recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eidoméni** (kreik. Ειδομένη; myös *Idomeni*, *Idomene*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Paionían kuntaan, Kilkíksen alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Axioúpolin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Paionían kunnan Axioúpolin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 154 (vuonna 2011).

Schengenin sopimusta edeltänyt rajanylitysleima Eidoménista vuodelta 1993.
Eidoméni sijaitsee linnuntietä noin 65 kilometriä pohjoisluoteeseen Thessalonikista ja noin 34 kilometriä luoteeseen Kilkíksestä. Vuoteen 1926 saakka kylä tunnettiin nimellä *Séchovo(n)* (Σέχοβο(ν)). Kylä on aivan Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajalla. Kylän läpi kulkee Thessalonikista Belgradiin ja edelleen Keski-Eurooppaan kulkeva rautatie, ja kylä toimii sen raja-asemana. Maantien raja-asema sijaitsee noin kolme kilometriä idempänä Évzonoin Tsoliádesissa.

Vuosina 2015–2016 Eidoménista tuli yksi Euroopan pakolaiskriisin polttopisteistä Pohjois-Makedonian (silloisen Makedonian tasavallan) suljettua rajan Turkin kautta Kreikkaan tulleilta ja eteenpäin Keski-Eurooppaan pyrkineiltä pakolaisilta, minkä seurauksena kylään syntyi Euroopan suurin pakolaisleiri.

Eidoméni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ειδομένης, *Topikí Koinótita Eidoménis*), johon kuuluvat varsinaisen Eidoménin kylän lisäksi kylät Chamiló ja Dogánis. Koko yhdyskunnan väkiluku on 309.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Sechovon – Eidomeni *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 7.3.2016.
3. ↑  Ryntäys pohjoiseen – HS seurasi paperittomien pakolaisten paahtavaa taivalta Balkanin halki *Helsingin Sanomat*.  25.4.2015.  Arkistoitu 11.3.2016. Viitattu 7.3.2016.
4. ↑  Tuhannet turvapaikanhakijat yrittivät ryntäystä aidan läpi Kreikasta *Helsingin Sanomat*.  1.3.2016.  Arkistoitu 11.3.2016. Viitattu 7.3.2016.
5. ↑  Idomene - Biggest refugee camp in Europe *LiveLeak*. Viitattu 7.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Ειδομένη. Kylän verkkosivut. (kreikaksi)
**Eichman** oli kauppiassuku 1600-luvulla Turussa. Suku on luultavasti lähtöisin Saksasta.

Henkilöitä
----------

Ensimmäinen turkulainen kauppias (oluenpanija, silkkikankaanmyyjä) oli Caspar Eichman jo 1628, oman ilmoituksensa mukaan vuodesta 1615. Hän asui Luostarin Jokikadulla ja toimi raatimiehenä Turussa 6.6.1632-1649. Valvoi sisarensa etuja Mårten Friisin perunkirjoituksessa 2.1637; hänellä oli tuolloin myös omia saatavia. Pormestariksi Uuteenkaupunkiin 1649, jossa virassa oli kuolemaansa asti. Lisäksi hän oli Vaasaporin kreivikunnan hopmannina 1651-1654 sekä vt. päällysmiehenä ja pikkutullin ja aksiisin vuokraajana 1653-1655. Casper Eichman oli Turun edustaja valtiopäivillä 1635 ja 1644 sekä Uudenkaupungin 1655, 1657 ja 1659-1660. Caspar haudattiin 26.1.1668 Turun tuomiokirkkoon. Voidaan arvioida, että Caspar oli syntynyt n. 1590.

Turussa vaikutti myös lyypekkiläinen kauppias Joachim Eichman, joka sai porvarinoikeudet Lyypekissä 1617. Joachim Eichman hukkui kauppamatkalla Turkuun 1638, jonka jälkeen hänen leskensä ja lapsensa perivät hänen talonsa Lyypekissä. Tästä päätellen Joachim Eichman oli Caspar Eichmanin aikalainen - luultavasti samaa ikää.

Suomeen tuli myöhemmin myös toinen Eichman -suku Rügenwaldista.

Lähteet
-------

1. ↑  Genos 16: Caspar Eichmans bibel Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 26. lokakuuta 2007. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee vuoristoa. Muista merkityksistä katso Eiffel-täsmennyssivu.*
Eifel kartalla.
Eifelin maisemaa.
**Eifel** on matala vuorijono läntisessä Saksassa ja itäisessä Belgiassa. Se kattaa Belgian saksankielisen alueen, osan lounaisesta Nordrhein-Westfalenista ja luoteisesta Rheinland-Pfalzista. Luonnonmukaisia rajoja ovat Rein-, Mosel- ja Ahrjoet. Korkein kohta, Hohe Acht, sijaitsee 747 metriä merenpinnan yläpuolella.

Laacher See, kraatterijärvi.
Eifelin alueella sijaitsee noin 340 purkausaukkoa (engl. *scoria cones*) 600 neliökilometrin alueella, mikä on pinta-alaan suhteutettuna toiseksi tihein purkausaukkojen määrä koko maapallolla Ranskan keskiylängön jälkeen. Osa purkausaukoista, kuten Laacher See, on vain nukkuvia.

Lähteet
-------

* Aber, James S.: Volcanism of the Eifel, Germany Region. Emporia, Kansas, USA: Emporia State University, 2004. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eifel** Wikimedia Commonsissa

* Eifelin kansallispuiston esittely (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Goundamin piiri Malin kartalla.
**Goundamin piiri** (ransk. *Cercle de Goundam*) on paikallishallintoalue Malin Timbuktun alueella. Sen pinta-ala on 92 688 neliökilometriä. Asukkaita on 150 200 henkeä (vuonna 2009).

Goundamin piiri rajoittuu koillisessa Timbuktun, kaakossa Dirén ja lounaassa Niafunkén piireihin sekä lännessä Mauritaniaan. Seutu kuuluu aavikoitumisesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Pohjoisosa on Saharan autiomaata. Etelässä virtaa Nigerjoki, joka ruokkii vedellään Fati- ja Horojärviä. Nigerjoen haarat Tassakane ja Kondi muodostavat Goundamin suvannon, jonka vedet virtaavat osittain kuivuneisiin Téle-, Takara- ja Faguibinejärviin.

Piiriin kuuluu Goundamin kaupunki sekä 15 maalaiskuntaa: Adarmalane, Alzounoub, Bintagoungou, Douékiré, Doukouria, Essakane, Gargando, Issabéry, Kaneye, M’Bouna, Raz-El-Ma, Télé, Tilemsi, Tin Aïcha ja Tonka. Ne käsittävät yhteensä 221 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja.

Goundamin kautta kulkee Nionon ja Timbuktun välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimpiä viljelykasveja ovat riisi, vehnä, maissi, durra, bataatti, maniokki, lehmänpapu sekä vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, kamelit ja aasit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Les enjeux de développement du Cercle de Goundam *pacesolidarite.free.fr*. Viitattu 2.8.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 2.8.2012. (ranskaksi)
**Sapalahden kansakoulu** oli Angelniemellä vuosina 1884–1961 toiminut kansakoulu. Koulu sijaitsi Angelniemen Sapalahden kylässä.

Angelniemellä päätettiin kansakoulun rakentamisesta mantereen puolelle pitäjän suurimpaan kylään Kokkilaan vuonna 1883. Sapalahden kartanon omistaja vastusti hanketta ja kieltäytyi osallistumasta koulun rakennuskustannuksiin. Sen sijaan hän ilmoitti rakennuttavansa oman koulun saaren puolella asuville lapsille. Sapalahden koulu avasi ovensa 1884.

Sapalahden koulu oli tarkoitus lahjoittaa kunnalle vuonna 1902, mutta koulun tontin lohkominen kartanon maista ei onnistunut kylän puutteellisen maanmittauksen vuoksi, joten asian annettiin olla toistaiseksi. Lopulta koulu lahjoitettiin kunnalle vuonna 1920. Koulu muutti uuteen rakennukseen vuonna 1924. Saaren puoleiset koulut olivat jo pitkään vähäisen oppilasmäärän vuoksi toimineet supistettuina ja vuonna 1957 saaren puolen toinen koulu Peksalasta lakkautettiin ja sen oppilaat alkoivat kulkea Sapalahteen. Sapalahden koulu lakkautettiin 1961 ja saaren puolen oppilaat alkoivat kulkea kouluun mantereen puolelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Reijo Hinkka: *Halikon historia II*, s. 167. , 1984. ISBN 951-99607-1-6.
2. ↑  Reijo Hinkka: *Halikon historia II*, s. 174. , 1984. ISBN 951-99607-1-6.
3. ↑  Reijo Hinkka: *Halikon historia II*, s. 398. , 1984. ISBN 951-99607-1-6.
**Stefan Torsten Johannes Möller** (s. 20. heinäkuuta 1962 Tammisaari) on RadioMedia ry:n toimitusjohtaja.

Ura
---

Möllerin työura radioalalla alkoi vuonna 1978, jolloin hän pääsi kesätöihin Yleisradioon. Kaupallisen radiotoiminnan alkaessa Suomessa 1985 hän lähti Yleisradion palveluksesta vasta perustettuun helsinkiläiseen Radio Ykköseen. Hän oli mukana perustamassa Radio Ykkösen yhteyteen Suomen ensimmäisiin äänimainostoimistoihin kuuluvaa yhtiötä, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Mix Music Oy. Möller työskenteli Radio Ykkösen markkinointijohtajana vuoteen 1995, jonka jälkeen hän perusti oman Möller & Möller -äänimainostoimiston. Vuonna 2001 hänet kutsuttiin amerikkalaisen mediayhtiön Metromedia International Inc:in Suomeen perustetun yhtiön Metromedia Finland Oy:n toimitusjohtajaksi. Metromedia Finland Oy:n omistukseen kuuluivat tuolloin GrooveFM ja Star FM, joka julkistettiin vuonna 2001 uudelleen nimellä Radio SuomiPOP. Möller kasvatti Metromedian radioasemien määrän neljään hankimalla ensin GWR-yhtiön omistuksessa olevan Classic FM:n ja myöhemmin nykyisen Metro FM -radiokanavan toimiluvat. Vuosina 2005–2006 Möller toimi konsulttina irlantilaisen Communicorp Ltd:n palveluksessa sekä projektivastaavana Sanoma Entertainment Oy:ssä tehtävänään perustaa yhtiölle kaksi uutta valtakunnallista radiokanavaa, jotka nykyään kantavat nimiä Radio Rock ja Radio Aalto. Vuonna 2007 hänet kutsuttiin nykyisen RadioMedia Oy:n toimitusjohtajaksi.

Möller valittiin Brysselissä toimivan eurooppalaisen radioalan liiton Association Européenne Radios (AER) puheenjohtajaksi maaliskuussa 2012. Möller on ensimmäinen suomalainen tehtävässä. Hän toimi AER:n varapuheenjohtajana vuodesta 2007. Suomessa Möller on edustanut 2000-luvun alusta lähtien kaupallista radiotoimialaa erilaisissa julkisissa toimielimissä. Tällä hetkellä hän toimii myös Viestinnän keskusliiton laajassa johtoryhmässä.

Koulutus
--------

* Radio- ja TV-alan tekninen tutkinto (Länsi-Uudenmaan ammattikoulu)
* radiotoimittajan ja audiotekniikan tutkinnot (Yle)
* Suomen armeijan radiotaktiikan koulu
* lukuisia talouden ja liikkeenjohdon kursseja

Musiikki ja näytteleminen
-------------------------

Möller oli vuosina 1983–1985 mukana yhtyeissä French Kiss ja 2FUN. Hän on tehnyt vuosien varrella lukuisia äänirooleja ja ollut mukana elokuvien sivurooleissa, kuten Lauri Törhösen elokuvissa *Kasvoton mies* (1995) ja *Raja 1918* (2007).

Lähteet
-------

* AER:n tiedote 21.3.2012[vanhentunut linkki]
**Stefan Ortega Moreno** (s. Hofgeismar, Saksa) on saksalais-espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Manchester Citya. 185 senttimetriä pitkä Ortega on oikeajalkainen ja painaa 84 kilogrammaa. Manchester Cityssa hänellä on sopimus vuoden 2025 kesään asti. Manchester Cityyn Ortega siirtyi Arminia Bielefeldista ilmaisiirrolla heinäkuussa 2022. Ortega on pelannut Englannin Valioliigassa kolme ottelua, joissa kaksi nollapeliä. Debyyttinsä Manchester Cityssa Ortega teki Mestarien liigan ottelussa Borussia Dortmundia vastaan lokakuussa 2022. Kesäkuussa 2023 Transfermarkt arvioi Ortegan arvon olleen 9 miljoonaa euroa.

Saavutukset
-----------

Päivitetty 25. kesäkuuta 2023.

#### Manchester City

* Mestarien liiga: 2022–2023
* Englannin mestari: 2022–2023
* FA Cup: 2022–2023

#### Arminia Bielefeld

* 2. Bundesliigan mestari: 2019–2020

Lähteet
-------

1. ↑  Eurosport, Ortegan paino *eurosport.com*.
2. ↑  Ortega Transfermarkt-sivustolla *transfermarkt.com*.
3. ↑  Transfermarkt, Ortegan pokaalit *transfermarkt.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Ortega Manchester Cityn sivuilla

Manchester City – Englannin Valioliiga
2 Walker |
3 Dias |
4 Phillips |
5 Stones |
6 Aké |
8 Gündoğan |
9 Haaland |
10 Grealish |
14 Laporte |
16 Rodri |
17 De Bruyne |
18 Ortega |
19 Álvarez |
20 Silva |
21 Gómez |
25 Akanji |
26 Mahrez |
31 Ederson |
32 Perrone |
33 Carson |
47 Foden |
80 Palmer |
82 Lewis |
Manageri Guardiola
Govan Mbeki vuonna 1963.
**Govan Archibald Mvuyelwa Mbeki** (9. heinäkuuta 1910 Transkei – 30. elokuuta 2001 Port Elizabeth) oli eteläafrikkalainen poliitikko, vapaustaistelija ja Afrikan kansalliskongressin (ANC) ja Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen (SACP) keskeisiä vaikuttajia.

Mbeki opiskeli Fort Haren yliopistossa missä suoritti opettajan pätevyyden ja *Bachelor of Arts* -tutkinnon vuonna 1936. Hän liittyi Etelä-Afrikan kommunistiseen puolueeseen 1950-luvulla ja toimi aktiivisesti vahvistaakseen SACP:n, ANC:n ja ammattiyhdistysliikkeen välistä yhteistyötä. Mbeki oli Umkhonto we Sizwen perustajajäseniä, ja hänet tuomittiin vuonna 1964 elinkautiseen vankeusrangaistukseen Rivonia-oikeudenkäynnissä, jossa tuomittiin myös muun muassa Nelson Mandelan ja Walter Sisulun. Mbeki vapautettiin vankilasta vuonna 1987, ja hän jatkoi poliittista toimintaansa ANC:ssä ja SACP:ssä.

Ensimmäisten demokraattisten vaalien jälkeen vuodesta 1994 vuoteen 1997 Mbeki toimi Etelä-Afrikan senaatin ja 1997–1999 senaatin seuraajan provinssien neuvosto varapuhemiehenä. Govan Mbekin poika Thabo Mbeki toimi Etelä-Afrikan presidenttinä vuosina 1999–2008.

Mbeki oli merkittävä poliittinen journalisti ja hän toimitti New Age- ja Inkundla Ya Bantu -lehtiä. Hän kirjoitti myös useita poliittisia teoksia, ja häntä pidetäänkin yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä marxilaisista kirjoittajista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Govan Mbeki South African History Online. Viitattu 5.7.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Govan Mbeki Who's Who of Southern Africa..  Arkistoitu 9.10.2010. Viitattu 5.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Govan Mbeki 1910 - 2001, ANC

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Paloaseman sijainti kartalla.
**Hangon paloasema** (asema 90) on otettu käyttöön vuonna 1992. Se on Suomen eteläisin jatkuvassa valmiudessa oleva paloasema. Paloasemalla on ympäri vuorokauden valmiudessa paloesimies, kolme - neljä palomiestä ja kaksi ensihoitajaa, sekä arkisin klo. 8 - 20 toiset kaksi ensihoitajaa. Asema miehittää tarvittaessa meriyksiköt, joilla pystytään operoimaan laajoillakin merialueilla. Hangon paloasemalla on valmiudet osallistua merellä tapahtuvaan öljyntorjuntaan. Aseman henkilökunta palvelee asiakkaitaan suomeksi ja ruotsiksi. Hangon paloasema toimii Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen alaisuudessa.

Vakituisen paloaseman lisäksi samassa rakennuksessa toimii Hangon puolivakituinen palokunta (Hangon PVPK).

Aseman yksiköt
--------------

| Yksikkötunnus | Tyyppi |
| --- | --- |
| R LU 901 | Pelastusyksikkö |
| R LU 906 | Tikasyksikkö |
| R LU 907 | Huoltoauto |
| R LU 908 | Vene |
| R LU 9098 | Mönkijä |
| E LU 3231 | Hoitotason ambulanssi |
| E LU 3315 | Perustason vara-ambulanssi |
| E LU 3331 | Perustason ambulanssi |

Lähteet
-------

1. ↑  Hangon paloasema (asema 90) *Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos*.  Arkistoitu 19.10.2020. Viitattu 15.10.2020.
**Saostaminen** (*precipitation*) on kemiallinen erotusmenetelmä, jolla pyritään erottamaan tutkittava tai analyysiä häiritsevä yhdiste pois näytteestä. Saostaminen tapahtuu lisäämällä tutkittavaan näytteeseen reagenssia, joka reagoi tutkittavan tai häiritsevän aineen kanssa muodostaen saostuman eli **presipitaatin**. Esimerkiksi kaliumjodidin (KI) lisääminen lyijynitraattiliuokseen (Pb(NO3)2) saa aikaan seuraavanlaisen reaktion:

2 KI(aq) + Pb(NO3)2(aq) → 2 KNO3(aq) + PbI2↓
Reaktiossa vesiliukoiset (vesiliuoksia merkitty aq) kaliumjodidi ja lyijynitraatti reagoivat keskenään, jolloin muodostuu veteen liukenevaa kaliumnitraattia ja astian pohjalle saostuu lyijyjodidia (saostumaa merkitty ↓).

Saostamisessa tärkeintä on näytteestä poishaluttavan aineen kerääminen mahdollisimman huolella, minkä vuoksi kemiallisissa analyyseissä liuosta suodatetaan useamman kerran. Yleensä saostaminen suoritetaan kuumille ja laimeille liuoksille, jotka ovat usein alkuvaiheessa happamia. Saostamisessa on kuitenkin otettava huomioon myös aineiden ionitulo, jonka arvo ei saa ylittää liukoisuustulon arvoa. Muutoin saostuvan aineen ja liuoksen välinen tasapainotila ei asetu ja saostumaa ei välttämättä muodostu.

Käyttökohteet
-------------

Saostamista käytetään, kun halutaan poistaa kovan talousveden sisältämiä metallikationeita tai estää pesuvedestä pyykkeihin kerääntyvän harmaan sävyn muodostumista.

Kemiallisissa analyyseissä saostamista käytetään apuna silloin, kun valmistetaan uusia yhdisteitä, poistetaan häiritseviä ioneja tai pyritään määrittämään tutkittavasta näytteestä ionit joko kvalitatiivisesti tai kvantitatiivisesti. Kvalitatiivisessa määrityksessä tutkittavan näytteen sisältämä ioni osoitetaan saostamis- eli sakkakokeilla. 

Kvantitatiivisessa määrityksessä ioni joko saostetaan ja punnitaan kuivana tai näytettä titrataan tietyn pitoisella saostusliuoksella. Jälkimmäistä kutsutaan saostustitraukseksi. Esimerkiksi natriumkloridiliuoksen sisältämä kloridi voidaan määrittää titraamalla sitä hopeanitraattiliuoksella, jolloin näyteastian pohjalle muodostuu hopeakloridisaostuma.

Tuntemattomien aineiden määritys saostuskokeilla.

Lähteet
-------

* *Epäorgaanisen kemian perustyöt 1B: Ionien reaktiot ja kvalitatiivinen analyysi*. (2007). Epäorgaanisen kemian laboratorio, Kemian laitos, Helsingin yliopisto.
* Klinga, Martti & Näsäkkälä, Matti. (2006). *Epäorgaanisen kemian perustyöt II*. Epäorgaanisen kemian osasto, Kemian laitos, Helsingin yliopisto. s. 1–4, 23–26.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saostaminen (kemia)** Wikimedia Commonsissa

* Saarinen, Heikki & Lajunen, Lauri H. (2004). *Analyyttisen kemian perusteet*. Oulu: Oulun yliopistopaino. s. 102–107, 155–159.
* Tro, Nivaldo J. (2008). *Chemistry: A Molecular Approach*. New Jersey: Pearson Education, Prentice Hall. s. 154–158.
**Konstantin Aleksandrovitš Štšerbakov** (ven. Константин Александрович Щербаков; s. 11. kesäkuuta 1963 Barnaul) on venäläis-sveitsiläinen pianisti.

Štšerbakov opiskeli Moskovan konservatoriossa Lev Naumovin johdolla. Hän voitti vuonna 1983 ensimmäisen kansainvälisen Rahmaninov-pianokilpailun Sergei Rahmaninovin neljännellä pianokonsertolla. Štšerbakov piti Neuvostoliitossa satoja konsertteja ja teki ensimmäisen merkittävän esiintymisensä ulkomailla Asolon kamarimusiikkifestivaalilla Italiassa vuonna 1990. Siellä hän esitti kaikki Rahmaninovin pianolle säveltämät teokset neljässä illassa. Heti tämän jälkeen Štšerbakov sai kiinnityksiä Länsi-Eurooppaan.

Štšerbakov muutti vuonna 1992 Sveitsiin. Vuodesta 1992 lähtien hän on tehnyt lukuisia levytyksiä enimmäkseen Naxokselle. Hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa, kuten lukuisissa Euroopan maissa, Singaporessa, Libanonissa, Yhdysvalloissa ja Uudessa-Seelannissa. Kapellimestareita, joiden johdolla Štšerbakov on esiintynyt, ovat olleet Christian Thielemann, Juri Simonov, Rudolf Baršai, Nello Santi, Kirill Petrenko, Christian Mandeal, Aldo Ceccato ja Andrei Boreiko. Säveltäjiä, joiden teoksia hän on levyttänyt, ovat olleet Dmitri Šostakovitš, Nikolai Medtner, Ottorino Respighi, Pjotr Tšaikovski, Aleksandr Skrjabin, Sergei Rahmaninov, Sergei Ljapunov, Domenico Scarlatti, Ludwig van Beethoven, Modest Mussorgski, Sergei Prokofjev ja Leopold Godowsky. Levytettyjen teosten joukossa ovat Franz Lisztin transkriptiot kaikista Beethovenin sinfonioista.

Štšerbakov on pitänyt säännöllisesti mestarikursseja ja ollut tuomarina monissa kansainvälisissä kilpailuissa, kuten ARD-kilpailussa (München) ja Busoni-pianokilpailussa (Bolzano). Vuonna 1998 hänestä tuli Zürichin taiteiden yliopiston professori. Hänen oppilaisiinsa on kuulunut Julianna Avdejeva.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Konstantin Scherbakov AllMusic
2. ↑  Scherbakov, Konstantin, 1963- LC Name Authority File (LCNAF)
3. 1 2 3 4  Pianist Konstantin Scherbakov biography Konstantin Scherbakov


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Suurlähetystön rakennus Tokiossa kuvattuna vuonna 2018
**Suomen Tokion-suurlähetystö** on Tokiossa sijaitseva Suomen edustusto. Suurlähettilänä on toiminut syyskuusta 2022 Tanja Jääskeläinen. Lisäksi Japanissa on neljä kunniakonsulaattia: Kitakyushussa, Nagoyassa, Osakassa ja Sapporossa.

Suomi avasi suurlähetystön Tokioon vuonna 1962. Suomi oli yrittänyt avata edustustoa jo 1930-luvulta alkaen, mutta Japanin voimistuva nationalismi ja demokratian kehityksen pysähtyminen vaikeuttivat asioita.

Maaliskuun alussa 2011 Suomen suurlähetystö siirrettiin varotoimenpiteenä Hiroshimaan Fukushiman onnettomuuden vuoksi. Tätä ennen suomalaisia oli kehotettu poistumaan Tokiosta. Suurlähetystö palasi Tokioon maaliskuun lopussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suurlähetystö, Tokio Suomen suurlähetystö, Tokio. Viitattu 26.7.2023.
2. ↑  Uusia suurlähettiläitä Suomen ulkomaanedustustoihin  1.4.2022. Valtioneuvosto. Viitattu 26.7.2023.
3. ↑  Kunniakonsulaatit Suomen suurlähetystö, Tokio. Viitattu 26.7.2023.
4. ↑  Suomen edustautumisen historia Japanissa Suomen suurlähetystö, Tokio. Viitattu 26.7.2023.
5. ↑  Suomen Tokion-suurlähetystön toiminta siirtyy Hiroshimaan  18.3.2011. Valtioneuvosto. Viitattu 226.7.2023.
6. ↑  Suomalaisia kehotetaan poistumaan Tokiosta *Yle Uutiset*.  17.3.2011. Viitattu 26.7.2023.
7. ↑  Suomen suurlähetystö avautui uudelleen Tokiossa *Yle Uutiset*.  30.3.2011. Viitattu 26.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomi ulkomailla: Japani Suomen ulkoministeriön ja edustustojen verkkosivusto.
**USS Mizar** (runkonumero AP-12) oli Yhdysvaltain laivaston kuljetusalus, joka lunastettiin 1932.

Valmistus
---------

United Fruit Company tilasi kylmäkonein varustetun rahtilaivan Betlehem Shipbuilding Corporationilta Quincystä Massachusettsista. Alus valmistui 1932 nimellä *SS Quiriqua*. Laiva kykeni kuljettamaan lastin lisäksi 95 matkustajaa.

Yhdysvaltain laivasto hankki aluksen yhteysalukseksi 2. kesäkuuta 1941 ja se otettiin palvelukseen 14. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään E. D. Walbridge. Alus muutettiin Staten Islandilla Brewer's Drydockilla varastolaivaksi.

Palvelus
--------

Alus saapui 25. tammikuuta 1946 San Franciscoon, missä se sai määräyksen siirtyä Yhdysvaltain itärannikolle. Alus tarkastettiin siviiliin siirtoa varten. Se lähti Queposiin Costa Ricaan, missä alukselle kuormattiin banaaneja luovutettavaksi United Fruit Companylle Charlestonissa. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta Baltimoressa, minkä jälkeen se palautettiin alkuperäiselle omistajalle. Se poistettiin laivaston alusluettelosta 17. huhtikuuta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2
**Stefan Pöntinen** (s. 1967 Tukholma) on ruotsalainen säveltäjä, viulisti ja viulupedagogi. Hän on ollut vuodesta 2001 Ruotsin säveltäjäliiton jäsen. Hänen veljensä on pianisti Roland Pöntinen, joka on esittänyt myös veljensä sävellyksiä.

Pöntinen valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1990 pääaineenaan viulu ja -opettajanaan Endre Wolf. Vuosina 1995–1998 hän opiskeli säveltämistä Pariisissa Yoshihisa Taïran ja Eugene Kurtzin johdolla. Pöntinen on itse opettanut viulunsoittoa monissa ruotsalaisissa oppilaitoksissa, Espanjassa ja Intiassa.

Pöntiseltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Gotlannin kamarimusiikkijuhlat -tapahtuman järjestäjät ja Cappella Lundensis. Vuonna 2010 Göteborgin sinfoniaorkesteri kantaesitti hänen teoksensa *Theodore* Joachim Gustafssonin johdolla. Lukuisat muutkin henkilöt ja kokoonpanot ovat esittäneet hänen teoksiaan Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Puolassa, Venäjällä, Saksassa, Irlannissa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Intiassa ja Yhdysvalloissa. Pöntinen omisti kolmannen jousikvartettonsa (2012) opettajansa Toshihisa Taïran muistolle. Pöntinen perusti omaan musiikkiinsa erikoistuneen Ensemble Pöntisen Pariisissa vuonna 1995. Kokoonpano on esiintynyt enimmäkseen Euroopassa.

Pöntinen on osallistunut moniin levytyksiin niin viulistina kuin säveltäjänäkin. Osan levytyksistä hän on tehnyt kontrabasisti Johannes Nästesjön kanssa soittamiensa improvisaatioiden pohjalta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hot Springs Music Festival: Pöntinen "Quartet No. 3"
2. ↑  Swedish Musical Heritage: Stefan Pöntinen
3. 1 2 3  Stefan Pöntinen (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Föreningen svenska tonsättare: Stefan Pöntinen (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Konserthuset Stockholm: Roland Pöntinen
6. ↑  Johannes Nästesjö: The Pöntinen & Nästesjö Version (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Epigonit** (m.kreik. Ἐπίγονοι, *Epigonoi*, 'jälkeläiset') viittaa kreikkalaisessa mytologiassa seitsemän Thebaa vastaan nousseen sotapäällikön jälkeläisiin. Ennen heidän isiensä lähtöä sotaretkelleen Amfiaraos, joka ennalta näki sotaretken päättyvän onnettomasti ja tiesi kuolevansa sen aikana, käski poikiensa hyökätä vartuttuaan Thebaa vastaan.

Epigonien isien kuoltua Adrastosta lukuun ottamatta epäonnistuneessa hyökkäyksessä näiden pojat tekivät kymmenen vuotta myöhemmin uuden sotaretkeen Thebaan ja tappoivat Eteokleen pojan ja seuraajan Laodamaksen. Epigoneista Aigialeus, Adrastoksen poika, sai hyökkäyksessä ainoana surmansa; tämän kerrottiin johtuvan siitä, että hänen isänsä puolestaan oli ainoana selvinnyt edellisestä yhteenotosta.

Epigonien sotaretki oli aiheena muun muassa kadonneessa eepoksessa *Epigonoi*.

Diadokkien pojat
----------------

Aleksanteri Suuren kuoltua 323 eaa. hänen valtakuntansa jakautui osiin, joita hallitsivat diadokit, Aleksanteri Suuren sotapäälliköt. Näitä seuranneen sukupolven hellenistisiä kuninkaita puolestaan nimitettiin epigoneiksi.

Luettelo epigoneista
--------------------

| Isä (Seitsemän Thebaa vastaan) | Poika (Epigoni) |
| --- | --- |
| Amfiaraos | Alkmaion |
| Amfiaraos | Amfilokhos |
| Adrastos | Aigialeus |
| Tydeus | Diomedes |
| Parthenopaios | Promakhos tai Tlesimenes tai Biantes |
| Kapaneus | Sthenelos |
| Polyneikes | Thersandros |
| Mekistheus | Euryalos |
| Hippomedon | Polydoros |

Lähteet
-------

1. 1 2  Apollodoros, *Kirjasto* 3.7.3 (engl. käännös).
2. ↑  Hyginus, *Fabulae* lxxi (engl. käännös).
3. ↑  Epigoni *Brill's New Pauly*. Brill. Viitattu 27.5.2021.
4. ↑  Lendering, Jona: Epigoni *Livius.org*. Viitattu 27.5.2021.
5. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.7.2 (engl. käännös).
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Hyginus, *Fabulae* lxxi, versio 1 (engl. käännös).
7. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Hyginus, *Fabulae* lxxi, versio 2 (engl. käännös).
8. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.20.5 (engl. käännös).
**Suomen Tiedeakatemiat** (engl. *Council of Finnish Academies*, CoFA) on Suomen tiedeakatemioiden yhteistyöneuvosto, joka edustaa neljää suomalaista tiedeakatemiaa kansainvälisissä tiedejärjestöissä ja vastaa eri tieteenaloja edustavien kansalliskomiteoiden toiminnan koordinoinnista.

Tehtävä ja toiminta
-------------------

Suomalainen Tiedeakatemia, Vetenskaps-Societeten – Suomen Tiedeseura, Teknillisten Tieteiden Akatemia ja  Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland muodostivat 1.1.2018 Suomen Tiedeakatemiat -yhteistyöneuvoston, jolle siirtyivät aiemmin Tiedeakatemiain neuvottelukunnalle (TANK) kuuluneet tehtävät. Yhteistyöneuvoston tehtävänä on edistää Suomessa korkeatasoista tieteellistä tutkimusta kaikilla tieteenaloilla.

Suomen Tiedeakatemiain toiminta koostuu yhtäältä kansainvälisten yhteyksien hoidosta ja toisaalta kotimaisesta koordinaatiosta keskeisten yhteistyötahojen, erityisesti tiedeakatemioiden, välillä. Suomen Tiedeakatemiat osallistuu kansalliseen ja kansainväliseen tiedepoliittiseen toimintaan, tieteelliseen tutkimukseen perustuvien asiantuntijaraporttien ja lausuntojen laatimiseen sekä tieteen tunnetuksi tekemiseen yhteiskunnassa. Suomen Tiedeakatemiat edustaa suomalaisia tiedeakatemioita kansainvälisissä tiedejärjestöissä. Yhteistyöneuvosto myös tukee opetus- ja kulttuuriministeriön valtionavustuksen turvin suomalaisten tutkijoiden osallistumista kansainvälisten organisaatioiden päättävien elinten ja asiantuntijaelinten toimintaan sekä keskeisiin asiantuntijatehtäviin. Suomen Tiedeakatemiat vastaa myös laajasti eri tieteenaloja edustavien kansalliskomiteiden toiminnan koordinoinnista sekä päättää opetus- ja kulttuuriministeriön kansalliskomiteoiden toimintaan osoittaman valtionavun edelleen jakamisesta. Kansalliskomiteat ovat tieteenalakohtaisia yhteistyöelimiä, joiden tehtävänä on linkittää alan kansallisen tason toimijat kansainvälisiin tieteenalakohtaisiin järjestöihin ja tutkimusohjelmiin.

Suomen Tiedeakatemiain keskeisiä kansainvälisiä yhteistyökumppaneita ovat muun muassa International Council for Science (ICSU), All European Academies (ALLEA), European Academies Science Advisory Council (EASAC), InterAcademy Panel (IAP), International Human Rights Network (IHR) ja International Union of Academies (UAI).

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Tiedeakatemiain kotisivu

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Tiedeakatemiat |
| --- |
|  |
| 
* Suomalainen Tiedeakatemia
* Suomen Tiedeseura
* Teknillisten tieteiden akatemia
* Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland

 |

 |
**Kultamalawinahven** (*Melanochromis auratus*) on endeemisenä afrikkalaisen Malawijärven eteläosissa elävä kirjoahvenlaji, jota voidaan pitää myös akvaariossa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Naaras
Kooltaan kultamalawinahvenkoiraat ovat hieman naaraampia kookkaampia ja voivat saavuttaa noin 11 cm pituuden. Koiras on pohjaväriltään musta, mutta kylkijuova, evät ja selkä ovat kiiltävän hopeanharmaat. Naaraiden ja nuorten yksilöiden pohjaväri on kullankeltainen ja poikittaisjuovat ovat tummat. Kultamalawinahvenen väritys on vaatimattomampi, jos sen ravinto ei sisällä riittävästi kasveja.

Käyttäytyminen
--------------

Kultamalawinahvenet elävät mielellään kivikkopohjan läheisyydessä. Akvaariokalana lajia ei suositella vasta-alkajille, sillä se on yksi aggressiivisimmista kirjoahvenista. Erityisesti koiraat suhtautuvat hyvin väkivaltaisen vihamielisesti myös muihin kaloihin, jotka hiemankin muistuttavat sitä itseään. Erityisesti pienessä akvaariossa ei kahden lajin koiraan pitäminen ole suositeltavaa. Koiraat saattavat käyttäytyä aggressiivisesti myös naaraskultamalawinahvenia kohtaan, minkä vuoksi on hyvä pitää vähintään kahta naarasta yhtä koirasta kohti. Tällöin on todennäköistä, että edes toinen naaraista selviää. Useiden muiden Malawijärven kirjoahventen tapaan naaraat hautovat mätiään suussa.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Kultamalawinahvenet elävät vedessä, jonka lämpötila on 22–26 °C ja pH 7,0–8,5. Ravintonaan laji käyttää pääasiassa levää ja kasveja.

Katso myös
----------

* Malawijärven biotooppiakvaario

Lähteet
-------

1. 1 2  Kasembe, J.: *Melanochromis auratus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2006. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 07.08.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  *Melanochromis auratus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi) Luettu 19.10.2008
3. 1 2  Melanochromis auratus Cichlid-forum.com. Viitattu 19.10.2008.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q647639
* Wikispecies: Melanochromis auratus
* ADW: Melanochromis\_auratus
* CoL: 72XFN
* EoL: 223613
* FishBase: 2343
* GBIF: 2373186
* iNaturalist: 105465
* IRMNG: 10992494
* ISC: 115554
* ITIS: 169969
* IUCN: 61108
* NAS: 460
* NatureServe: 2.104559
* NCBI: 27751
* WoRMS: 1468426

 |

 |
**USS Minneapolis-Saint Paul** (runkonumero SSN-708) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1983. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1983 ja liitettiin laivastoon 10. maaliskuuta 1984.

Palvelus
--------

Yhdysvaltain 2. laivaston komentaja määräsi 16. syyskuuta 2003 kaikki Hampton Roadsissa olevat 40 alusta yhtenä *Minneapolis-Saint Paul* poistumaan satamasta, jotta ne välttyisivät hurrikaani Isabelin tuulelta ja mahdollisilta hurrikaanin nostattamien aaltojen aiheuttamilta vaurioilta.

Alus poistettiin käytöstä 28. elokuuta 2008 sen oltua 24 vuotta palveluksessa. Se hinattiin Puget Soundin laivastontelakalle Bremertoniin Washingtoniin, jossa se odotti romutuksen aloittamista vuoteen 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  US Carriers SSN708 Info
2. 1 2  US Carriers - USS Minneapolis-Saint Paul
**King’s Quest VII: The Princeless Bride** on Sierra On-Linen kehittämä ja julkaisema seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 1994. 

Peli on jatkoa *King’s Quest* sarjalle, joka sijoittuu fantasiamaailmaan.

Juoni
-----

Valenice on kuningatar, joka yrittää naittaa tyttärensä Rosellan prinssille, josta tyttö ei lainkaan ole kiinnostunut. Äidin paasatessa prinssistä Rosella kiinnittää huomionsa taianomaiseen lentävään "merihevoseen" joka putkahtaa salaperäisestä lammesta. Olento pujahtaa takaisin lampeen ja uteliaana tyttönä Rosella loikkaa perään jättäen rannalle kultaisen hiusharjansa. Kuningatar huomaa tapahtuneen, sieppaa hiusharjan mukaansa ja loikkaa rohkeasti perään. Kuningatar tulee jonkinlaisen pyörteen keskelle, missä Rosella jo leijaileekin otuksensa perässä. Juuri kun kuningatar on saavuttamassa tyttärensä, kovakourainen nyrkki työntyy pyörteen seinämän läpi ja kiskaisee Rosellan mukaansa. Valenice-kuningatar sen sijaan putkahtaa keskelle karua autiomaata mukanaan vain tyttärensä kultainen hiusharja. 

Tästä introsta lähtee liikkeelle kuusitasoinen peli. Peli on kuin palapeli, jokainen tapahtuma liittyy toiseen. Pelissä kuljetaan kahden maailman välillä, kun kuningatar Valenice yrittää selvitä pois autiomaasta ja löytää tyttärensä, kun Rosella taas on joutunut outoon maanalaiseen peikkomaailmaan, ja ulospääsy on keksittävä itse.

Aiheesta muualla
----------------

* *Roberta Williams' King's Quest VII: The Princeless Bride* MobyGamesissa (englanniksi)
* Pelin kansikuva[vanhentunut linkki]
Stefan Lochner: *Madonna ruusutarhassa* (1448)
**Stefan Lochner** (n. 1410 Meersburg am Bodensee – 1451 Köln), tunnetaan myös nimillä **Stephan Lochner** ja **mestari Stephan**, oli goottilaisen kauden loppupuolen saksalainen taidemaalari. Häntä pidetään Kölnin koulun merkittävimpänä edustajana. Hänet tunnetaan etenkin mystisistä, uskonnollisia aiheita kuvaavista maalauksista.

Stefan Lochner on tunnettu pehmeästä, erinomaisen tarkasta tyylistään. Hänen tyylissään on goottilaista kiintymystä pitkiin, virtaaviin viivoihin ja kirkkaita, jalokivimäisiä värejä flaamilaisvaikutteisella todenmukaisuudella ja yksityiskohtaisuudella. Hän teki uskonnollisia maalauksia, joissa oli hienovaraisia tunteita.

Lochner työskenteli pääosin Kölnissä, ja hänen päätyönsä, triptyykki *Kaupunginsuosijoiden alttari*, sijaitsee Kölnin katedraalissa. Teoksessa hän kuvaa, kuinka kaupungin asukkaat osoittavat kunnioitusta Jeesuslapselle.

Tavallaan yhteenveto hänen tyylistään on *Madonna Ruusutarhassa* -maalaus, jossa on neitsyt Maria ja Jeesuslapsi kukkivan ruusutarhan keskellä enkeleiden ympäröimänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Stefan Lochner Encyclopedia Britannica. Viitattu 21.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stefan Lochner**.
* Stefan Lochnerin teoksia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**King’s Quest** on Sierra On-Linen seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 1984 IBM PCjr -tietokoneelle. Peli uudelleenjulkaistiin vuonna 1987 nimellä **King’s Quest: Quest for the Crown**. Peli on ensimmäinen *King’s Quest* -sarjassa. 

Tarina ja pelin kulku on Roberta Williamsin käsialaa Sierra On-Line -peliyhtiössä. Williams oli pääsuunnittelija pelisarjassa yhdeksänteen osaan asti, *King’s Quest: Mask of Eternity* (1998). Vuonna 1990 pelistä julkaistiin uudistettu versio nimellä **Roberta Williams’ King’s Quest I: Quest for the Crown**.

Tarina
------

Kuningaskunta Daventry on kärsinyt harmeista, kun heidän taikakalujaan on varastettu: taikapeili, taikakilpi ja taikakirstu. Kuningas Edward lähettää rohkeimman ritarinsa, Sir Grahamin, etsimään näitä esineitä. Jos hän onnistuu etsinnöissään, hänestä tulee kuningaskunnan uusi kuningas.

Uudelleenjulkaisut
------------------

Vuonna 1987 *King’s Questista* tehtiin DOS-yhteensopiva EGA-versio. Vuonna 1990 pelistä tehtiin uusi versio, niin sanottu "Enhanced version". Tässä käytettiin Sierra Creative Interpreter -pelimoottoria (SCI), samaa pelimoottoria, jota käytettiin pelissä *King’s Quest IV*. Vaikka tässä pelissä oli vielä vain 16 väriä, oli siinä tuki äänikortille.

Lähteet
-------

1. ↑  Kurt Kalata: King’s Quest: Quest for the Crown *hardcoregaming101.net*.  4.4.2019. Viitattu 6.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  *Roberta Williams’ King’s Quest I: Quest for the Crown* MobyGamesissa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *King’s Quest* MobyGamesissa (englanniksi)
* The History of *KQ1*
* AGDI Remake
* Original Soundtrack (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hirsikontu** (ven. Ли́пово, *Lipovo*) on kylä Venäjällä Leningradin alueen Sosnovyi Borin kaupunkipiirikunnassa. Se sijaitsee Suomenlahden rannalla Sosnovyi Borin pohjoispuolella.

Hirsikontu mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1618–1623 laaditussa ruotsalaisessa verokirjassa, jolloin sen isännät kantoivat vielä venäläisiä nimiä. Myöhemmin kylän asukkaat olivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia. 1800-luvun lopussa taloja oli 16 ja asukkaita 125. Kyläläiset harjoittivat kalastusta ja merenkulkua, toimivat kyytimiehinä ja kävivät metsätöissä. Vuonna 1929 perustettiin kalastusta ja maanviljelyä harjoittanut kolhoosi. Vuonna 1942 inkeriläiset karkotettiin Siperiaan.

Nykyään Hirsikontu on Sosnovyi Borin esikaupunki, jossa on huvila-asutusta ja kaupungin paras hiekkaranta.

Lähteet
-------

1. ↑  Randefelt, Roland: *Inkeri: tiekartta 1:200 000*. Vantaa: Ingriainfo Oy, 1992. ISBN 951-96326-0-3.
2. 1 2  Pamjat rodnoi zemli: Istorija kraja: Derevni *ethnos.sbor.ru*.  Arkistoitu 7.3.2019. Viitattu 2.5.2011. (venäjäksi)
**Yrjö Efraim Kivenoja** (25. toukokuuta 1880 Kuopio – 3. heinäkuuta 1948 Vehkalahti) oli suomalainen pappi, opettaja ja kokoomuksen ja IKL:n poliitikko. Hän oli kansanedustajana vuodet 1933–1936.

Poliitikko
----------

Kivenoja oli presidentin valitsijamies vaalissa 1931 (Svinhufvudin). Hän oli Kokoomuksen Haminan piirin puheenjohtaja. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä vuoden 1933 vaaleissa Kokoomuksen listoilta. Vaalien jälkeen Kivenoja kuitenkin liittyi IKL:n eduskuntaryhmään. Hän toimi eduskunnassa työväenasiainvaliokunnassa. Kunnallispolitiikassa hän oli Vehkalahden kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1931–1936 (1931–1932 kokoomuksen ja sen jälkeen IKL:n valtuutettu).

Vuoden 1936 vaaleissa Kivenojaa ei enää valittu eduskuntaan ja äänimäärä 673 oli enää alle kolmanneksen kokoomuksen listoilla saadusta. Seuraavien vaalien 715 ääntä eivät nekään riittäneet paikkaan.

Työura
------

Kivenoja kouluttautui ylioppilaaksi 1898, sai teologian erotutkinnon 1910 ja suoritti pastoraalitutkinnon 1917. Kivenoja oli vuonna 1905 Pohjois-Karjalan kansanopiston uskonnon ja historian opettajana. Vuosina 1906–1907 hän oli Kotimaa-lehden taloudenhoitajana, alkuun apulaisena. Hänet valittiin lehden perustamisen yhteydessä 1905 sen väliaikaiseen toimikuntaan ja Kustannusyhtiö Kotimaan perustavassa kokouksessa yhtiön johtokuntaan.

Kivenoja oli Jaakkimalla ylimääräisenä pappina 1910–1913, jonka jälkeen toimi Varkauden tehtaan saarnaajana ja kansakoulun johtajana vuoteen 1918. Vuosina 1918–1921 hän oli Iisalmella, Sonkajärvellä ja Vieremällä kunnes siirtyi Vehkalahden kappalaiseksi. Tässä työssä hän oli kuolemaansa asti vuoteen 1948. Lisäksi hän oli Haminan suomalaisen yhteiskoulussa vuosina 1923–1929 ja Haminan yhteislyseossa latinan kielen tuntiopettajana.

Kivenoja oli Vehkalahdella paikallisen lestadiolaisen uudenheräyksen johtohenkilöitä ja saarnaaja. Hän lestadiolaistui Jaakkimassa ollessaan.

Henkilötietoja
--------------

Kivenoja oli naimisissa Ester Noposen kanssa. Heidän poikansa, ylioppilas ja reservin vänrikki Kaarlo Yrjö Kalervo Kivenoja (s. 1917), kaatui talvisodassa Säiniöllä tykistökeskityksessä 25. helmikuuta 1940.

Lähteet
-------

* .aspx Yrjö Kivenoja *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Mauri Kinnunen, Herätysliike kahden kulttuurin rajalla. Lestadiolaisuus Karjalassa 1870 – 1939, 2004, ISBN 951-39-1835-1

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen kansanedustajat
2. ↑  Kinnunen, s. 373.
3. 1 2 3  Kinnunen, s. 433.
4. ↑  Kinnunen, s. 374.
5. ↑  Kinnunen s. 262.
6. ↑  *Isänmaan puolesta. Talvisodassa 1939-1940 kaatuneiden upseereiden elämäkerrasto*, s. 209-2010. WSOY, 1949.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustajat 1933–1936 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(14) | 
* Ala-Kulju
* Annala
* Honkala
* Kares
* Kivenoja
* Malmivaara (1935–1936)
* Nikkola
* Riipinen
* Schildt
* Simojoki
* Somersalo
* Sundström
* Tapaninen
* Tuomivaara (1933–1936)
* Wainio

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Biografiasampo

 |

 |
**Turkish Airlinesin lento 1476 kaapattiin** 3. lokakuuta 2006. Turkkilainen Hakan Ekinci kaappasi Tirana–Istanbul-reitillä lentäneen koneen Kreikan ilmatilassa Thessalonikin yläpuolella. Koneessa oli 107 matkustajaa ja 6 miehistönjäsentä. Ensin ilmoitettiin kahdesta kaapparista, mutta myöhemmin kaappari ilmoitti olevansa yksin.

Pommiksi väittämällään paketilla uhannut Ekinci ilmoitti haluvansa lentää Roomaan paavin puheille, mutta Italian ja Kreikan ilmavoimien F-16-hävittäjät saattoivat koneen laskeutumaan Brindisiin, Italian eteläkorkoon Adrianmeren rannalle. Kukaan ei vahingoittunut kaappauksen yhteydessä, ja Italian viranomaiset vangitsivat Ekincitin. Turkish Airlinesin kone palasi Istanbuliin 4. lokakuuta.

Kaappaus tapahtui juuri ennen paavi Benedictus XVI:n Turkin vierailua 28. marraskuuta – 1. joulukuuta, johon se julkisuudessa kytkettiin. Kaappauksen todelliseksi syyksi kuitenkin osoittautui, että Ekinci halusi poliittisen turvapaikan Italiasta.

Myöhemmin Ekinici kertoi Italian tiedotusvälineille, että hän oli kirjoittanut kirjeen paaville ja sanonut, ettei halua kristittynä palvella Turkin islamilaisessa asevelvollisuusarmeijassa.

Alkuperäinen lentoreitti oli Tirana–Istanbul, joka näkyy keltaisena. Vihreä reitti oli kaapparin toivoma Thessalonikin yläpuolla Roomaan. Violetti oli Italian ja Kreikan ilmavoimien ohjaama reitti Brindisiin.
King’s Roadia Chelsean länsiosassa.
**King’s Road** on katu Lontoon Kensington and Chelsean ja Hammersmith and Fulhamin kaupunkipiireissä. Se tunnettiin 1960- ja 1970-luvuilla nuorisokulttuurista, muodista ja musiikista. Nykyään se on suosittu ostoskatu.

King’s Road alkaa Sloane Squarelta ja kulkee Chelsean kaupunginosan halki Fulhamin rajalle lännessä. Fulhamin puolella se jatkuu Waterford Roadille asti, minkä jälkeen sen nimeksi vaihtuu **New King’s Road**. Katu päättyy Fulham High Streetille lähellä Putney Bridgea Fulhamin lounaisosassa.

Historia
--------

Vivienne Westwoodin vaateliikkeen paikalla on nykyään aasialainen ravintola.
King’s Road rakennettiin alun perin kuningas Kaarle II:n yksityistieksi, jotta hän voisi liikkua vaivattomammin St. Jamesin ja Hampton Courtin palatsien välillä. Vuonna 1720 tien varteen pystytettiin kolme tullitupaa, joiden avulla yritettiin valvoa, että tiellä liikkuisi vain erityisluvan saaneita yläluokan edustajia. Lupien väärentäminen oli kuitenkin yleistä ja kärhämät tullimiesten ja matkalaisten välillä jatkuivat koko 1700-luvun ajan. Tilannetta ei helpottanut, että hallitsija oli sallinut yhdistää yksityistiehensä yleisiä teitä. 1800-luvun alkuun mennessä King’s Road oli enää nimellisesti yksityinen ja sillä liikkui säännöllisesti vuokra- ja postivaunuja.

Vuonna 1830 tien ylläpito siirtyi lopulta kruunulta Chelsean seurakunnalle, vaikka virkamiehet yrittivätkin vielä rajoittaa sen käyttöä muutamia vuosia. Tietä levennettiin ja kunnostettiin 1840–1860-luvuilla ja sen varrelle alettiin rakentaa asuin- ja liikerakennuksia, joiden ansiosta Chelsean keskusta siirtyi Thamesin rannasta sisämaahan. Kun Chelsea sai uuden hautausmaan vuonna 1855, tien nimeksi muutettiin Cemetery Road – nimi vaihdettiin takaisin King’s Roadiksi Yrjö V:n kruunajaisten yhteydessä vuonna 1911.

King’s Road tuli tunnetuksi 1960-luvulla svengaavan Lontoon ja mod-kulttuurin keskuspaikkana. 1970-luvulla kadun liepeillä kukoisti Vivienne Westwoodin kaupallistama punk-kulttuuri ja sen lähistöllä viettivät aikaansa monet rockyhtyeet, kuten Beatles, Rolling Stones ja Led Zeppelin. 2000-luvulle tultaessa katu on muuttunut vähitellen kapinahenkisestä nuorisokulttuurin kehdosta elegantiksi ostoskaduksi, joka houkuttelee myös matkailijoita.

Lähteet
-------

* Croot, Patricia (toim.): A History of the County of Middlesex: Volume 12, Chelsea  2004. Lontoo:  Victoria County History. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  USRN: 21700299 *FindMyStreet*. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  USRN: 21700479 *FindMyStreet*. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  The History of King’s Road Sloane Stanley. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  USRN: 21700589 *FindMyStreet*. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Croot, s. 2–13