recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aukusti Pasanen** (8. elokuuta 1902 Juva – 10. heinäkuuta 1986 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko. Pasanen toimi Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1951–1958 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Pasanen toimi Mikkelin läänin maakuntarahaston hoitokunnan puheenjohtajana, Mikkelin läänin maakuntaliiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana, Mikkelin läänin maakuntaliiton johtokunnan varapuheenjohtajana, Mikkelin kaupunginhallituksen sekä Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Pasanen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1950. Pasanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1923, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1933. Pasanen toimi asianajajana Viipurissa 1930, K.A. Raevaaran asianajotoimiston hoitajana Mikkelissä 1930–1931 ja osakkaana 1931–1934, omisti asianajotoimiston 1934–1958, Mikkelin lääninhallituksen vt. lääninsihteerinä 1934–1944, nuorempana lääninsihteerinä 1944–1946 ja 1958–1960, vanhempana lääninsihteerinä 1960–1963, väestösuojelutarkastajana 1963–1967, kansliapäällikkönä (lääninneuvos) 1967–1969, siirtoväenasiain esittelijänä 1944, Juvan ja Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1944–1946, työriitojen piirisovittelijana 1940–1974 sekä Mikkelin läänin vt. poliisitarkastajana 1965. Pasasen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Vilhelm Pasanen ja Amanda Väisänen. Pasasen puoliso vuodesta 1932 oli Saimi Katariina Granni. Pasanen oli sotilasarvoltaan kapteeni.

Lähteet
-------

1. ↑  .aspx Aukusti Pasanen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1951–1954 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(10) | 
* Hiekkala (1951†)
* Järnefelt
* Kaitila
* Kannisto (1951–1952)
* Karvikko
* Kyttä
* Leikola (1951–1954)
* Leinonen (1952–1954)
* Miettunen
* Pasanen
* Rauste
* Tenhiälä

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1954–1958 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(13) | 
* Hosia
* Kaitila
* Kajatsalo
* Karvikko
* Kyttä
* Leikola
* Leinonen
* Mattila
* Miettunen
* Pasanen
* Saari
* Tenhiälä
* Tienari

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Auli Kiskola ampumahiihdon EM-kilpailuissa vuonna 2017.
**Auli Kiskola** (s. 12. helmikuuta 1995) on suomalainen ampumahiihtäjä, joka edustaa Ahveniston Ampumahiihtäjiä. Häntä valmentaa hänen veljensä Atte Kiskola, joka on myös ampumahiihtäjä.

Vuonna 2012 Ampumahiihtoliitto valitsi Kiskolan vuoden parhaaksi nuoreksi ampumahiihtäjäksi. Vuonna 2013 hän voitti ampumahiihdon SM-kultaa naisten viestistä, alle 19-vuotiaiden naisten viestistä ja alle 19-vuotiaiden normaalimatkalta. Hopeaa hän sai yhteislähdöstä ja pronssia pikakilpailusta.

Kiskolan parhaat saavutukset ovat 21-vuotiaiden normaalimatkan SM-kulta vuonna 2015 ja naisten sekä alle 19-vuotiaiden SM-viestikulta vuonna 2014.

Vuonna 2012 Kiskola oli nuorten MM-kisoissa 11:s pikamatkalla. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Kontiolahden MM-kisoihin 2015. Kiskola on kilpaillut myös IBU-Cupissa. Joulukuussa 2015 Kiskola valittiin Suomen maajoukkueeseen tammikuun 2016 Ruhpoldingin ja Antholz-Anterselvan maailmancupin kilpailuihin. Hän osallistui ensimmäiseen maailmancupin kilpailuun normaalimatkalla Ruhpoldingissa 14. tammikuuta 2016 ollen 92:s. Parhaimmillaan hän on ollut maailmancupissa 61:s Hanty-Mansijskin pikakilpailussa 17. maaliskuuta 2016.

Kiskola on voittanut ampumajuoksun suomenmestaruuden normaalimatkalla ja viestissä sekä hopeaa pikakilpailussa vuonna 2014. Samana vuonna hän voitti lisäksi rulla-ampumahiihdon SM-kultaa pikamatkalla ja hopeaa normaalimatkalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Auli Kiskola Ahveniston Ampumahiihtäjät.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 14.1.2016.
2. ↑  Auli Kiskola 11. ampumahiihdon nuorten MM-kisoissa *Yle Urheilu*.  24.2.2012. Viitattu 14.1.2016.
3. ↑  Auli Kiskola nousi ampumahiihdon MM-joukkueeseen *Lapin Kansa*.  24.2.2015. Viitattu 14.1.2016. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Auli Kiskola maailman cup-ryhmään *Hämeen Sanomat*.  29.12.2015.  Arkistoitu 27.2.2017. Viitattu 14.1.2016.
5. ↑  Auli Kiskola *IBU Datacenter*. IBU. Viitattu 14.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Auli Kiskola** Wikimedia Commonsissa
**Nampé** on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Baramba sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 800 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).

Nampén kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Songo-Doubacorén, etelässä Songouan, lännessä Fakolon ja pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.3.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Nampé 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 10.3.2018.
**Pagóndas** (kreik. Παγώνδας) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 518 (vuonna 2011).

Pagóndaksen kylää ja kirkko.
Pagóndaksen kylä sijaitsee Sámoksen eteläisissä sisäosissa noin 12 kilometriä länteen Pythagóreion kylästä. Se on rakennettu vuorenrinteeseen noin 156 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on perustettu viimeistään 1700-luvulla Sámoksen uudelleenasuttamisen jälkeen, ja se on ollut saaren vauraimpia maanviljelyskyliä hyvien viljelysmaiden ansiosta.

Pagóndas muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παγώνδου, *Dimotikí Koinótita Pagóndou*), johon kuuluvat varsinaisen Pagóndaksen kylän lisäksi kylät Iraío ja Kolóna. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 395.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Pagondas *Samos In*. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Pagondas *The Greek Islands: Samos*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pagóndas** Wikimedia Commonsissa
**Ricardo Garcia** (19. marraskuuta 1975) on brasilialainen lentopalloilija. Ricardona paremmin tunnettu Ricardo Garcia pelaa Italian A1-liigassa Volley Luben joukkueessa.

Ura
---

Brasilian maajoukkueessa Ricardo on pelannut jo monia vuosia menestyksekkäästi. Saavutuksia ovat olympiakulta Ateenasta 2004, maailmanmestaruus 2002 ja 2006, maailmanliigan voittoja neljä kappaletta peräkkäin sekä muita hieman vähemmän tunnettuja mestaruuksia. Ricardo on pelannut yli 300 A-maaottelua Brasilian maajoukkueessa ja on maan suurimpia lentopallotähtiä yhdessä Giban kanssa. Ricardo toimi myös maajoukkueen kapteenina. Vuodesta 2008 lähtien Ricardoa ei ole esiintynyt maajoukkueessa riitaannuttuaan päävalmentaja Bernado Rezenden kanssa. Hän palasi kuitenkin vuonna 2012 maajoukkueeseen voittaen olympiahopeaa Lontoon olympialaisissa.

Saavutukset
-----------

* 1997 Kansainvälisen Cupin voitto
* 2001 Amerikan Cupin voitto
* 2001 Etelä- Amerikan mestaruus
* 2001 Maailmanliigna voitto
* 2002 Maailmanmestaruus
* 2003 Etelä- Amerikan mestaruus
* 2003 Maailmancupin kulta
* 2003 Maailmanliigan voitto
* 2004 Maailmanliigan voitto
* 2004 Olympiakultaa
* 2005 Kansainvälisen cupin voitto
* 2005 Maailmanliigan voitto
* 2006 Maailmanliigan voitto
* 2006 Maailmanmestaruus
* 2007 Maailmanliigan voitto
* 2012 Olympiahopea
* Copa Amerikan voitto
* Pan Americkan voitto

Joukkueet
---------

* **2003–2004:** Minas Tenis Clube, Brasilia
* **2004–2008:** Pallavolo Modena (ent. Daytona Modena, Cimone Modena), Italia
* **2008-2010:** Sisley Treviso, Italia
* **2010-2013:** Vôlei Futuro, Brasilia
* **2013-2015:** Vôlei Brasil Centro de Excelência, Brasilia
* **2015-:** Volley Lube, Italia

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Oravaisten Työväentalo Björklid** on alun perin tekstiilityöväen käyttöön vuosina 1936–1937 rakennettu, Vöyrillä entisessä Oravaisten kunnassa sijaitseva työväentalo.

Historiaa
---------

Talon rakennutti Oravais Svenska Arbetarförening. Kunnassa elettiin 1920–1930 luvuilla tekstiiliteollisuuden kulta-aikaa ja talo rakennettiin erityisesti tekstiilityöläisten tarpeisiin. Rakennuttajayhdistys liittyi vuonna 1944 perustettuun Suomen Kansan Demokraattiseen Liittoon (SKDL) ja muutti nimekseen Oravais Folkdemokratiska förening rf.

Vuonna 1990 yhdistys liittyi muiden SKDL:n yhdistysten mukana perustettuun Vasemmistoliittoon ja myöhemmin vaihtoi nimekseen Vänsterförbundet i Oravais rf – Oravaisten Vasemmistoliitto ry.

Rakennus
--------

Suurimmaksi osaksi talkoilla rakennettu talo on rankarakenteinen, lautaverhoiltu ja maalattu punaiseksi. Rakennus valmistui 1937. Vuonna 1956 rakennuksen huopakatto vaihdettiin peltikatteeksi. Tehtiin korjauksia, jolloin ulkopuolen pystylaudoitus uusittiin. Rakennuksen alkuperäisenä lämmityksenä oli puilla lämmitettävät kamiina ja hella. Vuonna 1950 lisälämmitykseen asennettiin öljylämmitys. Rakennuksessa on sali, näyttämö ja ravintolatilat. WC-tilat on kellarikerroksessa. Rakennuksessa oli myös vahtimestarin asunto.

Toimintaa talolla
-----------------

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja sekä järjestetty elokuvatilaisuuksia. Talossa on toiminut myös Voimistelu- ja urheiluseura Gnistan. Taloa vuokrataan monenlaisiin juhlatilaisuuksiin. Talo on edelleen kunnossa, ja siellä järjestetään myös monenlaisia perhejuhlia.

Lähteet
-------

1. ↑  Björklid *seurantalot.fi*. Viitattu 25.10.2022.
2. ↑  Oravaisten ruukki *fi.wikipedia.org*. Viitattu 25.10.2022.
3. 1 2 3  Katia Båsk-Ekholm ja Kaj Häyry: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys: Turun kaupungin historiallisessa museossa tehty selvitys Suomen työväentalojen rakennushistoriasta sekä nykyisestä kunnosta ja käytöstä*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982. ISBN 951-46-6592-9.
4. ↑  Vasemmistoliiton perustaminen *tyovaenliike.fi*. Viitattu 25.10.2022.
Covenantin kannattajia vastaan suunnattu säädös vuodelta 1685.
**The Killing Time** on 1670-luvun lopulla alkanut Skotlannin historian ajanjakso, jolloin covenantilaisia presbyteerejä vainottiin. Skotlannin kuninkaana oli silloin Kaarle II vuoteen 1685 ja hänen jälkeensä Jaakko VII vuoteen 1688. Vainoaika päättyi mainioon vallankumoukseen, jolloin Vilhelm III Oranialainen nousi valtaan ja antoi presbyteereille lain suojan.

Vainojen kohteena olivat erityisesti radikaalit cameronilaiset, joiden johtaja Richard Cameron kaatui taistelussa vuonna 1680. Heidän mukaansa nimettiin myöhemmin kiväärirykmentti, joka lakkautettiin vuonna 1968.

Lähteet
-------

1. ↑  Wigtown Martyrs *undiscoveredscotland.co.uk*. Viitattu 9.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  Broadside entitled 'To His Highness the Prince of Orange' *digital.nls.uk*. Viitattu 9.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  The Covenanters and the Cameronian Regiment *Heritage Arms Society Inc*. Viitattu 9.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Alexander Peden's Mask National Museums Scotland
* Sacrificed to the cruel flood The Herald

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
WikisanakirjaWikisanakirjaWikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: **plaza**.
*Muista merkityksistä katso Plaza (täsmennyssivu).*
*Plaza mayor* Espanjassa Valladolidissa on tyypillinen espanjalainen plaza.
Plaza Costillan pikkukaupungissa (Taos County, New Mexico, Yhdysvallat) on plaza maaseudulla, kuva vuodelta 1943.
Plaza of the Americas Floridan yliopistossa Yhdysvalloissa.
**Plaza** ('plaθa) on espanjankielinen sana, joka tarkoittaa *toria* tai *aukiota*. 

Kaupunkien *plaza mayorin* varrella on alkujaan perinteisesti ollut kolme toisiinsa liittyvää laitosta, kirkko, *cabildo* eli hallintovirasto, joka voi olla kuvernöörin palatsin siivessä, ja *audiencia* eli tuomioistuin. Plaza voi olla niin suuri, että siellä voidaan järjestää sotilasparaateja. Kriisin tai fiestan aikaan sinne kokoontuu suuria väkijoukkoja. Italian piazzan tavoin plaza on yhteisön elämän keskus, joka vastaa toria.

*Plaza de toros* on härkätaisteluareena. *Plaza fuerte* on linnoitus.

Nykyisin plaza voi olla mikä tahansa kokoontumispaikka kadulla tai rakennusten lomassa, esimerkiksi risteys, jossa on patsas.

Sen sukulaissanoja eri kielissä ovat italiaksi *piazza*, portugaliksi *praça*, ranskan *place*, romanian *piața*, saksan *platz* ja kreikan *πιάτσα*

Esimerkkejä
-----------

* Plaza Mayor (Madrid)  Espanja
* Plaza Mayor (Valladolid)  Espanja
* Plaza de Mayo  Argentiina
* Zócalo  Meksiko
* Plaza Mayor (Lima)  Peru
* Plaza of the Americas  Yhdysvallat
* Plaza de Bolívar  Kolumbia
* Nana Plaza  Thaimaa
* Plaza Mayor de Salamanca  Espanja
* Northcote Plaza
* Plaza Divisoria  Filippiinit
* Plaza de Sugbo  Filippiinit
* Plaza Miranda  Filippiinit
* Plaza Jaro  Filippiinit

Rakennuksia ja tiloja
---------------------

Eri maissa on ostoskeskuksia ja hotellien ja toimistotalojen alakerran puolijulkisia aulatiloja nimetty plazaksi. Esimerkkejä niistä ovat Pantip Plaza ja Clinton Plaza Thaimaan Bangkokissa, Plaza Las Américas Puerto Ricossa,  Central Plaza Hongkongissa. Kuvitteellinen esimerkki Nakatomi Plaza (todellisuudessa Fox Plaza) on tapahtumapaikkana neljässä elokuvassa: *Die Hard*, *Airheads*, *Speed – kuoleman kyydissä* ja *Fight Club*.
**Eurointernational** on italialais-yhdysvaltalainen autourheilutalli. 
Nykyään talli kilpailee European Le Mans Series -sarjassa.

Talli on kilpaillut Euroopan Formula 3 -sarjassa sekä Formula Abarth, JK Racing Asia Series ja Formula Pilota China-sarjoissa. Talli perustettiin vuonna 1989 **Euromotorsport**-nimellä. Talli on kilpaillut CART-sarjassa vuosina 1989-1994 parhaana sijoituksenaan neljäs tila Detroitin kilpailusta vuonna 1993. Talli on kolmesti ajanut Indianapolis 500 kilpailussa vuosina 1989, 1992 ja 1993. Vuonna 1997 tallin nimeksi vaihtui Eurointernational ja talli kilpaili IRL ja IndyCar-sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Myöhemmin talli kilpaili Formula Renault ja Formula BMW-sarjoissa. Vuonna 2008 talli kilpaili Superleague Formula-sarjassa valmistaen autot SC Corinthians ja Atlético Madrid joukkueille. Samana vuonna talli kilpaili Champ Car Atlantic Series-sarjassa. Vuonna 2011 talli kilpaili uudessa Formula Pilota China-sarjassa ja JK Racing Asia Series sarjassa voittaen sarjan mestaruuden kuljettajissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Eurointernational - Over 20 Years of Success *Team*. Eurointernational Group. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Rauhanjuna** oli suomalaisten taiteilijoiden rauhankampanja, joka toteutettiin keväällä 1982. Rauhanjuna kävi parillakymmenellä paikkakunnalla ja pysähtyi esitysten ja keskustelutilaisuuksien ajaksi rautatieasemilla. Mukana oli yhteensä satoja taiteilijoita kaikilta taiteen aloilta. 

Rauhanjunan tarkoituksena oli rauhankasvatuksen tukeminen ja vastustaa ydinasevarustelua: Asevarustelu oli presidentti Ronald Reaganin takia saavuttanut Euroopassa valtaisat mittasuhteet.

Suomen valtio tuki hanketta 200 000 markan suuruisella avustuksella.

M. A. Numminen teki singlen *Sota on rahaa* Rauhanjuna-kiertueen ohjelmistoon. 

Veikko Huovinen kirjoitti oman näkemyksensä Rauhanjunasta kokoelmassa *Ympäristöministeri*. Siinä pariskunta lähtee katsomaan Rauhanjunaa kuin Matti ja Liisa rautatietä konsanaan Juhani Ahon teoksessa. Samainen Rauhanjuna päätyi myös Huovisen kirjoittamaan ja Pauli Virtasen ohjaamaan 10-osaiseen tv-sarjaan Lyhyet erikoiset yhdeksi osaksi.  Eppu Normaalin kappaleessa Terve vaan ja onnea, joka julkaistiin Tie vie -albumilla vuonna 1982, kerrotaan myös rauhanjunasta ironiseen sävyyn.

Rauhanjuniksi on kutsuttu useita junia, joilla solidaarisuutta osoittavat suuret ryhmät ovat matkustaneet kriisialueille tai suuriin kansainvälisiin rauhankokouksiin. Samaan henkeä nimen puolesta on Pasilassa toimivan Rauhanaseman perustamisessa 1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Rauhanjunakiertueeseen valtiolta 200 000 mk.  *Helsingin Sanomat*, 2.4.1982.  Sanoma Osakeyhtiö.
2. ↑  M.A.Numminen diskografia
3. ↑  Olet vain kahdesti nuori ja Lyhyet erikoiset Muistikuvaputki, Yle
4. ↑  Esimerkiksi Musa Antre -rauhanjuna

Kirjallisuutta
--------------

* Pertti Hietanen, Matti Rinne: Taiteilijoiden rauhanjuna – valokuvakirja. 1982. ISBN 9519940782
**Please Kill Me: Punkin sensuroimaton esihistoria** on vuonna 1996 julkaistu tietokirja, joka kertoo haastattelujen kautta punkliikkeen juurista, noususta ja myöhemmistä vaiheista. Teoksen ovat koonneet Legs McNeil ja Gillian McCain, ja se koostuu pääosin heidän tekemistään sadoista haastatteluista. Kirjan on suomentanut Ike Vil.

Please Kill Me alkaa New Yorkista ja vuodesta 1965, The Velvet Undergroundin perustamisesta ja Andy Warholin The Factoryn kuvioista. Teoksessa kuvataan muun muassa merkittävien punkyhtyeiden syntyä, niiden jäsenten kaoottisia elämänvaiheita ja kuuluisia kohtaamisia. Suuressa osassa ovat myös huumetempaukset, sosiaaliset valtataistelut, seksisekoilut ja syvällisemmät pohdinnat. Muusikoiden lisäksi puheenvuoro on toimittajilla, bändäreillä, roudareilla, näyttelijöillä ja valokuvaajilla. Kirjan pääpaino on joka tapauksessa Yhdysvalloissa 1960-luvulla syntyneellä underground-kulttuurilla, joka loi pohjan punkin kehittymiselle. Myöhemmin suureen suosioon nousseita englantilaisia punkin äänitorvia, kuten esimerkiksi Sex Pistolsia, ei teoksessa käsitellä yhtä laajasti.

Haastateltujen joukkoon lukeutuvat muun muassa Andy Warhol, Lou Reed, Danny Fields, Nico, Wayne Kramer, Iggy Pop, Dee Dee Ramone, Patti Smith, Malcolm McLaren, Nancy Spungen, Johnny Thunders, Debbie Harry ja Richard Hell.

Kirjaa on kiitelty tarkkanäköisyydestään ja ilkikurisuudestaan. Michael Monroe kommentoi *Please Kill Me:tä* seuraavasti: "*Kiehtova kirja yhdestä rock 'n' rollin tärkeimmästä ajanjaksosta, sekä siihen liittyvistä henkilöistä ja bändeistä. Välttämätöntä luettavaa kaikille, joita kiinnostaa rock 'n' roll varsinaisessa olemuksessaan, etenkin 60-luvun lopusta ns. "punk rockin" alkujuurista lähtien*".

Nimi
----

*Please Kill Me* sai nimensä Richard Hellin t-paidasta, johon tämä oli itse kirjoittanut kyseisen tekstin. Useat henkilöt ovat nähneet paidan hänen päällään, mutta hän ei itse muista pitäneensä sitä kertaakaan: "Olin liian nössö pukeutuakseni siihen, mutta muistan kyllä hyvin miten pakotin Richard Lloydin kiskomaan sen ylleen."

Teos
----

* *Please Kill Me: The Uncensored Oral History of Punk*, Legs McNeil ja Gillian McCain, Penguin Books, 1997.

Aiheesta muualla
----------------

*
Tim Holmes, *Anima mundi* on YK:n naisten rauhanpalkinto.
**Rauhanpalkinto** on valtion, kansainvälisen järjestön tai hallituksista riippumattoman järjestön julkinen tunnustus*selvennä* rauhan tai ihmisoikeuksien edistämisestä. Koska keinot rauhan tai ihmisoikeuksien edistämiseen vaihtelevat erityisesti kylmän sodan aikana osapuolet myönsivät palkintoja tahoille, joille toiset eivät olisi todennäköisesti sisäpoliittisesta syystä myöntäneet*kenen mukaan?*.

Länsimaisia rauhanpalkintoja myönnettiin toisinajattelijoille ihmisoikeuksien edistämisestä, kun taas neuvostoliittolainen palkinto meni usein rauhaa pasifismin ja aseistariisunnan keinoin edistäville henkilöille*kenen mukaan?*. Ihmisoikeuksien korostaminen heikensi kommunististen puolueiden arvovaltaa vaikuttaa toisinajattelijoihinsa, kun taas asevarustelun kritisoiminen heikensi länsimaiden arvovaltaa, erityisesti Yhdysvaltain teknis-taloudellista johtoasemaa asevarustelussa*kenen mukaan?*.

Rauhanpalkinnot
Albert Einsteinin rauhanpalkinto • Bruno Kreisky -palkinto  (1979–) •
Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto (Unesco 1991–) • Gandhin kansainvälinen rauhanpalkinto (1995–) • Geuzenpenning-mitali (1987–) •
Indira Gandhin rauhanpalkinto (1985–) • Kungfutsen rauhanpalkinto (2010–) •
Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto (Neuvostoliitto 1949–1991) • Maailman  rauhanneuvoston rauhanpalkinto (1951–) • Muammar Gaddafin kansainvälinen rauhanpalkinto (1989–2011) •
Nobelin rauhanpalkinto (1901–) • Olof Palme -palkinto (1987–) • Saharov-palkinto (Euroopan parlamentti 1988–) • Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto (1950–) •
Soulin rauhanpalkinto (1990–) • Student Peace Prize (1999–) •
Thorolf Rafton muistopalkinto (1987–) • Unescon rauhankasvatuspalkinto (1980–) •
U Thantin rauhanpalkinto (1986) •
Thibaut II:n kuninkaallinen sinetti
**Thibaut II**, lisänimeltä **Nuori**, (6. joulukuuta 1239 – 4. joulukuuta 1270) oli Navarran kuningas ja nimellä **Thibaut V** Champagnen kreivi.

Nuoruus
-------

Thibaut oli Thibaut I:n ja tämän kolmannen vaimon, Margarita de Bourbonin vanhempi poika. Hän peri isänsä arvonimet 14-vuotiaana, mutta hänen äitinsä ja Aragonian Jaakko I toimivat sijaishallitsijoina kunnes Thibaut tuli täysi-ikäiseksi v. 1256. Thibaut vahvisti Navarran *fuerot*, eräänlaisen perustuslain, joka rajoitti hänen valtaansa. Hän yritti perustella hallitsijanasemaansa jumalallisella oikeudella, joka oli uusi ajatus Navarrassa. Paavi Aleksanteri IV voiteli Thibautin 1257, ja kruunasi tämän 1259.

Sisäpolitiikka
--------------

Thibaut pyrki vastustamaan vallan hajatumista aatelille ja vähentämään *fuerojen* hänelle asettamia rajoituksia kääntymällä porvariston puoleen. Thibaut verotti porvareita raskaasti, mutta nämä kannattivat häntä silti, koska saivat kuninkaalta vapauksia, arvovaltaa ja poliittista vaikutusvaltaa. Thibaut perusti Espinalin (nyk. Aurizberri/Espinal) kaupungin v. 1269.

Thibaut jatkoi isänsä uudistuksia. Hän paransi hallintoa, valtion taloudenpitoa, ja järjesti Navarran ensimmäisen väestönlaskennan 1266; sen mukaan Navarran väkiluku oli 150 000. Thibaut jatkoi myös isänsä valtataistelua Pamplonan piispan kanssa, mikä liittyi baskien ja oksitaanien välisiin kiistoihin.

Ulkopolitiikka
--------------

Thibaut löysi itselleen tukijan Ranskan kuninkaasta Ludvig IX:tä, joka johdonmukaisesti tuki toisia kuninkaita näiden vasalleja vastaan. Thibaut nai Ludvigin tyttären Isabellan 6. huhtikuuta 1255. Thibaut toimi Ludvigin neuvonantajana, ja Ludvig vastaavasti auttoi sovittelemaan Navarran sisäisiä kiistoja. Kun Kastilian Alfonso X:n tytär Berengaria kihlattiin Ludvigin pojan Louisin kanssa, Kastilia antoi Navarralle oikeuden käyttää Fuenterrabían ja San Sebastiánin satamia.

Heinäkuussa 1270 Thibaut lähti Ludvigin mukana kahdeksannelle ristiretkelle. Ludvig menehtyi punatautiin Tunisin piirityksen aikana, ja Thibaut kuoli lapsettomana Sisilian Trapanissa ollessaan paluumatkalla. Hänen jälkeensä kuninkaaksi tuli hänen veljensä Henrik. Thibautin leski Isabella palasi Ranskaan, missä hän kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin, ja haudattiin Provinsiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Teobaldo II Real Academia de la Historia. Viitattu 23.9.2021. (espanjaksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thibaut II (Navarra)**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Viljutšinsk** (ven. Вилючинск) on suljettu kaupunki Tyynenmeren rannalla Kamtšatkan aluepiirissä Venäjän kaukoidässä. Se on Venäjän Tyynenmeren laivaston ydinsukellusveneiden tärkeä tukikohta ja aluepiirin 3. suurin kaupunki (noin 22 000 asukasta vuonna 2013).*lähde?*

Kaupunki sijaitsee Kamtšatkan niemimaan kaakkoisosassa, Avatšanlahden rannalla, noin 25 km aluepiirin pääkaupungista Petropavlovsk-Kamtšatskista länteen, lahden vastarannalla.

Historia
--------

Paikalla aiemmin sijainneessa **Rybatšin** taajamassa on ollut tyynenmerenlaivaston sukellusvenetukikohta vuodesta 1938. Nykyinen kaupunki perustettiin **Sovetski**-nimisenä vuonna 1968 yhdistämällä Rybatši ja kaksi muuta asutuskeskusta, Primorski ja Seldevaja, jossa oli sijainnut sukellusveneiden korjaustelakka vuodesta 1959. Vuodesta 1970 kaupungin nimi oli **Primorski**, mutta se kuitenkin tunnettiin salaisen kaupungin koodinimellä **Petropavlovsk-Kamtšatski-50** lähimmän suurkaupungin mukaan, eikä sitä merkitty julkisiin karttoihin. Vuonna 1994 kaupunki sai nykyisen nimensä Viljutšinsk läheisen *Viljutšinski*-tulivuoren mukaan.

Elinkeinoelämä
--------------

Rybatšin kaupunginosassa sijaitsee ydinsukellusvenetukikohta, johon on sijoitettu Oscar II –luokan ristelyohjus-sukellusveneitä sekä Delta III- ja Akula-luokkien sukellusveneitä. Kaupungissa on lisäksi sukellusveneiden korjaustelakka. Vuosina 1959-1994 kaupungissa oli "Tyynenmerenlaivaston hydrografisen tutkimusyksikön" (4 и 5 Тихоокеанская гидрографическая экспедиция) tukikohta, jonka alukset toimivat Neuvostoliiton avaruusalusten ja mannertenvälisten ohjusten tukiasemina maailman valtamerillä.

Kalastus ja kalanjalostus ovat myös tärkeitä elinkeinoja. 

Pääesikunta esitti tukikohdan sulkemista taloudellisista syistä vuonna 2003. Sen sijaan kaupungin ja tukikohdan infrastruktuuria on kuitenkin vahvistettu viime vuosina. 
Kaupungin edustalle on suunniteltu sijoitettavaksi Venäjän ensimmäinen kelluva ydinvoimalaitos, 70 Megawatin *Akademik Lomonosov*.

Viljutšinsk sai ensimmäiset kaksi ortodoksikirkkoaan 1990-luvulla.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaupungin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kaupungin epävirallinen sivusto

Lähteet
-------

1. ↑  IAEA PRIS Power Reactor Information System. iaea.org

Kamtšatkan aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirit*
Aleutit •
Bystraja •
Jelizovo •
Karaga •
Milkovo •
Oljutor •
*Palana* •
Penžina •
*Petropavlovsk-Kamtšatski* •
Sobolevo •
Tigil •
Ust-Bolšeretsk •
Ust-Kamtšatsk •
*Viljutšinsk*
**Mika Nisula** (s. 1978 Teuva) on suomalainen tenori. Teuvalla syntynyt Nisula opiskeli laulua vuosina 2000–2005 Panula-opistossa ja vuoden 2005 syksystä lähtien Etelä-Pohjanmaan opistossa Seinäjoella. Hänen opettajanaan on toiminut koko ajan puolalaissyntyinen baritoni Romuald Podlesny. Hän on myös säännöllisesti osallistunut professori Ryszard Karczykowskin mestarikursseille vuodesta 2004 lähtien.

Nisula on saavuttanut menestystä useissa kotimaisissa laulukilpailuissa. Hänellä on 3. sija Kangasniemen laulukilpailuissa ja Jyväskylän kansainvälisissä tenorikilpailuissa, 2. sija Lohjan tenorikilpailuissa; nämä kaikki vuonna 2005. Seuraavana vuonna hän voitti Savonlinnassa Timo Mustakallio -laulukilpailun. Kansainvälisistä sijoituksista mainittakoon finaalipaikka Stanislaw Moniuszko -laulukilpailuissa Varsovassa 2007. Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa 2010 Nisula sai toisen palkinnon.

Marraskuussa 2011 Nisula sai toisen palkinnon kansainvälisissä Altamura/Caruso-laulukilpailussa New Yorkissa. Nisula on esiintynyt omin konsertein sekä orkesterisolistina eri puolilla Suomea, Puolassa, Ranskassa, Italiassa (lokakuussa 2015 Vatikaanissa) ja Yhdysvalloissa. Kesällä 2008 Nisula piti Jouni Someron kanssa soolokonsertin Savonlinnan Oopperajuhlilla. Itä-Savo otsikoi konsertin arvostelun "Tenorivelho valloitti Savonlinna-salissa".

Nisula debytoinut New Yorkissa laulaen Canion roolin I Pagliaccista sekä Turiddun roolin oopperasta Cavalleria Rusticana, maestro Anton Coppolan johtamana. Tampereella Mozartin Don Giovannissa (Don Ottavio), Vaasassa Offenbachin Orfeus Manalassa (Orfeus) sekä Seinäjoella Mozartin Röystö Lakeurelta (Belmonte). Kaudella 2014–2015 Nisula debytoi Suomen Kansallisoopperassa Pajatso-oopperassa  Peppen roolissa Marco Boemin johdolla.

Mika Nisula Nisula on äänittänyt soololevyjä yhdessä pianisti Jouni Someron kanssa FC-Records-merkillä: *Storia D'amore* (FCRCD-9721) *Armolaulu* (FCRCD-9725) *Taas kaikki kauniit muistot* (FCRCD-9726) ja *Schumann & Liszt Lieder* (FCRCD-9734). Levyt ovat keränneet hyvin positiivisia arvioita. "Nisulan ääni on vahva, sointuva ja täyteläinen, vailla joskus tenoreille tyypillistä kapeutta."

Levytyksiä
----------

* Storia d'amore / Mika Nisula, Jouni Somero, FC-Records, 2008
* Taas kaikki kauniit muistot / Mika Nisula, Jouni Somero, FC-Records, 2009
* Armolaulu / Mika Nisula, Jouni Somero, FC-Records, 2009
* Liszt & Schumann songs/Lieder / Mika Nisula, Jouni Somero, FC-Records, 2011

Lähteet
-------

1. ↑  Mika Nisula ensikiinnitykseensä Kansallisoopperaan. Yle 27.3.2014.
2. ↑  Levyarvostelu Savon Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive). Kirsi Taivainen (2009)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* http://musicanto.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* FinnConcert Oy Mika Nisula, tenori

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Mika Oksa** (s. 6. heinäkuuta 1976 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti.

Oksa on espoolaisen kiekkokoulun kasvatti. Hän debytoi Kiekko-Espoossa liigassa jo juniori-ikäisenä. Tämän jälkeen hän siirtyi muutamaksi kaudeksi I-divisioonaan. Espooseen Oksa palasi kaudeksi 1999–2000. Espoon Bluesissa Oksan roolina oli pelata niin Ari-Pekka Siekkisen, Tom Draperin kuin Jarmo Myllyksenkin kakkosvahtina, eikä hän oikein missään vaiheessa päässyt näyttämään oikeita kykyjään.

Toukokuussa 2003 Oksalla todettiin imusolmukesyöpä, jonka hän voitti ja palasi maalinsuulle jälleen joulukuussa. Loppukaudesta hän torjui neljä nollapeliä, kun aikaisemmin niitä ei ollut yhtään. Keväällä 2005 Oksa siirtyi Elitserien-seura Timråhon , jossa pelasi yhden kauden. Loppukaudesta Oksa edusti vielä Sveitsin kakkossarjan EHC Baselia .

Oksa jäi ilman sopimusta kesällä 2006, mutta lokakuussa HPK hankki kokeneen maalivahdin paikkaamaan maalivahtipulaa. Hän paikkasi hyvällä menestyksellä Miika Wiikmania, mutta jäi loppukaudesta Andy Chiodon varjoon. Keväällä 2007 Oksa teki kahden vuoden sopimuksen KalPan kanssa, jossa hän voitti SM-pronssia kaudella 2008–2009 Hän pelasi uransa viimeiset kaudet Valko-Venäjällä Dinamo Minskissä ja Yunost Minskissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mika Oksa ja Janne Laakkonen Timrån joukkueeseen  14. huhtikuuta 2005. Jatkoaika. Viitattu 17. huhtikuuta 2007.
2. ↑  YLE: Mika Oksa loppukaudeksi Sveitsin Baseliin  2. huhtikuuta 2005. YLE Urheilu. Viitattu 17. huhtikuuta 2007.
3. ↑  KalPaan kokeneita liigapelaajia  16. huhtikuuta 2007. Jatkoaika. Viitattu 17. huhtikuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Mika Oksa Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
* Mika Oksa *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Rauhanrakentaminen** tarkoittaa pyrkimyksiä säilyttää rauhan edellytykset maassa, joka on vapautunut konfliktista. Maan yhteiskunta pyritään vakauttamaan ja sen rakenteet palauttamaan, ja konfliktin uudelleenpuhkeaminen yritetään estää.

Rauhanrakentaminen alkaa rauhanteon ja rauhanturvaamisen jälkeen, joskin nämä vaiheet menevät usein limittäin.

Rauhanrakentamisen ensimmäisessä vaiheessa konfliktissa taistelleet osapuolet kotiutetaan ja riisutaan aseista. Pakolaisten kotiinpaluu tehdään mahdolliseksi, siviiliväestö suojellaan, ja miinat raivataan. Sen jälkeen voidaan esimerkiksi auttaa vaalijärjestelyissä, terveydenhuollon ja koulutuksen käynnistämisessä, oikeuslaitoksen ja turvallisuusviranomaisten toiminnassa, jälleenrakennuksessa ja ihmisoikeuksien puolustamisessa. Rauhanrakennukseen kuuluu myös kehitysapu.

Rauhanrakentaminen kehittyi 1990-luvulla kansainväliseksi rauhan ja turvallisuuden ylläpitämisen muodoksi. Yhdistyneiden kansakuntien rauhanrakennusoperaatiot, eli poliittiset operaatiot tai rauhanoperaatiot, ovat YK:n turvallisuusneuvoston perustamia ja yleensä YK:n sihteeristön poliittisen osaston johtamia. Työtä tukee rauhanrakennuskomissio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  YK:n rauhantyö Suomen YK-liitto. Viitattu 13.5.2022.
2. ↑  Heywood, Andrew: *Key Concepts in Politics and International Relations*, s. 155. Palgrave, 2015. ISBN 978-1-137-48961-6.
**Viljo Johannes Sainio** (7. toukokuuta 1888 Tampere − 17. tammikuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.

Sainion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juho Adolf Sainio ja Maria Matilda Kankaanpää. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1912 sekä molempien oikeuksien lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1929. Sainio sai varatuomarin arvon 1915.

Sainio oli Tampereella asianajajana ja viimeksi oikeusneuvosmiehenä 1917−1923. Hän oli sotaylioikeuden sotaviskaalina 1927−1929 ja nuorempana oikeuskanslerinsihteerinä 1929−1930. Sainio oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1929−1930 ja oikeusneuvoksena 1930−1932. Viimeksi Sainio toimi Käkisalmen tuomiokunnan tuomarina 1932−1933. 

Viljo Sainio oli naimisissa 1916−1918 Vilma Onerva Nybergin (k. 1918) kanssa ja vuodesta 1920 Kerttu Ylipohjan (k. 1930) kanssa.

Julkaisuja
----------

* *Elinkeinotoiminnan harjoittamisesta johtuvat suhteet naapureihin Suomen yksityisoikeuden mukaan*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsinki 1929
* *Oikeustapauksia Senaatin oikeusosastosta ja Korkeimmasta oikeudesta vuosilta 1911-30* ; toimittaneet Lauri Miettinen, Viljo Sainio. WSOY 1933

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1907 : matrikkelinumero 31093
2. ↑  Lakit. tri Wiljo Johannes Sainio, Käkisalmen Sanomat, 19.01.1933, nro 7, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Servair** on ranskalainen ruokapalveluyhtiö. Se on Afrikan johtava lentoyhtiöiden catering-yritys ja tarjoaa lisäksi lentokonesiivousta sekä ruokapalveluita kouluissa ja muissa laitoksissa. Se on osa sveitsiläistä Gategroupia, joka on markkinaosuudeltaan maailman suurin lentoyhtiöille catering-palveluita tarjoava yritys. Yhtiön pääkonttori sijaitsee lähellä Charles de Gaullen kansainvälistä lentoasemaa Tremblay-en-Francessa, Ranskassa. Sillä on toimipisteitä 22 lentoasemalla 18 maassa Ranskassa ja Afrikassa. Yhtiön palveluksessa oli 10 500 työntekijää vuonna 2021.

Ilmailualan catering-palveluiden lisäksi Servair tajoaa lentokonesiivousta, matkustajien avustuspalveluita ja lentokoneiden maahuolintapalveluita, kuten vesi- ja jätevesihuoltoa. Se tuottaa ruokapalveluita myös lentoasemien lounge-tiloihin, kouluihin ja muihin laitoksiin. Lisäksi se omistaa lentoasemien duty free -myymälöitä ja operoi Afrikassa franchising-periaatteella Burger King- ja Pret A Manger -ravintoloita.

Historia
--------

Air France perusti Servairin tammikuussa 1971. Yhtiö aloitti toimintansa kaksi vuotta myöhemmin valmistamalla ruokaa Pariisin Saint-Lazaren rautatieasemalta lähteviin juniin. Ensimmäiset lentokoneruoat Servair toimitti maaliskuussa 1974 ja avasi samana vuonna ensimmäiset ilmailualan catering-yksikkönsä Pariisiin, Martiniquelle ja Réunionille. Vuonna 1982 Servairilla oli jo 2 000 työntekijää ja toimintoja Lyonissa, Seychelleillä, Ranskan Guayanassa ja Guadeloupella. Ensimmäisen yksikkönsä Afrikassa Servair avasi vuonna 1989 Librevilleen. 1990-luvuilla Servair laajensi toimintojaan yhteistyökumppanuuksien ja yrityshankintojen kautta muun muassa Yhdysvaltoihin, Kiinaan ja Italiaan. Vuosituhannen vaihteessa sen palveluksessa oli 7 700 työntekijää. Gategroup hankki yhtiön vuonna 2017.

Tavallisten matkustajalentojen lisäksi Servair on tuottanut catering-palveluja muun muassa Englannin kanaalin alittaville junavuoroille sekä Concorden luksuslennoille.

Servairin korkeakuormainautot lastaamassa ruokaa Air Francen Airbus A380 -koneeseen Pariisissa 2015.

Lähteet
-------

1. ↑  Servair's organization Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Overview *LinkedIn*. Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  A global quality offer Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Burgueño Salas, Erick: Global market share of the airline catering industry in 2016, by catering service provider  Helmikuu 2017. Statista. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Managing aircraft water provision and removal Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
6. ↑  Ready-to-use or customised, an offer adapted to the management of catering outlets Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
7. 1 2  History Servair. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Servair** Wikimedia Commonsissa

* Servairin kotisivut (ranskaksi, englanniksi)
**Izvestija-turnaus 1969** (venäjäksi Турнир на приз газеты Известия) oli jääkiekkoturnaus, joka järjestettiin Moskovassa 1.–8.12.1969. Neuvostoliiton maajoukkueen lisäksi mukana olivat Suomen, Kanadan, Ruotsin, DDR:n ja Tšekkoslovakian maajoukkueet. Tästä vuodesta lähtien urheilukommentaattori Boris Fedosovin ehdotuksesta moskovalainen sanomalehti Izvestija sponsoroi tätä urheilutapahtumaa. Lisäksi tapahtuma sai maskotin, jääkiekkomailalla varustetun lumiukon, joka oli myös yksi Fedosovin ideoista. Kolmen parhaan joukkoon sijoittuneet joukkueet saivat kunniapalkinnoksi samovaarit 20, 40 ja 60 litran kokoisina. Ainakin osa peleistä näytettiin myös DDR:n televisiossa.

Tulokset
--------

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | URS | CAN | TCH | SWE | FIN | DDR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Neuvostoliiton lippu Neuvostoliitto** | **5** | 4 | 1 | 0 | 25–10 | **9** |  | 2–2 | 8–2 | 6–2 | 5–1 | 4–3 |
|  **Kanada** | **5** | 3 | 1 | 1 | 22–13 | **7** |  |  | 0–4 | 5–2 | 10–1 | 5–4 |
| **Tšekkoslovakian lippu Tšekkoslovakia** | **5** | 3 | 0 | 2 | 29–17 | **6** |  |  |  | 3–4 | 10–3 | 10–2 |
|  **Ruotsi** | **5** | 2 | 0 | 3 | 18–24 | **4** |  |  |  |  | 7–5 | 3–5 |
| **Suomen lippu Suomi** | **5** | 1 | 0 | 4 | 19–35 | **2** |  |  |  |  |  | 9–3 |
|  **Itä-Saksa** | **5** | 1 | 0 | 4 | 17–31 | **2** |  |  |  |  |  |  |

* Tarkemmat tiedot otteluista 1969 saksankielisen wikipedian artikkelissa.

Parhaat pelaajat
----------------

* Maalivahti:  Kanada Wayne Stephenson
* Puolustaja: Tšekkoslovakian lippu Tšekkoslovakia František Pospíšil
* Hyökkääjä: Neuvostoliiton lippu Neuvostoliitto Boris Mihailov

Aiheesta muualla
----------------

* Izvestija-turnaus 1969 Hockeyarchives.info
* Izvestija-turnaus 1969 SFRF Hockey Archiv

Viitteet
--------

1. ↑  МЕЖДУНАРОДНЫЙ ТУРНИР НА ПРИЗ ГАЗЕТЫ «ИЗВЕСТИЯ» *Энциклопедический словарь*.  2009.  (venäjäksi)
**Cartago** on kaupunki Costa Rican keskiosissa niin sanotun Valle Centralin alueella. Kaupunki on myös Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Cartago on perustettu vuonna 1563 ja sen asukasluku oli vuonna 2011 22 129. Suuremmalla metropolialueella asui 177 130 henkilöä.

Maantiede
---------

Näkymä kaupunkiin. Taustalla tulivuori Irazú.
Cartago sijaitsee Costa Ricassa Valle Centralin alueella. Kaupunki on Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin vieressä kohoaa tulivuori Irazú ja kaupungin korkeus merenpinnasta on 1 439 metriä.

Historia
--------

Vanhan kirkon rauniot.
Ensimmäinen espanjalainen Cartagon lähialueella oli Juan de Cavallón, joka perusti vuonna 1561 Garcimuñozin kaupungin. Vuonna 1563 perustettiin Cartagoa edeltänyt Ciudad del Lodo, jonne Garcimuñoz asukkaiden käskettiin muuttaa. Nykyisellä paikallaan Cartagon kaupunki perustettiin muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1565. Alkujaan kaupunki sai tavallisen espanjalaisen tavan mukaisesti kahdeksankulmaisen kaupunkisuunnitelman. Vuonna 1690 kaupunki käsitti 87 taloa. Kaupungista oli espanjan siirtomaavallan aikaisen Costa Rican hallinnollinen keskus. Espanjan siirtomaavallan päättyessä alue kuului jonkin aikaa Meksikoon, kunnes Keski-Amerikan liittotasavalta irtautui omaksi valtiokseen vuonna 1823. Cartago menetti samalla asemansa Costa Rican pääkaupunkina San Josélle. Costa Rica itsenäistyi vuonna 1838.

Kaupunki on kärsinyt huomattavia vahinkoja erilaisissa luonnonkatastrofeissa, minkä takia esimerkiksi vanhoja siirtomaakautisia rakennuksia ei ole juurikaan säilynyt. 4. toukokuuta 1910 kaupunkiin isku tuhoisa maanjäristys. Vuosina 1963–1965 Irazún purkaukset aiheuttivat puolestaan tulvia ja maanvyörymiä. Vuonna 1948 paikalla käytiin sisällissodan aikaisista taisteluista verisin.

Väestö
------

Jalkapalloa seuraavaa yleisöä.
Vuonna 2011 Cartagon varsinaisessa kaupungissa asui 22 129 henkilöä. Suuremman metropolialueen asukasluku oli 177 130. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 23 978 ja 144 644.

Kulttuuri
---------

Cartago on Costa Ricassa tunnettu katolinen pyhiinvaelluskohde. Kaupungissa sijaitsee Costa Rican suojelupyhimys *Virgen de los Angelesille* pyhitetty kirkko Basílica de Nuestra Señora de los Ángeles. Kirkossa on puolestaan tunnettu Musta madonnaa esittävä teos. Kaupungissa järjestetään myös tunnettu sunnuntaitori.

C.S. Cartaginés on paikallinen jalkapalloseura.

Koulutus
--------

Cartagossa sijaitseva Cartagon teknologinen instituutti on yksi maan johtavista tieteen ja teknologian oppilaitoksista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Cartago Encyclopaedia Britannica. Viitattu 24.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  David Díaz-Arias, Ronny Viales Hurtado ja Juan José Marín Hernández: *Historical dictionary of Costa Rica*, s. 59. Rowman & Littlefield, 2019. ISBN 9781538102428. (englanniksi)
3. 1 2  Valtonen, Pekka: *Latinalaisen Amerikan historia*, s. 184-185, 340. 2. painos. Gaudeamus, 2001. ISBN 978-952-495-510-2.
4. ↑  Inicio - Club Sport Cartaginés C.S. Cartaginés. Viitattu 24.1.2022. (espanjaksi)
**Servilia** (s. n.100 eaa. k. 42 eaa. jälkeen) oli roomalainen ylhäisönainen, Julius Caesarin rakastajatar ja Marcus Junius Brutuksen äiti.

Servilian vanhemmat olivat Quintus Servilius Caepio ja Livia. Servilian velipuoli oli Cato nuorempi. Servilia avioitui Marcus Junius Brutus vanhemman kanssa Sullan diktatuurin aikana noin vuonna 80 eaa. Pari sai vuonna 85 eaa. pojan Marcus Junius Brutuksen, joka tuli tunnetuksi yhtenä Caesarin salamurhaajista. Marcus Junius Brutus vanhempi teloitettiin osuudestaan Sullan perustuslakia vastaan ja Servilia jäi leskeksi.

Servilian toinen aviomies oli Decimus Junius Silanus. Hänen kanssaan Servilia sai pojan Junius Silanuksen ja kolme Junia-nimistä tytärtä, joista jokainen meni naimisiin vaikutusvaltaisten miesten kanssa. Keskimmäinen Junia oli naimisissa triumviri Lepiduksen kanssa ja nuorin Junia Cassiuksen kanssa. 

Servilia eli poliittisesti vaikuttavien isänsä ja setänsä määrittelemällä tiellä. Hän oli saanut poliittisen kasvatuksen ja hän työskenteli kunnianhimoisesti luoden kulissien takana vaikutusverkostoa, jonka tarkoituksena oli vahvistaa hänen rooliaan Rooman politiikan tuomarina.

Servilia esittelee tyttärensä Junia Tertian Julius Caesarille
Servilia oli pitkään Julius Caesarin rakastajatar ja Brutuksen juoruttiin olevan Caesarin poika, vaikka se oli hyvin epätodennäköistä miesten vähäisen ikäeron vuoksi. Caesar todisti rakkauttaan Serviliaa kohtaan muun muassa antamalla tälle valtavan virheettömän helmen, jonka arvo nykyrahassa vastaisi miljoonia dollareita. Lisäksi hän antoi Servilian lunastaa suuren osan Pompeiuksen omaisuudesta murto-osalla sen arvosta tämän kuoltua.

Servilian suhde Caesariin saattoi pelastaa Brutuksen ja hänen ystäviensä hengen Farsaloksen taistelun jälkeen. Suhteesta huolimatta Caesarin murhan jälkeen Servilia tuki salamurhaajia. Servilia toimi kulissien takana edistäen salamurhaajien etuja. Servilia huolehti sinä aikana myös muista perheenjäsenistään. Hän vetosi keskimmäisen tyttärensä puolesta Cicerolle, kun senaatti teki Lepiduksesta valtion vihollisen. Brutuksen ja Cassiuksen hävittyä Filippoin taistelun, Servilia katoaa lähteistä. Servilia sai mahdollisesti Brutuksen tuhkat Antoniukselta.

Lähteet
-------

* Hornblower, Spawforth & Eidinow: *The Oxford Classical Dictionary*. Oxford University Press, 2012. ISBN 9780199545568.
* Marjorie Lightman, Benjamin Lightman: *A to Z of ancient Greek and Roman women*. Infobase Publishing, 2007. ISBN 9780816067107.

### Viitteet

1. 1 2 3  Servilia | Roman aristocrat | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 24.4.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Servilia II (c. 100–after 42 BCE) | Encyclopedia.com *www.encyclopedia.com*. Viitattu 24.4.2023.
3. ↑  Oxford Classical Dictionary, hakusana "Servilia"
4. ↑  Lightman, hakusana "Servilia (1)"
**Carter Anthony Beauford** (s. 2. marraskuuta 1957) on Dave Matthews Bandin rumpali. Hän soittaa rumpuja jazz-tyylillä rock-bändissä. Hänet on luokiteltu yhdeksi maailman parhaista rumpaleista. Hänen "avoimet kädet" -tekniikkansa antaa Carterille vapauden soittaa sellaisia kuvioita, joita "ristikädet"-tekniikalla ei pysty soittamaan. Carterin rummut ovat Yamahan Record Custom Series-sarjaa, symbaalit Zildjianin, kapulat Pro-Markin ja perkussiot LP:n valmistamat.

Elämäkerta
----------

Beauford aloitti musiikillisen uransa aikaisin. Hänen ollessaan kolmevuotias hänen isänsä otti hänet mukaansa katsomaan legendaarista Buddy Richiä. Silloin pieni Carter tiesi mitä halusi tehdä. Ensimmäinen virallinen esiintyminen hänellä oli yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1991 Dave Matthews kutsui hänet soittamaan omakustannelevyllensä Remember Two Things. Beaufordilla on kaksi tytärtä, Breana Symone ja Nadja Angelique Beauford sekä poika Marcus Carrington Beauford.

Oma tuotanto
------------

Beaufordilta on ilmestynyt video/DVD-paketti "Under the Table and Drumming".

Aiheesta muualla
----------------

* www.davematthewsband.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |