recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**38M Toldi** oli unkarilainen kevyt panssarivaunu, joka perustui ruotsalaiseen Landsverk L-60 vaunuun. Vaunu nimettiin 1300-luvulla eläneen unkarilaisen ritarin Miklós Toldin mukaan.

Tuotantohistoria
----------------

38M Toldin kehittivät ja tuottivat unkarilaiset insinöörit Unkarin armeijan ostettua vaunun rungon ja tykkitornin lisenssin ruotsalaiselta AB Landsverkiltä. Vaunuja valmistettiin 202 kappaletta.

### Versiot

* Toldi I - 20mm Solothurn panssarikiväärillä varustettu ensimmäinen versio, jota valmistettiin 80 kappaletta.
* Toldi II - paksummalla panssarilla varustettu versio, jota valmistettiin 110 kappaletta.
* Toldi IIa - 40mm tykillä varustettu vuoden 1942 versio.
* Toldi III - paranneltu versio, jota valmistettiin vain 12 kappaletta.

Taisteluhistoria
----------------

Unkari otti Toldi vaunut käyttöön vuonna 1940. Vaunut osallistuivat taisteluun ensimmäisen kerran Jugoslavian valloituksessa vuonna 1941.

Toldi vaunuja käytettiin pääasiassa taistelussa Neuvostoliittoa vastaan vuosien 1941 ja 1944 välillä. Vaunujen kevyestä panssarista ja hyvästä viestintälaitteistosta johtuen niitä käytettiin useimmiten tiedusteluun. 
Toldit pärjäsivät hyvin Operaatio Barbarossan alkupuolella Neuvostoliiton käyttämiä T-26:n ja BT-5:n tapaisia kevyitä panssarivaunuja vastaan. Niistä ei kuitenkaan ollut vastusta Itärintamalla käydyn sodan myöhemmässä vaiheessa kohdatuille T-34 vaunuille.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:38M Toldi
Oopperalaulaja Ida Korander
**Ida Josefina Korander** (8. helmikuuta 1870 Hausjärvi – 21. helmikuuta 1921) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Ida Korander kävi ruotsinkielistä tyttökoulua Hämeenlinnassa ja sen jälkeen hän oli työssä Henkivakuutusyhtiö Suomessa ja vuodesta 1895 alkaen Vakuutusyhtiö Kalevassa. Korander toimi viimeksi Kalevan vakuutuskirjojen uudelleenkirjoitus- ja muutososaston esimiehenä. Hän sai vuonna 1919 Kalevan kultamitalin pitkäaikaisen palvelun ansiosta. Korander oli kiinnostunut musiikista ja vuonna 1907 hän jätti väliaikaisesti vakuutusalan omistautuakseen musiikille. Hän opiskeli sitten ulkomailla ja antoi ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1908.

Korander konsertoi vuonna 1908 muun muassa Oskar Merikannon kanssa ja 1910-luvulla hän liittyi Suomalaisen teatterin näyttelijäkuntaan. Korander kärsi kuitenkin esiintymiskammosta eikä voinut sen vuoksi täysin hyödyntää lahjojaan. Lopulta hän joutui tämä vuoksi luopumaan laulajan urastaan.

Ida Korander matkusti syksyllä 1920 Berliiniin, jossa hän sairastui Von Economon taudin nimellä tunnettuun unitautiin. Hän kuoli taudin seurauksena helmikuussa 1921. Ida Korander on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ida Korander, Kaleva : tietoja Kalevan asiamiehille, 01.03.1921, nro 1-3, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Ida Koranderin hautakivi Hietaniemen vanhalla hautausmaalla, Suomen Sukututkimusseura Hautakirjoituksia ja hautakuvia[vanhentunut linkki]

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ida Korander
"**Once in a While**" on yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1937. Musiikin teki säveltäjä-viulisti Michael Edwards ja sanoituksen itävaltalaissyntyinen Bud Green, jonka aiempiin hitteihin kuului Ray Hendersonin ja B. G. DeSylvan kanssa tehty "Alabamy Bound". Edwardsin muista sävellyksistä yksikään ei ole saavuttanut samanlaista suosiota kuin "Once in a While", ja häntä onkin kutsuttu "täydelliseksi esimerkiksi yhden hitin säveltäjästä".

Tommy Dorseyn ja Horace Heidtin orkesterit nostivat kappaleen Yhdysvaltojen listalle sen ilmestymisvuonna. Heidtin versio nousi parhaimmillaan listakakkoseksi ja Dorseyn versio pysyi ensimmäisellä sijalla yhteensä 14 viikon ajan. Myöhemmin listoille nousivat kappaleella vielä Louis Armstrong (1938), Patti Page (1952) sekä doo-wop-yhtye The Chimes (1961). The Chimesin levytys julkaistiin nimellä "Once in Awhile". Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Nat King Cole, John Coltrane ja Dizzy Gillespie.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sandra Burlingame: Once in a While *JazzStandards.com*. Viitattu 15.9.2011. (englanniksi)
2. ↑  Jason Ankeny: Bud Green *Allmusic*. Viitattu 15.9.2011. (englanniksi)
3. ↑  David A. Jasen: *Tin Pan Alley: An Encyclopedia of the golden age of American song*, s. 204. Taylor & Francis, 2003. ISBN 0415938775. (englanniksi)
San Marcosin tulliasema Méxicon lähettyvillä.
**Tienkäyttömaksu** on tien tai alueen ajoneuvokäytöstä perittävä maksu. Tienkäyttömaksuja voi olla esimerkiksi ruuhkamaksu, ruuhkavero tai tullitie. Eräänlaisia tienkäyttömaksuja voivat olla myös esimerkiksi polttoainevero tai verotarra.

Vuonna 2018 Elinkeinoelämän tutkimuslaitos Etla on ehdottanut, että sähköajoneuvojen yleistymisestä johtuva polttoaineveron tuoton alenema paikataan tienkäyttömaksuilla ja kiinteistöveron korotuksella. Etla mainitsee että paikannusteknologian avulla tien käytön hintaa voitaisiin säännellä ruuhkan mukaan.

Tienkäyttömaksut maailmalla
---------------------------

Erilaiset tavat rahoittaa teitä ja tieverkostoa niiden käyttäjiltä kerätyillä maksuilla ovat maailmanlaajuisesti verrattain tavanomaisia. Euroopan unionissa jonkinlaisia tienkäyttömaksuja kerätään ainakin joillain tieosuuksilla kaikissa muissa maissa paitsi Suomessa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Muualla maailmassa tietulleja kerätään joillain teillä muun muassa Australiassa, Brasiliassa, Meksikossa, Turkissa, Valko-Venäjällä ja Yhdysvalloissa.*lähde?*

Tieverkoston rahoitus Suomessa
------------------------------

Suomessa tieverkoston rakentaminen ja ylläpito rahoitetaan pääosin verovaroin. Valtio kerää veroja ja maksuja tienkäyttäjiltä ja ajoneuvojen haltioilta ja omistajilta monin tavoin. Tieverkoston rakentajia ja ylläpitäjiä ovat käytännössä sekä kunnat että valtio. Suomessa on myös muutamia yksityisrahoitteisia tieosuuksia, vaikka niidenkin kustannukset katetaan valtion kautta verovaroin. Yksi tällainen hanke on Helsingin ja Turun välinen moottoritie valtatie 1.  Yksityisteiden kustannuksista vastaavat tiekunnat. Valtionapua niille myönnetään jossain määrin, mutta koko ajan vähemmän.

Tienkäyttömaksujen keruutapoja
------------------------------

Tienkäyttömaksujen keräystapa riippuu järjestelmän tyypistä. Moottoriteillä kerättävät tietullit tyypillisimmin veloitetaan kuljettajalta tulliasemalla tai kausittaisena maksuna. Tulliasemalla maksu voidaan suorittaa manuaalisesti tai sähköisen laitteen avulla. Maksettaessa sähköisesti autoilijan ei yleensä tarvitse pysähtyä ollenkaan ja kaikissa järjestelmissä ei edes ajaa hitaampaa.*lähde?*

Raskasta liikennettä veloitetaan tien käytöstä useissa Euroopan maissa niin sanotulla eurovinjetillä. Eurovinjetti on aika- tai kilometriperusteinen maksu, josta säädetään EU direktiivissä , (sittemmin muutettu direktiivillä 2006/38/EC[vanhentunut linkki]). Direktiivi määrää maksimi- ja minimimaksut mm. ajoneuvon päästöt ja koko huomioon ottaen.

Satelliittipaikannusta käyttäviä maksujärjestelmiä on myös testauksessa ja jo käytössä Saksan raskaan liikenteen maksujärjestelmässä.*lähde?*

Katso myös
----------

* Maksullinen tie
* Polttoainevero
* Ruuhkamaksu
* Turnpike-tiet Yhdysvalloissa

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Yksityisteiden valtionavustukset, Tiehallinto (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  1999/62/EC
**Ylioppilaiden Sosialidemokraattinen Yhdistys** (YSY) oli maaliskuussa 1905 toimintansa aloittanut poliittinen yhdistys, jonka tarkoituksena oli tuoda nuoret ylioppilaat mukaan sosialidemokraattisen työväenliikkeen toimintaan. Sen perustaminen liittyi läheisesti aikakauden äänioikeusliikkeeseen

Salaseurana aloittaneen yhdistyksen perustivat Helsingin yliopiston Hämäläisen osakunnan opiskelijat Sulo ja Väinö Vuolijoki, Edward Gylling, Martti Kovero ja Otto Ville Kuusinen, jotka olivat vanhoja koulutovereita jo Jyväskylän lyseosta. Työväenaatteesta ja sosialismista he olivat innostuneet kotiseutujensa sosiaalisten ongelmien johdosta, joista merkittävin oli torpparien vaikea asema. YSY:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Eero Haapalainen ja sen ydinryhmään kuuluivat lisäksi muun muassa Kullervo Manner ja Yrjö Sirola. Yhdistyksen jäseniä kutsuttiin yleisesti myös nimillä "nuorsosialistit" tai "marraskuun sosialistit". Jälkimmäisen nimityksen he saivat liityttyään SDP:hen marraskuussa 1905 päättyneen suurlakon jälkeen. Joulukuussa 1906 YSY oli Tampereella mukana perustamassa Suomen sosialidemokraattista nuorisoliittoa yhdessä Helsingin Nuorisoseuran ja neljäntoista SDP:n paikallisyhdistysten nuoriso-osaston kanssa. YSY alkoi myös julkaista Sosialistista Aikakauslehteä vuonna 1906.

Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen YSY:n jäsenillä oli merkittävä rooli SDP:n toiminnan uudelleenorganisoinnissa. Sisällissodan jälkeisinä vuosina yhdistyksen johtohahmoja kuitenkin siirtyi SDP:stä vasemmalle syntyneisiin puolueisiin ja YSY:n toiminta hiipui vuoteen 1925 mennessä, jolloin sen jatkajaksi perustettiin Akateeminen Sosialistiseura.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Historiaa Opiskelijoiden sosialidemokraattinen yhdistys. Viitattu 21.1.2016.
2. ↑  Tuomioja, Vappu: *Sulo, Hella ja Vappuli: Muistelmia vuosilta 1911–1945*, s. 169. ISBN 951-02229-6-8. Porvoo: WSOY, 1997.
3. ↑  Soikkanen, Hannu: *Sosialismin tulo Suomeen – Ensimmäisiin yksikamarisen eduskunnan vaaleihin asti*, s. 213. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1961.
4. ↑  Hyvönen, Antti: *Suomen vanhan työväenpuolueen historia*, s. 139–140. Helsinki: Kansankulttuuri, 1963.
5. ↑  Tanner, Väinö: *Nuorukainen etsii sijaansa yhteiskunnassa*, s. 371. Tammi, 1951.
6. ↑  Puhe OSYn 110-vuotisjuhlatilaisuudessa, 21.3. 2015, Helsinki  21.3.2015. Erkki Tuomioja. Viitattu 21.1.2016.
Kansallissosialistien miespuolisen "rodunhäpäisijän" tunnus.
**Kansallissosialistinen rotuoppi** oli natsi-Saksassa vuosina 1933–1945 käytössä ollut näennäistieteellinen oppi, joka pohjautui ihmisten rodulliseen luokitteluun ja eugeniikkaan. Kansallissosialististen oppien pohjalla vaikuttivat 1800-luvun rotubiologiset ja kielitieteelliset teoriat ja sosiaalidarvinismi.

Kansallissosialistipuolueen mukaan saksalaiset kuuluivat ylivertaiseen "arjalaiseen rotuun" joka oli kaikkien muiden yläpuolella oleva herrarotu. Alempiarvoisiin rotuihin kuuluivat juutalaiset, mustat, romanit ja slaavit (varsinkin puolalaiset ja venäläiset, sillä natsit havittelivat heidän asuinalueitaan saksalaisille). "Arjalaisina" ihanteina pidettiin vaaleita hiuksia, sinisiä silmiä, pituutta ja hyväkuntoista hoikkuutta. Ihanteita otettiin antiikin Kreikan kiviveistoksista ja patsaista. Arjalaisuuden määrittelyyn vaikutti myös poliittinen tarkoituksenmukaisuus, esimerkiksi japanilaiset saivat aseveljeyden myötä "kunnia-arjalaisten" aseman. Kroaatit, vaikka ovatkin slaaveja, Hitler näki positiivisessa valossa. Kroaattien fasistisen Ustaša-puolueen mukaan kroaatit eivät edes olleet slaaveja vaan goottien jälkeläisiä jotka puhuvat slaavilaista kieltä puhtaan sattuman kautta. 

Natsien rotuoppiin liittyi äärimmäinen antisemitismi. Natsien mukaan juutalaiset ja romanit olivat kaikkein alimmassa asemassa, ja heidät luokiteltiin "elinkelvottomaksi elämäksi" (saks. *Lebensunwertes Leben*). Samaa termiä käytettiin myös kehitysvammaisista natsipuolueen Aktion T4 -ohjelmassa.*lähde?*

Kirjallisuutta
--------------

* Mattila, Markku: *Kansamme parhaaksi: Rotuhygienia Suomessa vuoden 1935 sterilointilakiin asti*. Väitöskirja, Tampereen yliopisto. Bibliotheca historica 44. Helsinki: Suomen historiallinen seura, 1999. ISBN 951-710-111-2.
* Tamminen, Tapio: *Kansankodin pimeämpi puoli*. Atena, 2015. ISBN 978-952-300-127-5.

Lähteet
-------

* Burleigh, Michael: *Kolmas valtakunta: Uusi historia*. WSOY, 2004. ISBN 951-0-28721-0.

### Viitteet

1. ↑  *Pseudotiede*, Burleigh 2004, s. 371.
2. ↑  Burleigh 2004, s. 358–361.
3. ↑  Weikart, R.: The role of Darwinism in Nazi racial thought.  *German Studies Review*, December 2013, 36. vsk, nro 3, s. 537-556.  The Johns Hopkins University Press. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 07.01.2020.  en
4. ↑  Elizabeth Wiskemann: Hitler's Table Talk 1941–1944..  *International Affairs*, 1953-10, 29. vsk, nro 4, s. 493–494. doi:10.2307/2606045. ISSN 1468-2346. Artikkelin verkkoversio.
**Tuomas Tervonen** (s. 24. huhtikuuta 1975) on suomalainen pesäpalloilija. Tervonen pelasi Superpesistä kaudet 1996–2009. Hänen seuransa olivat Haapajärven Pesä-Kiilat, Kiteen Pallo-90, Pattijoen Urheilijat ja Oulun Lippo. Hänen kasvattajaseuransa on Pyhäjärven Pohti. Tervonen saavutti urallaan kaksi SM-kultaa ja kaksi SM-hopeaa. Kaudella 2001 Tervonen jakoi Superpesiksen etenijätilaston voiton Valtteri Ketosen kanssa 65 tuodulla juoksulla. Tervonen pelasi urallaan seitsemän Itä-Länsi-ottelua. Tervonen pelasi urallaan 367 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 33 tavallista juoksua, toi 507 juoksua ja keräsi 1773 kärkilyöntiä. Tervonen pelasi urallaan 79 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja neljä tavallista juoksua, toi 128 juoksua ja keräsi 405 kärkilyöntiä. Tervonen pelasi urallaan seitsemän Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän toi 16 juoksua ja keräsi 35 kärkilyöntiä. Ulkopelissä hän pelasi kopparina.

Lähteet
-------

* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Tuomas Tervonen (xlsx) *pesis.fi*. Viitattu 1.8.2023.
**Laupias Samarialainen** on Joensuussa toiminut kristillinen vapaaehtoisjärjestö. Sen toiminnanjohtaja oli Matti Karppinen. Nimensä yhdistys sai Raamatun kertomuksesta laupiaasta samarialaisesta, joka ainoana pysähtyi auttamaan henkihieveriin pahoinpideltyä matkamiestä.

Yömaja
------

Järjestön toimitilat ja yömaja olivat vuosina 2003–2007 Niinivaaralla lähellä Joensuun rautatieasemaa. Laupiaan samarialaisen majatalossa oli tilaa 15 hengelle. Yömaja oli päihteetön.

Tammikuussa 2007 yhdistys ilmoitti, ettei se tilanpuutteen takia voi jatkaa yömajatoimintaansa eikä yhdistys jatkanut enää yömajatoimintaa.

Ruoka-apu
---------

Vuonna 2006 majatalon kautta jaettiin 250 000 kiloa ruokaa. Säännöllistä ruokakassiapua sai 450 kotitaloutta. Kaikki ruoka saatiin lahjoituksina kaupoista ja leipomoista. Ruokakasseja jaettiin kolme kertaa viikossa. Yhdistys jakoi ruokaa viikoittain myös Rantakylässä Soropissa ja Utrassa puukoululla. Avun saajien joukossa oli eniten yksinäisiä miehiä, opiskelijoita ja lapsiperheitä.

Ruokajakelu on siirtynyt eri seurakuntiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Yömaja-asiaa ei saa enää jahkailla *Karjalainen*.  30.9.2010.  Arkistoitu 3.10.2010. Viitattu 3.10.2010.
2. ↑  Karjalainen 14.12.2006

Aiheesta muualla
----------------

* Laupias Samarialaisen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Paraguay-joki
**Paraguayn maantiede** on kaksiosainen, sillä Paraguayjoki jakaa maan kahtia. Valtaosa maan väestöstä asuu joen itäpuolella eli Paraneñan alueella, vaikka länsipuoli eli Gran Chacon alue käsittää noin 60 % Paraguayn pinta-alasta.

Topografia
----------

Joen itäpuoli, Paraneña, koostuu ruohikkoisista tasangoista ja metsäisistä kukkuloista. Korkein kohta, Cerro Pero, on 842 metriä korkea.

Länsipuoli eli Gran Chacon alue on soista tasankoa joen lähettyvillä ja kuivaa metsää kauempana lännessä.

Joet
----

Joet ovat Paraguayssa olleet aina merkittäviä kulkuväyliä, ja kaikki suurimmat kaupungit ovat jokisatamia. Río Paraguayn 2600 metrin pituudesta 1200 km kulkee joko Paraguayn halki tai sen rajalla.

Kaakkoisrajalla virtaa Paranájoki, jossa on suuri Itaipun pato, jonka Paraguay jakaa Brasilian kanssa. Se on tällä hetkellä maailman suurin vesivoimalaitos ja se tuottaa 95 % Paraguayn ja noin 25 % Brasilian kuluttamasta sähköstä.

Ilmasto
-------

Paraneñan ilmasto on subtrooppinen, Chacon ilmasto trooppinen. Paraneñassa on kesä lokakuusta maaliskuuhun ja talvi toukokuusta elokuuhun.

Ascuncionissa vuoden lämpimin kuukausi on tammikuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 33,5 astetta. Kylmimmän kuukauden eli heinäkuun keskimääräinen alin on 13,1 astetta.

Luonto ja luonnonsuojelu
------------------------

Paraguayssa elää 200 kalalajia, 645 lintulajia ja 167 nisäkäslajia.

Paraguayssa on 11 kansallispuistoa ja 7 muuta luonnonsuojelualuetta. Matkailijoiden suosimat kansallispuistot ovat Ybycuin kansallispuisto, Cerro Corrán kansallispuisto ja Defensores del Chacon kansallispuisto.

Pantanalin kosteikkoalue ulottuu Brasiliasta myös Paraguayn koillisnurkkaan. Sinne, missä Chacon ruohikkotasanko muuttuu Pantanalin suoalueeksi on perustettu Chaco-Pantanalin luonnonsuojelualue. Siellä tavataan "kolme jättiläistä": uhanalaiset jättiläissaukko, jättiläisvyötiäinen ja isomuurahaiskarhu.

Kulttuurimaantiede
------------------

Kaupungit Praguayn kartalla.
Vuonna 2002 seitsemässä kaupungissa oli yli satatuhatta asukasta. Suuruusjärjestyksessä ne olivat:

1. Asunción
2. Ciudad del Este
3. San Lorenzo
4. Luque
5. Capiatá
6. Lambaré
7. Fernando de la Mora

Lähteet
-------

1. ↑  Natural Regions *Paraguay: A Country Study*.  1988. GPO for the Library of Congress.. Viitattu 2.11.2013.
2. 1 2  
Paraguay *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi)
3. ↑  Rivers *Paraguay: A Country Study*.  1988. GPO for the Library of Congress.. Viitattu 2.11.2013.
4. ↑  Itaipu (Arkistoitu – Internet Archive) Laboratório de Fontes Alternativas de Energia
5. ↑  Climate *Paraguay a country study*. Viitattu 2.11.2013.
6. ↑  Ascuncion WMO. Viitattu 2.11.2013.
7. ↑  Flora and fauna Paraguay.com. Viitattu 2.11.2013.
8. ↑  Waterfalls & Jaguars Frommers. Viitattu 2.11.2013.
9. ↑  Chaco-Pantanal Reserve World Land Trust.  Arkistoitu 4.11.2013. Viitattu 2.11.2013.
10. ↑  Paraguay Citypopulation

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paraguayn maantiede** Wikimedia Commonsissa
**Parhaat 2000–2022** on Kikka Laitinen Co. -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2023 levymerkeillä Kantka Music ja Emsalö Music.

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kikka Laitinen sekä sovittanut Kikka Laitinen Co. -yhtye. Alla kokoelmalevyn kappaleet tietoineen:

1. Humanitarius 3'27
FIHIT2200002 HITCDS09

2. Henkiinherättäjä 3´28 
FIHIT2200001 HITCDS07

3. Sä et oo enää yksin 3´20 
FIHIT2200004 HITCDS11

4. Bengalin tiikeri 4´40 
FIHIT2200003 HITCDS10

1-4 Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kikka Laitinen. Kaikki sovitukset Kikka Laitinen Co. –yhtye:
Kantelinen-Korhonen-Laitinen-Yli-Knuuttila
Muusikot: Kustaa Kantelinen (kitarat), Mikko Yli-Knuuttila (basso), Kikka Laitinen (laulu, rhodes, flyygeli, hammond, jouset), Petteri Korhonen (rummut, lyömäsoittimet), Toni Lähteenmäki (1-4, taustalaulut).
1-4 Äänitys, miksaus, masterointi: Finnvox studiot 2022, Risto Hemmi ja Pauli Saastamoinen 2022

5. Puut, linnut ja taivas 3´14
FIHIT1800003

6. Kanssa vanhan omenapuun 3´57 
FIHIT1700001

7. Elokuu ota syliin 3´19
FIHIT1800004

8. Elämisen keveys 3´46 
FIHIT1800001 

9. 1918 3´44 
FIHIT1800005

10. 2. Oh la laa, Tuupovaaraan! 4´09 
FIHIT1800002

5-10 Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kikka Laitinen. Kaikki sovitukset Kikka Laitinen Co. –yhtye:
Kantelinen-Korhonen-Laitinen-Yli-Knuuttila
Muusikot: Kustaa Kantelinen (kitarat), Mikko Yli-Knuuttila (basso), Kikka Laitinen (laulu, taustalaulut, rhodes, flyygeli, hammond, jouset), Petteri Korhonen (rummut, lyömäsoittimet
5-10 Äänitys, miksaus, masterointi: Finnvox studiot 2022, Risto Hemmi ja Pauli Saastamoinen 2017-2018

11. Suomalaisia rakkaustarinoita 4:04
FIHHR0800003

12. Jospa ne kaksi poikaa 3:34
FIHHR0800004

13. Rokataanpa vaan 4´13
FIHHR0800010

14. Minne rakkaus päätyy? 3:17
säv. & san. Kikka Laitinen; sov. Kikka Laitinen & Janne Halmela
FIHHR0800009

11-14. Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kikka Laitinen. Kaikki sovitukset Kikka Laitinen Co. –yhtye: Kantelinen-Korhonen-Laitinen-Yli-Knuuttila
Muusikot: Kikka Laitinen (laulu ja flyygeli 14), Kustaa Kantelinen (kitarat), Mikko Yli-Knuuttila (basso), Tommi Lindell (koskettimet), Petteri Korhonen (rummut, lyömäsoittimet), Janne Halmela (trumpetti)
Äänitys, miksaus ja masterointi: JJ-studio, Juuso Nordlund, 2007-2008

Kokoonpano
----------

* Kikka Laitinen – laulu, flyygeli, hammond, rhodes
* Kustaa Kantelinen – kitarat
* Mikko Yli-Knuuttila – basso
* Petteri Korhonen – rummut
* Tiina Lähteenmäki – taustalaulut

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
Parsan luonnonpuistoBengalinpitta Parsan luonnonpuistossa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Nepal |
| Pinta-ala | 
499,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
wildlife reserve (käännä suomeksi), kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Parsan luonnonpuiston sijainti Nepalissa.
**Parsan luonnonpuisto** (*Parsa Wildlife Reserve*) on 499 km² laajuinen luonnonsuojelualue Nepalin eteläosassa, Narayanin vyöhykkeen Parsan piirikunnassa Keskisen Terain (alankovyöhykkeen) alueella. Puiston kasvillisuus on pääosin subtrooppista metsää, ja eläimistöön kuuluvat mm. intiannorsu, intiantiikeri ja leopardi, sekä yli 500 lintulajia. Alueen länsipuolella on Chitwanin kansallispuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Dnpwc.gov.np (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 16.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Nepal National Parks Information (englanniksi) (visitnepal.com)
* Parsa Conservation Project (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ntnc.org.np)
**Club Alfa Romeo Finland ry.** (**CARF**) on suomalainen, vuonna 1979 perustettu Alfa Romeo -harrastajien autokerho. Yhdistyksen tavoitteena on koota yhteen Suomen Alfa Romeo -merkkisten autojen harrastajat ja antaa heille tietoa merkin eri mallien historiasta, tekniikasta ja huollosta. Vuoden 2021 lopulla kerhon rekisterissä oli 656 jäsentä ja 973 ajoneuvoa. Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää kerholehteä nimeltä *il Biscione*. Ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1990, sitä ennen CARF:n toiminnasta kerrottiin satunnaisesti suomen kielellä ruotsalaisen Alfa Romeo -kerhon *Klöverbladet*-lehdessä.

Kerho järjestää vuosittain jäsenilleen Alfa Cup -ratakilpailusarjan sekä jakaa "Concorso d’Originalita" -palkinnon alkuperäisimmästä tai vastaavaan kuntoon entisöidystä museoikäisestä Alfa Romeosta. Club Alfa Romeo Finlandin ohjelmaan kuuluu lisäksi osallistuminen autonäyttelyihin.

Lähteet
-------

1. ↑  CARF Club Alfa Romeo Finland ry. Viitattu 18.11.2020.
2. ↑  Kerholehti Club Alfa Romeo Finland ry. Viitattu 18.11.2020.
3. ↑  Alfa Cup Club Alfa Romeo Finland ry. Viitattu 18.11.2020.
4. ↑  Concorso d’Originalita Club Alfa Romeo Finland ry. Viitattu 18.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Club Alfa Romeo Finland ry. – kotisivut
**Kirintöjärvi** on järvi Posiolla Lapin maakunnassa viitisen kilometriä kuntakeskuksesta itään. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 123 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Etäisyys Kirintöjärven lounaisosasta koillisosaan on 4,5 kilometriä. Itään työntyvän Kirintöniemen eteläpuolinen osa järvestä on länsi–itäsuuntainen ja melko syvä. Kirintöniemen kärjen kohdalla allas kaartuu koilliseen. Järven pohjoisosaa leventää länteen työntyvä Kuoppalahti. Kirintöjärven pohjoinen osa on matalahko, mutta järven koilliskolkassa on 14 metrin syvänne. Järven syvin kohta, 28 metriä, sijaitsee lounaassa. Runsas kymmenesosa järvestä on yli 19 metriä syvä.

Kirintöjärven laajin saari on järven koillisosassa sijaitseva noin hehtaarin kokoinen Kirintösaari. Sen kaakkoispuolella rannan tuntumassa sijaitsee Kirintöjärven toinen saari.

Kirintöjärven pohjoisilla rannoilla on soita, joilta virtaa laskuojia järveen. Kirintöjärven luusua sijaitsee koillisessa, josta lähtee Kirintöoja itään ja laskee Yli-Kitkan Vasikkaselälle. Kirintöjärven lounaisrannalla kohoaa Kirintövaara (390 metriä mpy). Kirintöjärven pohjoispuolella sijaitsee Karijärvi, luoteessa on Kuoppajärvi ja lännessä Nilojärvi.

Kirintöjärven vesitilavuus on 25 020 000 kuutiometriä.

Kirintöjärvi (73.028.1.001) kuuluu Kirintöjoen valuma-alueeseen (73.028), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kirintöjärvi on laajempi Kirintöjoen alueen kahdesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen toinen järvi on noin 80-hehtaarinen Karijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kirintöjärvi, vakavesi, Posio
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 7.9.2021.
3. ↑  Kirintöjärvi. Järviwiki. Viitattu 7.9.2021.
4. ↑  Kirintöjoen valuma-alue (73.028). Järviwiki. Viitattu 7.9.2021.
**Parallaksi** (kreikaksi παράλλαξις, *parallaksis* = vaihtelu, vaihteleva liike) on tähtitieteessä kulma, jossa maapallon radan säde näkyy tähdestä. Se ilmoitetaan tavallisimmin kaarisekunteina tai millikaarisekunteina.

Parallaksi yleisesti
--------------------

Parallaksi tarkoittaa yleisesti sitä, että kun havaitsija liikkuu, niin paikallaan oleva
esine näyttää liikkuvan taustaansa nähden. Parallaksi on yleisesti se kulman muutos, joka
aiheutuu tarkasteltaessa esinettä taustaansa vasten kahdesta eri paikasta. Mitä suurempi kulma
on, sitä pienempi esineen etäisyys on. Parallaksia käytetäänkin kolmiomittauksessa ja
lähimpien tähtien etäisyyden mittauksessa, jolloin maan kiertorata on suurin käytettävissä oleva
kanta. Jos esineiden välille ei muodostu parallaksia, ne ovat samalla etäisyydellä havaitsijasta.

Parallaksi tähtitieteessä
-------------------------

Vuotuisen parallaksin määrittäminen.
Parallaksia käytetään tähtitieteessä tähden etäisyyden mittaukseen. 
Kun Maa liikkuu vuoden aikana pitkin kiertorataansa auringon ympäri, näyttää havaittava tähti piirtävän taustatähtien suhteen ympyrän, jos se sijaitsee taivaan navalla, edestakaisen janan, jos se sijaitsee maan ratatasossa ja muulloin ellipsin. Tämän ellipsin isoakselin puolikasta sanotaan vuotuiseksi parallaksiksi ja sitä merkitään tavallisesti π:llä.

Parallaksia voidaan käyttää etäisyydenmittauskeinona vain sellaisille tähdille, jotka sijaitsevat enintään muutamien satojen valovuosien päässä. Tuhansien valovuosien päässä sijaitsevien tähtien parallaksi on niin pieni, että se ei enää erotu. Koska kaikilla tähdillä on myös pieni ominaisliike (todellinen liike avaruuden halki toistensa suhteen), ei täsmällistä liikkumatonta pistettä taustataivaalle voida määrittää.

Parsek on määritelty siksi etäisyydeksi, josta Maan radan keskimääräinen säde näkyy yhden kaarisekunnin suuruisena. Yksi parsek on noin 3,26 valovuotta. Lähimmän tähden Proxima Centaurin parallaksi on 0,77233 kaarisekuntia, jolloin sen etäisyydeksi saadaan 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta. Tähtien ohella parallaksi on huomattavasti selvemmin havaittavissa Kuulla tähtitaivaan suhteen, kun sitä havainnoidaan eri puolilta maapalloa.

Laskeminen
----------

Kun Maa kiertää radallaan, kaukainen tähti näyttää
tekevän parallaksin suuruista ympyrää, ellipsiä tai viivaa suhteessa lähitähtiin.
Parallaksin suuruus kaarisekunteina saadaan kaavalla

p'' = \frac {\mbox{AU}} {d} \cdot 180 \cdot \frac {3600} {\pi} ,
jossa AU on astronominen yksikkö ja *d* mitattavan kohteen etäisyys astronomisina yksiköinä. Yksinkertaistetussa muodossa parallaksi voidaan laskea kaavalla

p'' = \frac {1} {d} , jossa *d* on etäisyys parsekeina.

Lähteet
-------

1. ↑  Karttunen, Donner, Kröger, Oja, Poutanen: Tähtitieteen perusteet, Ursa, 2003 ISBN 952-5329-30-5

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parallaksi** Wikimedia Commonsissa
Miesten koripallo
-----------------

Miesten koripallonturnaukseen osallistui 15 joukkuetta, jotka oli jaettu neljään lohkoon. Suomen lohkossa oli Suomen lisäksi Azerbaidžan, Etelä-Korea ja Tšekki. Lohkojen voittajat taistelivat mestaruudesta. Suomen lohkossa voitto meni Tšekille Suomen sijoittuessa toiseksi.

Suomea edusti haastajamaajoukkue. Joukkue teki suomalaista universiadihistoriaa, sillä viides sija on korkein Suomen joukkueen saavuttama sijoitus miesten koripallossa. Tšekki eteni lohkosta voitoilla mestaruuteen Brasilian sijoittuessa hopealle ja Yhdysvaltojen pronsille.

### Suomen ottelut

**Alkulohko:**

* 29.7. Suomi - Azerbaidžan 105-43
* 30.7. Suomi - Etelä-Korea 80-58
* 2.8. Suomi - Tšekki 66-68

**Sijat 5-8:**

* 4.8. Suomi - Liettua 84-69

**Sijat 5-6:**

* 5.8. Suomi - Romania 76-61

**Suomen miesten joukkue:**
Mustapha Amzil, Perttu Blomgren, Eemi Luukkonen, Tomas Murphy, Joel Mäntynen, Vili Nyman, Tomas Pihlajamäki, Erik Sajantila, Teemu Suokas, Touko Tainamo, Thomas Tumba, Luukas Vaara

Naisten koripallo
-----------------

Suomen lohkossa oli Suomen lisäksi Romania, Brasilia ja Puola. Lohkojen voittajat taistelivat mestaruudesta. Suomi voitti lohkonsa ja eteni näin neljän parhaan joukkoon. Välierätappio Japanille pudotti joukkueen pronssiotteluun, jossa tuli voitto Taiwanista. Naisten pronssisaavutus oli ainutlaatuinen menestys Suomen naisten koripallossa.

### Suomen ottelut

**Alkulohko:**

* 29.7. Suomi - Romania 102-55
* 30.7. Suomi - Brasilia 89-63
* 1.8. Suomi - Puola 80-69

**Sijat 1-4:**

* 3.8. Suomi - Japani 56-69

**Sijat 3-4:**

* 5.8. Suomi - Taiwan 56-49

**Suomen naisten joukkue:**
Ebba Pekonen, Sara Bejedi, Veera Pirttinen, Elina Koskimies, Roosa Lehtoranta, Lotta Lahtinen, Lotta Vehka-Aho, Roosa Kosonen, Teresa Seppälä, Helmi Tulonen, Janette Aarnio, Saana Kujala

Lähteet
-------

1. ↑  Universiade: China gains 1st win in men's basketball  3.8.2023. ChinaDaily Hongkong. Viitattu 8.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Rakkisudet historialliselle viidennelle sijalle universiadeissa  6.8.2023. basket.fi. Viitattu 7.8.2023.
3. ↑  Chengdun kesäuniversiadien joukkuetta täydennettiin  11.7.2023. Suomen Olympiakomitea. Viitattu 7.8.2023.
4. ↑  Chengdu 2023: Kujanpää taivutti universiadikultaa – naisten koripallojoukkueelle pronssia / Universiadipronssia naisten koripallojoukkueelle  5.8.2023. Suomen Olympiakomitea. Viitattu 7.8.2023.
5. ↑  Naisten koripallojoukkue valittiin Chengdun universiadeihin  21.7.2023. Suomen Olympiakomitea. Viitattu 7.8.2023.
**Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko** (kreik. Ναός της Παναγίας της Κεράς, *Naós tis Panagías tis Kerás*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Kritsán kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle.

Kirkon seinämaalauksia.
Kirkko sijaitsee noin kilometrin Kritsán kylästä itään paikassa, joka tunnetaan nimellä Logári. Kirkko on rakennettu alun perin 1200-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, ja sitä on laajennettu 1300-luvulla.

Kirkkorakennus on kolmilaivainen. Se on rakennettu vaiheittain niin, että se oli alun perin yksilaivainen kupolilla varustettu kirkko. Sivulaivat, joista etelänpuoleinen on omistettu Pyhälle Annalle ja pohjoisenpuoleinen Pyhälle Antoniokselle, lisättiin 1300-luvulla. Kirkon seinät on koristeltu seinämaalauksilla, joita on tehty useassa vaiheessa. Keskilaivan maalaukset ovat 1200- ja 1300-luvuilta, ja sivulaivojen maalaukset niiden rakentamisajalta 1300-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ναός Παναγίας της Κεράς (Κοίμηση της Θεοτόκου) στην Κριτσά *Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού*.  Arkistoitu 9.9.2019. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Παναγία Κερά Κριτσάς *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Kerán kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Kirjokenttämittari** (*Xanthorhoe spadicearia*) on mittariperhosiin lukeutuva, erittäin yleinen yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ruskeansävyinen perhoslaji, jonka värisävy ja kuvioinnin yksityiskohdat vaihtelevat yksilöittäin varsin paljon. Etusiipien tyvi- ja kärkiosa ovat kellanruskeat ja keskiosa punaruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja väriltään valkoiset. Diskaalitäplä on musta, mutta tummilla yksilöillä saattaa erottua etusiivessä heikosti. Etusiiven kärkiosan valkoinen aaltoviiru erottuu selvästi. Sen yhteydessä on myös kaksi tummaa täplää. Takasiivet ovat vaaleat, ulospäin tummenevat ja niissä on useita vaaleita aaltoilevia poikkiviiruja. Molempien siipiparien ulkoreunassa on ohut, siipisuonten kohdalla katkeileva musta viiru. Siipiväli 20–22 mm.

Lajia voi olla vaikeaa erottaa muista kenttämittareista, mutta erityisesti ruostekenttämittarista (*Xanthorhoe ferrugata*).

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kirjokenttämittari on koko Suomessa tavattava ja etelässä erittäin yleinen laji, joka kuitenkin harvinaistuu jonkin verran pohjoista kohti. Muualla sitä tavataan Etelä-Siperiasta Venäjän ja Pohjois-Euroopan poikki Britteinsaarille ulottuvalla alueella Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Laji viihtyy valoisissa metsissä, niittyjen laitamilla ja puutarhoissa. Perhoset lentävät hämärissä, mutta tulevat harvoin valolle tai syötille, minkä vuoksi sitä tapaa harvemmin kuin lajin yleisyys antaisi odottaa. Ne voivat kuitenkin häirittyinä lähteä lentoon myös päivällä. Talvehtiva vaihe on joko toukka tai kotelo.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää monilla matalakasvuisilla kasveilla, kuten ratamoilla (*Plantago*), mustikalla (*Vaccinium myrtillus*) ja juolukalla (*Vaccinium uliginosum*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7
4. 1 2 3  Peder Skou: The geometroid moths of North Europe (Lepidoptera, Drepanidae and Geometridae). Brill 1986 ISBN 978-9004078598 s. 71–72
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1305950
* Wikispecies: Xanthorhoe spadicearia
* BioLib: 52583
* BOLD: 98712
* CoL: 7G92P
* EoL: 284834
* EUNIS: 308232
* Fauna Europaea: 445326
* Fauna Europaea (new): eccb0d9e-c27f-4608-8921-0204cdd5bd81
* GBIF: 1986166
* iNaturalist: 320069
* IRMNG: 10472188
* LepIndex: 228645
* LoB: 5035
* NBN: NHMSYS0021143920
* NCBI: 934904

 |

 |
**Kirjokyyhkyrääkkä** (*Mesitornis variegatus* synonyymi *Mesitornis variegata*) on kyyhkyrääkkien heimoon (*Mesithornithidae*) kuuluva lintulaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 25 cm. Rastaan kokoinen, päältä ruskea ja alapuolelta vaalea tummin täplin. Pyrstö on melko pitkä, nokka lähes suora ja lähes pään pituinen. Silmäkulmajuova on vaalea ja ulottuu pitkälle niskaan. Liikkuu maassa kyyhkymäisesti taapertaen enimmän osan ajastaan. Pelotettuna juoksee pakoon tai lennähtää lyhyen matkan. Äänivalikoima on laaja. Liikkuu tavallisesti pienessä 2–4 yksilön ryhmässä.

Kyyhkyrääkkiä on kolme lajia, ja ne ovat kaikki uhanalaisia.

Esiintyminen
------------

Laji esiintyy ainoastaan Madagaskarilla saaren länsi- ja pohjoisosissa viidellä erillisalueella. Laji on uhanalainen. Laji oli kadoksissa yli 50 vuotta, sillä vuoden 1931 jälkeen se havaittiin seuraavan kerran vasta vuonna 1986. Kirjokyyhkyrääkkää ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Asuu vanhoissa kuivissa lehtimetsissä. Metsien hakkuut ja kulotus ovat uhkana lajille, samoin metsästys ja villiintyneet rotat, koirat ja kissat.

Lisääntyminen
-------------

Laji on yksiavioinen. Pesintä tapahtuu sadekauden aikana loka-huhtikuussa. Pesä on kyyhkymäinen risukasa matalalla puussa tai pensaassa. Munia on 1–3. Haudonnasta ja poikasten hoidosta on puutteellisesti tietoa. Poikaset pysyttelevät emojensa parissa noin vuoden ikäisiksi.

Ravinto
-------

Etsii selkärangattomia eläimiä maasta karikkeen seasta.

Lähteet
-------

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Mesitornis variegatus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  Högmander, H. Björklund, H. Hintikka, J. Lokki, J. Södersved, J. & Velmala, W.: Maailman lintulajien suomenkieliset nimet  2018. BirdLife Suomi.  Arkistoitu 8.2.2018. Viitattu 16.2.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1272798
* Wikispecies: Mesitornis variegata
* ADW: Mesitornis\_variegatus
* ARKive: mesitornis-variegatus
* Avibase: ABDA1FE517C51198
* BirdLife: 22692949
* CoL: 3ZZRP
* BOW: whbmes2
* eBird: whbmes2
* EoL: 892225
* GBIF: 2474844
* iNaturalist: 72
* ITIS: 707807
* IUCN: 22692949
* NCBI: 2231780
* Xeno-canto: Mesitornis-variegatus

 |

 |
**Kirjojokikorento** (*Ophiogomphus cecilia*) on Suomessa paikoittaisesti esiintyvä, itäinen sudenkorentolaji, joka viihtyy virtavesissä. Kirjojokikorento on Suomessa rauhoitettu EU:n ympäristödirektiivinen 2. ja 4. liitteen mukaan.

Tuntomerkit
-----------

Kirjojokikorento on keskikokoinen (50–60 mm) aitosudenkorento. Väritys on hyvin kirkas: pää ja keskiruumis ovat vihreät. Keskiruumiissa on mustat kuvioinnit kyljessä ja siipien edessä. Mustassa takaruumiissa on keltaiset suuret pystytäplät jokaisessa jaokkeessa. Kummankin sukupuolen takaruumiin kärki on laajentunut, koiraalla huomattavasti selvemmin. Perälisäkkeet ovat vaaleat, takaruumiin kärjen päällä on jokaisen jaokkeen keskellä keltainen täplä. Naaraan takaruumis on paksumpi ja sillä on silmien välissä kaksi sarvimaista okaa.

Toukka on suurikokoinen (28–33 mm) ja sen kaikkien takaruumiin jaokkeiden päällä on selvät koukkumaiset väkäset. Toukkanahkoja löytää kesä-heinäkuussa sopivilta alustoilta, kuten kiviltä. Muiden jokikorentojen tapaan kirjojokikorento kykenee kuoriutumaan vaakasuorassa asennossa.

Kirjojokikorennon lentoaikaa on kesä-syyskuu, päälentokausi on kesäkuun puolestavälistä heinäkuun loppuun.

Elinympäristö
-------------

Kirjojokikorento elää erilaisissa puhtaissa puroissa ja pikkujoissa. Joet ovat usein melko vuolaita, hiekka- tai kivipohjaisia. Suppeahkojen elinympäristövaatimuksiensa takia kirjojokikorento on paikoittainen ja puuttuu useimmista likaantuneista ja sameista puroista. Tyypillinen biotooppi on puhtaalta järveltä laskeva kirkasvetinen pikkujoki.

Esiintyminen
------------

Kirjojokikorentoa tavataan Suomessa pohjoisessa Etelä-Lapista aina etelään Uudenmaan rannikkoseuduille asti. Lajista ei ole havaintoja Lounais-Suomesta tai Kainuusta.

Euroopassa kirjojokikorento on harvinainen Länsi-Euroopassa ja puuttuu mm. Iberian niemimaalta kokonaan. Laji on kuitenkin levinnyt laajalle Itä-Euroopassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Malikova, E.: *Ophiogomphus cecilia* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2009. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 11.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Kirjojokikorento – *Ophiogomphus cecilia* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q942217
* Wikispecies: Ophiogomphus cecilia
* ADW: Ophiogomphus cecilia
* BioLib: 1639
* BOLD: 248180
* CoL: 49XJ8
* EoL: 1034719
* EUNIS: 265
* Fauna Europaea: 214343
* Fauna Europaea (new): 4786b8dd-a667-4080-b3da-5831853819f1
* GBIF: 1426058
* iNaturalist: 107654
* IRMNG: 10341722
* IUCN: 15364
* NBN: NHMSYS0000532571
* NCBI: 638515

 |

 |
**Matti Roiha** (17. toukokuuta 1863 Parikkala – 12. syyskuuta 1917 Lappeenranta) oli suomalainen kauppias, joka perusti paperitehtaan Simpeleelle ja pyrki hyödyntämään Hiitolanjoen koskia teollista tuotantoa varten.

Roihan vanhemmat olivat Petter Roiha ja Maria Repo. Kiertokoulun käynyt Roiha perusti siirtomaatavarakaupan Lappeenrantaan 1886, mutta siirtyi parin vuoden päästä tukkukauppiaaksi Viipuriin. Hän hankki Hiitolanjoen Juvankosken omistukseensa 300 markalla 1896, liittyen suunnitelmaansa perustaa Simpeleelle paperitehdas. Ensin hän kuitenkin rakennutti alueelle sahalaitoksen 1899. Lumppua raaka-aineena käyttävälle tehtaalle Roiha sai luvan samana vuonna. Tehtaan suunnitteli ruotsalainen Leonard Leffner ja 780 000 markkaa maksanut paperikone tilattiin Englannista. Roiha myi tehtaansa perustetulle Paperitehdas Osakeyhtiö Atlakselle, johon hänen yhtiökumppaneikseen tuli kolme muuta henkilöä ja jonka toimitusjohtajaksi hän alkoi. Yhtiöllä oli taloudellisia vaikeuksia ja sen tuotanto keskeytyi 1901. Kun sitä rahoittanut Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankki ajautui konkurssiin 1902, tehtaalle kävi samoin. Konkurssipesän kiinteän omaisuuden osti omistukseensa vuorineuvos Seth Sohlberg, koneet myytiin Saksaan. Roiha hankki sitten Hiitolanjoesta nimiinsä Ritakosken myllyn lankatehtaan perustamista varten, mutta teki henkilökohtaisen vararikon vuoden päästä. Hän sai myös pietarilaiset sijoittajat hankkimaan Hiitolanjoen Kangaskosken puuhiomoa varten. He perustivat kahden suomalaisen kanssa 1901 Kangaskoski Aktiebolag -yhtiön, joka teki kuitenkin konkurssin kaksi vuotta myöhemmin. Roiha itse hankki 1902 omistukseensa Tatarovin paperitehtaan Venäjältä, mutta sekin joutui konkurssiin 1907, minkä jälkeen Roiha luopui teollistamishankkeistaan. Vaikka Roihan alulle panemat investoinnit eivät menestyneet, Metsä Board Simpeleen tehtaan juuret ovat silti hänen toteuttamissaan toimissa.

Roihan puoliso vuodesta 1887 oli Aleksanda Kodelewsky.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juuso Salokoski: *Roiha, Matti (1863-1917). Suomen Kansallisbiografia. Osa 8*, s. 327-328. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-449-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Kirjailija Matti Saariaho 1961.
**Matti Emil Olavi Saariaho** (20. kesäkuuta 1930 Lappeenranta – 21. joulukuuta 2001) oli suomalainen kirjailija.

Saariaho voitti yhteiskunnallisella romaanillaan *Työttömät* WSOY:n järjestämän suuren romaanikilpailun ja sai 1960 suurimman Pohjoismaissa annetun palkinnon, 3 miljoonaa vanhaa markkaa. Kirjaa on pidetty paitsi kaunokirjallisena myös realistisena. Kirjassa käsitellään muun muassa kirjoittamisaikoihin etujärjestövetoisesti säädettyä lakia yleisestä työttömyysturvasta. Eläketurvakeskuksen Kimmo Kontion mukaan "Työttömät" olisi soveltunut työttömyysturvan valmistelun ja eläkekomitean mietinnön liitteeksi.

Saariaho valmistui koneteknikoksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta 1949. Hän oli merillä konemiehenä 1952–1955, vuoromestarina Suomen trikoossa Tampereella 1956–1963, ja työskenteli Porin Rosenlewin tehtailla 1964–1970. Saariaho oli siirtolaisena Australiassa 1970–1971, ja sen jälkeen vuorotyönjohtajana Huhtamäki yhtiössä 1972 alkaen. Saariaho oli puheenjohtajana porilaisessa kulttuuriyhdistyksessä Manuscript–63 ry vuosina 1966–1970.

Saariahon vanhemmat olivat sekatyömies Vilho Saariaho ja Martta (o.s. Himanen). Puoliso oli Helka Maria (o.s. Parviainen) vuodesta 1953. Saariaho asui myöhemmin Turengissa.

Teoksia
-------

* *Työttömät* : romaani. WSOY 1960, 4. painos 1960
* *Vaaliuurna* : romaani. WSOY 1961
* *Taakka* : romaani. WSOY 1966
* *Iines* : romaani. WSOY 1967

Palkinnot
---------

* I palkinto WSOY:n 100-vuotisjuhlakilpailussa 1960
* Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1961

Lähteet
-------

* Matti Saariaho SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta

### Viitteet

1. ↑  Janakkalan seurakunta, Saariaho Matti Emil Olavi, Janakkalan hautausmaa, Janakkala, osasto 22, viitattu 2.3.2022
2. 1 2 3  Jukka–Pekka Lappalainen, Menestysromaani: Työttömät, Helsingin Sanomat, Kulttuuri, Näkökulma, julkaistu 2.1.1997
3. ↑  Kimmo Kontio, Eläketurvakeskus: Eläketurvan vaihtoehdot ja mahdollisuudet ikääntyneelle työttömälle *tyottomat.fi*.  2019. Viitattu 2.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Matti Räsänen** (s. 15. helmikuuta 1983 Pyhäselkä) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Joensuun Katajaa edustettuaan vuoteen 2005 saakka Pyhäselän Urheilijoita. Häntä valmensi Jaakko Sivonen.

Räsänen sijoittui Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 10 000 metrillä 17:nneksi. 5 000 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2007 lähtien. Kalevan kisoissa hän sai 5 000 metrillä kultaa Kajaanissa 2010, hopeaa Tampereella 2008, Espoossa 2009 ja Turussa 2011 sekä pronssia Lappeenrannassa 2007. 10 000 metrin juoksussa hän voitti mestaruuden 2010 ja 2011 sekä juoksi hopealle 2009. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 12 kilometrillä Savonlinnassa 2009 ja hopeaa neljällä kilometrillä Vammalassa 2008 ja 12 kilometrillä Lahdessa 2010 sekä pronssia neljällä kilometrillä Nivalassa 2011. Maantiejuoksun SM-kilpailuissa hän sai hopeaa Joensuussa 2009. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia 3 000 metrillä Joensuussa 2008.

Räsänen lopetti uransa vuoden 2012 päätteeksi.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.47,64 | Tallinna | 25. elokuuta 2009 |
| Mailin juoksu | 4.07,67 | Joensuu | 21. elokuuta 2010 |
| 3 000 m | 8.02,18 | Lappeenranta | 15. heinäkuuta 2010 |
| 5 000 m | 13.42,6 | Watford, Yhdistynyt kuningaskunta | 12. kesäkuuta 2010 |
| 10 000 m | 28.25,29 | Stanford, Yhdysvallat | 1. toukokuuta 2011 |
| Puolimaraton | 1.05.37 | Joensuu | 25. huhtikuuta 2009 |

### Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m | 8.31,13 | Helsinki | 29. helmikuuta 2004 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Räsänen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Matti Räsäsen juoksu-ura päättyi karjalainen.fi. Viitattu 24.10.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* mattirasanen.com (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo terveystieteilijästä. E-urheilija Timo Kettusesta kerrotaan sivulla Timo "Taimou" Kettunen.*

**Timo Kettunen** (s. 1979) on suomalainen terveystieteilijä, luennoitsija, tietokirjailija ja bloggaaja. Kettunen on keskittynyt popularisoimaan terveyteen liittyvää tiedettä ja kyseenalaistamaan terveydellä rahastavat ja tiedettä väärin käyttävät ihmiset. Usein hän tekee sen huumorin keinoin. Kettunen on koulutukseltaan terveystieteiden maisteri (liikuntalääketiede), farmaseutti ja koulutettu hieroja.

Teokset
-------

* *Miksi syömisestä tuli niin hankalaa?*. Helsinki: Fitra, 2017. ISBN 978-952-7196-34-2. (suomeksi)
* *Miksi elämisestä tuli niin hankalaa?*. Helsinki: Fitra, 2018. ISBN 978-952-350-066-2. (suomeksi)

Sosiaalinen media
-----------------

Kettunen on blogannut useilla eri alustoilla  ja pitänyt Terveysmyrskyn Facebook-sivustoa useamman vuoden ajan. Lisäksi hän on haastanut muun muassa Olli Postin videoituun debattiin, jonka juonsi Mari Sainio.

Ura
---

Kettunen on Diske Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Terveysmyrsky *facebook.com*. Viitattu 21.8.2018.
2. ↑  Gains *kettunen.gains.fi*.  Arkistoitu 8.11.2018. Viitattu 21.8.2018.
3. ↑  Iltalehti *blogit.iltalehti.fi*. Viitattu 21.8.2018.
4. ↑  Youtube *Luontaishörhö vs. Tiedesankari 4.10.2017*. Viitattu 21.8.2018.
5. ↑  Diske Oy *diske.net*.  Arkistoitu 20.8.2018. Viitattu 21.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Terveysmyrskyn Facebook-sivu
* Timo Kettusen LinkedIn-sivu