MM-kisoissa seitsemänneksi tuloksella 64,92 ja 1992 GP-finaalissa toiseksi. Barcelonan olympialaisissa hän oli seitsemäs. Vuonna 1995 hän oli Euroopan cupissa kolmas ja Göteborgin MM-kisoissa yhdeksäs. Seuraavana vuonna hän oli jälleen Euroopan cupissa kolmas. Atlantan olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi. 1997 hän heitti viidenneksi Ateenan MM-kisoissa ja 1998 viidenneksi GP-finaalissa. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän sijoittui yhdeksänneksi, mutta voitti seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa olympiapronssia tuloksella 65,20.

Jattšanka sijoittui Edmontonin MM-kisoissa 2001 yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli viides GP-finaalissa. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 67,32. Kauden lopussa hän heitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi. Ateenan olympialaisissa 2004 Jattšanka voitti toistamiseen olympiapronssia. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän oli kymmenes. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui yhdeksänneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 yhdenneksitoista.

Vuonna 2012 Jattšankan Ateenan kesäolympialaisissa antama dopingnäyte osoittautui uusintatestissä positiiviseksi, ja hän menetti Ateenan olympiamitalinsa. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyy 1. huhtikuuta 2015 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 21.8.2004–20.8.2006 hylättiin takautuvasti.

Jattšanka on naimisissa valkovenäläisen moukarinheittäjä Ihar Astapkovitšin kanssa.

Ennätykset
----------

* Kiekonheitto: 69,14 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Iryna Jattšanka Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2  Irina Yatchenko *sports-reference.com*.  Arkistoitu 30.10.2014. Viitattu 1.10.2009. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑  List of athletes currently serving a period of ineligibility as a result of an anti-doping rule violation under IAAF Rules (PDF)  28.5.2013. IAAF. Viitattu 18.6.2013. (englanniksi)

  

Naisten kiekonheiton maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1983: Martina Opitz |
1987: Martina Hellmann |
1991: Tsvetanka Hristova |
1993: Olga Burova |
1995: Ellina Zvereva |
1997: Beatrice Faumuina |
1999: Franka Dietzsch |
2001: Ellina Zvereva |
2003: Iryna Jattšanka |
2005: Franka Dietzsch |
2007: Franka Dietzsch |
2009: Dani Samuels |
2011: Li Yanfeng |
2013: Sandra Perković |
2015: Denia Caballero |
2017: Sandra Perković |
2019: Yaimé Pérez |
2022: Feng Bin |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Jani Timonen** (s. 1978, Lieksa) on suomalainen tietokirjailija ja vapaa kirjoittaja. Hän on kirjoittanut Tero Kartastenpään kanssa tietokirjan Provo opas - ärsyttämisen jalo taito.

Timonen työskenteli Aamulehdessä vuosina 2002-2010. Hän on kirjoittanut vapaana kirjoittajana muun muassa  Helsingin Sanomiin,  Suomen Kuvalehteen ja  Imageen.
Timonen on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopiston tiedotusopista ja kauppatieteiden maisteriksi Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulusta. Hän on opiskellut myös muun muassa Korea Universityssa ja Sungkyunkwan Universityssa Etelä-Koreassa.

Hän tekee  Helsingin yliopistossa väitöskirjaa digitaalisesta politiikasta, diplomatiasta ja retoriikasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Provo opas - ärsyttämisen jalo taito *WSOY*.  20.2.2014.  Arkistoitu 25.2.2014. Viitattu 20.2.2014.
2. ↑  Suomalaisetko muka hiljaisia? – "Suomi olisi varsin tylsä maa" *Uusi Suomi*.  19.2.2014. Viitattu 20.2.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Jani Timosen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kalle Grundel** (s. 2. lokakuuta 1948) on ruotsalainen aktiiviuransa päättänyt ralliautoilija. Aktiiviuransa aikana Grundel ei voittanut MM-osakilpailuja, mutta ajoi yhden palkintopallisijoituksen.

Grundel debytoi MM-tasolla vuoden 1977 Ruotsin rallissa ajokkinaan yksityinen Saab 99 EMS. Grundel kilpaili MM-sarjassa satunnaisesti 1 tai 2 kertaa kaudessa Saabilla aina vuoteen 1981 asti. Vuoden 1982 Ruotsin ralliin Grundel osallistui Volkswagen Golf GTI:lla ja sijoittui ensimmäisen kerran urallaan MM-pisteille. Seuraavana vuonna Grundel ajoi Ruotsin rallissa sikäläisen maahantuojan Golfilla ja kauden päättäneessä RAC-rallissa Volkwagen Motorsportin tehdastiimin Golfilla. Ruotsissa sijoitus oli hienosti viides ja Englannissa kahdeksas. Kaudelle 1984 Grundel sai Volkswagenin tehdastiimin ajattamana kahdeksan MM-rallin ohjelman. Tuloksena oli neljä keskeytystä ja kolme sijoitusta MM-pisteille. Kaikissa neljässä maaliin asti ajamassaan kisassa hän ajoi luokkavoittoon.

Kaudella 1985 Grundel ajoi kaksi kilpailua Peugeot Talbot Sportin tehdastallissa korvaten Argentiinan rallissa vakavasti loukkaantuneen Ari Vatasen. Suurajoista tuloksena oli yleiskilpailun viides sija ja RAC rallissa keskeytys ulosajon vuoksi.

Kaudelle 1986 Grundel siirtyi Fordin tehdastalliin jossa ajoi neljä MM-rallia. Fordin jättäessä Suurajot väliin, Grundel sai luvan osallistua ralliin Lancian kolmannella autolla Markku Alénin ja Mikael Ericssonin tallitoverina. Kaudelle 1987 siirryttiin B-ryhmästä heikompitehoisiin A-ryhmän autoihin ja Grundel jatkoi Fordin tehdaskuljettajana kolmen rallin ajan. Kauden päättäneessä RAC-rallissa hän ajoi etuvetoisella Peugeotilla.

Kaudella 1988 Grundel kilpaili vain kahdessa MM-rallissa. Kotikisassaan Ruotsissa alla oli Ruotsin maahantuojan ilmoittama Mazda 323 ja RAC-rallissa jälleen Peugeota. RAC-ralli jäi myös Grundelin viimeiseksi startiksi MM-tasolla. Kausilla 1988–1991 Grundelin pääasiallinen työnantaja oli Peugeotin Saksan maahantuoja, jonka nimissä hän osallistui Saksassa ajettuihin EM-sarjan osakilpailuihin. 

Kausien 1991–1998 aikana Grundel ajoi satunnaisia ralleja satunnaisella kalustolla eri puolilla maailmaa. Vuodesta 2005 lähtien ohjelmassa on ollut lähinnä erinäisiä näytöskilpailuita Keski-Euroopassa.

Lähteet
-------

* Kalle Grundelin ura eWRC:ssa
**Matti Tapio Tuominen** (1947–1999) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Matti T. Tuominen tuli 1970-luvulla tunnetuksi porilaisen Purema-lauluyhtyeen keulahahmona. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Tuominen jatkoi soolouralla, julkaisten yhden sooloalbumin ja useita singlejä. 

Matti T. Tuominen teki kappaleita myös muille artisteille, kuten Lea Laven, Lasse Mårtenson ja Pasi Kaunisto. Lisäksi hän sävelsi musiikkia kahteen Visa Mäkisen elokuvaan. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tuominen ohjasi muutamia lyhyitä opetuselokuvia Valtion AV-keskukselle.

Diskografia
-----------

### Albumit sooloartistina

* Päällä pienen pallon (1984)

### Singlet sooloartistina

* Hetki (1982)
* Paha uni (1982)
* Matkalla itseeni (1984)
* Heijaa PPT (1984)
* Taisin vähän hullaantua (1985)
* Hei Dingo! (1992)

Lähteet
-------

* Fono.fi - Äänitetietokanta

### Viitteet

1. ↑  Elonet

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Helsinki Freedom Records** eli **HFR** on Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen perustama levy-yhtiö tai paremminkin levy-yhteisö. Artisteina toimivat pääkaupunkiseudun nuoret. HFR perustettiin 11. helmikuuta 2007 ja ensimmäisinä kiinnityksinä mukaan tuli noin 30 nuorta räppäriä. Alussa uusi artisti osallistuu yhteisten kokoelmien tekoon, ja jos hän osoittaa kehitystä ja peräänantamattomuutta musiikin tekoa kohtaan, hän voi saada oman soololevynsä. Freedom on nuorten itsensä antama nimi levy-yhteisölle.

Levy-yhteisön periaatteena on nostaa nuoria artisteja esiin. Artisti on kuitenkin vapaa lähtemään ilman sitoumuksia. Yhteisö pyrkii lisäämään yhteisöllisyyttä ja vastuuntuntoa. Kokoelmien ansiosta mahdollisimman moni nuori pääsee mukaan. Toiminnalla ei pyritä tuottamaan voittoa.

Eräät levy-yhteisön artistit ovat sittemmin lähteneet omille teilleen. Esimerkiksi vuonna 2008, Aisti & Emeto kiinnitettiin Ähky Recordsin artisteihin ja Retale Karma Musiikille. Alkuvuodesta 2010, Mikael Gabriel teki levytyssopimuksen Universal -levy-yhtiön kanssa.

Tuottajat
---------

* Ezra (Voittajafiilis)
* Janne Oinas
* Mats Takila
* OP Beats
* Puukko-Jere (Luomuhappo)
* Pyhimys
* Steen1
* Sulva

Julkaistut albumit
------------------

* Mr. KO - Boys from da past (12.10.2007)
* HFR kokoelma vol. 1 (12.10.2007)
* Mikael "MG" Gabriel - 5 miljoonaa muuta (11.2.2009)
* Ambizionz - Chapter One (4.3.2009)
* Aggressivos - Controversial Music (18.3.2009)
* Carl Finer - From the Beginning to the End (2009)
* HFR kokoelma vol. 2 (2010)
* Flowboysfam - Hattutemppu (2011)
* Dilemma & Miguel - Takinkääntäjät (2011)
* Noah Kin - No Matter the Season (2011)
* Jyrise - Ensi-ilta (2012)

Aiheesta muualla
----------------

* Free Your Mind[vanhentunut linkki]
* Helsinki Freedom Records Myspacessa (englanniksi)
* Syvällä Pelissä, Amibizionzilta levy maaliskuussa[vanhentunut linkki]
Hangon Casinon merenpuolinen julkisivu
**Hangon Casino**, alkuperäiseltä nimeltään **Hangon seurahuone**, (ruots. *Societetshuset i Hangö* tai *Hangö Casino*) on vuonna 1879 valmistunut Hangon Kylpyläpuistossa Plagenin rannalla sijaitseva puinen ravintolarakennus. Casinossa toimii kesäaikaan ravintoloita ja baareja ja sitä on mahdollista vuokrata tapahtumiin. Casino on eräs Hangon tunnetuimmista rakennuksista.

Hangon Casinon on suunnitellut arkkitehti Ferdinand von Christierson ja päätös sen perustamisesta tehtiin vuonna 1878. Sen ulkonäköön lisättiin jugendvaikutteita 1910-luvulla Hjalmar Åbergin ja Waldemar Aspelinin johdolla. Casino oli alun perin osa Hangon muun muassa näköalapaviljonkeja ja kioskeja käsittävää kylpyläkokonaisuutta, mikä kuitenkin tuhoutui sodan jälkeen Neuvostoliiton vuokrattua Hankoniemen. Casinorakennus on ollut 1800-luvulta viihdekäytössä ravintoloineen.

Lähteet
-------

1. ↑  Benigni, Heinonen: Kesäravintola Hangon Casinon markkinoinnin ja markkinointiviestinnän kehittäminen  2012. Helsinki:  Haaga-Helia-ammattikorkeakoulu.  Arkistoitu 26.4.2016. Viitattu 19.4.2016.
2. ↑  Michaelsson, Heiskanen: Rakennushistoriallinen selvitys: Casinon kortteli 309, Plagenin uimarannan ja Puistovuorten alue  2013. Helsinki:  TENGBOM ERIKSSON ARKKITEHDIT OY Viitattu =19.4.2016.  Arkistoitu 18.9.2016. Viitattu 19.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hangon Casino** Wikimedia Commonsissa
**Anza Mertaranta Allstars** on Antero Mertarannan, Jari Tirkkosen ja Seppo Tammilehdon perustama yhtye, joka soittaa pääasiassa 1960- ja 1970-lukujen musiikkia. Yhtye perustettiin vuoden 2004 syksyllä.

Yhtye esittää etupäässä Tammilehdon tulkitsemia brittipophittejä 1960-luvulta, hänen itse levyttämiään käännöskappaleita sekä Tirkkosen laulamaa perinnetietoista 1970-luvun suomipoppia ja rockiskelmää. 

Yhtyeessä ovat soittaneet aiemmin myös Janne Orava (kitara), Ari Aapro (basso), Matti Hyyrynen (kitara), Jouni Saario (kitara), Heikki Markkula (kitara), Tero Kaario (kosketinsoitin) ja Heikki Haavisto (basso).

Vuoden 2007 loppupuolella kokoonpanoksi vakiintui: Antero Mertaranta (rummut), Seppo Tammilehto (kitara,laulu), Jari "Jami" Tirkkonen (laulu, lyömäsoittimet), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) sekä vuorottelevat soolokitaristit Kimmo Hermonen ja Seppo Alajoki. Jami Tirkkosen jäätyä pois kokoonpanosta syksyllä 2009 Kimmo Hermosen tilalle tuli kitaristiksi Jukka Harju, joka toimii myös toisena bändin laulusolistina.

Lokakuussa 2009 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa *Jytää, poppia ja rautalankaa*. Kesällä 2010 bändi julkaisi Seppo Tammilehdon säveltämän ja sanoittaman singlen SINISTÄ JA VIHREÄÄ. Maaliskuussa 2012 kitaristi Jukka Harju lähti Yölintu-yhtyeeseen, ja Allstars jatkoi viisimiehisenä kokoonpanolla: Anza Mertaranta (rummut), Seppo Alajoki (kitara), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) ja Seppo Tammilehto (laulu, kitara).

Lähteet
-------

1. ↑  Reija Kokkola: Jytää, poppia ja rautalankaa (bio) *anzamertaranta-allstars.net*. Anza Mertaranta Allstars -kotisivut.  Arkistoitu 5.10.2017. Viitattu 4.10.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Anza Mertaranta Allstars -yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**M/S Svea Corona** oli Silja Linen tilaama autolautta, joka oli Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä vuosina 1975–1984 sekä sen jälkeen risteilyliikenteessä ulkomaalaisissa yhtiöissä.

Historia
--------

Svea Corona oli yksi niistä aluksista, jotka Silja Linen osakasvarustamot (Bore, Svea ja SHO) tilasivat Ranskasta. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1974 ja kastettiin toukokuussa 1975 *Svea Corona*ksi, jonka jälkeen se luovutettiin Svea-varustamolle. Alus asetettiin Helsinki–Tukholma -reitille. Syyskuussa 1977 Svea Corona siirrettiin Turku–Maarianhamina–Tukholma -reitille. Tämän jälkeen alus vuorotteli näillä reiteillä.

Vuonna 1982 laivalta irtisanottiin 21 suomalaista työntekijää huonon ruotsin taidon vuoksi. Maaliskuussa 1983 henkilökunta luvattiin ottaa takaisin töihin, jos nämä suorittavat ruotsin kielikurssin. Irtisanomisesta noussutta riitaa alettiin käsitellä Ruotsin työtuomioistuimessa kesäkuussa 1983.

Svea Corona ajoi viimeisen vuoronsa Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä helmikuussa 1984, jonka jälkeen se muutettiin Oskarshamnin telakalla *Sundancer*-nimiseksi risteilyalukseksi asetettavaksi Yhdysvaltain länsirannikolle.

Heinäkuussa 1984 alukselle tapahtunut pohjakosketus vaurioitti alusta niin pahoin, että aluksen korjaaminen katsottiin kannattamattomaksi. Joulukuussa 1984 alus myytiin Epirotiki S.S. Nav Co -yhtiölle. Vuonna 1985 alus kunnostettiin kreikkalaisella telakalla, jonka jälkeen se asetettiin risteilemään Välimerellä nimellä *Pegasus*.

Syyskuussa 1991 alus hinattiin Kreikkaan odottamaan uutta ostajaa. Alus myytiin marraskuussa 1994 Strintzis Linelle, joka nimesi sen *Ionan Express*iksi. Strintzis Line myi aluksen vuonna 1995 Turkkiin romutettavaksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Valkeat laivat[vanhentunut linkki]
* Fakta om Fartyg (ruotsiksi) *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 30.7.2012. Viitattu 26.9.2007.
**Ahmoon työväentalo** on Ahmoon kylässä Karkkilan kaupungissa sijaitseva työväentalo.

Historiaa
---------

Ahmoon ja Haaviston työväenyhdistys Oras perustettiin joulukuussa 1905. SDP:n puoluetilaston mukaan yhdistyksen jäsenmäärä oli 260 vuonna 1907, minkä jälkeen se putosi huomattavasti. Työväenyhdistys osti vuonna 1911 entisen maalaistalon päärakennuksen. Taloa laajennettiin vuonna 1917 juhlasiivellä. Tämä mahdollisti työväentalon entistä monipuolisemman käytön. Kansalaissodan aikana talo oli punakaartin esikuntana. Lapualaisvuosina työväenyhdistys lakkautettiin ja työväentalo pakkohuutokaupattiin vuonna 1932, josta Karkkilan työväenyhdistys lunasti talon. Ahmoon eteläinen pienviljelijäyhdistys osti talon vuonna 1934. Vuonna 1947 valtioneuvosto lunasti talon ja luovutti sen SKP:n Ahmoon yhdistykselle.

Rakennus
--------

Työväentalon pinta-ala on 280 m². Talossa on 118 m²:n juhlasali ja 40 m²:n näyttämö. Talossa on lisäksi pieni keittiö ja ravintolatila sekä tarvittavat saniteettitilat. Talo on peruskorjattu vuosina 2010–2018. Kaikki ulko- ja sisäpuoliset pinnat on uusittu talon perinteitä kunnioittaen. Talo on väritykseltään ja ilmapiiriltään kodikas.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑  Seurantalot Ahmoon työväentalo *seurantalot.fi*. Viitattu 29.12.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee kansaa.* Nalut *on myös kaupunki Libyassa.*
Nalunaamio.
**Nalut** ovat atlanttista nalun kieltä puhuva kansa Guinean luoteisrannikolla ja Guinea-Bissaun rajaseudulla.

Nalut ovat kultturiltaan lähellä bagoja, landumoja, kissejä, limboja, temnejä ja bullomia. Susujen ja fulbejen levittäytyminen ajoi heidät Atlantin rannikolle. 1500–1800-luvuilla nalut toimivat sisämaan ja eurooppalaisten välisen kaupan välittäjinä. He olivat riippuvaisia Futa Djallonin muslimihallitsijoista. Nykyään nalut ovat sulautumassa susuihin.

Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, bataatti, maniokki, maissi, vihannekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan kahvia, maapähkinää ja sokeriruokoa. Lisäksi keräillään kookospalmun, öljypalmun ja koolapuiden hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta. Aikaisemmin valmistettiin merivedestä suolaa. Nalut ovat tunnettuja puusta veistetyistä suurikokoisista juhlanaamioistaan. Suurin osa harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on muslimeja tai kristittyjä.

Guinea-Bissaussa oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 13 420 nalua (0,9 % maan väestöstä). He asuvat etupäässä Catión kaupungin ympäristössä Tombalin alueella. Guineassa nalut asuvat pääosin Rio Nunez ja Kogonjokien alajuoksuilla sekä Tristaosaarilla. 1980-luvulla heitä arvioitiin olleen maassa 10 000 henkeä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Narody mira: istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 319. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1988.
2. ↑  Características Sócio Cultural RGPH2009 *stat-guinebissau.com*.  Arkistoitu 5.11.2017. Viitattu 17.5.2017.
3. ↑  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau: Fourth Edition*, s. 288. Landam, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.
4. ↑  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: an Ethnohistorical Dictionary*, s. 416. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.