recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Miekka esillä Stalingradin taistelun museossa
**Stalingradin miekka** on jalokivikoristeinen seremoniallinen lyömämiekka, joka taottiin ja kaiverrettiin kuningas Yrjö VI:n erityiskäskystä kunnianosoituksena Britannian kansalta neuvostoliittolaisille kaupungin puolustajille Stalingradin taistelun aikana. Winston Churchill lahjoitti miekan Josif Stalinille Teheranin konferenssissa 29. marraskuuta 1943 Franklin D. Rooseveltin ja kunniavartion läsnä ollessa.

Yksityiskohdat
--------------

Miekka on kaksiteräinen kahden käden ristiretkeläismalli, noin 1,27 metrin mittainen ja siinä on täyshopeinen väistin. Kaksikielisessä kaiverruksessa lukee venäjäksi ja englanniksi: "Stalingradin terässydämisille asukkaille – Kuningas Yrjö VI:n lahja – kunnianosoituksena Britannian kansalta".

Kädensija on kiedottu 18 karaatin kultalankaan, ja kristallikiviseen nuppiin on kuvioitu Englannin kultainen ruusu. Väistimen päihin on muotoiltu kullatut leopardin pään muotoiset koristeet.

36-tuumainen kupera kaksiteräinen säilä on käsin taottu hienoimmasta Sheffieldin teräksestä. Tuppi on persialaista karmiininpunaiseksi värjättyä lampaannahkaa ja siihen on koristeltu kullatulla hopealla kuninkaallinen vaakuna, kruunu ja kuninkaan nimikirjaimet. Lisäksi siinä on viisi hopeista kehystä ja kolme rubiinia kultaisiin tähtiin upotettuina.

Valmistus
---------

Valmistusajankohtanaan miekkaa pidettiin yhtenä viimeisistä miekantekoon liittyvän käsityötaidon mestarinäytteistä. Design ja käsityö on lukuisten ansioituneiden ammattilaisten aikaansaannosta, ja suunnitteluun osallistui asiantuntijoita Oxfordin yliopistosta, Goldsmiths' Hallista sekä slaavilaisen ikonografian asiantuntija Cambridgen yliopistosta. Varsinaisen taonnan tekivät Wilkinson Sword Companyn miekkasepät, ja koristeluun osallistui Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hopeaseppä ja kalligrafi.

Esittely
--------

Miekan luovutustilaisuus Neuvostoliiton Teheranin suurlähetystön konferenssihuoneessa.
Ennen virallista luovutusjuhlaa miekka oli yleisön nähtävillä eri puolilla Britanniaa, muun muassa Westminster Abbeyssä. Teheranissa Roosevelt sai pitää miekkaa hetken kädessään, jolloin hän totesi: "Todellakin, heillä oli teräksinen sydän". Nykyään alkuperäinen miekka on esillä Stalingradin taistelun museossa Volgogradissa. Wilkinson Sword teki miekasta kolme kopiota, jotka ovat tällä hetkellä Wilkinsonin museossa, Etelä-Afrikan kansallismuseossa ja eräässä yksityiskokoelmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Antony Beevor (1998), *Stalingrad*, Viking Press, s.405
2. ↑  The Sword of Stalingrad Page (englanniksi)
3. ↑  "Sword of Stalingrad...Perfection in its Field", Sklar-yhtiön mainos, heinäkuu 1944
4. ↑  Sir Ellis Hovell Minnsin muistokirjoitus, *The Slavonic and East European Review,* 1953, ss. 236-238.
5. ↑  Stalingradin taistelun museon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Stan Lynde San Diegon Comic-Con-messuilla 1982
**Myron Stanford "Stan" Lynde** (23. syyskuuta 1931 Billings, Montana, Yhdysvallat – 6. elokuuta 2013 Helena, Montana) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija, joka tunnettiin muun muassa sarjakuvistaan Rick O'Shay ja Latigo.

Tausta
------

Myron Stanford Lynde syntyi 23. syyskuuta 1931 Montanan Billingsissa. Lynden vanhemmat lukivat hänelle usein sanomalehtien sunnuntainumerojen sarjakuvia. Stan Lynde on myöhemmin kertonut halunneensa sarjakuvapiirtäjäksi jo viisi- tai kuusivuotiaana. Perhe omisti karja- ja lammastilan lähellä Montanan Lodge Grassia ja Crow-intiaanien reservaattia. Lynde julkaisi sarjakuvia jo lukionsa sanomalehdessä ja palvellessaan Korean sodassa hän loi sarjakuvan nimeltä "Ty Foon", jota painettiin laivaston sanomalehdessä. Korean sodan jälkeen Lynde opiskeli journalistiikkaa Montanan yliopistossa. Opiskelujen jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa vanhempiensa tilalla, ennen kuin päätti ruveta sarjakuvapiirtäjäksi.

Ura
---

Ostettuaan yhdensuuntaisen lipun New Yorkiin 1950-luvulla, Lynde työskenteli päivisin Wall Street Journalin kuluttaja-asioiden toimittajana. Hän suoritti samalla iltaopintoja School of Visual Arts:issa. Hän kehitteli Rick O'Shay -sarjakuvaa, joka pohjautui hänen nuoruutensa kokemuksiin ja hahmoihin. Sarjakuvaa aloitettiin levittää sanomalehtiin vuonna 1958.

Vuonna 1962 Rick O'Shayta julkaistiin jo sadassa sanomalehdessä, muun muassa The Timesissa. Lynde palasi kotitilalleen Montanaan ja hankki 160 eekkerin karjatilan kotitilansa yhteyteen. Rick O'Shay -sarjakuvaa julkaistiin 20 vuoden ajan, ja sen on arvioitu saavuttaneen 15 miljoonaa lukijaa. Lynde lopetti Rick O'Shayn piirtämisen vuonna 1977 jouduttuaan sopimuskiistoihin sarjakuvan lisensointiyhtiön kanssa. Sarjakuvaa julkaisivat muut piirtäjät ja käsikirjoittajat vuoteen 1981 saakka. Lynde aloitti uuden Latigo-sarjakuvan vuonna 1979 ja piirsi sitä neljän vuoden ajan. Sarjakuvan lopettaminen johtui Lynden mukaan pidempien sarjakuvaseikkailujen suosion laskusta.

Sarjakuvauransa jälkeen Lynde kirjoitti kahdeksan villin lännen romaania, joiden päähahmona oli lakimies Merlin Fanshaw. Hän julkaisi vuonna 2002 myös *Vigilante Moon* -nimisen Montanasta kertovan historiallisen romaanin.

Yksityiselämä
-------------

Lynde oli naimisissa ja hänellä oli yhdessä Lynda-vaimonsa kanssa kahdeksan lasta. Hän kuoli syöpään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Stan Lynde dies at 81; created 'Rick O'Shay' comic strip *Los Angeles Times*.  12.8.2013. Viitattu 18.8.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kylää Kreetalla. Stalída voi viitata myös Koumoundoúrou-järveen.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Stalída** (kreik. Σταλίδα, kath.kreik. Σταλίς, *Stalís*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Málian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Málian kunnallisyksikköön. Stalída on osa Mochóksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 237 (vuonna 2011).

Stalídan rantaa.
Stalídan kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikon itäosassa eli Kreetanmeren rannalla noin kolme kilometriä itään Liménas Chersonísousta ja saman verran länteen Máliasta, ja noin 30 kilometriä itään Iraklionista. Kylä on osa Chersónisoksen ja Málian välistä käytännössä yhteen kasvanutta turistikylärannikkoa, ja se on kehittynyt turismin nousun myötä 1980-luvulta lähtien. Siksi sillä ei ole juurikaan perinteisen kylän piirteitä. Stalída tunnetaan pitkästä hiekkarannastaan. Kylän alueella on Pyhälle Johannekselle (*Ágios Ioánnis*) omistettu kirkko 1600-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Stalida *Explore Crete*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Stalida Beach *Cretan Beaches*. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  Stalis *Completely Crete*.  Arkistoitu 7.11.2019. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stalída** Wikimedia Commonsissa
Attikalainen punakuvio­tekniikalla koristeltu stamnos, n. 480–470 eaa. Kuvituksessa Odysseus ja seireenit. British Museum.
**Stamnos** (m.kreik. στάμνος) on antiikin aikainen keraaminen viinin säilytys- ja sekoitusastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Historia ja käyttö
------------------

Stamnoksia käytettiin viinin sekoittamiseen krateereiden tavoin ja säilyttämiseen amforoiden tavoin. Niitä käytettiin ilmeisesti myös tarjoilussa. Stamnoksia valmistettiin erityisesti arkaaisen kauden lopulta 500-luvulta eaa. klassisen kauden alkupuolelle 400-luvulle eaa. Stamnoksia on löydetty erityisesti Etruriasta. Nimitys stamnos saattoi viitata antiikin aikana myös muunlaisiin vaaseihin kuin vain niihin, jotka nykyään luetaan stamnoksiksi. Vaasityypin nimi perustuu kreikan verbiin *histēmi* (ἵστημι), ’laittaa pystyyn’. Siihen liittyy myös verbi *katastamnizō* (κατασταμνίζω), ’siirtää viiniä pienempään astiaan’.

Muoto
-----

Stamnos on muodoltaan pulleavartaloinen ja leveäharteinen pohjaa kohti kapeneva vaasi. Siinä on kaksi vaakasuoraa kädensijaa, lyhyt kaula, levenevä huuli ja matala jalka. Kädensijat kaareutuvat yleensä jonkin verran ylöspäin. Usein stamnoksissa on ollut kansi. Stamnokset on yleensä koristeltu punakuviotekniikalla, mutta myös mustakuviomaalattuja stamnoksia tunnetaan. Stamnos voidaan lukea erääksi amforoiden muodoksi.

* Stamnoksen muoto ulkoa ja sisältä.Stamnoksen muoto ulkoa ja sisältä.
* Korinttilainen stamnos, 600-luku eaa.Korinttilainen stamnos, 600-luku eaa.
* Stamnos, n. 450–440 eaa.Stamnos, n. 450–440 eaa.
* Stamnos, Menelaos-maalari, n. 440 eaa.Stamnos, Menelaos-maalari, n. 440 eaa.
* Stamnos, n. 440 eaa.Stamnos, n. 440 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: στάμνος, ὁ / ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Stamnos", *Antiikin käsikirja*, s. 540. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3 4 5  Stamnos Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 16.1.2020. Viitattu 20.1.2020.
4. ↑  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.
5. 1 2 3 4  Stamnos *Perseus Encyclopedia*.
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἵστημι *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
7. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: κατασταμνίζω *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **stamnokset** Wikimedia Commonsissa
**Stalai** (m.kreik. Στᾶλαι, *Stālai*, lat. *Stalae*) eli **Stelai** (m.kreik. Στῆλαι, *Stēlai*, lat. *Stelae*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi Kreetan etelärannikolla, mutta sen sijaintia ei tunneta varmuudella.

Maantiede
---------

Stalain poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan etelärannikolla itään Hierapytnasta. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ja siitä on kaksi teoriaa. Toisen teorian ja *Barrington Atlas of the Greek and Roman World* -kartaston mukaan se olisi sijainnut saaren etelärannikolla nykyisen Makrý Gialóksen paikalla Ierápetran kunnan alueella lounaaseen sisämaan Praisoksesta (35°02′11″N, 25°58′19″E), ja toisen teorian mukaan idempänä Dasonárissa Siteían kunnan alueella Praisoksesta etelään (35°00′53″N, 26°07′15″E).

Aiemmin Stalai on sijoitettu joskus myös Rizókastron kukkulalle, johon nykyisin sijoitetaan Priansoksen kaupunki. Makrý Gialókseen taas on sijoitettu myös Syrinthoksen kaupunkia, joka on toinen ehdokas Dasonárissa olleeksi kaupungiksi, mikäli Stalai ei sijainnut siellä.

Stalain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia
--------

Stalain vaiheista ei tiedetä antiikin lähteiden kautta käytännössä mitään. Piirtokirjoitusten perusteella se vaikuttaa olleen ainakin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. poliksena puoli-itsenäinen ja Praisoksen alaisuudessa. Varhaisemmin klassisella kaudella se saattoi olla samanlaisessa asemassa tai itsenäisempi polis.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Stālitēs* (Σταλίτης) tai *Stēlitēs* (Στηλίτης).

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Makrý Gialóksesta on löydetty paljon antiikin aikaisia jäänteitä, kuten roomalaisen huvilan rauniot, sekä myös minolaisen huvilan jäänteet. Kaupungin toiselta mahdolliselta paikalta Dasonárista on löydetty pintalöytöinä antiikin aikaisen asutuksen jäänteitä, jotka ajoittuvat arkaaiselle ja klassiselle kaudelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "989 Stalai", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Smith, William: "Stelae", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  \*Stalai? *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
4. 1 2  Stalai? (Crete) 1 Makrygialos - Στήλαι *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.
5. 1 2  The Ancient Cities of Crete: Oleros - Zakros *kairatos.com.gr*.  Arkistoitu 12.2.2021. Viitattu 1.9.2020.
6. ↑  Priansos *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
7. ↑  Priansos (Crete) 4 Kastellos - Πρίανσος *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.
8. ↑  Syrinthos *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
9. ↑  Syrinthos (Crete) 1 Goudouras: Dasonari/Ellinika - Σύρινθος *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.
10. ↑  Makriyialos *Minoan Crete*. Viitattu 1.9.2020.
**Charles "Charlie" Austin** (s. 5. heinäkuuta 1989 Hungerford) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Southamptonia. Oikeajalkainen Austin on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Nuorena Austin edusti Reading FC:tä. Vuodet 2006–2007 hän pelasi alasarjojen Kintbury Rangersissa, kunnes vuonna 2007 hän siirtyi kotikaupunkinsa Hungerford Towniin. Hungerfordissakin Austin pelasi vain kauden, ennen kuin uudeksi seuraksi tuli Poole Town, niin ikään alasarjajoukkue. Poolessa yhden kauden aikana pelatuissa 42 ottelussa Austin onnistui maalinteossa peräti 48 kertaa ja siirtyikin syksyllä 2009 ensimmäistä kertaa urallaan Football Leagueen, Ykkösliigaseura Swindon Townin riveihin. Swindonissa Austin pelasi kaksi kautta tehden 54 ottelussa 31 maalia. Vuonna 2011 osoitteeksi tuli Mestaruussarjaseura Burnley FC, jossa hän sijoittui kaudella 2011-12 maalipörssissä viidenneksi ja seuraavana vuonna kolmanneksi.

Kesällä 2013 hänen oli tarkoitus siirtyä Valioliigaseura Hull Cityyn, mutta kauppa kaatui lääkärintarkastuksessa. Sen sijaan Austin siirtyikin Mestaruussarjassa niin ikään pelanneeseen Queens Park Rangersiin. Seura nousi kauden 2013-14 jälkeen Valioliigaan nousukarsintojen kautta. Avausmaalinsa Valioliigassa Austin teki elokuussa 2014 Sunderland AFC:tä vastaan. Austin onnistui ensimmäisellä valioliigakaudellaan erittäin hyvin tehden 35 pelaamassaan ottelussa 18 maalia, vaikka Queens Park Rangers putosikin Mestaruussarjaan.

Austin siirtyi takaisin Valioliigaan 2016 tammikuussa. Austin teki Southamptonin kanssa neljän ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen

Lähteet
-------

* Charlie Austin Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Taddeuksen luostari** (arm. Սուրբ Թադէոս վանք, azer. *قره کیلسه*, pers. ‏قره‌کلیسا‎) on armenialaisluostari vuoristoisella alueella Iranin luoteisosassa, Āzārbāyjān-e Gharbīin provinssissa, 20 kilometrin päässä Makun kaupungista.

Yhdessä Stefanoksen luostarin ja Dzordzorin kappelin kanssa Taddeuksen luostari muodostaa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen.

Historia
--------

Taddeuksen luostarin rakennusajasta ei ole varmaa tietoa, mutta legendan mukaan apostoli Taddeus perusti luostarin vuonna 66 vanhan pakanallisen temppelin paikalle. Historialliset lähteet kertovat, että Taddeuksen luostarissa oli Armenian hiippakunnan piispanistuin 900-luvulla. Rakennus kesti 1200-luvulla mongolien valtauksen. Seuraavien vuosisatojen ajan luostari oli sellaisen ryhmittymän hallussa, joka kannatti Armenian kirkon ja katolisen kirkon yhdistämistä.

Rakennus tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1319 ja nykyisen ulkoasunsa luostari on saanut 1600- ja 1800-luvun kunnostustöissä. Persialainen Qajarin dynastia vahingoitti luostaria 1700-luvun lopussa. Luostarista tuli osmanien valtaa vastustavan liikkeen keskus 1800-luvun lopussa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Saint Thaddeus Monastery (Ghareh keliseh) *Iranataglance.com*.  12.8.2008.  Arkistoitu 3.2.2009. Viitattu 28.9.2008. (englanniksi)
2. 1 2  Donabedian Patrick & Šopova, Jasmina: Three Armenian jewels in Iran.  *The Unesco Courier*, 2008, nro 6. ISSN 1993-8616. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.9.2008.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taddeuksen luostari**.
* Iranin armenialaiset luostarit Unescon sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
* Taddeuksen luostari Armeniapediassa (englanniksi)
Laura Georges
**Laura Georges** (s. 20. elokuuta 1984 Le Chesnay) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Georges pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa 188 maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2001 ja viimeisen maaliskuussa 2018. Hän edusti maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2003, 2011 ja 2015, olympialaisissa 2012 sekä EM-kilpailuissa 2005, 2009, 2013 ja 2017.

Georges pelasi Olympique Lyonnais -seurassa vuodet 2007–2013 ja voitti tänä aikana seitsemän kertaa Ranskan mestaruuden (2007–2013) sekä kahdesti naisten mestarien liigan (2011, 2012). Tämän jälkeen hän palasi vielä aiempaan seuraansa Paris Saint-Germainiin ja lopetti uransa vuonna 2018 saksalaisseura Bayern Münchenissä.

Lähteet
-------

* Laura Georges  23.7.2013. UEFA. Viitattu 23.7.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Joueuse - Laura Georges Ranskan jalkapalloliitto.  Arkistoitu 29.6.2015. Viitattu 10.6.2019. (ranskaksi)
2. ↑  Laura Georges FIFA.  Arkistoitu 10.7.2015. Viitattu 29.6.2015. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bompastor |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lepailleur |
12 Thomis |
13 Pizzala |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Sapowicz |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Viguieri |
21 Philippe |
Valmentaja Bini

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bussaglia |
9 Le Sommer |
10 Henry |
11 Soyer |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Nécib |
15 Houara |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Asseyi |
21 Benameur |
22 Delannoy |
23 Abily |
Valmentaja Bini

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Delannoy |
6 Henry |
7 Dali |
8 Houara |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Diani |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Butel |
21 Gérard |
22 Majri |
23 Hamraoui |
Valmentaja Bergeroo

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Philippe |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Georges |
5 Toletti |
6 Henry |
7 Le Bihan |
8 Houara-d'Hommeaux |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Tounkara |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Diani |
21 Gérard |
22 Karchaoui |
23 Geyoro |
Valmentaja Echouafni
**Charles "Charlie" Hall** (19. elokuuta 1899 Birmingham, Iso-Britannia – 7. joulukuuta 1959 North Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Laurelin ja Hardyn komediaelokuvissa 1920- ja 1930-lukujen aikana.

Hall syntyi Birminghamissa Englannissa. Hänen väitetään nuoruudessaan kuuluneen kuuluisan Fred Karnon vaudevilleseurueeseen, vaikkakaan siitä ei ole kirjallisia todisteita. Hall saapui Yhdysvaltoihin 1920-luvun alussa, ja siten hänelle sukeutuikin yli 30 vuoden elokuvaura Hollywoodissa ystävänsä, elokuvakoomikko Bobby Dunnin (1890–1937) avustuksella. Hänet nähtiin esimerkiksi Buster Keatonin ja Charley Chasen elokuvissa, mutta parhaiten hänet muistetaan yleisesti piskuisten ja pahantuulisten miesten rooleista Laurelin ja Hardyn Ohukainen ja Paksukainen -komediaelokuvissa. Hall oli muista Laurelin ja Hardyn elokuvien konnaroolien esittäjistä poiketen pienikokoinen, ainoastaan 164 senttiä pitkä. Hänellä oli myös vahva brittiaksentti, minkä vuoksi hänelle ei kirjoitettu heidän elokuvissaan paljoa vuorosanoja. 

Hall esiintyi Laurelin ja Hardyn elokuvissa vuodesta 1923 alkaen lähinnä pienissä sivurooleissa, kuten lyhytelokuvissa *The Second Hundred Years* (1927), *The Battle of the Century* (1927), *Two tars* (1928), *Hotellissa tapahtuu* (1929), *Kämppäkaverin kihti* (1934), *Kommellusten ketjukauppa* (1935) sekä kaksikon palkitussa lyhytelokuvassa *Muuttomiehet pulassa* (1932). Lyhytelokuvien lisäksi hän esiintyi useassa kaksikon kokoillan elokuvassa. Hall oli mukana Laurelin ja Hardyn elokuvien sivurooleissa 47 kertaa, useammin kuin kukaan muu*lähde?*. Hänen viimeiseksi kaksikon elokuvakseen jäi *Lattapäät lainehilla* (1940), missä hän esiintyi hotellivirkailijan roolissa. 

Hall näytteli urallaan kaikkiaan yli 250 elokuvassa, joista viimeiseksi jäi lyhytelokuva *So You Wanna Play Piano* (1956). Hän kuoli 60-vuotiaana vuonna 1959.

Lähteet
-------

1. ↑  Hall, Charlie. Legens of Cinema. Viitattu 29.9.2017.
2. 1 2  Simon Louvish: *Ohukainen ja Paksukainen : elämä ja elokuvat*, s. 243, 480–490. Alkuteos: Stan and Ollie The Roots of Comedy. Suomentanut Tarmo Haarala. Jyväskylä: Art House, 2005. ISBN 951-884-398-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Charlie Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |

 |
Torholan luolan suuaukko luolasta kuvattuna.
**Torholan luola** on Lohjan Karjalohjalla sijaitseva Suomen suurin kalkkikiviluola. Luola on 31 metriä pitkä ja 36 metriä leveä. Korkeuseroa on 14 metriä.

Luolan kohdalla ollut kalsiittinen kalkkikivi on syöpynyt pois veden vaikutuksesta ja jättänyt kestävämpään leptiittigneissiin nykyisen luolan. Lähellä on myös pienempi, 12 metriä pitkä luola. Katossa on muutamia pieniä tippukiviä.

Torholan luola sijaitsee Lohjanjärven rannalla, lähellä Karkalin luonnonpuistoa.

Viitta Torholan luolalle.
Luolasta on tapana nimetä kolme osaa: *eteinen*, joka on valoisa, tilava ja avoin, *sali*, joka myös on tilava, mutta alempana ja hämärämpi kuin eteinen, sekä *kellari*, johon on laskeuduttava ahtaahkoa pystysuoraa käytävää myöten. Kellari laajenee kuitenkin seisomakorkeuteen, kunnes taas kapenee kulkukelvottomaksi kohdasta, jossa katosta irronnut lohkare estää läpikulun. Kellarista on kuitenkin yhteys kallion alapuolella kulkevalta polulta lähtevään kapeaan tunneliin siten, että kellarista ja alatunnelista ojennetut kädet ylettävät yhteen. Ennen Torholan luola on ollut Sorrolan-suvun omistuksessa. *lähde?*

Luolaan on hyvät opasteet parkkipaikalta, josta on noin 500 metrin kävelymatka luolan molemmille suuaukoille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Torholan luola *Geologiset luontokohteet*. Geologian tutkimuskeskus.  Arkistoitu 16.8.2016. Viitattu 31.7.2016.
2. 1 2  Reetta Ranta ja Antti Huttunen: Lohjan lehdot ja taikatammi (Huom. Luolakäynnillä tarpeen asiallinen suojavarustus: mm. hyvät kengät, sormikkaat ja kypärä otsalamppuineen ja varavalaisin sekä ensiaputarpeet) *yle.fi artikkeli*.  21.06.2016. Viitattu 31.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Torholan luola kuvitettu esittely Retkipaikassa
* Luontoon.fi: Torholan luolakallio ja Pitkänperänlahden luonnonsuojelualue (Arkistoitu – Internet Archive)
* Retket Suomen luontoon: Torholan luola – Suomen suurin kalkkikiviluola (suomenluonto.wordpress.com)
* Torholan luola Lohjan kaupungin retkivinkit -sivulla[vanhentunut linkki]
Tadas Ivanauskas
**Tadas Ivanauskas**, syntyään *Tadeusz Iwanowski*, (16. joulukuuta 1882 Woblast Hrodna, Valko-Venäjä – 1. kesäkuuta 1970 Kaunas, Liettua) oli puolalais-liettualainen eläintieteilijä ja biologi, joka oli perustamassa Vytautas Suuren yliopistoa.

Ivanauskas opiskeli Varsovan kimnaasissa ja muutti valmistuttuaan 1901 opiskelemaan Pietarin yliopistoon. Siellä hän tutustui liettualaisiin opiskelijoihin ja opetteli liettuan kielen. Vuonna 1905 hän muutti Pariisiin ja opiskeli Sorbonnessa luonnontieteitä valmistuen 1909. Hän palasi Pietariin jatkamaan opintojaan ja valmistui sieltä 1910. Ivanauskas työskenteli vastikään Pietariin perustetussa Zootom-laboratoriossa ja retkeili kesäisin Liettuassa keräämässä aineistoa tutkimuksiaan varten. Vuosina 1914 ja 1917 hän osallistui Murmanskin ja Arkangelin seuduille sekä Norjaan tehdyille tutkimusretkille. Vuonna 1918 hän palasi Liettuaan ja yhdessä vaimonsa Honoratan kanssa avasi ensimmäisen liettuankielisen koulun.

Vuonna 1920 Ivanauskas muutti Kaunasiin ja toimi maatalousministeriön neuvonantajana. Yhdessä Konstantina Regeliksen kanssa hän oli perustamassa Kaunasin kasvitieteellistä puistoa 1923. Yhdessä vaimonsa kanssa hän ryhtyi järjestämään vuosittaista kansallista lintupäivää ja puiden istutuspäivää.

Ivanauskas toimi Liettuan yliopiston (myöhemmin Vytautas Suuren yliopisto) professorina 1922–1940 ja eläintieteen laitoksen johtajana vuodesta 1929 alkaen. Vuosina 1940–1941 hän toimi vastaperustetun Vilnan yliopiston professorina. Vuonna 1944 hän palasi takaisin tähän virkaan, jossa toimi vuoteen 1956 saakka. Hänellä oli professuuri myös Kaunasin lääketieteellisessä instituutissa 1954–1970.

Ivanauskas oli perustamassa erästä Euroopan varhaisimmista lintuasemista Ventės ragasiin 1929. Hän perusti myös eläintieteellisen museon 1918, Žuvintasin suojelualueen ja Kaunasin eläintarhan 1938. Hän julkaisi kaikkiaan 37 painotuotetta, muun muassa kirjan Liettuan linnuista. Vuodesta 1941 lähtien Ivanauskas oli Liettuan tiedeakatemian jäsen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Tadeusz Baird
**Tadeusz Baird** (26. heinäkuuta 1928 Grodzisk Mazowiecki – 2. syyskuuta 1981 Varsova) oli puolalainen säveltäjä.

Baird opiskeli toisen maailmansodan aikana sävellystä yksityisesti Bolesław Szabelskin johdolla. Myöhemmin hän suoritti sävellysopintoja Piotr Rytelin ja Piotr Perkowskin johdolla Varsovan valtionmusiikkiakatemiassa. Hän sai myös pianonsoiton opetusta ja opiskeli kolmen vuoden ajan musiikkitiedettä Varsovan yliopistossa. Vuosina 1959, 1963 ja 1966 Baird sai ensipalkinnot Unescon Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa.

Vuonna 1977 Baird nimitettiin sävellyksen professoriksi Varsovan musiikkiakatemiaan.

Musiikki
--------

Baird muodosti vuonna 1949 Kazimierz Serockin ja Jan Krenzin kanssa "Group 49:n", joka pyrki luomaan ilmaisuvoimaista musiikkia sosialistisen realismin rajoissa. Vuonna 1956 Baird perusti Serockin kanssa Varsovan syksy -nykymusiikkifestivaalin. Radikaalimpaa sävelkieltä Baird alkoi käyttää kaksitoistasäveljärjestelmällä tekemässään jousikvartetossa (1957). Hän kuitenkin piti emotionaalisuuden musiikissaan tärkeässä osassa.

Bairdin orkesterituotantoon kuuluu esimerkiksi kolme sinfoniaa (1950, 1952, 1969) sekä konsertot pianolle ja oboelle. Vokaalimusiikkia Baird teki William Shakespearen, Johann Wolfgang von Goethen, Charlotte von Steinin, Małgorzata Hillarin, Halina Poświatowskan ja Jarosław Iwaszkiewiczin sanoihin sekä vanhoihin heprealaisiin teksteihin. Baird sävelsi myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tadeusz Baird Polish Music Center


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tadashi Hamada** oli fiktiivinen hahmo Walt Disneyn elokuvassa Big Hero 6. Häntä näyttelee englanniksi Daniel Henney ja suomeksi Roope Salminen. Tadashi oli etnisesti japanilainen. Elokuvassa Tadashi on San Fransokyon teknologian instituutin opiskelija, ja Baymaxin tekijä ja elokuvan toisen päähenkilön, Hiro Hamadan isoveli.

Tadashi Hamada on elokuvan Big Hero 6 sivuhahmoja ja häntä näytetään vain elokuvan alussa. Tadashi opiskelee teknologiaa SFIT:ssa ja on älykäs ja lahjakas, mitä tulee robotteihin. Tadashin tunnetuin robotti on sairaanhoitoon kehitetty Baymax. Tadashin rooli elokuvassa on kuitenkin lopulta melko suuri, sillä hän on Hiron isoveli sekä mentori ja patistaa näin ollen veljeään lopettamaan rikolliset robottitaistelut San Fransokyon alamaailman pimeillä kujilla ja suuntaamaan uskomattoman älykkyytensä johonkin hyödyllisempään. Tadashi on luonteeltaan erittäin lempeä, empaattinen, humoristinen ja kiltti. Hiron perheen ainoana vanhempana miespuolisena henkilönä Tadashi oli miehen mallina pikkuveljelleen, joka usein ajautuu vaikeuksiin luvattomien robottitaistelujen ja osittain myös älykkyytensä takia. Heidän vanhempiensa kuoltua Tadashi tuntee velvollisuudekseen huolehtia pikkuveljestään ja Cass-tädistään, jonka luona Hiro ja Tadashi asuvat. Tadashi kuolee tulipalossa pelastaessaan opettajaansa professori Gallaghania. Myöhemmin elokuvassa selviää, että Gallaghan lavasti kuolemansa ja Tadashi kuoli turhaan. Hiro raivostuu Gallaganille ja käskee Baymaxin tuhota tämän. Hiro vihaa Gallaghania ja syyttää tätä Tadashin kuolemasta. Sarjakuvissa Tadashi kuvaillaan 21-vuotiaaksi. Elokuvan Tadashin täytyy olla ainakin 18, sillä hän joutuu aikuisten selliin pelastaessaan Hiroa gangstereilta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Michael Jamieson** (s. 5. elokuuta 1988 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen uimari ja olympiamitalisti. Hän kilpailee pääasiassa 200 metrin rintauinnissa.

Jamieson voitti 200 metrin rintauinnista olympiahopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Lyhyen radan MM-kilpailuista Jamieson on voittanut myös yhden hopean, vuodelta 2012 Istanbulista 200 metrin rintauinnista. Lyhyen radan EM-kilpailuista hänellä on yksi hopea vuodelta 2013 ja yksi pronssi vuodelta 2013. Jamieson on osallistunut yksiin kesäolympialaisiin.

Kansainyhteisön kisoissa Jamieson edustaa Skotlantia. Hän on voittanut kisoista kaksi hopeamitalia, vuodelta 2010 Delhistä ja vuodelta 2014 hänen kotikaupungistaan Glasgow'sta. Molemmat mitalit tulivat 200 metrin rintauinnista.

Jamieson on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 81 kilogrammaa. Hän edustaa seuratasolla Edinburgh Universityä.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Mossack Fonseca** (Mossack Fonseca & Co.) oli vuonna 1986 perustettu ja huhtikuussa 2018 toimintansa lopettanut panamalainen yrityspalveluita tarjoava lakitoimisto. Yhtiö oli yksi maailman suurimmista veroparatiisipalveluiden tarjoajista. Sillä oli yli 40 toimistoa maailmanlaajuisesti, ja sillä oli yli 600 työntekijää. Sen päämarkkina-alue oli Kiina.

Perustajat
----------

Yhtiö syntyi Jürgen Mossackin ja Ramón Fonsecan yhdistäessä yhtiönsä vuonna 1986. Jürgen Mossack on saksalaissyntyinen Panamassa kasvanut juristi, joka perusti oman yhtiönsä vuonna 1977. Ramón Fonseca on panamalainen juristi, poliitikko ja kirjailija.

Tietovuoto
----------

Mossack Fonseca nousi maailmanlaajuisen mediahuomion keskipisteeseen huhtikuussa 2016, kun uutismediat alkoivat julkaista yhtiön mittavia asiakastietoja vuosilta 1977−2015 eli ns. Panaman papereita. Asiakirjat oli vuodettu saksalaissanomalehti Süddeutsche Zeitungille reilua vuotta aiemmin. Mossack Fonsecan (MF) mukaan tietovuodon aiheutti ulkopuolinen hakkerointi, josta se on tehnyt kantelun Panaman valtionsyyttäjälle. MF:n mukaan hakkerointi on ainoa rikos, joka asiassa on tapahtunut. Ramon Fonseca kommentoi, ettei yhtiö ole koskaan syyllistynyt laittomuuksiin eikä auttanut ketään veronkierrossa. Hänen mukaansa mitään asiakirjoja ei ole tuhottu.

Vuodon seurauksena El Salvadorin poliisi teki ratsian yrityksen paikalliseen toimistoon.

Toukokuussa 2016 MF ilmoitti haastavansa tutkivien toimittajien järjestö ICIJ:n oikeuteen, koska yhtiö haluaa "suojella itseään teoilta, jotka täyttävät rikoksen tunnusmerkistön ja jotka tulee siksi viedä toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi".

Lähteet
-------

1. ↑  What is Mossack Fonseca? ICIJ. Viitattu 25.9.2019.
2. ↑  Will Fitzgibbon: Panama Papers law firm Mossack Fonseca closes its doors  14.3.2018. ICIJ. Viitattu 25.9.2019.
3. ↑  China largest market for Mossack Fonseca *The Daily Star*.  7.4.2016. Viitattu 12.5.2016.
4. 1 2  David A. Graham: What Is Mossack Fonseca, the Law Firm in the Panama Papers? *The Atlantic*. Viitattu 12.5.2016. en-US
5. ↑  Marina Koren: What Are the Panama Papers? *The Atlantic*. Viitattu 12.5.2016. en-US
6. ↑  Mossack Fonseca: Tietovuodon aiheutti ulkopuolinen hakkerointi *ts.fi*.  Arkistoitu 21.4.2016. Viitattu 12.5.2016. fi-FI
7. ↑  Panama-vuoto: Mossack Fonseca-lakifirmaan toimistoon ratsia *www.iltalehti.fi*. Viitattu 12.5.2016. fi-FI
8. ↑  Mossack Fonseca haastaa toimittajajärjestön oikeuteen Panama-papereiden julkaisusta *Yle Uutiset*. Viitattu 12.5.2016.
**Ginza-linja** (jap. 銀座線, *Ginza-sen*) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion keskusta-alueen koillisosasta Taitōn erillisalueen Asakusan metroasemalta Ginzan kautta lounaaseen Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalle. Linjalla on 19 asemaa ja se on 14,3 kilometriä pitkä.

Ginza-linja on Japanin ja koko Aasian vanhin metrolinja, jonka ensimmäinen osuus Asakusasta Uenoon avattiin jo vuonna 1927. Se perustettiin nimellä *Tōkyō chika tetsudō* (jap. 東京地下鉄道, ’Tokion maanalainen rautatie’).

Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 429 468 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 157 prosenttia kapasiteetista.

Lähteet
-------

1. 1 2  混雑率データ（平成28年度） 国土交通省.  Arkistoitu 27.7.2017. Viitattu 20.5.2018.
2. 1 2  営業状況 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
3. 1 2  路線・駅の情報 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
4. ↑  4-14 地下鉄の運輸成績 東京都総務局統計部 Statistics Division, Bureau of General Affairs. Viitattu 20.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tōkyō metron Ginza-linja** Wikimedia Commonsissa
**Mossos d’Esquadra** (virallisesti *Policia de la Generalitat de Catalunya – Mossos d'Esquadra*) on Espanjaan kuuluvalla Katalonian itsehallintoalueella toimiva poliisi.

Historia
--------

Neliliiton sodan aikana vuonna 1719 perustettiin Escuadras de Paisanos Armads (kat. *Esquadres de Paisans Armats*), jota pidetään nykyisen Mossos d’Esquadran edeltäjänä. Nykymuotoiset joukot perustettiin vuonna 1950. Vuonna 1980 Mossos d’Esquadra siirrettiin Katalonian hallituksen alaisuuteen. Vuonna 1983 perustettiin Katalonian autonominen poliisi, johon silloinen Mossos d’Esquadra sulautettiin. Vuonna 1994 alkoi prosessi, jonka puitteissa Mossos d’Esquadra korvasi Espanjan kansalliskaartin ja kansalliset poliisivoimat Katalonian alueella. Siirtyminen tehtiin alueittain ja saatiin päätökseen vuonna 2008, kun Camp de Tarragona ja Terres de l’Ebre Katalonian lounaisosassa siirtyivät Mossos d’Esquadran hallintaan.

Toiminta
--------

Mossos d’Esquadran roolista ja toiminnasta määrätään Katalonian autonomiasta vuonna 2006 annetussa laissa. Espanjan kansalliskaarti ja kansalliset poliisivoimat toimivat Kataloniassa vain rajoitetusti; ne vastaavat muun muassa satamien ja lentoasemien sekä valtionhallinnon rakennusten turvallisuudesta, rajavalvonnasta, henkilökorttien ja passien myöntämisestä, terrorismirikoksista sekä rahanväärennysrikoksista. Espanjan perustuslakituomioistuimen laittomaksi tuomitseman itsenäisyyskansanäänestyksen aikana vuonna 2017 Espanjan valtio lähetti Kataloniaan kansalliskaartin ja kansallisen poliisin joukkoja estämään kansanäänestyksen toimittamisen.

Virka-arvot| Merkki |  |  |  |  |  |  |  | Ei merkkiä |
| Arvo | major | comissari | intendent | inspector | sotsinspector | sergent | caporal | mosso |

Lähteet
-------

1. ↑  Policia de la Generalitat. Mossos d'esquadra. Efectius. Per sexe i graduació. Àmbits *Anuari estadístic de Catalunya*. Institut d’Estadística de Catalunya.  Arkistoitu 5.5.2022. Viitattu 5.5.2022. (katalaaniksi)
2. ↑  La nostra història Mossos d’Esquadra.  Arkistoitu 5.5.2022. Viitattu 5.5.2022. (katalaaniksi)
3. ↑  Història de la PG-ME Mossos d’Esquadra.  Arkistoitu 5.5.2022. Viitattu 5.5.2022. (katalaaniksi)
4. ↑  Títol IV. De les competències (articles 110-173) *Estatut d’autonomia*. Generalitat de Catalunya. Viitattu 5.5.2022. (katalaaniksi)
5. ↑  Funcions de la Policia de la Generalitat-Mossos d’Esquadra (PG-ME) (PDF) *gencat.net*. Generalitat de Catalunya.  Arkistoitu 27.2.2008. Viitattu 5.5.2022. (katalaaniksi)
6. ↑  Espanjan valtiollisen poliisin kovat otteet itsenäisyydestä äänestäneessä Kataloniassa olivat järkytys *Helsingin Sanomat*.  2.10.2017. Viitattu 5.5.2022.
**Mosselokaupunki** on pienehkö pientaloalue Kurikan kaupungin keskustan tuntumassa Etelä-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Suupohjan radan ja Kurikan rautatieaseman länsipuolella. Ratapihan lisäksi Mosselokaupungin muut rajat ovat Paulaharjuntie, Mäkitie
ja Jyräntie sekä lännessä Riuhdankallio.

Suurin osa Mosselokaupungista on etupäässä rintamamiestaloista koostuvaa asuinaluetta, mutta alueella sijaitsee myös Fortaco Oy:n (ent. Ruukki Engineering, ent. Velsa) konepaja ja muuta teollisuutta. Mosselokaupungissa on aiempina vuosikymmeninä toiminut muun muassa tekstiilitehdas Kulo-Sauma sekä Velsa-yhtiöön kuulunut saha. Mosselokaupunkiin muutti sotien jälkeen kolmisenkymmentä karjalaisperhettä.

Entinen koulurakennus toimii nyt Kurikka-seuran museona ja kotiseututalona. Rautatieasema on muutettu ruokaravintolaksi.

Mosselokaupungissa on vuodesta 2006 alkaen järjestetty entisten ja nykyisten asukkaiden
yhteistä tapahtumaa, joihin on osallistunut siirtolaisia Ruotsista ja Australiasta asti. Mosselokaupunkilaaset valitsevat
keskuudestaan myös oman "pormestarin".

Mosselokaupungissa ovat asuneet muun muassa kirjailija Orvokki Autio, näyttelijä Oskari Katajisto, ministeri Kalevi Kivistö, taidemaalari Pentti Koivikko ja yritysjohtaja Jorma Ollila.

Mosselokaupunki on saanut nimensä Velsan sahan työntekijöiden eväskääröstä eli pohjalaismurteella "mosselosta".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Mosselokaupunki (Arkistoitu – Internet Archive), Kurikan kylät -esite, Seinäjoen Seudun Kehittämisyhdistys Liiveri ry 2011. Sivut 22–23. Viitattu 20.11.2015.
2. ↑  Kulo-Sauma Oy, Kauppalehti. Viitattu 11.6.2014.
3. ↑  Kurikan kotiseutumuseo (Arkistoitu – Internet Archive), Seikkaile Suupohjassa -sivusto, Suupohjan 
kehittämisyhdistys ry. Viitattu 20.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Mosselokaupunkilaaset ry:n sivusto
* Matti Peuralan lapsuusmuistoja Mosselokaupungista (pdf)
**Tōyamaru** (jap. 洞爺丸) oli japanilainen valtionrautateiden omistama matkustajalautta, joka upposi 26. syyskuuta 1954 Tsugarunsalmessa Honshun ja Hokkaidon saarten välillä. Noin 1 150–1 170 ihmistä kuoli.

Palvelus
--------

*Tōyamaru* otettiin sisaraluksiensa *Seikanmarun* ja *Tokachimarun* ohella käyttöön vuonna 1947.

### Onnettomuus

Taifuuni Marie (Japanin viranomaisten nimitys taifuunille oli *numero 15*) oli keskeyttänyt 26. syyskuuta kaiken vesiliikenteen Honshun ja Hokkaidon välillä. Myös *Tōyamaru* odotti sään parantumista Hakodaten satamassa Hokkaidolla. Aluksen kapteeni päätti lopulta lähteä matkaan, sillä sää näytti olevan paranemaan päin, ja ankkuri nostettiin noin kello 18:40 paikallista aikaa. Aluksen kyydissä oli matkustajien lisäksi rautatieyhtiön junanvaunuja.

*Tōyamarun* lähtiessä matkaan sää huononi uudelleen, ja aluksen ankkuri laskettiin sen ollessa vielä satama-altaassa. Se ei kuitenkaan pitänyt *Tōyamarua* paikoillaan, jolloin tämä ajelehti ulos merelle ja törmäsi siellä karikkoon. Voimakkaasti kallistuneena aluksen alakansille ja konehuoneeseen pääsi vettä, mikä lopulti esti koneiden käytön. Kyydissä olleet junanvaunut alkoivat irrota kiinnikkeistään ja murskata matkustajia.

*Tōyamaru* kääntyi lopulta ylösalaisin ja upposi, jolloin useimmat sen matkustajista kuolivat. Joukossa oli japanilaisten lisäksi 35 Yhdysvaltain 1. ratsuväkidivisioonan sotilasta. *Tōyamarun* uppoaminen on SS *Sultanan* räjähdyksen (1865) ja RMS *Titanicin* uppoamisen (1912) jälkeen maailman kolmanneksi eniten kuolonuhreja vaatinut vesiliikenteen onnettomuus, joka on tapahtunut rauhan aikana.

Seuraukset
----------

*Tōyamarun* hylky vuonna 1955
*Tōyamarun* uppoamisen jälkeen Japanin media vertasi tapausta laajalti *Titanicin* uppoamiseen, mutta tapaus on silti nykyään Japanissa lähes unohdettu etenkin nuoremman väestönosan parissa.

*Tōyamarun* lisäksi neljä muuta Japanin valtionrautateiden lauttaa (*Seikanmaru*, *Hidakamaru*, *Kitamimaru* ja *Tokachimaru*) upposi Tsugarunsalmessa samana yönä taifuunin johdosta, jolloin kuolleiden yhteen lasketuksi määräksi tuli 1 430. Katastrofin laajuus oli merkittävässä roolissa valtionrautateiden päätöksessä rakentaa rautatietunneli Honshun ja Hokkaidon välille. Seikan-tunneli avattiin lopulta vuonna 1988, mutta tuolloin lentoliikenne oli jo korvaamassa muita liikenneyhteyksiä Japanin saarten välillä.

Lähteet
-------

* Hoppe, Andreas (toim.): *Catastrophes: Views from Natural and Human Sciences*. Springer, 2018. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Hoppe 2016, s. 23-24
2. 1 2  Pearce, W. A.: Japanese Railway Ships *The Japanese Railway Society*. Viitattu 12.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Toya Maru disaster *britannica.com*. Viitattu 12.8.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3  Tsuchiyama, Ray, K.: There but for fortune ... *The Japan Times*.  25.9.2011. Viitattu 12.8.2020. (englanniksi)
**Most** (saks. *Brüx*, lat. *Pons*) on kaupunki Tšekissä Ústín läänissä Böömin altaassa Bílinan varrella. Kaupungin asukasluku on 67 438 (2009).

Kaupungin nimi tarkoittaa 'siltaa'. Se tuli alueella 900-luvulla olleiden soiden yli johtavista silloista. Soiden läpi johti kauppareitti Prahasta Freibergiin Saksiin. Kaupunki on mainittu 1040 slaavien asuinpaikkana Hněvínin linnan alapuolella. 1300-luvulta lähtien kaupunki oli pääasiassa saksankielinen. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana sitä miehittivät ruotsalaiset. Kaupunki alkoi kasvaa vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla teollistumisen myötä. Vuonna 1870 kaupunkiin rakennettiin rautatie.

1960-luvulla kaupungin historiallinen keskusta tuhottiin täysin ruskohiilikaivosten tieltä. Tuho jatkui vuoteen 1970. Siltä säästyi vain yksi rakennus: vuosina 1517–1594 rakennettua Neitsyt Marian taivaaseen ottamisen kirkkoa (Kostel Nanebevzetí Panny Marie) siirrettiin kokonaisena 841,1 metriä kaivoksen tieltä lokakuussa 1975.

Kirkon ja Hněvínin linnan lisäksi kaupungissa ei ole juuri muuta nähtävyyksiä. Suurin osa siitä on itäeurooppalaistyylisiä betonielementtikerrostaloja. Toisaalta kaupunkiin rakennettiin runsaasti vapaa-ajanvietto- ja urheilumahdollisuuksia. Kaivosten sulkemisen myötä kaupungin työttömyys oli 25 prosenttia vuonna 2005.

Tunnettuja mostilaisia
----------------------

* Marek Zidlicky, SM-liigassakin esiintynyt jääkiekkoilija, puolustaja
* Petr Svoboda, NHL:ssä yli 1 000 ottelua pelannut puolustaja
* Lukas Kaspar, NHL:ssä, KHL:ssä ja SM-liigan Oulun Kärpissä pelannut hyökkääjä
* Vladimír Růžička, NHL:ssä, voittanut mm- ja olympia kultaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Population of municipalities of the Czech republic, 1 January 2009 Czech Statistical Office. Viitattu 6. maaliskuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Most** Wikimedia Commonsissa

* Město Most
Veikko Myller, *Tapio Rautavaaran muistomerkki / Kulkurin uni*, (1999)2000 Oulunkylän torilla.
**Veikko Antero Myller** (s. 30. tammikuuta 1951 Joensuu) on suomalainen kuvanveistäjä.

Henkilöhistoria
---------------

Myller syntyi liikkeenharjoittaja Yrjö Myllerin Hellin Kemppaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on taidemaalari Irja Kristiina Puhakka. Myller opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa kuvanveistoa 1969–1972. Hän on ollut kuvanveiston tuntiopettaja Espoon työväenopistossa 1980–1989 ja 1995–2005, Itä-Helsingin kansalaisopistossa 1985–1989 sekä Helsingin taiteilijaseurassa 1991–1995 ja vuodesta 2006.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Myllerin julkisia veistoksia ovat *Risto Rytin muistomerkki* ja Tapio Rautavaaran muistomerkki *Kulkurin uni* Helsingissä. Lisäksi hänen teoksiaan on useiden museoiden kokoelmissa ja niitä on ollut esillä näyttelyissä kotimaassa ja ulkomailla.

Rautavaaran muistomerkissä *Kulkurin uni* (2000) nähdään joutsen ja kitaraa soittava mies. Muistomerkin teetti Tapio Rautavaara -seura ry.

Rytin muistomerkki *Vastuun vuodet* (1994) muodostuu geometrisista perusmuodoista ja lähestyy konstruktivismia. Se valittiin voittajaksi kilpailussa, johon osallistui 130 työtä.

Myller sai valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuvataiteilijamatrikkeli
2. 1 2 3 4  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 621. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. ↑  CV Veikko Myller Info
4. ↑  Tapio Rautavaaran muistomerkki / Kulkurin uni (Arkistoitu – Internet Archive) *Julkiset veistokset* Helsingin taidemuseo
5. ↑  Risto Rytin muistomerkki (Arkistoitu – Internet Archive) *Julkiset veistokset* Helsingin taidemuseo
6. ↑  Suomen presidenttien muistomerkit[vanhentunut linkki] Valtioneuvosto


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Adelaide Crapsey
**Adelaide Crapsey** (1878–1914) oli yhdysvaltalainen runoilija.

Crapsey kehitti kvintetin erikoismuodon nimeltään cinquain. Se koostuu peräkkäisistä 2-, 4-, 6-, 8- ja 2-tavuisista säkeistä. Crapsey ihaili Ezra Poundin tavoin japanilaisia runoilijoita näiden tiivistetystä kielestä ja muodollisesta estetiikasta. Cinquainin hän loikin tankaa ja haikua vastaavaksi yhdysvaltalaiseksi muodoksi. Crapseylla todettiin vuonna 1911 tuberkuloottinen meningiitti. Hän salasi sen alun perin perheeltään, kunnes salaamisesta tuli sairauden vakavuuden johdosta mahdotonta. Crapsey kuitenkin jatkoi kirjoittamista elämänsä loppuun saakka vielä sanatorion sairashuoneessa New Yorkin Saranac Lakessa.

Crapseyn tuotanto kattaa kaikkiaan alle sata runoa. Hän laati itse yksittäisen kokoelman: vuonna 1915 postuumisti julkaistun *Versen*, joka piti alun perin sisällään 63 runoa. Crapseyn kollega julkaisi aiemmin julkaisemattomilla Crapseyn runoilla täydennetyt kokoelmat samalla nimellä vuosina 1922 ja 1934. Vuonna 1918 julkaistiin *A Study in English Metrics*, Crapseyn tekemä tutkielma englannin kielen metriikasta. Runoilija itse piti joitain runojaan vain metriikan tutkimuksensa sivutuotteina. Crapseyn runous käsittelee suurilta osin kuolemaan liittyviä aiheita. Runoissa kuvataan syksyistä tai talvista vuodenaikaa ja viitataan kuolemanjälkeisyyden teemoihin, kuten mytologiseen Styks-jokeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Adelaide Crapsey Poetry Foundation, viitattu 7.1.2023
2. ↑  Kirjallisuudentutkimus: kvintetti Tieteen termipankki, viitattu 7.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |