Antoine Quentin Fouquier-Tinville
**Antoine Quentin Fouquier-Tinville** (10. kesäkuuta 1746 Herouël, Aisne – 7. toukokuuta 1795 Pariisi) oli ranskalainen lakimies, joka toimi vallankumoustuomioistuimen yleisenä syyttäjänä Ranskan suuren vallankumouksen terrorin aikana. Hänet tunnettiin työssään ahkerana ja armottomana. Hän oli tosiasiassa puheenjohtajia tärkeämpi mies vallankumousoikeudessa.

Elämä
-----

Ennen vallankumousta Fouquier-Tinville toimi vuosina 1773–1783 Pariisin Châtelet’n tuomioistuimessa puolustusasianajajana (*procureur*). Jouduttuaan luopumaan omasta toimistostaan hän työskenteli Pariisin poliisikomentajan virastossa. Hän oli vallankumousjohtaja Camille Desmoulinsin sukulainen ja ystävä sekä innokas vallankumouksen kannattaja. Vuonna 1792 Fouquier-Tinville oli Pariisin Saint-Merrin piirin komissaarina kunnes sai nimityksen Pariisin rikosoikeuden syytevalamiehistön (*jury d'accusation*) johtajaksi. Maaliskuussa 1793 hänestä tuli Robespierren ja Dantonin tuella uuden vallankumoustuomioistuimen yleinen syyttäjä ja johtava hahmo. Hän hoiti työnsä tehokkaasti ja kävi joka päivä hakemassa ohjeensa suoraan Ranskaa hallinneelta yhteishyvän valiokunnalta.

Seitsemäntoista kuukauden aikana Fouquier-Tinvillen on sanottu järjestäneen yli 2 400 ihmistä tuomituiksi kuolemaan. Hän oli syyttäjänä muun muassa kuningatar Maria Antoinetten, Philippe Égalitén, Dantonin, Desmoulinsin sekä johtavien girondistien ja hébertistien oikeudenkäynneissä. Hän oli aktiivinen myös keksityn "vankiloiden salaliiton" nujertamisessa. Hän ei pyrkinyt niinkään syytteiden todistamiseen oikeiksi vaan lähinnä näennäisesti perustelemaan ennaltamäärätyt kuolemantuomiot. Terrorin ajan päätyttyä thermidorin vallankaappaukseen Fouquier-Tinville vangittiin kansalliskonventin päätöksellä 1. elokuuta 1794 ja hän joutui itse oikeuden eteen. Hänen oikeudenkäyntinsä kesti 41 päivää. Puolustuksessaan Fouquier-Tinville väitti pelkästään seuranneensa valiokunnilta saamiaan ohjeita. Hänet kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinissa. Samassa yhteydessä teloitettiin vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja Martial Herman ja yhdeksän muuta tuomaria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Antoine-Quentin Fouquier-Tinville (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 13.4.2013.
2. 1 2 3 4 5 6  Marcel Le Clère: Fouquier-Tinville Antoine (ranskaksi) *Encyclopædia Universalis*. Viitattu 28.4.2019.
3. 1 2  Fouquier-Tinville, Antoine Quentin (englanniksi) *Encyclopædia Britannica* (1911), Wikisource. Viitattu 28.4.2019.
4. ↑  Antoine Fouquier-Tinville (englanniksi) Alphahistory.com. Viitattu 28.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antoine Quentin Fouquier-Tinville** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |