recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Zenden Liverpoolin paidassa vuonna 2005
**Boudewijn "Bolo" Zenden** (s. 15. elokuuta 1976 Maastricht, Limburg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi urallaan yleensä vasemmalla laidalla puolustajana tai keskikentällä. Hän toimii PSV Eindhovenin organisaatiossa juniorivalmentajana.

Ura
---

Zenden aloitti ammattilaisuransa PSV Eindhovenissa vuonna 1994. Hän pelasi siellä vuoteen 1998 saakka, kunnes alankomaalaisia tähtipelaajia riveihinsä haalinut, Louis van Gaalin valmentama FC Barcelona osti hänet. Espanjan visiitti kesti kolme kautta, ja vuodet 2001-2003 Zenden pelasi Chelsea FC:ssä vaihtelevalla menestyksellä ja peliajalla. Jo laskusuunnassa ollut tähti myytiin Middlesbroughiin vuonna 2003. Hieman yllättäen Zenden siirtyi takaisin terävimmälle huipputasolla allekirjoittamalla sopimuksen Liverpool FC:n kanssa heinäkuussa 2005.

Rafael Benitezin uusien hankintojen myötä Zendenin peliaika jäi Liverpoolissa vähäiseksi ja kesällä 2007 hän siirtyi ranskalaisseura Olympique de Marseillen riveihin. Zenden jätti Marseillen kesällä 2009. Hän teki sopimuksettomana pelaajana sopimuksen Valioliigan Sunderlandiin. Zenden edusti Sunderlandia kahden kauden ajan, kunnes lopetti uransa 35-vuotiaana vuonna 2011.

Zenden on pelannut myös 40 ottelua maajoukkueessa ja edustanut maataan 1998 MM-kisoissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kisoissa. Vuoden 1998 kisoista hänet muistetaan erityisesti upeasta maalistaan Kroatiaa vastaan pronssiottelussa.

Pelaajauransa jälkeen Zenden toimi Chelseassa Rafael Benítezin apulaisvalmentajana.  Kesäkuussa 2013 Zenden siirtyi PSV Eindhovenin organisaatioon juniorivalmentajaksi. 

Zendenillä on myös musta vyö judossa, jossa hän voitti nuoruudessaan myös alueellisen mestaruuden.

Lähteet
-------

1. ↑  Sunderland värväsi ex-Liverpool-tähden *MTV3.fi*.  16.10. 2009. MTV3. Viitattu 17.10. 2009.
2. ↑  Benitez appoints Zenden as assistant manager at Chelsea (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Van Nistelrooy en Zenden lopen stage bij PSV

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jon Dahl Tomasson** | **Alankomaiden vuoden nuori pelaaja**1997 | Seuraaja:**Mark van Bommel** |

Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 van der Sar |
2 Reiziger |
3 Stam |
4 F. de Boer |
5 Numan |
6 Jonk |
7 R. de Boer |
8 Bergkamp  |
9 Kluivert |
10 Seedorf  |
11 Cocu |
12 Zenden |
13 Ooijer |
14 Overmars |
15 Bogarde |
16 Davids  |
17 van Hooijdonk |
18 de Goeij |
19 van Bronckhorst  |
20 Winter  |
21 Hasselbaink |
22 Hesp |
Valmentaja Hiddink
**Oskar Amatus Karlsson** (13. syyskuuta 1895 Saltvik – 20. huhtikuuta 1927) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Karl Johan Jansson ja Mathilda Hägglund.

Opinnot
-------

Karlsson kävi viisi luokkaa Maarianhaminan reaalioppilaitosta ja kauppakoulun.

Jääkärikausi
------------

Karlsson työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 6. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota
-------------------

Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Karlsson astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 kirjoitettuaan palvelusitoumuksen ja vannottuaan sotilasvana hänet ylennettiin varavääpeliksi. Hän saapui 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, mistä hänet komennettiin sähköttäjäksi Vaasan radioasemalle.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Karlsson siirrettiin sisällissodan jälkeen 17. kesäkuuta 1918 alkaen Santahaminan radioaseman päälliköksi. Armeijasta hän erosi 17. kesäkuuta 1919 vain liittyäkseen 26. kesäkuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, jossa hän toimi Rajakonnun erillisen komppanian päällikkönä 1. heinäkuuta - 10. syyskuuta 1919 välisen ajan. Retkikunnalla hän otti osaa Hongin kylän taisteluun. Aunuksesta palattuaan hän liittyi 2. lokakuuta 1919 Pohjois-Inkerin vapaajoukkoihin, missä hän toimi 2. pataljoonan komentajana ja otti osaa taisteluihin Lehtokylässä, Sahannotkossa, Lukkarinmäellä, Lempaalassa ja Grusinassa. Myöhemmin hän toimi rykmentin esikunnassa tiedustelutoimiston päällikkönä. Sotaretkiltään palattuaan hän siirtyi keskuspoliisin palvelukseen ensin Maarianhaminaan 15. tammikuuta 1920 - 15. toukokuuta 1923 väliseksi ajaksi ja Helsinkiin 1. huhtikuuta 1924 – 1926 väliseksi ajaksi.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 1. lokakuuta 1916
* Varavääpeli 7. helmikuuta 1918
* Vänrikki 11. helmikuuta 1918
* Luutnantti 4. maaliskuuta 1918
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Suomalainen, Jaakko, Sundvall, Johannes, Olsoni, Emerik ja Jaatinen, Arno (toim.): *Suomen jääkärit: toiminta sanoin ja kuvin II, 2. painos*. Kuopio: Osakeyhtiö Sotakuvia, 1933.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Suomen jääkärit II 1933: 1161.
Petra Roth vuonna 2007 *Frankfurter Rundschaun* paneelikeskustelussa.
**Petra Roth** (9. toukokuuta 1944 Bremen) on saksalainen poliitikko. Hänen puolueensa on CDU. Roth toimi Frankfurt am Mainin ylipormestarina vuodesta 1995 vuoteen 2012. Hän on Frankfurtin toisen maailmansodan jälkeisen ajan pitkäaikaisin ylipormestari. Siirtolais- ja huumepolitiikkaa koskevien näkemystensä vuoksi Roth lasketaan puolueensa vasemmistosiipeen.

Ura ja elämä
------------

Roth liittyi CDU:hun muutettuaan Frankfurtiin. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon ja sen jälkeen Hessenin osavaltion parlamenttiin, jossa hän toimi vuodesta 1987 vuoteen 1995. Vuosina 1992...1995 Roth oli CDU Frankfurtin puheenjohtaja. 25. kesäkuuta 1995 hän voitti Andreas von Schoelerin ylipormestarinvaalissa ja 5. heinäkuuta hän aloitti toimensa Frankfurt am Mainin ensimmäisenä naispuolisena ylipormestarina. Kausi päättyi 1. heinäkuuta 2012, jolloin virkaan astui sosialisti Peter Feldmann.

Ylipormestarinvaaleissa 2001 Petra Roth voitti toisella kierroksella niukasti pormestari Achim Vandreiken (SPD). 28. tammikuuta 2007 Roth valittiin ensimmäisellä vaalikierroksella kolmannelle virkakaudelleen. Hän sai 60,5 prosenttia äänistä.

Vuonna 2001 Roth sai ranskalaiselta Kunnialegioonalta tunnustuksen palveluksistaan ranskalais-saksalaisen ystävyyden hyväksi. 21. toukokuuta 2005 Tel Avivin yliopisto myönsi Rothille "Doctor philosophiae honoris causa" -arvonimen hänen toiminnastaan ystävyyskaupunkien Tel Avivin ja Frankfurt am Mainin akateemisten ja kulttuuristen suhteiden edistämiseksi.

Roth on koulutukseltaan vastaanottoapulainen (*Artzhelferin*). Hän jäi leskeksi vuonna 1994 ja hänellä on kaksi poikaa, jotka molemmat ovat juristeja.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Hessischer Landtag: Abgeordnete 12. Wahlperiode (Arkistoitu – Internet Archive), 13. Wahlperiode (Arkistoitu – Internet Archive), 14. Wahlperiode (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petra Roth**.
* Omat sivut (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee satelliittikonsernia. Muita lyhenteen SES merkityksiä on täsmennyssivulla.*
**SES S. A.** on luxemburgilainen satelliittitietoliikennekonserni. Vuonna 2010 sillä on käytössään 43 tietoliikennesatelliittia.  Yhtiön perustamisen aikaan, vuonna 1985, nimi oli **S**ociété **E**uropéenne des **S**atellites.

Omistus, johto, konsernin osat
------------------------------

SES perustettiin Luxemburgin valtion omistamaksi yhtiöksi. Luxemburg on edelleen sen pääosakas. Konsernin liikevaihto on noin 1600 miljoonaa euroa ja voitto noin 400 miljoonaa euroa. Sen palveluksessa on 1600 ihmistä. Vuonna 2010 yhtiön toimitusjohtajan toimii Romain Bausch.

Konserni hallitsee useita alueellisia yhtiöitä: SES Astra (EU-alue), SES World Skies (Pohjois-, Väli-, ja Etelä-Amerikka, Afrikka, Keski-Itä ja Aasia)), SES Sirius, ND SatCom ja Astra Platform Services. Sillä on vähemmistöomistuksia seuraavissa yhtiöissä: QuetzSat (Meksiko), Ciel (Kanada), O3b Networks (pääkonttori Jerseyn saarella) ja YahLive (Keski-Itä).

Vuoden 2010 kesällä yhtiö ilmoitti aikovansa panostaa yhden miljardin dollarin edestä vuoteen 2015 mennessä yhtiön liikevaihdon kasvattamiseen. Samalla sen satelliittien määrä laskee 43:sta 38:aan. Yhtiön on tilannut 15 uutta satelliittia vanhojen satelliittiensa korvaajiksi. Noin 85% sen uudesta satelliittikapaasiteetista on sijoitettu sellaisille asemille kiertoradalla, joilta ne pyrkivät hankkimaan konsernille liikevaihtoa Keski-Idän, Afrikan, Latinalaisen Amerikan ja Aasian markkinoilta.

Tytäryhtiöt
-----------

Konsernin rakenne (omistusosuus)|  | SES |
| --- | --- |
| **Satelliittioperaattorit** | 

| SES WORLD SKIES (100%) | SES Astra (100%) |
| --- | --- |

 |
| **Alueelliset operaattorit** | 

| Ciel (70%) | Quetzsat (49%) | SES Sirius (90%) | Solaris Mobile (50%) |
| --- | --- | --- | --- |

 |
| **Satelliittipalveluyhtiöt** | 

| Americom Government Services (100%) | APS (100%) | SES Astra Broadband Services (100%) | ND SatCom (100%) | SES Astra TechCom (100%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |

 |
|

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Top fixed Satellite Service Operators, Spacenews, 2008-06-30
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* SES
* Launch schedule on LyngSat

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Luxemburg LuxX-indeksin yritykset |
| --- |
|  |
| 
* Aperam
* ArcelorMittal
* Brederode
* Luxempart
* Reinet Investments
* RTL Group
* SES
* Socfinaf
* Socfinasia

 |

 |
Audronius Ažubalis
**Audronius Ažubalis** (s. 17. tammikuuta 1958 Vilna) on liettualainen poliitikko. Hän edustaa konservatiivista Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit -puoluetta. Hän opiskeli Liettuassa journalismia ja lisäksi Yhdysvalloissa politiikan tutkimusta sekä taloustiedettä. Ažubalis istui Seimasin jäsenenä vuosina 1996–2000. Hänet valittiin sinne uudelleen vuonna 2004 ja sitten 2008. Seimasissa hän on toiminut ulkoasiainkomitean puheenjohtajana.

29. tammikuuta 2010 Ažubalis sai nimityksen Liettuan ulkoministeriksi. Hänen seuraajakseen nimitettiin joulukuussa 2012 Linas Linkevičius.

Joulukuussa 2010 Ažubalis lähetti Euroopan komissiolle kirjeen, jossa pyydettiin kommunistien rikosten hyväksymisen, kieltämisen tai vähättelyn kriminalisointia. Häntä tukivat Bulgarian, Tšekin, Unkarin, Latvian ja Romanian ulkoministerit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Government of the Republic of Lithuania - Audronius Ažubalis (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Alfa.lt: Conservatives want Azubalis to head foreign ministry
3. ↑  European Leadership Network: Minister of Foreign Affairs Linas Linkevicius
4. ↑  BBC News: EU won't legislate on communist crimes

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Audronius Ažubalis** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**Aarne Heikki Alfred Putkonen** (28. toukokuuta 1890 Pietari – 25. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat liikemies Heikki Putkonen ja Maria Lovisa Tiihonen.

Opinnot
-------

Putkonen kävi kansakoulun ja kauppakoulun.

Jääkärikausi
------------

Kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla kouluttaja luutnantti Mellis
Putkonen työskenteli konttoristina Viipurissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 4. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota
-------------------

Putkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan adjutantiksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonaan, jonka mukana osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurin ympäristössä, missä hän kaatui taistelussa Lavolassa, Lavolan sulun ja kosken väliselle saarelle 25. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Lavolaan. Lavolan saarelle pystytettiin muistomerkki hänen muistokseen 25. syyskuuta 1927. 

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917
* Vänrikki 11. helmikuuta 1918
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
* Preussin 2. lk. Rautaristi
 |

Lähteet
-------

* Jernström E: *Jääkärit maailmansodassa*. Sotateos oy: Helsinki 1933.
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑
4. ↑  Jernström 1933: 149.
**Paavali Alarik Kaski** ent. **Kask** (24. toukokuuta 1893 Valkeakoski –  24. huhtikuuta 1919) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen äitinsä oli Ida Maria Kask.

Opinnot
-------

Kaski kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulu vuonna 1918.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania.
Kaski työskenteli palosotilaana Viipurissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 20. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1917 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Hän suoritti Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota
-------------------

Kaski astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa vannottuaan ensin sotilasvalan ja kirjoitettuaan sitoutumissopimuksen. Tämän jälkeen hänet ylennettiin Suomen armeijan aliupseeriksi. Takaisin suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, josta hänet määrättiin Satakunnan rintamalle, missä hän sai 23. helmikuuta 1918 tehtäväkseen aseiden toimittamisen Parkanoon, missä hänen tuli kouluttaa paikallisia vapaaehtois- ja asevelvollisjoukkoja.

Maaliskuun toinen päivä vuonna 1918 hän sai käskyn, joka määräsi hänet lähtemään vapaaehtoisista Jalasjärveläisistä kootun 110 miehisen joukon johtajana Ikaalisiin, missä hän johdatti joukkonsa Ikaalisten ympäristön taisteluihin. Kun kymmenen päivää oli taisteltu Kaski palasi joukkoineen takaisin Parkanoon. Seuraavaksi hän sai tehtäväksi marssittaa joukkonsa Parkanosta 21. maaliskuuta 1918 Osaraan, matkalla hänen joukkoihinsa yhdistettiin vielä Karvian nostoväki. Osaralle saavuttuaan hänen tuomansa joukko yhdistettiin Turun pataljoonaan, missä se määrättiin pataljoonan 3. komppaniaksi. Huhtikuussa vuonna 1918 Hänet siirrettiin Porin rykmentin 3. pataljoonaan 2. komppaniaan. Kaski toimi edellä mainittujen komppanioiden päällikkönä ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kyröskoskella, Epilän-Tampereen akselilla, Karkussa, Kauvatsalla, Laitikkalassa ja Alvettulassa.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Kaski palveli sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä Varsinais-Suomen rykmentin 3. pataljoonan 2. komppaniassa ja hetken myös Lappeenrannan vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 5. komppaniaan.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Aliupseeri 7. helmikuuta 1918
* Vänrikki 21. huhtikuuta 1918
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaudenmitali 2. lk.
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
**Greatest Hits** on Kari Peitsamon ja Ankkulin viides ja Peitsamon seitsemäs albumi vuodelta 1980. Se on samalla ensimmäinen Ankkuli-yhtyeen albumi, jonka kaikilla raidoilla soittaa varsinainen Ankkuli-yhtye Peitsamo–Majamaa–Siirtola. Levyn kannessa on kuva Peitsamosta esiintymässä Ylen *Hepskukkuu*-ohjelmassa studio-orkesterin kanssa. 

Levyltä julkaistiin single *Koputa kolmasti (oveen rakkauden) / Aabrahamin kapakka*.

Albumi ei nimestään huolimatta ole kokoelmalevy vaan sisältää ainoastaan ennenjulkaisemattomia levytyksiä. Kappaleista neljä on merkitty käännösversioiksi kansainvälisesti tunnetuista rock-kappaleista. Toimittaja Juha Merimaan mukaan lisäksi "Synnyin rokkaamaan" on Creedence Clearwater Revival -käännös, "Mystiikkaa" on käännös John Mayallin kappaleesta "Dream with Me" ja "Täytyy mennä Viikiin" Mayallin kappaleesta "Thinking of my Woman". Vuonna 2015 Peitsamo kommentoi, että kappaleita merkittiin omiin nimiin, koska niiden käännöksille ei saatu lupia.

Rocket Records julkaisi albumin yhteispainoksena yhtyeen seuraavan Vallankumous-abumin kanssa alkuvuodesta 2015.

Kappaleet
---------

1. Aabrahamin kapakka
2. Ilpo – Cocaine –
3. Pois on Alice
4. Beatnik
5. Et mua kiinni saa – You Can't Catch Me –
6. Synnyin rokkaamaan
7. Täytyy mennä Viikiin
8. Postikortti

1. Mystiikkaa
2. Koputa kolmasti (oveen rakkauden)
3. Paluu menneisyyteen – Living in the Past –
4. Voima
5. Hei Päivi – Hey Baby –
6. Rock-juna

Kaikki laulut Kari Peitsamo, paitsi *Ilpo* ja *Hei Päivi* J. J. Cale–K. Peitsamo, *Et mua kiinni saa* C. Berry–K. Peitsamo, *Paluu menneisyyteen* Ian Anderson–K. Peitsamo

Kari Peitsamo ja Ankkuli
------------------------

* Kari Peitsamo (laulu ja kitara)
* Yrjö Majamaa (rummut)
* Harri Siirtola (basso ja taustalaulu)

Lähteet
-------

* Albumi Finnmusic.netin tietokannassa

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Juha Merimaa: Kari Peitsamo kertoo, miksi hän on merkinnyt lainabiisejä omikseen: "Ei saatu lupia. Levytettiin vaan ja laitettiin omiin nimiin." *Rumba*.  6. toukokuuta 2015. Viitattu 4.12.2015.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Francine Niyonsaba** (s. 5. toukokuuta 1993) on burundilainen yleisurheilija.

Hän voitti yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailuissa kultaa naisten 800 metrin juoksussa vuonna 2012. Hän kilpaili myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja ylsi kuudennelle sijalle 800 metrin juoksussa. Hän paransi 800 metrin Burundin ennätystä viidesti vuonna 2012 päätyen Brysselissä aikaan 1.56,59.

Niyonsaba voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 800 metrillä Portlandissa 2016 Burundin ennätysajalla 2.00,01. Saman vuoden heinäkuussa hän juoksi Monacossa maansa ulkorataennätyksen 1.56,24. Riio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai hopeaa ajalla 1.56,49. Hän paransi 800 metrin Burundin ennätyksen lukemiin 1.55,47 Monacossa 21. heinäkuuta 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa ajalla 1.55,92. Hän voitti 800 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 Burundin ennätysajalla 1.58,31. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai 800 metrillä hopeaa ajalla 1.57,97.

Nionsaba sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 10 000 metrillä viidenneksi Burundin ennätysajalla 30.41,93. 5 000 metrillä hänet hylättiin alkueräjuoksussa. Hän juoksi 2 000 metrin maailmanennätyksen 5.21,56 Zagrebissa 14. syyskuuta 2021. Hän paransi vuonna 2021 Burundin ennätyksiä useita kertoja päätyen 3 000 metrillä aikaan 8.19,08 Pariisissa 28. elokuuta ja 5 000 metrillä aikaan 14.25,34 Brysselissä 3. syyskuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2  FRANCINE NIYONSABA *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 25.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  18èmes Championnats Séniors d'Afrique d'Athlétisme: Resultats (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Francine Niyonsaba Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3  Francine Niyonsaba *tilastopaja.org*. Viitattu 14.4.2018. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Nooa Takooa** (s. 10. maaliskuuta 1993 Tarawa) on kiribatilainen yleisurheilija. Hän osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa miesten 100 metrin juoksuun, mutta ei päässyt karsintakierrokselta jatkoon. Hän kuitenkin teki henkilökohtaisen ennätyksen ajalla 11,53.

Vuonna 2010 Takooa sijoittui yleisurheilun Kiribatin-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi 100 metrin ja toiseksi 200 metrin juoksussa. Hän kilpaili myös yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 Berliinissä. Takooa kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon (mormoneihin).

Lähteet
-------

1. ↑  Nooa Takooa Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  IAAF: Athlete profile for Nooa Takooa
3. ↑  Kiribati Athletics Association: KAA Championships
4. ↑  12th IAAF World Championships in Athletics - Berlin 2009 - Countries: KIRIBATI Rep of[vanhentunut linkki]
5. ↑  Deseret News: Mormons competing in the 2012 London Olympics


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
KīlaueaKilauean Puʻu ʻŌʻō-purkausaukko purkautumassa toukokuussa 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
Kilpitulivuori |
| Sijainti | 
Havaiji, Yhdysvallat |
| Vuoristo | 
Hawaiian–Emperor seamount chain (d) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 277 m |
| Suojelualue | 
Hawaii Volcanoesin kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Purkautunut viimeksi | 
jatkuva purkaus vuodesta 1983 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
19° 25′ 16″ P, 155° 17′ 12″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Kilauean huippukaldera sijaitsee paljon suuremman Mauna Loa-tulivuoren kaakkoisrinteellä. Kilauean huipulta on matkaa Mauna Loan huipulle 24 kilometriä.
Huippukalderan ja Puʻu ʻŌʻō-purkausaukon sijainti
**Kīlauea** on aktiivinen kilpitulivuori Havaijin saarella. Korkeudeltaan se on 1 277 metriä. Kīlauea on purkautunut vuoden 1952 jälkeen yhteensä 34 kertaa. Havaijin kielellä *kilauea* tarkoittaa syöksevää. Kīlauea sijaitsee osittain Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa.

Kīlauea on nuorin ja lounaisin tulivuori Havaijilla. Sen jatkuva purkautuminen alkoi vuonna 1983 ja 21. toukokuuta 2010 se oli jatkunut jo 10 000 päivää. Se onkin pisimpään yhtäjaksoisesti purkautunut tulivuori maailmassa. Tulivuoren itäisellä rift-vyöhykkeellä on Puʻu ʻŌʻō -niminen purkausaukko.

Havaijilaisen mytologian mukaan tulivuoren sisässä asuu jumalatar Pele, joka vihastuneena aiheuttaa purkauksia.

Lähteet
-------

* USGS Hawaiian Volcano Observatory (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Havaijin saaret. 25.9.2009. Arkisto Viitattu 28.11.2020.
2. ↑  YLE Uutiset - Pisimpään purkautunut tulivuori aktiivinen jo 10 000 päivää Viitattu 28.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kīlauea** Wikimedia Commonsissa



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* Global Volcanism Program

 |
|  |
| Muut | 
* NARA

 |

 |
**James Henry Gardner** (21. toukokuuta 1881 Montreal, Kanada - 7. marraskuuta 1940) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hyökkääjä Gardner aloitti uransa 1900 Montreal Hockey Clubissa amatöörijoukkueessa, joka pelasi Canadian Amateur Hockey League -sarjaa. Vuoteen 1903 kestäneellä Hockey Club -urallaan hän voitti Stanley Cupin vuosina 1902 ja 1903. Sitten hän siirtyi Montreal Wanderersiin, joka kuului Federal Amateur Hockey League -liigaan. 

Jimmy Gardner siirtyi ammattilaiseksi ja pelasi kaksi vuotta yhdysvaltalaisissa joukkueissa Calumet Miners ja Pittsburgh Professionals. Sitten hän palasi Kanadaan Montreal Shamrocksiin. Hän palasi Wanderersiin 1908 ja edusti seuraa aina vuoteen 1911, siellä hän saavutti Stanley Cupin 1908 ja 1910. Hän vaihtoi PCHA -sarjaan jossa pelasi New Westminsterissä kaksi kautta ennen palaamistaan Montrealiin, jossa tuolla kertaa edusti Montreal Canadiensia kaksi kautta ennen eläköitymistään pelaajana.

Pelaajauran jälkeen hän palveli useiden joukkueiden valmentajana.

Gardner oli Montreal Canadiensin perustamisen keskeisiä taustahahmoja vuonna 1909, hän muun muassa keksi joukkueen nimen.

Jimmy Gardner otettiin kunniagalleria Hockey Hall of Fameen 1962.

Lähteet
-------

* Hockey Hall of Fame (2003). *Honoured Members: Hockey Hall of Fame*. Bolton, Ontario: Fenn Publishing. ISBN 1-55168-239-7.

### Viitteet

1. ↑  Jimmy Gardner *hhof.com*. Hockey Hall of Fame. Viitattu 12.6.2017. (englanniksi)
Väinö Aleksander Alasmaa
**Väinö Aleksander Alasmaa** (26. syyskuuta 1887 Eura – 4. toukokuuta 1919 Nannala Venäjä) oli koneteknikko ja jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat seppämestari Frans Isak Grönroos ja Ida Amanda Hiltunen.

Jääkäriaika
-----------

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. heinäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan ja edelleen 20. helmikuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan ja 10. heinäkuuta 1917 alkaen 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän kävi vuonna 1917 konekivääriasemestarikurssin ja kuului pataljoonan soittokuntaan.

Jääkäripataljoona 27:n soittokunta.

Suomen sisällissota
-------------------

*Katso myös: Suomen sisällissota*
Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918. Hänet sijoitettiin Suomen sisällissodassa Porin pataljoonan konekiväärikomppanian päälliköksi, josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentin 1. pataljoona. Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Pomarkussa, Harjakankaalla ja Porissa. Hän toimi myös lyhyen ajan pataljoonan komentajana.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Sisällissodan jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana Suomen Valkoisen kaartin 2. konekiväärikomppaniassa, josta hänet siirrettiin 2. pataljoonan aseupseeriksi. Armeijasta hän erosi vuonna 1919 ja liittyi Aunuksen retkikuntaan, jossa hänet sijoitettiin 1. pataljoonan konekiväärikomppanian päälliköksi ja osallistui taisteluihin Rajakonnussa, Vitelessä, Tuuloksessa, Alavoistissa, Aunuksenkaupungissa, Mäkriällä ja Syvärin luostarilla. Hän kaatui taistelussa Aunuksen kaupungin eteläpuolella.

Lähteet
-------

* Donner Kai, Svedlin Th. Nurmio Heikki (toim.): *Suomen vapaussota* I – VIII, Gummerus: Jyväskylä 1927.
* *Suomen sotasurmat 1914-1922* © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. ↑  Suomen sotasurmat 1914 – 1922
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Suomen vapaussota IV 1927: 423.
4. ↑  Suomen vapaussota V 1927: 115.
5. ↑  Suomen vapaussota IV 1927: 432.
6. ↑  Suomen vapaussota IV 1927: 237.


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 28. lokakuuta 1917
* Vänrikki 1918
* Luutnantti 1918
 |  | * Vapaudenristi 4. lk.
* Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Aunuksen mustomitali
* Jääkärimerkki
 |
Raleigh on kuvitteellinen hahmo Sucker Punch Productionsin kehittämässä Sly Cooper -videopelisarjassa.

Raleigh on härkäsammakko, joka toimi Fiendish Fiven päämekaanikkona ja hän esiintyi *Sly Racoonin* Tide of Terror kentän päävastustajana.

Historia
--------

### Tausta

Toisin kuin useimmat hänen kollegansa, Raleighin rikollisuus ei johtunut traagisesta tapahtumasta hänen lapsuudessaan. Hän oli kyllästynyt rikkaaseen ja etuoikeutettuun elämään, hän kiinnostui piratismista, jota hän yritti ensimmäisen kerran ajelessaan jahdillaan.  Silloin Raleighin rikollinen mieli alkoi kukoistaa. Hänen taitonsa koneiden rakentamisessa johti siihen, että hänet palkattiin Fiendish Fiven päämekaanikoksi. Lopulta hän asettui lähelle saarelle rakensi räjähdysmäisen "myrskykoneen", joka synnytti jatkuvasti ankaraa sadetta ja tuulta. Hän käytti myrskykonetta upottaakseen ohi kulkevia laivoja, joista hän saattoi sitten ryöstää saaliin. 

### *Sly Raccoon*

Raleigh löysi *Varkaidenkäsikirjan*, kun hän ja Fiendish Five teki hyökkäyksen Cooperin kotiin. Kymmenen vuotta myöhemmin hänet kohtasi Sly Cooper. Vähän ennen kuin nämä kaksi osallistuivat taisteluun, sammakko pilkkasi Slyta.

Raleigh osoitti kykynsä turvota valtavan kokoiseksi valmistautuen murskaamaan Slyn kuin hyönteisen. Raleigh kuitenkin lyötiin voimakkaista hyökkäyksistään huolimatta. Viimeinen isku lähetti Raleighin veteen, ja ennen kuin hän menetti tajuntansa, hän varoitti Slyä vaaroista, jotka odottivat Mesa Cityssä, jossa ilkeä Kovanaama asui, ja että nuori varas ei olisi hänelle vertaa.  Tarkastaja Carmelita Fox pidätti Raleighin  ja vangitsi hänet vankilaan.

Ominaisuudet
------------

### Fyysinen ulkonäkö

Raleigh on vihreä härkäsammakko, jolla on ruskeat silmät. Hänellä ei ole vaatteita paitsi valkoiset käsineet, ja sinisestä metallista valmistettu silinteri. 

Nuoruudessaan, ennen kuin hän siirtyi merirosvoukseen, Raleigh käytti vain punaista rusettia ja harmaita käsineitä, ja hänellä oli ruskeat hiukset.

### Persoonallisuus

Raleigh on julma ja sadistinen, mikä näkyy hänen ilostaan ​​upottaa laivoja ja ryöstää niistä aarteita. Hän osoitti myös vilpitöntä epäkunnioitusta vartijoitaan kohtaan ; Tämä käy ilmi siitä, kuinka hänet kuultiin huutavan heille kaiuttimen kautta, loukkaavan ja alentavan heitä, koska he eivät tehneet työtään oikein,  ja uhkaavan heitä rangaistuksella, jos he eivät pysty suojelemaan yhtä hänen aarreavaimistaan.  Samaan aikaan hän osoittaa jonkin verran kunnioitusta miehiä kohtaan sekä jonkin verran arvostusta heidän tähän mennessä tekemästään työstä, jopa kutsuen heitä "operaationsa kruununjalokiviksi". 

### Kyvyt

Nielemällä hyönteisiä Raleigh pystyy turvottamaan itsensä paljon suuremmiksi, jolloin hän voi murskata vihollisensa

. Hän pystyy ojentamaan kielensä ja käyttämään sitä hyökkäämiseen.  Hän on myös taitava koneistaja, ja hänen merkittävin luomuksensa on myrskykone.

Lähteet
-------
,Fredrik Alopaeus Alexander Julius Klünderin teos
**Fredrik Alopaeus** (1810 – 20. huhtikuuta 1862 Odessa) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, todellinen valtioneuvos ja puolalainen kreivi.

Fredrik Alopaeuksen vanhemmat olivat diplomaatti, kreivi Frans David Alopaeus ja Jeanette Caroline Charlotte von Wenckstern ja hänen puolisonsa oli vapaaherratar Alexandra Petrovna Freedericksz. Alopaeus tuli oppilaaksi keisarilliseen lyseoon 1829 ja astui samalla palvelukseen henkivartioväen husaarirykmenttiin. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1833, kreivin arvon hän sai Puolassa 1841. Hänestä tuli aliratsumestari 1842 ja ratsumestari 1845. Vuosikymmenen lopulla hän oli herttua Maximilian Leuchtenbergin adjutantti, everstiksi hänet ylennettiin 1850. Hänet korotettiin sitten keisarin sivusadjutantiksi. Alopaeuksesta tuli hovitallimestariksi 1852 ja 1853 husaarirykmentin komentaja Puolaan. Krimin sodassa Alopaeus oli kenraalimajurina armeijan ylipäällikön esikunnassa ja määrättiin Odessassa olevien joukkojen komentajaksi 1856. Hän kuitenkin erosi sotapalveluksesta todellisena valtioneuvoksena jo samana vuonna, mutta toimi vielä Odessan kaupunginjohtajana vuoden 1857 lopulle saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredrik Alopaeus *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 25.12.2019)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
Pyhän kolminaisuuden kirkko Sebežissä.
**Sebež** (ven. Се́беж) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Latvian ja Valko-Venäjän rajaa 189 kilometriä Pihkovasta etelään. Kaupunki on Sebežin piirin keskus. Sen kautta kulkee Rēzeknen ja Novosokolnikin välinen rautatie (Sebežin asema) sekä Moskovasta Latvian rajalle johtava M9-valtatie. Asukkaita on 6 400 henkeä (vuonna 2008).

Sebež mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1414 liettualaisten hävittämänä Pihkovan feodaalitasavallan kaupunkina. Vuonna 1535 paikalle rakennettiin maavallein vahvistettu puinen linnoitus. Vuonna 1536 puolalaiset ja liettualaiset piirittivät linnoitusta, vuodesta 1579 lähtien se kuului Puolaan. 1500-luvun lopulta 1700-luvun alkuun saakka kaupungin omistamisesta käytiin useita taisteluita. Pietari I rakennutti linnoituksen uudelleen vuonna 1705. Vuonna 1772 Sebež liitettiin lopullisesti Venäjään. Vuonna 1777 siitä tuli Polotskin ja myöhemmin Vitebskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1894 juutalaiset muodostivat 61 % kaupungin asukkaista. Sebežin kihlakunnan väestöstä valtaosa oli valkovenäläisiä. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä.

Nykyään kaupungissa on lähinnä rakennustarvike-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat 1500-luvun linnamäki valleineen, nykyään ortodoksikirkkona toimiva vuonna 1625 rakennettu katolinen kirkko ja kotiseutumuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 414. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Entsiklopeditšeski slovar F.A. Brokgauza i I.A. Efrona (1890–1907). CD-rom, 2002.

Aiheesta muualla
----------------

* Sebežin kaupungin sivusto (venäjäksi)

Pihkovan alueen vaakuna**Pihkovan alueen kaupungit**
Pihkovan aluePihkovan alue
**Hallinnollinen keskus: Pihkova** (*Pskov*)  
  

Dno | Nevel | Novoržev | Novosokolniki | Opotška | Ostrov | Outova (*Gdov*) |
Petseri (*Petšory*) | Porhov | Pustoška | Pytalovo | Sebež | Velikije Luki
**Amin Erbate** (arab. أمين الرباطي‎, s. 1. tammikuuta 1981 Fnideq, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Erbate edustaa Marokon pääsarjassa Raja Casablancaa.

Ura
---

Erbate aloitti uransa kotimaassaan Marokossa Renaissance Martilin junioreissa, josta hänet nostettiin myöhemmin edustukseen vuonna 2000. Erbate vietti edustuksessa kaksi kautta ennen siirtymistään Raja Casablancaan, jonka riveissä hän voitti Marokon-mestaruuden vuonna 2004. Sittemmin Erbate pelasi lainalla Qatarissa kaksi kautta ja yhden kauden Arabiemiirikunnissa.

Tämän jälkeen hän siirtyi Ranskaan Marseilleen vuonna 2008. Peliaikaa ei tullut kuin neljän ottelun verran ja Erbaten matka jatkui kesken kauden tammikuussa 2009 arabiemiirikuntalaisjoukkueeseen Al-Wahdaan. Puolivuotta kestäneen sopimuksen päätteeksi Erbate siirtyi vapaalla siirrolla kotimaahansa Marokkoon Moghreb Tétouaniin.

Heinäkuussa 2010 Erbate siirtyi Ranskan pääsarjaan nousseen AC Arlesiin vuoden mittaisella sopimuksella. Hänen sopimuksensa purettiin joulukuussa 2010 oltuaan ilmoittamatta poissa useita viikkoja.

Joulukuussa 2010 Erbate siirtyi Marokkoon Raja Casablancan joukkueeseen.

Saavutukset
-----------

* Marokon-mestaruus: 2004

Lähteet
-------

1. ↑  Arles-Avignon : Officiel pour Erbate *FootAfrica 365* 15.7.2010 Viitattu 26.7.2010 (ranskaksi)
2. ↑  Arles-Avignon : Erbate va résilier *FootAfrica 365* 16.12.2010 Viitattu 20.12.2010 (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)
* Elamine Erbate LFP:ssä (ranskaksi)

Marokon joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Charef |
2 Zerka |
3 Aqqal |
4 Alioui |
5 Zemmama |
6 al-Kaddouri |
7 Talhaoui |
8 Kaïssi |
9 Allaoui |
10 Bouden |
11 Taouil |
12 el-Moubarki |
13 Souaidy |
14 Ourahou |
15 Tajeddine |
16 Erbate |
17 el-Assas |
18 Lamyaghri |
Valmentaja Madih

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Jarmouni |
2 Regragui |
3 Kacemi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Naybet |
7 Zaïri |
8 Ouchla |
9 Boussaboun |
10 Madihi |
11 Moha |
12 Chadili |
13 Kharja |
14 Abdessadek |
15 Safri |
16 Erbate |
17 Chamakh |
18 Chippo |
19 Aboucherouane |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Lamyaghri |
23 Armoumen |
Valmentaja Fakhir

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 Mahdoufi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Erbati |
7 Alloudi |
8 Kissi |
9 el-Moubarki |
10 Sektioui |
11 Zerka |
12 Fouhami |
13 Kharja |
14 Chahiri |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Kabous |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Bagui |
23 Aboucherouane |
Valmentaja Michel
**Anthony David Gonzalez** (s. 27. helmikuuta 1976, Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Häntä pidetään yhtenä kaikkien parhaimmista sisemmistä laitahyökkääjistä. Gonzalez pelasi NFL-liigassa vuosina 1997–2014 edustaen Kansas City Chiefsiä ja Atlanta Falconsia. Hän on liigan historian eniten pisteitä tehnyt sisempi laitahyökkääjä. Vuonna 2019 Gonzalez valittiin Pro Football Hall of Fameen.

Pelaajaura
----------

Gonzalez edusti yliopistourallaan Kalifornian yliopistoa pelaten amerikkalaisen jalkapallon lisäksi myös koripalloa.

Kansas City Chiefs varasi Gonzalezin 1. kierroksella vuoden 1997 varaustilaisuudessa. Hän pelasi Chiefsissä vuoteen 2008 asti. Hänellä on eniten syötön vastaanottoja, syöttöjaardeja ja touchdowneja joukkueen historiassa. Kauden 2008 jälkeen Chiefs kauppasi Gonzalezin Atlanta Falconsiin 2. kierroksen varausoikeutta vastaan.

Gonzalez jatkoi hyviä otteitaan Atlantassa. Hänellä on sisempien laitahyökkääjien NFL-ennätykset ,uun muassa syöttöjen vastaanotoissa, kiinniottojaardeissa, touchdowneissa. Vain Jerry Ricella on enemmän syötön vastaanottoja, kun mukaan lasketaan kaikkien pelipaikkojen pelaajat. 17 NFL-kauden jälkeen Gonzalez ilmoitti lopettavansa uransa vuonna 2014.

Gonzalez on valittu Pro Bowliin 13 kertaa, kauden tähdistökokoonpanoon 9 kertaa ja lisäksi hänet valittiin myös 2000-luvun vuosikymmenen tähdistöjoukkueeseen.

Yksityiselämä
-------------

Gonzalezilla on kaksi lasta. Hän noudattaa pääosin vegaania ruokavaliota.

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Gonzalez *profootballhof.com*. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tony Gonzalez (Arkistoitu – Internet Archive)Atlanta Falcons Viitattu 6.1.2013
3. ↑  Nate Davis: NFL teams still trying to lure Tony Gonzalez out of retirement USA Today. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  The 247 lb. veganWall Street Journal Viitattu 6.1.2013


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Eva Wrede ja ori Hampus vuonna 1956
**Anna Eva Eleonora Wrede af Elimä** (27. syyskuuta 1898 – 16. tammikuuta 1982) oli yksi merkittävimmistä suomalaisista ratsuhevos- ja ponikasvattajista. Vapaaherratar Wrede piti yli 60 vuoden ajan siittolaa sisarensa Helenan kanssa Rabbelugnin kartanossa Ummeljoella. Siittolassa syntyi lähes 250 varsaa. Eva Wrede tunnettiin myös kilparatsastajana. Wreden vanhemmat olivat vapaaherra Kasper Hjalmar Wrede ja Anna Sofia Ihre ruotsalaisesta aatelissuvusta numero 2043.

Hevoskasvatus
-------------

Rabbelugnin siittolatoiminta sai alkunsa, kun Wredet ostivat vuonna 1912 Wappu-nimisen tamman, jonka isä oli arabialainen täysiverinen ja emä suomenhevosristeytys. Tuohon aikaanhan Suomessa vasta aloiteltiin lämminverikasvatusta, joten tällaiset sekarotuiset hevoset olivat verrattain yleisiä ja niitä käytettiin siitokseen. Wapun sukulinja vaikuttaa edelleen suomalaisissa lämminveriratsuissa. 

Jo siittolatoiminnan alkuaikoina Wrede hankki ulkomailta (lähinnä Ruotsista) myös puhdasrotuisia arabialaisia ja englantilaisia täysiverisiä, muun muassa oriit Orkus xx ja Sandow xx, jotka oli hyväksytty Englannin täysverisiitoskirjaan. Wrede oli aktiivisesti mukana lämminverisiitoksen edistämisessä ja hän toimi muun muassa Hevosjalostusliitto lämminverisiitosta varten ry:n hallituksessa ja hänet on valittu Ratsujalostusliitto ry:n kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1978 Wrede sai Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan kädestä tunnustuspalkinnon lämminveristen hevosten kasvattajana. Samanlaisen palkinnon sai vain kaksi muuta henkilöä, joista toinen oli ruotsalainen ja toinen tanskalainen.

Hevostenhankintamatkoillaan Ruotsissa Wrede tutustui myös russponeihin, ja hän osti vuonna 1956 kolme ponia. Nämä olivat ensimmäiset kyseisen rodun edustajat Suomessa. Russien rotuyhdistyksen perustava kokous pidettiin Wreden koollekutsumana Rabbelugnin kartanossa 1975.

Hevosten ja ponien lisäksi Wrede kasvatti myös dobermanneja ja tiibetinterrierejä. Tiibetinterrierien kuten russ-ponienkin kasvattajana Wrede oli ensimmäinen Suomessa .

Lähteet
-------

* Lauri Jalkanen: *Suomen ratsujalostus*. Arvi A. Karisto Oy, 1984. ISBN 9519954503.
* 

### Viitteet

1. 1 2  Finlands ridderskaps och adels kalender, 1956, sivu 538
2. ↑  Koirat.com
**Jean Barbier d'Aucour** (1. syyskuuta 1641 Langres Ranska – 13. syyskuuta 1694) oli ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. 

Hän toimi erityisesti kirjallisuuskriitikkona, ja hänet tunnetaan teoksestaan *Sentiments de Cléanthe*, joka ilmestyi Pariisissa vuonna 1671. Teoksessaan hän hyväntahtoisen kriittisesti käsittelee isä Dominique Bouhours'n teosta *Les Entretiens d'Ariste et d'Eugène. Dialogues*, joka myös ilmestyi vuonna 1671.

Henkisesti hän oli vankkumaton jansenisti, ja hän kirjoitti useita pamfletteja jesuiittoja vastaan. Hän vastusti lujasti myös kirjailija Jean Racinea. Lisäksi hän toimi Jean-Baptiste Colbert'n pojan kotiopettajana ja kasvattajana.

Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1683, ja hänet vastaanotti akatemian jäseneksi Jean Testu de Mauroy‎. Akatemiassa hän toimi arvostettuna Ranskan akatemian sanakirjan toimituksen jäsenenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Teoksesta on julkaistu uusintapainos vuonna 2003

* Ranskan akatemian elämäkertatiedosto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**François-Eudes de Mézeray** | **Ranskan akatemian jäsen Tuoli 331683–1694** | Seuraaja:**François de Clermont-Tonnerre** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Karl Wazulek** (13. joulukuuta 1914 – 10. maaliskuuta 1958) oli itävaltalainen pikaluistelija, joka Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen edusti Saksaa.

Karl Waszulek osallistui 1930-luvulla kaikkiaan kuusi kertaa niin MM- kuin EM-kisoihin vuodesta 1934 lähtien. Parhaimpina menestyksinä Itävallan lipun alla oli vuoden 1935 Euroopan mestaruus ja edellisenä vuonna saavutettu EM-pronssi. Saksan väreissä hän saavutti 1938 MM-hopeaa. Saksan mestaruuksia hän otti vielä vuosina 1939–1941. 

Olympiakisoihin Waszulek osallistui Garmisch-Partenkirchenissä 1936. Hän luisteli kaikki matkat sijoittuen 500 metrillä 13. 1 500 metrillä kuudenneksi, 5 000 metrillä kahdeksanneksi ja 10 000 metrillä 11. 

Karl Waszulek osallistui toiseen maailmansotaan Saksan joukoissa. Hän haavoittui itärintamalla ja menetti toisen jalkansa. Hänestä tuli vuoden 1943 alusta Unkarin maajoukkueen valmentaja. Tällöin hän oli nostamassa Kornél Pajoria kansainväliseksi tähdeksi.

Henkilökohtaiset parhaat tulokset
---------------------------------

* 500m 43,10 (Davos, 05-02-38)
* 1 000m 1.31,1 (Oslo Bislet, 24-02-37)
* 1 500m 2.17,8 (Davos, 06-02-38)
* 3 000m 4.57,8 (Hamar, 28-02-35)
* 5 000m 8.23,8 (Davos, 31-01-37)
* 10 000m 17.28,2 (Davos, 06-02-38)

Lähteet
-------

* Karl Wazulekin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 16.12.2012. Viitattu 10.3.2013. (englanniksi)
* Karl Wazulek SpeedSkatingStats-tietokannassa SpeedSkatingStats. Viitattu 10.3.2013. (englanniksi)
* Historie: Eisschnelllaufen - Deutsche Meusterscaften *sport-komplett.de*. Viitattu 10.3.2013. (saksaksi)
* Karl Wazulek SpeedSkatingBase-tietokannassa SpeedSkatingStats. Viitattu 10.3.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  SpeedSkatingStats
2. ↑  DeutscheMeisterschaft
3. ↑  Sports Reference LLC
4. ↑  SpeedSkatingBase
**Darren Bent** (s. 6. helmikuuta 1984 Tooting, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Mestaruussarjan Derby Countya lainalla Aston Villasta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura
---

Bent on Ipswich Townin junioriakatemian kasvatti. Kaudella 2004–2005 hän oli joukkueen paras maalintekijä 19 maalillaan yhdessä Shefki Kuqin kanssa ja siirtyi seuraavana kesänä Charltoniin 2,7 miljoonalla punnalla. Ipswichissä Bent pelasi kaikkiaan 141 ottelua ja teki 55 maalia. Charltonissa pelatessaan hänet valittiin elokuussa 2005 Valioliigan kuukauden pelaajaksi. 

Bent siirtyi kesällä 2007 Valioliigasta pudonneesta Charltonista Tottenhamiin 16,5 miljoonalla punnalla. Bentistä maksettu siirtosumma on Tottenhamin historian suurin. Kesällä 2009 tämä englantilaishyökkääjä siirtyi Sunderlandiin. Tottenhamista siirto Sunderlandiin maksoi 10 miljoonaa puntaa. Bentistä tuli sillä hetkellä historian kallein Sunderlandin hankkima pelaaja. Aikaisempi siirtoennätys oli jo kaksi vuotta vanha, kun Sunderland oli maksanut maalivahti Craig Gordonista 9 miljoonaa puntaa. Riippuen pelatuista otteluista Bentin siirtosumma saattaa kasvaa vielä yhteensä 16,5 miljoonaan puntaan. Bent alle kirjoitti Sunderladin kanssa neljän vuoden mittaisen sopimuksen.  Sunderlandissa Bent pelasi tammikuuhun 2011 asti, jolloin Aston Villa osti hänet noin 24 miljoonalla punnalla.

Maajoukkuetasolla Bent pelasi alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua ja teki 8 maalia. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi 14 ottelua ja teki 9 maalia. Englannin A-maajoukkueessa hän debytoi 1. maaliskuuta 2006 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan. Hänellä on tilillään seitsemän A-maaottelua Englannin maajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Bentin siirto FIFAN virallisilla kotisivuilla (englanniksi) (Luettu 16. elokuuta 2009)
2. ↑  Bent seals Aston Villa switch  18.1.2011. ESPN Soccernet. Viitattu 18.1.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Darren Bent Englannin jalkapalloliitto.  Arkistoitu 15.12.2013. Viitattu 18.1.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bentin tilastot Valioliigan sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Bentin profiili *theFA.com*in sivuilla (englanniksi)
* Profiili FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)