recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Merikilpi 2019** oli Venäjän merisotaharjoitus Itämerellä 1.–9. elokuuta 2019. Harjoitukseen osallistui 10 000 sotilasta, 49 sota-alusta ja 58 lento- ja taistelukonetta. Harjoitusta johti Venäjän laivaston amiraali Nikolai Jevmenov. Venäjä aloitti harjoituksen yllättäin, eikä siitä ilmoitettu etukäteen länsimaille. Suomessa puolustusvaliokunnan puheenjohtaja Ilkka Kanerva aavisteli Venäjän loppukesän harjoitusta, mutta ei ollut tarkemmin selvillä siitä. 

Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Ruotsi lähettivät välittömästi tiedustelukoneita Itämerelle Suomen rannikon ja Kaliningradin väliselle kansainväliselle merialueelle tarkkailemaan harjoitusta. Ruotsi lähetti alueelle kaksi tiedustelulentokonetta, Saab 340 AEW ja Gulfstream S102B.

Lähteet
-------

1. ↑  Venäjä aloitti yllätyssotaharjoitukset *Ilta-Lehti*.  1.8.2019. Alma. Viitattu 1.8.2019.
2. ↑  Venäjä aloitti yllättäen kahdeksan päivän sotaharjoituksen Itämerellä *Ilta-sanomat*.  1.8.2019. Viitattu 1.8.2019.
3. ↑  Venäjä aloitti sotaharjoitukset Itämerellä *Ilta-Sanomat*.  1.8.2019. Viitattu 1.8.2019.
Euroalue.
  EU:n jäsenvaltio, ERM II-vaiheessa, oma kansallinen valuutta.
  EU:n jäsenvaltio, ei euroaluetta, oma kansallinen valuutta.
  EU:n ulkopuolinen euroa käyttävä valtio (myös violetilla alleviivatut pikkuvaltiot).
Tanskalla ei vielä toistaiseksi ole suunnitelmaa euroon liittymiselle. Tanska käyttää omaa kruunuaan valuuttanaan ja on ollut Euroopan vaihtokurssimekanismi ERM II:n jäsen vuodesta 1999 asti ja on täyttänyt kaikki kriteerit euroon liittymiselle, mutta on neuvotellut vuoden 1992 Maastrichtin sopimuksen mukaisesta oikeudesta olla osallistumatta. Vuonna 2000 järjestetyssä kansanäänestyksessä euroon liittymisestä 53,2 prosenttia äänesti vastaan ja 46,8 prosenttia puolesta, eikä uutta äänestystä liittymiselle ole pidetty. Jos Tanska ottaisi euron käyttöön, rahapolitiikka siirtyisi Tanskan keskuspankilta EKPJ:lle. Teoriassa tämä rajoittaisi Tanskan kykyä harjoittaa itsenäistä rahapolitiikkaa. Tanskan rahapolitiikan historian tutkimus osoittaa kuitenkin, että "vaikka Tanskalla ei ole yhteistä valuuttaa, sen keskuspankki on aina seurannut EKPJ:n tekemiä muutoksia".

Kuva-aiheita Tanskan mahdollisiin tuleviin eurokolikkoihin ei ole vielä päätetty, mutta talousministeriö pyysi Tanskan kansallispankkia ja kuninkaallista rahapajaa ehdottamaan mahdollisia kuvioita tuleville tanskalaisille eurokolikoille ennen vuoden 2000 kansanäänestystä. Ehdotettu malli perustui tanskalaisten 10 ja 20 kruunun kolikoiden kuvioihin, joiden etupuolella on kuningatar Margareeta II, ja 25 ja 50 äyrin kolikoiden taustakuva (kruunu) eurokolikoiden etupuolella.

Lähteet
-------

* HOW LONG IS THE DANISH ROAD TO THE EURO?
* "Illustration af danske euromønter / EU-Oplysningen"
* Denmark's Premier Pledges Not to Put Euro Opt-Out to Vote
**Lina Palmgren** (31. heinäkuuta 1876 – 28. helmikuuta 1968) oli suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän on tehnyt paljon kirkkotekstiilejä ja suunnitellut kirjontamalleja ja muita tekstiilimalleja. Hänen töitään on julkaistu myös postikortteina 1920-luvulla ja myöhemmin myös Kristillinen taideseura julkaisi hänen töistään noin 20 kortin sarjan.

Hän oli mukana Suomen Käsityön Ystävien toiminnassa ainakin vuonna 1908 valmistaen muun muassa Tampereen Tuomiokirkkoon Hugo Simbergin suunnitteleman alttarivaatteen, jossa on kuvattuna kaksi viheriöivää palmunlehvää ristikkäin ja suuria veripisaroita.  Hän suunnitteli myös Jugend-aiheisia malleja Suomen Käsityön Ystäville. Viinikan kirkossa Tampereella on vihkiristeillä koristeltu violetinvärinen antependium, alttarivaate, jonka Lina Palmgren on tehnyt 1930-luvun alussa Suomen Käsityön Ystävien ompelimossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lina Palmgren *Genealogia.fi*.  Arkistoitu 28.7.2021. Viitattu 28.7.2021.
2. ↑  Teuvo Termonen: Suomalaista postikorttitaidetta, osa 4 s. 86, Suomen Postikorttiyhdistys Apollo 2006, ISBN 952-91-9956-2
3. ↑  Sanat ja symbolit, s. 5, Tampereen Kirkkosanomat 6/2006
4. ↑  Ruusu liinat ja verhot. *Suomen Käsityön Ystävät*.  Arkistoitu 24.5.2012.
5. ↑  Viinikan kirkko
**Henry Matti Vihtori Hedman** (s. 8. maaliskuuta 1952 Riihimäki) on suomalainen romanikulttuurin edistäjä ja kouluttaja, jolle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi vuonna 2017. Koulutukseltaan hän on merkonomi ja teologian maisteri.

Hedman on edistänyt romanikielen asemaa Suomessa yliopisto-opettajana, kääntäjänä (mm. *Katekismos*) ja oppikirjojen laatijana; hän työskenteli Kotimaisten kielten keskuksen tutkijana 2002–2011. Hän on myös osallistunut useisiin opetushallituksen ja sosiaali- ja terveysministeriön lautakuntiin ja työryhmiin, jotka ovat käsitelleet romaniasioita.

Hedmanin opettajanura alkoi Ruotsissa, jossa hän asui vuosina 1978–1980. Palattuaan Suomeen hän työskenteli aluksi opettajana Keravan, Riihimäen ja Hämeenlinnan vankilassa. Lisäksi Hedman on esiintynyt evankelistana ja muusikkona. Hedman toimi Ulkoministeriön virkamiehenä Varsovassa, ETYJin Contact Point for Roma and Sinti osastossa vuosina 1999–2000 yhdessä Nicolae Gheorghen kanssa. Hedman on toiminut yliopisto-opettajana vuodesta 2012–2020. Hän toimii Helsingin yliopiston vierailevana tutkijana tehden väitöskirjaa.

Julkaisuja
----------

* *Sar me sikjavaa romanes: Romanikielen kielioppiopas*. Opetushallitus 1996.
* *Suomi–romani-sanakirja: Suomen romanikielen nykyajan sanastoa*. Helsingin yliopisto 2016.
* *Suomen romanikieli: Kenttäselvitys romanikielen asemasta, kielitaidosta ja kieliasenteista Suomessa*. Helsingin yliopisto 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2  Romanipoika hakeutui akateemiseen maailmaan *375 Humanistia*. Helsingin yliopisto. Viitattu 13.4.2024.
2. 1 2 3  Ollikainen, Tapio: Opetusneuvos Henry Hedman haluaa pitää Suomen romanikielen hengissä.  *Yliopisto*, 2017, nro 8, s. 26–31.  Helsingin yliopisto.
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Leija Lautamaja** (s. 1990, Alavus) on suomalaiseen kansanmusiikkiin erikoistunut muusikko ja musiikintekijä. Hän on valmistunut maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin aineryhmästä. Lautamajan soittimia ovat diatoniset haitarit ja harmoni.

Leija Lautamaja aloitti haitarinsoiton 7-vuotiaana. Hän soitti aluksi Sydänmaan Kaksirivisissä ja siirtyi myöhemmin Alavuden Kaksirivisiin, jossa myös hänen isänsä Juhani Lautamaja ja isoisänsä Kustaa Lautamaja soittivat. Yhtyeen johtajana toimi mestaripelimanni Airi Hautamäki. Yläasteikäisenä Lautamaja aloitti opiskelun Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa ja jatkoi siellä lukion loppuun asti. Lukion jälkeen hän pääsi opiskelemaan Sibelius-Akatemian kansanmusiikin aineryhmään, josta valmistui maisteriksi vuonna 2016.

Lautamaja on toiminut useissa yhtyeissä, joista aktiivisimpia ovat ENKEL, Floating Sofa Quartet ja The Moontwins - PK & Leija. Hän järjestää myös sosiaalisen kansantanssin Nordic Dance Helsinki -klubeja yhdessä Riina Hosion ja Saana Kujalan kanssa. Lautamajan ensimmäinen soolosingle *Kun rakkaus iski minuun* julkaistiin tammikuussa 2024.

Muusikon työnsä lisäksi Lautamaja on toiminut opettajana Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa.

Diskografia
-----------

* Leija Lautamaja: *Volvossa* (single, 2024)
* Leija Lautamaja: *Kun rakkaus iski minuun* (single, 2024)
* ENKEL: *Love Hurts (2022)*
* The Moontwins - PK & Leija: *Sadder Than Sad* (single, 2022)
* The Moontwins - PK & Leija: *Out Tonight* (single, 2022)
* Floating Sofa Quartet: *Sofa Songs* (videosarja, 2019-2022)
* Floating Sofa Quartet: *Neighbourhood* (2019)
* ENKEL: *We Are ENKEL* (2018)
* Floating Sofa Quartet: *The Moon We Watch Is the Same* (2016)
* ENKEL: *Pappilan hääyö* (2016)
* Sibelius Academy Folk Big Band: *FBB* (2013)
* Haka: *Komeiden miesten lauluja* (2011)
* Entisten Nuorten Orkesteri: *ENO* (2009)
* Haka: *Haka* (2007)
* Alavuden Kaksiriviset: *Kevättä palkeissa* (2004)
* Sydänmaan Kaksiriviset: *Piian renkutus* (1998)

### Lähteet

1. 1 2  Leija Lautamajan kotisivut *leijalautamaja.com*. Viitattu 7.4.2024.
2. 1 2  Virtanen, Tommi E.: Leija Lautamaja – Perinteen jatkaja  6.11.2023. Muusikkojen liitto. Viitattu 7.4.2024.
3. 1 2  Lautamaja, Leija: Nuorisokoulutuksesta eväitä elämään *Pelimannilifestyle*.  18.10.2019. Viitattu 7.4.2024.
**Maataistelukoulu** (ruots. *Markstridsskolan, MSS*) on Ruotsin puolustusvoimien oppilaitos, joka sijaitsee Sködessä ja Kvarnissa Motalan ulkopuolella. Siellä koulutetaan puolustusvoimien johtajia. Se osallistuu myös menetelmien, määräysten, varusteiden ja asejärjestelmien kehittämiseen puolustusvoimien tarpeisiin. Maataistelukoulussa työskentelee noin 200 henkeä.

Maataistelukoulu osallistuu erikoisupseerien peruskoulutukseen sekä taso- ja taitokoulutukseen. Lisäksi järjestetään ammatillisia kursseja. Maataisteluihin keskittyvä erikoisupseerikoulutus järjestetään Kvarnissa. Siellä on ampuaratoja, harjoitusalueita ja koulutustiloja. Kouluttajina on kokeneita upseereita, joilla on laaja kokemus alalta.

Maataistelukoululla on esimerkiksi Ruotsin laajin harjoitusalue taisteluun rakennetussa ympäristössä (STA MOUT). Sen pita-ala on 500 metriä x 500 metriä. Ruotsin ja Suomen puolustusvoimat ovat järjestäneet yhteisiä kaupunkitaisteluharjoituksia alueella, esimerkiksi vuonna 2016.

Ruotsin Yhdysvaltojen kanssa solmimassa DCA-sopimuksessa on sovittu, että Ruotsi luovuttaa tarvittaessa Kvarnin sotilasleiri- ja harjoitusalueen Yhdysvaltojen käyttöön.

Maataistelukoulu Skövdessä

Lähteet
-------

1. ↑  Försvarsmakten: Markstridsskolan *Försvarsmakten*. Viitattu 28.3.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Försvarsmakten: Utbildning *Försvarsmakten*. Viitattu 28.3.2024. (ruotsiksi)
3. ↑  Försvarsmakten: Träning *Försvarsmakten*. Viitattu 28.3.2024. (ruotsiksi)
4. ↑  Svensson, Niklas: Svenska och finska soldater i övning *www.expressen.se*.  21.11.2016. Viitattu 28.3.2024. (ruotsiksi)
5. ↑  Avtal om försvarssamarbete mellan Konungariket Sveriges regering och Amerikas förenta staters regering  6.12.2023. Ruotsin hallitus. Viitattu 28.3.2024.

Lisätietoja
-----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maataistelukoulu (Ruotsi)**.
* Maataistelukoulun (Ruotsi) viralliset verkkosivut
**Patrizia Cavalli** (17. huhtikuuta 1947 Todi – 21. kesäkuuta 2022 Rooma) oli italialainen runoilija ja kielenkääntäjä.

Cavalli meni vuonna 1968 Roomaan, jossa tutustui Elsa Moranteen, jolta sai innoitusta runoilijan uralle suuntautumiseen. Cavalli myös opiskeli Roomassa filosofiaa yliopistossa. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli *Le mie poesie non cambierrano il mondo*. Cavallin teoksia on julkaissut Giulio Einaudin kustantamo. Hänen runouttaan on myös käännetty monille muille kielille. Kääntäjien joukossa ovat olleet Geoffrey Brock, Jorie Graham, Jonathan Galassi, Kenneth Koch, Mark Strand, Susan Stewart ja Rosanna Warren. Yhdysvalloissa Cavallin tuotantoa on kustantanut Farrar, Straus and Giroux.

Cavalli teki myös poikkitaiteellista työtä, jossa runouteen yhdistettiin teatteri ja musiikki. Proosaa hän julkaisi ensimmäisen kerran vuonna 2019. Cavalli julkaisi lisäksi käännöksiä William Shakespearen ja Molièren teoksista.

Lähteet
-------

1. ↑  E' morta Patrizia Cavalli, poetessa dalla penna limpida e drammatica. *RaiNews.it*.  21.6.2022. Viitattu 31.3.2024. (italiaksi)
2. 1 2 3 4 5  E' morta la poetessa Patrizia Cavalli. *La Repubblica*.  21.6.2022. Viitattu 31.3.2024. (italiaksi)
3. 1 2  Patrizia Cavalli *Poetry Foundation*.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Punagasellit** eli puna-antiloopit (*Raphicerus*) on eteläisessä ja itäisessä Afrikassa tavattava gasellien alaheimoon kuuluva sorkkaeläinten suku. Siihen luetaan nykyisin kolme lajia, joskin korvagasellin on epäilty olevan lähempänä suneja (*Neotragus*) kuin muita sukunsa lajeja ja kuulua omaan *Nototragus*-sukuunsa.

Tuntomerkit
-----------

Punagasellien ruumiinpituus on 61–95 senttiä, säkäkorkeus 45–60 senttiä ja paino 7–16 kiloa. Turkki on melko karkea. Vatsapuoli ja häntä ovat valkoiset, mutta muutoin väritys vaihtelee lajeittain. Koirailla on suorat ja sileät sarvet. Korvat ovat suuret ja kapeat, häntä lyhyt ja jalat hennot. Naarailla on neljä nisää.

Elintavat
---------

Punagasellit elävät suojaa tarjoavissa ympäristöissä kuten esimerkiksi metsäsavanneilla, metsissä, pensaikoissa ja kallioisilla alueilla. Varsinaisen punagasellin levinneisyys on osin päällekkäinen kahden muun lajin kanssa. Kapingaselli ja korvagaselli ovat yöaktiivisia, mutta punagaselli liikkuu päivällä. Reviirin rajat merkitään lannalla virtsalla ja hajurauhasten eritteillä. Erityisesti koiraat puolustavat reviiriään kiivaasti eivätkä siedä toisiaan. Punagasellit liikkuvat yksin, mutta saattavat silti elää löyhinä pareina vaikka lisääntymisaikaa lukuun ottamatta elävät erillään ja puolustavat omaa aluettaan. Vaaran havaitessaan ne eivät pakene vaan piiloutuvat kasvillisuuteen ja makaavat litteänä ja kaula ojennettuna maassa. Ne pakenevat vasta jos uhkaaja tulee aivan viereen. Puna-antiloopit osaavat kuitenkin juosta ketterästi ja voivat paeta maasikojen koloihin. Ravintonsa ne saavat puista, pensaista ja heinistä. Ravinnoksi kelpaavat myös hedelmät ja maasta sorkilla kaivetut juuret ja mukulat. Punagasellit eivät näytä olevan riippuvaisia juoksevasta vedestä, mutta juovat kun sitä on tarjolla. Kaikki lajit voivat lisääntyä ympäri vuoden, mutta eteläisessä Afrikassa huippu ajoittuu kevääseen sateiden alettua. Kantoaika kestää 168–210 päivää. Vasoja syntyy yleensä yksi. Se painaa syntyessään noin kioln ja sitä imetetään 3 kuukautta. Se saavuttaa sukukypsyyden 6–19 kuukauden iässä.

IUCN ei luokittele yhtäkään punagasellilajia uhanalaiseksi. Näiden antilooppien liha on maukasta, mutta jossain määrin kuivaa.

Suvun nimi *Raphicerus* tulee kreikan sanoista *raphis* ja *keras*, jotka tarkoittavat "neulasta" ja "sarvea".

Lähteet
-------

1. ↑  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): *Raphicerus* *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Johns Hopkins University Press. Viitattu 1.7.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Ronald. M. Nowak: *Walker's mammals of the world*, s. 1188-1189. The Johns University Press, 1999. ISBN 0-8018-5789-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.7.2009). (englanniksi)
3. ↑  Richard Estes, Edward Osborne Wilson: *The Behavior Guide to African Mammals*, s. 45. University of California Press, 1992. ISBN 0-520-08085-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 01.07.2009). (englanniksi)
4. ↑  Brent Huffman: Raphicerus campestris - Steenbok  2.1. 2007. The Ultimate Ungulate Page. Viitattu 1.7.2009.
**David Goodis** (2. maaliskuuta 1917 Philadelphia – 7. tammikuuta 1967) oli yhdysvaltalainen dekkarikirjailija, jonka lajityyppi oli *noir fiction*, kovaksi keitetty rikosromaani.

Goodis suoritti Temple Universityssä journalismin tutkinnon, mutta oli sen jälkeen työssä mainostoimistossa. Samaan aikaan hän ryhtyi kirjoittamaan ensimmäistä romaaniaan *Retreat from Oblivion*, joka ilmestyi 1939. Hän muutti New Yorkiin, jossa hän kirjoitti tarinoita viihdelehtiin jopa 10 000 sanan päivävauhtia. 1940-luvulla hän käsikirjoitti radiosarjoja, muun muassa *Teräsmiestä*. Hän työskenteli myös Hollywoodissa. Läpimurto tapahtui kun hänen *Saturday Evening Post* julkaisi sarjana hänen romaaninsa *Dark Passage* (suom. *Pimeä käytävä*), joka ilmestyi myös kirjana ja jonka pohjalta Delmer Daves ohjasi maineikkaan elokuvan *Pimeä käytävä*. Warner Brothersin palveluksessa hän teki useita vuosia elokuvakäsikirjoituksia muiden kirjailijoiden romaanien pohjalta.

Hän palasi Philadelphiaan 1950 ja asui vanhempiensa ja veljensä kanssa. Vilkasta yöelämää viettänyt kirjailija kirjoitti menestysromaaneja, *Cassidy's Girl*, jonka myynti oli miljoonia, sekä *Down There*, josta François Truffaut ohjasi elokuvan *Ampukaa pianistia*. Jean-Luc Godard nimesi elokuvaansa *Made in U.S.A.* (1966) henkilön hänen mukaansa.

Goodis kuoli maksakirroosiin. Hänen kuolemansa jälkeen hänen teoksistaan ei pitkään aikaan otettu Yhdysvalloissa uusia painoksia, mutta Ranskassa hän pysyi suosiossa. Monet nykykirjailijat ovat saaneet häneltä vaikutteita.

Suomennetut teokset
-------------------

* Pimeä käytävä, suomentanut Antero Helasvuo. Love kirjat, 1990 ISBN 951-8978-14-X

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dave Moore: David Goodis, poet of the losers *books.rack111.com*.  1995. Viitattu 12.4.2009. (englanniksi)
2. ↑  Dennis Grunes, Made in U.S.A. (Jean-Luc Godard, 1966)
3. ↑  David Goodis (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* David Goodis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hippokrates (IV)** (m.kreik. Ἱπποκράτης, *Hippokratēs*; lat. *Hippocrates*; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta ja kuului asklepiadien sukuun. Galenoksen mukaan hän oli Drakon I:n poika ja näin tunnetuimman Hippokrateen eli Hippokrates II:n pojanpoika. Tällöin hän olisi ollut 19:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. *Sudan* mukaan hän olisi kuitenkin ollut Thessaloksen pojan Drakon II:n poika, ja näin tunnetuimman Hippokrateen pojanpojan poika, ja Drakon III:n isä. *Sudan* esityksessä vaikuttaa kuitenkin olevan sekaannusta. Hippokrateen sanotaan olleen yksi Aleksanteri Suuren vaimon Roksanan lääkäreistä ja kuolleen Kassandroksen aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Smith, William: "Hippocrates (14)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. ↑  Galenos: Kommentaari Hippokrateen teoksen *Ruumiinnesteistä* (*De humoralibus*) 1.1, vol. xvi, s. 5; Ἱπποκράτης *Suda On Line: Byzantine Lexicography*. The Stoa Consortium.  (muinaiskreikaksi) (englanniksi), Δράκων *Suda On Line: Byzantine Lexicography*. The Stoa Consortium.  (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
**In statū nāscendī** (lat.), kirjaimellisesti "syntymisen tilassa", on vanhentunut kemian teoria, jonka Pieni Tietosanakirja (1925-1928) määritteli seuraavasti: 

> **Muodostumistila,** se tila jossa alkuaine on vapautuessaan yhdistyksistään. M:ssa *(in statu nascendi)* aineilla on suurempi reaktsionikyky kuin vapaina, koska atomit silloin eivät ole liittyneet molekyyleiksi. 
> 
> 

Teoria erityisestä muodostumistilasta luotiin selittämään havaintoa, että eräät kaasut olivat syntyessään reaktioherkempiä kuin pitkään säilytyksessä olleet. Käsitettä käytti ensimmäisenä Joseph Priestley vuonna 1790. Nykyään on todettu, että kaasujen suurempi reaktiivisuus niiden syntyvaiheessa johtuu monista kineettisistä syistä, joilla ei ole yhteistä taustaselitystä. Vuonna 1990 havaittiin, että muodostumistilan käsite edelleen esiintyi kemian oppikirjoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pieni Tietosanakirja / III. Masku - Sanomalehti*, s. 237-238. Otava, 1925-1928. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.4.2024).
2. ↑  William B. Jensen: Whatever Happened to the Nascent State?.  *Bull. Hist. Chem.*, 1990, 6. vsk, s. 26-36. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 7.4.2024.
**Ford TW -sarja** oli sarja suuria traktoreita, joita Ford valmisti vuosina 1979-1989. Traktorit perustuivat aiempiin malleihin 8700 ja 9700, mutta ne olivat aiempaa tehokkaampia ja vahvempirakenteisia. Uusien mallien suunnittelussa oli myös otettu huomioon nelivetomallit.

Vuosina 1979-1982 valmistettiin malleja TW-10 (123 hv), TW-20 (146 hv) ja TW-30 (177 hv). Näistä TW-10 ja TW-20 olivat lähes identtisiä suurimpana erona se että TW-20:ssä oli turbo. 1983-1985 valmistettiin malleja TW-5, TW-15, TW-25 ja TW-35. Tehot olivat 118, 132, 154 ja 186 hv. TW-5:ttä lukuun ottamatta moottorit olivat turboahdettuja. Aiempiin malleihin verrattuna mm ketteryys oli parantunut uuden etuakselin ansiosta ja nostovoima oli lisääntynyt. TW-mallien kolmannessa sukupolvessa (Mark II) vuosina 1985-1989 mallimerkinnät pysyivät samoina. Muutoksia tehtiin mm ohjaamossa.

Suunnittelu
-----------

1970-luvun aikana Fordin traktoriosastolla mietittiin tapoja saada lisää tehoa 6,6-litraisesta moottorista, jota käytettiin 100 -sarjassa. Ratkaisuksi löydettiin välijäähdytys ja Garrett AiResearchin kanssa kehitettiin uusi välijäähdytin, jonka avulla moottorista saatiin tehoa 188 hevosvoimaa.
Uusien mallien voimansiirtoa vahvistettiin ja sähköjärjestelmää parannettiin. Mallissa TW-30 oli tehostetut jarrut, lisäpolttoainesäiliö ja yleisesti pienempiä malleja järeämpi rakenne.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurmela, Timo: Konedata Ford TW-10 - TW -30 *konedata.net*.  Arkistoitu 7.2.2013. Viitattu 18.6.2012. (suomeksi)
2. ↑  Gibbard, Stuart: *The Ford Tractor Story Part 2 Basildon to New Holland 1964 to 1999*, s. 84-85. , 1999.

Fordin traktorit 1964–1995

| Aiemmat mallit
Fordson | Tyyppi | 1960-luku | 1970-luku | 1980-luku | 1990-luku | Uudemmat mallit
New Holland |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5

 |
| Pienet (alle 70 hv) | 1000 -sarja | 100 -sarja | 10 -sarja | 30 -sarja |
| Keskisuuret (70 - 110 hv) | 1000 -sarja | 100 -sarja | 10 -sarja | 40 -sarja |
| Suuret (yli 110 hv) |  | 8000 ja 9000 | 8600 ja 9600 | 8700 ja 9700 | TW -sarja | 30 -sarja |  |
| Runko-ohjattavat |  | FW -sarja |  |
**Pacific Grove** on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Montereynlahden rannalla, ja sen rajanaapurina on Montereyn kaupunki. Pacific Grovessa oli vuoden 2019 arvion mukaan 15 413 asukasta, ja sen pinta-ala on 7,4 neliökilometriä.

Pacific Grove sai alkunsa metodistien rantakohteena. Metodistipappi J. W. Ross vierailu 1874 alueella ja totesi paikan täydelliseksi lomapaikaksi. San Franciscossa perustettiin kesäkuussa 1875 Pacific Grove Retreat Association, joka teki David Jacksin kanssa sopimuksen maakaupasta. Pacific Grove oli monena kesänä telttakaupunki, ja kesän lopulta teltat purettiin ja puiset rungot jätettiin vain paikoilleen. Sinne alkoi hiljalleen muuttaa kuitenkin myös vakioasukkaita, ja vuonna 1889 siitä tuli itsenäinen kaupunkinsa. Siellä oli silloin 1 300 asukasta. Kaupunki oli uskonollisten konferenssien keskus, ja se oli myös Kalifornian viimeinen kaupunki, joka päätti kieltolain. Alkoholin myynti oli kielletty vuoteen 1969 asti.

Pacific Grovessa on Yhdysvaltain länsirannikon vanhin yhtäjaksoisesti toiminut majakka, Point Pinosin majakka, joka rakennettiin 1855. Kaupungissa on myös Stanfordin yliopiston Hopkins Marine Station. Vuonna 1892 perustettu merilaboratorio on Tyynenmeren rannikon vanhin.

Lähteet
-------

1. ↑  City Council City of Pacific Grove. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Pacific Grove *Encyclopedia Britannica*.  7.5.2018. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Pacific Grove city, California *QuickFacts*. United States Census Bureau. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Adam W. Weiland: History and Heritage Pacific Grove Chamber of Commerce. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
5. 1 2  Chronology of Pacific Grove History Pacific Grove Public Library. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
**King David Hotel** (hepr. ‏מלון המלך דוד‎, *Malon ha-meleḥ David*) on ylellinen hotelli Jerusalemin kaupungissa Israelissa. Se tunnettiin etenkin rakentamisensa jälkeen 1930-luvulla kaupungin yleellisen viihde-elämän keskuksena, jolla yöpyivät esimerkiksi monet valtionpäämiehet ja julkisuuden hahmot. Se tunnetaan myös tuhoisasta pommi-iskusta vuonna 1946, jossa kuoli 91 henkilöä. Pommi-iskun variot korjattiin 1960-luvulla ja hotellin toiminta jatkuu edelleen. Hotellin omistaa nykyisin hotelliketju Dan Hotels.

Historia
--------

Hotelli 1930-luvulla.
King David Hotel valmistui vuonna 1930. Valmistuessaan se oli Jerusalemin ensimmäinen maailmanluokan hotelli. Rakennushankkeen taustalla oli egyptinjuutalainen Eli Mosseri ja englanninjuutalainen Frank Goldsmith. Rakennuksen suunnitteli sveitsiläinen arkkitehti Emil Vogt. Gotellin tyyliä kuvailtiin "raamatulliseksi". Koristelua olivat innoittaneet esimerkiksi assyrialaiset, heettiläiset ja islam. Henkilökunta tapasi pukeutua arabialaisittain tai nuubialaisittain. Hotellista tuli nopeasti kaupungin tyylikkään viihde-elämän keskus. Sen vieraisiin lukeutuivat myös lukuisat ulkomaalaiset valtionpäämiehet, kuten Transjordanian emiiri Abdullah, Kreikan kuningas Yrjö II ja Etiopian keisari Haile Selassie, sekä viihde-elämän tähtiä, kuten elokuvatähti ja laulaja Amal al-Atrash eli Asmahan.

Hotellista muodostui myös Palestiinan mandaattialuetta hallitsevien brittien hallintokoneiston keskus. Sen yhtä siiepä alkoivat käyttää hallinnon virkamiehet, sekä brittien tiedustelupalvelut. Alueen tilanne oli jännittynyt toisen maailmansodan jälkeen. 22. heinäkuuta 1946 juutalainen asejärjestö Irgun teki tuhoisan pommi-iskun hotellille. Iskussa kuoli 91 henkilöä. Brittivalta mandaattialueella päättyi vuonna 1948 ja britit hylkäsivät hotellin 14. toukokuuta. Hotellin pommi-iskussa tuhoutunut siipi jälleenrakennettiin vuonna 1961 ja hotellia laajennettiin kahdella uudella kerroksella vuonna 1966.  Nykyisin hotellin omistaa israelilainen hotelliketju Dan Hotels.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Simon Sebag Montefiore: "48 ja 50", *Jerusalem : kaupungin elämäkerta*. Suomentanut Otto Lappalainen. WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-39328-4.
2. ↑  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 14 Mel-Nas*, s. 566. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
3. 1 2  A Hotel Fit For Royalty The Leading Hotels of the World. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)
4. ↑  Jerusalem Hotels Dan Hotels. Viitattu 22.7.2021. (englanniksi)
**Pimeä käytäntö** tai **petollinen käytäntö** (kirjaimellisesti "pimeä kaava" engl. *dark pattern*) on verkkosivustoilla ja sovellusohjelmissa muissa käyttöliittymissä käytetty temppu, joka saa tekemään jotain, mitä ei välttämättä haluaisi tai on yritykselle eduksi kuluttajan kustannuksella. Näitä ovat esimerkiksi ostokset ja allekirjoitukset. Keinoja ovat esimerkiksi harhauttava sanamuoto ja estokeinot, joilla ohjataan kuluttajan päätöksentekoa. Keinoja voi esiintyä erilaisina yhdistelminä. Monet keinoista ovat jo lainvastaisia Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Esimerkiksi digipalvelusäädös nimenomaan kieltää pimeät käytännöt.

Pimeitä käytäntöjä ovat muun muassa:

* epäedulliset oletusvalinnat
* piilokulut
* tietojen piilottaminen
* vaikeaselkoiset tiedot

Pimeä käytäntö voi olla valheellinen esitys tuotteen rajallisesta saatavuudesta, jolloin annetaan väärä kuva tuotteen suosiosta. Perumisen vaikeus ja etukäteen tehdyt valinnat voivat olla pimeitä käytäntöjä.

Lähteet
-------

1. ↑  What are deceptive patterns? *deceptive.design*. Viitattu 29.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Pimeät käytännöt Kilpailu- ja kuluttajavirasto. Viitattu 29.3.2024.
3. ↑  Types of deceptive pattern *deceptive.design*. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)
**Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa** on Lars Westerlundin toimittama ja Valtioneuvoston kanslian vuonna 2004 julkaisema artikkelikokoelma, joka käsittelee Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Kanadan, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa vuosina 1914-22 surmansa saaneita suomalaisia sekä mainittuina vuosina sotaoloissa merellä menehtyneitä suomalaisia merimiehiä.

Teoksen koko nimi on *Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa: Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan, Yhdysvaltain, Kanadan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa vuosina 1914-22 menehtyneet suomalaiset sekä sotaoloissa surmansa saaneet merimiehet*. Teos kuuluu Suomen sotasurmat 1914–22 -projektin julkaisuihin.

Kirjan toimittaneen Westerlundin ohella muita kirjoittajia ovat Tuomas Hoppu, Matti Lackman, Krister Björklund, Olavi Koivukangas
ja Carl-Fredrik Geust.

Lähteet
-------

* Westerlund, Lars (toim.): *Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa: Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan, Yhdysvaltain, Kanadan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa vuosina 1914-22 menehtyneet suomalaiset sekä sotaoloissa surmansa saaneet merimiehet*. Helsinki: Valtioneuvoston kanslia, 2004. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Westerlund (toim.) 2004, 231
2. ↑  Westerlund (toim.) 2004, 5
**Elias Huttu** (s. 29. syyskuuta 2005 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Huttu pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Hän laukoo oikealta.

Ura
---

### Seuraura

Huttu on Team LKP:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Huttu toimi kaudella 2020–2021 seuran U16-joukkueen varakapteenina. Huttu voitti JYPin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 12+28=40.

Kaudella 2023–2024 Huttu jakoi 16 osumallaan JYPin U20-joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Santeri Huovilan kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Huttu pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan neljänneksi viimeisellä kierroksella 5. maaliskuuta 2024 Vaasan Sportia vastaan. Huttu merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta U20-joukkueen pelaajaa: Santeri Huovila ja Balázs Varga. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.26 minuuttia.

### Maajoukkueura

Huttu on pelannut neljä nuorten maaottelua.

Muuta
-----

Huttu on maininnut esikuvikseen NHL:stä Sidney Crosbyn ja Nathan MacKinnonin sekä kertonut seuranneensa JYPissä lapsena mm. Éric Perriniä ja Juha-Pekka Hytöstä.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2022–2023 | JYP | U20-SM | 15 | 1 | 0 | 1 | 4 | – | – | – | – | – |
| 2023–2024 | JYP | U20-SM | 44 | 16 | 16 | 32 | 12 | 7 | 1 | 1 | 2 | 0 |
|  | JYP | SM-liiga | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Elias Huttu The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Elias Huttu Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Elias Huttu *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  JYP - Sport, 5.3.2024 *liiga.fi*.  5.3.2024. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 6.3.2024.
2. 1 2  Elias Huttu *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Elite Prospects - JYP U16 *eliteprospects.com*. Everysport Media Group AB. Viitattu 6.3.2024. (englanniksi)
4. ↑  Elite Prospects - JYP U20 *eliteprospects.com*. Everysport Media Group AB. Viitattu 27.3.2024. (englanniksi)
5. 1 2  Konnekuljetuksen otteluennakko: RG ja RD vääntävät, kumpi vie voiton? *youtube.com*.  5.3.2024. JYP Jyväskylä Oy. Viitattu 6.3.2024.
6. ↑  JYP - Sport, 5.3.2024 *liiga.fi*.  5.3.2024. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 6.3.2024.

JYP – SM-liiga
2 Minkkinen |
3 Honka |
4 Aliranta |
4 V. Koskela |
5 Vainio (**A**) |
6 Pulkkinen |
9 Petman |
15 Perttu |
16 Tumānovs |
17 Varga |
21 J. Malinen |
22 S. Koskela |
25 Siikanen |
28 Lassila |
29 Winberg |
31 Peltola |
32 Turkulainen |
34 Leinonen |
35 Vehviläinen |
38 Tohila |
41 Hannikainen |
41 Louhivaara |
42 Eronen (**C**) |
45 Huttu |
45 A. Malinen |
49 Smith |
61 Huovila |
63 Christoffer |
71 Puustinen (**A**) |
88 Rooba |
91 Gardiner |
92 Vidgren  

Valmentajat Heiskanen – Hämäläinen – Haataja – Pekkarinen – Luhanko – Pohjanvirta
**Kaarle Ylermi (Kalle) Ruutu** (29. elokuuta 1945 Helsinki – 11. maaliskuuta 2024 Helsinki) on suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin komentajana.

Ruutu syntyi kenraalimajuri Juhani Ruudun ja Sinikka Liipolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on kuvataideopettaja Marianne Ruutu (o.s. Tyrkkö).

Ruutu tuli ylioppilaaksi Meilahden yhteiskoulusta 1964. Ennen Kadettikoulun suorittamista hän työskenteli Hämeen ratsujääkäripataljoonassa 1965. Kadettikoulusta hän valmistui 1968 ja toimi sitten mainitussa joukko-osastossa opetusupseerina 1968–1971 ja komppanianpäällikkönä 1971–1973. Kadettikoulun opetusupseeri ja opettaja sekä toimistoupseeri ja -päällikkö Ruutu oli 1973–1983 ja sitten Rannikkojääkäripataljoonan pataljoonaupseeri 1983–1986. Opettajana Sotakorkeakoulussa Ruutu toimi 1986–1989 ja Maanpuolustuskurssilla 1989–1991, Sotakorkeakoulun Maasotalinjan johtaja hän oli 1991–1993 ja Taktiikan linjan johtaja 1993. Ruutu toimi Pääesikunnan erityistehtävissä (RCDS, Lontoo) 1994 ja sitten Maanpuolustuskorkeakoulun Strategian linjan johtajana 1995–1997. Hän oli Pohjan prikaatin komentaja 1997–1998 eversti Reijo Sallisen jälkeen. Ennen siirtymistään reserviin vuoden 2002 alusta Ruutu toimi Vaasan sotilasläänin komentajana 1998–2001.

Ruutu ylennettiin vänrikiksi 1965, luutnantiksi 1968, yliluutnantiksi 1972, kapteeniksi 1975, majuriksi 1981, everstiluutnantiksi 1988 ja everstiksi 1993.

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjan Jääkärikilta *pohjanprikaatinkilta.fi*.  Arkistoitu 5.4.2016. Viitattu 29.1.2017.
2. 1 2 3  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 644. Ruutu, Kaarle Ylermi (Kalle). Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
**Eho Moskvy** (ven. Эхо Москвы, "Moskovan kaiku") oli Moskovassa toimiva radioasema, joka kuului myös eräissä muissa Venäjän kaupungeissa. Kanavan lähetystä saattoi kuunnella myös internetin kautta.

Historia
--------

Asema oli ensimmäinen Neuvostoliitossa lisenssin saanut yksityinen asema. Se aloitti toimintansa 22. elokuuta 1990. Eho Mosvky on pääasiassa puheradio: 70 prosenttia ohjelma-ajasta oli keskusteluohjelmia.

Radiokanava kuului valtiollisen Gazprom-konsernin mediayhtiön, liikevaihdoltaan IVY-maiden suurimman mediatalon Gazprom Median hallitsemiin kanaviin. Vuonna 2015 Gazprom Media omisti 66 % radioaseman osakkeista ja loput jakautuivat aseman toimittajien kesken.

### Lakkauttaminen

Venäjän valtakunnansyyttäjä vaati Venäjän Ukrainaan 2022 tekemän hyökkäyksen aikana Roskomnadzoria rajoittamaan Eho Moskvyn toimintaa sen uutisoinnin vuoksi. Radioasema ilmoitti lopettavansa toimintansa kiristyneessä tilanteessa. Radioasema yritti turhaan valittaa oikeuden päätöksestä huhtikuussa. Toiminnan loputtua Eho Moskvyn taajuuden valtasi Radio Sputnik.

### Paluu

Maaliskuun alussa joukko entisiä Eho Moskvyn työntekijöitä perusti YouTube-kanavan nimeltä *Živoi Gvozd* (ven. Живой Гвоздь), joka jatkoi lakkautetun radioaseman työtä.

Suurin osa radioaseman työntekijöistä on sittemmin lähtenyt Venäjältä ja suunnannut mm. Latviaan, Liettuaan ja Georgiaan. Lokakuussa 2022 radioasema teki paluun uudella nimellä, Eho, joka toimii älypuhelinsovelluksen kautta. Sen toimitus sijaitsee Berliinissä.

*Insider*-lehti kertoo, että kun toimittaja Irina Bablojan oli muuttanut Moskovasta Georgiaan, hänet myrkytettiin lokakuussa 2022. Hän kuitenkin selvisi elossa ja jatkaa työtään Berliinissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Наш бизнес *Газпром-Медиа*. Viitattu 19.1.2023. (venäjäksi)
2. ↑  Reiting 25 krupneiših mediakompani SNG (IVY-maiden 25 suurimman mediayhtiön ranking (2011))  11.4.2013. RosBiznesKonsalting, rbc.ru. Viitattu 19.4.2014. (englanniksi)
3. ↑  "Эху Москвы" исполнилось 25 лет *Interfax.ru*. Viitattu 19.1.2023. (venäjäksi)
4. ↑  Media | Riippumaton venäläismedia: Putinkin häviää, kun vapaa lehdistö on mennyttä *Helsingin Sanomat*.  3.3.2022. Viitattu 19.1.2023.
5. ↑  Moscow Court Rejects Ekho Moskvy's Appeal Against Broadcasting Restrictions *Voice of America*.  20.4.2022. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
6. ↑  Russia to Broadcast State-Run Sputnik Radio on Banned Liberal Station’s Frequency *The Moscow Times*.  8.3.2022. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
7. ↑  «Эхо Москвы» возродилось: теперь это «Живой гвоздь» *Москвич Mag*.  11.3.2022. Viitattu 19.1.2023. (venäjäksi)
8. ↑  Russia's liberal 'Echo of Moscow' radio returns, from Berlin *France 24*.  20.10.2022. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
9. ↑  Blood Simple. Several Russian journalists and activists were poisoned in Europe *The Insider*.  Arkistoitu 16.8.2023. Viitattu 16.8.2023. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eho Moskvy** Wikimedia Commonsissa

* Eho Moskvyn sivusto
**Jenkins** on käännösautomaation palvelinohjelmisto, jota käytetään jatkuvan integraation ja jatkuvan toimituksen palvelimissa. Jenkins tukee useita eri versiohallintajärjestelmiä sekä ohjelmointikieliä. Jenkins ei poista tarvetta tehdä skriptejä yksittäisille vaiheille.

Historia
--------

Jenkinsin edeltäjä oli Hudson, jonka Kohsuke Kawaguchi kehitti Sun Microsystemsillä vuonna 2004.
Vuonna 2011 syntyi keskustelua miten toiminta jatkuu Oraclen kanssa.
Lopulta lähdekoodi forkattiin Jenkins-projektiksi.
Kawaguchi julkaisi Hudsonin avoimena lähdekoodina kun Sunilla oli lisääntynyt kiinnostus avoimeen lähdekoodiin. Kun Oracle osti Sunin Oracle otti tavaramerkin Hudsoniin vuonna 2010. Hudsonin lähdekoodi forkattiin ja projekti jatkui vuonna 2011. Myöhemmin Hudson luovutettiin Eclipse Foundationille.

Lähteet
-------

1. ↑  Release 2.450, 19. maaliskuuta 2024 (viitattu 22. maaliskuuta 2024). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4  Martin Heller: What is Jenkins? The CI server explained *infoworld.com*.  9.3.2020. Viitattu 22.8.2021. (englanniksi)
3. ↑
4. 1 2
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Richard Speed: How one programmer's efforts to stop checking in buggy code changed the DevOps world *theregister.com*.  9.11.2018. Viitattu 14.4.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Projektin kotisivut
**Maryna Aljaksandrauna Arzamasava** (valkoven. Марына Аляксандраўна Арзамасава, o.s. **Katovitš** (Катовіч), ven. Марина Александровна Арзамасова, *Marina Aleksandrovna Arzamasova*, s. 17. joulukuuta 1987 Minsk) on valkovenäläinen keskimatkojen juoksija.

Arzamasava sijoittui 2012 Helsingin EM-kilpailujen 800 metrillä alun perin neljänneksi, mutta nousi dopingtapausten vuoksi hopealle. Hän saavutti 800 metrillä pronssia Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 ja Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän voitti kultaa 800 metrillä silloisella ennätysajallaan 1.58,15. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa ajalla 1.58,03. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 800 metrillä seitsemänneksi. Hän kuului Valko-Venäjän joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hopeaa 4 × 800 metrin viestissä.

Arzamasava on naimisissa Ilja Arzamasavin kanssa ja heillä on tytär.

Arzamasava jäi vuonna 2019 kiinni dopingin käytöstä ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 29.7.2019–28.7.2023.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

*Lähteet: IAAF*, Tilastopaja

Ulkoradat
* 400 m: 52,81 (2012)
* 800 m: 1.57,54 (2015)
* 1 000 m: 2.36,0 (2011)

Sisäradat
* 400 m: 53,97 (2012)
* 600 m: 1.27,28 (2013)
* 800 m: 2.00,79 (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Maryna Arzamasava *Olympedia*. Viitattu 3.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Helsinki European Championships European Athletics. Viitattu 3.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Maryna Arzamasava Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. 1 2  Maryna Arzamasava Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
5. ↑  Boris Tasman: Золотое сечение Рио. Арзамасова, дочь Аглетдиновой *pressball.by*.  8.8.2013. Viitattu 29.8.2015. (venäjäksi)

  

Naisten 800 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Jarmila Kratochvílová |
1987: Sigrun Wodars |
1991: Lilija Nurutdinova |
1993: Maria Mutola |
1995: Ana Fidelia Quirot |
1997: Ana Fidelia Quirot |
1999: Ludmila Formanová |
2001: Maria Mutola |
2003: Maria Mutola |
2005: Zulia Calatayud |
2007: Janeth Jepkosgei |
2009: Caster Semenya |
2011: Caster Semenya |
2013: Eunice Jepkoech Sum |
2015: Maryna Arzamasava |
2017: Caster Semenya |
2019: Halimah Nakaayi |
2022: Athing Mu |
2023: Mary Moraa



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Paavo Sjöbergin yhtye vuonna 1960, vasemmalta Aaro Lehtinen, Leo Väänänen, Paavo Sjöberg, Kauko Laakkio ja Jussi Valto
**Paavo Oskari Sjöberg** (29. kesäkuuta 1930 Kiikala – 10. kesäkuuta 2012 Salo)
 oli suomalainen säveltäjä ja harmonikansoittaja, jonka kappaleita on osallistunut eri kilpailuihin. 
*Pidättekö tangosta* kappale sai voiton Sata-Häme Soi kilpailussa vuonna 1987  ja kappale 
*Salon seudun polkka* voitti Hyvinkään harmonikkaviikolla vuonna 1982.

Nuorena Sjöberg harjoitteli lasinpuhallusta ja siirtyi Horsman konepajalle vuonna 1947 jossa kehitteli lumilinkoja ja myllyjä. Sjöbergillä oli myös oma yritys Salon Myllyosat.

Vuonna 1979 Sjöberg perusti Salon Seudun Harmonikkakerhon ja johti SALONki-orkesteria vuoteen 2001 asti. Sjöbergille myönnettiin Salo-mitali vuonna 1989 ja Tasavallan presidentti myönsi hänelle director musices arvonimen ja Harmonikkaliitto myönsi hänelle kultaisen ansiomerkin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus.  *Salon Seudun Sanomat*, 22.6.2012, s. 6. Salo:  Salon Seudun Sanomat.
2. ↑  Nuotti: *Pidättekö tangosta?* *Pinkka Kirjastot.fi*.  Arkistoitu 21.7.2012.
3. ↑  Muistokirjoitus.  *Salon Seudun Sanomat 22.6.2012*, s. 6. Salo:  Salon Seudun Sanomat.

Aiheesta muualla
----------------

* Paavo Sjöbergin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Irakin parlamentti** on Irakin yksikamarinen parlamentti eli valtion johtava päätöksiä tekevä elin. Parlamentissä on 329 kansanedustajaa. Heistä 320 valitaan suoralla vaalitavalla ja 9 paikkaa on varattava vähemmistöille: 5 paikkaa kristityille (Bagdadin, Dahukin, Erbilin, Kirkukin ja Niniven vaalipiireissä), 1 feileille Wasitin vaalipiirissä,1 saabalaisille Bagdadin vaalipiirissä, 1 šabakeille Niniven vaalipiirissä ja 1 jesideille Niniven vaalipiirissä. Kansanedustajien toimikausi on 4 vuotta kerrallaan.

Viimeisimmät parlamenttivaalit pidettiin 12. toukokuuta 2018.

Ehdolle asettuminen ja äänestäminen
-----------------------------------

Kansanedustajaksi hakevan on oltava vähintään 30-vuotias ja hänellä on oltava Irakin kansalaisuus ja korkeakoulututkinto. Hajotetun baath-puolueen korkea-arvoisissa viroissa toimineet eivät vastuu- ja oikeudenmukaisuuslain mukaan saa asettua ehdolle. Edustajaksi pyrkiminen on kielletty myös "kunniaa loukkaavista" rikoksista tuomituilta henkilöiltä ja henkilöiltä, jotka ovat rikastuneet laittomin keinoin "kotimaan ja julkisen talouden kustannuksella". Ehdolleasettumisaikana armeijan jäseninä olevat eivät saa hakea kansanedustajiksi. Jokaisen puolueen on asetettava ehdolle vähintään yksi nainen kolmea asettamaansa miesehdokasta kohden.

Äänestäjällä on oltava Irakin kansalaisuus ja hänen on oltava vähintään 18-vuotias. Hänen on rekisteröidyttävä äänestäjäksi pystyäkseen äänestämään.

Historia
--------

Parlamentti on kokoontunut vuodesta 1947. Se ei kokoontunut vuosina 1963–1980 ja 2003–2008.

Kevään 2014 vaaleissa parlamenttiin valittiin 328 edustajaa, joista miehiä oli 245 (eli 75 %) ja naisia 83 eli (25 %).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Inter-Parliamentary Union: IPU PARLINE database: IRAQ (Council of Representatives of Iraq), General information *archive.ipu.org*.  11.6.2018. Viitattu 8.7.2018.
2. 1 2 3  Inter-Parliamentary Union: IPU PARLINE database: IRAQ (Council of Representatives of Iraq), Electoral system *archive.ipu.org*. Viitattu 8.7.2018.
3. ↑  Women in Parliaments: World Classification *archive.ipu.org*.  1.6.2018. Viitattu 8.7.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Aasian parlamentit |
| --- |
|  |
| Itsenäiset valtiot | 
* Afganistan
* Armenia
* Azerbaidžan
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Egypti
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Georgia
* Indonesia
* Intia
* Irak
* Iran
* Kazakstan
* Israel
* Itä-Timor
* Japani
* Jemen
* Jordania
* Kambodža
* Kiina
* Kirgisia
* Kuwait
* Kypros
* Laos
* Libanon
* Malesia
* Malediivit
* Mongolia
* Myanmar
* Nepal
* Oman
* Pakistan
* Pohjois-Korea
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syyria
* Tadžikistan
* Thaimaa
* Turkki
* Turkmenistan
* Uzbekistan
* Venäjä
* Vietnam
* Yhdistyneet arabiemiraatit

 |
|  |
| Rajallisestitunnustetut valtiot | 
* Abhasia
* Artsakh
* Etelä-Ossetia
* Palestiina
* Pohjois-Kypros
* Taiwan

 |
|  |
| Itsehallintoalueetja muut yhteisöt | 
* Hongkong
* Joulusaaret
* Kookossaaret
* Macao

 |

 |
**Fort William** (gaeliksi *An Gearasdan*) on noin 10 000 asukkaallaan Skotlannin Ylämaiden toiseksi suurin kaupunki Invernessin jälkeen.

Kaupunki sijaitsee alun perin gaelinkielisellä alueella, mutta 1900-luvun aikana kielen puhujien määrä romahti. Nykyään kielen elpymistä kuitenkin tuetaan, mistä esimerkkinä kaupungissa toimii gaelinkielinen päiväkoti ja kouluopetusta on mahdollista saada gaelin kielellä.

Fort William on nimetty Vilhelm III Oranialaisen mukaan. Ensimmäinen linnoitus rakennettiin vuonna 1654.

Britteinsaarten korkein vuori Ben Nevis sijaitsee Fort Williamin lähellä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Karttakeskuksen Suuri maailmankartasto*, s. 46. Karttakeskus, 2013. ISBN 978-952-266-182-1.
2. ↑  An Gearasdan & Loch Abar an Ear (Arkistoitu – Internet Archive). PDF.
3. ↑  Old Fort William and Cromwellian barracks *visitfortwilliam.co.uk*. Viitattu 27.6.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fort William** Wikimedia Commonsissa