recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Koristeellinen maisema** on taiteilija Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1910. Kooltaan se on 101×101 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin,
jonne se hankittiin heti sen valmistumisvuonna 1910.

*Koristeellinen maisema* on dekoratiivista Thesleffiä. Tällöin luonnon kuvaaminen ei ollut ensiarvoista vaan esimerkiksi eri värisävyjen rinnakkain asettelu, kuten Thesleff tässä maalauksessa tekee. Tapa oli Suomessa niin yleinen vuosina 1909-1912, että puhuttiin puhtaan paletin kaudesta. Värejä ei sekoitettu toisiinsa vaan ne asetettiin harkitusti rinnakkain, jolloin niiden valovoima tuli paremmin esiin.

Ellen Thesleff itse on sanonut taiteensa dekoratiivisuudesta: "Minähän hengitän vain romantiikkaa - ja katsohan se on mystisempää kuin yleensä, se tulee ilmi viivojen leikissä ja värien keskinäisessä luonteessa."

Lähteet
-------

1. 1 2  *Timo Huusko teoksessa Pinta ja syvyys - Varhainen modernismi Suomessa 1890-1920*. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* *Koristeellinen maisema* Suomen Kansallisgallerian sivuilla
Vuosina 1668–1821 Oripään kirkko oli Kylämäellä aivan nykyisessä taajaman keskustassa.
**Oripään seurakunta** oli Varsinais-Suomessa Oripäässä toiminut Turun arkkihiippakunnan seurakunta. Oripään seurakunta lakkautettiin itsenäisenä seurakuntana ja siitä tuli Pöytyän seurakunnan kirkkoalue 1. tammikuuta 2017 alkaen. Vuoden 2017 alusta Pöytyän seurakunta kattaa siis sekä Oripään että Pöytyän kunnat.

Seurakunnan jäsenmäärä oli vuoden 2015 lopulla 1 178. ja sen palveluksessa oli 7–8 henkilöä. Syksystä 2014 alkaen seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi Irina Kaukinen, joka siirtyi vuoden 2016 alussa Punkalaitumen seurakunnan kirkkoherraksi. Oripään seurakunnan vt. kirkkoherraksi valittiin 1. tammikuuta 2016 lukien Pöytyän seurakuntapastori Petri Thurén.

Oripään kirkko on suunniteltu Charles Bassin johdolla Intendentinkonttorissa. Seurakuntatalo ja kirkkoherranvirasto sijaitsevat kirkon ja Oripään keskustan puolivälissä kantatie 41:n itäpuolella, kirkko on kantatien länsipuolella.

Seurakuntaliitos
----------------

Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitos oli vapaaehtoinen, eikä siihen liittynyt kuntaliitosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Lääninrovastit Turun arkkihiippakunta.  Arkistoitu 11.7.2015. Viitattu 29.5.2014.
2. 1 2  Oripään ja Pöytyän seurakuntavaaleihin yli 50 ehdokasta *Auranmaan Viikkolehti*.  20.9.2016. Viitattu 21.12.2017.
3. ↑  Seurakuntien väkiluvut 2015 (Arkistoitu – Internet Archive) 27.1.2016 Kirkkohallitus
4. ↑  *Kirkon tilastollinen vuosikirja 2012*, s. 36. Kirkkohallitus, 2013. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.5.2014). (suomeksi) (ruotsiksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Perkiö, Päivi: Petri Thurén Oripään vt. kirkkoherraksi *Avl.fi*.  18.12.2015. Auranmaan Viikkolehti.  Arkistoitu 22.2.2016. Viitattu 22.2.2016.
6. 1 2  Kaarto, Jorma: Oripäästä tulossa oma kirkkoalue Pöytyälle – liitos toteutunee ensi vuoden alussa *Avl.fi*.  19.1.2016. Auranmaan Viikkolehti.  Arkistoitu 22.2.2016. Viitattu 22.2.2016.
7. ↑  Oripään ja Pöytyän seurakuntien seurakuntajaon muuttaminen 1.1.2017 alkaen (PDF) (Kirkkohallituksen täysistunnon kokouspöytäkirja § 87/2016)  7.6.2016. Kirkkohallitus. Viitattu 21.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Oripään kirkkoalueen sivut
**Albin Anian Öfverlund** (17. marraskuuta 1883 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta - 22. heinäkuuta 1971) oli suomalainen sellisti ja säveltäjä.

Henkilöhistoria
---------------

Öfverlundin vanhemmat olivat työnjohtaja Carl Erik Fridolf Öfverlund ja Maria Josefina Sohlman ja puoliso vuodesta 1914 Inga Ester Ström. Hän kävi alkeiskoulua Loviisassa ja Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulun 1901-1908 ja opiskeli Helsingin konservatoriossa 1922-1928. Öfverlund toimi Helsingin kaupunginorkesterin ja sitä edeltäneiden orkesterien toisena sellistinä lähes jatkuvasti vuosina 1903-1950. Sibelius-akatemiassa ja sitä edeltäneissä musiikkioppilaitoksissa hän opetti 1918-1954. Bragen orkesterin johtajana Öfverlund toimi vuodesta 1922. Hän sai director musices -arvonimen 1934, Pro Finlandia -mitali myönnettiin hänelle 1954.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Säveltäjänä Öfverlund edusti romantiikkaa ja hän sävelsi muun muassa kolme jousiorkesterisarjaa, kaksi jousikvartettoa, selloteoksia sekä tuotti lukuisia sovituksia:

* *Pohjalainen rapsodia*, 1927
* Jousikvartetto As-duuri, 1928 ja G-duuri 1929
* *Uusmaalainen rapsodia*, 1930
* *Suomenruotsalaisia lauluja ja tansseja*, 1931
* *Sarja jousiorkesterille*, 1939
* *Tanssisarja*, 1942
* Sävellyksiä sellolle ja pianolle
* Noin 25 kansansävelmän sovitukset jousiorkesterille.

Lähteet
-------

1. ↑  Albin Öfverlund *klassinen.fi*.  Arkistoitu 31.10.2007. Viitattu 17. syyskuuta 2008.
2. 1 2 3  *Suuri Musiikkitietosanakirja 6 Seg-Ö*, s. 275. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1992. ISBN 951-35-4730-2.
3. 1 2 3  Öfverlund, Albin: "Albin Öfverlund", *Suomen säveltäjiä*, s. 420-423. Toimittanut Sulho Ranta. Porvoo: WSOY, 1945.
4. ↑  Ritarihuoneen toimittama luettelo (moniste), artikkelin Pro Finlandia mukaan


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
O CanadaÄänitiedostojen kuunteluohjeet

**O Canada** (englanniksi) tai **Ô Canada** (ranskaksi) on Kanadan kansallislaulu. Musiikin sävelsi Calixa Lavallée ja alkuperäiset sanat kirjoitti kanadanranskalainen patriootti Adolphe-Basile Routhier isänmaalliselle Société Saint-Jean-Baptiste -järjestölle. *lähde?* Englanninkieliset sanat kirjoitti Robert Stanley Weir 1908. *lähde?* Ne eivät ole kuitenkaan käännös alkuperäisestä.

Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 24. kesäkuuta 1880 Johannes Kastajan päivän (juhannuksen) juhlallisuuksissa Québecissä, mutta siitä tuli virallinen kansallislaulu vasta 1. heinäkuuta 1980. Vuonna 1980 englanninkielisiin sanoihin lisättiin uskonnollinen viittaus. *lähde?*

Vuodet 1867–1980 *O Canada*, *God Save the Queen* ja *The Maple Leaf Forever* kilpailivat epävirallisen kansallislaulun asemasta. 1960-lukuun mennessä *O Canada* päätyi selvästi suosituimmaksi. Monet kanadalaiset yllättyivätkin kun laulusta tehtiin virallinen kansallislaulu, koska he uskoivat sen jo olevan virallinen. *God Save the Queen* on Kanadan kuninkaallinen hymni ja *The Maple Leaf Forever* lähes unohdettu. *lähde?*

Laulun aiemmassa englanninkielisessä sanoituksessa laulettiin *"true patriot love in all thy sons command."* Sukupuolineutraalista sanoituksesta oli puhuttu pitkään, ja vuodesta 2018 alkaen on laulettu virallisissa yhteyksissä *"true patriot love in all of us command."* *lähde?*

Ranskankieliset sanat
---------------------

Ô Canada! Terre de nos aïeux,
Ton front est ceint de fleurons glorieux!
Car ton bras sait porter l'épée,
Il sait porter la croix;
Ton histoire est une épopée
Des plus brillants exploits.
Et ta valeur de foi trempée
Protégera nos foyers et nos droits;
Protégera nos foyers et nos droits.

Englanninkieliset sanat
-----------------------

O Canada! Our home and native land!
True patriot love in all of us command.
With glowing hearts we see thee rise,
The True North strong and free!
From far and wide, O Canada,
We stand on guard for thee.
God keep our land glorious and free!
O Canada, we stand on guard for thee.
O Canada, we stand on guard for thee.
Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi. *lähde?* Muitakin tapoja on. Nunavutissa kansallislaulu lauletaan englanniksi, ranskaksi ja inuktitutin kielellä. *lähde?* Laulun nimi on inuktitutiksi *O’Kanata*.

Inuktitutinkieliset sanat
-------------------------

O’Kanata
O’Kanata nangmini Nunavut
Piqujatii / Nalattiaqpavut
Angiglivaliajuti sangijulutillu
Nanqipugu / O’Kanata
Mianiripluti
O’Kanata nunatsia
Nangiqpugu mianiripluti
O’Kanata salagijauquna

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **O Canada**.
* Kuuntele laulu (instrumentaalinen) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ilmainen sovellus Android. Karaoke + käännös 10 kielellä

Lähteet
-------

1. ↑  ‘O Canada’ | Lyrics, History, & Facts *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)
**Saint-Martin**, virallisesti **Saint-Martinin yhteisö** (ransk. *Collectivité de Saint-Martin*), on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue (ransk. *Collectivités d’outre-mer*). Siihen kuuluu kaksi kolmasosaa Saint-Martinin saaresta, eteläisin kolmannes muodostaa Alankomaihin kuuluvan Sint Maartenin. Hallintoalueen pinta-ala 53 neliökilometriä ja asukkaita on noin 32 000 (2016). Hallintoalueen pääkaupunki on Marigot. 

Saint-Martin oli vuoteen 2007 osa Guadeloupea, mutta on siitä lähtien ollut oma hallintoalueensa vuonna 2003 pidetyn kansanäänestyksen perusteella.

Hallintoalueen virallinen rahayksikkö euro ja virallinen kieli ranska.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saint Martin *The World Factbook*.  Arkistoitu 8.1.2019. Viitattu 17.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Saint-Martin *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 17.4.2017.
3. ↑  Arrondissements of Guadeloupe *Statoids*. Viitattu 17.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Martin (Ranska)** Wikimedia Commonsissa

Saint-Martinin kartta.
**Juho Hacklin** (s. 8. helmikuuta 1985 Jokioinen) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Haminan Palloilijoita. Sisäpelissä Hacklinin rooli on vaihtaja, ja hänet tunnetaan erityisesti korkeista pomppulyönneistään. Ulkokentällä Hacklin pelaa kopparina.

Hacklin debytoi Superpesiksessä vuonna 2007 Kouvolan Pallolyöjien joukkueessa, jossa hän pelasi kauteen 2022 saakka. Syksyllä 2022 Hacklin teki pelaajasopimuksen Joensuun Mailan kanssa ja vaihtoi näin seuraa ensimmäistä kertaa pelaajaurallaan. Joensuussa Hacklin pelasi yhden kauden, minkä jälkeen hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Haminan Palloilijoihin.

Kauden 2023 päätteeksi Hacklin on pelannut 440 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 16+240 juoksua, tuonut 303 juoksua ja kerännyt 1 983 kärkilyöntipistettä.

Siviiliammatiltaan Hacklin on palomies.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑  Juho Hacklin JoMa-paitaan – "Mahdollisuus menestyä ja huippuorganisaatio ympärillä" *joensuunmaila.fi*.  3.10.2022. Joensuun Maila.  Arkistoitu 3.10.2022.
4. ↑
5. ↑
*Tämä artikkeli käsittelee Minna Canthin näytelmää. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu Anna-Liisa.*

**Anna Liisa** on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1895. Se sai ensi-iltansa Suomalaisessa Teatterissa, ja sitä on sen jälkeen esitetty toistuvasti eri teattereissa. Se on Canthin toinen murhenäytelmä ja viimeinen näytelmä.

Näytelmä sisältää nykyäänkin ajankohtaisia aiheita, kuten moraalisia ja yhteiskunnallisia rajoja, ja niiden rikkomista, sekä oman totuuden kohtaamista sosiaalisten paineiden keskellä.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Näytelmä käsittelee lapsensurmaa, jonka Anna Liisa on tehnyt tunnekuohuissa synnytettyään talon rengin Mikon aviottoman lapsen. Tapaus on salattu, ja Anna Liisa on aikeissa mennä talollisen Johanneksen kanssa naimisiin, kun Mikko palaakin takaisin ja vaatii Anna Liisaa vaimokseen uhaten paljastaa lapsenmurhan. Anna Liisa päätyy lopulta jyrkkään ratkaisuun ja kuuliaisjuhlassaan paljastaa tekonsa julkisesti valmistautuneena kärsimään rangaistuksensa.

Syyllisyystematiikan osalta *Anna Liisassa* tuntuu olevan dostojevskiläistä sovitustematiikkaa*kenen mukaan?*: lapsenmurhaan syyllistyneen naisen arvo nousee, kun hän paljastaa kaiken ja hyväksyy murhan sovittamisen vankeudella mieluummin kuin menisi naimisiin miehen kanssa, jota ei rakasta. Teoksen lopussa pappi saarnaa hänelle siitä hyvästä anteeksiantoa. Näytelmää lukeva huomaa kuitenkin, että lapsen isä Mikko pääsee kaikesta helpolla. Syyllisyys jää yksin naisen kannettavaksi.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Sovitukset
----------

Näytelmästä on tehty useita elokuvia (kaksi äänielokuvaa ja kaksi mykkäelokuvaa), ja Veli-Matti Puumala on säveltänyt näytelmän pohjalta oopperan *Anna Liisa*, joka on myös levytetty (Ondine 2015).

Lähteet
-------

1. ↑  Minna Canthin tuotanto *Minna Canth -sivusto*. Kuopion kaupunki. Viitattu 15.2.2009.
2. ↑  Ilona (Arkistoitu – Internet Archive)

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Anna Liisa***
**Tea Vikstedt**, ent. Vikstedt-Nyman, (s. 6. heinäkuuta 1959 Hyvinkää) on suomalainen kilpapyöräilijä, sittemmin Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu Helsingissä ja rakennusmaalari.

Urheilu-ura
-----------

Vikstedt aloitti pyöräilyuransa 24-vuotiaana liityttyään Helsingin Työväen Luistelijoihin ja tavattuaan Esa Nymanin, josta tuli hänen puolisonsa ja valmentajansa. Ensimmäiset Suomen mestaruutensa hän voitti 1984, ja 1986 hän oli MM-kisoissa 3 000 metrin takaa-ajossa kuudes ja maantieajossa kahdeksas. Parhaat sijoituksensa MM-kisoista hän sai vuosina 1987 ja 1988, kun hän sijoittui 3 000 metrin aika-ajoissa neljänneksi. Soulin olympialaisissa 1988 Vikstedt-Nyman oli maantieajossa neljäskymmeneskolmas, ja Barcelonassa 1992 maantieajossa kahdeskymmenesviides ja 3 000 metrin takaa-ajossa seitsemäs. Kolmansissa olympialaisissaan Atlantassa Vikstedt-Nyman sijoittui maantieaika-ajossa kuudenneksi ja radalla pisteajossa seitsemänneksi.

Vikstedt-Nyman teki urallaan kaksi maailmanennätystä. 1988 hän teki sisäratojen 10 km:n ME:n ajalla 13.12,534 ja vuonna 1990 sisäratojen 100 km:n ennätyksen ajalla 2.24.57,618. Ranskan ympäriajossa hän oli neljäs vuonna 1988 ja kolmas Italian ympäriajossa 1990. Vikstedt-Nyman voitti urallaan 24 Suomen mestaruutta ja 24 pohjoismaiden mestaruutta eri pyöräilymuodoissa ja teki kymmenen Suomen ennätystä. Hän lopetti uransa vuonna 1996.

Poliittinen ura
---------------

Vikstedt lähti politiikkaan Rakennusliiton ammattiyhdistystoiminnan kautta ja oli liiton hallituksen jäsen 2003–2015. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa ja vuoden 2008 kuntavaaleissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon ja yleisten töiden lautakunnan jäseneksi. Hän on ollut ehdokkaana Vasemmistoliiton listoilla eduskuntavaaleissa 2003 ja 2007.

Lähteet
-------

* *Kilpakenttien sankarit 2*, Tammi 1993, s. 80–81
**Zeila** (somaliksi *Saylac*) on kaupunki Somaliassa, Awdalin alueella. Kaupunki sijaitsee Adeninlahden rannalla lähellä Djiboutin rajaa. Se kuuluu itsenäiseksi julistautuneeseen Somalimaahan. Zeilan asukasluku on vuoden 2008 arvioiden mukaan 4 638.

Historia
--------

Antiikin aikana Zeila tunnettiin nimellä *Alaviten*. Nykyistä nimeä siitä on käytetty ainakin vuodesta 891, kun arabimaantieteilijä Al-Yaqubi mainitsee kaupungin kirjassaan. Zeilan merkityksen tärkeänä satamakaupunkina tuovat esille arabitieteilijät Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi ja Ibn Said al-Maghribi, jotka kertovat Zeilan olevan etiopialaisten hallitsema orjakaupan keskus 1200-luvulla.

Zeilan historiallisia raunioita
Zeilan merkitys kaupankäynnissä kasvoi myöhemmin ja 1500-luvulla se hallitsi orjien lisäksi kahvin, kullan ja strutsin sulkien kauppaa Lähi-itään, Kiinaan ja Intiaan. Kaupunki kehittyi myös alueen islamin uskon keskukseksi. Se kohosi lopulta oman Adalin sulttaanikuntansa pääkaupungiksi. Vuosien 1560–1660 välillä etiopialaisten sotaretket tuhosivat Zeilan ja Berberasta tuli alueen tärkein keskus.

Osmanit liittivät pian tämän jälkeen sekä Zeilan että Berberan hallintaansa. Osmanien valtakunnasta itsenäistynyt Egypti sai haltuunsa samat alueet osmaneilta. Englanti liitti pian kuitenkin Somalimaan alueen imperiumiinsa, sillä se halusi turvata Adenin laivastotukikohtaansa. Aden sai Zeilasta ja Berberasta ravintovaroja ja nämä kaupungit perustivat koko kauppansa Adenin kysynnälle.

Sisällissota, joka riehui alueella vuoteen 1996 aiheutti paljon tuhoja ja monet asukkaat pakenivat Djiboutiin. Sen jälkeen, kun Somalimaa julistautui itsenäiseksi, olot alueella ovat vakiintuneet. Monet entiset asukkaat ovat myös palanneet takaisin.

Katso myös
----------

* Somalian historia

Lähteet
-------

1. 1 2  Seylac *world-gazetteer.com*.  Arkistoitu 28.4.2013. Viitattu 25. heinäkuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  Sarsama, Jorma: Somalian historia: Rannikkokaupungit *afrikkanet.fi*.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 25. heinäkuuta 2008.
3. ↑  Somalian historia ennen vuotta 1960 (pdf) (s. 2) Suomi-Somalia.  Arkistoitu 30.10.2005. Viitattu 25. heinäkuuta 2008.
4. ↑  Somalian historia ennen vuotta 1960 (pdf) (s. 4) Suomi-Somalia.  Arkistoitu 30.10.2005. Viitattu 25. heinäkuuta 2008.
5. ↑  Somalian historia ennen vuotta 1960 (pdf) (s. 5) Suomi-Somalia.  Arkistoitu 30.10.2005. Viitattu 25. heinäkuuta 2008.
**Salaki** (*Salacca zalacca*) on palmukasvi. Se on kotoisin Malesiasta ja Indonesiasta. Kaukoidässä salakia arvostetaan erittäin paljon.

Kasvi
-----

Salakipalmu on lyhytrunkoinen, pieni puu, joka kasvaa sademetsässä suurempien puiden varjossa. Puu on piikkinen, ja sen hedelmät kasvavat terttuina oksien joukossa, mistä niitä on piikkien takia vaikea poimia. Palmu on yleensä kaksikotinen (hede- ja emikukat eri yksilöissä), mutta Balilla tavataan hermafrodiittisia yksilöitä. Sitä voi lisätä siementen lisäksi myös oksapistokkaista.

Hedelmä
-------

Salaki on pyöreähkö, noin viiden sentin pituinen hedelmä. Sen punaruskea pinta on kova, kiiltävä ja suomujen peitossa. Sen takia salakia kutsutaankin joskus käärmeenmuniksi. Salakit säilytetään hyvin kylmässä, 1–2 celsiusasteessa lyhyitä aikoja. Salaki säilyy todella huonosti.

### Hedelmäliha

Salakin vaalea hedelmäliha on muodostunut kolmesta läpinäkyvän kalvon peittämästä osasta, joissa jokaisessa on ruskea siemen. Kypsän salakin malto on melko kuivaa ja kiinteää. Salakin maku on hapanimelä, ja se soveltuu syötäväksi sellaisenaan tai jälkiruoissa paloiteltuna. Salakin siemeniä ja hedelmälihoja peittäviä kalvoja ei syödä.

Lähteet
-------

1. ↑  Maya Ethnobotanicals (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Martin F.W.: Multipurpose palms you can grow (Arkistoitu – Internet Archive) 1999
3. ↑  Kasvikset.fi[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Salacca zalacca | 
* Wikidata: Q840615
* Wikispecies: Salacca zalacca
* BOLD: 412216
* CoL: 78ZSB
* Ecocrop: 9450
* EoL: 1131455
* GBIF: 2731764
* GRIN: 401079
* iNaturalist: 348724
* IPNI: 670335-1
* ITIS: 817227
* NCBI: 145711
* Open Tree of Life: 18258
* PfaF: Salacca zalacca
* Plant List: kew-181818
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:670335-1
* Tropicos: 50319212
* WFO: wfo-0000300111

 |
|  |
| Calamus zalacca | 
* Wikidata: Q22108554
* CoL: 68V8F
* GRIN: 8384
* Tropicos: 50228058

 |

 |
**Ihmisoikeudet Nigeriassa** ovat kansainvälisten sopimusten ja Nigerian kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.

Vapausoikeudet
--------------

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Nigerian laki sallii kuolemanrangaistuksen määräämisen murhasta ja maanpetoksesta. Yksityiskohdissa on eroja osavaltioiden välillä.

Vuoden 2008 lopussa kuolemaan oli tuomittu 735 vankia. Sadoilla ei ollut reilua oikeudenkäyntiä.

Nigerian rikoslaki kieltää homouden, lesbouden ja biseksuaalisuuden. Poliisin toimet ovat olleet riittämättömiä homoihin kohdistuvan väkivallan ehkäisyyn ja rankaisuun. Homoudesta voi saada rikoslain mukaan 14 vuoden vankeusrangaistuksen. Šarialakia noudattavissa osavaltioissa homoudesta voidaan tuomita kuolemanrangaistukseen, joka toimeenpannaan kivittämällä.

Poliittiset oikeudet
--------------------

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.

Nigerian lehdistöön kohdistuu uhkailua ja lyhytaikaisia pidätyksiä.

Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
-------------------------------------------------------

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.

Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä
------------------------------------------------

Oikeuteen ja poliisin toimintaan sisältyy Amnestyn mukaan väkivaltaa ja kuolemanrangaistuksia. Tuomiot voivat perustua kiduttamalla saatuihin todisteisiin. Köyhyyteen yhdistyy vakava korruptio, mikä vaikuttaa myös poliisin toimiin. Kolme viidestä vankilaan suljetusta ei ole saanut oikeudenkäyntiä.

Poliittisen väkivallan uhreja on ollut yli 13 500 ihmistä vuosina 2000-2009 Nigeriassa. Human Rights Watchin mukaan nigerialaiset poliitikot manipuloivat etnisten ja uskonnollisten ryhmien jännitteitä henkilökohtaisten poliittisten etujen ajamiseksi. 

Human Rights Watchin mukaan Yhdysvallat ja Britannia ovat olleet haluttomia öljyn vuoksi arvostelemaan 
Nigerian huonoja ihmisoikeuksia. Amnesty Internationalin mukaan vuonna 2009 laaja öljyteollisuuden aiheuttama saastuminen vahingoittaa nigerialaisten ihmisoikeuksia.

Katso myös
----------

* Ihmisoikeudet alueittain ja maittain

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmisoikeudet *Yhdistyneet kansakunnat*. Viitattu 6.3.2021.
2. ↑  Ihmisoikeuksien jaottelu *Miina ja Ville, Opettajan aineisto*.  2021. Opetushallitus. Viitattu 6.3.2021.
3. ↑  Abolition of Death penalty in Nigeria *Global Journal of Politics and Law Research*.  2019. Viitattu 7.3.2021.
4. 1 2 3 4 5 6  Amnesty International Report 2009 The State of the World's Human Rights, Amnesty International, s.247-250, 378-379, 385
5. 1 2 3  World Report 2010 20.1.2010, HRW s.6, 142-147
**Kabasiitti** on zeoliitteihin kuuluva hohtosilikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on (Ca,Na2,K2,Mg)Al2Si4O12 · 6H2O.

Kabasiitista tunnistetaan muunnokset kabasiitti-Ca, kabasiitti-K, kabasiitti-Na ja kabasiitti-Sr, riippuen ilmaistun kationin näkyvyydestä. Kabasiittia esiintyy tavallisimmin basalttikivien manteleissa.

Kabasiitti kiteytyy trigonisessa kidejärjestelmässä, ja sille on kidejärjestelmälle tyypilliset romboedriset kiteet. Kaksostuminen on tavallista, ja sekä kosketus- että tunkeutumiskaksosia esiintyy. Mineraali on väriltään valkoista, väritöntä, oranssia, ruskeaa, vaaleanpunaista, vihreää tai keltaista. Kabasiitin kovuus Mohsin asteikolla on 3–5 ja sen ominaispaino on 2.0–2.2. Sillä on lasimainen kiilto.

Lähteet
-------

1. ↑  Chabazite (mineral) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mindat: Chabazite (englanniksi)
* Galleries.com: The mineral Chabazite (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Zorynsk** (ukr. Зоринськ; ven. Зоринск, *Zorinsk* ; vuoteen 1962/1963 saakka nimellä **Olenijivka** - ukr. Оленївка tai Manujilivka) on kaivoskaupunki Luhanskin alueen länsiosassa Itä-Ukrainassa, 60 kilometriä aluekeskus Luhanskista länteen. Kaupungin rautatieaseman nimenä on Manuilivka (Мануйлівка). Eurooppatie **E 40** (eli valtatie M04) kulkee kaupungin eteläpuolitse.

Tammikuun keskilämpötila on -7,4 °C, heinäkuun +21,4 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 493 millimetriä.

Nikanor-Novan kaivosta Zorynskissa.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 7 096 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 8 672, joista etnisesti ukrainalaisia oli 47 prosenttia ja etnisesti venäläisiä 52 prosenttia.

Nykyistä kaupunkia edelsi Venäjän keisarikunnan Jekaterinoslavin kuvernementin Slovjanoserbskin kihlakunnan Manujilivkan (ukr. Мануїлівка; ven. Мануиловка, *Manuilovka*) kylä, jossa asui vuonna 1886 yhteensä 281 ihmistä. Rautatien myötä asutus kasvoi. Vuonna 1930 perustettiin Nikanorin työtaajama uuden hiilikaivoksen työntekijöille. Kaupunkityyppisen taajama Manujilivkasta tuli vuonna 1934 ja kaupunki vuonna 1962 (tai 1963), samalla kun paikkakunta sai nykynimensä.

Kaupunki on vuonna 2014 käynnistyneestä Itä-Ukrainan sodasta lähtien ollut Venäjän tai sen nukkevaltion (ns. Luhanskin kansantasavalta) miehittämää, Ukrainan laillisen hallinnon ja järjestyksenpidon ulkopuolista aluetta. Ukrainan kesällä 2020 uusiman aluehallinnollisen jaon mukaan kaupunki on ainakin periaatteessa osa sen Altševskin piiriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  М. І. Козюберда: Zorynsk (Зоринськ) *Entsyklopedija Sutšasnoji Ukrajiny - Encyclopedia of Modern Ukraine*.  2010. Viitattu 14.9.2023. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  Je. L. Makarevitš (redaktor): *Atlas avtomobilnyh dorog. Zapadnaja Jevropa. Strany Baltii, Rossija, Belarus, Ukraina, Moldova* 1:700 000. s. 160-161.  Minsk, Valko-Venäjä: Izdatelstvo Jansejan, 2005.  ISBN 985-6501-12-1.  (venäjäksi)
3. 1 2 3 4  Zorynsk (Зоринськ) *Heohrafitšna entsyklopedija Ukrajiny eli Ukrainan maantieteen tietosanakirja, osa 2, s. 60*.  1990. Viitattu 14.9.2023. (ukrainaksi)
4. 1 2  Marija Timoninoji & Olena Vyšnevska (editors): Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2022 - Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022 (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2022)  2022. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny, Devstat Ukrajiny / Statistics Ukraine (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 6.10.2022. Viitattu 14.9.2023. (ukrainaksi), (englanniksi)
5. ↑  Novi raiony: karty + sklad  17.7.2020. minregion.gov.ua.  Arkistoitu 25.2.2022. Viitattu 14.9.2023. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zorynsk** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: uk:Зоринськ  –  Mm. paikkakunnan historiaa ennen vuotta 1930 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
**Natriumasetaatin** kemiallinen kaava on NaC2H3O2 ja rakennekaava CH3COONa. Se on etikkahapon (CH3COOH) natriumsuola. Vedetön natriumasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoista, hygroskooppista (ilmasta kosteutta helposti imevää), kiteistä jauhetta, jonka moolimassa on 82,04 g/mol, sulamispiste 324 °C, liukoisuus veteen 47 g/100ml 20 °C:n lämpötilassa, itsesyttymislämpötila 607 °C ja CAS-numero 127-09-3. 

Rakeista natriumasetaattia käytetään mm. lentokenttien liukkaudentorjunnassa paksumman jään poistoon. Natriumasetaattia käytetään elintarvikkeissa lähinnä säilöntäaineena ja happamuudensäätöaineena. Sen E-koodi on E262.

Natriumasetaatista voi myös tehdä "kuumajäätä". Ensin kiehutetaan kuumalla levyllä vettä, johon lisätään natriumasetaattia niin kauan kunnes sitä ei enää liukene veteen. Seoksen annetaan jäähtyä huoneenlämpötilaan, jolloin se tulee ylikylläiseksi. Jäähtynyt, ylikylläinen liuos voi jähmettyä kosketuksesta natriumasetaatin kiteytyessä, ja sen lämpötila voi nousta yli 40 celsiusasteen. Tätä reaktiota käytetään hyväksi kädenlämmittimissä, joiden sisältämä geelimäinen natriumasetaattiliuos saadaan kiteytymään taivuttamalla pientä metallilevyä. Natriumasetaatti kuuluu näiden ominaisuuksiensa vuoksi ns. faasimuutosmateriaaleihin eli PCM-materiaali (Phase Change Material).

Lähteet
-------

1. ↑  E262 - Natriumasetaatit Ruokavirasto. Viitattu 21.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Natriumasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
* Natriumasetaattikuumajään valmistus
Kuvakaappaus DealExtremen verkkosivulta.
**DealExtreme** oli kiinalainen elektroniikkaan erikoistunut verkkokauppa, joka lopetti toimintansa jossakin vaiheessa vuosien 2020 ja 2022 välillä. Tarkkaa syytä tai ajankohtaa ei tiedetä, koska tietoja aiheesta on vain vähän saatavilla. Voidaan kuitenkin arvella, että koronapandemia, EU:n verotus ja muiden verkkokauppojen, kuten AliExpressin kasvava suosio oli ainakin osasyynä yrityksen kohtaloon.

Tilaukset toimitettiin ympäri maailman ilman eri maksua suoraan Hongkongista, Kiinasta. Tuotevalikoima koostui kodinelektroniikasta, matkapuhelimista ja useista muista pienlaitteita sisältävistä tuotekategorioista. Ostokset maksettiin PayPal-maksujärjestelmän avulla.

DealExtremen verkkosivusto oli käytettävissä 14 eri kielellä. Sivustolla oli myös keskustelualue, jossa asiakkaat saattoivat kysellä muilta asiakkailta esimerkiksi tuotteiden käyttöongelmista. Asiakkaat pystyivät myös kirjoittamaan arvosteluja tuotteista, ja näin muut asiakkaat saivat tietoa tuotteen laadusta.

DealExtremen lopettaminen muistuttaa siitä, kuinka nopeasti ja ennakoimattomasti verkkokauppa voi kaatua.

Lähteet
-------

1. ↑  Opastaja.com: DealExtreme verkkokauppa katosi vähin äänin *Opastaja.com*. Viitattu 3.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* DealExtreme.com, kiinalainen uusivuosi ja Reality
* opastaja.com, dealextreme-kokemuksia
**Vesimusiikki** (engl. Water Music) on Georg Friedrich Händelin säveltämä kokoelma orkesterikappaleita. Teos esitettiin ensimmäisen kerran 17. heinäkuuta 1717, kun Ison-Britannian kuningas Yrjö I tilasi konsertin Thames-joella. Noin 50-henkinen orkesteri soitti lautalla kuninkaan lauttaa vastapäätä, josta kuningas kuunteli musiikkia seurueensa kanssa.

Rakenne ja soitinnus
--------------------

Kaikki tyypillisen barokkiorkesterin soittimet olivat mukana lautalla. Soitinnus vaihtelee osien välillä, mutta soitinnus kokonaisuudessaan on yksi pikkolohuilu, yksi traversohuilu, kaksi oboeta, yksi fagotti, kaksi käyrätorvea, kaksi trumpettia, kaksi sooloviulua, kolmet viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot sekä cembalo. Vesimusiikki koostuu kolmesta sarjasta musiikkia:

**Sarja F-duuri**, HWV 348

1. Overture (Largo – Allegro)
2. Adagio e staccato
3. Allegro – Andante – Allegro da capo
4. Minuet
5. Air
6. Minuet
7. Bourrée
8. Hornpipe
9. Allegro
10. Allegro
11. Alla Hornpipe

**Sarja D-duuri**, HWV 349

1. Overture (Allegro)
2. Alla Hornpipe
3. Minuet
4. Lento
5. Bourrée

**Sarja G-duuri**, HWV 350

1. Allegro
2. Rigaudon
3. Allegro
4. Minuet
5. Allegro

Lähteet
-------

1. ↑  Hogwood, Christopher: *Water music and Music for the royal fireworks*. Cambridge University Press, 2005.
2. 1 2  File:PMLP11283-handelHHAIV,13wassermusiksuiteI-IIIHWV348-350.pdf – IMSLP *imslp.org*. Viitattu 16.9.2023.
**Subein mongolien autonominen piirikunta** (kiin. 肃北蒙古族自治县) on Kiinan Gansun maakunnassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Jiuquanin prefektuuritason kaupunkiin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 14 979 asukasta.

Maantiede
---------

Buddhalainen pyhättö Nanshan-vuorilla Subeissa.
Subein piirikunta kattaa 69 273 km² kokoisen alueen. Alue käsittää kaksi toisistaan kokonaan erillään olevaa aluetta. Eteläisellä alueella sijaitsee piirikunnan keskus Dangchengwan. Eteläinen alue on Tiibetin ylängöltä aavikolle lähellä Dunhuangia virtaavan Danghejoen laaksoa. Pohjoinen alue käsittää pääosin aavikkoa Mazong Shan-vuorelta Mongolian vastaiselle rajalle saakka. Tämä pohjoinen alue erottaa toisistaan Xinjiangin ja Sisä-Mongolian autonomiset alueet.

Historia
--------

Subein mongolit ovat pääosin ylämongoleja, joita muutti alueelle Körlög Beilen ja Körlög Jasagin lippukuntien alueelta Haixin pohjoispuolelta vuosien 1766 ja 1897 välillä. Muuttajat pakenivat hui-kiinalaisia ja tiibetiläisiä. He asuttivat aluksi Sertengin (nykyinen Aksayn kazakkien autonominen piirikunta) ja Danghen laaksot. Vuonna 1926 alueelle muutti mongoleja myös Xinjiangin Bayangolin ja Khobogsairin alueilta. Vuoteen 1940 mennessä Subein alueella oli 599 perhetaloutta ja heillä oli 250 000 karjaeläintä. Subein pohjoisalue pysyi pitkään asumattomana. Vuosien 1940–1941 välillä mongolien ja kazakkien kesken käytiin yhteenottoja ja mongolit menettivät suuren osan karjastaan-. Järjestys palautui alueelle vasta vuonna 1949, kun Kansan vapautusarmeija valloitti alueen Kiinan sisällissodan yhteydessä. Kun Subein autonominen piirikunta perustettiin 29. heinäkuuta 1950 alueella oli vain 268 mongolien perhetaloutta ja 20 724 karjaeläintä. Vuonna 1953 Sertengin alue annettiin kazakkien autonomiselle piirikunnalle.

Väestö
------

Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 14 979 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 11 215 ja heistä 4 219 tai 38 % oli mongoleja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sùbĕi Mĕnggŭzú Zìzhìxiàn (Autonomous County) *citypopulation.de*. Viitattu 23.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Christopher P. Atwood: *Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire*, s. 521. Facts On File, 2004. ISBN 0-8160-4671-9. (englanniksi)
**Salem** on Intian Tamil Nadun osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Salemin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on osavaltion viidenneksi suurin yli 800 000 asukkaallaan. Salem tunnetaan tuottamastaan tekstiilistä, ja siellä on hyvät kulkuyhteydet Tamil Nadun muihin suurkaupunkeihin kuten Chennaihin, Maduraihin ja Coimbatoreen. Salemin rautatieasema äänestettiin vuonna 2016 Intian yhdeksänneksi puhtaimmaksi rautatieasemaksi.

Väestö
------

Salemin väkiluku oli 829 267 vuoden 2011 väestönlaskennan aikana. Suurimman uskonnollisen ryhmän muodostavat hindulaiset, joita on melkein 90 prosenttia väestöstä. Hindulaisuuden jälkeen toiseksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa seitsemän prosenttia väestöstä, kristittyjen osuus on kaksi prosenttia.

Salemissa sijaitsee *Jamia Masjid* -moskeija, jota pidetään 1700-luvulla eläneen ruhtinas Tipu Sultanin rakennuttamana. Kyseinen moskeija on Tamil Nadun vanhimpia moskeijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Salem City Census 2011 data *census2011.co.in*. Viitattu 16.10.2019.
2. ↑  Salem Urban Region *census2011.co.in*. Viitattu 16.10.2019.
3. ↑  About Salem *salemcorporation.gov.in*.  Arkistoitu 22.10.2019. Viitattu 16.10.2019.
4. ↑  Salem (India) *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 16.10.2019.
5. ↑  Salem among top 10 cleanest railway stations *The Hindu*.  28.7.2016. Viitattu 16.10.2019.
6. ↑  Saqaf, Syed Muthahar: One of the tallest minarets in South India *The Hindu*.  5.7.2018. Viitattu 16.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Salem (Intia)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Azerbaidžanin vaakuna
**Azerbaidžanin vaakuna** on Azerbaidžanin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on ympyrän muotoinen ja siinä on samat värit kuin Azerbaidžanin lipussa. Vaakunan keskellä on kahdeksansakaraisessa tähdessä liekki symboloiden Azerbaidžanin olevan ikuisen tulen maa. Tähden kahdeksan sakaraa ja niiden välissä olevat kultaiset pallot symboloivat Azerbaidžanin kahdeksaa turkkilaista kansaa. Vaakunan alla on vehnäntähkiä ja tammenlehviä.

Vaakuna perustuu Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan vaakunaan ja se otettiin käyttöön vuonna 1993.

Lähteet
-------

1. ↑  Flags, Symbols & Currency of Azerbaijan *WorldAtlas*.  29.11.2020. Viitattu 13.9.2023. (englanniksi)
2. ↑  State Symbols *Ministry of Foreign Affairs*.  2023. Viitattu 13.9.2023. (englanniksi)

Katso myös
----------

* Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Aasian vaakunat

* Afganistan
* Arabiemiirikunnat
* Armenia
* Azerbaidžan
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Georgia
* Indonesia
* Intia
* Irak
* Iran
* Israel
* Itä-Timor
* Japani
* Jemen
* Jordania
* Kambodža
* Kazakstan
* Kiina
* *Hongkong*
* Kirgisia
* Kuwait
* Kypros
* Laos
* Libanon
* *Macao*
* Malediivit
* Malesia
* Mongolia
* Myanmar
* Nepal
* Oman
* Pakistan
* Pohjois-Korea
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syyria
* Tadžikistan
* Taiwan
* Thaimaa
* Turkki
* Turkmenistan
* Uzbekistan
* Venäjä
* Vietnam


Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat  ·  Albania  ·  Andorra  ·  Armenia¹  ·  Azerbaidžan¹  ·  Belgia  ·  Bosnia ja Hertsegovina  ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Georgia¹  ·  Islanti  ·  Irlanti  ·  Italia  ·  Itävalta  ·  Kazakstan¹  ·  Kroatia  ·  Kreikka  ·  Kypros¹  ·  Latvia  ·  Liechtenstein  ·  Liettua  ·  Luxemburg  ·  Malta  ·  Moldova  ·  Monaco  ·  Montenegro  ·  Norja  ·  Pohjois-Makedonia  ·  Portugali  ·  Puola  ·  Ranska  ·  Romania  ·  Ruotsi  ·  Saksa  ·  San Marino  ·  Serbia  ·  Slovakia  ·  Slovenia  ·  Suomi  ·  Sveitsi  ·  Tanska  ·  Tšekki  ·  Turkki¹  ·  Ukraina  ·  Unkari  ·  Yhdistynyt kuningaskunta  ·  Valko-Venäjä  ·  Vatikaanivaltio  ·  Venäjä¹  ·  Viro

¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
Kamarikuoro Kaamos (taustalla) Musiikkitalossa Helsingin barokkiorkesterin kanssa aprillipäivänä 2012.
**Kamarikuoro Kaamos** on vuonna 2007 perustettu noin kolmikymmenjäseninen helsinkiläinen sekakuoro. Sen laulajissa on monen eri alan väkeä kanttorista restonomiin, ja joukossa on myös musiikin opiskelijoita. 

Kuoron ohjelmisto käsittää eurooppalaista a cappellaa saksalaisesta romantiikasta skandinaaviseen nykymusiikkiin. Kaamos järjestää konsertteja sekä yksin että muiden kokoonpanojen kanssa. Kesäkuussa 2009 se palkittiin Tampereen Sävel -kuorokatselmuksessa kahdella kultaleimalla. Saman vuoden syyskuussa Kaamos osallistui myös kolmatta kertaa järjestettyyn kansainväliseen Harald Andersén -kamarikuorokilpailuun. Vuonna 2010 Kaamos mm. konsertoi Radion sinfoniaorkesterin kanssa ja teki ensimmäisen ulkomaanmatkansa Itävaltaan sekä kotimaankiertueen Pohjanmaalle. Itävallassa Kaamos osallistui Spittal an der Draun 47. kansainväliseen kuorokilpailuun, jossa se palkittiin kolmannella palkinnolla sekä kansanlaulu- että taidelaulukategoriassa.

Kuoron perusti sen ensimmäinen taiteellinen johtaja Dani Juris. Syksystä 2016 alkaen kuoron taiteellisena johtajana on toiminut musiikin maisteri Visa Yrjölä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaamoksen kotisivut
**Raapale** (engl. *drabble*) on tasan sadan sanan pituinen novelli, joka on lyhyydestään huolimatta selkeä kokonaisuus, jossa on alku ja loppu. Varsinaisen tekstin lisäksi kirjoittaja saa käyttää korkeintaan viittätoista sanaa otsikkoon ja mahdollisiin väliotsikoihin. Raapale keksittiin 1980-luvulla englantilaisten scifi-harrastajien keskuudessa, josta sen toi vuosikymmenen lopulla Suomeen *Aikakone*-lehti (nro 2/1989). Suomenkielisen sanan *raapale* keksi kirjailija Johanna Sinisalo, joka itsekin kirjoitti raapaleita.

Suomen Mensa järjesti vuonna 2006 jäsenilleen raapalekirjoituskilpailun osana 40-vuotisjuhlallisuuksiaan. Kisan satoa julkaistiin Tietotila Oy:n julkaisemassa *Raapaleantologiassa*.

Vuonna 2013 Kuoriaiskirjat-kustantamo julkaisi Shimo Suntilan sadan raapaleen kokoelman *Sata kummaa kertomusta*.

Lähteet
-------

1. ↑  Karppanen, Pasi: Siis mikä ihme on raapale? Esc. Viitattu 2.5.2017.
2. ↑  *Aikakoneen* 10-vuotisjuhlanumero 3/1991.
3. ↑  Kuoriaiskirjat: Sata kummaa kertomusta.
**Mary Bonneau "Bonnie" McElveen-Hunter** (s. 1950 Columbia) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja Amerikan Punaisen Ristin hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä vuosina 2001–2003.

McElveen-Hunter perusti Pace-markkinointitoimiston 22-vuotiaana vuonna 1972. Alun perin Piedmont Airlines -lentoyhtiön mainoslehtenä toiminut Pace kasvoi sittemmin yhdeksi Yhdysvaltojen suurimmista markkinointitoimistoista. Hänet valittiin Amerikan Punaisen Ristin hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2004 tehtävän ensimmäisenä naisena.

McElveen-Hunter oli mukana republikaanipoliitikko Elizabeth Dolen kampanjatiimissa republikaanipuolueen esivaaleissa ennen vuoden 2000 presidentinvaaleja. Dolen jättäydyttyä pois kisasta hän McElveen-Hunter toimi George W. Bushin kampanjatiimissä presidentinvaaleissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mary Bonneau McElveen-Hunter *ELYSIAN Magazine*.  18.9.2018. Viitattu 15.9.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Bonnie McElveen-Hunter *Horatio Alger Association*. Viitattu 15.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Bonnie McElveen-Hunter *White House Historical Association*. Viitattu 15.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Yhdysvaltain ulkoministeriö: McElveen-Hunter, Bonnie *2001-2009.state.gov*. Viitattu 15.9.2023. (englanniksi)
**Nagato** (jap. 長門市, *Nagato-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Kaupunkiin kuuluvat Senzakin, Fukawan ja Yuyanlahdet sekä Ōmijiman saari. Nagatossa on 33 632 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 357,31 neliökilometriä.

Nagaton kaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä kaksi maaseutukaupunkia ja kaksi kyläkuntaa. Nimensä kaupunki sai vanhalta Nagaton provinssilta. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Misumin, Hekin ja Yuyan maaseutukaupungit. Nagaton kaupungintalo sijaitsee Shōmyōichin kaupunginosassa, joka kehittyi Edo-kaudella markkinapaikkana. Senzakin alue kukoisti vuorostaan Chōshūn daimiokunnan laivastotukikohtana ja valaanpyyntisatamana. Nykyisinkin se on merkittävä kalastussatama. Siellä on kalatuotteiden kuten *kamabokon* ja kalastusvälineiden valmistusta. Mukatsukun niemimaa tunnetaan *ama*-naissukeltajistaan. Maaseutualueilla viljellään riisiä, kasviksia ja hedelmiä.

Tärkeä luonnonnähtävyys on Ōmijiman saari maisemineen, joka kuuluu Kitanagaton rannikon puolikansallispuistoon. Sisämaassa toimii useita kuumia lähteitä (*onsen*), kuten Nagato Yumoto-onsen ja Tawarayama-onsen. Tainei-ji on merkittävä buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja ja Mine-linja.

Kuvia
-----

* Kallioita Ōmijiman rannikollaKallioita Ōmijiman rannikolla
* Tainei-jin temppeliTainei-jin temppeli
* Ryokan Nagato Yumoto-onsenillaRyokan Nagato Yumoto-onsenilla
* Nagatoshin rautatieasemaNagatoshin rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2  市の概要 Nagato City. Viitattu 26.12.2019.
2. 1 2  行政区別世帯数人口集計表（令和元年１１月１日現在） Nagato City.  Arkistoitu 26.12.2019. Viitattu 26.12.2019.
3. 1 2  市のシンボル Nagato City. Viitattu 26.12.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 長門市 Kotobank. Viitattu 26.12.2019.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 長門（市） Kotobank. Viitattu 26.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nagato** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamaguchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Hagi
* Hikari
* Hōfu
* Iwakuni
* Kudamatsu
* Mine
* Nagato
* San’yō-Onoda
* Shimonoseki
* Shūnan
* Ube
* Yamaguchi (pääkaupunki)
* Yanai

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Abun piirikunta** (Abu) · **Kugan piirikunta** (Waki) · **Kumagen piirikunta** (Hirao · Kaminoseki · Tabuse) · **Ōshiman piirikunta** (Suō-Ōshima) |

 |
**Makinohara** (jap. 牧之原市, *Makinohara-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Tyynenmeren Suruganlahden rannikolla. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Makinoharan ylänköön. Asutus on keskittynyt Hagima- ja Katsumatajokien suille. Makinoharassa on 45 256 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 111,69 neliökilometriä.

Makinoharan kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Haibaran ja Sagaran maaseutukaupungit. Sagaran linna perustettiin alun perin 1500-luvun puolivälissä, ja myöhemmin Edo-kaudella Sagara kehittyi linnanaluskaupunkina, satamapaikkakuntana ja Shinanon provinssiin johtaneen tien varren postiasemana. *Bakumatsun* aikaan siitä tuli teen vientisatama teen viljelyn laajentuessa Makinoharan ylängöllä. Sen merkitys kuitenkin hiipui Ansei-Tōkain maanjäristyksen aiheuttamien tuhojen seurauksena. Nykyisin tärkeitä elinkeinoja ovat teen tuotannon lisäksi elektroniikkateollisuus ja autoteollisuus. Kaupungissa viljellään myös riisiä, kasviksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta ja vesiviljelyä.

Makinoharan nähtävyyksiin kuuluvat Kashiman ja Shizunamin uimarannat. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat historiallinen Ōkane-suvun asuintalo ja Heiden-jin buddhalainen temppeli, jossa säilytetään kansallisaarteeksi valittua keisari Shōmun kirjoittamaa asetusta. Osa Shizuokan lentoasemasta sijaitsee kaupungin alueella.

Kuvia
-----

* Makinoharan teeviljelmiäMakinoharan teeviljelmiä
* Kaupungin historiallinen museoKaupungin historiallinen museo
* Shizunamin uimarantaaShizunamin uimarantaa

Lähteet
-------

1. 1 2  牧之原市の概要について Makinohara City. Viitattu 10.05.2020.
2. 1 2  令和2年4月末 静岡県牧之原市行政区(町内会）別人口世帯数表 Makinohara City. Viitattu 10.05.2020.
3. 1 2  牧之原市の花と木 Makinohara City. Viitattu 10.05.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 牧之原市 Kotobank. Viitattu 10.05.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 牧之原（市） Kotobank. Viitattu 10.05.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Makinohara** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shizuokan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Haibaran piirikunta** (Kawanehon · Yoshida) · **Kamon piirikunta** (Higashi-Izu · Kawazu · Matsuzaki · Minami-Izu · Nishi-Izu) · **Shūchin piirikunta** (Mori) · **Suntōn piirikunta** (Nagaizumi · Oyama · Shimizu) · **Tagatan piirikunta** (Kannami) |

 |
SS South American (alla) sanomalehden kuvassa.
**SS South American** oli Yhdysvaltain ja Kanadan välisillä suurilla järvillä liikennöinyt matkustajahöyrylaiva. Aluksen oli tilannut detroitilainen Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company ja se rakennettiin Great Lakes Engineering Worksin telakalla Ecorsessa Michiganissä vuosina 1913–1914 runkonumerolla 1133.

Aluksen pituus oli 88,54 metriä, leveys 14,35 metriä ja syväys 5,6 metriä. 2 662 bruttorekisteritonnin aluksessa oli telakan rakentama nelipaisuntahöyrykone, jonka teho oli 2 500 indikoitua hevosvoimaa. Höyrykoneen tarvitsema höyrynpaine kehitettiin kolmessa höyrykattilassa, jotka toimitti Toledossa, Ohiossa, toiminut Marine Boiler Works. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1914.

Aluksella raivosi tulipalo sen ollessa laiturissa 9. syyskuuta 1924. Tuli tuhosi suuren osan aluksen kansirakenteista ja sisustuksesta. Kannet ja hytit rakennettiin uudelleen, ja töiden yhteydessä alukseen lisättiin toinen savupiippu.

Alus myytiin Seafarer's International Unionille syksyllä 1967 asuntolalaivaksi Atlantilla uponneen *SS North Americanin* tilalle, ja se hinattiin Montréalista Newport Newsiin 27. lokakuuta – 9. marraskuuta 1967. Newport Newsissä alus sisustettiin kelluvaksi asuntolaksi ja sen koneisto purettiin, jonka jälkeen se siirrettiin Piney Pointiin Marylandiin.

Huhtikuussa 1974 alus myytiin Ships, Inc.:lle romutettavaksi, ja se hinattiin Camdeniin New Jerseyhin. Aluksen pelastamista suunniteltiin muuttamalla se ravintola- tai museoalukseksi, mutta tuloksetta. Lopulta erittäin huonoon kuntoon päässyt alus romutettiin vuonna 1992.

Aiheesta muualla
----------------

* Marine Historical Society of Detroit: Steamer South American (Arkistoitu – Internet Archive)