recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Saana Akiola** on suomalainen televisioesiintyjä, tanssinopettaja ja entinen kilpatanssija.

Akiola aloitti kilpatanssin 7-vuotiaana, eteni siinä Suomen maajoukkueeseen ja saavutti Suomen-mestaruudet kahdessa kategoriassa. Hän osallistui myös kansainvälisiin kilpailuihin. Kilpauransa jälkeen Akiola ryhtyi tanssinopettajaksi. Hän on toiminut tuomarina *Pakko tanssia* -ohjelmassa ja opettajana *Tanssii tähtien kanssa* -ohjelmassa, jossa hänen parejaan ovat olleet Jukka Rasila, Jukka Tammi, Ali Jahangiri, Mikael Jungner, Aki Linnanahde, Jare Brand, Kristo Salminen ja Benjamin Peltonen. Syksyllä 2019 vaikeisiin komplikaatioihin johtanut mononukleoosi esti Akiolan osallistumisen *Tanssii tähtien kanssa* -kaudelle. Hän voitti ohjelman 15. tuotantokauden vuonna 2022, parinaan laulaja Benjamin Peltonen.

Akiola oli naimisissa laulaja Antti Matikaisen kanssa, mutta pariskunta erosi loppuvuodesta 2018. Akiolalla ja Matikaisella on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saana Akiola Elevent Group
2. 1 2 3  Saana Akiola taisteli vuosi sitten vakavaa sairautta vastaan: "En nähnyt lapsiani kahteen viikkoon" Apu
3. 1 2  Tanssii Tähtien Kanssa -ohjelman tähtiopettaja Saana Akiola: "Häät vihdoinkin elokuussa" Anna
4. ↑  Jare Brandin tanssiopettaja Saana Akiola avoimena ennätyspitkästä TTK-kaudesta: "En halua puskea Jarea äärirajoille" MTV Uutiset
5. ↑  Avioero! TTK-opettaja Saana Akiolan ja Antin liitto kesti vain vuoden: "Tämä oli minun päätökseni" Iltalehti
**Kārlis Reinholds Zariņš** (engl. Charles Zarine) (4. joulukuuta 1879 Ipiķi, Liivinmaa – 29. huhtikuuta 1963 Lontoo) oli latvialainen diplomaatti, ulkoministeri ja Latvian valtiollinen edustaja pakolaisuudessa vuoden 1940 neuvostomiehityksen jälkeen. Hän johti kuolemaansa asti Latvian suurlähetystöä ja pääkonsulaattia Lontoossa.

Helmikuusta 1921 lähtien hän oli Latvian Suomen-lähettiläs ja sitten huhtikuusta 1923 lähtien myös Ruotsin, Norjan ja Tanskan-lähettiläs asemapaikkanaan Helsinki. Vuosina 1925–1930 hän oli Latvian suurlähettiläs Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa asemapaikkanaan Tukholma. Vuosina 1930-1933 hän oli Viron-suurlähettiläs. Joulukuusta 1931 maaliskuuhun 1933 hän oli Latvian ulkoministeri. Heinäkuusta 1933 hän oli pääkonsuli ja suurlähettiläs Isossa-Britanniassa.

Latvian hallitus antoi Zariņšille 17. toukokuuta 1940 erikoisvaltuudet edustaa kansainvälisessä diplomatiassa sota- tai poikkeusoloissa.

Viimeinen Zariņšin Riiasta saa sähke oli 17. kesäkuuta 1940 ulkoministeri Vilhelms Muntersilta: "Neuvostojoukot tunkeutuvat maahamme ja ottavat tärkeimmät kohteet haltuunsa". Tämän jälkeen kuolemaansa 1963 asti Zariņš johti Latvian pääkonsulaattia ja diplomaattista edustustoa Lontoossa kuolemaansa 1963 asti. Häntä Latvian tasavallan edustaja pakolaisuudessa seurasi Arnolds Spekke ja sitten Anatols Dinbergs, kunnes vuosina 1990-1991 Latvian tasavalta palautti itsenäisyytensä.

Lähteet
-------

1. ↑  "Latvia's honorary consulates abroad (1918-1991)", *Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Latvia* *am.gov.lv*.  Arkistoitu 12.5.2008. Viitattu 26.11.2021.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Malline:Webarchive Zunda, A: "Zem politisko lielvaru riteņiem", *Latvijas Vēstnesis*, 10.03. 17.03. 23.03.30.03.2005


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vickers Wellington** oli brittiläinen, toisen maailmansodan aikainen kaksimoottorinen keskiraskas pommikone. Kone lensi ensilentonsa 15. kesäkuuta 1936 ja se otettiin palveluskäyttöön lokakuussa 1938. Tuotannon loppuessa lokakuussa 1945 konetta oli valmistettu 11 461 kappaletta. Kone pysyi palveluskäytössä vuoteen 1953 asti. Koneesta tehtiin lukuisia eri versioita. Suurimmat erot kehitysversioiden välillä olivat myöhäisempien versioiden tehokkaammat moottorit ja niiden myötä parantunut suorituskyky.

Wellingtonia käytettiin lähinnä yöpommituksiin Saksan teollisuuslaitoksia vastaan ennen kuin Avro Lancaster ja Handley Page Halifax korvasivat sen näissä tehtävissä. Konetta käytettiin myös meripartiokoneena, ja joissakin meripartio-toiminnan konemalleissa oli tutka pinnalla akkujaan lataavien sukellusveneiden havaitsemiseksi yöllä; näissä koneissa oli tätä varten myös neljä syvyyspommia.

Erityisesti Välimerellä tutka-Wellingtonit olivat merkittävässä asemassa Rommelin huoltosaattueita etsittäessä. Tällöin käyttöön otettiin myös torpedoilla aseistettuja malleja; torpedoekspertti, Bristol Beaufort -laivueen komentaja majuri Patrick Gibbs hioi tästäkin hyökkäystavasta täydellisen käytettävissä olevien resurssien puitteissa.

Puolustusaseistuksena koneessa oli tyypillisesti 6x kevyttä 7,62 mm konekivääriä: 2x nokkatornissa, 2x perätornissa ja 2x koneen kyljissä. Kone pystyi kantamaan n. 2 000 kg:n pommikuorman.

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*. Enderby: Blitz editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X.  (englanniksi)
* Humble, Richard: *Toisen Maailmansodan lentokoneet*, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 20, 24-25)

### Viitteet

1. ↑  Donald 1997 s. 895
2. ↑  Humble: s. 24-25

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vickers Wellington** Wikimedia Commonsissa
**Kakabe** on Guineassa asuvien kakabejen puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamäärä on karkean arvion mukaan noin 50 000 henkeä (vuonna 2014).

Kielen puhujat asuvat Fouta Djallonin ylängön keskiosassa Dalaban, Mamoun ja Faranahin prefektuureissa. Historiallisen perinteen mukaan he ovat 1700-luvun fulbevalloituksen aikana Fouta Djallonille jääneen kantaväestön jälkeläisiä.

Kakabe kuuluu mandekielten länsihaaran mokole-ryhmään. Se jakautuu kolmeen murteeseen. Lähin sukukieli on mogofin, jonka puhujat siirtyivät fulbevalloituksen aikana Bokén seudulle. Kakabea lähellä olevia kielimuotoja ovat myös kuru-maninka ja wure-kaba, joiden puhujat pitävät itseään lähinnä maninkoina.

Kakabella ei ole kirjakieltä. Sitä pidetään uhanalaisena kielenä. Lähes kaikki puhujat osaavat arvokkaampana pidettyä fulania ja monet ovat vaihtaneet kokonaan kieltään. Fulani on vaikuttanut voimakkaasti kakaben sanastoon ja osittain myös kielioppiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Jazyki mira: jazyki mande*, s. 172–173. Sankt-Peterburg: Nestor-Istorija, 2017. ISBN 978-5-4469-0824-0.
**Tyson–Holyfield I** tai **Tyson vs Holyfield I** oli nyrkkeilyottelu hallitsevan WBA liiton mestarin Mike Tysonin ja haastaja Evander Holyfieldin välillä. Kamppailu käytiin MGM Grand Garden areenalla Nevadan Las Vegasissa 9. marraskuuta 1996. Tuomarina kamppailussa toimi kokenut Mitch Halpern.

Ennakkoasetelmat
----------------

Mike Tyson oli päässyt vankilasta vuonna 1995 ja palannyt nyrkkeilykehään. Vankilasta päästyään Tyson oli otellut lähinnä sellaisia nyrkkeilijöitä vastaan, jotka eivät olleet kyenneet vastaamaan hänen iskuihinsa mitenkään. Tysonia pidettiin yleisesti raskaansarjan mestarina Riddick Bowen ja Lennox Lewisin heikkojen otteluiden vuoksi. Ottelun lopputulosta pidettiin ennalta-arvattavana ja osa ihmisistä pelkäsi Holyfieldin terveyden puolesta.

Tyson puolusti kiistatonta maailmanmestaruuttaan itseään vanhempaa Holyfieldiä vastaan, jolle ottelu oli neljäs tämän palattua kehään lopetettuaan uransa kärsittyään tappion 24-vuotiaalle Michael Moorerille vuonna 1994. Promoottori Don King ja monet nyrkkeilyn asiantuntijat pitivät Holyfieldiä varmana häviäjänä.

Ottelu
------

Tyson hyökkäsi nopeasti Holyfieldin kimppuun ja kun hän sai ensimmäisen kovan iskun sisään näytti, että kamppailu päättyisi nopeasti Tysonin eduksi. Erän päätyttyä Tyson löi vielä muutaman iskun perille ennen tuomarin väliintuloa.

Toisessa erässä Holyfield pääsi kamppailuun paremmin mukaan. Hän pakotti Tysonin köysiin, ja iski tätä rajuilla iskukombinaatioilla ympäri vartaloa.

Holyfield onnistui pitämään Tysonin erä toisensa jälkeen miltei koko ajan haluamallaan etäisyydellä, eikä Tyson kyennyt mukauttamaan taktiikkaansa alun rajusta iskusodasta pidemmälle välimatkalle.

Viidennessä erässä Tyson iski parhaan koukkusarjansa perille koko ottelussa, mutta Holyfield kesti sen järkkymättä. Kuudennessa erässä Holyfield puski haavan Tysonin silmäkulmaan. Myöhemmin saman erän aikana Tyson lennähti kanveesille Holyfieldin hurjan iskusarjan heittämänä.

Vääjäämättömästi Tyson väsyi, eikä hän kyennyt vastaamaan Holyfieldin jatkuvaan pommitukseen juuri mitenkään. Kymmenennen erän lopussa Holyfieldin iskusarja sai Tysonin pois tasapainosta ja tämä lennähti kehän halki köysiin, joissa Holyfield iski murhaavan kovia iskujaan ympäri Tysonin vartaloa. Kello kuitenkin pelasti Tysonin tyrmäystappiolta kymmenennessä erässä.

Tyson oli väsynyt ja lähes kykenemätön puolustamaan itseään mutta kulmamiehet päästivät hänet yhdenteentoista erään.

Yhdennessätoista erässä Holyfield iski välittömästi Tysonin köysiä vasten, ja murjoi tätä kovilla koukkusarjoilla.

Halpern oli nähnyt tarpeeksi ja keskeytti kamppailun ja kohotti Holyfieldin käden voiton merkiksi. Samalla hetkellä Holyfieldistä tuli toinen henkilö Muhammad Alin jälkeen joka on kyennyt nousemaan kolminkertaiseksi raskaansarjan maailmanmestariksi.

Miesten välille järjestettiin uusintaottelu Holyfield-Tyson II joka päättyi Tysonin diskaukseen hänen purtua Holyfieldiä korvasta kamppailun kolmannessa erässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. ↑  Cohen, Andrew. Evander Holyfield: God Helps Those Who Help Themselves (Arkistoitu – Internet Archive), *What is Enlightenment Magazine*, Issue #15 - 1999, Retrieved on 2007-03-25.
Valkeakosken kanava ja Tervasaaren paperitehdas.
**Valkeakosken kanava** on Valkeakosken kaupungin keskustassa sijaitseva Mallasveden ja Vanajaveden yhdistävä 495 metriä pitkä kanava. Kanava rakennettiin 1866–1869 jolloin siihen tuli 2 sulkua joiden pituudet olivat 35,6 metriä ja leveydet 7,55 metriä. Kanavan kautta alkoi heti sen valmistuttua vilkas tavaraliikenne jota tosin haittasi laivareitin matala noin 1,5 metrin syväys.

Uittoliikenteen lisääntyessä 1950-luvulla vanha kanava osoittautui huonosti tähän käyttöön sopivaksi ja niinpä sen eteläpuolelle rakennettiin 1950–1955 uusi uittokanava jossa oli yksi 160 metriä pitkä, 8 metriä leveä ja 2,5 metrin syvä sulku. Vanha kanava täytettiin maalla uuden kanavan valmistuttua. Uudessa kanavassa sulkuportit ovat tekniikaltaan sektoriportteja joiden koneistot ovat sähkömekaanisia.

Uitot loppuivat Valkeakosken kanavassa 1960-luvun lopulla ja siitä lähtien se on palvellut lähinnä huviveneliikennettä. 2000-luvun alussa myös osa täytetystä vanhasta kanavasta kaivettiin esiin ja siitä tehtiin matkailunähtävyys.

Kanava on itsepalvelukanava jonka valvonta suoritetaan Muroleen kanavalta käsin. Kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.

Lähteet
-------

1. ↑  Väylävirasto: Valkeakosken kanava *vayla.fi*.
2. ↑  Hurskainen, Tarmo: Suomen kanavat – Valkeakoski *kanaler.arnholm.nu*.  31.12.2006. Viitattu 29.3.2009.
3. ↑  Arctia Oy: Kanavien käyttö ja kunnossapito *arctia.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Valkeakosken kaupungin sivu kanavasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Väylävirasto – Valkeakosken kanava
**Kaka** (*Nestor meridionalis*) on Uudessa-Seelannissa elävä uudenseelanninpapukaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kaka on noin 45 cm pitkä ja yli puoli kiloa painava kookas lintu, jolla on pääosin ruskea höyhenpuku. Sen otsa ja päälaki ovat vaaleat ja korvan peitinhöyhenet kellahtavat. Vatsapuoli, pyrstön alapuoli ja niska ovat viininpunaisia. Voimakas nokka on ruskeahtavan harmaa, iiris tummanruskea ja koivet tumman harmaat. Koiraan ylänokka on pidempi kuin naaraan. Nuori lintu muistuttaa muuten aikuista mutta sen alanokan tyvi on keltainen.

Esiintyminen
------------

Kakat elävät Uuden-Seelannin molemmilla pääsaarilla sekä joillakin pääsaarten läheisillä saarilla. Nimialalaji *meridionalis* elää Eteläsaarella ja Stewart Islandilla, alalaji *septentrionalis* Pohjoissaarella. Se on elänyt myös Chathamsaarilla, josta on löydetty fossiileja. Lajin populaation koko on vähemmän kuin 10 000 yksilöä. Pääosa kannasta elää nykyisin pienillä saarilla ja pääsaarilla elää tuskin puolia koko kannasta. Kaka on hyvin harvinainen lemmikkilintuna.

Elinympäristö
-------------

Kakat asuvat alavien maiden metsissä. Ne ovat uhanalaistuneet metsien hakkuiden, metsästyksen ja vieraiden lajien aiheuttamien pesimätuhojen takia.

Lisääntyminen
-------------

Lisääntymiskausi on syyskuusta maaliskuulle. Pesä on suuren puun kolossa ja pari käyttää sitä vuodesta toiseen. Naaras munii 2–5 munaa, tavallisesti neljä, ja hautoo niitä kolmesta neljään viikkoon. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä 9–10 viikon ikäisinä. Poikaset itsenäistyvät vasta noin seitsemän kuukauden ikäisinä.

Ravinto
-------

Kakat syövät siemeniä, hedelmiä, marjoja, kukkia ja silmuja, mettä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia. Kaka syö hedelmää pitäen siitä jalallaan kiinni.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Nestor meridionalis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2022. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Nestor meridionalis | 
* Wikidata: Q626289
* Wikispecies: Nestor meridionalis
* ARKive: nestor-meridionalis
* BioLib: 22248
* BirdLife: 22684840
* BOLD: 114097
* BOW: nezkak1
* eBird: nezkak1
* Fossilworks: 143813
* GBIF: 2479594
* iNaturalist: 18943
* IRMNG: 11384641
* ITIS: 177499
* IUCN: 22684840
* NCBI: 176043
* NZBO: kaka
* NZOR: c24f7599-9dde-4bc2-b9e8-f30b078d6899
* Species+: 3333
* TSA: 11859
* Xeno-canto: Nestor-meridionalis

 |
|  |
| Psittacus meridionalis | 
* Wikidata: Q109578371
* GBIF: 9288230

 |

 |
Maxim m/1910 -konekiväärillä varustettu anarkistien tatšanka Huljaipolen museossa Ukrainassa.
**Tatšanka** (ven. тачанка) oli 2–4 hevosen muodostaman valjakon vetämiin kärryihin sijoitettu konekivääri, joka tuli tunnetuksi Venäjän sisällissodan ja siihen kuuluneen Ukrainan itsenäisyyssodan aikana. Ennen moottorikäyttöisten ajoneuvojen yleistymistä tatšanka oli ainoa tapa, joka mahdollisti raskaiden konekiväärien nopean siirtämisen parempiin ampuma-asemiin. Lisäksi se oli hyödyllinen perääntymistilanteessa avoimessa maastossa; konekivääri oli suunnattu taaksepäin, joten tatšankalla pystyttiin tehokkaasti ampumaan takaa-ajavaa vihollisen ratsuväkeä.

Historia
--------

Puolan armeijan tehdasvalmisteisia tatšankoja.
Tatšankan keksijänä pidetään yleisesti ukrainalaista anarkistia ja vallankumouksellista Nestor Mahnoa, joka kuului Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan johtohahmoihin. Anarkistit käyttivät tatšankaa menestyksekkäästi maan itsenäisyyssodassa sekä Venäjän valkoista armeijaa, että myöhemmin bolševikkeja vastaan. Heiltä tatšanka siirtyi Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijan aseistukseen ja nopeasti myös Puolan armeijalle, joka käytti sitä vuosina 1919–1921 Neuvosto-Venäjän vastaisessa sodassa. Ukrainan talonpoikasarmeijan tatšankat olivat tavallisista kärryistä rakennettuja, mutta puna-armeijalla oli jo käytössään myös tehdasvalmisteisia tatšankoja. Tatšanka kuului Puolan ratsuväen aseistukseen vielä parikymmentä vuotta myöhemmin toisen maailmansodan käynnistäneen natsi-Saksan hyökkäyksen aikana. Myös Saksan Wehrmachtin käytössä oli toisessa maailmansodassa tatšankan kaltaisia kärryjä, jotka oli tarkoitettu ilmatorjuntaan ja varustettu MG-34 -konekivääreillä.

Kulttuuri
---------

Konstantin Listovin säveltämä ja Mihail Rudermanin sanoittama laulu *Tatšanka* tuli Neuvostoliitossa tunnetuksi 1930-luvun jälkipuoliskolla. Sen sanoissa ylistetään tatšankaa ja puna-armeijan urheita konekivääriampujia. Vuonna 1978 valmistui Jevgeni Šerstobitovin ohjaama sotaelokuva *Tatšanka s juga*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Way, Sergei: Tachanka  5.3.2013. Army Guide. Viitattu 25.12.2014. (englanniksi)
2. ↑  In the Land of Nestor Makhno, the Ukrainian Anarchist. Welcome to Ukraine.  Arkistoitu 25.12.2014. Viitattu 25.12.2014. (englanniksi)
3. ↑  Tachanka Soviet Music. Viitattu 25.12.2014. (englanniksi)
4. ↑  Tachanka s yuga International Movie Database. Viitattu 25.12.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tatšanka** Wikimedia Commonsissa

* Laulu *Tachanka* ja neuvostoliittolainen propaganda-animaatio YouTubessa
*Tämä artikkeli kertoo Raviohjastajasta. Professorista katso artikkelia Pentti Savolainen.*

**Pentti Savolainen** (6. maaliskuuta 1930 Nurmijärvi – 28. heinäkuuta 2019 Mäntsälä) oli suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja, jota pidetään kaikkien aikojen menestyksekkäimpänä suomenhevoskasvattajana. Savolaisen kasvatit saavuttivat ennätykselliset kolmetoista ravikuninkaallisen titteliä, joista hän ohjasti ja valmensi itse kahdeksan.

Elämä ja ura
------------

Savolaisen ura hevosten parissa alkoi Toivo Partasen tallipoikana Iitissä sijaitsevassa Marlebäckin kartanossa. 1950-luvun vaihteessa Savolainen opiskeli Salon maamieskoulussa ja toimi aluksi vuokraviljelijänä, kunnes hankki 1960-luvun puolivälissä oman maatilan Mäntsälän Ohkolasta. Hevoskasvatus käynnistyi, kun Savolainen osti Kärkölästa Vekkuli-nimisen siitostamman.

Savolainen muistetaan erityisesti 1970- ja 1980-lukujen menestyshevosistaan Vekseli ja Vekkuliina, joilla hän ohjasti kahdeksan ravikuninkaallisen titteliä. Vekselillä Savolainen saavutti ravikuninkuuden viidesti (1979–1982, 1984) ja Vekkuliinalla kolmasti (1984–1986). Vuonna 1984 hän voitti molemmat tittelit, johon ei Kuninkuusravien historiassa ole pystynyt kukaan muu. Vuonna 1988 Savolainen olisi voittanut kuningatartittelin myös Myrskylinnulla ilman maililla tullutta hylkäystä, joka hänen mukaansa oli aiheeton. Lisäksi Savolaisen kasvattama Vieteri saavutti viisi ravikuninkuutta Kaarlo Partasen ohjastamana ja valmentajana. 1990-luvulle tultaessa Savolainen lopetti vähitellen suomenhevosten jalostamisen ja keskittyi lämminverisiin.

Vuonna 1977 alkaneen Suomen Hippoksen tilastoinnin mukaan Savolainen ohjasti 328 voittoa, mutta todellinen lukumäärä on suurempi. Savolainen päätti ohjastajan uransa vuonna 2002.

Hänen veljensä Antti Savolainen on myös tunnettu hevoskasvattaja, joka Viking -tallillaan keskittyi lämminverisiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Lind, Harri: Pentti Savolainen on poissa  29.7.2019. Hevosurheilu. Viitattu 29.7.2019.
2. 1 2 3  Pääkkönen, Jussi: Suomenhevonen pitää pintansa  1.8.2007. Kaleva. Viitattu 6.2.2013.
3. 1 2 3  Aalto, Jouni: "Pentti Savolaisen kasvateilla kolmetoista seppelettä", *Kaikkien aikojen Kuninkuusravit*, s. 66–75. Espoo: Suomen Hevosurheilulehti, 2006. ISBN 951-95441-9-4.
4. ↑  Kuninkaiden ja kuningattarien kasvattaja (arkistoitu sivu) Suomen Hippos.  Arkistoitu 2.5.2015. Viitattu 2.9.2018.
5. ↑  Pentti Savolainen *Heppa-järjestelmä*. Suomen HIppos. Viitattu 6.2.2013.
**JPEG XL** on Joint Photographic Experts Group -ryhmän kehittämä kuvatiedostomuoto, joka tukee häviötöntä ja häviöllistä kuvan pakkausta. Formaatti on standardoitu nimellä ISO/IEC 18181. JPEG XL on yksi tiedostomuodoista, joiden on tarkoitus korvata JPEG.

JPEG XL tukee suurempia värisyvyyksiä ja HDR-dynamiikkaa. Lisäksi se sisältää tuen alfa-kanavalle (läpinäkyvyydelle), tasot, esikatselukuvan.

Formaatti on myös maksuton ja referenssitoteutus on avointa lähdekoodia ja vapaa.

JPEG XL:n etuna on, että vanhat JPEG-kuvat voi muuntaa häviöttömästi uuteen formaattiin. Toisaalta JPEG XL -kuvan voi muuntaa takaisin JPEG-kuvaksi, jolloin esimerkiksi web-palvelimella voidaan kuva pitää yhdessä formaatissa ja tarjota vanhan tiedostomuodon kuva selaimille, jotka eivät tue uutta formaattia.

Hankkeen kannattajien mukaan uusi kuvaformaatti voisi vähentää internetin kaistankulutusta 25-30 %.

Kehitys
-------

JPEG XL:ää alettiin kehittää 2017, kun JPEG-komitea pyysi ehdotuksia uudesta tiedostomuodosta. Komitea tuotti elokuussa 2019 esityksen, joka perustui pääasiassa Googlen ehdottamaan Pik-tiedostomuotoon ja Cloudinaryn ehdottamaan FUIF-muotoon.

Lokakuussa 2022 Google päätti kuitenkin poistaa JPEG XL:n tuen Chrome-selaimesta. Googlen selityksen mukaan kuvaformaattiin ei ollut riittävää kiinnostusta, siitä ei ole merkittäviä etuja ja koska tuki oli kokeellinen, ei sitä voi jättää tähän tilaan vaan tuki poistetaan selaimen ylläpidon helpottamiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  JPEG - JPEG XL *jpeg.org*. Viitattu 17.4.2023.
2. ↑
3. ↑  Google Chrome Is Already Preparing To Deprecate JPEG-XL *www.phoronix.com*. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Google Outlines Why They Are Removing JPEG-XL Support From Chrome *www.phoronix.com*. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

*
**Tarrakuva** oli Kurikassa kesällä 1996 perustettu suomirockyhtye. Saman vuoden syksyllä Tarrakuva voitti rockin SM-kilpailut Tampereella. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli Levy-yhtiön vuonna 1997 julkaisema split-EP, jolla oli kaksi Tarrakuvan ja kaksi Tre Molosin kappaletta. Tämän jälkeen yhtye solmi levytyssopimksen Spinefarm Recordsin kanssa, jonka Ranka Recordings -alamerkillä siltä ilmestyi kaksi singleä ja kaksi albumia.

Yhtyeen kokoonpanon muodostivat Janne (laulu), Jari (kitara, urut, laulu), Juniori (kitara, urut, laulu), Ykke (basso) ja Jussi (rummut). Raketilla vierailevina soittajina olivat Jani Viitanen ja Frogley, Turistilla Jaan Wessman.

Diskografia
-----------

### Singlet/EP:t

* Tarrakuva / Tre Molos Split-EP (Levy-yhtiö, 1997)
* "Valehtelen" (Ranka Recordings, 1997)
* "Kuulla James ja kuolla" (Ranka Recordings, 1999)

### Albumit

* *Raketti*  (Ranka Recordings, 1998)
* *Turisti*  (Ranka Recordings, 1998)

Lähteet
-------

1. ↑  Tarrakuva Spinefarm Records.  Arkistoitu 9.10.2007. Viitattu 29.12.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Tarrakuva Finnmusic.netin tietokannassa
**Pantone Matching System (PMS)** on standardiksi muodostunut painoteollisuuden värijärjestelmä. Pantone-värejä käytetään *spottiväreinä* (vrt. *prosessivärit*, jotka syntyvät CMYK-sekoituksista).

Pantone-värit tunnistetaan järjestysnumerolla, joka selviää *PMS-värikartasta*. PMS-väreillä on esimerkiksi tietokoneen ruudulla käytettävät RGB-likiarvonsa, joka ei yleensä vastaa todellista väriä, mutta PMS-värien käytön etu on varma lopputulos: Painotuotteessa on tarkalleen värikartalla näkyvä väri, vaikkei se suunnitteluvaiheessa oikealta näyttäisikään.

Pantone-värein painetaan usein esimerkiksi 

* käyntikortit
* lomakkeistot
* postimerkit

Pantone-värien etu on värien tasalaatuisuus ja kohdistusongelmien väheneminen. Kaikkia värejä ei voida toistaa painamalla CMYK-värein, joten Pantone-värein voidaan laajentaa painotuotteen värintoistoa.

Pantone-värien käyttö
---------------------

Käytännössä PMS-värejä käytetään muun muassa tekstiilipainatuksissa tai muulle erikoismateriaalille (esimerkiksi muoville) painettavissa merkinnöissä. Pantonella on kuitenkin myös omat, erilliset värijärjestelmät tekstiileihin (Pantone Fashion + Home) ja muoviin (Pantone Plastics System). Perinteisissä paperipainotuotteissa PMS-värien etu on selkeä: Painojen hinnoittelupolitiikan takia alle neljää väriä käyttävät tuotteet ovat halvempia tehdä. Tällöin esimerkiksi yksivärisessä materiaalissa voidaan mustan sijasta käyttää muuta väriä taikka tehostaa mustavalkoista painotuotetta toisella värillä. 

Pantone-värejä käytetään usein myös lisäväreinä CMYK-painatuksen lisänä. Neliväritöissä PMS-värikartan väreistä muiden muassa kulta, hopea ja neonvärit ovat varsin yleisiä tehosteita.

**Pms-värien eri järjestelmiä**

* Pantone solid coated, esimerkiksi PMS 123 C
* Pantone solid uncoated, esimerkiksi PMS 123 U
* Pantone solid matte, esimerkiksi PMS 123 M (matte-tuotteiden valmistus lopetettu 2010)
* Pantone solid to process, esimerkiksi PMS 123 PC (nykyään tuote nimellä Pantone Color Bridge coated tai uncoated)
* Pantone solid to process EURO, esimerkiksi PMS 123 EC (vuodesta 2010 alkaen yksi globaalisti käytössä oleva värikartta, EURO-versiot poistuivat markkinoilta

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pantone Matching System**.
* Pantone.com
* Pantone-värikartta
* Oy Urban View Ltd, Pantone-värikarttojen maahantuoja
**Pentti Riihelä** (1928–2011) oli suomalainen arkkitehti, joka teki työuransa asemakaavoituksen parissa 1950-luvun puolivälistä 1980-luvun lopulle. Hän myös opetti asemakaavaoppia Teknillisessä korkeakoulussa parikymmentä vuotta.

Riihelä valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1954 erikoistuttuaan jo arkkitehtiopiskelijana kaavasuunnitteluun. Hän työskenteli Olli Kivisen toimistossa vuodesta 1952 ja avusti tätä ja Otto-Iivari Meurmania Lappeenrannan ja Lauritsalan yleiskaavan teossa. Hän osallistui myös muun muassa Hyvinkään Sveitsin talviurheilualueen suunnittelukilpailuun.

Vuonna 1960 Riihelä nimitettiin Teknillisen korkeakoulun asemakaavaopin professoriksi, minkä ohella hän piti omaa arkkitehtuuritoimistoa vuoteen 1969 asti. Sitten hän perusti yhdessä Aatos Issakaisen, Jaakko Salosen, Arno Savelan ja Jaakko Ylisen kanssa Oy Kaupunkisuunnittelu Ab:n, jonka toimialana oli arkkitehtuuri- ja yhdyskuntasuunnittelu sekä alan teknillis-tieteellinen tutkimus.

Riihelä oli keskeinen hahmo muun muassa Vantaan Tikkurilan ja Koivukylän, Helsingin Pihlajiston ja Malmin sekä Vaasan Ristinummen kaavoituksessa, minkä lisäksi hän sijoittui kärkisijoille monien muidenkin alueiden suunnittelukilpailuissa. Seinäjoen yleiskaavan hän suunnitteli yhdessä Väinö Suonion kanssa 1968.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Autio, Anna: Pentti Riihelä, yhdyskuntasuunnittelun tutkija *Rakennettu hyvinvointi -sivusto, Museovirasto*.  2019. Viitattu 20.5.2023.
**Pantheon** (m.kreik. Πάνθειον, *Pantheion*) oli antiikin aikainen kaikille jumalille omistettu kreikkalainen temppeli Ateenan Roomalaisella agoralla Kreikassa. Se rakennettiin keisari Hadrianuksen kaudella noin vuonna 130 jaa.

Temppeli tunnetaan kirjallisista lähteistä, kuten Pausaniaalta. Sen tarkkaa paikkaa ei tiedetä, mutta se on mahdollisesti sijainnut Roomalaisen agoran ja Hadrianuksen kirjaston itäpuolella paikalla, josta on löydetty suurikokoisen kolmilaivaisen basilikan raunioita. Arkeologinen kohde sijaitsee Adrianoú-kadun varrella noin 50 metriä itään Roomalaisesta agorasta. Löydettyä rakennusta on kuitenkin ehdotettu myös Hadrianuksen perustamaksi Panhellenioniksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roman Forum – Library of Hadrian *Ancient Athens 3D*. Viitattu 4.4.2016.
2. ↑  Boatwright, Mary T.: Further Thoughts on Hadrianic Athens The American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 4.4.2016.
3. 1 2  Exploring Hadrian’s Athens *Following Hadrian*. Viitattu 4.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pantheon** Wikimedia Commonsissa
Rutan Quickie
Rutan Quickie kanadalaisessa museossa.
Rutan **Quickie** (Model 54) on kotona rakennettu lentokone, jonka suunnittelivat vuonna 1977 yhdysvaltalaiset Burt Rutan ja Tom Jewett. Konetta myi vuosina 1970-1999 ainakin Quickie Aircraft Corporation ja niitä valmistettiin yli 2 000 kappaletta. Koneesta on eri versioita, esim. Q2, joka on kaksipaikkainen kanadalainen versio, jonka suunnittelivat Garry LeGare ja Quickie Aircraft Corporationin perustajat Tom Jewett ja Gene Sheehan.

Kone omaa canard-tyyppisen korkeusvakaimen ja on komposiittirakenteinen.

Kuvia
-----

* Q2 lennollaQ2 lennolla
* Q2, ohjaamon kuomu ylhäälläQ2, ohjaamon kuomu ylhäällä
* Q2, sivusta katsottunaQ2, sivusta katsottuna
* Q2:n tyypillinen mittaristoQ2:n tyypillinen mittaristo

Museokone Suomessa
------------------

Suomen ilmailumuseossa on yksi Quickie.

Lähteet
-------

1. ↑  Tom Jewett (Nov 1981). "Point CounterPoint".
2. ↑  Burt Rutan (Oct 1981). "Quickie-Type Aircraft Design Origins".
3. ↑  Quickie *aviation.technomuses.ca*.  Arkistoitu 26.9.2008. Viitattu 1.10.2008.
4. ↑  Kocivar, Ben (August 1981). *180 MPH Kit Canard*. Viitattu 2010-02-28.

Aiheesta muualla
----------------

* Quickie Builders Association
* Quickie Plans History Newsletters and Discussion Forum
* Original Quickie photo
**Alexander (Aleks) Pelander** (7. marraskuuta 1863 Loviisa – 7. lokakuuta 1921) oli suomalainen asfaltointialan uranuurtaja. 

Pelander perusti 1896 Helsinkiin polkupyöriä myyvän ja korjaavan liikkeen sekä asfaltointiliikkeen Hanasaareen Sörnäisiin. Asfalttiliike muutettiin 1905 *Asfalt Aktiebolaget Aleks. Pelander* -nimiseksi osakeyhtiöksi joka toimi vuoteen 1924 saakka. Pelanderin liike oli 1900-luvun alussa Suomen suurimpia alallaan ja työntekijöitä oli noin kuusikymmentä. Pelander aloitti myös kotimaisen kattohuovan (*Osmo-kattohuopa*) valmistuksen ja vuonna 1907 hän perusti *Riksi-Levyt*-nimisen osakeyhtiön joka valmisti Sörnäisissä sijainneessa tehtaassaan ruotsalaisen patentin perusteella kipsisiä väliseinä- ja sisäkattolevyjä. Pelander joutui kuitenkin luopumaan tästä yrityksestä jo 1914.

Vuonna 1908 Pelander osti huvilatontin Kauniaisista. Arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema jugendhuvila, *Villa Pelander*, valmistui tontille 1910 ja Pelander muutti perheineen Kauniaisiin. Yhdeksän hehtaarin tontilla sijaitsi päärakennuksen lisäksi talousrakennus, huvimaja, jääkellari ja perheen lapsille oma *Lilltorpet*-niminen mökki. Huvilassa oli vesijohto ja keskuslämmitys sekä ajankohtaan nähden poikkeuksellinen keskuspölyimurijärjestelmä jonka voimalähteenä oli höyrykone. Huvilan sisustuksen suunnitteli arkkitehti Väinö Vähäkallio.

Pelanderin kuoltua Asfalt Aktiebolaget teki konkurssin 1924. Villa Pelander myytiin samana vuonna ja sen tiloissa aloitti toimintansa Työväen Akatemia. Tämän jälkeen päärakennusta laajennettiin 1931 ja tontille valmistui oppilasasuntola 1942, kirjasto 1950, toinen oppilasasuntola ja henkilökunnan rivitalo 1966 sekä kaksi kurssirakennusta 1979 ja 1983.

Lähteet
-------

* Ulla Ranta (1988) : Karl Lindahlin Villa Pelander Kauniaisten huvilakaupungissa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Karl Lindahl : Huvila Pelander Grankullassa, Suomen Teollisuuslehden Kotitaide 10/1909
* Pörssitieto G. Kock : Lisätietoja yhtiöistä P–S : Aleks. Pelander

Aiheesta muualla
----------------

* Kansalliskirjaston pienpainatteet : Aleks. Pelander Asfalteerausliike
* Kansalliskirjaston pienpainatteet : RiksiLevyt Oy
**Panthoidos** (m.kreik. Πανθοίδος) (n. 280/275 eaa.) oli antiikin kreikkalainen megaralaiseen ja dialektiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän keskittyi filosofiassa logiikkaan.

Panthoidos kirjoitti teoksen *Monitulkintaisuuksista* (*Peri amfiboliōn*), jota vastaan stoalainen Khrysippos hyökkäsi omassa teoksessaan. Panthoidos oli eri mieltä kuin Diodoros Kronos eräästä tämän keskeisestä argumentista: Diodoros katsoi, että kaikki mikä on tapahtunut on välttämättä totta; siksi mikään, mikä ei voi koskaan olla totta, ei ole mahdollista. Panthoidos puolestaan katsoi, että jokin, joka ei koskaan voi olla totta, on mahdollista; mahdoton ei koskaan voi olla mahdollisen seuraus; ja siksi kaikki tapahtunut ei ole välttämättä totta.

Panthoidos opetti muun muassa peripateetikkofilosofi Lykon Troaslaista.

Lähteet
-------

1. ↑  Bobzien, Susanne: Dialectical School *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. Viitattu 5.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 114. Osa III. Boston: Little, Brown and Company, 1849. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Sekstos Empeirikos: *Matemaatikkoja vastaan* VII.13.
4. ↑  Diogenes Laertios (DL): *Merkittävien filosofien elämät ja opit* VII.193.
5. ↑  Epiktetos: *Keskusteluja*, II.19.5.
6. ↑  DL V.68.
**Ruteenikolmikko** (ukr. Руська трійця, *Ruska trijtsja*) oli 1830-luvun lopulla vaikuttanut galitsialainen kirjallinen ryhmä. Sen merkittävimpiä jäseniä olivat Markijan Šaškevytš, Jakiv Holovatskyi ja Ivan Vahylevytš, jotka opiskelivat Lvivin teologisessa seminaarissa. Ryhmä syntyi romantiikan kaudella, joka leimasi heidän tuotantoaan. Kiinnostuksen kohteina olivat kansanrunous, historia ja panslavismi. Slavofiilisyyttään he ilmensivät vanhojen slaavilaisten salanimien käytöllä: Šaškevitš käytti nimeä Ruslan, Vahylevytš nimeä Dalibor ja Holovatskyi nimeä Jaroslav.

Ryhmän ympärille kerääntyi nuoria, jotka halusivat toimia oman kansansa hyväksi. Osa toimi myös puolalaisissa vallankumouspiireissä, mutta lähinnä he harrastivat suullisen perinteen keräämistä, Ukrainan historian tutkimista, muiden slaavilaisten kirjailijoiden teosten kääntämistä ja omien runojen ja tutkielmien kirjoittamista.

Ryhmän jäsenten mukaan Galitsian, Bukovinan ja Transkarpatian "ruteenit" olivat kaikki yhtä ja samaa ukrainalaista kansaa, jolla oli oma kieli, kulttuuri ja historia. Oman tuotannon julkaisu tuotti vaikeuksia, eikä kahta ensimmäistä kokoelmaa *Syn Rusi* (1833) ja *Zoria* (1834) he eivät saatu julkaistuksi. Kolmas, *Rusalka Dnistrovaja* ('Dnestrin nymfi'), ilmestyi Budapestissa, mutta tuhannen kappaleen painoksesta 800 takavarikoitiin heti. Lyhytikäisyydestään huolimatta kokoelmalla oli valtava merkitys, sillä se oli kirjoitettu puhutulla ukrainan kielellä oppineiden jazytsiien sijasta, jonka käytön Galitsian kansallismieliset tuomitsivat. Se oli siten alkuna ukrainan kansankielen käytölle Habsburgien monarkiassa. Sen panslavismi rinnastuu slovakialaisen runoilijan Ján Kollárin sonettikokoelmaan *Slávy dcera* (1824, 'Slavan tytär'), joka paljolti oli Ruteenikolmikon inspiraation lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Danylo Husar Struk: Ruthenian Triad *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 28.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Yazychiie, Internet Encyclopedia of Ukraine. Viitattu 28.3.2022 (englanniksi)
Maksualue
**Göteborgin ruuhkamaksu** (ruots. *Trängselskatt i Göteborg*) on ruuhkamaksujärjestelmä, joka otettiin käyttöön Ruotsin Göteborgissa 2. tammikuuta 2013. Ruuhkamaksualue kattaa kaupungin keskustan, Älvsborgin sillan ja E6-tien. Kaupunkiin saapuvien tai kaupungista lähtevien autoilijoiden on maksettava ajankohdasta riippuen 9, 16 tai 22 kruunua arkipäivisin kello 6.00–18.30. Heinäkuussa ruuhkamaksu ei ole voimassa. Hälytysajoneuvoilta maksua ei peritä.

Kaupunkiin saapuvien tai sieltä lähtevien autojen rekisterikilvet kuvataan tien yläpuolelle asetetuilla kameroilla noin 40 pisteessä. Lasku voidaan maksaa tietyissä kaupoissa ja internetissä tai se voidaan veloittaa suoraan tililtä. Tietullin maksamatta jättämisestä seuraa 500 kruunun eli noin 58 euron sakko.

Lähteet
-------

1. ↑  Kokkonen, Yrjö: Göteborgissa otettiin käyttöön ruuhkamaksu  2.1.2013. Yle Uutiset. Viitattu 2.1.2013.
2. 1 2  Juhola, Teemu: Tietullit käyttöön Göteborgissa  30.12.2012. Yle Uutiset. Viitattu 3.1.2013.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Göteborgin ruuhkamaksu**.
**Damià Abella Pérez** (s. 15. huhtikuuta 1982 Olot, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Damiàn ensimmäinen seura ammattilaisurallaan oli Figueres, jonne hän siirtyi kaudeksi 2003–2004. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Barcelonan reservijoukkueeseen.

Edustusjoukkueen pahojen loukkaantumishuolien takia Damià nostettiin kokoonpanoon ja hän teki ensiesiintymisensä 30. lokakuuta 2004 ottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hän ei kuitenkaan lopulta onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa edustusjoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Racing Santanderiin. Hän pelasi joukkueessa pääosin keskikentän oikealla puolella, josta hänellä oli kokemusta jo Barcelonan reservijoukkueesta, ja teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 12. helmikuuta 2006 ottelussa Espanyolia vastaan.

Kesällä 2006 Damià siirtyi Betisiin 1 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Vakavan loukkaantumisen takia hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 30. syyskuuta 2007 Mallorcaa vastaan. Ensimmäiset ja ainoat maalinsa sevillaisseurassa hän teki kaudella 2008–2009 peräkkäisissä otteluissa Villarrealia ja Mallorcaa vastaan.

Heinäkuussa 2010 hän teki kolmivuotisen sopimuksen navarralaisseura Osasunan kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  La recuperación de Damià, viento en popa FC Barcelona. Viitattu 12.9.2010. (espanjaksi)
2. ↑  Damià, tras un año parado, empezará la pretemporada con normalidad Marca. Viitattu 12.9.2010. (espanjaksi)
3. ↑  Damiá se incorpora a Osasuna para las próximas tres temporadas Marca. Viitattu 12.9.2010. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Damiàn tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)

Osasuna – Primera División
1 Riesgo |
2 Bertrán |
3 Rubén |
4 M. Flaño |
5 Lolo |
6 Echaide |
7 Sola |
8 Masoud |
9 Armenteros |
10 Puñal |
11 Sisi |
12 Llorente |
13 Andrés |
14 Arribas |
15 Oier |
16 Cejudo |
17 Nino |
18 Onwu |
19 Nano |
20 Lamah |
21 Torres |
22 Timor |
23 Loe |
24 Damià |
25 Annan |
26 Elías |
Valmentaja Mendilibar
Gösta af Geijerstam
**Gösta af Geijerstam** (22. elokuuta 1888 Tukholma – 20. elokuuta 1954) oli Norjan kansalainen ja jääkäri suomalaisissa jääkärijoukoissa sekä taidemaalari ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat ruotsalainen kirjailija Gustaf af Geijerstam ja suomalaissyntyinen Eugenie Sophie Hortence Valenkamph. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1915 Astri Smithin kanssa. Hänet on haudattu Bergeniin Norjaan.

Useat hänen teoksistaan on julkaistu myös englannin, saksan ja hollannin kielillä.

Opinnot
-------

Geijerstam opiskeli aluksi Göteborgin taidekoulussa (Valands målarskola), sen jälkeen Académie Colarossissa Pariisissa sekä Münchenissä taidemaalari von Berlepsch-Walendasin ja Berliinissä Hermann Struckin johdolla.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoonan 2. komppania.
Geijerstam liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 24. elokuuta 1915, mutta erosi pataljoonasta kevättalvella vuonna 1916 ja matkusti Sönsjordiin Norjaan suorittamaan asevelvollisuuttaan Norjan armeijassa.

Julkaisut
---------

* Krigare och björnjägare. Krigstidshistorier och fjällhumoresker, Tukholma 1916
* Finska batalionen, Tukholma 1918
* Ormgutten. Roald og jeg, Kristiania 1922
* Inger, Kristiania 1924
* Paradisdage i Storevik, Oslo 1925 (ruotsinnos 1926)
* Iva Storgaarden, Oslo 1926 (ruotsinnos 1933)
* Hulder-Berret; Oslo 1928
* Ingenieren og hans hustru, Oslo 1933 (ruotsinnos 1935)
* Ongene og vi to i Storevik, Oslo 1937

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Peripatos** (m.kreik. Περίπατος, "ympärikävely") oli antiikin aikainen kulkuväylä, joka kiersi Ateenan Akropolis-kukkulan sen rinnettä pitkin. Se mahdollisti pääsyn lukuisille eri puolilla rinnettä sijainneille pyhäköille.

Tien varrelta Akropoliin itärinteeltä on löydetty 300-luvulta eaa. peräisin olevan piirtokirjoituksen (niin kutsuttu *Peripatos-piirtokirjoitus*) sisältävä kivi, joka ilmoittaa tien nimen sekä pituuden, joka oli viisi stadionia ja 18 jalkaa eli noin 900–1 100 metriä:

Peripatos-piirtokirjoituksen sisältävä kivi.
[Τ]ΟΥΠΕΡΙΠΑΤΟ
ΠΕΡΙΟΔΟΣ
Π Σ ΠΟΔΕΣ
Δ Π ΙΙΙ
[τ]οῦ περιπάτο
περίοδος
π(έντε) σ(τάδια) πόδες
δ(έκα) π(έντε) ΙΙΙ.
"Peripatoksen
kiertokulku (on)
v(iisi) s(tadionia) (ja) jalkaa
kahdeksantoista."
Propylaian pohjoispuolella Peripatos yhtyi Panathenaia-juhlan tiehen. Samassa kohdassa sijaitsi Klepsydran lähdekaivo. Peripatoksen varrella kukkulan pohjois- ja itärinteellä sijaitsivat (lännestä itään) muun muassa Apollon Hypoakraioksen luola, Olympoksen Zeuksen luola, Panin luola, Afroditen ja Eroksen pyhäkkö, mainitun Peripatos-piirtokirjoituksen sisältävä kivi sekä Aglaureion eli Aglauroksen luolapyhäkkö. Kukkulan etelärinteellä Peripatos kulki (idästä länteen) ensin Dionysoksen teatterin takaa, sitten Asklepieionin etupuolelta ja sitten Eumeneen stoan ja Herodes Atticuksen odeionin taka- ja yläpuolelta takaisin Propylaialle. Suunnilleen saman reitin voi kiertää nykyisin Peripatos-kylteillä merkittyä kävelytietä pitkin.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Peripatos Walk of the Acropolis *The Athens Key*.  Arkistoitu 11.8.2016. Viitattu 4.4.2016.
2. ↑  Peripatos-Inschrift *Die Akropolis von Athen*. Viitattu 4.4.2016.
3. ↑  Goette, Hans Rupprecht: *Athens, Attica and the Megarid: An Archaeological Guide*, s. 54. Routledge, 2012. ISBN 113454393X. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Price, S. R. F.: *Religions of the Ancient Greeks*, s. 40–41. Key Themes in Ancient History. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0521388678. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peripatos** Wikimedia Commonsissa
Zərdabin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Zərdabin piirikunta** (azer. *Zərdab rayonu*, ven. Зардобский район, *Zardobski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 860 neliökilometriä. Asukkaita on 53 000 henkeä (vuonna 2010).

Zərdabin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Ucarin, idässä Kürdəmirin, etelässä İmişlin, Beyləqanin ja Ağcabədin sekä lännessä Bərdən ja Ağdaşin piireihin. Etelärajalla virtaa Kurajoki.

Piirin keskus on Zərdabin kaupunki, josta on 231 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen merkittävämpi paikkakunta on Bəyimlin taajama. Kuntia on yhteensä 41 ja kyliä 40. Kaupunkiväestön osuus on 21,1 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,8 % asukkaista on azereja.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Əkinçi* ("Kyntäjä").

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 24.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 24.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zərdabin piirikunta**.
* Zərdabin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Semanttisilla rooleilla** tarkoitetaan sanan asemaa lauseessa. 

Semanttisten roolien tutkimus sai alkunsa antiikin aikana, kun ensimmäisenä Aristoteles jakoi lauseen sanoja sen mukaan, millainen tehtävä niillä oli lauseen merkityksen kannalta. Pian jakoa täsmennettiin ja ajatus sanaluokista ja lauseenjäsenistä kehittyi. Huolimatta alun alkuisesta ensisijaisuudestaan nykyään semanttisten roolien tutkimus ja etenkin opetus peruskouluissa on jäänyt sivummalle, lauseenjäsenten varjoon, ehkä siksikin, että merkitys ylipäätään on vaikeasti tutkittava kielitieteen ala ja sen asema tieteenä on moneen otteeseen kyseenalaistettu tutkittavan aiheen abstraktiuden vuoksi.

Lauseenjäsenet ja semantiikka
-----------------------------

Erona syntaktisiin rooleihin, perinteisiin lauseenjäseniin, semantiikka tarkastelee lauseen osia merkityksen kannalta suhteessa muuhun lauseeseen. Toisin sanottuna semanttisten roolien jako tarkoittaa siis sitä, että lausetta jaettaessa osiin, sanoja ei jaeta luokkiin muodon tai taivutuksen vaan merkityksen perusteella. Tällöin semanttiselta kannalta ei ole merkitystä, onko psykologiseksi subjektiksi, teemaksi, nimetty lauseen osa lauseenjäsenien kannalta subjekti vai ei. Kyseessä on siis perinteiselle lauseenjäsennykselle vaihtoehtoinen lähestymistapa.

* Esimerkiksi lauseet "Auto on tallissa" ja "Tallissahan auto on!" jäsennetään syntaktiselta kannalta samoin, mutta semantiikan näkökulmasta lauseen temaattisen rakenteen muutos vaikuttaa myös merkitykseen ja näin myös rooleihin.

Nominien semanttisia rooleja jaetaan yleensä ainakin 11.*lähde?*

### Esimerkit semanttisista rooleista

* Tekijä:

- *Nainen* istui.

* Kokija

- *Villelle* kävi huonosti.

* Vastaanottaja

- *Mies* sai pysäköintisakot.

* Kohde

- *Piha* aurattiin lumesta.

* Tulos

- Pojasta kasvoi *mies*.

* Lähde

- *Minulta* unohtui passi kotiin.

* Paikka

- Karhu käveli *metsässä.*

* Aika

- *Yöllä* valaisee kuu.

* Reitti

- Poika saapui *teitse*.

* Määränpää

- Saavuimme *kotiin*.

* Väline

- Minna kirjoitti *tietokoneella*.

Lähteet
-------

* Kaisa Häkkinen, Kielitieteen perusteet
* Anne-Maria Mikkola (et. al), Äidinkieli ja kirjallisuus, käsikirja
**Zíros** (kreik. Ζίρος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 393 (vuonna 2011).

Zíroksen Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkko.
Zíros sijaitsee Zíroksen tasangolla Kreetan kaakkoisosassa noin 27 kilometriä etelään Siteían kaupungista. Se on rakennettu noin 700 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Ensimmäiset tiedot kylästä ovat venetsialaisvallan ajalta 1500-luvulta. Kylän nimi on erään selityksen mukaan peräisin siitä, että se on rakennettu vuoren ympärille (γύρο > ζύρω), toisen mukaan puolestaan samannimisestä venetsialaisesta sotilaasta. Zíros oli lakkautetun Léfkin kunnan kuntakeskus.

Zíroksen pääelinkeinot ovat viininviljely, viinin- ja rakintuotanto sekä oliivien viljely. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Yrjölle (*Ágios Geórgios*). Vanhimmat kirkot alueella ovat Pyhän Paraskevan (*Agía Paraskeví*) ja Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkot 1500-luvulta.

Zíros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ζίρου, *Topikí Koinótita Zírou*), johon kuuluvat varsinaisen Zíroksen kylän lisäksi kylät Agía Eiríni, Agriliá, Chamaítoulo, Kaló Chorió, Lamnóni ja Xerókampos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 462. Se kuului aiemmin Léfkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Siteían kunnan Léfkin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  The village of Ziros on Crete *Crete Home*. Viitattu 20.3.2017.
3. 1 2  Ζίρος *Greek Travel Pages*. Viitattu 20.3.2017.
4. ↑  Ziros Plateau *Cretazine*. Viitattu 20.3.2017.
5. ↑  Ziros - Lassithi *Xerocambos Creta*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zíros** Wikimedia Commonsissa