recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**De l’esprit des lois** (suom. *Lakien henki*) oli valistusfilosofi Montesquieun anonyymisti vuonna 1748 julkaisema pääteos. Teosta ei ole suomennettu.

*De l’esprit des lois* on laaja teos, jossa käsitellään monia lainsäädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aikakausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos tunnetaan kuitenkin parhaiten siitä, että siinä Montesquieu esittelee vallanjako-oppinsa, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demokratioiden hallitusmuotojen kehitykselle. Montesquieu piti vallan keskittymistä pahimpana kansalaisten vapautta uhkaavana asiana. Hänen esittämänsä ratkaisu tähän uhkaan on vallan kolmijako-oppi, jonka mukaan lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja tuomiovallan piti olla eri ihmisten käsissä.

Sisältö
-------

*De l’esprit des lois* on laaja teos, jossa käsitellään monia lain­säädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aika­kausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos ei kuitenkaan ole ainoastaan historiallinen tutkielma, vaan Montesquieu esitti monista lain­säädäntö­kysymyksistä selvästi myös omat mieli­piteensä. Teos tunnetaankin parhaiten siinä esitetystä vallan kolmi­jako-opista, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demo­kratioiden hallitus­muotojen kehitykselle.

Lakien hengessä Montesquieu puoltaa perustuslaillisuutta, vallanjakoa, orjuuden lakkauttamista, ihmisoikeuksia ja laillisuusperiaatetta.

Kirja omistaa neljä kappaletta Englannin ja sen vapauden turvaavan vallanjaon käsittelemiseen. Montesquieu oli myös huolissaan siitä, että Ranskassa monarkin valtaa rajoittava aatelin voima oli katoamassa.

### Orjuus

Vastustaessaan orjuutta Montesquieu oli edellä aikaansa. Hän esittää satiirisen hypoteettisen luettelon orjuutta puoltavista argumenteista, tosin usein asiayhteydestä irrottaen (katso olkinukke).

Vastaanotto
-----------

Kirjasta tuli äärimmäisen vaikutusvaltainen Ranskassa ja Britannian Amerikan-siirtokunnissa. Katolinen kirkko kielsi Montesquieun kirjat, mutta muualla Euroopassa, etenkin Britanniassa, niitä arvostettiin suuresti.

Montesquieun mukaan "hallitusvalta pitää rakentaa siten, että yhdenkään ihmisen ei tarvitse pelätä toista". Tämä ja hänen esittämänsä tarkka vallan ositus ja osien tasapainotus ("checks and balances") vaikutti myöhemmin ratkaisevasti Yhdysvaltain perustuslakiin ja sen isään, James Madisoniin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **De l’esprit des lois** Wikimedia Commonsissa
**Pekka Kupiainen** (25. marraskuuta 1929 Viipuri – 4. maaliskuuta 2019 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija.

Keskustukena pelannut Kupiainen edusti Suomen maajoukkuetta kuudessa A-maaottelussa. Kotimaassaan hän edusti Kotkan Jäntevää toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1951 ja 1955 sekä SM-sarjassa vuosina 1952–1954. Kaikkiaan hän pelasi 52 SM-sarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Vuonna 1953 hän voitti SM-hopeaa.

Suomen Palloliitto valitsi Kupiaisen vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1954. Kupiainen on saanut Suomen Palloliiton hopeisen ansiomerkin. Kupiainen oli ammatiltaan toimitusjohtaja.

Lähteet
-------

* Soininen, Heidi (toim.): *Jalkapallokirja 2008*, s. 32. Suomen Palloliitto, 2008. ISSN 0787-7188.
* Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 156. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.

Viitteet
--------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Pekka Kupiainen, Kymen Sanomat, 2019, No 88, sivu 23, julkaistu 31.3.2019
2. 1 2  Urheilumme Kasvot Osa 3, Kupiainen, Pekka, sivu 174, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978
Double Gloucester-juustoa.
Pakattua juustoa myynnissä.
**Gloucester** on perinteisesti Englannin Gloucestershiren alueella valmistettava lehmänmaitojuusto. Juuston kaksi yleisintä tyyppiä ovat Single Gloucester ja Double Gloucester.

Gloucester-juustoa on valmistettu perinteisesti nykyisin harvinaiseksi käyneen Old Gloucester -rodun lehmäkarjan maidosta. William Marshall kuvaili Gloucester-juustojen valmistusta ja paikallista karjaa vuoden 1796 teoksessaan *Rural Economy of Glouces­tershire*. Juuston valmistus opetettiin tyypillisesti äidiltä tyttärelle. Double Gloucester oli tyypillisesti yhteisöjen ulkopuolelle myyty rikkaamman väestön juusto, jota sen arvon takia paikalliset valmistajat harvoin edes nauttivat. Single Gloucester oli tyypillisempi köyhemmän väestön juusto, jota jo sen hauraamman rakenteenkin takia ei kuljetettu vientiin muualle. Juuston tuotannon huippukautena 1800-luvun alulla Gloucestershiressa tuotettiin tuhansia tonneja juustoa vuosittain. Juustontuotanto on sittemmin taantunut huomattavasti. Ennen rautateiden aikaa maidon jalostaminen juustoksi oli usein välttämätöntä maidon säilömisen kannalta. Single Gloucester on nykyisin suojattu alkuperänimitys ja sitä tuotetaan kuudella maatilalla Gloucestershiressa. Double Gloucester -juustolla ei ole vastaavaa suojaa ja sitä tuotetaan paikallisten maatilojen lisäksi myös suurempimuotoisesti teollisesti muualla Britanniassa.

Single Gloucester on tuotettava sen suojatun alkuperäisnimityksen sääntöjen mukaisesti Old Gloucester -karjan maidosta. Juustoa kypsytetään neljästä kuuteen viikkoa ja sen makua on kuvailtu maidokkaaksi ja miedoksi. Rakenteeltaan Single Gloucester on pehmeää ja kosteaa. Double Gloucester on Single Gloucester-juustoa hapokkaampaa, kuivempaa ja kovempaa. Sen valmistamisessa käytetään korkeampaa lämpötilaa ja Single Gloucester -juustosta poiketen se värjätään valmistuksen aikana annatolla oranssiksi. Gloucester-juustosta on myös muita harvinaisempia muotoja, kuten Sage Gloucester, Cotswold ja Double Berkeley.

Cooper’s Hill Cheese-Rolling and Wake on vuosittain Gloucestershiren Brockworthissa järjestettävä perinteinen kisa, jonka osanottajat jahtaavat jyrkkään alamäkeen vieritettävää 3,6 kilon Double Gloucester-juustotahkoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 317-318. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
2. ↑  Cheese-rolling spectators gather for Cooper's Hill tradition *BBC News*. BBC. Viitattu 21.8.2018. (englanniksi)
Ohjelman logo**Aktuaalne kaamera** (*Ajankohtainen kamera*, lyh. AK) on Eesti Televisioonin (ETV) päivittäinen vironkielinen uutislähetys. Sen ensimmäinen lähetys nähtiin 11. maaliskuuta 1956.

AK esitetään ETV:ssä joka ilta kolmesti: klo 17.00, 18.30 ja 21.00. Lisäksi ETV+-kanavalla esitetään venäjänkielinen ja ETV2-kanavalla viittomakielinen versio. Viron- ja venäjänkieliset uutiset tulevat myös aamuisin. Vuonna 2020 vironkielisen iltayhdeksän pääuutislähetyksen keskimääräinen katsojaluku oli 175 000 ihmistä, eli noin 13 % kaikista virolaisista. Vuoden katsotuin lähetys on yleensä 24. helmikuuta, joka on Viron itsenäisyyspäivä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerttu Kaldoja: Galerii: 65 aastat "Aktuaalset kaamerat" *menu.err.ee*.  11.3.2021. Viitattu 22.5.2021. (viroksi)
2. ↑  Kerttu Kaldoja: 65 aastat tagasi läks esmakordselt eetrisse "Aktuaalne kaamera" *menu.err.ee*.  11.3.2021. Viitattu 22.5.2021. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Aktuaalne kaamera Viron yleisradion netti-tv:ssä
**Thorild (Torild) Abraham Georg Bröderman** (16. helmikuuta 1883 Tukholma, Ruotsi – 8. lokakuuta 1952) oli ruotsalaissyntyinen oopperalaulaja, joka vaikutti pääasiassa Suomessa. Hän lauloi Suomalaisessa oopperassa ja näytteli useissa suomalaisissa elokuvissa.

Brödermanin vanhemmat olivat postivirkailija Georg Axel Bröderman ja Augusta Charlotta Gustafsson. Hän avioitui Sanna Mathilda Sallménin kanssa 1908.

Bröderman kävi koulua Tukholmassa, josta valmistui 1897. Hän valmistui kemigrafiksi 1898 ja purjehti valtamerillä vuosina 1898–1901. Hän opiskeli laulua ja näyttelemistä 1904–1905 ja teki opintomatkoja Ranskaan ja Italiaan 1913 ja 1914. Hän työskenteli kemigrafina 1901–1902 ja sitten englannin kielen kirjeenvaihtajana 1902–1904.

Bröderman teki oopperakiertueita Ruotsin maaseudulla 1904–1905, esiintyi Oscars-teatterissa Tukholmassa 1906 ja toimi Albert Ranftin kiertueen johtajana 1907. Kesät 1905–1907 hän oli Kaivohuoneen teatterissa Helsingissä ja muutti 1908 Suomeen pysyvästi. Hän toimi solistina ooppera- ja oratorioesityksissä Helsingissä, Turussa ja Viipurissa ja piti ensimmäisen konserttinsa Helsingissä 1911. Hän lauloi Kotimaisessa oopperassa (Suomalainen ooppera) vuoteen 1925 ja toimi sen jälkeen laulunopettajana. Hän esiintyi glunttilaulajana, ja hänen yhdessä William Hammarin kanssa ainakin kymmenen vuotta pitämänsä yhteiset gluntti-konsertit olivat hyvin suosittuja. Niiden ohjelmistossa oli pääasisa ruotsalaisen Gunnar Wennerbergin Gluntarne-kokoelman duettoja.

Bröderman lauloi Oopperassa vuosina 1911–1925 keskeisten oopperoiden bassorooleja. Bördermanin elokuvaura Suomessa koostuu varsinaisesti neljästä elokuvasta, joista kaksi oli mykkäkauden elokuva. Viides elokuvarooli hänellä oli *Roinilan talossa*, mutta rooliluettelossa ei mainittu hänen nimeään.

Filmografia
-----------

* *Pohjalaisia* (1925) vallesmanni
* *Muurmanin pakolaiset* (1927) Braunin isä
* *Tukkipojan morsian* (1931) Erkin isä
* *Roinilan talossa* (1935) tuomari (kreditoimaton)
* *Pohjalaisia* (1936) vallesmanni

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuka kukin oli, Wikisource
2. ↑  William Hammar avant de quitterces lieux, Yle.fi 8.12.2006/21.11.2011
3. ↑  Roolit, Opera.fi
4. ↑  Thorild Bröderman Elonetissä.
5. 1 2  *Roinilan talossa* Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Thorild Bröderman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Willem Usselinxia esittävä muotokuva**Willem Usselinx** (1567 – n. 1647) oli alankomaalainen talousmies ja kirjailija. Vuonna 1621 hänen aloitteestaan perustettiin Alankomaiden Länsi-Intian komppania. Tämän komppanian johdosta hänet kuitenkin syrjäytettiin. Kustaa Vaasan tukemana hän vuonna 1626 sai Ruotsissa aikaan siirtomaakauppaa varten niin sanotun eteläkomppanian. Usselinx vaikutti siirtomaapolitiikkaan liittyvillä kirjoituksilla Uuden-Ruotsin siirtokunnan perustamiseen.

Kirjallisuutta
--------------

* Jameson, J. Franklin (1887): *Willem Usselinx: Founder of the Dutch and Swedish West India Companies*, G.P. Putnam's Sons, Kirja archive.org palvelussa

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja, osa 9*, s. 608. Helsinki: Otava, 1965.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Heikki Ahtiala** (1913–1983) oli suomalainen piirtäjä ja mainosgraafikko. Ahtiala voitti useita palkintoja julisteillaan.

Heikki Ahtiala opiskeli vuosina 1934–1936 Taideteollisuuskoulussa. Jo tällöin hän aloitti mainosuransa mainostoimisto SEK:ssa, jonka palveluksessa hän oli vuoteen 1949. Tällöin hän siirtyi Ilmo Oy:n palvelukseen.

Vuonna 1951 Ahtiala vaihtoi työpaikkaa Oy Mainos Taucher Reklam Ab:hen, jossa hän työskenteli eläkeikään saakka. Yhtiössä hän vastasi art directorina projektien suunnittelusta ja nuorten graafikkojen opastamisesta, joten hänen omat suunnittelutyönsä jäivät sivuosaan. Päätyönsä ohessa Heikki Ahtiala opetti tekstausta ja layoutia Mainosgraafikkokoulussa sekä Taideteollisessa ammattikoulussa.

Ahtiala voitti useita palkintoja sunnittelemillaan julisteilla. Vuonna 1952 hän voitti yhdessä Aimo Ronkaisen ja Rolf Christiansonin kanssa Helsingin Olympialaisia varten järjestetyn julistekilpailun, joskin mikään kilpailun julisteista ei päätynyt toteutukseen saakka. Vuonna 1960 Ahtiala voitti ensimmäisen palkinnon Finlandia-julistekilpailussa kategoriassa "Suomalainen kulttuuri".

Lähteet
-------

* *Come to Finland – Julisteita & matkoja / Affischer & resor 1851–1965*. Toim. Londén, Magnus & Enegren Joachim & Simons, Ant. Otava, Keuruu 2007.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Come to Finland 2007, s. 236.
Viborgin voimalaitos heinäkuussa 2014. Voimalaitoksen piippu on 50-metrinen.

**Viborgin voimalaitos** (tansk. *Viborg Kraftvarmeværk*) Viborgin kunnassa Tanskassa sijaitseva maakaasuvoimalaitos, joka tuottaa sähköä ja kaukolämpöä. Voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1994 ja se valmistui 1996. Voimalaitoksen omistaa Energi Viborg A/S. Rakennuksen arkkitehtuurin on suunnitellut Peter Kjelgaard & Thomas Pedersen. Rakennuksen ulkopinta koostuu kahdesta aurinkokennoja muistuttavasta kuoresta, jotka ovat keraamista laattaa.

Voimalaitoksen sähköteho on 57 megawattia ja laitoksen 19 000 m³ vesikattilaan varautuu maksimissaan 900 MWh lämpöä. Tämä vastaa kylmänä talvipäivänä noin 15 tunnin kulutusta Viborgin kaupungissa. Laitoksen käyttöaste on 5000 tuntia vuodessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fakta om bygningen *energiviborg.dk*. Energi Viborg A/S.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 11.7.2014. (tanskaksi)
2. ↑  Fakta om anlægget *energiviborg.dk*. Energi Viborg A/S.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 11.7.2014. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viborgin voimalaitos** Wikimedia Commonsissa

* "Case: Viborg CHP Plant", *Combined Heat and Power in Denmark*. Danish Energy Agency, 1998. ISBN 87-7844-092-0. Teoksen verkkoversio osoitteessa statensnet.dk (viitattu 11.7.2014). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
| "Heiskasen kanssa kun heiluttiin"Juha "Watt" Vainio |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Elämää ja erotiikkaa* |
|  Julkaistu | 1984 |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.30 |
|  Levymerkki | Delta |

**Heiskasen kanssa kun heiluttiin** on Juha "Watt" Vainion sanoittama, säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1984. Kappale julkaistiin vuonna 1984 singlen "Mummun aineet" b-puolella ja vuonna 1985 albumilla *Elämää ja erotiikkaa*.

Kappaleen teema
---------------

Kappale on balladimainen, ja se kertoo tarinan laulun minästä ja hänen nuoruudenkaveristan Heiskasesta. Kaverukset olivat olleet yhteisellä matkalla Tukholmaan, ja Heiskanen päätti jäädä sinne. Laulun minä ei jäänyt Heiskasen tapaan Tukholmaan, koska hän "vierasti kieltä vaikeaselkoista". Laulussa hän muistelee ystäväänsä uudella Tukholman reissulla, jonne hän lähti yksin. Hän ei kuitenkaan poistu satamassa edes hytistään, sillä reissu ei tunnu ilman ystävää samalta kuin ennen.

Äänitys
-------

Kappale äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1984. Sen äänitti Jukka Teittinen ja tuotti Jaakko Salo. Kappaleella soittavat seuraavat muusikot:

* Juha "Watt" Vainio – laulu
* Jaakko Salo – kapellimestari, piano, haitari
* Juhani Aaltonen – huilu
* Janne Louhivuori – kitara
* Harri Merilahti – basso
* Miri Miettinen – rummut

Julkaisut
---------

Finndisc Delta julkaisi kappaleen vuonna 1984 singlen "Mummun aineet" b-puolella ja vuotta myöhemmin Vainion studioalbumilla *Elämää ja erotiikkaa*. Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla *20 suosikkia – Albatrossi*, *Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990* ja sen tiivistelmällä *Legendan laulut – 48 mestariteosta*.

Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen vuonna 2004 julkaistulla albumillaan *Ystävän laulut II*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Vainio diskografia Veikkotiitto.fi. Viitattu 28.8.2008.
2. 1 2  Nissilä, Salmi, Vainio, Virtanen, von Bagh: *Juha Vainio – Legendan laulut*, s. 101. Warner Music, 2008. ISBN 978-952-67044-0-1.
3. ↑  Nissilä, Salmi, Vainio, Virtanen, von Bagh: *Juha Vainio – Legendan laulut*, s. 60. Warner Music, 2008. ISBN 978-952-67044-0-1.
4. ↑  Legendan laulut s. 86
5. ↑  Juha Vainio: 20 Suosikkia – Albatrossi Poimuri.fi. Viitattu 8.1.2011.
6. ↑  Juha Watt Vainio – Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 Meteli.net. Viitattu 27.4.2010.
7. ↑  Vainio, Juha: Legendan laulut – 48 mestariteosta Levykauppa Äx. Viitattu 27.4.2010.
8. ↑  Vesa-Matti Loiri - Ystävän laulut II - Albatrossi Meteli.net.  Arkistoitu 27.10.2010. Viitattu 28.12.2010.
**Zimbabwen rugby union -maajoukkue** edustaa Zimbabwea rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoiva elin perustettiin vuonna 1895 nimellä *Rhodesia Rugby Football Union*, vuodesta 1980 *Zimbabwe Rugby Union*.

Zimbabwe on pelannut MM-lopputurnauksessa 1987 ja 1991. Se hävisi molemmilla kerroilla kaikki ottelunsa jääden alkulohkossaan viimeiseksi. Vuonna 1987 se hävisi Romanialle, Skotlannille ja Ranskalle, 1991 Irlannille, Skotlannille ja Japanille.

Zimbabwe voitti Africa Cupin 2012. Cup of Nations -kilpailussa se sijoittui kolmanneksi 2012 ja 2016.

Zimbabwe oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa 35:lla sijalla.

Lähteet
-------

1. ↑  National Unions *rugbyfootballhistory.com*. Viitattu 2.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Rugby - Zimbabwe *the-sports.org*. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Zimbabwe Sables crowned African rugby champions *bulawayo24.com*.  16.7.2012. Viitattu 2.10.2015. (englanniksi)
4. ↑  World Rankings *Worldrugby.org*.  9.3.2020.  Arkistoitu 11.5.2016. Viitattu 10.5.20201. (englanniksi)
**Heitjärvi** on kylä Kivijärven kunnan etelärajalla Keski-Suomessa. Heitjärvi sijaitsee samannimisen järven ja Kivijärven Lintuselän välissä, kantatie 58:n varrella parikymmentä tiekilometriä etelään Kivijärven keskustasta. Kylästä on parikymmentä kilometriä matkaa myös Kannonkoskelle, Karstulaan ja Kyyjärvelle.

Heitjärvellä asui vuoden 2004 paikkeilla noin 130 ihmistä. Kylän osia ovat Heitjärvi, Sompala, Töyrenperä, Myllyperä ja Penttilänkylä. Heitjärven rannalla toimii mielenterveyskuntoutujille ja kehitysvammaisille tarkoitettu Toimintakeskus Putkinotko. Kylässä on vuonna 1953 rakennettu koulurakennus, joka toimii nyt vapaa-ajantiloina.

Heitjärven kyläyhdistyksellä on muun muassa kesäteatteritoimintaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Historiaa, Kivijärven kotiseutuyhdistys. Viitattu 2.8.2017.
2. ↑  Kyläsuunnitelma (Arkistoitu – Internet Archive), Kivijärven kylät kuntakartalle, Kivijärven kunta 2004, s. 10–16.
3. ↑  Heitjärven kyläyhdistys, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus. Viitattu 2.8.2017.
Heiti Talvik
**Heiti Talvik** (9. marraskuuta 1904 Tartto, Viro – 18. kesäkuuta 1947 Tjumenin alue, Neuvostoliitto*lähde?*) oli virolainen ekspressionistinen runoilija. Hän kuului kirjailijaryhmä Arbujadiin.

Elämä
-----

Heiti Talvikin isä oli lääkäri ja äiti pianisti. Vuonna 1924 Talvik lopetti yllättäen koulun ja siirtyi työskentelemään Kohtla-Järven öljyliuskekaivoksille. Samanaikaisesti hän kirjoitti runoja, joita hän lähetti kulttuurilehti *Loomingin* päätoimittajalle Friedebert Tuglasille. Talvik valmistui vuonna 1926 Pärnun iltalukiosta ja opiskeli 1926–1934 Tarton yliopistossa filosofista kerrontaa.*lähde?*

Talvik omistautui vuodesta 1928 lähtien enemmän lyriikalle. Hän julkaisi 1934 ensimmäisen runokokoelmansa *Palavik* (suom. *kuume*), jonka ansiosta hänestä tuli tunnetuin virolainen runoilija ja kirjailijaryhmä Arbujadin jäsen. Kerhon jäseniin kuului myös runoilija Betti Alver, ja Talvik ja Alver avioituivat vuonna 1937*lähde?*.

Neuvostoliiton miehitettyä Viron Talvik joutui Siperiaan, jossa jäljet katosivat. Hänen uskotaan kuolleen kesäkuussa 1947 karkotuksen yhteydessä. Haudan sijaintia ei tiedetä.*lähde?*

Julkaisut
---------

* *Palavik*, 1934
* *Kohtupäev*, 1937

### Postuumisti

* *Legendaarne*, 2004, kokoomateos Talvikin runoista ja muista teksteistä

### Suomennettuja runoja

Talvikin runoja on suomennettu antologioissa:

* *Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, 1981
	+ Orjien kuoro
* *Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia*, toim. Elsa Haavio, 1940
	+ Dies irae (Dies irae), suom. Matti Kuusi, runo saman nimisestä sarjasta
	+ Runoilija, suom. Matti Kuusi
	+ Suossa, suom. Matti Kuusi, runo saman nimisestä sarjasta
	+ Vapautuminen, suom. Lauri Viljanen
	+ Yö, suom. Matti Kuusi

Lähteet
-------

1. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Talvik, Heiti", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 767. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. 1 2 3  Lyytikäinen, Tuula: Heiti Talvik: Legendaarne *Tuglas-seura*.  2005. Viitattu 19.7.2022.
3. ↑  Heiti Talvik, (Arkistoitu – Internet Archive) Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.9.2021, viitattu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Avro Canada CF-100 Canuck
Avro Canada CF-105 Arrow -koneen kopio.
**Avro Canada** (virallisesti **A.V. Roe Canada**) oli kanadalainen lentokonevalmistaja, joka oli toiminnassa 1945–1962.

Yrityksen juuret olivat National Steel Car Limited of Montrealissa, joka sai nimekseen Victory Aircraft Limited, Kanadan valtion hankittua sen omistukseensa 1942. Toisen maailmansodan aikana Victory Aircraft oli Kanadan suurin lentokonevalmistaja, ja sen valmistamia lentokoneita olivat muun muassa Avro Anson, Handley Page Hampden, Hawker Hurricane ja Westland Lysander.

Hawker Siddeley Group hankki omistukseensa Victory Aircraftin 1945 ja muodosti siitä tytäryhtiökseen Avro Canadan. Alkuvaiheessa yhtiö huolsi lentokoneita, mutta aloitti pian myös oman tuotekehityksensä suihkumoottoreiden ja suihkumoottorikoneiden parissa. Kehitystyön ensimmäisenä tuloksena syntyi vuonna 1949 Orenda-suihkumoottori. Sitä seurasi CF-100 Canuck -suihkuhävittäjä, jonka Kanadan ilmavoimat otti palvelukseen 1952. Suihkumatkustajakone C-102 Jetliner ehti suorittaa ensilentonsa, mutta projekti lakkautettiin tilausten puutteessa.

Vuonna 1953 Avro Canada sai tilauksen kahden CF-105 Arrow -torjuntahävittäjän prototyypin valmistuksesta. Hävittäjää oli tarkoitus käyttää neuvostoliittolaisten yliäänipommittajien torjumiseen, ja Britanniasta tai Yhdysvalloista ei löytynyt tarkoitukseen soveltuvaa konetyyppiä. Kanadan ilmavoimat oletti tarvitsevansa kaikkiaan 500–600 Arrow-hävittäjää.

A.V. Roe Canada jaettiin 1950-luvun puolessavälissä Avro Aircraft Limitediksi ja Orenda Enginesiksi. Se myös hankki useita muita yrityksiä omistukseensa. Vuonna 1958 A.V. Roe Canada oli Kanadan kolmanneksi suurin yritys ja sen palveluksessa oli yli 50 000 työntekijää.

Kanadan hallitus teki 20. helmikuuta 1959 kiistanalaisen päätöksen Arrow-projektin päättämisestä, sillä pommikoneiden uhan koettiin pienentyneen ja uutena uhkana koettiin ydinohjukset. Ennen lopetuspäätöstä Arrow oli koelennoissa saavuttanut 1,98 machin nopeuden, siinä väliaikaisesti käytössä olleilla Pratt & Whitney J75 -suihkumoottoreilla. Koneen oletettiin rikkovan lentokoneiden nopeusennätyksen Iroquois-moottoreilla, joilla varustettua konetta oli tarkoitus testata vain muutamaa päivää myöhemmin. Päätöksen yhteydessä kaikki Arrow'n prototyypit ja piirustukset määrättiin tuhottaviksi. Kaikkiaan 14 000 henkilöä menetti työpaikkansa. Päätöksen seurauksena monet projektin avainhenkilöt muuttivat pois Kanadasta muun muassa NASAn ja Concorde-projektin palvelukseen.

Vuonna 1962 Hawker Siddely hajotti yrityksen ja sen omaisuus siirrettiin Hawker Siddeley Canadalle. Myöhemmin samana vuonna entinen lentokonetehdas myytiin De Havilland Canadalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  1945 Avro Canada BAE Sytems. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Evolution Saskatchewan Council for Archives and Archivists. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Our Collection: Avro Canada CF-105 Arrow Canadian Air & Space Museum.  Arkistoitu 11.1.2011. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avro Canada**.
Antigua ja Barbudan rannikkovartioston lippu
Antigua ja Barbudan rannikkovartioston Defender-vene
**Antigua ja Barbudan rannikkovartiosto** (engl. *Antigua and Barbuda Coast Guard, ABDF Coast Guard*) on Antigua ja Barbudan puolustusvoimien (engl. *Antigua and Barbuda Defence Force*) alainen valtion merivalvonnasta vastaava puolustushaara, jonka tehtävät määriteltiin vuonna 2006 annetun lain pykälässä 213. Tehtävinä ovat lainvalvonta merialueilla, salakuljetuksen estäminen, kalastuksen valvonta, meripelastus, ympäristökatastrofien torjunta sekä erilaiset avustustehtävät.

Rannikkovartiosto on jaettu kuuteen osastoon, jotka ovat operaatio-, huolto-, kalusto-, koulutus- ja lainsäädäntöosasto sekä reservi. Näiden käytössä on kolme toimipistettä. Tärkein toimipisteistä on Deepwater Harbourissa, jossa on päämaja ja majoitustiloja. Kalusto-osasto läheisessä venevajassa, missä on kaluston kunnostustilat. Lisäksi pieni osa osastosta on English Harbourissa.

Rannikkovartioston kokonaisvahvuus on reservi mukaan lukien noin 50 henkeä.

Kalusto
-------

Aluksina rannikkovartiostolla on:

* *Liberia* (P 01) Swiftshipsin kaupallinen vene vuodesta 1984
* *Palmetto* (P 02) SeaArk Dauntless-luokan partiovene vuodesta 1995
* *Hermitage* (P 03) entinen Point-luokan kutteri *USCG Point Steele* (WPB 82359) vuodesta 1998
* D 8 Defender-luokan vene
* 2 kappaletta Boston Whaler 8,2 m venettä vuodesta 1988
* Zodiac 8,2 m kumivene (RHIB)

Lähteet
-------

* Cohen, Joshua: Caribbean coast guards expanding and modernising.  *Naval Forces - International Forum for Maritime Power*, 2022, XLIII. vsk, nro II, s. 68- 70. Bad NeuenAhr-Ahrweiler:  Mönch Verlagsgesellschaft mbH. ISSN 0722-8880.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Antigua and Barbuda Coast Guard *abdf.gov.ag*. Antigua and Barbuda Defence Force.  Arkistoitu 13.6.2022. Viitattu 25.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Cohen 2022 s. 68
Avro Athena
**Avro 701 Athena** oli englantilainen jatkokoulutuslentokone, joka tuli RAFin käyttöön vuonna 1950.

Sen valmisti Avro-lentokonetehdas. Koneen ensilento tehtiin 12. kesäkuuta 1948. Koneita tehtiin vain 22 kappaletta, joka ilmentää koneen epäonnistumista kilvassa Boulton Paul Balliol-koulukoneen kanssa. Kone oli kokometallinen, kolmipaikkainen, rinnakkainistuttava ja ensimmäinen versio potkuriturbiinilla varustettu, myöhemmät kaksi versiota mäntämoottorilla varustettuja.

Spesifikaatio (Athena T.2)
--------------------------

* pituus 11.37 m
* kärkiväli 12.20 m
* korkeus 3.94 m
* siipipinta-ala 25.1 m²
* tyhjäpaino 2,973 kg
* lentopaino 4,265 kg
* voimalaite Rolls-Royce Merlin 35, V-12 nestejäähdytetty rivimoottori, 1,280 hv
* suurin nopeus 472 km/h
* matkalentonopeus 359 km/h
* lakikorkeus 8,840 m
* nousunopeus 10.4 m/s

Lähteet
-------

1. ↑  Jackson, A.J. *Avro Aircraft since 1908, 2nd edition*. London: Putnam Aeronautical Books, 1990. ISBN 0-85177-834-8.
2. ↑  Thetford, Owen. Aircraft of the Royal Air Force 1918-57, 1st edition London: Putnam, 1957.

Aiheesta muualla
----------------

* Virtual Aircraft Museum
**Alexander Frank Skutch** (20. toukokuuta 1904 Baltimore, Maryland – 12. toukokuuta 2004 Costa Rica) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä: kasvitieteilijä, lintutieteilijä ja filosofi.

Skutch väitteli filosofian tohtoriksi kasvitieteestä Johns Hopkinsin yliopistossa vuonna 1928. United Fruit Company palkkasi hänet selvittämään banaanissa esiintyviä kasvitauteja. Skutch työskenteli Jamaikalla, Guatemalassa, Panamassa ja Hondurasissa, ja ihastui Keski-Amerikan luontoon ja etenkin kolibreihin ja muihin lintuihin. 1930-luvulla hän asettui Costa Ricaan, jonne hän perusti maatilan nimeltään "Los Cusingos" vuonna 1941 ja vietti siellä loppuelämänsä. Hän avioitui luonnontieteilijä Pamela Lankesterin kanssa vuonna 1950. He adoptoivat paikallisen costaricalaisen työläisen pojan Edwinin. Pamela kuoli vuonna 2001.

Skutch kirjoitti linnuista noin 200 tieteellistä artikkelia ja yli kaksikymmentä kirjaa, enimmäkseen keskiamerikkalaisten lintujen pesimäbiologiasta ja sosiaalisista suhteista. Hän kirjoitti ensimmäisenä varpuslintujen pesillä toimivista apulaisista, eli tavallisesti parin edellisen tai edellisten pesyeiden nuorista naaraista, jotka jäävät auttamaan äitiään tulevien jälkeläisten hoidossa. Skutch kirjoitti myös viitisenkymmentä artikkelia ja neljä kirjaa filosofiasta. Hän oli kasvissyöjä, vältti eläinten tappamista, arvosteli eläinten keräämistä museonäytteiksi, eikä katsonut suopeasti edes lintujen rengastamista.

Skutch oli American Ornithologists' Unionin (AOU) jäsen vuodesta 1930, ja kunniajäseneksi hänet valittiin 1979. AOU myönsi hänelle Brewster Medalin vuonna 1950. Hänen laajasta kirjallisesta tuotannostaan ehkä merkittävimpiä olivat *The Imperative Call* (1979), *Pacific Coast Avifauna*, *Parent Birds and their Young* (1976), *The Life of the Hummingbird* (1973) ja *Life Ascending* (1986).

Skutchin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä **Skutch**.

Lähteet
-------

* Stiles, F. Gary: In Memoriam: Alexander F. Skutch, 1904-2004. *Institute de Ciencias Naturelles, Universidad National de Colombia / FindArticles*.  Huhtikuu 2005.  Arkistoitu 25.6.2006. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Stiles, F. Gary: In Memoriam: Alexander F. Skutch, 1904–2004.  *The Auk: Ornithological Advances*, 1.4.2005, 122. vsk, nro 2, s. 708–710. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 12.10.2020.  (englanniksi)
2. ↑  Skutch, Alexander Frank (1904-2004) *International Plant Names Index – IPNI*. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Finljandskaja gazeta** (ven. Финля́ндская газе́та) oli Helsingissä vuosina 1900–1917 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Se oli autonomian ajan ainoa pitkäikäinen Suomessa ilmestynyt venäläinen sanomalehti.

Kenraalikuvernööri Bobrikov perusti *Finljandskaja gazetan* Venäjän hallituksen äänenkannattajaksi Suomen suuriruhtinaskunnassa. Sen tavoitteena oli edistää Suomen hallinnollista liittämistä Venäjään sekä suomalaisten ja venäläisten kansallista lähentymistä. Lehti rahoitettiin valtion ja kenraalikuvernöörin avustuksilla sekä virallisilla ilmoituksilla, jotka suomen- ja ruotsinkielisen virallisen lehden lisäksi oli pakko julkaista myös venäjänkielisessä lehdessä.

Alkuvaiheessa *Finljandskaja gazeta* oli innokas propagandalehti, mutta vuoden 1905 suurlakon jälkeen sen tilaajamäärä ja merkitys romahti. Vähitellen siitä tuli "elävä ruumis", joka levisi vain osalle Suomessa asuvista venäläisistä. Lehden ilmestyminen lakkasi helmikuun vallankumouksen jälkeen.

*Finljandskaja gazetan* julkaisijana toimi kenraalikuvernöörin kanslia. Se ilmestyi aluksi kolmesti, vuodesta 1901 lähtien neljästi, vuonna 1913 viidesti ja vuodesta 1914 kuudesti viikossa. Lehden levikki oli suurimmillaan 1 180 kappaletta vuonna 1904. Lisäksi sitä jaettiin vapaakappaleina virkamiehille. Vuoteen 1904 saakka sen rinnalla ilmestyi myös suomenkielinen viikkolehti *Suomen Sanomat*.

Päätoimittajat
--------------

* Ivan Baženov (1901–1908)
* Vladimir Lebedev (1907–1911)
* V. Semjonov (1911)
* B. V. Dobryšin (1911)
* Ja. M. Grosman (1911, 1913, 1914)
* Aleksandr Jefimov (1911–1913)
* V. P. Krohin (1913–1914)
* Nikolai Roždestvenski (1914–1916)
* B. V. Starkov (1914)
* A. A. Bašmakov (1914–1915)
* P. Šveikovski (1915–1916).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 80. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. ↑  Taimi Torvinen: *Venäläiset lehdet Suomessa, erityisesti Finljandskaja gazeta*, s. 241, 246, 250. Teoksessa *Venäläiset Suomessa 1809-1917* (toim. Pauli Kurkinen). Historiallinen Arkisto 83. Suomen Historiallinen Seura, 1985. ISBN 951-9254-57-9.
3. 1 2  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 547. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-220-0.
4. ↑  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 81. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
5. ↑  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 548. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-220-0.
6. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 57. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
7. ↑  Bibliografija perioditšeskih izdani Rossii, 1901–1916 *Russkaja literatura i folklor*. Viitattu 28.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* *Finljandskaja gazeta* digitoituna Kansalliskirjastossa
Kanadan kilpi merkittynä karttaan sinisellä reunuksella.
**Kanadan kilpi** on suuri kratoni koillisessa Pohjois-Amerikassa, pääosin Kanadassa ja Grönlannissa. Kilpi koostuu karusta kivestä, joka on muodostunut prekambrisella ajalla, 4 500–540 miljoonaa vuotta sitten.

Grönlannin osuutta lukuun ottamatta kilpi on lähes pyöreä, minkä vuoksi se muistuttaa soturin kilpeä ja hevosenkenkää. Kilven keskellä on Hudsoninlahti. Kilpi kattaa suuren osan Grönlannista, Labradorin, suurimman osan Québecistä, suuren osan Ontariosta, pieniä osia New Yorkia, Michigania, Wisconsinia ja Minnesotaa, suuren osan Manitobaa, pohjoisen Saskatchewanin, pienen osan koillista Albertaa, sekä arktisten alueiden itäosia eli yhteensä noin 8 miljoonan neliökilometrin laajuisen alueen. Kilpi ulottuu itse asiassa jopa lännen Kordillieereille ja idän Appalakeille, mutta muodostumat ovat yhä maanalaisia.

Alla piilevä kalliorakenne sisältää myös Hudsoninlahden, sekä Pohjois-Amerikan ja Grönlannin välisen merialueen, mutta joidenkin määritelmien mukaan ne eivät ole osa kilpeä, koska ne sijaitsevat veden alla.

Kanadan kilvellä ovat eräät maailman suurimmat malmiesiintymät. Maaperässä on huomattavia esiintymiä nikkeliä, kultaa, hopeaa ja kuparia. Ympäri aluetta on useita kaivoskaupunkeja, joissa näitä mineraaleja kaivetaan esiin. Suurin ja tunnetuin näistä on Greater Sudbury Ontariossa. Kilpeä peittävät myös laajat havumetsät, minkä vuoksi alue on tärkeä metsätalousalue.

Kanadan kilpi on näkyvä osa Pohjois-Amerikan kratonia.

Geologia
--------

Kilven nykyinen maanpinta on hyvin ohutta maaperää peruskallion päällä, joka pilkottaa monin paikoin esiin. Tämä johtuu ankarista viime jääkauden aikaisista jäätiköitymisistä, jotka peittivät kilven ja hankasivat kalliota. Jokien ja järvien suuri määrä alueella johtuu alueen nuorista vedenjakajista, jotka eivät ole vielä lajittuneet. Minnesotan osavaltiota kutsutaan 10 000 järven maaksi.[1] Lisäksi jääkauden jälkeinen maanpinnan takaisinmuotoutuminen on yhä käynnissä. Alun perin alueella oli suuria vuoria ja paljon vulkaanista aktiivisuutta, mutta viime vuosimiljoonien kuluessa alue kului nykyiseen melko matalaan muotoonsa.

Vuorien kannat ovat syvällä, ja ne ajelehtivat tiheämmässä maankuoren vaipassa. Kun vuoret kuluvat, nousevat niiden kannat puolestaan pinnalle ja alkavat kulua. Kallio, joka tällä hetkellä muodostaa kilven pinnan, oli aikoinaan syvällä maankuoressa. Korkea paine ja lämpötila noissa syvyyksissä tarjosi sopivat olosuhteet mineralisoitumiselle.

Katso myös
----------

* Baltian kilpi

Lähteet
-------

1. ↑  The Physical Environment United States Country Guide: Geography. Library of Congress.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kanadan kilpi** Wikimedia Commonsissa
Willem de Kooning: *Standing Figure* ja *Seated Woman* Rotterdamissa.
**Willem de Kooning** (24. huhtikuuta 1904 – 19. maaliskuuta 1997) oli alankomaalainen ja amerikkalainen taidemaalari, eräs abstraktin ekspressionismin keskeisiä voimahahmoja. 

Willem de Kooning syntyi vuonna 1904 Rotterdamissa, Alankomaissa. Jo 12-vuotiaana hän aloitti taideopinnot, joita jatkoi 23-vuotiaaksi asti. Vuonna 1927 hän muutti laivalla salamatkustajana Yhdysvaltoihin. Ensimmäiset vuotensa Yhdysvalloissa hän asui hollantilaisten merimiesten asuntolassa ja sai elantonsa maalaamalla kylttejä. 

De Kooning piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Yhdysvalloissa vuonna 1948. Tunnetiloja maalauksissaan esille tuovan maalarin abstrakti tyyli oli jo tuolloin tunnistettavaa. Hänen raju ja häikäilemätön maalaustapansa oli kaukana sovinnaisesta. Maalatessaan hän työskenteli omien sanojensa mukaan kuin transsissa. 

De Kooning ylsi taiteilijaurallaan maineeseen, jollaiseen Yhdysvalloissa on yltänyt vain 1950-luvulla tapaturmaisesti kuollut Jackson Pollock. Taidemaalari sairastui Alzheimerin tautiin 1989 pian vaimonsa, taiteilija Elaine Friedin kuoleman jälkeen. Sairastumisen jälkeen taiteilijan tuotannon rahallinen arvo arvioitiin ja tulokseksi saatiin 300 miljoonaa dollaria. Vuonna 1989 de Kooningin *Interchange*-maalaus vuodelta 1955 myytiin 20 miljoonalla dollarilla. Silloin jo vakavasti sairastunut de Kooning oli kaikkein hinnakkain taiteilija Yhdysvalloissa.

Vuosina 1994–1995 taiteilijan retrospektiivinen, hänen elämäntyötään laajasti esittelevä näyttely kiersi Yhdysvalloissa ja Euroopassa, muun muassa Lontoon Tate-galleriassa. De Kooningin maalauksia on maailman keskeisimmissä taidemuseoissa ja -kokoelmissa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Willem de Kooning**.
* Willem de Kooning Artcyclopediassa (englanniksi)
* de Kooning Artchivessa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Willem Kalf: Asetelma (1660)
**Willem Kalf**, myös **Willem Kalff**, (3. marraskuuta 1619, Rotterdam – 31. heinäkuuta 1693, Amsterdam) on yksi kuuluisimmista alankomaalaisista asetelmamaalareista.

Kalf oli historiamaalari Hendrik Potin oppilaana sekä mahdollisesti myös Cornelis Saftlevenin oppilas. Kalf valitsi asetelmat aihepiirikseen Pariisin vuosinaan 1630-luvun lopussa. Hänen varhaiset työnsä kuvaavat keittiöitä, joissa on lattialle lojumaan jätettyjä kurpitsoja, kattiloita ja pannuja. Nämä varhaiset maalaukset eroavat tyyliltään selvästi Kalfin myöhemmistä, ylellisistä sommitelmista, joissa on kalliita esineitä kuten pikareita, tinakuppeja, venetsialaista lasia ja kiinalaista posliinia marmoripöydällä tai kuvakudoksella peitetyn pöydän päällä.

Vaikka hänen asetelmansa noudattivatkin vakiintunutta kaavaa, Kalf elävöitti laatukuviaan yksinkertaisen sommittelun, tumman taustan ja tarkasti havainnoitujen yksityiskohtien avulla. Erityisesti hänen asetelmiensa rikkaat tekstuurit olivat vertaansa vailla. Amsterdamin varakkaat asukkaat eivät voineetkaan vastustaa Kalfin töitä. Hänen juhlaillallisia esittävät kuvat sekä upeasti maalatut kallisarvoisten esineiden sommitelmat olivat erittäin suosittuja 1600-luvun puolivälissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Editors of Encyclopaedia Britannica: Willem Kalf Encyclopædia Britannica. Viitattu 15.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Victoria
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Alay** tai **Aley** (arab. عاليه‎, *‘Alayh*) on lähinnä druusien asuttama kaupunki Libanonissa.

Maantiede
---------

Näkymää kaupunkiin.
Alay sijaitsee Libanonissa Libanonvuorten alarinteillä.

Historia
--------

Alaylla on pitkä historia ja paikkakunnalta on lähtöisin useita historiallisesti merkittäviä henkilöitä. Heidän joukkoonsa lukeutuu esimerkiksi vuonna 1520 kuollut historioitsija Hamza ibn Sibat. Aley on tullut tunnetuksi myös druusilaisen Arslan-suvun kotipaikkakuntana. Kaupungissa sijaitsee suvun *L’Emir Faisal Arslan*-museo. Museon lisäksi kaupungissa on varhaiselle druusijohtaja Baha al-Din al-Samuqille omistettu pyhättö. Alayssa oli aikanaan myös juutalainen yhteisö, jonka sisällissodan aikana tuhoutuneen synagogan rauniot ovat edelleen jäljellä. Kaupunki on ollut etenkin vuodesta 1885 matkailukohde.

Väestö
------

Alayn asukkaat ovat pääosin druuseja.

Kaupungissa toimii vuonna 1907 perustettu Universal College. Kaupungissa on myös yksi viidestä Libanonin druusien oikeusistuimista, sekä vuonna 1980 perustettu Imanin sairaala.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Samy Swayd: *Historical Dictionary of the Druzes*, s. xxix, 14, 45. The Scarecrow Press, 2006. ISBN 0-8108-5332-9. (englanniksi)
2. ↑  Rym Ghazal: Druze dynasty: A family history worth telling *The National*. Viitattu 27.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  Venetia Rainey: Uncovering Lebanon’s Jewish past *Al Jazeera*. Viitattu 27.12.2021. (englanniksi)
4. ↑  About Us Universal College – Aley. Viitattu 27.12.2021. (englanniksi)
Kanadan kansallispuistot kartalla
Banffin kansallispuisto
**Kanadan kansallispuistoihin** kuuluu yli 40 suojeltua aluetta Kanadassa. Kansallispuistojen tarkoituksena on muodostaa suojeltujen alueiden yhteinen järjestelmä, joka edustaa kaikkia Kanadan erilaisia luonnonalueita. Järjestelmää ohjaava ryhmä, Parks Canada, on kehittänyt suunnitelman, joka rajaa 39 erilaista järjestelmään kuuluvaa aluetta, jotka edustavat kanadalaista maisemaa. Vuonna 2005 Parks Canada ilmoitti, että järjestelmä on 60 % valmis. Puistojen tärkein tavoite on suojella puistojen ekologista koskemattomuutta, mutta sallia ihmisten tutkia, oppia ja nauttia Kanadan luonnontiloista. Ensimmäinen Kanadan kansallispuisto oli Banff, joka perustettiin vuonna 1885 nimellä *Rocky Mountainin kansallispuisto*. Suurin puisto on Wood Buffalo, jonka pinta-ala on noin 45 000 km². Muita kansallispuistoja Kanadassa ovat Kluanen kansallispuisto, Miguashan kansallispuisto, Gros Mornen kansallispuisto ja Georgian Bay Islandsin kansallispuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  *501 Luonnonihmettä, jotka on nähtävä edes kerran eläessään*, s. 15-16, 21, 23. Alkuperäinen teos: 501 Must-visit Natural Wonders. Suomentanut Juuso Aarnio. Helsinki: Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-248-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kanadan kansallispuistot** Wikimedia Commonsissa

KanadaKanadan kansallispuistot

* Aulavik
* Auyuittuq
* Banff
* Bruce Peninsula
* Cape Breton Highlands
* Elk Island
* Forillon
* Fundy
* Georgian Bay Islands
* Glacier
* Grassland
* Gros Morne
* Gulf Islands
* Gwai Haanas
* Ivvavik
* Jasper
* Kejimkujik
* Kluane
* Kootenay
* Kouchibougnac
* La Maurice
* Mingan Archipelago
* Mount Revelstoke
* Nahanni
* Pacific Rim
* Pelee
* Prince Edward Island
* Pukaswa
* Prince Albert
* Quttinirpaaq
* Riding Mountain
* Sirmilik
* St. Lawrence Islands
* Terra Nova
* Torngat Mountains
* Tuktut
* Ukkusiksalik
* Vuntut
* Wapusk
* Waterton
* Wood Buffalo
* Yoho
**Ralph Gordon Noel King-Milbanke**, **Lovelacen 2. jaarli** (2. heinäkuuta 1839 – 28. elokuuta 1906) oli brittiläinen aatelinen.

Ralph Gordon Noel King syntyi vuonna 1839. Hänen vanhempansa olivat Ada Lovelace ja William King-Noel. Hänen nimensä muutettiin vuonna 1860 muotoon Ralph Gordon Noel King-Noel ja vuonna 1861 muotoon Ralph Gordon Noel King-Milbanke.

Ada Lovelace oli kuollut vuonna 1852. Ralphia kasvatti tämän jälkeen hänen isoäitinsä Lady Byron. King-Milbanke oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Fannie Heriot ja toinen vaimonsa poliitikko James Stuart-Wortleyn tytär Mary Caroline Stuart-Wortle. King-Milbankesta tuli Lovelacen 2. jaarli, kun hänen isänsä William King-Noel kuoli vuonna 1893.

King-Milbanke julkaisi vuonna 1905 teoksen *Astarte*, johon hän oli kerännyt materiaalia yli kolmen vuosikymmenen aikana. Siinä hän pyrki puhdistamaan isoäitinsä maineen ja paljastamaan Lady Byronin, Lord Byronin ja Augusta Leigh’n väliset suhteet.

Lähteet
-------

1. 1 2  Person Page - 2744 *The Peerage*. Viitattu 8.10.2017. (englanniksi)
2. 1 2  David Hill Radcliffe: Ralph Milbanke, Earl of Lovelace: Astarte: a Fragment of Truth *Lord Byron and His Times*. Viitattu 8.10.2017. (englanniksi)
3. ↑  The Barons King & Earls of Lovelace  26.10.2015. Lyon & Turnbull. Viitattu 8.10.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
**Zimbabwen vuoden 2008 presidentinvaalit** järjestettiin 29. maaliskuuta 2008. Samalla järjestettiin myös parlamenttivaalit. Kolme tärkeintä presidenttiehdokasta olivat ZANU-PF-puolueen Robert Mugabe, MDC:n Morgan Tsvangirai ja sitoutumaton Simba Makoni. Vaalien odotettiin haastavan istuvan presidentti Mugaben ensimmäistä kertaa vuosiin, sillä maan taloudellinen tilanne oli erittäin heikko. Mugaben vastustajat kuitenkin kritisoivat vaalijärjestelyjä ja hallitusta syytettiin vaalivilpistä. Myös Human Rights Watch totesi vaalien olevan todennäköisesti epärehelliset.

Vaalien tuloksista oli puolueiden kesken kiistaa. MDC kritisoi asiaa ja vaati oikeuden selvitystä tulosten julkaisemiseksi ja toimeenpanemiseksi. Tsvangirain arvioitiin saaneen eniten ääniä ensimmäisellä kierroksella, muttei riittävää yli 50 prosentin enemmistöä. Tämä tarkoitti käytännössä toisen vaalikierroksen järjestämistä. MDC kuitenkin kiisti tulokset ja väitti ehdokkaansa saaneen yli puolet äänistä ensimmäisellä kierroksella. Puolue myös kieltäytyi osallistumasta toiselle kierrokselle. ZANU-PF totesi Mugaben tarvittaessa osallistuvan toiselle kierrokselle, mutta syytti MDC-puoluetta Mugaben äänimäärän laittomasta sormeilusta ja vaati äänten uudelleenlaskentaa.

2. toukokuuta uudelleenlaskennan tulokset valmistuivat. Laskennan mukaan opposition Morgan Tsvangirai olisi saanut 47,9 % äänistä ja Mugabe 43,2 %. Simba Makoni sai 8,3 % äänistä.

Vaalien toinen kierros järjestettiin 27. kesäkuuta. Tsvangirai vetäytyi ehdokkuudesta ennen toista kierrosta lisääntyneen Mugaben hallinnon harjoittaman väkivallan vuoksi. Toisella kierroksella Mugabe sai 29. kesäkuuta julkaistun virallisen ilmoituksen mukaan 2 150 269 ääntä (85,5 % äänistä) ja Tsvangirai 233 000 ääntä (8,5 % äänistä). Mugabe vannoi virkavalansa illalla 29. kesäkuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Mugabe accused of election-rigging plan  23.3.2008. CNN. Viitattu 11.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Zimbabwe announces poll results *BBC News*.  2.5.2008. Viitattu 11.5.2014. (englanniksi)
3. ↑  Tsvangirai palaa Zimbabween lauantaina *Yle Uutiset*.  16.5.2008. Viitattu 11.5.2014.
4. ↑  Tsvangirai vetäytyy Zimbabwen vaaleista *HS.fi*.  22.6.2008.  Arkistoitu 13.5.2014. Viitattu 11.5.2014.