**Miho Takagi** (jap. 髙木美帆, *Takagi Miho*; s. 22. toukokuuta 1994) on japanilainen pikaluistelun olympiavoittaja.

Takagi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Vancouverissa 2010. Tuolloin hän sijoittui 1 500 metrillä 23:nneksi ja 1 000 metrillä 35:nneksi sekä oli varanaisena joukkuetakaa-ajossa hopeaa saavuttaneessa Japanin joukkueessa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä saavutti hopeaa 1 500 metrillä ja pronssia 1 000 metrillä. 3 000 metrillä hän oli viides. Joukkuetakaa-ajon kultamitalijoukkueeseen kuului myös hänen isosiskonsa Nana Takagi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.13,19, saavutti hopeaa 500 metrillä, 1 500 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui kuudenneksi 3 000  metrillä.

Takagi voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015, Inzellissä 2019 ja Salt Lake Cityssä 2020, jossa Japani teki maailmanennätyksen 2.50,76. Hän voitti 1 000 ja 1 500 metrin maailmanmestaruuden 2024. Hän saavutti MM-hopeaa joukkuetakaa-ajossa Kolomnassa 2016 ja Gangwonissa 2017 sekä 1 500 metrillä 2019. MM-pronssia hän sai yhteislähdössä 2016, 1 500 metrillä 2017 ja 2023, 1 500 metrillä 2020 ja 2023 sekä joukkuetakaa-ajossa 2024. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa Amsterdamissa 2018, hopeaa Calgaryssä 2019 ja Hamarissa 2022, pronssia Hamarissa 2017 sekä sijoittui kuudenneksi Berliinissä 2016, 11:nneksi Calgaryssä 2015 ja 12:nneksi Heerenveenissä 2014. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa Hamarissa 2020 ja Inzellissä 2024 sekä hopeaa Heerenveenissä 2019. Vuosina 2011–2012 hän voitti viisi juniorien maailmanmestaruutta.

Takagi voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja 1 500 metrin cupin kaudella 2017–2018. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa ja 1 000 metrin cupissa sekä kolmanneksi 1 500 metrillä. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui toiseksi sekä 1 000 että 1 500 metrin maailmancupeissa. Kaudella 2019–2020 hän oli toinen 1 500 metrin cupissa. Kaudella 2021–2022 hän voitti 1 500 metrin cupin ja oli toinen 1 000 metrillä. Hän voitti 1 000 ja 1 500 metrin cupit kausilla 2022–2023 ja 2023–2024.

Ennätykset
----------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 metriä** | 37,12 | Peking | 13. helmikuuta 2022 |
| **1 000 metriä** | 1.11,71 | Salt Lake City | 9. maaliskuuta 2019 |
| **1 500 metriä** | 1.49,83 | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2019 |
| **3 000 metriä** | 3.55,45 | Calgary | 10. joulukuuta 2021 |
| **5 000 metriä** | 7.00,08 | Calgary | 16. joulukuuta 2022 |
| **joukkuesprintti** | 1.24,32 | Salt Lake City | 19. tammikuuta 2024 |
| **joukkuetakaa-ajo** | 2.50,76 | Salt Lake City | 14. helmikuuta 2020 |

Lähteet
-------

* Saavutukset speedskatingnews.info-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Miho Takagi *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  Fielding, Gus: Miho Takagi overjoyed after claiming coveted gold medal in team pursuit *The Japan Times*.  22.2.2018.  Arkistoitu 26.4.2019. Viitattu 7.3.2018. (englanniksi)
3. ↑  ISU World Cup Speed Skating Finals 2017-2018 ISU. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  ISU World Cup Speed Skating Final March 11-12, 2017 ISU. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
5. ↑  ISU World Cup 1000m Ladies Season: 2018 ~ 2019 *isuresults.eu*. Viitattu 26.3.2019. (englanniksi)
6. ↑  ISU World Cup 1500m Ladies Season: 2018 ~ 2019 *isuresults.eu*. Viitattu 26.3.2019. (englanniksi)
7. ↑  WORLD CUP STANDINGS ISU. Viitattu 19.2.2024.