recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Via dei Fori Imperiali
Fasistien paraati 1930-luvulla.
**Via dei Fori Imperiali** on Roomassa sijaitseva tie, joka kulkee Piazza Venezialta Colosseumille historiallisen Forum Romanumin läpi.

Tien rakennutti diktaattori Benito Mussolini vuosina 1931–1932 ja se tunnettiin alkujaan nimellä **Via dell’Impero**. Via dei Fori Imperialin purkamista kokonaan tai osittain on suunniteltu 1980-luvulta saakka. Purkamisen tarkoituksena olisi saada tien alla olevat arkeologiset kohteet esille, ja yhdessä ympäristön muiden hankkeiden kanssa saada aikaiseksi maailman suurin yhtenäinen arkeologinen alue. Kävelyalueeseen kuuluisivat Forum Romanumin ja Colosseumin lisäksi Circus Maximus -laukkarata, Via Appia Antica -tie ja Palatium-kukkula.

Historia
--------

Colosseumin ja Piazza Venezian yhdistävää katua oli suunniteltu jo 1800-luvulta asti. Hanke eteni, kun Mussolinin aikana Piazza Veneziasta päätettiin kehittää kaupungin keskusaukio ja Capitolium-kukkulan pohjoisrinteelle keskiajalla rakennetut asuinkorttelit purettiin. Tie oli merkittävä liikenteellisesti, mutta sen rakentamisen tärkein syy oli sitoa fasismi symbolisesti Rooman valtakuntaan. Hanketta perusteltiin sillä, että purkamalla myöhempien vuosisatojen rakennuskanta voitaisiin kaivaa esiin keisariforumit ja luoda uuden kadun varteen arkeologinen kaupunkipuisto. Käytännössä lupaus ei toteutunut, sillä pääosa esiin kaivetuista arkeologisista jäännöksistä jäi samantien uuden tien alle.

Via dell’Impero rakennettiin kiireesti lokakuun 1931 ja lokakuun 1932 välisenä aikana. Avajaisparaati pidettiin 28. lokakuuta 1932, vuoden 1922 Rooman marssin kymmenvuotispäivänä. Sen tieltä purettiin kymmenen kadun varrella sijainneet korttelit, joissa oli 5 500 asuinhuoneistoa ja kolme kirkkoa. Asukkaat siirrettiin kaupungin laitamien lähiöihin. Tien edestä raivattiin muun muassa Velia-kukkula sekä keskiaikainen Alessandrino-kortteli. Alun perin suunniteltiin historiallisesti arvokkaan Velian säästämistä kiertämällä tie sen ympäri, mutta silloin ei olisi syntynyt haluttua suoraa näköyhteyttä Colosseumilta Piazza Venezialle. Niinpä koko kukkula ja sen laella sijainnut 1500-luvun Palazzo Rivaldi purettiin. Via dell’Imperon valmistuttua Colosseumin ympäriltä purettiin vuosina 1932–1937 vielä lisää antiikin aikaisia rakennelmia, kuten Meta sudans -suihkulähde. Rooman senaatin istuntosali Curia Julia palautettiin alkuperäiseen asuunsa purkamalla sen sisään keskiajalla rakennettu kirkko.

Tie oli Mussolinin valtakaudella sotilasparaatien pitopaikka, ja sen päässä olevan Palazzo Venezian parvekkeelta hän piti puheitaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Meronen, Jenni: Mussolinin rakennuttama tie purkuun.  *Aamulehti*, 27.6.2014, s. A22.
2. 1 2 3 4 5  Paavo Castrén: "Benito Mussolini ja Rooman rakennusohjelma 1922–1943", s. 393–397 teoksessa *Kivettyneet ihanteet? Klassismin nousu maailmansotien välisessä Euroopassa* (toim. Marja Härmänmaa & Timo Vihavainen). Atena, Jyväskylä 2000.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Via dei Fori Imperiali** Wikimedia Commonsissa
Alankomaiden kommunistisen puolueen logo.
**Alankomaiden kommunistinen puolue** (hollanniksi *Communistische Partij Nederland,* **CPN***)* oli vuosina 1909–1991 Alankomaissa toiminut kommunistinen puolue puolue. Se tunnetaan myös nimellä **Hollannin kommunistinen puolue**. Alankomaiden kommunistisen puolueen alkuperäinen nimi oli Sosiaalidemokraattinen puolue.

Historia
--------

Sosiaalidemokraattinen puolue (SDP) perustettiin vuonna 1909. SDP:n perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja oli David Wijnkoop.

SDP vaihtoi nimensä Alankomaiden kommunistiseksi puolueeksi 17. marraskuuta vuonna 1918 ja otti ohjelmaansa marxismi-leninismin. Huhtikuussa vuonna 1919 CPN liittyi Kominterniin. Alkuvuosina puoluetta heikensivät erimielisyydet, jotka johtivat trotskilaisen Henk Sneevlietin ympärille muodostuneen oppositioryhmän eroon ja jäsenmäärän kutistumiseen. Jäsenmäärä kasvoi kuitenkin 1930-luvulla ja oli 11 000 vuonna 1940.

Toisen maailmansodan aikana toukokuussa vuonna 1940 CPN perusti saksalaismiehitystä vastustaneen maanalaisen vastarintaliikkeen, minkä seurauksena natsi-Saksan miehityshallinto kielsi puolueen toiminnan. Helmikuussa vuonna 1941 CPN osallistui yleislakon organisointiin. Miehityshallinto mursi kuitenkin lakon kovin ottein ja aloitti CPN:n jäsenten maanlaajuisen vainon. Yli puolet CPN:n jäsenistä menetti henkensä taistelussa miehittäjiä vastaan. Taistelun aikana CPN alkoi julkaista lehteä nimeltä *De Waarheid* (suom. Totuus), josta tuli sodan jälkeen puolueen pää-äänenkannattaja.

Sodan jälkeen puoluetta johti Paul de Groot. Vuoden 1946 parlamenttivaaleissa CPN sai 10,6 % annetuista äänistä ja 10 edustajapaikkaa parlamentin alahuoneeseen. Maolaiset erosivat puolueesta 1960-luvulla ja perustivat oman puolueen. CPN siirtyi politiikassaan 1970-80-luvuilla pois marxismi-leninismin linjalta ja sulautui lopulta yhteen kolmen muun puolueen kanssa vuonna 1991, jolloin syntyi sosiaalidemokraattisia ja liberaaleja arvoja edustava puolue nimeltään *GreenLeft*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Communist Party of the Netherlands - Prolewiki *en.prolewiki.org*.
2. ↑  Wijnkoop, David *encyclopedia.com*.
3. 1 2 3  Communist Party of the Netherlands *encyclopedia2.thefreedictionary.com*.
Diagrammi aivokäyttöliittymästä.
**Aivokäyttöliittymä** (lyh. **BCI**), on suora viestintäreitti aivojen sähköisen toiminnan ja ulkoisen laitteen, yleisimmin tietokoneen tai robottiraajan, välillä. Aivokäyttöliittymiä suunnataan usein ihmisen kognitiivisten tai sensorimotoristen toimintojen tutkimiseen, kartoittamiseen, avustamiseen, täydentämiseen tai korjaamiseen. Aivokäyttöliittymien toteutukset vaihtelevat ei-invasiivisista (EEG, MEG, EOG, MRI) ja osittain invasiivisista (ECoG ja endovaskulaarinen) invasiivisiin (MEA) sen mukaan, kuinka lähelle elektrodit pääsevät aivokudosta. 

BCI-tutkimuksen aloitti 1970-luvulla Jacques Vidal Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) National Science Foundationin apurahalla, jota seurasi DARPAn sopimus.   Vidalin vuoden 1973 artikkeli mainitsee ilmaisun *aivokäyttöliittymä* ensimmäistä kertaa tieteellisessä kirjallisuudessa.

Aivokuoren plastisuuden vuoksi aivot voivat adaptoiduttuaan käsitellä implantoitujen proteesien signaaleja luonnollisten anturi- tai efektorikanavien tavoin.  Vuosia kestäneiden eläinkokeiden jälkeen ensimmäiset ihmisiin istutetut neuroproteesilaitteet ilmestyivät 1990-luvun puolivälissä.

Katso myös
----------

* HCI
* Simuloitu todellisuus
* Aivot altaassa
* Konetietoisuus
* Teknologinen singulariteetti

Lähteet
-------

1. ↑  Krucoff MO, Rahimpour S, Slutzky MW, Edgerton VR, Turner DA:   *Frontiers in Neuroscience*, 1.1.2016.  [{{{www}}} Artikkelin verkkoversio].
2. ↑  Michael L Martini, BA, Eric Karl Oermann, MD, Nicholas L Opie, PhD, Fedor Panov, MD, Thomas Oxley, MD, PhD, Kurt Yaeger, MD, Sensor Modalities for Brain-Computer Interface Technology: A Comprehensive Literature Review, Neurosurgery, Volume 86, Issue 2, February 2020, Pages E108–E117,
3. ↑  Vidal JJ: Toward direct brain-computer communication.  *Annual Review of Biophysics and Bioengineering*, 1973. PubMed:4583653. doi:10.1146/annurev.bb.02.060173.001105.
4. ↑  Vidal J:   *Proceedings of the IEEE*, 1977. doi:10.1109/PROC.1977.10542.  [{{{www}}} Artikkelin verkkoversio].
5. ↑  Levine SP, Huggins JE, BeMent SL, Kushwaha RK, Schuh LA, Rohde MM: A direct brain interface based on event-related potentials.  *IEEE Transactions on Rehabilitation Engineering*, 2000, s. 180–185. PubMed:10896180. doi:10.1109/86.847809.
**Myssyfarmi** on vuonna 2017 perustettu suomalainen vaatetusalan yritys, joka myy neulevaatteita ja neulontapaketteja. Yritys on tullut tunnetuksi etenkin pipoistaan ja eläkeikäisistä työntekijöistään: vuonna 2023 yritys työllisti Varsinais-Suomen ja Satakunnan alueella 95 eläkeläistä, jotka neuloivat myytävät tuotteet. Syksyllä 2023 yritys julkaisee uuden malliston, jossa on myös virkattuja tuotteita.

Yritys sai alkunsa Rauhansuun ja tämän puolison neulomisharrastuksen kautta. Vuonna 2015 he päättivät perustaa yrityksen ja palkata neulomisavuksi eläkeläisiä.

Myssyfarmin työntekijät ja pipot ovat saaneet kansainvälistäkin huomiota, ja yritys onkin esiintynyt useassa kansainvälisessä muotijulkaisussa. Vuonna 2023 yritys myi tuotteitaan verkkokaupan lisäksi noin 200 kivijalkaliikkeessä 16 eri maassa. Vuonna 2022 yritys palkittiin Fennia Prize -muotoilukilpailun Winner-palkinnolla.

Vuonna 2023 Myssyfarmi kertoi joutuneensa talousvaikeuksiin edeltävinä vuosina alkaneiden koronapandemian, Ukrainan sodan ja Suomen kuluttajakaupan hiljenemisen vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Myssyfarmi Oy - Y-tunnus: 2810403-9 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 6.5.2023.
2. ↑  Mistä kyse? *Finn Fashion Friday*. Viitattu 6.5.2023.
3. 1 2  Miksi langat menivät solmuun, Myssyfarmi? Pöytyällä kamppaillaan rahoitusongelmien kanssa *Fashion Finland*.  14.3.2023. Viitattu 6.5.2023.
4. ↑  Suomalaismummojen brändi valloittaa maailmaa! Suuntana Pariisin muotiviikot *www.iltalehti.fi*. Viitattu 6.5.2023.
5. 1 2  Hyvinvointia luomassa – Myssyfarmi näyttää suuntaa muotiteollisuudelle *www.elo.fi*. Viitattu 6.5.2023.
6. ↑  Mummoja työllistävä designilmiö Myssyfarmi ajautui vaikeuksiin *Ilta-Sanomat*.  2.3.2023. Viitattu 6.5.2023.
**Leeward Community College** on Honolulussa sijaitseva community college, joka toimii Havaijin yliopistojärjestelmän alaisuudessa. Koulu on perustettu vuonna 1968. Tuolloin koulussa aloitti hieman yli 1 600 oppilasta, mikä oli kaksi kertaa enemmän kuin aluksi arvioitiin. Koulu sijaitsi aluksi Pearl Cityssä ja muutti ensimmäisen vuoden jälkeen nykyiselle paikalleen. Vuodesta 2020 lähtien koulun kanslerina on toiminut Carlos Peñaloza.

Vuonna 2020 koulussa oli opiskelijoita 6 709. Sen toimitilat sijaitsevat taajama-alueella. Koulu perii lukukausimaksua opiskelijoilta sen mukaan, ovatko he Havaijilta (3 144 dollaria) vai osavaltion ulkopuolelta (8 280 dollari). Hakemuksen yhteydessä on maksettava 25 dollarin hakumaksu. Oppilaista 38 prosenttia on kokoaikaisia.

Lähteet
-------

1. ↑  History of the College *www.leeward.hawaii.edu*.  2022. Leeward Community College.  Arkistoitu 6.9.2022. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Meet new Leeward Community College Chancellor Carlos Peñaloza *Ka Manao*.  10.7.2020. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Leeward Community College  2022. usnews.com. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  Leeward Community College (2022 Profile) *Community College Review*.  2022. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
Matti Melkonen keppostelemassa. Hahmon tuntomerkki oli neliskanttinen nenä.

© Asmo Alho, Suomen Kuvalehti 12/1953
**Matti Melkonen** oli Asmo Alhon piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi Suomen Kuvalehdessä vuosina 1940-1975.

Melkonen seikkaili samalla sivulla kuin aikaisempi samantyylinen sarjakuva, Herra Kerhonen. Tosin siinä missä maaseudulla viihtyvä Kerhonen oli raidallista liitupukua käyttävä osin kaljuuntunut, ikääntynyt porvarisherra, Melkonen oli keski-ikäinen, nykyaikaiseen pukuun sonnustautunut huopahattua käyttävä kaupunkilaisherra. Tukkakin oli Melkosella tuuhea, tosin aina hyvin siististi kammattu. Aikakausi siis vaihtui, kun Kerhonen väistyi ja nykyaikaisempi Melkonen astui hänen tilalleen.

Matti Melkonen oli kohtalaisen tanakka, johtavassa asemassa oleva herra, joka usein kotimatkallaan joutui kiusaukseen poiketa oluella. Hänellä oli myös taipumusta pikku kepposiin, kunhan silmä vältti. Kotonaan hän oli tomeran rouvansa tossun alla, kuten tapana tällaisissa sarjoissa on. Sukupuolten välinen taisto tosin kuumeni aina välillä.

Sarjakuvan huumori oli sanatonta ja perustui kuvalliseen kerrontaan. Vasta loppuaikoina Matti Melkonen puhutteli lukijaa myös kuvien alla olevin tekstein.

Herra Melkosen tunnusmerkki oli neliön muotoinen nenä.

Otava julkaisi vuonna 1946 Matti Melkonen -albumin. Sarjakuva oli hyvin pitkäikäinen ja se ilmestyi peräti 35 vuotta.
Makunen vuonna 1965.
**Eino Arto Uolevi Makunen** (s. 1. marraskuuta 1931 Kotka) on kauneuskilpailuja järjestävän Finnartist Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Missikeisariksi kutsuttu Makunen on luotsannut Miss Suomi- ja Suomen Neito -kilpailuja vuodesta 1962 lähtien. Hän luopui Miss Suomi -kisojen vetovastuusta vuonna 2008.

Makunen valmistui Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta vuonna 1952 ja työskenteli ensin Liikemainos Oy:ssä. Sen sisaryhtiö Ohjelmapalvelu Oy järjesti missikilpailuja. Ohjelmapalvelun ajauduttua konkurssiin Makunen osti Miss Suomi -kisan oikeudet 1961.*lähde?*

Makunen on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä, joista nuorin Riikka Palin on toiminut missiemona Miss Suomi -kiertueilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Finnartist Oy *Finder.fi*. Viitattu 6.11.2014.
2. 1 2  Julkkislista: Eino Makunen *Iltalehti*.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 6.11.2014.
3. ↑  Eino Makunen jättää Miss Suomi -kisojen vetovastuun *Iltasanomat*.  10.1.2008.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 6.11.2014.
4. ↑  Kivioja, Pasi: Tuntematon missikeisari (Artikkeli Kiviojan kotisivuilla.) *IS Plussa*.  10.2.2007.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 6.11.2014.
**Kansojen liiga** (engl. *UEFA Women's Nations League*) on jalkapallon naisten maajoukkueturnaus, jota hallinnoi Euroopan jalkapalloliitto UEFA. Liigan ensimmäinen kausi järjestettiin kaudella 2023-2024. Kansojen liiga korvasi kansainväliset ystävyysottelut.

Naisten Kansojen liigassa maat on jaettu rankingsijoitusten perusteella A-, B- ja C-liigaan, joista A- ja B-liigoissa on 16 maata ja C-liigassa 19 maata. Liigojen välillä nousu sekä putoaminen on mahdollista. Lopputurnauksessa selviää Kansojen liigan voittaja. Liiga toimii myös osana naisten UEFA:n mestaruuden, FIFA:n naisten MM-kilpailuiden ja naisten olympiaturnauksen karsintaprosessina kaudesta riippuen. Olympialaisiin karsittaessa lopputurnauksen kolme parasta joukkuetta selviytyvät olympialaisiin (tai kaksi riippuen olympialaisten järjestämismaasta). 

Uusi järjestelmä on suunniteltu luomaan enemmän kilpailullisia otteluita, joissa joukkueet pääsevät kohtaamaan muita saman vahvuisia joukkueita, ja samalla lisäämään urheilullista ja kaupallista kiinnostusta naisten maajoukkuejalkapalloa kohtaan. Kilpailujaksojen on tarkoituksena edistää naisten maajoukkueiden pitkän aikavälin kehitystä.

Formaatti
---------

Kilpailu alkaa liigavaiheella, jossa maajoukkueet on jaettu kolmeen liigaan (A, B ja C). A- ja B-liigoissa joukkueita on 16 jaettuna neljän joukkueen lohkoihin ja C-liigassa joukkueet on jaettu 3-4 joukkueen lohkoihin. Jokaisen lohkon joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun täyskierrosturnauksena. A-liigan neljä lohkovoittajaa etenevät osallistuvien joukkueiden järjestämiin Kansojen liigan finaaleihin, joissa on yhdenkierroksen välierät, pronssiottelu ja finaali.

Lisäksi kilpailuun sisältyy liigojen välinen nousu ja putoaminen, jotka tulevat voimaan seuraavassa turnauksessa. B- ja C-liigojen lohkovoittajat nousevat automaattisesti ja A- ja B-liigojen lohkojen neljänneksi sijoittuneet sekä B-liigan heikoiten kolmanneksi sijoittunut joukkue pudotetaan. Nosto- ja putoamisottelut pelataan myös koti-vierasotteluina samanaikaisesti Kansojen liigan finaaleiden kanssa, jolloin voittajat pääsevät korkeampaan liigaan ja häviäjät tippuvat alempaan liigaan. Liigan A kolmanneksi sijoittuneet joukkueet kohtaavat B-liigan kakkosten kanssa, kun taas kolme parhaiten sijoittunutta B-liigan kolmanneksi sijoittuvaa joukkuetta kohtaavat kolme parhaiten sijoittuneen C-liigan kakkossijaa. Korkeamman liigan joukkue isännöi toisen osaottelun.

Lähteet
-------

1. ↑  Jalkapallon naisten arvokisakarsintajärjestelmä mullistuu – Kansojen liiga käynnistyy ensi syksynä *Yle Urheilu*.  3.11.2022. Viitattu 27.10.2023.
2. ↑  UEFA.com: New women’s national team competition system | Inside UEFA *UEFA.com*.  3.11.2022. Viitattu 27.10.2023. (englanniksi)
3. 1 2  UEFA.com: How does the new UEFA women's national team competition system work? | Inside UEFA *UEFA.com*.  4.4.2023. Viitattu 27.10.2023. (englanniksi)
**Johnnie Moore** (s. 1983) on yhdysvaltalainen puhuja, viestintäasiantuntija ja kirjailija. Moore on tullut tunnetuksi eräänä Valkoisen talon vakiovieraana. Moore on tullut tunnetuksi vainottujen kristittyjen puolustajana ja ISIS:in uhan tunnistajana. Moore omistaa kristillisille järjestöille PR-toimintaa tekevän KAIROS Companyn.ref name="nm">Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)</ref>

Ura
---

Moore on toiminut aikaisemmin Liberty Universityn kampuspastorina ja varapresidenttinä. Tämän jälkkeen hän on toiminut United Artists Media Groupin henkilöstöpäällikkönä sekä uskonnollisesta sisällöstä vastaavana varapääjohtajana. Moore on puolustanut uskonnonvapautta Lähi-idässä ja saanut Simon Wiesenthal Centerin kunniamitalin.

Yhteiskunnallinen vaikuttaminen
-------------------------------

Moore on toiminut The Congress of Christian Leaders-järjestön puheenjohtajana. Moore on valittu kahdesti Yhydsvaltain kansainvälisen uskonnonvapauden toimikuntaan. Moore on toiminut tehtävässä sekä Trumpin että Bidenin hallinnon aikaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rev. Johnnie Moore *International Fellowship of Christians and Jews*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
**Unita** (kirjainlyhenne portugalin sanoista *União Nacional para a Independência Total de Angola* (suom. *Kansallinen liitto kokonaan itsenäisen Angolan puolesta*) on angolalainen poliittinen puolue. Vuoteen 2002 saakka se oli sissiliike, joka taisteli Neuvostoliiton ja Kuuban tukemaa Angolan marxilaista MPLA:n hallintoa vastaan. Jonas Savimbi perusti Unitan ja johti sitä kuolemaansa saakka.

Unitan idealogia on populistis-antikolonialinen négritudeismi.

Unita ennen itsenäisyyttä
-------------------------

Alun perin Unita oli osa FNLA:ta eli Angolan kansallista vapautusrintamaa (perustettu 1957), josta Unita erosi Savimbin johtamana. Jaon syy oli etninen. Unita toimi ovimbundujen alueella Huilan maakunnassa Etelä-Angolassa, kun taas FNLA:n johto oli pohjoisen kongojen käsissä.

Unita julisti Angolan itsenäiseksi emämaa Portugalista Huambossa 1975.

Unita sisällissodan aikana
--------------------------

Portugalilaisten vetäydyttyä 1974-1975 Angolassa alkoi sisällissota kilpailevien poliittisten liikkeiden kesken. Marxilaisen MPLA-liikkeen johtajasta Agostinho Netosta tuli Angolan ensimmäinen presidentti. Neuvostoliiton ja Kuuban tuella MPLA kukisti FNLA:n, jonka joukot pakenivat Zairen puolelle. Myös Unita koki melkein tappion lokakuussa 1975, mutta se tokeni Etelä-Afrikan tuella ja vahvistui huomattavasti Yhdysvaltain tukemana 1980-luvulla.

Vuonna 1989 Unita eteni sodassa ja Kuuba veti pois 50 000 sotilastaan. MPLA oli pakotettu solmimaan tulitauon. Se hylkäsi marxilaisuuden ja suostui järjestämään maassa demokraattiset vaalit, jotka järjestettiinkin 1992. Unita kärsi tappion vaaleissa, ja epäselvyyksiin vedoten se palasi aseelliseen taisteluun. YK asetti Unitan kauppasaartoon ja se menetti myös Yhdysvaltojen tuen.

Vuonna 1993 Lusakassa solmittiin aselepo sodan osapuolien kesken pyrkimyksenä muodostaa yhteisrintamahallitus. YK:n rauhanturvaajat saapuivat maahan 1995, mutta Unita rikkoi aselevon 1998. MPLA:n joukot onnistuivat tuhoamaan Unitan järjestäytyneet asevoimat, jolloin se oli pakotettu palaamaan sissisotaan.

Sisällissota päättyi vasta kun Savimbi surmattiin väijytyksessä 2002. Unita suostui luopumaan aseistaan yleistä armahdusta vastaan.

Unita sisällissodan jälkeen
---------------------------

Unitaa on vuodesta 2003 johtanut Isaías Samakuva.

Unita on Angolan suurin oppositiopuolue. Vuonna 2008 ensimmäistä kertaa vuoden 1992 jälkeen järjestetyissä parlamenttivaaleissa se sai 16 paikkaa. Vuoden 2012 vaaleissa puolueen paikkaluku nousi 32:een.

Lähteet
-------

1. ↑  UNITA *Britannica.com*. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Landslide for Angola ruling party *BBC News*.  17.9.2008. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)
3. ↑  Angolan vaalitulokset 2012  7.9.2012. Comissão Nacional Eleitoral.  Arkistoitu 3.9.2012. Viitattu 9.5.2014.
Avaruuskeskus ympyröitynä kartalla
**Tonghaen avaruuskeskus** eli **Musudan-ri** (=무수단리 ja 舞水端里) on Korean demokraattisen tasavallan avaruuskeskus, joka sijaitsee Pohjois-Hamgyongin maakunnan eteläosassa. Alueen nimi Japanin kolonialismin aikana oli Taep'o-dong (대포동), josta nimestä Pohjois-Korean Taepodong-ohjusten nimi tulee.

Vuodesta 1984 alkaen keskuksesta on koelaukaistu mm. Hwasong, Rodong ja Taepodong-1 ohjuksia. Vuonna 1998 siltä laukaistiin Kwangmyŏngsŏng-satelliitti. Länsilähteiden mukaan laukaisu epäonnistui Baekdusan-kantoraketin kolmannen rakettivaiheen toimimattomuuteen. Pohjois-Korea viesti onnistuneesta laukaisusta. Toinen laukaisu tehtiin vuonna 2006 ja sekin on tulkittu lännessä epäonnistuneeksi. *lähde?*

Musudan-rissä on yksi laukaisutorni, rakettimoottoreiden testikäyttöasema, raketin ja satelliitin integrointihalli, ohjauskeskus sekä seuranta-aseman.

Pohjois-Korea laukaisi keskuksesta 5. huhtikuuta 2009 Unha-kantoraketin, joka kuljetti Kwangmyŏngsŏng-2-satelliitin avaruuteen. *lähde?* Yhdysvallat ja Japani ilmaisivat kantanaan, ettei kyse ollut satelliitin laukaisusta vaan mannertenvälisen ohjuksen Taepodong-2:n koelaukaisusta. Japani alkoi tällä perusteella rakentaa tiedustelusatelliitteja itselleen. Yhdysvallat ja Euroopan unioni lisäsivät Pohjois-Koreaan kohdistamaansa painostusta Yhdistyneiden kansakuntien kautta. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  North Korean Missile Launches & Nuclear Tests: 1984-Present *Missile Threat*.  20.4.2017. Viitattu 25.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Kwangmyongsong *www.astronautix.com*. Viitattu 25.3.2021.
4. ↑  Paektusan 1 *www.astronautix.com*. Viitattu 25.3.2021.
5. ↑  [ Musudan-ri Missile Test Facility
North Korea] DigitalGlobe. Viitattu 25.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* GlobalSecurity.org Background on Musudan-ri
* The Meaning of the North Korean Missile Launch. (2009 launch) Posted by GlobalSecurity.org on 2009-04-05
**Polaroituvuus** on mitta sille miten voimakkaasti atomien ytimet "kahlitsevat" elektroneja. Polarisoituvuus on aineen ominaisuus muodostaa hetkellisiä dipoleita, jotka määrittävät sidotun järjestelmän dynaamisen vasteen ulkoisille kentille ja antavat käsityksen molekyylin sisäisestä rakenteesta. Kiinteässä aineessa polarisoituvuus määritellään dipolimomentiksi kiteisen solun tilavuusyksikköä kohti. Polarisoituvuus määritellään atomin tai molekyylin elektronipilven varauksen jakautumisen suhteellista muuttumista sen normaalista muodosta ulkoisen sähkökentän vaikutuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  L. Zhou: Magnetic polarizability of hadrons from lattice QCD (PDF) European Organization for Nuclear Research (CERN). Viitattu 25 May 2010.
2. ↑  Lide, David (1998). *The CRC Handbook of Chemistry and Physics*. The Chemical Rubber Publishing Company, 12–17.
3. ↑  Introduction to Electrodynamics (3rd Edition), D.J. Griffiths, Pearson Education, Dorling Kindersley, 2007,  ISBN 81-7758-293-3

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Polaroituvuus** Wikimedia Commonsissa
**Seppälän Koulukuvat Oy** on Heikki Seppälän vuonna 1962 perustama koulukuvauksiin erikoistunut valokuvausalan yritys. Vuonna 2017 se oli Kuvaverkon ohella Suomen suurimpia koulukuvauksia tekeviä yrityksiä ja liikevaihdoltaan 10 miljoonan luokkaa. Kummankin yrityksen osuus koulukuvamarkkinoista oli vuonna 2011 noin 40 prosenttia. Seppälän Koulukuvat kuvasi 2012–2013 vuosittain noin 280 000 kouluikäistä ja 60 000 päiväkotilasta 8,5 prosentin liikevoitolla.

Historia
--------

Luontokuvausta harrastanut Heikki Seppälä kuvasi ystäviensä kanssa 1960-luvulla Vaasan kauppaoppilaitoksen luokkakuvat tarvitessaan rahaa filmiin. Valokuvat he kehittivät itse ja sopivat Rauman ja Rauman maalaiskunnan kanssa koulukuvauksesta syksyisin. Muulloin Seppälä kiersi toimittajien kanssa ympäri Suomea lehtikuvaajana. 

1970-luvulla Seppälä alkoi kuvata muotokuvia luokkakuvien lisäksi ja pian syntyvät myös kuva-arkit. Seppälä perusti myymälän ja studiokuvaamon Vaasan Kauppapuistikolle 1980-luvulla. Samoihin aikoihin Seppälä palkkasi neljä valokuvaajaa. Syksyisin ja keväisin Seppälä itse otti koulukuvia ja kesällä luontokuvia. 

1990-luvulla yrityksestä kasvoi yksi Pohjoismaiden suurimmista valokuvalaboratorioista ja toiminta laajeni Baltian maihin, Puolaan ja pian myös Ruotsiin. Sittemmin toiminta ulkomailla on tyrehtynyt. Seppälän Koulukuvat avasi ensimmäisen verkkokauppansa vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Koulukuvaaja ikuistaa kasvot ja muotivirtaukset. YLE 11.10.2010. Viitattu 9.11.2023.
2. ↑  Katja Kuokkanen: *Koulukuvaukset ovat olleet villinä rehottava miljoonabisnes*. Helsingin Sanomat 9.11.2017. Viitattu 9.11.2023.
3. ↑  Reetta Keinänen: *Voidellut koulukuvat: käsikirjoitus*. YLE MOT 28.02.2011. Viitattu 9.11.2023.
4. ↑  Juho-Pekka Pekonen: *Kerro HS:n kyselyssä, kuinka paljon maksoit koulukuvista*. Helsingin Sanomat 7.11.2013. Viitattu 9.11.2023.
5. ↑  Historia Seppälän Koulukuvat. Viitattu 5.11.2023.
**Arona** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Aronan naapurikunnat ovat Angera, Comignago, Dormelletto, Invorio, Meina, Oleggio Castello ja Paruzzaro.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arona Tuttitalia. Viitattu 30.01.2017. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arona** Wikimedia Commonsissa

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
Sampo 20
Sampo 30
**Sampo Rosenlew** on alun perin ainoa suomalainen leikkuupuimurimerkki, jonka valmistaminen alkoi Porin Konepajassa vuonna 1956. Puimurin merkki oli aluksi Sampo, mutta yritysjärjestelyjen jälkeen nimi muuttui Sampo-Rosenlewiksi. Ensimmäistä puimurimallia Sampo 657 LP:tä valmistettiin vuosina 1956–1967 ja sen työlevys oli 6 jalkaa. Moottorina oli ensin VW-teollisuusmoottori ja myöhemmin Perkins. Puimurit olivat aluksi harmaita, kunnes vuonna 1960 väri muuttui keltaiseksi.

Vuonna 1982 Sammon ja Massey Fergusonin tuotanto yhdistettiin ja Sampo alkoi valmistaa Porissa rinnakkaismalleja Massey Fergusonille. Ainoa ero puimureissa oli Perkins-moottori, kun Sampo oli aiemmin käyttänyt kotimaisen Valmetin moottoria. Vuonna 1985 Sampo Rosenlew osti ruotsalaisen Överum Aktiv -puimuritehtaan Morgånkovasta, jossa alettiin valmistaa Sampo Aktiv leikkuupuimureita. Sampo Rosenlew on valmistanut leikkuupuimureita myös New Hollandille ja John Deerelle. Venäjän Tambovissa valmistetaan lisenssillä Sampo-puimureita.

Mallisto
--------

### entiset

* Sampo 657 LP-892 LP (1956-67)

* Sampo 10 (1965-69)

* Sampo 20-30 (1968-71)

* Sampo 25-40 (1971-73)

* Sampo 310-460 (1974-79)

* Sampo 500-650 (1978-85)→MF 330 ja 430 valmistus alkoi

* Sampo 580-690 (1985-90)→Sampo Överum Aktiv valmistus alkoi

* Sampo 2020-2095 (1990-12)

* Sampo 3035-3085L TS (2001-07)

* Sampo 3045C-3085 Superior (2007-13)

* Sampo Comia C4-C8 (2011-17)

* Sampo Comia C10-C12 (2013-17)

### nykyiset

* Sampo Verrato V4-V8 (2018-)

* Sampo Comia C6-C8 (2018-)

* Sampo Comia C10-C12 (2018-)

Nykyiset mallit
---------------

Comia C12
Comia C22 2ROTO
**Sampo Rosenlew Comia** on pienien ja keskisuurien leikkuupuimureiden mallisarja. Pienemmät Comia mallit korvasivat pitkään tuotannossa olleet 2000-sarjan leikkuupuimurit vuonna 2011. Suuremmat Comia mallit korvasivat 3000-sarjan leikkuupuimurit. Se koostuu 5 eri mallista joista pienen kokoluokan leikkuupuimurieita ovat: **Comia C4, Comia C6, Comia C8** ja kokoluokan suuremmat ovat: **Comia C10** ja **Comia C12.** Comia C4:ssä on neljä kohlinta ja C6:ssa ja C8:ssa viisi kohlinta. Isommissa C10 ja C12 on kuusi kohlinta. Comia-malleja valmistetaan myös John Deeren väreissä Euroopan markkinoille. Niitä on tehty Norjan markkinoille myös Massey Ferguson -merkkisinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  KoneData (Sampo Rosenlew, MF, Volvo BM) *KoneData*. NeuTech. Viitattu 18.1.2020.
2. ↑  Michael Dörflinger: *Traktorit vetovoiman vuosisata*, s. 176. Kuvateksti sivulla. Suomentanut Hannu Väisänen. Hämeenlinna: Karisto Oy, 2012. ISBN 978-951-23-5534-1.
3. ↑  Sampo Comia C4-C8 *KoneData*. NeuTech. Viitattu 18.1.2020.
4. ↑  Nye Sampo C6 og C8 er her *gardsdrift.no*. Fagpressen. Viitattu 26.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Sampo Rosenlew-leikkuupuimureiden nettisivusto (suomeksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sampo Rosenlew (leikkuupuimuri)** Wikimedia Commonsissa
**Hiiu** oli kunta Hiidenmaan saarella Virossa. Hiiun kunta syntyi 30.10.2013, kun Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistettiin. Kunnanjohtajaksi tuli Kärdlan viimeinen kaupunginjohtaja Georg Linkov. Kunnanjohtajana toimi marraskuusta 2015 Reili Rand.

Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi.

Kõpun ikivanha majakka sijaitsee Hiiussa.

Kylät
-----

Hiiun kunta koostui Kärdlan epäitsenäisestä kaupungista (vir. *vallasisene linn*), Kõrgessaaren pienkauppalasta (vir. *alevik*) ja 58 kylästä: Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna, Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi.

Lähteet
-------

1. 1 2  RV0291: RAHVAARV, PINDALA JA ASUSTUSTIHEDUS HALDUSÜKSUSE VÕI ASUSTUSÜKSUSE LIIGI JÄRGI, 1. JAANUAR *Eesti Statistika*.  5.5.2015. Statistikaamet. Viitattu 22.7.2015.
2. ↑  Asustusüksuste nimistu (Luettelo Viron kunnista, kaupungeista, kauppaloista, pienkauppaloista ja kylistä vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen) *riigiteataja.ee*.  11.10.2017. Viitattu 4.4.2018. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hiiu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hiidenmaan lippu Hiidenmaan maakunta |
| --- |
|  |
| Kunnat (vald) (1) | 
* Hiidenmaan kunta

 | Hiidenmaan vaakuna |
|  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (1) | 
* Kärdla

 |
|  |
| Pienkauppalat (alevik) (2) | 
* Kõrgessaare
* Käina

 |
|  |
| Entiset kunnat (4) | 
* Käina
* Emmaste
* Hiiu
* Pühalepa

 |

 |
**Smyrna** on kaupunki Tennesseessa Yhdysvalloissa. Se on osa Nashvillen suurkaupunkialuetta.

Maantiede
---------

Smyrna sijaitsee keskisessä Tennesseessa Nashvillen metropolialueen itäosassa noin 30 kilometriä Nashvillesta kaakkoon.

Historia
--------

Sam Davis House
Rutherfordin piirikunnan alue oli ennen eurooppalaisten saapumista intiaaniheimojen kalastus- ja metsästysaluetta. Smyrnan historia ulottuu 1800-luvun alkuun. Se oli maalaiskylä, jonka asema virallistettiin 1869 ja uudelleen 1915. Smyrnan ympäristö oli strategisesti merkittävää Yhdysvaltain sisällissodan aikana ja alueella syntyi useita sotaan liittyviä tarinoita, joista tunnetuin on smyrnalaisen Sam Davisin tarina. Smyrnaan muutti useita teollisuusyrityksiä 1970-luvulla.

Smyrnan historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Sam Davis Home. Historiallisen Nashville–Chattanooga-rautatien varrella sijaitsee 1873 valmistunut Smyrna Depot. Se on entinen rautatievarikko, joka on muutettu tapahtumakeskukseksi.

Talous ja liikenne
------------------

Smyrnassa on runsaasti valmistavaa teollisuutta, kuten Nissanin tuotantolaitokset. Vähittäiskauppa, opetusala ja terveydenhuolto työllistävät niin ikään. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Interstate 24. Smyrnassa toimii lentokenttä Smyrna Airport.

Lähteet
-------

1. ↑  QuickFacts : Smyrna town, Tennessee *Census.gov*. Viitattu 3.11.2023. (englanniksi)
2. ↑  Distance from Nashville, TN to Smyrna, TN *Distance-cities.com*. Viitattu 3.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Rutherford County *Tennessee Encyclopedia*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
4. ↑  Overview *City Town Info*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
5. ↑  We Welcome You To The Historic Sam Davis Home and Plantation! *Samdavishome.org*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
6. ↑  Smyrna Depot *Tnvacation.com*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
7. ↑  Economy *Datausa.io*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
8. ↑  Nissan North America, Inc. *Tnvacation.com*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
9. ↑  Welcome to Smyrna Airport *Smyrnaairport.com*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Smyrna, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Smyrna (Tennessee)** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Smyrna, Tennessee
**Kuusilinna** on suomalainen huonekalualan perheyritys kolmannessa polvessa. Yritys on pääosin keskittynyt laadukkaisiin suomalaisiin sohvakalusteisiin.

Kuusilinnan sohvamallisto valmistetaan käsityönä Lahdessa. Sohvien lisäksi yritys myy myymälöissään valikoituja sisustustuotteita.

Kuusilinnan päämyymälä sijaitsee Helsingin keskustassa Annankadulla. Toinen myymälä avattiin keskeiselle paikalle Vantaan Tammistoon joulukuussa 2021. Myymälöiden lisäksi yritys myy sohvia ja sisustustuotteita verkkokaupassa.

Historia ja toiminta
--------------------

Koristepuuseppä Paul Waltter Kuusilinna perusti yrityksen vuonna 1941 Karkkilaan. Sodan jälkeen oli valtava tarve huonekaluille. Elettiin voimakasta kasvun aikaa. 1945 Kuusilinna rakensi Karkkilan keskustaan uudet myymälätilat, jonka päärakennuksessa oli asuintilat ylhäällä ja myymälä katutasossa. Verstaalla valmistettiin myytävät huonekalut. Myytäviä artikkeleita oli verhonpidikkeistä, laverisängyistä aina sohviin ja muihin huonekaluihin. 

1960-luvulla tapahtui sukupolven vaihdos, jolloin Reino Kuusilinna siirtyi yrityksen vetäjäksi. Kuusilinna keskittyi nahkasohvien jälleenmyyntiin ja teki yhteistyötä muiden valmistajien kanssa. Kuusilinna lähti hakemaan kasvua pääkaupunkiseudulta ja uusia myymälöitä avattiin muun muassa Töölöön Ostrobotnian taloon, Dagmarinkadulle sekä myöhemmin Fabianinkadulle Pörssitaloon. Myöhemmin 1990-luvulla toiminta keskittyi yhteen pienempään tilausmyymälään Kalevankadulle.

Vuonna 2001 yrityksen vetäjäksi tuli nykyinen yrittäjä Paul Jani Kuusilinna. 1990-luvun taantuman jälkeen yritys avasi myös toisen myymälän Kalevankadulle. Vuonna 2009 Kuusilinna Oy muutti nykyiseen sijaintiinsa Annan- ja Kalevankadun kulmaan. Myymälä sijaitsee yhdessä Helsingin kauneimmista 1800-luvun lopulla rakennetuista taloista. Lisäksi avattiin toimipisteet Porvoon vanhaankaupunkiin keväällä 2020 ja Vantaan Tammistoon joulukuussa 2021. Yrityksen 80 juhlavuoden kunniaksi vuonna 1945 rakennettu Karkkilan kauppiastalo saneerattiin vanhaa kunnioittaen ja avattiin outlet-myymäläksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuusilinna Oy *Asiakastieto*. Viitattu 14.12.2022.
2. ↑  TARINAMME 1941 *www.kuusilinna.fi*. Viitattu 3.1.2022.
3. ↑  Lehtinen, Pasi: "Kysymykset tuntuivat jopa turhauttavilta" – sitten 80-vuotias huonekaluvalmistaja löysi uuden tukijalan *kauppalehti.fi*.  11.1.2022.
4. ↑  Kuusilinna verkkokauppa *kuusilinna.fi*.
5. ↑  Kotimaisuudelle riittää nyt kysyntää – Kuusilinna Oy avasi uuden lifestyle-myymälän Porvooseen *www.itavayla.fi*.  29.4.2020. Viitattu 3.1.2022.
6. ↑  Keke Asposalo: Kuusilinnan kauppiastalo laitettiin uuteen kuosiin *Kaupunkilehti Karkkilalainen*.  11.8.2021. Viitattu 3.1.2022.
***Rosa* ’Agnes’** on keltakukkainen, *Rosa* Rugosa -ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike.

Alkuperä
--------

*Rosa* 'Agnes' on kurtturuusun (*Rosa rugosa*) ja persiankeltaruusun (*Rosa foetida* 'Persiana') risteytys, jonka kehitti kanadalainen William Saunders 1900-luvun alkupuolella. Ruusu julkistettiin vuonna 1922. Ruusu on nimetty William Sandersin puolison Agnes Saundersin mukaan.

Kuvaus
------

*Rosa* 'Agnes' kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi pystyversoiseksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat pienehköjä kuten persianruusulla, tummanvihreitä, kiiltäviä ja voimakkaasti kurtistuneita. Lajike kukkii Suomessa juhannukselta noin kolmen viikon ajan. Kukat ovat halkaisijaltaan 7–8 cm, täysin kerrannaiset, keskeltä vaalean- tai voinkeltaiset, reunoilta vaaleammat. Terälehtiä on yli 40. Heteet ovat keltaruskeat. Kukassa on mieto vadelman tuoksu. Lajike muodostaa vain vähän juurivesoja. Kiulukoita ei kehity. Ruusu kasvaa parhaiten aurinkoisessa paikassa, kalkitussa, kuivahkossa ja runsasmultaisessa maaperässä. *Rosa* 'Agnes' menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–III.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: *Ruusut*, s. 64. Suomentanut Hannele Vainio. Otava, 1998.
2. ↑  Kasvien suomenkieliset nimet Finto.fi Suomalainen asiasanasto ja ontologiapalvelu. Viitattu 30.10.2020.
3. 1 2 3  Uudet Rugosat – Agnes Simolan rosario. Viitattu 30.10.2020.
4. ↑  Canada's long history of rose breeding *Vancouver Sun*.  22.1.2015. Viitattu 30.10.2020.
5. ↑  Rosa Agnes *Taimikko Ruhanen*.  Arkistoitu 12.5.2021. Viitattu 30.10.2020.
6. ↑  Rugosat: Agnes Suomen ruususeura.  Arkistoitu 2.11.2020. Viitattu 30.10.2020.
7. ↑  Agnes Rose Description *HelpMeFind.com*. Viitattu 30.10.2020.
**Santiago Abascal Conde** (s. 14. huhtikuuta 1976 Bilbao) on espanjalainen poliitikko. Abascal on Voxin puheenjohtaja vuodesta 2014 alkaen.

Abascal vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Amurrion kunnassa Álavassa. Perhe oli baskien vapautusjärjestö ETAn uhkauksien kohde. Hänen isoisänsä Manuel Abascal Pardo oli francolainen kaupunginjohtaja ja francolaisen liikkeen paikallisjohtaja 1963–1979. Manuel Abascal Pardo perusti tekstiiliyrityksen, joka elättää sukua edelleen. Hänen isänsä Santiago Abascal Escuza (1949–2017) valittiin vuoden 1979 kunnallisvaaleissa Alianza Popularin edustajana Amurrion valtuustoon, jossa oli vahva nationalistinen enemmistö. Santiago Abascal Escuza oli lyhyen aikaa kongressin jäsen Kansanpuolueen edustajana ja oli Voxin ehdokkaana vuoden 2016 edustajainhuonevaaleissa.

Abascal opiskeli oman ilmoituksen mukaan sosiologiaa Deuston yliopistossa ja valmistui vuonna 2003. Abascal oli Laudion kunnanvaltuuston jäsen 1999–2007 ja Baskimaan parlamentin jäsen 2004–2009.

Abascal liittyi Kansanpuolueeseen vuonna 1994 ja erosi puolueesta marraskuussa 2013. Hän rekisteröi Vox-puolueen joulukuussa 2013.

*El Plural* on verrannut Abascalia falangistipuolueen perustajaan José Antonio Primo de Riveraan. Abascal on Salvinin, Le Penin ja Orbánin kannattaja, mutta on kieltänyt olevansa francolainen, rasisti tai fasisti.

Abascal on naimisissa ja hänellä on neljä lasta, joista kaksi on aiemmasta suhteesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   *elplural.com*. 6.12.2018 Viitattu 21.4.2019
2. 1 2   *elmundo.com*. 14.10.2018. Viitattu 21.4.2019
3. 1 2   *huffingtonpost.com*. 4.12.2018. Viitattu 21.4.2019
4. ↑   *santiagoabascal.es*. Viitattu 21.4.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Santiago Abascal** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ralph Eugene Reed Jr.** (24. kesäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen liikemies, puhuja ja hyväntekijä. Green on toiminut Hobby Lobby-ketjun puheenjohtajana vuodesta 2004 lähtien. Ketjulla on yli 900 myymälää 48 osavaltiossa. Steve Green on tullut tunnetuksi muun muassa Museum of the Biblen perustamisesta Washington D.C.:hen.

Green on Gordon-Conwell Theological Seminaryn ja Mid-America Christian Universityn kunniatohtori. Green on myös Museum of the Biblen puheenjohtaja. Museo avattiin marraskuussa 2017. Green on kirjoittanut neljä kirjaa: *Faith in America* (2011), *The Bible in America* (2013), *This Dangerous Book* (2017) ja *This Beautiful Book* (2019).

Green asuu vaimonsa Jackien kanssa Oklahoma Cityssa. Hiedän perheeseen kuuluu kuusi alsta. Greenit ovat aktiivisesti mukana paikallisessa seurakunnassa sekä monien kristillisten järjestöjen toiminnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Steve Green *Hobby Lobby*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)



Luokka.Yhdysvaltalaiset kirjailijat
**Antikvariaatti** on antikvaarinen kirjakauppa.

2000-luvulla kivijalkamyymälää pitävien antikvaaristen kirjakauppojen määrä on laskenut merkittävästi kun taas verkkokaupan osuus on kasvanut.*lähde?* Suuri osa alan yrityksistä on siirtynyt ainakin osittain verkkokauppaan. Yritysten verkkokauppojen valikoimat vaihtelevat laajasti sadoista tuotteista kymmeniin tuhansiin tuotteisiin.

Historia
--------

1600-luvun Euroopassa kirjakauppiaat alkoivat ottaa valikoimaansa myös käytettyjä kirjoja. Vuosisadan alusta alkaen järjestettiin kirjahuutokauppoja. Suuremmat markkinat antikvaarisille kirjakaupoille syntyivät Ranskan vallankumouksen jälkeen, kun paljon kirjoja vaihtoi omistajaa. Luostarien ja aateliskartanoiden kirjastoja takavarikoitiin ja markkinoille tuli valtava määrä kirjoja.

Suomessa antikvariaattien toiminta oli pitkään pienimuotoista, asiakaskuntaa oli vähän. Kun suuret ikäluokat vanhenivat, he alkoivat ostaa ja keräillä enemmän vanhoja kirjoja ja alalle tuli uusia kauppiaita. Suomen Antikvariaattiyhdistyksen perusti 10 liikettä 1941. Koska yhdistykseen oli aiemmin vaikea päästä, uudet ja pienemmät liikkeet perustivat Suomen Antikvaariset Kirjakauppiaat ry:n vuonna 1982. Antikvaaristen kirjakauppojen kansainvälinen liitto ILAB perustettiin 1942. Se hyväksyy kustakin maasta vain yhden järjestön, Suomesta jäsenyhdistys on kahdesta järjestöstä vanhempi eli Suomen Antikvariaattiyhdistys. Tunnettuja suomalaisia antikvariaattialan henkilöitä ovat olleet muun muassa Cecil Hagelstam, Kaarle Ervasti, Seppo Hiltunen ja Anssi Arohonka.

Yhdistykset
-----------

Suomessa toimii kaksi antikvaarista yhdistystä, 1941 perustettu Suomen Antikvariaattiyhdistys ry – Finska Antikvariatföreningen rf ja 1982 perustettu Suomen Antikvaariset Kirjakauppiaat ry, joka kustantaa Vanhan Kirjallisuuden Hintaopasta.

Kirjallisuutta
--------------

* Strang, Jan: *Antikvariaateillakin on kohtalonsa: Suomen antikvaarisen kirjakaupan historia*. Helsinki: Antiikki-kirja, 1999. ISBN 951-98135-0-0.
* Kuitunen, Kalevi: *Kirjatoukan tietolipas*. Helsinki: C. Hagelstamin antikvaarinen kirjakauppa, 1994. ISBN 952-90-5860-8.

Lähteet
-------

1. ↑  antikvariaatti *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 6.11.2023.
2. ↑  Kuitunen 1994, s. 20.
3. 1 2 3  Kuitunen 1994, s. 124.
4. ↑  Kuitunen 1994, s. 126.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antikvariaatti** Wikimedia Commonsissa

* Suomen Antikvariaattiyhdistys ry
* tie.to-sivuston listaus nettiantikvariaateista
* Suomalaiset levydivari paikkakunnittain Raimo Öystilän Rytmimusiikin Syke -julkaisun Levykauppahakemistossa
**Vinyyliasetaatin** (monomeeri) kemiallinen kaava on C4H6O2 ja rakennekaava CH3COOCH=CH2. Siitä käytetään myös nimiä *etikkahappovinyyliesteri*, *1-asetoksietyleeni* ja *etikkahappoetenyyliesteri*.

Vinyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, herkästi syttyvää, herkkäliikkeistä nestettä, jonka tunnusomainen haju on alussa miellyttävän hedelmäinen, eetterimäinen haju, joka muuttuu kuitenkin nopeasti pistäväksi ja ärsyttäväksi. Sen moolimassa on 86,1 g/mol, sulamispiste −93 °C, kiehumispiste 72 °C, tiheys 0,93 g/cm3, hajukynnys 1,4 mg/m3, leimahduspiste –8 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 402 °C ja CAS-numero 108-05-4. Vinyyliasetaatin liukoisuus veteen on 2,5 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa. Vinyyliasetaatti liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin.

Vinyyliasetaatti monomeerina on epästabiili aine ja siksi sitä stabiloidaan tavallisesti polymeroitumisen estoaineilla kuten hydrokinonilla (stabilointiteho rajoittuu 60 päivään) tai pidempiaikaisessa stabilointitarpeessa difenyyliamiinilla. Stabiloimaton vinyyliasetaatti polymeroituu valon, lämmön ja kosteuden vaikutuksesta värittömäksi, läpinäkyväksi massaksi. Vinyyliasetaatin höyry ei sisällä polymeroitumisen estoaineita, joten höyry voi polymeroituessaan tukkia esimerkiksi venttiilejä.

Vinyyliasetaattia käytetään monomeerinä polyvinyyliasetaatin (PVAC) ja vinyyliasetaattisekapolymeerien valmistuksessa. Vinyyliasetaatti voi muodostaa sekapolymeerejä vinyylikloridin, eteenin tai akryylinitriilin kanssa. Suomessa vinyyliasetaatin tärkein käyttö on paperiteollisuuden erikoislatekseissa.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vinyyliasetaatti *Käyttöturvallisuustiedote*.  22.6.2018. Sigma-Aldrich (Merck). Viitattu 22.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vinyyliasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
* OVA-ohje:Vinyyliasetaatti (Arkistoitu – Internet Archive)
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Hengellisiä Sanomia** oli Helsingissä vuosina 1836–1838 ilmestynyt uskonnollinen aikakauslehti.

Ruotsinkielisen *Tidningar i Andeliga Ämnen* -lehden rinnalla julkaistu *Hengellisiä Sanomia* oli Lönnrotin *Mehiläisen* ohella ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti, syntyvaiheiltaan hieman sitä varhaisempikin. Nurmijärven kappalaisen Johan Fredrik Berghin julkaisemat ja toimittamat *Sanomat* oli tarkoitettu kansan luettavaksi, kun taas ruotsinkielinen lehti oli suunnattu lähinnä papistolle. Suurin osa aineistosta oli samaa, mutta etupäässä ruotsalaisesta ja saksalaisesta lehdistöstä ja hartauskirjallisuudesta lainatun aineiston käännökset ilmestyivät suomenkielisessä asussa yleensä ruotsinkielistä lehteä myöhemmin. Alkuperäisaineistoa edustivat toimittajan veljen Julius Immanuel Berghin vanhalla runomitalla tekemät virret, Konstantin Schroederin runot ja Johan Fredrik Berghin saarnat. Berghit olivat kotoisin Suonenjoelta, mikä näkyi lehden kielen itäsuomalaisuuksina. Mahdollisesti niihin vaikutti myös apuaan tarjonnut Carl Axel Gottlund. Monet esimerkiksi lähetystyöhön liittyvät suomenkieliset sanat esiintyivät lehdessä ensimmäistä kertaa. Ylivieskan kappalaisen Jonas Laguksen avustama lehtipari edusti sisällöltään herännäisyyttä, mikä johti vaikeuksiin sensuuriviranomaisena toimineen Porvoon tuomiokapitulin kanssa.

*Hengellisiä Sanomia* ilmestyi G. O. Waseniuksen kirjapainosta kerran viikossa kahdeksansivuisena ja oktaaviokoisena ja siten hieman *Tidningaria* pienempänä. Lehtien levikki ja vaikutus jäi toivottua vaatimattomammaksi. Suomenkielisellä lehdellä oli ensimmäisenä ilmestymisvuotenaan 372 postitilausta, vuotta myöhemmin 412 ja viimeisenä vuonna 270. Ruotsinkielisen lehden toimintaa jatkoi vuonna 1839 sivistyneistölle tarkoitettu ja sisällöltään teologisempi *Evangeliskt Weckoblad*, kun taas paremmin menestynyt *Hengellisiä Sanomia* lopetettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 9. Aikakauslehdistön historia: Erikoisaikakauslehdet*, s. 14–18. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-326-6.

Aiheesta muualla
----------------

* *Hengellisiä Sanomia* digitoituna kansalliskirjastossa