Valkmusan kansallispuistoValkmusan kansallispuiston tunnus

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Pyhtää ja KotkaSuomi |
| Lähin kaupunki | 
Kotka |
| Pinta-ala | 
19,5 km² |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1996 |
| Kävijämäärä | 
22 800 (2022) |
| Hallinto | 
Metsähallitus |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Valkmusan kansallispuisto** sijaitsee Pyhtään ja Kotkan alueilla. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1996, ja sen pinta-ala on 19,5 neliökilometriä, josta suota on 87 prosenttia. Valkmusan kansallispuisto käsittää Etelä-Suomen oloissa poikkeuksellisen edustavaa suoluontoa. Suot ovat rannikon keidassoita. Alueelta on luokiteltu yli 40 erilaista suotyyppiä. Soilla on myös arvokkaita metsäsaarekkeita ja reunametsiä.

Valkmusan kartta
Kansallispuisto käsittää kaksi erillistä aluetta. Länsiosassa oleva Munasuo on Suomen suurin ja arvokkain laakiokeidas. Itäosaan kuuluvat Valkmusa, Kananiemensuo, Lamminsuo ja Mustanjärvensuo, joka on hyvin kehittynyt kermikeidas. Kansallispuiston raja sivuaa pohjoisessa Kymijoen Hirvikoskenhaaraa. Itäosassa kansallispuistoon kuuluvien suoalueiden väliin jää osittain Pernoon Haukkavuoren ja Moronvuoren alue, joka on Suomen puolustusvoimien käytössä.

Kansallispuistossa on kaksi merkittyä reittiä. Simonsaaren pysäköintipaikalta lähtee 2,3 kilometrin pituinen pitkostettu rengaslenkki, jonka varrella on lintutorni. Puiston itäosassa Suolinnantien päästä lähtee kahden kilometrin pituinen reitti Moronvuoren päivätuvalle.

Kasvisto ja eläimistö
---------------------

Näkymä lintutornista
Kansallispuiston metsät ovat tuoreita mustikkatyypin kankaita ja kuivahkoja puolukkatyypin kankaita. Koillisosassa on koivuvaltaista metsää. Puusto on yleensä melko nuorta, koska alueella on tehty hakkuita ennen kansallispuiston perustamista.

Suolähde Valkmusan laitamilla.
Kansallispuiston linnusto on monipuolinen. Lajistolle on ominaista runsas eteläinen lintulajisto, sekä toisaalta myös pohjoisten lajien, kuten riekon ja pohjansirkun, esiintyminen. Alue on tärkeä lintujen muutonaikainen levähdysalue. Alueen perhoslajisto on erittäin edustava ja siihen kuuluu useita uhanalaisia lajeja. Kansallispuiston tunnuseläin on uhanalainen perhonen, rämekulmumittari.

Lähteet
-------

1. ↑  Käyntimäärät maastossa Metsähallitus. Viitattu 17.12.2023.
2. 1 2  Kansallispuisto Valkmusa (pdf) (Valkmusan kansallispuiston esite) *julkaisut.metsa.fi*.  2019. Metsähallitus. Viitattu 27.9.2022.
3. 1 2 3  Valkmusan luonto *luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 27.9.2022.
4. ↑  Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi Valkmusan kansallispuistosta  26.4.1996. Eduskunta. Viitattu 27.9.2022.
5. 1 2 3  Laaksonen, Jouni: *Retkeilijän kansallispuistot*, s. 53. Otava, 2015. ISBN 978-951-1-29099-5.
6. ↑  Valkmusan reitit *luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 27.9.2022.
7. ↑  Valkmusa *ymparisto.fi*. Kaakkois-Suomen ELY-keskus.  Arkistoitu 27.9.2022. Viitattu 27.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valkmusan kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa

* Luontoon.fi: Valkmusan kansallispuisto
* Yle Areena: Luonto lähellä retkeilee suoluontoa suojelevassa Valkmusan kansallispuistossa Kymenlaaksossa. 17.10.2016

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen kansallispuistot |
| --- |
|  |
| 
* Etelä-Konnevesi
* Helvetinjärvi
* Hiidenportti
* Hossa
* Isojärvi
* Itäinen Suomenlahti
* Kauhaneva–Pohjankangas
* Koli
* Kolovesi
* Kurjenrahka
* Lauhanvuori
* Leivonmäki
* Lemmenjoki
* Liesjärvi
* Linnansaari
* Nuuksio
* Oulanka
* Pallas–Yllästunturi
* Patvinsuo
* Perämeri
* Petkeljärvi
* Puurijärvi ja Isosuo
* Pyhä-Häkki
* Pyhä-Luosto
* Päijänne
* Repovesi
* Riisitunturi
* Rokua
* Saaristomeri
* Salamajärvi
* Salla
* Seitseminen
* Selkämeri
* Sipoonkorpi
* Syöte
* Tammisaaren saaristo
* Teijo
* Tiilikkajärvi
* Torronsuo
* UKK
* Valkmusa

 | Koli |

 |