recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Inrō
Inrōn osat nimityksineen
**Inrō** (jap. 印籠) on pieni vesitiivis monilokeroinen kotelo, jossa japanilaiset miehet kuljettivat pikkuesineitä, kuten kolikoita, lääkkeitä ja henkilökohtaista sinettiä. Inrō tarkoittaa sanoja nimileimasin (印, *in*) ja kori (籠, *rō*). Inrōt ovat lakkamestareiden taidokkaasti tekemiä ja hyvin koristeellisia.

Käyttö
------

Inrō aukaistiin ja suljettiin tiiviisti nyörien ja liukuvan helmen, ojimen avulla. Sitä säilytettiin vyöllä eli obilla ja se lukittiin usein koteloon sopivan netsuken avulla.

Historia
--------

Inrōjen historia alkaa 1500-luvulta ja niiden kulta-aika oli Edo-kaudella 1603–1868. Ne olivat aluksi sallittuja vain samuraille, mutta myöhemmin niitä alkoivat käyttää myös varakkaat kaupunkilaiset. Nykyään inrōt ovat suosittuja keräilyesineitä ympäri maailmaa.

Lähteet
-------

* Museokeskus Vapriikin näyttely 22.4.2010 - 20.3.2011: Inrō – avain samurain aikaan.

### Viitteet

1. 1 2  Inrō – Japanese Box *Östasiatiska museet*.  Arkistoitu 26.9.2018. Viitattu 26.9.2018.
2. 1 2  Inro *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 26.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inrō** Wikimedia Commonsissa

* Inrō with Portuguese Figures, Japan, Edo period (1615–1868) *The Metropolitan Museum of Art*. Viitattu 26.9.2018.
* Inrō with Geometric Pattern, Japan, Edo period (1615–1868) *The Metropolitan Museum of Art*. Viitattu 26.9.2018.
* Inrō with Woman and Attendant; Man Reading Characters on a Stone Road Marker (reverse), Japan, Edo period (1615–1868) *The Metropolitan Museum of Art*. Viitattu 26.9.2018.
**Meirānu** (ven. Мицану, *Mitsanu*), tai myös **Meirānu ezers**, **Bērziņu ezers** ja **Čumiņas ezers**, on järvi Itä-Latviassa Rēzeknen kunnassa.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,95 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 115 hehtaaria. Sen rannat ovat matalia ja loivia lukuun ottamatta yhtä rantaa, jossa seitsemän metriä korkea kallio putoaa veteen. Järvessä on kaksi saarta, joiden pinta-alat ovat 2,2 ja 0,8 hehtaaria. Järvestä alkaa Rītupen latvaoja, jonka nimi alajuoksulla Venäjän puolella on Utroija. Laskuojaa on vuonna 1961 ruopattu matalammaksi, jolloin myös järven vedenpnta laski. Järven rannalla sijaitsee Bērzgalen kylä ja muutkin alueet järven ympäristössä ovat asuttuja.

Luontoarvoja
------------

Järven pohja on mutaa. Siinä elää joitakin kalalajeja: suutari, kiiski, pasuri, lahna, sorva, ruutana, särki, ahven ja hauki.

Vesistösuhteita
---------------

Meirānu sijaitsee Utrojan valuma-alueella. Utroja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen laskee kolme ojaa, joista yksi tulee viereisestä Micānun järvestä. Meirānun laskuoja on Rītupe, joka on alussa kaivettu metsäoja ja hetken myöhemmin mutkitteleva metsäpuro. Venäläisessä lähteessä Utrojan alkulähteeksi sanotaan viereistä Micānun järveä. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 9,6  tai 22,7  neliökilometriä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyydellä.
3. 1 2 3 4  Teksti on osittain käännös latviankielisestä artikkelista lv:Meirānu ezers (Bērzgales pagasts), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Meirānu ezers, ezeri.lv, viitattu 4.12.2019 (latviaksi)
2. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000
3. 1 2  Мицану (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 4.12.2019. (venäjäksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: lv:Meirānu ezers (Bērzgales pagasts)
**Otto Fredrik Wetterhoff** (8. huhtikuuta 1755 – 17. lokakuuta 1808 Kalajoki) oli suomalainen sotilas.

Wetterhoffin vanhemmat olivat kapteeni Anders Georg Wetterhoff ja Ulrika Stjernvall ja puoliso vuodesta 1794 Sofia Furuhjelm (1768–1835). Wetterhoff tuli vänrikiksi 1775 ja palveli vuosina 1788–1790 eli Kustaa III:n sodassa kapteenina ja majurina Karjalassa. Vuosien 1808–1809 aikana käytyyn Suomen sotaan hän osallistui everstiluutnanttina ja Hämeen rykmentin I pataljoonan komentajana. Hän kunnostautui muun muassa Alavuden taistelun jälkeen karkottamalla venäläiset sodan etenemisvaiheen eteläisimmässä taistelupaikassa Virroilla. Wetterhoff haavoittui Salmen luona ja kuoli lavantautiin sotilassairaalassa Kalajoella.

Wetterhoff julkaisi Ruotsin Sotatieteellisen akatemian toimituksissa kirjoitukset "Förslag till bättre proviantering af de finska trupperna" (1797) ja "Om Karelens eller östrä gränsens försvar" (1804). Jälkimmäisessä hän muun muassa ehdotti, että talonpoikia käytettäisiin nostoväen päällystönä. Vuonna 1807 häneltä ilmestyi palkittu kirjoitus "Tankar om Tavastelands upphjälpande genom fabriker och manufakturer" Suomen Talousseuran julkaisussa. Siinä Wetterhoff ehdotti, että Asikkalan Vääksyyn perustettaisiin kaupunki ja että Päijänteen pintaa laskettaisiin.

Prokuraattorin apulainen ja laamanni Georg Adolf Wetterhoff oli Otto Fredrik Wetterhoffin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 818. Helsinki: WSOY, 1955.
2. ↑  Riikonen, H. K.: "Wetterhoff, Otto Fredrik (1755–1808)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*, s. 471–472. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. / Teoksen verkkoversio.  (maksullinen)
3. ↑  Autio, Veli-Matti: / Wetterhoff-suku *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 20.4.2020.  (maksullinen)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Lilja Rannveig Sigurgeirsdóttir** (s. 14. syyskuuta 1996) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka valittiin Alþingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa.

Lilja syntyi Akranesissa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2016 ja opiskeli vuosina 2018–2020 opettajaksi. Hän on työskennellyt muun muassa oppaana, koulunkäyntiavustajana, hotellityöntekijänä ja lastentarhanopettajana. Vuosina 2018–2021 hän toimi edistyspuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin kaikkien aikojen toiseksi nuorimpana naisena ja viideksi nuorimpana ylipäänsä. Vuodesta 2023 lähtien hän on toiminut Alþingin tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Inga Þóra Pálsdóttir: Ekki bara unga þingkonan *Morgunblaðið*.  22.11.2021.  Arkistoitu 7.3.2023. Viitattu 7.3.2023. (islanniksi)
2. ↑  Yngstir kjörinna alþingismanna Alþingi.  Arkistoitu 7.3.2023. Viitattu 7.3.2023. (islanniksi)
3. ↑  Lilja Rannveig Sigurgeirsdóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 7.3.2023. Viitattu 7.3.2023. (islanniksi)
**Myotiliini** on proteiini, jota on poikkijuovaisessa lihaskudoksessa ja sydänlihaskudoksessa. Mutaatiot myotiliinigeenissä saattavat aiheuttaa lihassurkastumasairauksia.

Merkitys
--------

Sarkomeerin rakenne:  
S = Sarkomeeri, lihaksen toiminnallinen yksikkö  
A = A-nauha, osa jossa on myosiinia  
I = I-nauha, osa, jossa on vain aktiinia  
H = H-vyöhyke, osa, jossa on vain myosiinia  
Z = Z-levy, sarkomeerin rajapinta, jossa **myotiliinia** esiintyy   
M = M-linja, sarkomeerin keskus
Myotiliini on lihaksen niin kutsutuissa  Z-levyissä sijaitseva proteiini, joka toimii omalta osaltaan lihaksen sarkomeerien rakenteen säilyttäjänä ja organisoijana. Myotiliinin poisto johtaa sarkomeerin rakenteen tuhoutumiseen. Myotiliini sitoutuu alfa-aktiniiniin, joka puolestaan on tärkeä aktiinisäikeitä järjestyksessä pitävä proteiini. Lisäksi myotiliini sitoutuu filamiini C:hen, F-aktiiniin ja FATZ-nimiseen proteiiniin.

### Sairaudet

Myotiliinimutaatiot aiheuttavat erilaisia lihassairauksia. Tällaisia ovat esimerkiksi erilaiset lihasdystrofiat, kuten Limb-girdle –tyyppinen dystrofia, jotka johtavat lihasten surkastumiseen. Lihassurkastumia aiheuttavat virheellisen myotiliinin lisäksi myös mutaatiot monissa muissa lihasproteiinien geeneissä.

Rakenne
-------

Myotiliiniproteiinista on tunnistettu kaksi samanlaista proteiinidomeenia. Nämä domeenit kuuluvat immunoglobuliinin kaltaisiin domeeneihin (engl. *Ig-like domain*). Immunoglobuliinin kaltaiset domeenit toimivat yleensä proteiinien vuorovaikutusten välikäsinä, joten nämä domeenit saattavat mahdollistaa myotiliinin sitoutumisen moniin lihassolun proteiineihin. Myotiliini ei kuitenkaan sitoudu alfa-aktiniiniin näiden domeenien kohdalta.

Myotiliinin immunoglobuliinin kaltaiset domeenit muistuttavat läheisesti toisen lihasproteiinin, jättimäisen titiinin domeeneja. Myotiliini onkin saanut nimensä titiiniä muistuttavasta rakenteestaan (engl. ***myo**fibrillar protein with **ti**tin-**li**ke Ig domains*). 

Myotiliini kuuluu proteiiniperheeseen, jonka muilla jäsenillä, palladiinilla ja myopalladiinilla, on myös immunoglobuliinin kaltaiset domeenit. Myotiliinin kolmiulotteista rakennetta ei ole selvitetty (26.7.2007).

Genetiikka
----------

Myotiliinigeeni sijaitsee kromosomistossa kohdassa 5q31. Geenin koko on alle 20 000 emäsparia ilman promoottorialuetta. Geeni sisältää 10 eksonia, joista ensimmäistä ja samalla pienintä ei transloida.

Lähteet
-------

* Salmikangas P, Mykkänen O-M, Grönholm M, Heiska L, Kere J ja Carpén O: Myotilin, a novel sarcomeric protein with two Ig-like domains, is encoded by a candidate gene for limb-girdle muscular dystrophy.  *Human Molecular Genetics*, 1999, nro 7, s. 1329–1336.

* Carlsson L, Yu J-G, Moza M, Carpén O ja Thornell L-E: Myotilin – a prominent marker of myofibrillar remodelling.  *Neuromuscular Disorders*, 2007, nro 17, s. 61–68.
**Myonnesos** (m.kreik. Μυόννησος, *Myonnēsos*, myös Μυόνησος, *Myonēsos*, lat. *Myonnesus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin 4,6 kilometriä etelään nykyisestä İzmirin maakunnan Seferihisarin Doğanbeystä.

Maantiede
---------

Myonnesoksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisellä niemellä tai saarenkaltaisella niemekkeellä, nykyisellä Bolme Adasin saarella, Joonian rannikolla Efesoksenlahden pohjoislaidalla, linnuntietä noin 18 kilometriä eteläkaakkoon Teoksesta ja noin kymmenen kilometriä lounaaseen Lebedoksesta. Niemekkeen pinta-ala oli vain noin yksi neliökilometri. Pienestä koosta johtuen kyseessä on saattanut olla lähinnä kaupungin akropolis, jolloin varsinainen kaupunki on voinut olla mantereen puolella.

Livius kuvasi Myonnesoksen niemen sijaitsevan Samoksen ja Teoksen välillä, ja nousevan leveästä jalustasta terävämmäksi huipuksi. Niemekkeelle pääsi mantereelta kapeaa kannasta pitkin. Niemen rannat olivat jyrkät ja aaltojen kuluttamat. Plinius vanhempi mainitsee Efesoksen lähellä sijainneen saaren nimeltä Myonnesos (lat. *Myonnesus*), joka muodosti yhdessä kahden muun saaren, Anthinai (*Anthinae*) ja Diarrheusa kanssa pienen saariryhmän nimeltä *Pisistrati Insulae*.

Myonnesoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Siihen on todennäköisesti kuulunut niemekkeen lisäksi jonkin verran *peraia*-alueita mantereen puolelta.

Historia
--------

Myonnesoksen historiasta tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki oli pienikokoinen, ja Thukydideen mukaan Teoksen alaisuudessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Myonēsios* (Μυονήσιος).

Myonnesos toimi ainakin jossakin vaiheessa historiaansa merirosvojen tukikohtana samoin kuin eräät seudun muut kaupungit, kuten Korykos. Roomalaiset saivat Myonnesoksen lähellä meritaisteluvoiton Antiokhos III:sta Syyrian sodassa vuonna 190 eaa. L. Aemiliuksen johdolla.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Myonnesoksen paikalla on suoritettu vain vähän arkeologisia tutkimuksia. Ainoat merkittävämmät löydöt ovat kyklooppimuurin jäänteet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "855 Myonnesos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Myonnesus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Myonnesos Ins. *Pleiades*. Viitattu 4.11.2019.
4. ↑  Myonnesos? (Ionia) 24 Cifit adasi - Μυόννησος *ToposText*. Viitattu 4.11.2019.
5. 1 2  Livius: *Rooman synty* 37.27.
6. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.37.
7. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 3.32.
|  |
| --- |
| Kandesartaani |
| Kandesartaani |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 2-etoksi-3-[[4-[2-(2H-tetrazol-5-yyli)fenyyli]fenyyli]metyyli]bentsimidatsoli-4-karboksyylihappo |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 139481-59-7 |
| ATC-koodi | C09CA06 |
| PubChem | 2541 |
| DrugBank | DB00796 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C24H20N6O3 |
| Moolimassa | 440,45 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | 15 % |
| Proteiinisitoutuminen | > 99 % |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 9 tuntia  |
| Ekskreetio | Renaalinen, ulosteiden mukana |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Kandesartaani** (kauppanimellä Atacand) on angiotensiinireseptorin salpaajiin lukeutuva verenpainelääke. Lääke rentouttaa ja laajentaa verisuonia, mikä saa verenpaineen alenemaan. Kandesartaania voidaan käyttää myös muiden verenpainetta alentavien lääkkeiden kanssa, jos pelkällä kandesartaanilla ei saada riittävää tulosta. Tällainen lääke on esimerkiksi hydroklorotiatsidi, jota saa myös yhdistelmälääkkeenä, jossa näitä kahta lääkettä on samassa tabletissa.

  

*Candesartan/Hydrochlorothiazide Orion* on verenpainelääkkeenä käytettävä yhdistelmälääke, jossa on sekä varsinaisesti verenpainetta alentavaa kandesartaania että hydroklooritiatsidia, joka on diureetti, ja näin se alentaa verenpainetta. Lääkettä määrätään potilaille joilla pelkästään kandesartaani- tai hydroklorotiatsidi-hoito ei ole alentanut verenpainetta riittävästi. Yhdistelmälääkkeellä toteutettavaan hoitoon voidaan siirtyä, jos se harkitaan kliinisesti tarkoituksenmukaiseksi. Hoidon este on tablettien sisältämä laktoosi, jos potilaalla on esimerkiksi vaikea laktoosi-intoleranssi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Candesartan *DrugBank*. Viitattu 3.2.2014. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Candesartan/Hydrochlorothiazide Orion -lääkkeen pakkausseloste *spc.nam.fi*.  Arkistoitu 23.11.2016. Viitattu 23.11.2016.
Stefan Ilsanker helmikuussa 2020.
**Stefan Ilsanker** (s. 18. toukokuuta 1989 Hallein) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia.

Ilsanker pelasi kotimaassaan Mattersburgin ja Red Bull Salzburgin joukkueissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Saksaan RB Leipzigin joukkueeseen, joka kaudella 2015–2016 pelasi 2. Bundesliigassa ja nousi vuonna 2016 pääsarjaan. Ilsanker pelasi kaudella 2016–2017 Bundesliigassa 33 ottelua, joista 29 ottelua avauskokoonpanossa, mutta sen jälkeen hänen peliaikansa väheni. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Eintracht Frankfurtiin, jossa hän pelasi kevätkauden 2020 aikana 12 ottelua ja teki kaksi ensimmäistä Saksan pääsarjan maaliaan kesäkuussa 2020 Werder Bremeniä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 27 bundesliigaottelua, joista 17 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Augsburgia vastaan.

Ilsanker on pelannut Mestarien liigassa kolme ottelua ja Eurooppa-liigassa 30 ottelua.

Ilsanker pelasi Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Islantia vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Portugalia ja Islantia vastaan. Hän on kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä pelannut 53 A-maaottelua eikä ole tehnyt niissä maaleja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stefan Ilsanker Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Almer |
2 Garics |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Fuchs |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Okotie |
10 Junuzović |
11 Harnik |
12 Lindner |
13 Suttner |
14 Baumgartlinger |
15 Prödl |
16 Wimmer |
17 Klein |
18 Schöpf |
19 Hinterseer |
20 Sabitzer |
21 Janko |
22 Jantscher |
23 Özcan |
Valmentaja Koller

Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 A. Schlager |
2 Ulmer |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Posch |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Pervan |
13 Bachmann |
14 Baumgartlinger |
15 Lienhart |
16 Trimmel |
17 Schaub |
18 Schöpf |
19 Baumgartner |
20 Onisiwo |
21 Lainer |
22 Lazaro |
23 X. Schlager |
24 Laimer |
25 Kalajdžić |
26 Friedl |
Valmentaja Foda
Odeon Leicester Square kuvattuna Leicester Square -aukiolta vuonna 2007. Teatterirakennuksen julkisivu on koristeltu mustilla graniittilaatoilla.
*Casino Royalen* ensi-ilta vuonna 2006.
**Odeon Leicester Square** on elokuvateatteri, joka sijaitsee Leicester Square -aukion itäpuolella Lontoossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on maan suurin yhden valkokankaan teatteri, vaikkakin siihen kuuluu rinnakkaisessa rakennuksesta viisi pienempää valkokangasta. Teatteri rakennettiin Oscar Deutschin omistaman Odeon Cinemas -elokuvateatteriketjun lippulaivaksi ja avattiin 2. marraskuuta 1937.

Odeon Leicester Square rakennettiin entisen Alhambra Theatren paikalle, joka purettiin teatterin tieltä. Teatterirakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Harry Weedon ja Andrewe Mather. Sen julkisivu on koristeltu mustin graniittilaatoin, ja rakennukseen kuuluva torni kohoaa noin 36,5 metrin korkeuteen. Teatterin sisätiloja on uudistettu useaan otteeseen, kuten esimerkiksi vuonna 1967.

Teatterissa järjestetään vuosittainen Royal Film Performance. Tapahtumaan kuuluu uuden elokuvan ensi-ilta, johon kutsutaan maan nykyinen hallitsija tai kuningasperheen jäseniä sekä julkisuuden henkilöitä. Vuoteen 1961 saakka tapahtuma järjestettiin Odeon Leicester Squaren ja Empire-teatterin välillä vuorovuosin. Lisäksi teatterissa järjestetään eurooppalaisten ja kansainvälisten elokuvien ensi-iltoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Odeon Leicester Square *Arthurlloyd.co.uk*. Viitattu 21.11.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Laugharne, Steffan; Roe, Ken: Odeon Leicester Square *cinematreasures.org*. Viitattu 2.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Odeon Leicester Square**.
* Teatterin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) Odeon.co.uk (englanniksi)
* The Odeon Leicester Square Arthurlloyd.co.uk (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Odeon Leicester Square
|  |
| --- |
| **Tulopolitiikka** |
| **Tulopoliittinen kokonaisratkaisu** |
| Liinamaa I | Liinamaa II | UKK-sopimus |

**UKK-sopimus** oli Suomessa 8. joulukuuta 1970 allekirjoitettu järjestyksessään kolmas tulopoliittinen kokonaisratkaisu. Sillä sovittiin keväällä pidettyjen eduskuntavaalien jälkeen edellisestä tulopoliittisesta sopimuksesta (Liinamaa II) avoimeksi jääneet kohdat, kuten SAK oli syksyllä vaatinut.

Sopimusneuvotteluissa SAK tavoitteli palkansaajien kansantulo-osuuden kasvattamista. Neuvottelut eivät edenneet, jolloin presidentti Urho Kekkonen teki välitysesityksen. Esitys hyväksyttiin, mutta yhdeksän SAK:n jäsenliittoa, mm. Metalli ja Rakennusala, jättäytyivät sopimuksen ulkopuolelle. Seurauksena oli lakkoliikehdintää ja alakohtaisia sopimuksia, joissa työntekijät saivat UKK-sopimusta paremmat ehdot. 

Ehdotuksellaan presidentti Kekkonen oli tietoisesti asettunut kommunisteja ja Neuvostoliiton suurlähettilästä Aleksei Beljakovia vastaan. SKP:n taholta UKK-sopimus ja presidentti saivatkin osakseen jyrkkää kritiikkiä. Tohtori Jukka Tarkka pitää UKK-sopimuksen vastaista lakkoilua osana "uusia vaaran vuosia", jolloin suurlähettiläs Aleksei Beljakov pyrki väittämän mukaan ohjaamaan Suomen väkivallattomasti sosialismiin. Urho Kekkonen loukkaantui syytöksistä, joiden mukaan sopimuksella torjuttiin pienituloisten palkansaajien oikeutetut vaatimukset. Kekkonen piti sopimuksen inflaatiota hillitseviä vaikutuksia nimenomaan köyhien asemaa parantavana saavutuksena.

UKK-sopimuksen mukainen minimipalkka oli kolme markkaa tunnilta ja 516 markkaa kuukaudelta. Ratkaisuun sisältyi myös määräys työntekijöiden vuosiloman pidentämisestä neljään viikkoon, mikä toteutui vuonna 1973.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomi, Juhani: *Taistelu puolueettomuudesta. Urho Kekkonen 1968-1972*, s. 490-507. Otava, 1996. ISBN 951-1-13548-1.
2. ↑  Jukka Tarkka: Beljakov aloitti uudet vaaran vuodet  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* SAK:n TuPo-historiasivut
* Taisteltiin vallasta ja suunnasta *Ahjo-lehden sivusto*.  [vanhentunut linkki]
**Slashdot-vaikutus** (engl. *Slashdot effect*) tarkoittaa ilmiötä, joka syntyy jonkin suositun www-sivuston linkittäessä pienemmälle sivustolle, jolloin palvelin ruuhkautuu kasvaneen tietoliikenteen seurauksena. Termi viittaa sivuston kävijämäärässä tapahtuvaan hetkelliseen muutokseen, jos sivusto mainitaan suositun teknologiauutisten tietopalvelun, Slashdotin uutisoinnissa.
Tyypillisesti pienemmät www-sivustot eivät tällöin pysty vastaamaan kasvaneeseen liikenteen määrään, josta saattaa seurata koko palvelimen kaatuminen.

Syntytapa
---------

Slashdotin, Diggin ja Farkin kaltaiset sivustot julkaisevat lyhyitä artikkeleita, joita käyttäjät voivat kommentoida. Tavallisesti artikkelissa mainitaan jokin kiinnostava sivusto tai uutisaihe sekä siihen viittaava hyperlinkki. Tällöin valtava lukijamäärä yrittää samanaikaisesti käydä katsomassa mainittuja sivuja. Lukijat saavat aikaan niin valtavan määrän hakupyyntöjä, että sivuston palvelimet joko ylikuormittuvat tai ne ylittävät sallitun tiedonsiirtomäärän, jolloin sivuja ei pääse lukemaan.

Eräs Slashdotin kommentti kuvasi vaikutusta osuvasti: "Slashdot on maailmankuulu. Se on satunnainen hajautettu palvelunestohyökkäys, jonka edessä verkko- ja järjestelmävastaavat vapisevat ja josta he näkevät painajaisia."

Lähteet
-------

1. ↑  Less Impact from the "Slashdot Effect"
2. ↑  Google's New Personalized Homepage

Aiheesta muualla
----------------

* Slashdot.org (englanniksi)
* Slashdot FAQ: What is the "Slashdot Effect?"
* BitTorrent Files for Slashdot Effect Victims (Arkistoitu – Internet Archive)
* Stephen Adler: The Slashdot Effect: An Analysis of Three Internet Publications (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Slashdot Article on using Freecache--a system in which cooperating (volunteer) caches exchange any files without burdening the original site (no longer an active project) to mitigate the flashdot effect.
* Page containing mirrors of sites in slashdot articles, as well as text of the articles (Arkistoitu – Internet Archive)
* Slashdot Effect on Christmas Lights Webcam Hoax  (web stats of same)
* An analysis of the slashdot effect from a slashdotted webmaster (Arkistoitu – Internet Archive)
* Get Slashdotted Tips & Tricks Collection
* Apache Configuration that has saved me from Slashdot Effect, by Emre Sokullu (turkiksi; config-tiedosto) (englanniksi)
Etuovi.comin logo
**Etuovi.com** on mediakonserni Alma Median julkaisema asunto- ja kiinteistökaupan valtakunnallinen internetpalvelu. Etuovi.comista löytyy myytäviä asuntoja, kiinteistöjä, loma-asuntoja ja tontteja niin kiinteistönvälitysyrityksiltä kuin yksityisiltä myyjiltäkin. Lisäksi palvelu tarjoaa tietoa asuntomarkkinoista valtakunnallisesti ja alueellisesti sekä asumiseen liittyviä lisäpalveluita. Vuonna 2004 *Asuntopörssi*-lehti yhdistettiin Etuovi.comiin. Etuovi.comin osana julkaistaan myös asunnonvaihtoon ja sisustukseen keskittyvää Etuovi.com Ideat & Vinkit -osiota. 

Etuovi syntyi keväällä 2001 korvaten siihenastiset asuntopalvelut www.dime.net ja www.asuntoporssi.

Kiista oikeuksista
------------------

Yhtiö kävi vuosina 2002–2013 tamperelaisen yrittäjän Jocka Träskbäckin kanssa kiistaa oikeudesta Etuovi-tavaramerkkiin, kunnes asiasta päästiin lopulta sovintoon.

Katso myös
----------

* Arena Partners
* Kärkimedia
* Etuovi-lehti

Lähteet
-------

1. ↑  Asuntokaupan vahvat mediat, Asuntopörssi ja Etuovi.com, yhdistävät voimansa, Lehdistötiedote[vanhentunut linkki]
2. ↑  Bhose, Cilla: Alma avasi Etuoven netissä *Markkinointi & Mainonta (Internet Archive)*.  6.4.2001.  Arkistoitu 21.4.2001. Viitattu 14.4.2021.
3. ↑  12 vuoden kiista päättyi: Etuovi on nyt Alma Median
4. ↑  Etuovi-nimikiista päättyi sovintoon, Lehdistötiedote

Aiheesta muualla
----------------

* Etuovi.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Alma Media Oyj |
| --- |
|  |
| Alma Career | 
* Jobs.cz
* Prace.cz
* CVOnline
* Profesia.sk
* MojPosao.net
* MojPosao.ba
* Jobly

 |
|  |
| Alma Consumer | 
* Iltalehti
* Ampparit.com
* Autojerry.fi
* Autotalli.com
* Gofinland
* Etua.fi
* Etuovi.com
* Katsastushinnat.fi
* Konepörssi
* Kotikokki.net
* NettiX
* OviPro
* Rantapallo.fi
* Telkku.com
* Urakkamaailma.fi
* Vuokraovi.com

 |
|  |
| Alma Talent | 
* Arvopaperi
* Kauppalehti
* Mediuutiset
* Mikrobitti
* SM Mega
* Talouselämä
* Tekniikka&Talous
* Tivi
* Uusi Suomi

 |

 |
**Otto Fritiof Flodin** (8. syyskuuta 1903 Sortavala – 6. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti joka keskittyi urallaan lähinnä kaavoitukseen ja aluesuunnitteluun.

Flodinin vanhemmat olivat varatuomari Karl Aleksander Flodin ja Majlis Florell. Hän pääsi ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta 1921 ja valmistui 1927 arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta.

Flodin työskenteli aluksi puolustusministeriön teknisellä osastolla ja oli 1928–1930 Kaarlo Borgin arkkitehtitoimiston palveluksessa. Tämän jälkeen Flodin oli arkkitehtina rakennushallituksen palveluksessa 1930–1931 ja Puolustusministeriössä 1931–1933 sekä ylimääräisenä arkkitehtina Rakennushallituksessa 1933–1936. Flodin oli sitten työssä Helsingin kaupungin kiinteistötoimiston asemakaavaosastolla 1937–1946 ja viimeksi hän toimi 1947–1968 Helsingin Seutukaavaliiton johtajana ja oli muun muassa suunnittelemassa 1950-luvun lopulla valmistunutta pääkaupunkiseudun ns. Ameba-seutukaavaa. Flodin jäi eläkkeelle 1968.

Rakennuksia
-----------

* Tampereen rautatieasema 1934–1936 (yhdessä Eero Seppälän kanssa)
* Helsingin Lastenlinna 1938–1948 (yhdessä Olavi Sortan, Kaarlo Borgin ja Elsi Borgin kanssa)
* Kuopion postitalo 1936-37 (rakennushallituksessa)

Lähteet
-------

* Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely : Otto Flodin (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kolbe, Laura: / Flodin, Otto (1903–1969) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  30.11.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Binko** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Tingolé sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 60 kilometriä Dioïlasta luoteeseen. Kunnassa on 19 900 ja keskuskylässä 4 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Binkon kunnan pinta-ala on 460 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Dioïlan piirin Guégnékan, etelässä Ténindougoun, lännessä Zan Coulibalyn, pohjoisessa Koulikoron piirin Dinandougoun ja koillisessa Ségoun alueen Barouélin piirin Kalakén kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymäalueeseen.

Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja.

Tingolén kautta kulkee Bamakon ja Moptin välinen maantie RN6. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupakäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, seesamia ja maapähkinää. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 30.3.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Binko 2008-2012 *csa-mali.org*.  2008.  Arkistoitu 1.4.2012. Viitattu 30.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.3.2018.
4. ↑  Mali - Region de Segou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.3.2018.
**Kuisma Taipale** (s. 15. helmikuuta 1970 Veteli) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Kalajoen Junkkareita, Lapuan Virkiää ja Vetelin Urheilijoita. Hän on ammatiltaan maanviljelijä.

Taipale osallistui nuorten hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1990. Falunin MM-kisoissa 1993 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisellä 16. sijalle. Ramsaun MM-kisoissa 1999 hän oli 30 kilometrin vapaalla 31. ja osallistui myös 50 kilometrin perinteisen kilpailuun, joka päättyi keskeytykseen. Val Di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hän oli 10 kilometrin perinteisen + 10 kilometrin vapaan yhdistelmäkilpailun 26. ja 30 kilometrin perinteisen yhteislähdön 33. Taipale valittiin myös Suomen 4 × 10 kilometrin viestijoukkueeseen hiihtäen toisen perinteisen osuuden 6. sijaan päättyneessä kilpailussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 15 kilometrin perinteisellä 30. ja 50 kilometrin perinteisellä 48. Hän oli myös avausosuuden perinteisen hiihtäjä 4 × 10 kilometrin viestissä, joka päättyi Suomen osalta 11. sijaan.

Taipale sijoittui maailmancupissa seuraavasti: 1993 52. 1994 71. 1996 56. 1997 83. 1999 109. 2000 109. 2003 90. Hän on voittanut vuosien 1993–2007 välillä kahdeksan mitalia SM–kilpailuissa. 

Taipale lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2014. Myös Kuisma Taipaleen isä Hannu Taipale on entinen huippuhiihtäjä.

Lähteet
-------

* Suomen Hiihtoliitto – Urheilijat (arkistoitu versio) Suomen Hiihtoliitto.  Arkistoitu 23.1.2008. Viitattu 21.3.2020.

### Viitteet

1. ↑  TAIPALE Kuisma – Athlete Information *www.fis-ski.com*. Viitattu 28.3.2019.
2. ↑  Isältä pojalle (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuisma Taipale Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Otto Eckmannin tekemä Jugend-aikakauslehden kansikuva.
**Otto Eckmann** (19. marraskuuta 1865 Hampuri – 11. kesäkuuta 1902 Badenweiler) oli saksalainen taidemaalari, graafikko ja kirjainmuotoilija. Hän opiskeli Kunstgewerbeschulessa Hampurissa ja Nürnbergissä sekä Münchenin taideakatemiassa. 

Vuonna 1894 Eckmann luopui maalaustaiteesta ja keskittyi käyttötaiteeseen. Hän teki graafisia töitä muun muassa Pan- ja Jugend-lehdille sekä AEG:lle. Lisäksi hän suunnitteli kirjankansia useille kustantamoille. Hän suunnitteli myös S. Fischerin kustantamon logon. Vuodesta 1897 Eckmann opetti koristemaalausta Berliinissä. Eckmann on suunnitellut kirjasintyypit Eckmann ja Fette Eckmann.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otto Eckmann - Linotype Font Designer Gallery *Linotype.com*. Monotype GmbH. Viitattu 6.6.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otto Eckmann** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Binga** on maalaiskunta Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Salakoira sijaitsee Nigerin haarajoen Oungoudyakin rannalla 25 kilometriä Diréstä etelään. Kunnassa on 3 000 asukasta (vuonna 2009).

Bingan kunnan pinta-ala on arviolta 251,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Tienkourin, idässä Sareyamoun sekä etelässä ja lännessä Niafunkén piirin Banikane Narhawan kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Bara Issa, Mayel Binga ja Manga. Nigerjoen tulvat muodostavat tasangolle osittain kuivuvia tulvajärviä.

Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Songhait harjoittavat osittain keinokastelun perustuvaa maanviljelyä, fulbet paimentolaisuuteen perustuvaa karjanhoitoa ja bozot kalastusta. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Maatalous kärsii lisääntyvästä kuivuudesta.. 

Palveluihin kuuluvat koulu ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Les communes de la Région de Tombouctou *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 7.9.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 7.9.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Schéma Directeur de Lutte Contre l’Ensablement dans le Nord du Mali (6ème et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Binga *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 7.9.2014. Viitattu 7.9.2014. (ranskaksi)
4. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Binga 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 7.9.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
**Jānis Petraškevičs** (s. 10. helmikuuta 1978 Riika) on latvialainen säveltäjä.

Petraškevičs opiskeli aluksi viulunsoittoa Riian Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa; tämän jälkeen hän sai siellä sävellysopetusta Gederts Ramansilta (1994–96). Hän jatkoi sävellysopintojaan Pēteris Plakidisin johdolla Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa vuosina 1996–2003. Lisäksi Petraškevičs opiskeli Ruotsissa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa (1998–99, opettajana Sven-David Sandström) ja Göteborgin yliopistossa (2004–07, opettajana Ole Lützow-Holm). Vuonna 2007 hän aloitti tohtorin väitöskirjan tekemisen musiikkitieteestä Vītols-musiikkiakatemiassa.

Petraškevičsin musiikkia on esitetty Latvian ja Ruotsin lisäksi myös Itävallassa, Belgiassa, Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa, Liettuassa, Alankomaissa, Puolassa ja Sveitsissä. Teosten esityksiä on pidetty sellaisissa tapahtumissa kuin Venetsian biennaalissa (2008), ISCM:n maailman musiikkipäivillä (2008), Musica Viva -konserttisarjassa Münchenissä (2012) ja Warszawska Jesień (Varsovan syksy) -festivaalissa (2013).

Petraškevičs on myös kirjoittanut artikkeleita lehtiin ja luennoinut Vītols-akatemiassa.

Teoksia
-------

* *Flight of the Arrow. Just heaving in sight and...far afar* (monodraama) sellolle (1996–97)
* *et la nuit illumina la nuit* (recitativi ed ariosi) A-klarinetille, alttoviululle ja pianolle (1997)
* *mist...the furthest point* oboelle (+englannintorvelle), bassoklarinetille, piccolotrumpetille ja kontrabassolle (1997–98)
* *Distance(s)*, 20 jouselle (1999)
* *Arktos* oboelle (+englannintorvelle), klarinetille, käyrätorvelle, trumpetille, pasuunalle, alttoviululle ja sellolle (2000–02)
* *trop proche / trop loin*, pienelle (15 soittajan) orkesterille (2001–02)
* *Mezzogiorno* alttohuilulle (+bassohuilulle), oboelle (+englannintorvelle), klarinetille, harpulle, kitaralle, mandoliinille, viululle, alttoviululle, sellolle, kontrabassolle, pianolle ja lyömäsoittimille (2004–05)
* *Translated into the Language of Memory*, suurelle orkesterille (2006–07)
* *Darkroom – Ein Phantasiestück für Ensemble*, pienelle (15 soittajan) orkesterille (2012)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Living Composers Project: Jānis Petraškevičs


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum** (10. tammikuuta 1684 Borken, Nordrhein-Westfalen – 4. maaliskuuta 1754 Buda) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kenraali.

Nuoruus
-------

Limburg-Stirumin suvun vaakuna
Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum syntyi vanhaan saksalaiseen kreivisukuun. Hänen isänsä oli sotamarsalkka Hermann Otto II von Limburg-Styrum (1646–1704) ja äitinsä kreivitär Charlotte Amalie von Vehlen und Mengen (1662–1727), joka oli katolisen liigan sotamarsalkan Alexander II von Velenin pojatytär. Hänen isänsä haavoittui kuolettavasti Schellenbergin taistelussa 2. heinäkuuta 1704. Hän peri isänsä tilukset eli Limburg-Stirumin ja Bronckhorstin kreivikunnat sekä Gemenin herruuden.

Nuoruudessaan Otto Ernst toimi kamaripoikana (saks. *kammerpage*) keisarillisessa hovissa Wienissä. Tehtävään oli tapana valita aatelisnuori, joka palveli suoraan prinssiä. Palkkiokseen kamaripoika sai suurin piirtein yhtä tasokkaan koulutuksen kuin prinssi.

Sotilasura
----------

Vuonna 1704 Limburg-Stirum osallistui Espanjan perimyssotaan ja taisteli kornettina Torinon piirityksessä. Vuonna 1712 hänestä tuli keisarillinen kamariherra. 1716–1732 hän palveli everstiluutnanttina Montecuccolin kyrassieereissa (aik. kyrassieerirykmentti nro 18), jonka riveissä hän osallistui Itävallan–Turkin sotaan 1716–1718. Hän osallistui Petrovaradinin taisteluun 1716. Vuonna 1724 hän yleni everstiksi, ja 1732 hänet nimitettiin keisarilliseksi kamarineuvokseksi. Vuonna 1733 hänet ylennettiin kaartinkenraaliksi ja 1735 sotamarsalkkaluutnantiksi sekä Czeickan rakuunarykmentin komentajaksi. Noihin aikoihin hän peri äitinsä kautta Raesfeldin herruuden. Hän palveli Savoijin prinssi Eugenin alaisuudessa Puolan perimyssodan aikana 1734–1735.

Vuosina 1737–1739 Limburg-Stirum osallistui uuteen Itävallan–Turkin sotaan, ja hänestä tuli ratsuväenkenraali 1739. Heinäkuussa hän osallistui tappiolliseen Grockan taisteluun Wallisin kreivi George Olivierin alaisuudessa. Sodan päätyttyä samana vuonna hän sai Budan linnakkeen komentajuuden. Hän kuoli Budassa 1754.

Perhe
-----

Limburg-Stirum meni naimisiin 1706 ruhtinaspiispa Damian Hugo Philipp von Schönborn-Buchheimin sisaren Mainz Amalia Anna Elisabeth von Schönbornin kanssa. Pari sai useita lapsia. Vanhin poika Friedrich Karl (1710–1771) peri isänsä tilukset tämän kuoltua, ja nuorempi Damian August Philipp valitsi hengellisen uran ja hänestä tuli aikanaan Speyerin ruhtinaspiispa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Najah al-Shammari
**Najah Hassan Ali al-Shammari** (s. 1967 Bagdad) on irakilainen poliitikko. Hänet nimitettiin kesäkuussa 2019 maansa puolustusministeriksi, jona hänen seuraajakseen astui toukokuussa 2020 Juma Inad.

Al-Shammari valmistui Irakin sotilasakatemiasta vuonna 1987. Hän sai kandidaatin arvon sotatieteissä ja maisterin arvon kansallisen turvallisuuden strategisessa suunnittelussa. Hän osallistui myös erikoistuneille sotilas- ja turvallisuuskursseille Irakissa, Jordaniassa ja Yhdysvalloissa. Hän pääsi johtotehtäviin asevoimien erikoisjoukoissa. Pyynnöstään hän sai vetäytyä sotilasuraltaan vuonna 2018.

Al-Shammari on sunni.

Asuminen ja rikosepäilyt Ruotsissa
----------------------------------

Al-Shammari siirtyi vuonna 2009 Ruotsiin, jossa sai pysyvän asumisluvan vuonna 2011. Hänelle annettiin Ruotsin kansalaisuus vuonna 2015. Syksyllä 2019 al-Shammaria alettiin epäillä Ruotsissa tehdyistä tukihuijauksista. Hän oli esiintynyt maassa nimellä Najah al-Adeli ja jäänyt kirjoille Ruotsiin, vaikka oli palannut Irakiin ja asettunut Bagdadiin. Irakin hallituksen taholta syytökset kiistettiin. Al-Shammari ei kuitenkaan ollut luopunut Ruotsin kansalaisuudesta, vaikka hänen olisi Irakissa ministeriksi päästessään näin tullut tehdä.

Ruotsin irakilaiset alkoivat syyttää al-Shammaria myös väkivaltaisuudesta mielenosoittajia kohtaan Irakissa. Ministerin toimintaa Irakissa lokakuussa 2019 puhjenneissa mielenosoituksissa alettiin Ruotsissa tutkia rikoksena ihmisyyttä vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Who are Abd al-Mahdi's new ministers of defense, interior, justice? (Arkistoitu – Internet Archive) The Baghdad Post
2. 1 2 3 4  Mediat: Irakin puolustusministeri nostanut väärin perustein tukia Ruotsista – työkyvyttömänä ollut mies suitsii nyt protesteja kovin ottein Yle
3. ↑  Meet Iraq’s new Cabinet Al-Monitor
4. 1 2  Swedish prosecutors investigate Iraqi minister for 'crimes against humanity' The Local
5. ↑  Iraq's defence minister 'reported for alleged benefits fraud in Sweden' The Local
**Binic-Étables-sur-Mer** on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.

Kunta muodostettiin 3.1.2016 jolloin kaksi kuntaa, Binic (bretoniksi *Binig*) ja Étables-sur-Mer (bretoniksi *Staol*) yhdistyivät. Uuden Binic-Étables-sur-Merin kunnan hallintopaikaksi valittiin Étables-sur-Mer.

Binic on pieni keskiaikainen kylä, josta kasvoi yksi Ranskan kalastusteollisuuden tärkeimmistä satamista. Se oli yksi Bretagnen satamista, josta lähdettiin kalastamaan Newfoundlandin vesille. Satamaa reunustavat vanhat laivanomistajien graniitista ja liuskekivestä valmistetut talot. 1900-luvulla kylästä tuli purjehduslomakeskus sekä merenrantakohde. Sataman päälaituri on 350 metriä pitkä, jota paikalliset kutsuvat nimellä "*grande muraille*" (suuri muuri). Paikallinen museo *Musée de Binic* esittelee yli 1 000 esineen avulla kylän ja sen kalastuksen historiaa.

Laitureiden vieressä on pidetty markkinoita torstaisin 1500-luvulta lähtien. Markkinoilla myytiin kaikkea maatilatuotteista laivatarvikkeisiin, mitä merelle lähtevät veneet tarvitsivat matkalle. Binicissä järjestetään vuosittain myös turskafestivaali *Fête de la Morue*, sekä musiikkitapahtuma *Binic Folks Blues Festival*.

  

* Plage des Godelins, Étables-sur-MerPlage des Godelins, Étables-sur-Mer
* Binicin satamaBinicin satama

Lähteet
-------

1. 1 2  Insee
2. 1 2  Binic‑Etables‑sur‑mer, A little port with a lot of charm Official website of tourism in Brittany. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Binic-Étables-sur-Mer** Wikimedia Commonsissa
**James Faulkner** (s. 18. heinäkuuta 1948 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt puheteatterissa sekä kymmenissä televisio- ja elokuvatuotannoissa 1970-luvulta alkaen.

Ura
---

Faulkner opiskeli Royal Central School of Speech and Drama -laitoksessa kolme vuotta ja debytoi valkokankailla Josef Straussin roolissa musikaalissa *The Great Waltz* (1972). Tuonnempana Faulkner näytteli muun muassa komediassa *Bridget Jones – elämäni sinkkuna* (2001) ja sen jatko-osissa. Hänen merkittäviin rooleihinsa kuuluu niin ikään Cassius jännityselokuvassa *Underworld: Blood Wars* (2016). Faulknerin televisiorooleihin kuuluu muun muassa paavi Sixtus IV historiallisessa sarjassa *Da Vinci’s Demons* (2013–2015) ja Randyll Tarly fantasiadraamasarjassa *Game of Thrones* (2016–2017).

Teatterissa Faulkner on näytellyt 1970-luvun alusta asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  James Faulkner Biography (1948-) *Filmreference.com*. Advameg, Inc.. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  James Faulkner Internet Movie Databasessa. (englanniksi) Viitattu 19.1.2023.
3. ↑  James Faulkner *Bfi.org.uk*. British Film Institute. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  James Faulkner *Comedy.co.uk*. British Comedy Guide. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  James Faulkner *Theatricalia.com*. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mobygames : James Faulkner : Game Credits

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:James Faulkner (actor) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kovero** on saareton metsäjärvi Kolin kansallispuiston länsipuolella Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 61 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Kovero kaartuu Iukkusenvaaran ympärille. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrantaan on 1,85 kilometriä. Pohjoisessa järveä jakaa Hirviniemi, jonka itäpuolella sijaitsee koillinen järvenosa. Noin 20 hehtaaria Koveroisesta on enintään kaksi metriä syvä, niin ikään noin 20 hehtaaria on vähintään kahdeksan metriä syvä. Yli neljännes järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 30 metriä, sijaitsee Iukkusenvaaran länsipuolella Pirunkallion kohdalla. Koveron eteläinen Ämmälahti sekä länsirannan Huttusenlahti ja Sikolahti ovat matalia. Myös pohjoiset järvenosat ovat matalia. Karttaan on merkitty Iukkusenvaaran pohjoispuolelle 41-metrinen syvänne.

Koveron rannoilla on vaaroja ja soita. Iukkusenvaaran huippu on noin 220 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 65 metriä järven pintaa korkeammalla. Korkeusero järven syvimpään kohtaan on noin 95 metriä. Koveron lounaispuolella kohoaa Pihlajavaara, jonka huippu on noin 240 metriä merenpinnan yläpuolella. Itäpuolella kohoaa Sumukanvaara. Ämmälahden eteläpuolella levittäytyy Koveronsuo. Myös järven pohjoinen ranta on soista ja 160 metrin korkeuskäyrä erkanee järven rantaviivasta.

Koveroon laskee useita ojia soiden halki. Ainoa nimetty tulouoma on Huttusenlahteen virtaava Reinonpuro. Koveron luusua sijaitsee Hirviniemen luoteisrannalla. Siitä alkaa pohjoiseen virtaava nimetön lasku-uoma

Koveron vesitilavuus on 4 709 000 kuutiometriä.

Kovero (04.414.1.008) kuuluu Huutojoen-Härkinpuron valuma-alueeseen (04.414), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisen alue (04.41) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Kovero on Huutojoen-Härkinpuron valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Saarijärvi. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kovero, vakavesi, Juuka
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 9.5.2022.
3. ↑  Kovero. Järviwiki. Viitattu 9.5.2022.
4. ↑  Huutojoen-Härkinpuron valuma-alue (04.414). Järviwiki. Viitattu 9.5.2022.
**Koverin lentokenttä** oli suomalaisten jatkosodassa käyttämä lentokenttä Venäjällä Karjalan tasavallassa, Aunuksen kaupungissa. Se valmistui tammikuussa 1944. Kentän pituus oli 1 km, ja leveimmillään kenttä oli n.150 m. Kentän rakensivat venäläiset sotavangit, sekä samalle vankileirille sijoitetut poliittisista syistä tuomitut suomalaiset vangit. Kenttää käytti Suomen ilmavoimien Lentolaivue 32:n toisen lentueen Curtiss Hawk koneet.

Kentällä sijaitsi rakennukset päivystäville lentäjille, radistille sekä mekaanikoille. Lisäksi kentällä oli majoitustilana toimiva parakki. Alueella oli myös ruokala, jossa palveli ja asui lotta. Etäämmällä Aunusjoen varressa olivat erikseen asuinrakennukset, sekä rantasauna. 

Kentän kiitorata tuhottiin 18.6.1944 kaivamalla siihen ojia ja kuoppia. Lopullisesti lentokenttä tuhottiin venäläisten suurhyökkäyksen alettua räjäyttämällä se 25.6.1944. Curtiss Hawkit siirrettiin operoimaan Uomaan lentokentälle, Sääksjärvelle, Pitkärannan ja Kolatselän välille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sotahistoriallinen seura