recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Deutsches Reichsbräu*** ("Saksan valtakunnan olut" saksaksi) on saksalainen olut jota panee Tommy Frenck. Olut on pilsner jossa on 4,9 % alkoholia. Oluen brändi aiheutti kiistoja natsismiin viittaavalla kuvituksellaan.

Design
------

Oluella on ruskea etiketti, jonka media väitti viittaavan *Sturmabteilung*-joukkoihin (SA, kutsutaan myös ruskeapaidoiksi). Oluen logossa on Reichsadler-kotka ja rautaristi, jonka alla oluen nimi lukee goottilaisella kirjaintyypillä.

Historia
--------

Olutta myytiin alun perin uusnatsistisilla verkkosivuilla tammikuussa 2020. Frenck sanoi saaneensa idean poliisien valvomasta alkoholin myyntikiellosta uusnatsien festivaalilla Veßran luostarilla. Vuonna 2020 sitä myytiin alkoholijuomakaupassa Bad Bidran kaupungissa Saksi-Anhaltin osavaltiossa, jossa se myytiin loppuun. Tämän huomasi poliisipäällikkö Götz Ulrich holokaustin uhrien muistopäivänä. Olutta myytiin hintaan 18,88 €, jonka ymmärrettiin olevan uusnatsien koodi jossa "18" tarkoittaa kirjaimia "AH" (Adolf Hitler) ja "88" kirjaimia "HH" ("Heil Hitler").

Poliisia pyydettiin tutkimaan oluen natsismiin viittaavaa kuvitusta. Kuitenkin, koska oluen etiketissä käytettyjä symboleita ei ole kielletty *Strafgesetzbuch*in osiossa 86a eikä hakaristiä ole käytetty, poliisi totesti ettei kuvitus ole laiton. Alkoholijuomakauppa on Getränke-Quelle -yhtiön itsenäinen franchise-yrittäjä, ja emoyhtiö Getränke-Quelle kielsi kauppaa myymästä olutta enää uhaten franchise-suhteen lopettamisella. Sillä aikaa Frenck on myynyt Deutsches Reichsbräu -olutta omassa pubissaan. Skottilainen panimo BrewDog vastasi oluen myyntiin luomalla mainoksen Frenckin omistaman pubin edustalle pysäköityyn perävaunuun, jossa lukee *"Wenn du nur eine Hautfarbe magst, kannst du mit mehr als 30 Sorten eh nichts anfangen"* ("Jos pidät vain yhdestä ihonväristä, et voi muutenkaan tehdä mitään yli 30 eri vaihtoehdolla").

Lähteet
-------

1. ↑  "Police called after store sells 'German Reich' beer", *The Drinks Business*. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
2. ↑  "Braunes Bier: Getränkemarkt in Sachsen-Anhalt verkaufte 'Deutsches Reichsbräu' - Video". *Die Welt* (saksaksi) 24. tammikuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
3. ↑  "German beer which seems to promote the Nazis is a sell out", *Euro Weekly News Spain* 30. tammikuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
4. 1 2  "Police investigate beer sold with Nazi-style label in Germany", *Evening Standard*. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
5. ↑  "'Deutsches Reichsbräu': Bier mit Nazi-Symbolik für 18,88 Euro verkauft", *Die Welt* (saksaksi) 24. tammikuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
6. ↑  "Alemania: mercado de bebidas vende cerveza con simbolismo nazi - 26.01.2020", *DW.com* (espanjaksi). Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
7. 1 2 3 4 5  "German police probe Nazi-style beer brand", BBC News 27. tammikuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
8. ↑  "Thüringer Dorf-Idylle mit Neonazi-Wirt", *BR24* (saksaksi) 31. toukokuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
9. ↑  "Streit um 'Reichsbräu': Schotten verhöhnen Thüringer Nazi-Bier", *Mitteldeutsche Zeitung* (saksaksi) 4. helmikuuta 2020. Viitattu 20. kesäkuuta 2020.
Ekotaloja
**Vauban** on Freiburgin esikaupunki Saksassa. Alue on entinen kasarmialue, joka toimi toisen maailmansodan jälkeen Ranskan sotilastukikohtana.

Autoilun vähentäminen
---------------------

Vaubanissa vuonna 2009 autotiheys oli 220 per 1000 asukasta, kun se oli Freiburgissa 550 per 1000 asukasta. Paikalliset asukkaat tekivät aloitteen autojen vähentämiseksi. Keinoihin sisältyivät autoilun kieltäminen monilla kaduilla, katupysäköintikiellot, ei kotipysäköintipaikkoja, pysäköintipaikkamaksu 30 000 $ yhdessä kahdesta pysäköintitalosta, hyvä julkinen liikenne mukaan lukien pikabussit ja raitiovaunut, hyvä pyörätieverkosto, Kimppakyyti ja paljon vihertilaa.

Energiansäästäminen asumisessa
------------------------------

Useissa taloissa vesi lämmitetään aurinkolämmityksellä, omalla katolla. Keskuslämmitys toimii lämmön ja sähkön yhteistuotannolla puulastuista. Lisäksi Vaubanissa on ainakin 270 passiivitaloa. Esimerkiksi Time-lehden mukaan vuonna 2009 energiakonsultin omassa, 90 neliön passiivitalossa Vaubaussa vuodesta 1997, lämmitys- ja sähkökustannukset ovat olleet 200 euroa vuodessa. Talo tuottaa itse 60 % sähköstä ja 30 % lämpimästä vedestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The residents of Vauban, Time 5.10.2009 s. 74-75

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vauban (asuinalue)** Wikimedia Commonsissa
**Narod**, ukr. Народ (’Kansa’), oli kaksi kertaa kuussa ilmestyvä ukrainalainen sosialistinen aikakauslehti. Se ilmestyi 1890–1895, josta Lvivissä tammikuusta 1890 lokakuuhun 1892, Kolomyjassa elokuuhun 1894 ja uudelleen Lvivissä elokuuhun 1895. Lehden päätoimittajia ja pääasiallisia kirjoittajia olivat Ivan Franko ja Myh’ailo Pavlyk. Lisäksi avustajakuntaan kuului nuoria ukrainalaisia sosialisteja, esimerkiksi Volodymyr Oh’rymovytš, Mykola Hankevytš ja Jevhen Levytskyi. Lokakuusta 1890 elokuuhun 1893 *Narod* oli samalla ruteenilais-ukrainalaisen radikaalin puolueen äänenkannattaja.

*Narod* omisti alkuun jonkin verran tilaa myös kirjallisuudelle, esimerkiksi Ivan Frankon runoille ja kertomuksille, ja siinä käsiteltiin yleisesti kulttuuria ja taidetta, mutta vuodesta 1892 lähtien se oli ensisijaisesti poliittinen lehti. *Narodissa* arvosteltiin voimakkaasti Galitsian tilannetta, ja sen muita aiheita olivat sosialistinen liike Euroopassa, naiskysymys Ukrainassa ja sorto Venäjän valtakunnassa. Sen esittämiä näkemyksiä linjasi Myh’ailo Drahomanov, ja siinä julkaistiin monia hänen artikkeleitaan. Lehti omisti hänelle erikoisnumeron vuonna 1894. Muita kirjoittajia olivat Lesja Ukrajinka, Pavlo Hrabovskyi, Vjatšeslav Budzynovskyi, Ahatanhel Krymskyi, S. Danylovytš, Vasyl Stefanyk, Natalija Kobrynska, Les Martovytš, Olha Kobyljanska ja Julijan Batšynskyi, jonka teoksen *Ukrajina Irredenta* ensimmäiset luvut julkaistiin siinä. P. Babjakin kokoama *Narodin* systemaattinen hakemisto julkaistiin Lvivissä vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2  Narod *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 25.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------
Alabaman poliisi hyökkää mielenosoittajia vastaan 7. maaliskuuta 1965
**Selma–Montgomery-marssit** olivat vuonna 1965 Alabamassa Yhdysvalloissa toteutettuja rotusorron vastaisia mielenosoitusmarsseja. Ne edistivät kanslaisoikeuksien toteutumista Yhdysvaltain eteläisissä osavaltioissa ja vaikuttivat vuoden 1965 äänioikeuslain syntyyn. Marssien organisointia johtivat muun muassa James Bevel, Martin Luther King ja Bernard Lafayette.

Marssit, joita järjestettiin yhteensä kolme kertaa, lähtivät liikkeelle Selman kaupungista. Suunniteltu reitti kulki Route 80 -valtatietä pitkin Alabaman pääkaupunkiin Montgomeryyn. Matkan pituus oli noin 85 kilometriä.

Ensimmäinen marssi alkoi 7. maaliskuuta. Poliisit pysäyttivät marssijat pampuilla ja kyynelkaasulla jo Selman Edmund Pettus Bridgellä. Tapaus sai lisänimen *Bloody Sunday*. Toinen marssi lähti liikkeelle 9. maaliskuuta. Samana iltana aktivisti James Reeb pahoinpideltiin Selmassa. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin.

Kolmas marssi järjestettiin 21. maaliskuuta. Sitä suojaamaan oli määrätty armeijan sotilaita ja kansalliskaartilaisia. Neljän päivän kuluttua marssijat pääsivät perille Alabama State Capitolille, jonka portailla tohtori King piti puheen *How Long, Not Long*.

Joulukuussa 2014 sai ensi-iltansa elokuva *Selma*, joka kertoo Selma–Montgomery-marsseista.

Lähteet
-------

1. ↑  We Shall Overcome Selma-to-Montgomery March National Park Service, U. S. Department of the Interior. Viitattu 22.5.2015.
2. ↑  Reeb, James (1927–1965) (Arkistoitu – Internet Archive) Stanford University, Martin Luther King Jr. Research and Education Institute

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Selma–Montgomery-marssit** Wikimedia Commonsissa
**Mika Piispa** (s. 1972) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt näyttelijänä Lahden kaupunginteatterissa ja useissa muissa teattereissa.

Ura
---

Mika Piispa on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on ollut vuodesta 2002 Nälkäteatterin jäsen ja työskennellyt Lahden kaupunginteatterin näyttelijänä 2007–2012. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa.

Piispan teatterirooleja ovat olleet muun muassa Luigi (*Ei makseta ei makseta*), Jallu (*Viisas neitsyt*) ja Olavi (*Pesärikko*). Hän on näytellyt useita rooleja komedioissa *Varasto* ja *Mielensäpahoittajan Suomi*. Televisiossa Piispa on näytellyt kahdeksanosaisessa komediasarjassa *Testosteriili* (2011) ja eräissä muissa tuotannoissa.

Valikoitu rooliluettelo
-----------------------

* Närpiön Kalle (*Albatrossin tarina*, 1995)
* Luigi (*Ei makseta ei makseta*, 2002)
* Kustaa (*Merimiehen leski*, 2004)
* Alastalo (*Härkäniemen piiput*, 2005)
* Kyösti (*Omat koirat*, 2008)
* Jallu (*Viisas neitsyt*, 2009)
* Tomas (*Ampiaiskesä*, 2010)
* Olavi (*Pesärikko*, 2011)
* Iso Kiltti Jätti (*Iso kiltti jättiläinen*, 2015)
* Killeri (*Jykevää on rakkaus: Agents-musiikkikomedia*, 2017)
* Anttoni (*Vaahteramäen Eemeli*, 2018)
* Josef II (*Amadeus*, 2022)

Viitteet
--------

1. 1 2  Ilona / Tekijähaku / Piispa Mika *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 19.1.2024.
2. ↑  Mika Piispa *Näyttelijäliitto.fi*. Näyttelijäliitto - Skådespelarförbundet. Viitattu 19.1.2024.
3. ↑  Mika Piispa Elonetissä.
**Roxane Gay** (s. 15. lokakuuta 1974 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen kirjailija, professori, toimittaja ja aktivisti. Gay on kirjoittanut suositun ja *The New York Times* -lehden parhaiten myyneiden kirjojen listalle päässeen esseekokoelman *Bad Feminist* (2014) sekä monia muita teoksia ja esseitä.

Hän on ollut Illinoisin ja Purduen yliopistoissa englannin kielen professori, ja tällä hetkellä hän työskentelee Yalen yliopiston vierailevana professorina. Hän on *The New York Times -*lehden kolumnisti, Tiny Hardcore Press-kustantamon perustaja, The Rumpuksen esseetoimittaja, kirjallisen taidekollektiivi PANK:n päätoimittaja, sekä vuonna 2001 perustetun *Gay Magin* toimittaja*.*

Suomennetut teokset
-------------------

Roxane Gay: *Bad Feminist*. Suomentanut Koko Hubara, Anu Partanen. Helsinki: Like, 2017. ISBN 978-952-01-1377-3.

Lähteet
-------

1. ↑  Gay: Once, I Was Pretty Freerange Nonfiction.  Arkistoitu November 18, 2013. "...a record of my birth in the *Omaha World Herald*, printed on October 28, 1974, thirteen days after my birthday. ... My name is spelled correctly on my birth certificate, with one 'n'..." Viitattu 13. huhtikuuta 2021. (englanniksi)
2. ↑  Gay: *Hunger: A Memoir of (my) Body*, s. 282. New York City: HarperCollins, 2017.
3. ↑  Higgins, Jim. "Talking with 'An Untamed State' author Roxane Gay".
4. ↑  "About".
5. ↑  Gay Mag *Gay Mag*. Viitattu 13. huhtikuuta 2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Roxane Gay  –  26.03.2021 versio
CNC-kone suorittaa plasmaleikkausta.
**Plasmaleikkaus** on metallien leikkaamisen kehitetty valmistustapa. Se on kehitetty kun on haluttu löytää leikkausmenetelmä myös sellaisille materiaaleille, joihin ei tavallinen polttoleikkaus riitä. Tällaisia materiaaleja ovat muun muassa ruostumaton teräs, alumiini ja kupari. Leikkausmenetelmällä voidaan leikata jopa 160 millimetriin asti.

Plasmalla tarkoitetaan korkeaan lämpötilaan kuumennettua sähköä johtavaa kaasua ja sen tehtävänä leikkausprosessissa on perusaineen sulatus ja sen kuljettaminen pois leikkausrailosta. Lähes aina plasmaleikkaus on sulatusleikkausta, jossa leikattavaan kappaleeseen sulatetaan railo. Soveliaita plasmakaasuja ovat argon, vety, typpi ja niiden seokset sekä myös paineilma ja happi.

Plasmaprosessi käyttää keskitettyä sähköistä valokaarta, joka korkealämpötilaisen plasmasäteen avulla sulattaa materiaalin. Menetelmällä voidaan leikata kaikkia sähköäjohtavia materiaaleja. 

Plasmaleikkauksen jälki näyttää usein paremmalta kuin laserleikattu osa, mutta laserleikkurin mekaaninen tarkkuus on tavallisesti noin 10 kertaa parempi verrattuna plasmaleikkuriin.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
Taiwanin ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke oranssilla
**Taiwanin ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke** (kiin.: 中華民國防空識別區; pinyin: *Zhōnghuá mínguó fángkōng shìbié qū*, engl. *Taiwan Air Defense Identification Zone*) on Taiwanille kuuluva ADIZ. Kyseessä ei kansainvälisen oikeuden näkökulmasta ole sama asia kuin ilmatila, vaan tunnistusvyöhyke on työkalu, jolla valtiot pyrkivät estämään vaaratilanteita lentoliikenteessä. Vyöhykkeen valvontakeskus sijaitsee Hsinchussa, ja valvontalaitteet on hankittu Yhdysvalloista.

Tunnistusvyöhykkeeseen kuuluu ns. keskilinja, joka kulkee manner-Kiinan ja Taiwanin puolivälissä Taiwaninsalmessa. Vuosina 1955–1999 kansan vapautusarmeijan ilmavoimien koneet eivät ylittäneet keskiviivaa. Kiina ei ole tunnustanut keskilinjan olemassaoloa, koska se katsoo Taiwanin olevan osa Kiinaa ja sitä kautta alue on kokonaisuudessaan osa Kiinan aluetta. Matkaa keskilinjalta Taiwanin pääsaarelle on noin 80 km. Keskilinjan ylittämisen on katsottu Taiwanissa olevan vakavampi alueloukkaus kuin muualla tunnistusvyöhykkeellä lentäminen.

Kansan vapautusarmeija on lähettänyt hävittäjiään Taiwanin vyöhykkeelle ja keskilinjan toiselle puolelle aina, kun manner-Kiinan ja Taiwanin välit kiristyvät. Myös Yhdysvaltojen sotilaallinen läsnäolo alueella johtaa siihen, että kiinalaiset hävittäjät lähetetään kiertämään Taiwanin vyöhykkeelle. Vuonna 2020 Kiina lähetti hävittäjiään Taiwanin tunnistusvyöhykkeelle 380 kertaa, joista 22 kerralla nämä ylittivät keskilinjan. Seuraavana vuonna käyntejä tunnistusvyöhykkeellä oli jo 972, muttei yhtäkään keskilinjan toiselle puolelle. Myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies Nancy Pelosin vierailu Taiwaniin vuonna 2022 sai Kiinan koneet lentämään vyöhykkeellä aktiivisemmin, minkä lisäksi sen välittömässä läheisyydessä järjestettiin ilmavoimien kovapanosharjoitus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taiwan: Kiinan hävittäjät loukkasivat ilmatilaamme – Kiina perustelee sotaharjoituksiaan Yhdysvaltain ja Taiwanin suhteiden lämpiämisellä *Yle Uutiset*.  18.9.2020. Viitattu 22.1.2024.
2. ↑  Taiwan Air Force Command confirms US presence at Leshan radar station *Taiwan News*.  14.10.2020. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
3. 1 2  The PLA Air Force Erases the Taiwan Strait Centerline *Global Taiwan Institute*.  8.9.2022. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  What is the Median Line Between China and Taiwan? *Voice of America*.  28.10.2020. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
5. 1 2  Chinese aircraft cross Taiwan Strait median line after U.S. arms sale announcement *Focus Taiwan*.  25.8.2023. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee taikuria. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
David Copperfield
**David Copperfield** (oik. **David Seth Kotkin**, s. 16. syyskuuta 1956 Metuchen, New Jersey) on yhdysvaltalainen taikuri.

Ura
---

Copperfield aloitti viihdyttäjän uransa kymmenvuotiaana vatsastapuhujana. Ryhdyttyään taikuriksi hän otti taiteilijanimekseen ensin Davino ja sen jälkeen Charles Dickensin romaanihahmon mukaan David Copperfield.

Copperfield valittiin Yhdysvaltain taikurijärjestöön sen historian nuorimpana jäsenenä. Vielä teini-ikäisenä hän ehti myös opettaa taikuutta New Yorkin yliopistossa ja esiintyä chicagolaisessa musikaalissa *The Magic Man*.

Copperfieldistä tuli Yhdysvalloissa tunnettu ABC-televisiokanavan esityskauden 1977–1978 esittelijänä. Sen jälkeen hän esiintyi taikurina CBS-kanavan erikoislähetyksissä. Copperfieldin tunnetuimpia illuusioita televisiossa olivat Grand Canyonin yli lentäminen, Kiinan muurin läpi käveleminen ja Vapaudenpatsaan taikominen näkymättömiin. Copperfieldin lavaesityksissä on taikuuden lisäksi musiikkia, tanssia ja tarinallisuutta.

Copperfield vähensi televisioesiintymisiään 1990-luvulle tultaessa. Broadwaylla hän esiintyi ensi kertaa vuoden 1996 näytelmässä *Dreams and Nightmares*. Vuonna 1999 hän aloitti kiertueen nimeltä *You!*. Copperfieldilla on ollut oma show Las Vegasissa vuodesta 1996 alkaen.

Copperfield keräilee taikuusaiheista kirjallisuutta ja historiallisia esineitä, jotka ovat näytteillä yksityismuseossa Las Vegasissa. Copperfield avustaa Project Magic -nimistä hyväntekeväisyysjärjestöä, joka opettaa silmänkääntötemppuja terapeuttisessa tarkoituksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Harold L. Erickson: David Copperfield *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Copperfield** Wikimedia Commonsissa

* David Copperfieldin virallinen sivusto
* David Copperfield Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Xaver Unsinn** (29. marraskuuta 1929 Füssen, Saksa – 4. tammikuuta 2012 Füssen, Baijeri, Saksa) oli saksalainen jääkiekkoilija. Myöhemmin hän toimi Saksan liittotasavallan jääkiekkomaajoukkueen valmentajana vuosina 1975–1977 ja 1982–1990 sekä olympialaisissa vuonna 1964 Innsbruckissa ja samoin 1976 Innsbruckissa, missä hän valmensi joukkueensa pronssille.

Pelaajana
---------

Xaver Unsinn pelasi Ev Fussen -seurassa vuosina 1946–1960. Unsinn oli pelaajavalmentajana ESV Kaufbeurenissa vuosina 1960–1962. Unsinn pelasi 72 maaottelua, joissa teki 24 maalia. Hän pelasi talviolympiakisoissa 1952 ja 1960 sekä maailmanmestaruuskisojen A-sarjassa vuosina 1953, 1954 ja 1959. Talviolympialaisten jääkiekkoturnaukset vuosina 1952 ja 1960 olivat samalla myös jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut.

Valmentajana
------------

Seuravalmentajana:

* 1960–66 ESV Kaufbeuren
* 1967/68 Preußen Krefeld
* 1968–70 Augsburger Ev
* 1970–72 Düsseldorfer EG (Saksan mestaruus 1972)
* 1972–1977 Berliini (Saksan mestaruus 1974, 1976)
* 1977/78 Ev Rosenheim
* 1978–81 SC Bern (Sveitsin mestaruus 1979)

Maajoukkuevalmentajana:

* 1963 B-maajoukkueen valmentajana
* 1964 Saksan maajoukkueen valmentajana, olympiakisat Innsbruck 1964
* 1976 Saksan maajoukkueen valmentajana, olympiapronssi Innsbruck 1976

Lähteet
-------

1. ↑  Frankfurter Allgemeine Zeitung: „Mister Eishockei" ist tot.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Xaver Unsinn
**Pekka Leppänen** (1855 Kiihtelysvaara – 11. joulukuuta 1911 Joensuu) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.

Leppänen kävi pari luokkaa lyseota, mutta joutui keskeyttämään koulun isänsä kuoltua. Hän ryhtyi maanviljelijäksi ja kauppiaaksi ja perusti meijerin, jonka omistajana hän toimi yli kymmenen vuotta. Leppäsellä oli useita luottamustoimia. Pääosin hänen toimestaan perustettiin 1900 Pohjois-Karjalan palovakuutusyhtiö, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1907 asti. Joensuuhun muutettuaan hän toimi siellä kaupunginvaltuutettuna 1907–1908. Leppänen oli talonpoikaissäädyssä Ilomantsin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja Liperin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1899 ja 1900. Valtiopäivillä hän toimi sekä valitsijamiehenä että useassa eri valiokunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Joensuusta ja likitienoilta. Kuollut Pekka Leppänen.  *Karjalan Sanomat*, 12.12.1911, nro 141, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.2.2021.
2. 1 2  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 163–164. Helsinki: Otava, 1926.
**Rustokalat** (Chondrichthyes) ovat yksi selkärankaisten (Vertebrata) luokista. Siihen sisältyvät hait (Selachimorpha), rauskut (Batoidea) ja sillikuningaskalat (Chimaeriformes).

Rakenne
-------

Rustokalojen kallo ja tukiranka on pääosin rustoinen toisin kuin luukaloilla. Niillä ei ole uimarakkoa ja niiden iho on hammassuomujen peittämä. Rustokalojen suomut ovat erilaisia luukaloihin verrattuna. Rustokalojen suussa on useita rivejä hampaita, joista osa odottaa aina käyttövuoroaan. Niitä kutsutaan "ihohampaiksi" eli "dentikkeleiksi". Rustokaloilla on erittäin hyvä hajuaisti ja ne pystyvät tunnistamaan myös toisen eläimen ympärillä olevan heikon sähkökentän.

Lisäksi rustokalojen hengityselimistö kidukset poikkeavat hieman luukaloista. Kaikkien kalojen verenkierto on yksinkertainen sillä niiden sydämessä on vain yksi eteinen ja yksi kammio. Siis sydämeen tulee ja siitä lähtee hiilidioksidipitoista verta. Kaasujen kuten hapen ja hiilidioksidin vaihtuminen tapahtuu yleensä kiduksissa. 

Rustokaloilla on sisäinen hedelmöitys, ja ne synnyttävät joko eläviä poikasia tai munivat munia. Ne saavat kerralla paljon vähemmän poikasia kuin luukalat, enimmillään 10-20 poikasta. Poikaset saavuttavat sukukypsyyden vasta 6-18 vuoden iässä. 

Useimmat hait ovat petoja, mutta suurikokoisimmat hait käyttävät ravintonaan planktonia. Rauskut taas elävät meren pohjassa käyttäen ravintonaan muun muassa nilviäisiä ja äyriäisiä.

Luokittelu
----------

Rustokaloilla on kaksi alaluokkaa; näistä koppapäisiin kuuluu vain yksi lahko.
Vaihtoehtoisessa luokituksessa koppapääkalat luetaan omaksi luokakseen rustokalojen rinnalle.

* Koppapäiset Holocephali

* Sillikuningaskalat Chimaeriformes

* Leveäsuiset Elasmobranchii
	+ Euselachii
		- Hait Selachimorpha
			* Luomihaikalat Carcharhiniformes
			* Echinorhiniformes
			* Sarvihaikalat Heterodontiformes
			* Kaulushaikalat Hexanchiformes
			* Sillihaikalat Lamniformes
			* Partahaikalat Orectolobiformes
			* Sahahaikalat Pristiophoriformes
			* Piikkihaikalat Squaliformes
			* Merienkelikalat Squatiniformes
		- Rauskut Batoidea
			* Myliobatiformes
			* Saharauskukalat Pristiformes
			* Rauskukalat Rajiformes
			* Sähkörauskukalat Torpediniformes

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q25371
* Wikispecies: Chondrichthyes
* ADW: Chondrichthyes
* AFD: Chondrichthyes
* EoL: 2774522
* EPPO: 1CHONC
* Fossilworks: 34422
* iNaturalist: 196614
* IRMNG: 1155
* ITIS: 159785
* NCBI: 7777
* NZOR: 4acd6aba-2825-45a9-8143-ae4486ceeeb7
* uBio: 179479

 |

 |
**Örgryte IS Fotboll** on göteborgilaisen Örgryte IS -urheiluseuran jalkapallojaosto. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Örgryte on eräs Ruotsin menestyneimmistä jalkapalloseuroista. Se on voittanut maan mestaruuden 14 kertaa.

Historia
--------

Ensimmäisen ottelunsa jalkapallojoukkue pelasi 22. toukokuuta vuonna 1892 Idrottssällskapet Lyckans Soldateria vastaan ja voitti kamppailun maalein 1–0. 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin se hallitsi Ruotsin jalkapalloa ja voitti mestaruuden vuosina 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909 ja 1913. Joinakin vuosina seura oli niin ylivoimainen, että reservijoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Allsvenskanissa se pelasi heti sarjan ensimmäisellä kaudella 1924, minkä jälkeen voitti mestaruudet vuosina 1926 ja 1928. Sittemmin menestyskulku katkesi ja joukkue putosi kakkosdivisioonaan, mistä se nousi takaisin Allsvenskaniin vasta 1950-luvulla. Noihin aikoihin nimekkäitä pelaajia joukkueessa olivat muiden muassa Agne Simonsson, Gunnar Gren, Lennart Wing ja Rune Börjesson. 1970-luvulla joukkue putosi jälleen kakkoseen, mistä se nousi 1980-luvulla takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Noiden aikojen maineikkaita pelaajia olivat Sören Börjesson, Sven Andersson, Glenn Martindahl, Jan Hellström ja Conny Karlsson. Seuran voitti historiansa neljännentoista ja toistaiseksi viimeisen mestaruutensa vuonna 1985. Mestaruusjoukkuetta valmensi joukkueen entinen tähtipelaaja Agne Simonsson. 1990-luvulla joukkue putosi jälleen Allsvenskanista ja kävi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ennen nousuaan takaisin. Joukkueen viimeisin suursaavutus on vuodelta 2000, jolloin se voitti historiansa ainoan Ruotsin Cup -mestaruuden.

Ennätyksiä
----------

* Eniten Allsvenskan-otteluita: Niclas Sjöstedt, 261 (1987–2000)
* Eniten Allsvenskan-maaleja: Carl-Erik Holmberg, 193
* Yleisöennätys: 46 405 katsojaa 11. lokakuuta vuonna 1985 Landskronaa vastaan

Saavutuksia
-----------

* Ruotsin mestaruus 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909, 1913, 1926, 1928, 1985
* Ruotsin Cupin voitto 2000

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
* Kannattajien sivu
**Shannon Walker** (s. 4. kesäkuuta 1965 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen fyysikko ja NASAn astronautti. Hän osallistui ensimmäiselle avaruuslennolleen 16. kesäkuuta 2010, jolloin hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-19 Kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 24:n ja Retkikunta 25:n miehistöjen jäseniksi. 26. marraskuuta 2010 hän palasi Maahan Sojuz TMA-19:n matkassa. 

Vuonna 2017 Walker oli retkikunnan 53/54 varahenkilö, mutta kansainväliselle avaruusasemalle hän pääsi toisen kerran 15.11.2020, jolloin SpaceX:n avaruusalus Crew Dragon mukanaan Crew-1 laukaistiin avaruuteen Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Hän liittyi retkikuntaan 64 jäsenenä. Huhtikuussa 2021 hänestä tuli retkikunnan 65 päällikkö, kun retkikunta 64 palasi Maahan. Päällikön tehtävässä hän toimi vain 11 päivää ja luovutti komennon Crew-2:n japanilaiselle Akihiko Hoshidelle 2.5.2021. Walker on kolmas nainen, joka on toiminut kansainvälisen avaruusaseman päällikkönä. Hän palasi Maahan 2.5.2021 vietettyään avaruudessa 168 päivää. Yhteensä hän on ollut avaruudessa 331 päivää.

Walkerilla on avaruusfysiikan tohtorintutkinto Ricen yliopistosta vuodelta 1993. Hän on naimisissa astronautti Andy Thomasin kanssa. Walker on työskennellyt NASAn Johnson Space Centerissä vuodesta 1987 robotiikan parissa avaruussukkuloiden lennonvalvonnassa ja myöhemmin Kansainvälisen avaruusaseman laitteistojen parissa. Hänet valittiin toukokuussa 2004 NASAn astronauttikoulutukseen.

Katso myös
----------

* Luettelo naisavaruuslentäjistä

Lähteet
-------

1. ↑  Anna Heiney: NASA, SpaceX Targeting October for Next Astronaut Launch *NASA*.  14.8.2020. Viitattu 24.12.2021.
2. ↑  Ben Evans: Walker Becomes Third Female ISS Skipper *AmericaSpace*. Viitattu 24.12.2021.
3. ↑  Walker, Shannon *Astronautix.com*. Viitattu 24.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shannon Walker** Wikimedia Commonsissa

* NASA:n elämäkertasivut (englanniksi)
* Speceacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
* Retkikunta 24:ää edeltävä haastattelu (1.6.2010) (englanniksi)
**FC Basel**, lyhyesti **FCB**, on sveitsiläinen jalkapalloseura Baselin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1893. Seura menestyi hyvin 1960- ja 1970-luvuilla voittamalla seitsemän liigamestaruutta. 1980-luvulla se joutui pelaamaan myös Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seura palasi korkeimmalle sarjatasolle vuonna 1994. 

Vuonna 2001 Basel muutti uudelle 33 343-paikkaiselle St. Jakob-Parkille. Vuonna 2002 Basel voitti sekä Sveitsin liigan että cupin. Seuraavalla kaudella FCB oli ensimmäinen Mestareiden liigassa pelannut sveitsiläisseura. Basel jatkoi menestystään kotimaassa voittaen Sveitsin cupin vuonna 2003 ja Sveitsin liigan vuosina 2004 ja 2005. Kaudella 2005–2006 Basel selvisi UEFA Cupin puolivälieriin. Basel oli samana vuonna pitkään kiinni mestaruudessa. Kauden viimeisessä ottelussa, jossa joukkueelle olisi riittänyt tasapeli, se hävisi yliajalla tehdyllä maalilla FC Zürichille, joka voitti mestaruuden. Samalla katkesi Baselin historiallinen kotipeliennätys, 52 perättäistä tappiotonta ottelua. 

Basel on kannatukseltaan Sveitsin suosituin seura. Sen yleisökeskiarvo on Sveitsin liigan suurin, noin 21 000.

Saavutukset
-----------

* Sveitsin mestaruus (20): 1953, 1967, 1969, 1970, 1972, 1973, 1977, 1980, 2002, 2004, 2005, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
* Sveitsin cup (12): 1933, 1947, 1963, 1967, 1975, 2002, 2003, 2007, 2008, 2010, 2012, 2017
* Sveitsin liigacup: 1973
* Coppa delle Alpi (3): 1969, 1970, 1981

Entisiä valmentajia
-------------------

* Saksa Jörg Berger
* Saksa Thorsten Fink
* Sveitsi Urs Fischer
* Sveitsi Christian Gross
* Sveitsi Marcel Koller
* Portugali Paulo Sousa
* Itävalta Rudi Strittich
* Saksa Heiko Vogel
* Sveitsi Raphael Wicky
* Sveitsi Murat Yakin

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Sveitsin Superliiga |
| --- |
|  |
|  **Hallitseva mestari: BSC Young Boys** |
|  |
| Joukkueet (2023–24) | 
* FC Basel
* BSC Young Boys
* Grasshopper Club Zürich
* FC Lausanne-Sport
* FC Stade Lausanne Ouchy
* FC Lugano
* FC Luzern
* Servette FC
* FC St. Gallen
* FC Winterthur
* Yverdon-Sport FC
* FC Zürich

 |

 |
Eugenio Giraldoni
**Eugenio Giraldoni** (20. toukokuuta 1871 Marseille – 23. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli italialainen baritoni. Vuonna 1900 hän lauloi Giacomo Puccinin oopperan Tosca ensiesityksessä paroni Scarpian roolin.

Giraldonin vanhemmat olivat baritoni Leone Giraldoni ja sopraano sekä viulisti Carolina Ferni. Hän teki oopperadebyyttinsä Barcelonassa Escamillon roolissa oopperassa Carmen vuonna 1891.

Giraldonin oopperakokemus kehittyi lukuisissa eri näytöksissä Italiassa ja vieraillessaan Etelä-Amerikassa vuonna 1898. Paikka oopperan historiassa huipentui, kun hän pääsi vuonna 1900 esittämään paroni Scarpiaa Toscan ensi-illassa Teatro Costanzissa Roomassa. Hän esiintyi myös Alberto Franchettin *La figlia di Jorio*n ensi-illassa Italian kuuluisimmassa oopperatalossa Milanon La Scalassa vuonna 1906.

Hän lauloi Venäjällä ja Puolassa vuosina 1901–1907 ja New Yorkin Metropolitan-oopperassa kaudella 1904–1905. Vuonna 1913 hän esiintyi Pariisin Opéra-Comiquessa jälleen Scarpian roolissa sekä Madama Butterflyn Sharplessina.

Giraldonilla oli tumma, resonoiva ääni ja vahva lavakarisma. Hänen muita muistettavia roolejaan olivat Don Carlos, Aida, Lohengrin, Hamlet, Berliozin La damnation de Faust ja Jevgeni Onegin.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Giraldoni lauloi etupäässä italialaisissa provinssiteattereissa. Hän jäi eläkkeelle Triestessä vuonna 1921 ja kuoli kolme vuotta myöhemmin Suomessa, johon hän oli tullut opettamaan. Hänen viimeinen oopperaesiintymisensä oli isän roolissa oopperassa *Louise*.

Giraldoni teki myös joukon levyäänityksiä, joista jotkut on uudelleenjulkaistu CD-muodossa.

Giraldoni on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.

Lähteet
-------

* *Le guide de l'opéra*, Mancini & Rouveroux, (Fayard, 1986);
* *The Record of Singing*, Michael Scott, (Duckworth, 1977).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee jalkapalloseuraa. Jääpalloseurasta kertoo artikkeli GAIS Bandy.*

**Göteborgs Atlet- och Idrottssällskap**, yleensä vain **GAIS**, on vuonna 1894 perustettu urheiluseura Göteborgista, Ruotsista. Sillä on toimintaa miesten jalkapallossa ja jääpallossa. Vuoteen 1992 saakka seuralla oli myös naisjalkapallojaosto ja vuosina 1954—1968 jääkiekkojaosto.

Jalkapallo
----------

GAIS:n miesten jalkapallojoukkueen menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat vuosisadan alkupuolelle. Se voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 1919, 1922, 1931 ja 1954, ja Ruotsin Cupin vuonna 1942. Sittemmin joukkueen esitykset eivät ole yltäneet entisten vuosien tasolle. Kuitenkin kaudella 2006 joukkue pelasi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa ensimmäisen kerran sitten vuoden 2000. Kaikkiaan joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 47 kautta ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 28 kautta. 

### Saavutuksia

* Ruotsin mestaruus 1919, 1922, 1931, 1954
* Ruotsin Cupin voitto 1942

Lähteet
-------

1. ↑  Ny tränare i Gais – och samtidigt coach i division 4

Aiheesta muualla
----------------

* GAIS jalkapallo
* Makrillarna (Arkistoitu – Internet Archive), kannattajien sivu
**Martin Henry Balsam** (4. marraskuuta 1919 Bronx, New York, Yhdysvallat – 13. helmikuuta 1996 Rooma, Italia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja. Hän opiskeli draamaa New Schoolissa, New Yorkissa ja suoritti asepalveluksensa ilmavoimissa. Hän perusti Actors Studion yhdessä Elia Kazanin ja Lee Strasbergin kanssa vuonna 1947. 

Balsam tunnetaan muun muassa elokuvista *Tyydyttämättömät* (1964), *Narri tuhannesta* (1965), *Summer Wishes, Winter Dreams* (1973), *Pelham 1-2-3 kaapattu* (1974), *Presidentin miehet* (1976) ja *Entebben taistelu* (1977). Muita elokuvia muun muassa *Psyko*, (1960) *Cape Fear* (1990) ja *Väkivallan vihollinen 3* (1985).

Palkinnot
---------

* Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto (1966)
* Golden Laurel (1966)
* NBR Award (1964)

### Ehdokkuudet

* Emmy-palkinto (1977)
* Bafta-palkinto (1976, 1977)
* Golden Globe (1974)

Yksityiselämä
-------------

Balsam oli naimisissa kolme kertaa, Pearl Sommerin, Joyce Van Pattenin ja kuolemaansa asti Irene Millerin kanssa. Hänellä oli kolme lasta, yksi Joyce Van Pattenin ja kaksi Irene Millerin kanssa. Myös hänen tyttärensä Talia Balsam on näyttelijä. Balsam kuoli sydänkohtaukseen 76-vuotiaana.

Aiheesta muualla
----------------

* Martin Balsam Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ruotusotamiehen torppa.
Kotiseutumuseo.
**Vehmaan museot** on Vehmaalla Lahdingon kylässä sijaitseva kolmen museon kokonaisuus. Museot keskittyvät Huolilan kantatilaan ja sen ympäristöön. 

Kantatilan päärakennuksessa toimii Vehmaan kotiseutumuseo, jossa esitellään vaihtuvia näyttelyitä. Pihalla olevassa kivinavetassa toimii Kivityömuseo, jossa esitellään vehmaalaista kivityötä 1900-luvun alussa. Lisäksi tien pohjoispuolella on Ruotusotamiehen torppa, 1700-luvulta peräisin oleva sotilastorppa, joka on säilyttänyt vanhakantaisen ulkomuodon. Kaikkia kolmea museota ylläpitää Vehmaan kotiseutuyhdistys.

Lähteet
-------

1. ↑  Museot *Vehmaa*. Viitattu 9.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Puhakka, Martti: Kuvia Vehmaan kivityömuseon perusnäyttelystä *Digi. Yleisten kirjastojen digitoimaa aineistoa*. Kirjastot.fi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Vehmaan museot (Q61007056)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | paikallismuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Vehmaa |
|  |
| katuosoite | Mynämäentie 157, Vehmaa |
|  |
| koordinaatit | 60°40′58″N 21°45′08″E﻿ / ﻿60.68284°N 21.75224°E﻿ / 60.68284; 21.75224 |
|  |
|  |

 |
Pelastustie.
**Kulkuväylä** on kulkureitti, joka sijaitsee yleensä liikennöidyllä alueella. Kulkuväyliä ovat liikenneväylä, pihatie, pelastustiet, rakennuksille johtavat kulkuväylät ja esimerkiksi jalankulkuväylät asemilla. Liikenneväyliin liittyviä kulkuväyliä ovat myös jalkakäytävät ja suojatiet.

Jalankulkijoiden kulkuväylien riittävä leveys riippuu paikasta. Kun otetaan huomioon liikuntavammaiset ja kulkuväylät pyritään tekemään heille esteettömiksi, kulkuväylien leveydelle ja näkyvyydelle on erityisiä vaatimuksia. Kulkuväylien näkyvyydellä on merkitystä myös näkövammaisten esteettömyydelle.

Rakennuksille johtavilla kulkureiteillä on joskus erilliset jalankulkuväylät ja ajoväylät, jotka erotetaan toisistaan näkyvällä tavalla. Jos piha-alueiden kulkuväylillä on jyrkänteitä, ne merkitään kaiteilla ja niiden alueella näkyvyyttä parannetaan valaistuksella. Kulkuväylä voi mennä esimerkiksi torin läpi, jolloin sen tulee näkyä selvästi. Esimerkiksi metroasemilla jalankulkuväylät ovat reunustettuja ja niihin on käytetty erityistä pinnoitetta, kuten betonilaatoitusta tai luonnonkivetystä. Jalankulku- ja pyöräilyväylät on erotettu alueilla, joilla kevyttä liikennettä on runsaasti tai jos alueella on merkittävä määrä lapsia, vammaisia tai vanhuksia. Tällöin jalankulkuväylät ja pyöräilyväylät on erotettu toisistaan erotuskaistalla, joka voi olla kivipinnoitettu tai jolla voi olla pylväitä tai puita.

Liikenneväylillä sijaitsevien alikulkujen riittävä korkeus vaihtelee liikenteen mukaan 2,5 metristä 3 metriin. Tasoristeyksissä ja laituripoluilla käytetään joskus vammaisten kannalta esteettömiä ratkaisuja, jolloin käytetään erityisiä huomiomerkintöjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kulkuväylät ulkotilassa *sujuva.info*.  3.2019. Viitattu 26.8.2023.
**Barrett Wilbert Weed** (s. 6. marraskuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Veronica Sawyer elokuvaan Heathers perustuvassa musikaalissa Off Broadwaylla sekä roolista Janis Sarkisian Broadwayn Mean Girlsin musikaaliversiossa.

Ura
---

Weedin ensiesiintyminen Broadwaylla tapahtui marraskuussa 2011, musikaalissa Lysistrata Jones, jossa hän toimi useiden naispuolisten roolien varanäyttelijänä.

Hänen seuraava merkittävä roolinsa oli Nadia musikaalissa Bare vuosina 2012-2013.

Syksyllä 2013 Weed sai pääroolin Veronica Sawyer musikaalin Heathers: The Musical ensiesityksessä Los Angelesissa, ja jatkoi roolissaan kun musikaali siirtyi New Yorkiin Off Broadwaylle. Kesäkuussa 2014 Weed jätti roolin ja elokuussa musikaali suljettiin. Esiintymisensä ansiosta hän pääsi ehdolle Lucille Lortel- ja Drama Desk-palkintojen saajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kenneth Jones: Lysistrata Jones, the Broadway Musical That Borrows From Ancient Greece, Will Give It Up on Jan. 8 *Playbill*.  Tue Jan 03 18:43:00 EST 2012. Viitattu 24.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  David Rooney: ‘Bare,’ Rock Musical, at New World Stages *The New York Times*.  11.12.2012. Viitattu 24.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Marilyn Stasio, Marilyn Stasio: Off Broadway Review: ‘Heathers’ the Musical *Variety*.  1.4.2014. Viitattu 24.4.2019. (englanniksi)
*Hakusana "Anus" ohjaa tänne. Sanan muista merkityksistä kerrotaan Anus (täsmennyssivu)*
Ihmisen peräaukko,
**Peräaukko** eli **anus** (lat. *anus*) on ruoansulatuselimistön päätepiste. Ihmisellä peräaukkoa edeltää peräsuoli. Useimmilla eläimillä alkeellisista madoista ihmisiin on putkimainen suolisto, joka kulkee kokonaisuudessaan suusta peräsuoleen. Peräaukko viittaa yleisesti ottaen biologiassa siihen ruoansulatuskanavan kohtaan, jossa ulosteet poistuvat elimistöstä.

Peräaukkoa kontrolloivat sulkijalihakset. Niitä on kaksi, sisäinen ja ulkoinen, joista ulkoinen on tahdonalainen ja sisäinen tahdosta riippumaton eli autonominen. Ulostaessa ulosteet poistuvat kehosta peräaukon kautta, mikä on peräaukon pääasiallinen tehtävä. Pieraistaessa autonominen rengaslihas rentoutuu ja estää silti ulosteen karkaamisen*lähde?*.

Peräaukko on erogeeninen alue, minkä vuoksi sillä on merkitystä useiden ihmisten seksuaalisuudessa. Tätä kutsutaan anaaliseksiksi. Peräaukon seutu voidaan valkaista esteettisistä syistä. 

Peräaukon sairauksiin lukeutuvat esimerkiksi peräpukamat, peräaukon syöpä ja peräaukon haavauma eli anaalifissuura.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **peräaukko**.
* Pakarat
* Peräaukon kohottajalihas

Lähteet
-------

1. ↑  Kalyani Premkumar: *The massage connection: anatomy and physiology, 2. edition*, s. 592. Lippincott Williams & Wilkins, 2003. ISBN 9780781734769. Google Book. (englanniksi)

Ruoansulatuselimistö

* suu
* nielu
* kupu
* ruokatorvi
* pötsi
* verkkomaha
* satakerta
* mahalaukku
* haima
* sappirakko
* maksa
* ohutsuoli
* paksusuoli
* pohjukaissuoli
* peräsuoli
* peräaukko
Lauri Lounela (vas.) saa Suomen Matkailijayhdistyksen kultainen ansiomitalin 1958.
**Lauri Lounela**, sukunimi vuoteen 1918 *Lönnrot* (24. maaliskuuta 1889 Ristijärvi – 1970) oli suomalainen lyseon lehtori ja Kainuun murteen jättiläissanaston*selvennä* kerääjä.

Lauri Lounelan vanhemmat olivat kirkkoherra ja valtiopäivämies Eljas Lönnrot (1858–1933) ja tämän ensimmäinen puoliso Aina Kristiina Sahlgren (k. 1907). Hänen isoisänsä oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen Henrik Juhana Lönnrotin poika Ristijärven kappalainen Frans Fredrik Lönnrot (1830–1907). Lounela pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1909 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1917.

Lounela toimi Ikaalisten keskikoulun opettajana ja rehtorina 1923–1925 ja sen jälkeen Kajaanin lyseossa ensin vt. lehtorina 1925–1926 ja sitten latinan ja suomen kielen vakinaisena lehtorina 1926–1956. Hän opetti latinaa myös Kajaanin tyttölyseossa vuoteen 1962 saakka. Sotavuosina Lounela toimi lisäksi Kajaanissa ilmestyneiden lehtien sensorina.

Lounela aloitti Kainuun murteen sanaston keräämisen ja ollessaan Oulun lyseon kolmannella luokalla. Hän sai lyseon seitsemänellä luokalla olleelta Jaakko Keräseltä lainaksi E. A. Tunkelon kirjan *Suomen kielen keräilysanasto* ja hän laati kesällä 1904 ensimmäiset murremuistiinpanonsa ollessaan isovanhempiensa luona Ristijärvellä. Vuoteen 1908 mennessä Lounela oli kerännyt jo noin 4 000 Ristijärven murteen sanaa mutta nämä muistiinpanot tuhoutuivat myöhemmin tulipalossa Sotkamossa. Määrätietoisen sanaston keruun Lounela aloitti 1930-luvulla. Hän teki kesäisin polkupyörällä pitkiä keruumatkoja eri puolille Kainuuta ja talvisin hänellä oli kielenoppaina Kajaaniin muuttaneita maalaisia. Muistiinpanonsa Lounela teki jo Oulun lyseossa oppimallaan pikakirjoituksella. Vuodesta 1938 lähtien hän alkoi lähettää muistiinpanoistaan kirjoittamiaan sanalippuja Sanakirjasäätiölle. Vuoden 1968 loppuun mennessä Lounela oli lähettänyt jo noin 80 000 tällaista sanalippua Sanakirjasäätiölle. Vuosina 1965 ja 1966 hän luki murremuistiinpanojaan ääninauhalle yhteensä noin 90 tuntia. Lounela merkitsi muistiin myös suku- ja henkilöhistoriaa ja kuulemiaan saarnoja. Hänellä oli myös pääasiassa 1800-luvulla eläneiden pappien kirjeistä koostunut kirjekokoelma.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alpo Räisänen : Lauri Lounela 80-vuotias, Virittäjä-lehdessä 1969 ilmestynyt artikkeli
2. ↑  Kotimaisten kielten keskuksen kieliaineistojen ja -arkistojen esittelyt : Lauri Lounela
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Eljas Lönnrot
4. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Frans Fredrik Lönnrot. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 20.11.2022.
**UFL** (lyhenne sanoista *United Football League*) oli Yhdysvalloissa toiminut amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga. Se perustettiin vuonna 2007, ja ensimmäiset ottelut pelattiin lokakuussa 2009. Sarja lakkautettiin kesken kauden vuonna 2012. Sarjalla ei nimestään huolimatta ole mitään yhteyksiä 1961-1964 toimineeseen samannimiseen amerikkalaisen jalkapallon sarjaan.

Suurin osa UFL:n pelaajista oli joskus pelannut NFL:ssä, joka on lajin suurin ammattilaissarja. USA:n Leijonan luola -ohjelmasta tuttu sijoittaja Mark Cuban sijoitti sarjaan 5 miljoonaa dollaria ja haastoi sarjan oikeuteen, koska ei kokenut saaneensa vastinetta rahoilleen.

Joukkueet
---------

Sarjan viimeisellä kaudella pelasi joukkuetta, Florida Tuskersin jouduttua lopettamaan ennen kauden 2011 alkua. Sarja oli suunnitellut uusien joukkueiden perustamista muun muassa Chattanoogaan, Salt Lake Cityyn ja Jacksoniin.

Kahtena ensimmäisenä kautena mestariksi kruunattiin Las Vegas Locomotives, joka hävisi kauden 2011 loppuottelussa Virginia Destroyersille.

| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä (kapasiteetti) | Aloituskausi | Päävalmentaja | Pääomistaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Las Vegas Locomotives | Las Vegas, Nevada | Sam Boyd Stadium (36 800) | 2009 | Jim Fassel | Bill Hambrecht |
| Omaha Nighthawks | Omaha, Nebraska | TD Ameritrade Park (24 000) | 2010 | Avoin | Zach Nelson |
| Sacramento Mountain Lions | Sacramento, Kalifornia | Hornet Stadium (21 195) | 2009 | Dennis Green | Paul Pelosi |
| Virginia Destroyers | Virginia Beach, Virginia | Virginia Beach Sportsplex (14 000) | 2009 | Marty Schottenheimer | Bill Mayer |

Sarjan paluu kaudeksi 2024
--------------------------

Syksyllä 2022 sarjan perustaja ja toimistusjohtaja Carri Lawrence ilmoitti sarjan tekevän paluun huhtikuussa 2023. Lokakuussa 2023 ilmoitettiin, että kevätliiga XFL on hankkinut oikeuden UFL-lyhenteeseen. Joulukuun 31. päivä XFL ja toinen kevätliiga USFL ilmoittivat yhdistyvänsä ja ottavansa uudeksi nimekseen 2024 alkaen lyhenteen UFL.

Lähteet
-------

1. ↑  United Football League (1961)
2. ↑  The UFL Is Falling Apart
3. ↑  Pro football
4. ↑  Register
5. ↑  Merged XFL-USFL to be rebranded as United Football League

Aiheesta muualla
----------------

* United Football League (https) *Official Site of the United Football League*.  Arkistoitu 20.10.2023. Viitattu 1.1.2023.
**Tyrvään Pyhän Olavin kirkko – Sata ja yksi kuvaa** on vuonna 2010 ilmestynyt kirja, jossa esitellään Tyrvään Pyhän Olavin kirkon historia ja uudet kirkkomaalaukset ja niiden synty. Kirjan tekstin on kirjoittanut tyrvääläissyntyinen toimittaja Pirjo Silveri, jolle kirkko tuli tutuksi jo edellisen kirjan, talkootyötä käsittelevän *Kirkonrakentajat : kaikkien aikojen talkoot Tyrväällä* tekemisen yhteydessä. Kirkkomaalauksia esittelevä teos julkistettiin Sastamalassa Vanhan kirjallisuuden päivillä 3. heinäkuuta 2010.

Kirkon sisätilojen maalausta Silveri seurasi jo taiteilijoiden valinnasta lähtien tehtävään kutsuttuna dokumentoijana. Taiteilijoiden valintaprosessi ei ollut helppo, sillä seurakunnalla oli oma näkemyksensä ja helsinkiläisillä asiantuntijoilla omansa. Lopulta seurakunta päätti kuitenkin tehdä valinnan itse ja valitsi tekijöiksi Kuutti Lavosen ja Osmo Rauhalan. Silveri esittelee kirkon, sen sisätilojen suunnittelun ja myös itse taiteilijat ja heidän avustajansa.

Sen jälkeen kun työt paljastettiin loppukesällä 2009, kirkkoon kävi tutustumassa puolentoista kuukauden aikana yli 40 000 vierasta, ja mielenkiinto jatkui seuraavana kesänä yhtä tiiviinä. Silverille kirkon saama suosio ei ollut yllätys.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tyrvään Pyhän Olavin taiteet yksiin kansiin, Yle Kulttuuriuutiset[vanhentunut linkki]
2. ↑  Erja Hyytiäinen, Tyrvään Pyhän Olavin kirkon sadan ja yhden kuvan tarina kiteytyi kirjaksi, Turun Sanomat, 13.6 2010  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Sisätilan maalari, vaikea valinta, Tyrvään Pyhän Olavin kirkko, s. 20–29
4. 1 2  Riitta Saarinen, Pyhän Olavin lumoissa, Helsingin sanomat 2.7.2010 s. B 10
5. ↑  Tyrvään Pyhän Olavin kirkkoa odottaa yleisöryntäys, Evl.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Teoksen esittely kustantajan Kirjapajan sivustolla