recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Peurojen käyttämä kahluupaikka Rekijoessa Kiikalan Hirvelässä Salossa Varsinais-Suomessa Suomessa keväällä 2019.
**Vieska** on tiettävästi tarkoittanut joessa olevaa matalaa kohtaa, jonka kautta mm. laumaeläimet, porot, sekä muut luonnonvaraiset eläimet ja laidunkarja ovat päässeet ylittämään joen. Kyseessä on ollut kahluupaikka, hiljaa virtaava joen kohta, josta pääsee kahlaamalla yli eikä virta kuitenkaan vie mukanaan.*lähde?*

Suomessa Kalajokilaaksossa on ollut kaksi Kalajoen keskisyvyyttä matalampaa kohtaa nykyisten Alavieskan ja Ylivieskan kohdalla. Alavieska joen alajuoksulla lähempänä merta, Ylivieska vajaat 20 kilometriä Alavieskasta joen yläjuoksua kohti.

Aiheesta muualla
----------------

* Juurikosken partaalla – Asutuksen alussa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Rahkonen, Pauli: Suomen etymologisesti läpinäkymätöntä vesistönimistöä.  *Virittäjä*, 2013, nro 1. Artikkelin verkkoversio (PDF).
* Turunen, Harri: *Siika-, Pyhä- ja Kalajoen vesien käytön historia*, s. 15–16. vesihallituksen monistesarja nro 160. Helsinki: Vesihallitus, 1983. Teoksen verkkoversio (PDF).
**Viestihiihto** on hiihdon viestikilpailu, jossa tyypillisesti neljä hiihtäjää hiihtää oman osuutensa kokonaismatkasta. Eri joukkueiden ensimmäisen osuuden hiihtäjät lähtevät yhtä aikaa, ja maaliin saapuessaan ensimmäisen osuuden hiihtäjä lähettää joukkuetoverinsa toiselle osuudelle, tämä taas kolmannelle ja kolmas ankkurin eli viimeisen osuuden hiihtäjän. Myös kolmen jäsenen joukkueille järjestetään viestihiihtoja.

Olympialaisissa ja monissa muissa suurissa kisoissa hiihdetään miesten 4 x 10 km viesti ja naisten 4 x 5 km viesti 10 kertaa olympialaisissa) tai 3 x 5 km viesti (5 kertaa olympialaisissa vuosina 1956-1972). Kilpailuissa on erilaisia yhdistelmiä, joissa toiset osuudet hiihdetään perinteisellä, toiset vapaalla hiihtotyylillä. Neljän osuuden kilpailuissa kaksi ensimmäistä osuutta hiihdetään yleensä perinteisellä, ja kaksi jälkimmäistä osuutta vapaalla hiihtotyylillä. Koululaisille järjestetään myös kisoja, joissa joukkueeseen pitää kuulua sekä tyttöjä että poikia.

Lähteet
-------

1. ↑  Cross Country Skiining: Relays FIS.  Arkistoitu 30.8.2009. Viitattu 27.6.2013.
2. ↑  Kilpailussa hiihdettiin kolme kertaa viiden kilometrin matka.: Varusmiesten viestihiihdon voittoon Hämeen Rykmentti Rajavartiolaitos.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 27.6.2013.
3. ↑  Cross Country Skiing Men's 4 × 10 kilometres Relay Medalists Sport Reference.  Arkistoitu 3.11.2009. Viitattu 27.6.2013.
4. ↑  Cross Country Skiing Women's 4 × 5 kilometres Relay Medalists Sport Reference.  Arkistoitu 20.7.2009. Viitattu 27.6.2013.
5. ↑  Cross Country Skiing Women's 3 × 5 kilometres Relay Medalists Sport Reference.  Arkistoitu 12.10.2009. Viitattu 27.6.2013.
**Viestijono** (engl. *message queue*) on prosessien välinen kommunikaatiotapa, jota käytetään jossakin muodossa useissa eri käyttöjärjestelmissä.

Jonot on tyypillisesti toteutettu linkitettynä listana. Jonot on tarkoitettu asynkroniseen kommunikointiin. 

Jonoja toteutetaan myös käyttöjärjestelmäriippumattomilla tavoilla ja käyttäjäavaruudessa (ytimestä riippumatta), esimerkiksi Java Message Service.

System V -tyylisessä Unix-rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsujen `msgget()` ja `msgctl()` avulla. Jonoihin voidaan lisätä ja poistaa viestejä funktioilla `msgsnd()` ja `msgrcv()`.

POSIX-tyylisessä rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsulla `mq_open()`, ja viestejä lähetetään ja vastaanotetaan funktioilla `mq_send()` ja `mq_receive()`.

Windows toteuttaa viestijonon funktioilla `DispatchMessage()`, `GetMessage()` ja `PostMessage()`.

Lähteet
-------

* Stevens, W. Richard: *Advanced Programming in the UNIX Environment*. Addison-Wesley, 1993. ISBN 0201563177.

### Viitteet

1. ↑  mq\_overview - overview of POSIX message queues Linux man-pages project. Viitattu 3.12.2017.
2. ↑  About Messages and Message Queues Microsoft. Viitattu 3.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* msgget The Open Group Base Specifications (englanniksi)
* msgctl The Open Group Base Specifications (englanniksi)
* Message Queues (englanniksi)
**Ensio Kosta** (oik. **Sten Carl Ducander**; 2. maaliskuuta 1923 Helsinki – 4. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja Sävelradion pitkäaikainen toimittaja. Radiotoimittajana hänet tunnettiin oikealla nimellään, säveltäjänä ja sovittajana taiteilijanimellä. Kostan suppean sävellystuotannon merkittävin osuus ovat hänen uusklassistiset orkesteriteoksensa.

Elämä
-----

Ensio Kostan isoisä oli tallimestari ja ratsastuksenopettaja Carl Ducander, yksi suomalaisen sirkuksen uranuurtajista. Kosta opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1944–1945. 1950-luvulla hän työskenteli vuosia Westerlundin musiikkikaupassa muun muassa äänilevytoimittajana ja tuottajana, kunnes siirtyi vuonna 1957 vapaaksi säveltäjäksi. Seitsemän vuoden jälkeen hänet palkattiin vuonna 1963 Yleisradioon vastaperustetun Sävelradion toimittajaksi. Yleisradiossa Kosta työskenteli yli kaksikymmentä vuotta ja jäi eläkkeelle vuonna 1984. Radion viihdeorkesterin johtamisen lisäksi hänellä oli Sävelradiossa oma ohjelmansa, "Musiikkia kaikkiruokaisille".

Kostan ensimmäinen laajempi sävellysteos oli blueshenkinen *Jazzonia-suite* vuodelta 1947. Baritonille ja orkesterille sävelletyn neliosaisen laulusarjan teksteinä Kosta käytti afroamerikkalaisten tekijöiden runoja. Westerlundin musiikkikaupassa työskennellessään hän sävelsi ja sovitti muun muassa vastikään muotiin tulleita italialaisia mamboja ja venäläisiä romansseja. Tunnettuihin iskelmiin kuuluu "Sadun sininen lintu". Kosta sävelsi myös muun muassa kaksi sarjaa pianolle ja orkesterille, divertimenton orkesterille sekä *Cappricio barbaron* pianolle ja orkesterille.

Kostan viimeiseksi työksi jäi sopraanolle ja kamariorkesterille sävelletty sarja *Musiikkia Keski-Maasta* vuosilta 1980–1982. Sen innoittajana toimi J. R. R. Tolkienin fantasiaromaani *Taru sormusten herrasta*.

Kostan tuotanto edustaa uusklassisistista viihdemusiikkia. Hänen sävellyksensä ovat askeettisia ja epäsentimentaalisia mutta vivahteikkaita ja oivaltavasti soitinnettuja, ja hän suosi modaalisia muunnesointuja sekä bitonaalisuutta ja polytonaalisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marjanen, J. J.: Sten Ducander. *Pomus.net*. Viitattu 4.12.2008.
2. ↑  Jalkanen, Pekka: "Kosta, Ensio (1923–1986)", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 394–395. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3 4  Jalkanen, Pekka: *Pohjolan yössä: Suomalaisia kevyen musiikin säveltäjiä Georg Malmsténista Liisa Akimofiin*, s. 92–93. Helsinki: Kirjastopalvelu, 1992. ISBN 951-692-298-8.
4. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3*, s. 530. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9
5. ↑  Salmenhaara, Erkki (toim.): *Suomalaisia säveltäjiä*, s. 552. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12641-5


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
	+ 2

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Pearl Carr ja Teddy Johnson vuonna 1962
**Pearl Lavinia Carr** (2. marraskuuta 1921 – 16. helmikuuta 2020) ja **Edward Victor "Teddy" Johnson** (4. syyskuuta 1919 – 6. kesäkuuta 2018) olivat brittiläinen viihdetaiteilijapariskunta, joka oli suosituimmillaan 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa.

Carr oli kotoisin Exmouthista Devonin kreivikunnasta ja Johnson Surbitonista Kingston upon Thamesista. Carr ja Johnson menivät naimisiin vuonna 1955 tehtyään sitä ennen soolouria. Heidät tunnettiin nimellä *Mr. and Mrs. Music* ja he esiintyivät lukuisissa viihdeohjelmissa, kuten*The Winifred Atwell Show*, *Big Night Out*, *Two of a kind*, *Sunday night at the London Palladium*, *The Arthur Haynes Show*, *Thank your lucky stars* ja *Blackpool Night Out*.

Carr ja Johnson edustivat Yhdistynyttä kuningaskuntaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa kappaleella *Sing, Little Birdie* ja sijoittuivat kilpailussa toiseksi. Carr ja Johnson osallistuivat Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisukarsintaan myös vuonna 1960 kappaleilla *Pickin' Petals* ja *When the Tide Turns*, mutta eivät tulleet valituksi. Vuonna 1986 he esiintyivät Stephen Sondheimin säveltämässä musikaalissa *Follies* West End -teatterissa pariskunnan Wally ja Emily Whitman rooleissa.

Molemmat pariskunnan jäsenet asuivat viimeiset vuotensa Brinsworth House -vanhainkodissa Richmond upon Thamesissa.

Teddy Johnsonin veli oli laulaja Bryan Johnson.

Lähteet
-------

* Teddy Johnson obituary *theguardian.com*. Viitattu 18.3.2022.
* Pearl Carr passes away at the age of 98 *escxtra.com*. Viitattu 18.3.2022.

### Viitteet

1. ↑  Pearl Carr and Teddy Johnson *eurovision.tv*. Viitattu 18.3.2022.
2. ↑  United Kingdom: Eurovision British Final 1960 *eurovisionworld.com*. Viitattu 18.3.2022.
Maurice Evansin 1950-luvun promokuva televisiosarjaan Hallmark Hall of Fame.
**Maurice Herbert Evans** (3. kesäkuuta 1901, Dorchester – 12. maaliskuuta 1989, Rottingdean) oli englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan monista rooleistaan yhdysvaltalaisissa Shakespeare-elokuvissa. Muista rooleista tunnetuimpia ovat Dr. Zaius elokuvassa *Apinoiden planeetta* (1968) ja *Vaimoni on noita* televisiosarjassa Samantha Stephenin isän Mauricen rooli (1964–1971).

Evans näytteli ensimmäistä kertaa brittielokuvassa vuonna 1930 elokuvassa *White Cargo*. Hän muutti 1930-luvulla Yhdysvaltoihin. Evans sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1941 ja liittyi armeijaan vuonna 1942. Toisessa maailmansodassa hän yleni majuriksi ja palveli viihdytysjoukoissa Tyynellä valtamerellä. Yhdysvalloissa hän esiintyi monissa Shakespearen näytelmien rooleissa teatterissa ja esiintyi yhdysvaltalaisessa elokuvassa ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1951 (*Kind Lady*, naispääosassa Ethel Barrymore). Myöhempia elokuvarooleja olivat muun muassa Caesar elokuvassa *Androkles ja leijona* (1952), Hutch elokuvassa *Rosemaryn painajainen* (1968). Hän oli mukana myös Apinoiden planeetan jatko-osassa *Paluu apinoiden planeetalle* (1970). Hänellä oli rooleja myös useissa TV-sarjoissa ja televisioelokuvissa (*Macbeth*, *Hamlet*, *Dial M for Murder* jne.).

Evans muutti takaisin Englantiin 1960-luvun lopulla. Hän kuoli hoitokodissa 87-vuotiaana Rottingdeanissa lähellä Brightonia.

Maurice Evans ja Elizabeth Montgomery televisiosarjassa Vaimoni on noita (1971).

Aiheesta muualla
----------------

* Maurice Evans Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maurice Evans, Stage Actor, Dies at 87 *nytimes.com*.  14.3.1987. New York Times. Viitattu 24.9.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
PubMedin logo
**PubMed** on hakukone ja viitetietokanta, jota ylläpitää Yhdysvaltain terveysviraston ja Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen kirjaston alaisuudessa toimiva National Center for Biotechnology Information (NCBI). Tietokanta koostuu yli 25 miljoonasta viitteestä kattaen biolääketieteelliseen MEDLINE-viitetietokannan ja noin 7 000 biotieteellistä julkaisua sekä elektronisia teoksia. PubMed-tietokannassa ei ole kokonaisia artikkeleita, mutta viitetiedot saattavat sisältää linkin esimerkiksi julkaisijan verkkosivuilla luettavissa olevaan tekstiin.

PubMed julkaistiin vuonna 1996 Entrez-hakuohjelman yhteydessä. Vuonna 2020 PubMedillä oli noin kaksi miljoonaa päivittäistä käyttäjää.

PubMediä ei pidä sekoittaa NCBI:n PubMed Central -tietokantaan, joka sisältää pelkkien viitetietojen sijaan kokonaisia biotieteellisiä artikkeleita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Williamson, Peace Ossom: Exploring PubMed as a reliable resource for scholarly communications services.  *Journal of the Medical Library Association*, 2019, 107. vsk, nro 1, s. 16–29. PubMed:30598645. doi:10.5195/jmla.2019.433.   (englanniksi)
2. 1 2  What is the difference between PubMed and PubMed Central? *Elsevier*.  29.4.2020. Viitattu 17.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  They redesigned PubMed, a beloved website. It hasn’t gone over well *Science*.  22.5.2020. American Association for the Advancement of Science.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **PubMed** Wikimedia Commonsissa

* PubMed-hakukone (englanniksi)
Hafsa arabialaisittain kirjoitettuna
**Ḥafṣah bint ʿUmar ibn al-Khattab** (arab: حفصة بنت عمر‎; c. 605–665) oli islamin profeetta Muhammedin vaimo, ja kuului niihin yhdeksään, joita kutsuttiin Uskovaisten äideiksi.  Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa. Perimätiedon mukaan Hafsa syntyi, kun *quraiš* korjasi Kaaban temppeliä, viisi vuotta ennen kuin profeetta kutsuttiin tehtäväänsä (mikä tapahtui vuonna 610).  Profeetta nai Hafsan 30 kuukautta *hijran* jälkeen vuonna 625 ja vähän ennen Uhudin taistelua. 

Hafsan nimi ilmestyy islamilaiseen kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa. Hänen historiallisuutensa ei siten ole varmalla pohjalla.

Katso myös
----------

* Muhammed
* Muhammedin historiallisuus
* Muhammedin vaimot

Lähteet
-------

* Al-Tabari: *The History of al-Tabari. Volume XXXIX. Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors. Translated and annotated by Ella Landau-Tasseron*. State University of New York Press, 1998. Teoksen verkkoversio.
* Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad. A translation of Ishaq’s sirat rasul Allah with introduction and notes by A. Guillaume*. Oxford University Press, 1955. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Ibn Hisham: *Profeetta Muhammedin elämäkerta (suom, Jaakko Hämeen-Anttila)*. Basam Books, 1999. ISBN 952-9842-27-9.

### Viitteet

1. 1 2 3  al-Tabari, 1998, s.174
2. ↑  Ibn Hisham, 1999, s. 454; Ibn Ishaq, 1955, s. 792
3. 1 2  Ibn Hisham, 1999, s. 454
4. ↑  Ibn Ishaq, 1955, 792
Linna sijaitsee Peckfortonin kylän lähellä sijaitsevilla vuorilla
**Peckfortonin linna** on lähellä Peckfortonin kylää sijaitseva linna, joka toimii nykyään hotellina. English Heritage on julistanut linnan olevan kulttuurihistoriallisesti arvokas kohde.

Historia
--------

Vuonna 1840 John Tollemache osti tai peri Cheshiren kreivikunnasta 36 000 eekkerin kokoisen alueen, johon Peckfortonin kylä kuului. Tollemach halusi rakentaa Peckfortonin lähellä oleville vuorille keskiaikaiseen tyyliin rakennetun linnan. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1842 ja saatiin päätökseen vuonna 1851. Linna kulki Tollemachen suvussa aina vuoteen 1939 asti, jolloin sitä hallinnut lordi Bentley muutti pois linnasta.

Toisen maailmansodan aikaan linna toimi hostellina noin 200 vammautuneelle lontoolaislapselle. Toisen maailmansodan jälkeen linna oli käyttämättömänä. Tämän jälkeen linnaa käytettiin muun muassa elokuvien ja televisiosarjojen kulissina sekä keskiaikaisia roolipelejä harrastaneen kerhon kokoontumispaikkana. Vuodesta 1989 lähtien linna on toiminut hotellina.

Peckfortonin linna

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Peckforton castle *peckfortoncastle.co.uk*.  Arkistoitu 30.12.2015. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)
**Maurice Frank Campbel Willson** (1884 Croydon, Surrey, Englanti – 16. marraskuuta 1944 Bedford, Bedfordshire, Englanti) oli englantilainen asianajaja ja virsirunoilija. 

Willson työskenteli asianajajana Belfastissa, Pohjois-Irlannissa ja hänellä oli läheiset suhteet Irlannin kirkkoon (Church of Ireland). Kirkon virsikirjan *Irish Church Hymnal* neljänteen painokseen otettiin mukaan Willsonin kirjoittama ehtoollisvirsi *"*Upon thy table, Lord we place". Virressä oli alkuaan seitsemän säkeistöä ja se tuli nopeasti suosituksi ehtoollisvirreksi. Se julkaistiin kolmesäkeistöisenä vuonna 1969 *Hymns Ancient & Modern* -kirjan lisäyksessä *Hymns for today.*

Virsi on suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 397 *"*Nyt Herran kutsuun vastaten*".* Sen suomennoksen on tehnyt Pekka Turunen vuonna 1993 ja uudistanut Niilo Rauhala vuonna 1995. Virren sävelmänä on ruotsalainen kansansävelmä Siljansnäsistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maurice F.C. Willson *Dictionary of Hymnology (hymnology.hymnsam.co.uk)*. Viitattu 21.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander & Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken Band 2 Psalmerna 205–429*, s. 486. Visby: Wessmans musikförlag AB, 2017. ISBN 978-91-877-052-0. (ruotsiksi)
PalmPilot ja osoitinkynä.
**Palm Pilot** on Palmin julkaisema ensimmäinen merkittävän suosittu kämmentietokone.

Laitteen suosio vaikutti kuilun kaventumiseen taskutietokoneen, kannettavan tietokoneen ja myöhemmin älypuhelimien välillä. Laitteen suosio perustui kädessäpidettävän laitteen määrittelyyn apulaitteena eikä korvikkeena henkilökohtaiselle tietokoneelle. Merkittäviä ominaisuuksia olivat saumaton tietojen synkronointi henkilökohtaisen tietokoneen kanssa, käsin kirjoituksen tunnistaminen joka oli toimiva, helppokäyttöisyys, nopeus, taskukoko ja edullinen hinta.

Aikaisemmin Psion ja HP:n LX-sarja olivat kohtalaisen menestyneitä kun taas Apple Newton ja EO Personal Communicator epäonnistuivat. Myös Palmin kookas Zoomer epäonnistui.

Laite julkaistiin vuonna 1996 ja Palm toimitti miljoona laitetta 18 kuukaudessa. Laitteessa oli Motorola Dragonball-suoritin ja 128 kilotavua muistia sekä Palm OS -käyttöjärjestelmä.

Laitetta seurasivat muun muassa Palm III vuonna 1998 ja Palm V vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  The PalmPilot *computerhistory.org*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ina Fried: Palm products through the years (photos) *cnet.com*.  28.4.2010. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
Mīm-kirjaimen itsenäinen muoto.
**Mīm** (arab. ميم‎, *mīm*) on arabialaisen kirjaimiston 24. kirjain, joka äännetään [m] ja kirjoitetaan itsenäisessä muodossa م. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta mem (מ).

Arabialaista kirjaimistoa käytetään hyvin erilaisissa kielissä ja sen kirjoitusasussa ja ääntämyksessä on runsaasti kielikohtaista vaihtelua, mutta mīm-kirjaimen muoto ja äänneasu ei juuri muutu. Mīm kirjoitetaan ja äännetään samalla tavalla muun muassa arabiassa, persiassa, urdussa, pandžabissa, paštussa, sindhissä ja kurdissa.

Muiden arabialaisten kirjainten tavoin mīmin kirjoitusasu riippuu ympäröivistä kirjaimista. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, joita ei liitetä seuraavaan kirjaimeen, mīm kirjoitetaan muodossa مـ (esim. محمد‎, *Muḥammad*). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä mīmin kirjoitusasu on ـمـ (esim. أحمد‎‎, *’Aḥmad*), ja sanan lopussa se kirjoitetaan ـم (esim. کریم‎, *Karīm*).

Lähteet
-------

* Daniels, Peter T.: *The World’s Writing Systems*. Oxford University Press, 1996. ISBN 978-0-19-507993-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Bauer, Thomas: "Arabic Writing". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.11.2014)
2. ↑  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Persian". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.11.2014)
3. ↑  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Urdu". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 3.11.2014)
4. ↑  Ager, Simon: Punjabi *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
5. ↑  Ager, Simon: Pashto *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
6. ↑  Ager, Simon: Sindhi *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
7. ↑  Ager, Simon: Kurdish *Omniglot*. Viitattu 7.11.2014. (englanniksi)
**Palma** oli lahtelaisen Mallasjuoman valmistama viiden eri virvoitusjuoman sarja. 

Mallasjuoman kilpailija, 1980-luvulla suuremmaksi panimoksi noussut Hartwall osti suomalaisten panimotalojen kolmossijalle jääneen Mallasjuoman pitkien omistajuuteen liittyvien oikeuskiistojen jälkeen vuonna 1988. Panimotalo Hartwall pyrki vahvoihin brändeihin ja panosti omaan Hartwall Jaffa -tuoteperheeseen. Tätä ennen suurimpaa osaa Palma-sarjan juomista oltiin alettu valmistaa Aurinko Jaffa-tuotemerkillä.

Vuonna 2012 Hartwall toi markkinoille Jaffa Palma -sitruunalimonadin, joka muistuttaa nimellisesti Mallasjuoman Palma-tuotemerkistä.

Palma-virvoitusjuoman makuja
----------------------------

* ananas-Palma: ananas (sokeriton versio)
* appelsiini-Palma: appelsiini
* grape-Palma; greippi
* veriappelsiini-Palma: veriappelsiini
* sitruuna-Palma: sitruuna (keltainen, myöhemmin vihreä)

Sitruuna-Palmaa ei pidä sotkea Mallasjuoman Sitruunasoodaan, joka oli väritöntä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kun limsa tuli Suomeen  4.5.2014. etlehti.fi. Viitattu 28.7.2016.
2. 1 2  "Ninnu": Yksi ananaspalma, kiitos ! (blogi)  3.5.2011. 70-luvulta.blogspot.fi. Viitattu 28.7.2016.
3. ↑  Lahti elintarviketeollisuuskeskuksena - Mallasjuoma lahdenmuseot.fi.  Arkistoitu 6.4.2016. Viitattu 28.7.2016.
4. ↑  Hartwall. Vuosikertomus 2001 (pdf) Hartwall, via hse.fi.  Arkistoitu 9.8.2016. Viitattu 28.7.2016.
5. ↑  Hakola, Elina: Lenitan limsa *Markkinointi & Mainonta*.  18.6.2010. Viitattu 22.10.2020.
**Rami Kangas** (s. 1972 Kurikka) on suomalainen tietokirjailija, taiteilija ja yrittäjä. Kangas on toiminut urallaan toimittajana, markkinointiviestinnän johtotehtävissä ja viestintäalan yrittäjänä. Taiteilijana hän on ollut epäsäännöllisen aktiivinen muun työuransa ohella.

Kangas valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 2000 pääaineenaan kulttuurihistoria. Lisäksi hän on opiskellut tulevaisuudentutkimusta ja kirjoittanut tulevaisuuden työstä. Kuvataiteita Kangas on opiskellut Ken Andersonin ja Bob Artleyn johdolla 1980- ja 1990-lukujen taitteessa Yhdysvalloissa.

Kangas on toiminut omistamansa Kangas Media & Marketing Oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2009. Hänen taiteeseen keskittynyt yrityksensä KangasArt keskittyy saattamaan yhteen taiteen ja viestinnän.

Kangas on myös aktiivinen blogisti. Cision on arvioinut Buzzikuski-blogin kahdesti Suomen top10-blogiksi, verkkoviestinnän ja -markkinoinnin sekä PR-blogien sarjoissa.

Koronakriisiä ja katastrofeja historiallisesta ja yleistiedollisista lähtökohdista tarkasteleva K niin kuin katastrofi -kirja julkaistiin tammikuussa 2021.

Teoksia
-------

Kangas, Rami, Nenonen, Marko, Välimäki, Mari. *K niin kuin katastrofi. Länsimaiden seitsemän tulevaisuutta.* Atena Kustannus, 2021. ISBN 978-952-300-749-9

Lähteet
-------

1. ↑  Atena: Atenan kirjailijat *atena.fi*.
2. ↑  ramikangas.com *ramikangas.com*.
3. ↑  Vitsa sulle palkka mulle *linkedin.com*.
4. ↑  Cision *news.cision.com*.
5. ↑  Cision: Cision, Lehdistötiedote  10.12.2010. Cision.
6. ↑  Yle: Yle Areena *Ylen Aamu*.  29.1.2021. Yle.

Aiheesta muualla
----------------

* ramikangas.com
* kangasart.com
* kangasmedia.fi
* buzzikuski.fi
*Tämä artikkeli kertoo soutajasta. Jalkapalloilija Juho Karppisesta on oma artikkeli.*
**Juho Karppinen** (s. 1983 Raisio) on suomalainen soutaja. Hän edustaa Nesteen Soutajia ja häntä valmentaa hänen isänsä, soudun olympiavoittaja Pertti Karppinen.

Karppinen aloitti yksikkösoudun vuonna 2006. Hän on saavuttanut SM-kultaa yksikköjen 2 000 metrillä vuosina 2009, 2010 ja 2012. Vuonna 2009 hän souti myös pronssia kaksikoissa isänsä Pertti Karppisen kanssa. Kaksikossa hänen parinaan on soutanut myös Robert Ven.

Vuonna 2009 Karppinen sai pronssia Pohjoismaiden mestaruuskisoissa. Vuoden 2010 EM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs. Saman vuoden MM-kisoissa hän oli 20:s. Vuonna 2013 Karppinen voitti hopeaa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.

Myös Karppisen sisar Eeva Karppinen ja serkku Suvi Karppinen ovat kilpasoutajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Juho Karppinen Suomen melonta- ja soutuliitto. Viitattu 5.8.2015.
2. ↑  Varvio ja Karppinen soutivat mestareiksi Jämsänkoskella *Keskisuomalainen*.  9.8.2009. Viitattu 5.8.2015. [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Karppisten suvussa soutu sujuu *TS.fi*.  9.6.0214. Viitattu 5.8.2015.
4. ↑  EM-soudut: Juho Karppiselle yhdeksäs sija *Yle Urheilu*.  12.9.2010. Viitattu 5.8.2015.
5. ↑  Juho Karppinen souti PM-hopeaa *Suomen melonta- ja soutuliitto*.  29.6.2013. Viitattu 5.8.2015.
6. ↑  Nesteen Soutajille lauantain tuplapotti *Hämeen Sanomat*.  18.6.2005.  Arkistoitu 23.12.2017. Viitattu 23.12.2017.
**Johan Wilhelm Westman** (18. kesäkuuta 1878 Siuntio – 20. kesäkuuta 1955 Ruotsi) oli suomalainen poliitikko ja varatuomari. Westman toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Westman toimi myös Hangon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana sekä kaupunginhallituksen jäsenenä.

Työurallaan Westman toimi pankkivirkamiehenä Helsingissä 1903–1906, Hangon kaupunginvoutina 1906–1908, Hangon kaupunginviskaalina 1906–1907, Hangon rahatoimikamarin sihteerinä 1906–1918, Hangon poliisilaitoksen sihteerinä 1907–1908, Hangon oikeusneuvosmiehenä 1908–1919, Pohjoismaiden osakepankin, myöhemmin Pohjoismaiden yhdyspankin Hangon konttorin johtajana 1916–1935, Finska Forcit-dynamit Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1919, Hangöbladetin kirjapainon toimitusjohtajana vuodesta 1908, Ab Ha-Te-Ke:n toimitusjohtajana vuodesta 1943, asianajajana Hangossa 1906–1908, Hangon satamahallituksen sihteerinä 1910–1917, harjoitti maanviljelystä 1916–1932 ja Norjan varakonsulina 1929–1940 ja 1945.

Westman kirjoitti ylioppilaaksi 1898, suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1903, oikeustutkinnon 1906 ja varatuomarin tutkinnon 1908. Westmanin puoliso vuosina 1903–1934 oli Julia Maria Sonck ja vuodesta 1935 Thilly Maria Damström (e. Blomqvist).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Wilhelm Westman *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Björk
* von Born
* Estlander
* von Frenckell
* Furuhjelm
* Haga
* Helenelund
* Hildén
* Hästbacka
* Inborr
* Jacobsson
* Jern
* Molin (1932–1933)
* Nyman
* Palmgren
* Roos
* Rothberg
* Sarlin
* Sergelius
* Westman
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Neuvostoliiton jalkapalloliitto** (lyh. **FFSSSR**, ven. Федерация футбола СССР, ФФСССР) oli vuosina 1934–1991 toiminut Neuvostoliiton jalkapalloilun keskusjärjestö, joka oli kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen vuodesta 1946 lähtien.

Historia
--------

Vuonna 1912 perustettu Venäjän jalkapalloliitto lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä maan jalkapallotoiminta jatkui Yleisliittolaisen ruuminkulttuurin neuvoston (VSFK) alaisuudessa vuodesta 1920 lähtien, kunnes VSFK ja Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea perustivat Neuvostoliiton jalkapalloliiton joulukuussa 1934. Vuonna 1946 liitto hyväksyttiin FIFA:n jäseneksi ja 1954 Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n jäseneksi. Neuvostoliiton jalkapalloliitto lakkautettiin maan hajottua joulukuussa 1991, jolloin sen seuraajaksi tuli jälleen Venäjän jalkapalloliitto.

Neuvostoliiton jalkapalloliittoon kuului kuusi alueellista jalkapalloliittoa; Gruusian, Kazahstanin, Tadžikistanin, Ukrainan, Uzbekistanin ja Valko-Venäjän sosialististen neuvostotasavaltojen jalkapalloliitot. Niiden toimintaa jatkavat Neuvostoliitosta irtaantuneiden valtioiden omat jalkapalloliitot.

Lähteet
-------

1. ↑  Radnedge, Keir: *MM-jalkapallo 1982 : virallinen kisaopas*, s. 31. Zürich: Intercon Limited, 1982.
2. 1 2  Tarasov, Andrei: Футбол двойного подчинения  28.3.2005. Kommersant. Viitattu 11.5.2021. (venäjäksi)
**Wilhelm Joachim Sucksdorff** (24. joulukuuta 1851 Loviisa – 20. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Sucksdorffin puoliso oli Julia Olga Maria Nikkanen. Heidän tyttärestään Monica Saxénista (s. 1903) tuli keuhkosairauksiin erikoistunut lääkäri. Sucksdorff oli Helsingin yliopiston terveysopin ylimääräinen professori vuosina 1894–1895 ja Helsingin kaupungin I kaupunginlääkäri 1895–1917. Hän julkaisi tieteellisiä tutkimuksia ja yleistajuisia kirjoituksia terveydenhoitoon liittyvistä aiheista Tidskrift för hälsovård -lehdessä, jonka päätoimittaja hän oli 1891–1917.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wilhelm Sucksdorff Kansallisbiografiassa (Viitattu 18.11.2019)
2. ↑  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 5785-586. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 216


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Neuvostoliiton ilmapuolustus** (ven. Войска ПВО СССР) oli Neuvostoliiton asevoimien ilmapuolustuksesta vastannut puolustushaara. V-PVO oli puolustushaarana rinnakkainen Neuvostoliiton ilmavoimille ja käytti osittain eri kalustoa.

Historia
--------

Ilmatorjunta sai alkunsa Venäjällä vuonna 1914 kun luotiin ensimmäiset ilmatorjuntapatterit, myöhemmin kuunteluasemat ja sulkupallot. Toukokuussa 1918 perustettiin ensimmäisen kerran ilmatorjuntapatterien muodostamisen johtoporras ja vuonna 1927 puna-armeijan pääesikunnassa osasto ja 1930 virasto (ven. Управление) jonka vastuulla oli ilmapuolustus. Ilmapuolustus perustui pitkään ilmatorjuntatykkeihin ja sen johdossa oli tykistökenraali.

Toisen maailmansodan aikana 9. marraskuuta 1941 perustettiin ilmapuolustuksen komentajan asema, johon nimettiin kenraalimajuri Mihail S. Gromadin (Михаил Степанович Громадин). Tammikuussa 1942 ilmapuolustus sai ensi kertaa käyttöönsä hävittäjäkoneita. Huhtikuussa 1942 perustettiin Moskovan ilmapuolustuksen rintama ja Leningradin ja Bakun ilmapuolustusarmeijat. Kuitenkin kesäkuussa 1943 ilmapuolustuksen komentajan virasto lakkautettiin. Ilmapuolustus uudelleenjärjesteltiin 1944 Pohjois- ja Etelärintamaksi ja Kaukasian rintamaksi ja Moskovan erikoisilmapuolustusarmeijaksi ja Siperiassa Primorskajan, Priamurskajan ja Zabaikalskajan ilmapuolustusarmeijoiksi.

Ilmapuolustus puolustushaarana lakkautettiin Neuvostoarmeijan joukkojen supistuksissa 1945–1949, minkä jälkeen ilmapuolustus oli ilmavoimien aselaji.
Ilmapuolustus perustettiin uudelleen 1954 ja Leonid Govorov nimettiin sen komentajaksi.

Neuvostoliiton ilmapuolustusjoukot toimivat myös ulkomaisissa konflikteissa.

64. ilma-armeijakunta puolusti Korean ilmatilaa vuosina 1950–1953. Siihen kuului kolme ilmapuolustusdivisioonaa ja neljä ilmatorjuntatykistödivisioonaa.

18. erikoisilmatorjuntaohjusdivisioona puolusti Egyptin ilmatilaa vuosina 1970–1972.

PVO:n joukkoja oli myös puolustamassa Syyrian pääkaupunkia Damaskosta ja myöhemmin Syyrian ilmatilaa S-200-ohjuksin.

Venäjä peri pääosan Neuvostoliiton ilmapuolustuksen kalustosta. Venäjä lakkautti ilmapuolustuksen 1998 ja se yhdistettiin ilmavoimiin.
Carl Jaenisch
**Carl (Karl) Ferdinand von Jaenisch** (11. huhtikuuta 1813 Viipuri – 7. maaliskuuta 1872 Pietari) oli suomalais-venäläinen shakkiteoreetikko ja shakinpelaaja.

Jaenisch opiskeli Moskovassa ja Pietarissa. Vuonna 1837 julkaistiin hänen ensimmäinen shakkitutkielmansa, *Découvertes sur le Cavalier aux échecs*. Vuonna 1840 hän erosi Venäjän armeijasta, jossa oli ollut majurina, omistautuakseen kokonaan shakille. Hän keskittyi kehittämään teoreettisia avausperiaatteita ja julkaisi vuosina 1842 (1. osa) ja 1843 (2. osa) kirjan *Analyse Nouvelle des Ouvertures du Jeu des Échec*. Kirja muodostui klassikoksi. Sen ja Bilguerin *Handbuch*in julkaisusta katsotaan alkaneen nykyaikaisen avausteorian kehitys.

Jaenisch analysoi ja kehitti muun muassa venäläisen pelin Aleksandr Petrovin kanssa ja Jaenischin gambiitin espanjalaiseen peliin. Jaenisch julkaisi avausteoreettisia tutkimuksiaan eri maiden shakkilehdissä läpi elämänsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Luiro, Ari: JärvSK:n historia (Arkistoitu sivu) *JärvSK:n kotisivut*. JärvSK. Viitattu 3.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Carl Jaenisch ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vuokko Tuulikki Piekkala** (s. 1. joulukuuta 1963 Somero) on suomalainen juristi ja entinen valtakunnansovittelija. Lisäksi hän on kirkkoneuvos ja entinen kirkon työmarkkinalaitoksen työmarkkinajohtaja.

Piekkala on aiemmin toiminut Opetushallituksen palveluksessa sekä Kuntaliiton lakimiehenä ja neuvottelupäällikkönä. Hän on toiminut Kirkon työmarkkinalaitoksen työmarkkinajohtajana toimivana kirkkoneuvoksena 1.8.2013 alkaen ja sitä ennen vuodesta 2004 Kunnallisella työmarkkinalaitoksella opetus- ja sivistystoimen palvelusuhdeasioiden neuvottelupäällikkönä.

Valtakunnansovittelijana
------------------------

Piekkala aloitti neljän vuoden määräaikaisena valtakunnansovittelijana 6. elokuuta 2018. Hän oli työnantajajärjestöjen ehdotus, ja työntekijäjärjestöt hyväksyivät ehdotuksen. Piekkalan valintansa jälkeen esittämä linjaus, että valtakunnansovittelijan toimistolta on turha tulla toivomaan liittokierroksen avaaja-alaa kovempia palkankorotuksia, herätti työntekijäjärjestöissä hämmästystä. Paheksuntansa esittivät muun muassa Rakennusliiton puheenjohtaja Matti Harjuniemi, STTK:n edunvalvontajohtaja Katarina Murto, Tehyn puheenjohtaja Millariikka Rytkönen ja PAMin entinen 2. varapuheenjohtaja Kaarlo Julkunen. Piekkalan edeltäjä Minna Helle irtisanoutui kesken kauden siirtyäkseen Teknologiateollisuuden työmarkkinajohtajaksi.

Epäluottamus Piekkalaa kohtaan vaikutti vuoden 2019 postikiistan sovitteluun. Pääministeri Antti Rinteen aloitteesta valtakunnansovittelija korvattiin väliaikaisesti neljän työmarkkinakonkarin ryhmällä, mutta Elinkeinoelämän keskusliiton mielestä tällainen toimi nakersi valtakunnansovittelijan arvovaltaa. Työntekijöiden edustajien arvostelu Piekkalan toimintaa kohtaan kiihtyi tammikuussa 2020. Julkisesti häntä arvostelivat ainakin STTK:n puheenjohtaja Antti Palola, SAK:n hallituksen varapuheenjohtaja Matti Huutola ja Rakennusliiton puheenjohtaja Matti Harjuniemi.

Piekkala ei hakenut jatkokautta, ja hänen seuraajansa Anu Sajavaara aloitti valtakunnansovittelijana 6. elokuuta 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuominen, Tia (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2015*, s. 702. Helsinki: Talentum, 2015. ISBN 978-952-14-2536-3.
2. 1 2  Blencowe, Annette: Kirkon työmarkkinapomo Vuokko Piekkalasta uusi valtakunnansovittelija *Yle Uutiset*.  27.6.2018. Viitattu 27.6.2018.
3. ↑  Vuokko Piekkala työmarkkinajohtajana toimivaksi kirkkoneuvokseksi *Seurakuntalainen*.  16.5.2013. Viitattu 27.6.2018.
4. ↑  Uusi valtakunnansovittelija Vuokko Piekkala: Turha tulla hakemaan päänavaajia kovempia palkankorotuksia. Yle Uutiset 2.7.2018. Viitattu 23.7.2018
5. ↑  Lappalainen, Tuomo: Sovittelija tulilinjalla.  *Suomen Kuvalehti*, 20.12.2019, 103. vsk, nro 51–52, s. 14. Helsinki:  Otavamedia Oy. ISSN 0039-5552.
6. ↑  Muhonen, Teemu: Aiemmat sovittelijat kannattavat avointa linjaa.  *Helsingin Sanomat*, 19.1.2020, nro 17, s. A 10. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047.
7. ↑  Paltan neuvottelujohtaja Anu Sajavaara nimitettiin valtakunnansovittelijaksi *Yle Uutiset*.  22.6.2022. Viitattu 16.8.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Minna Helle** | **Suomen valtakunnansovittelija**2018–2022 | Seuraaja:**Anu Sajavaara** |
Nimityksellä **Euphyllophyta** ("eufyllofyytit") tarkoitetaan kasvitieteessä putkilokasveja, joiden lehdet ovat niin sanottuja megafyllejä ("isoja lehtiä"). Nimestään huolimatta megafyllit voivat olla minkä kokoisia tahansa; niitä määrittävä ominaisuus onkin erilaistunut kuljetussolukko, joka ilmenee lehtisuonina. Varren kuljetussolukkolieriöstä erkanee johtojänteitä lehteen, ja ne jättävät siihen yhden tai useampia aukkoja.

Edellä olevan määritelmän mukaisesti Euphyllophyta-ryhmään kuuluvat saniaiset (ja kortteet) ja siemenkasvit. Putkilokasveista liekokasvit sukulaisineen jäävät ryhmän ulkopuolelle, sillä niiden mikrofyllit ("pienet lehdet") ovat rakenteeltaan yksinkertaisempia, niissä on vain yksi suoni, eikä varren kuljetussolukkolieriöön muodostu aukkoa.

Kasvien sukulaisuutta koskevissa tutkimuksissa on todettu, että Euphyllophyta-ryhmä muodostaa aidon monofyleettisen kehityslinjan eli kladin, ja siksi nimeä Euphyllophyta voi käyttää fylogeneettisissä luokituksissa.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website.

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001, Glossary


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q642865
* Wikispecies: Euphyllophytina
* Fossilworks: 55169

 |

 |
Carl Joachim Hambro syyskuussa 1950
**Carl Joachim Hambro** (5. tammikuuta 1885 Bergen, Norja - 15. joulukuuta 1964 Oslo, Norja) oli Hambro-sukuun kuulunut norjalainen oikeistopoliitikko ja -johtaja sekä sanomalehtimies. Suurkäräjien puheenjohtajana hän toimi 1926-1945. Norjan akatemian jäsen hän oli vuodesta 1953 alkaen ja 
Norjan Nobel-komitean jäsenenä hän toimi 1940-1963.

Hambo työskenteli Morgenbladet-lehden toimittajana 1905-1913 ja sen päätoimittajana 1913-1920.
Hänen poliittinen uransa lähti nousuun vuonna 1908, kun hänet valittiin konservatiivisen Høyre-puolueen paikallisjaoston hallitukseen. Suurkäräjillä hän aloitti vuonna 1919. Kansallisen tason poliitikko hänestä tuli puolueen puheenjohtajuuden myötä 1928. Puheenjohtajuutta kesti vuoteen 1934 ja uudestaan 1945-1954. Kansainliiton presidenttinä Hambro toimi vuodet 1939 – 1946.

Hambolla oli merkittävä rooli huhtikuussa 1940, kun hän oli järjestelemässä Suurkäräjien ja kuninkaallisen perheen paon Lontooseen. Sodan jälkeen hän toimi muun muassa Norjan edustajana YK:n yleiskokouksissa 1945-1956.

Teoksia
-------

* *How to Win the Peace* (1942)
* *Statesmen og statister* (1957)
* *Utfor Stryket* (1964)

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Iso Tietosanakirja, Otava, Keuruu 1963, osa 3
2. 1 2 3  Nobelprize.org – Carl Joachim Hambro
3. ↑  Norja – virallinen sivusto Suomessa, Norja vuoden 1905 jälkeen[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Euphroniaceae** on pieni eteläamerikkalainen kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa. Heimossa on vain yksi suku: *Euphronia*.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat puita, joiden varren ja lehden solukoissa on kivisoluja (sklereidejä) ja joiden karvat ovat yksisoluisia. Lehtiasento on kierteinen ja lehtilapa on ehyt sekä alta vaaleakarvainen. Lehdet ovat korvakkeellisia. Kukinto on varsipäätteinen, terminaalinen, ja kukat ovat vastakohtaisia. Kukassa on lyhyt pohjusmalja (hypanthium) ja kolme sulkeutuneena kiertyvää eli kontorttia terälehteä. Heteet ovat tavallisesti verhovastaisia kahdessa ryhmässä, teriöön kiinnittyneinä ja tyvestään yhtyneinä. Niiden välissä on pitkä, karvainen joutohede ja neljä tai viisi pientä joutohedettä kahtena ryhmänä. Emiön luotti on lähes pallomainen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa on keskipylväs, ja siemenet ovat siivellisiä.

Levinneisyys
------------

*Euphronia* kasvaa Etelä-Amerikassa Guyanan ylängöllä.

Luokittelu
----------

*Euphronia*-suvussa on enintään kolme lajia, joidenkin mielestä kaksi tai vain yksi. Lähin sukulaisheimo on kultaluumukasvit (Chrysobalanaceae). Aikaisemmin suku on viety Trigoniaceae- tai Vochysiaceae-heimoon.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001 –, Viitattu 10.2.2015
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13636400
* Wikispecies: Euphroniaceae
* APNI: 223716
* CoL: 9Y9
* EPPO: 1EURF
* Fossilworks: 183011
* GBIF: 3838298
* GRIN: 434
* iNaturalist: 71512
* IPNI: 924659-1
* IRMNG: 118776
* ITIS: 896778
* NCBI: 171640
* Open Tree of Life: 2420
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:924659-1
* Tropicos: 50324421
* Watson & Dallwitz: euphroni
* WFO: wfo-7000000225

 |

 |
Yeghishe Charents
**Yeghishe Charents** (Armeniaksi: Եղիշե Չարենց; 13. maaliskuuta 1897 – 27. marraskuuta 1937) oli armenialainen runoilija, kirjailija ja poliittinen aktivisti. Charentsin runot käsittelevät muun muassa ensimmäistä maailmansotaa, sosialistista vallankumousta ja etenkin Armeniaa ja armenialaisia. Häntä pidetään tärkeimpänä 1900-luvun armenialaisena runoilijana. 

Varhaisena kommunismin kannattajana Charents liittyi bolševikkien puolueeseen, mutta Josif Stalinin terrorin alkaessa 1930-luvulla hän pettyi vähitellen stalinismiin, ja hänet teloitettiin 1930-luvun poliittisissa vainoissa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yeghishe Charents**.
* Yeghishe Charents *All Poetry*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**James Joseph "Jim" Carlton** AO (13. toukokuuta 1935 – 25. joulukuuta 2015) oli australialainen poliitikko. Hän syntyi Sydneyssä ja valmistui Bachelor of Science -arvolla Sydneyn yliopistosta. Hän aloitti poliittisen uransa Sydney University Liberal Clubissa, jonka puheenjohtajaksi hän myöhemmin nousi.

Carlton oli John Carrickin seuraaja Uuden Etelä-Walesin liberaalipuolueen pääsihteerinä. Hänet valittiin Australian edustajainhuoneeseen vuonna 1977, ja hän toimi vuosina 1982–1983 Australian terveysministerinä. Hän istui puolustusalavaliokunnassa ulkoasiain, puolustuksen ja kaupan yhteisvaliokunnassa. Hän toimi useaan otteeseen varjoministerinä oppositiossa, esimerkiksi puolustusvarjoministerinä vuosina 1989–1990. Carlton erosi parlamentista tammikuussa 1994.

Carlton toimi vuosina 1994–2001 Australian Punaisen Ristin pääsihteerinä. Hän oli Melbournen yliopiston Julkisen politiikan keskuksen ammattilaisfellow ja Australian Strategic Policy Instituten valtuuston jäsen. Hänet nimitettiin Australian ritarikunnan upseeriksi vuonna 2001 työstään Punaisessa Ristissä ja parlamentissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Former federal Liberal MP Jim Carlton dies aged 80 *9news.com.au*.  27.12.2015. Viitattu 30.12.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jim Carlton
Holbrook vuonna 2020.
Holbrook kilpailemassa W Seriesissä vuonna 2019.
**Shea Holbrook** (s. 10. huhtikuuta 1990 Orange Park, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija.

Ennen siirtymistään moottoriurheilun pariin Holbrook oli Yhdysvaltain kansallisen tason vesihiihtäjä. Hän aloitti moottoriurheilun 16-vuotiaana. Hän kilpaili vuodesta 2010 alkaen Pirelli World Challenge -sarjassa, jossa hän otti ensimmäisen voittonsa vuonna 2011. Vuodesta 2013 hän toimi sarjassa myös tiimin omistajana. Kaudella 2017 hän ajoi kaksi kilpailua Pohjois-Amerikan Lamborghini Super Trofeo -sarjassa, ja vuonna 2018 hän ajoi sarjassa täyden kauden.

Holbrook siirtyi ensimmäisen kerran Formula-kilpailuihin kaudella 2019, kun hän osallistui uuteen W Series -sarjaan. Holbrook ei kauden kuudessa kilpailussa päässyt kertaakaan pisteille ja sijoittui sarjassa 18:nneksi.

Holbrook oli mukana pyöräilijä Denise Mueller-Korenekin nopeusennätysyrityksissä vuosina 2016 ja 2018. Holbrook ajoi kiihdytysautoa, joka toimi Mueller-Korenekille tuulenhalkojana. Vuoden 2018 yrityksessä Mueller-Korenek teki polkupyörien nopeuden maailmanennätyksen saavutettuaan Holbrookin imussa 296 km/h (183,9 mph) nopeuden.

W Series -tulokset
------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Hitech GP | HOC16 | ZOL12 | MIS16 | NOR15 | ASS16 | BRH17 | **0** | **18.** |

Lähteet
-------

1. 1 2  Shea Holbrook Motorsport Stats. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Shea Holbrook W Series.  Arkistoitu 5.4.2019. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Okulski, Travis: Ask Shea Holbrook About The Challenges Of Being A Female Racer  3.9.2013. Jalopnik. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  About Shea  1.9.2011. Shea Racing.  Arkistoitu 8.9.2012. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Holbrook Joins PPM For Lamborghini Super Trofeo Full-Season Effort  20.4.2018. IMSA. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  "Where there’s a will, there’s a way" - a chat with Shea Holbrook  2.7.2019. Racers. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
7. ↑  Fabrizio, Tony: Cyclist Denise Mueller sets one speed record, falls short of another  14.9.2016. ESPN. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)
8. ↑  Chappell, Bill: Woman Rides Bicycle To 183.9 MPH — A World Record  18.9.2018. NPR. Viitattu 27.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shea Holbrook** Wikimedia Commonsissa
Kawanishi N1K Kyōfu "Rex" vuonna 1945.
**Kiyomi Katsuki** (s. 1919 Fukuokan prefektuuri, Japani) oli japanilainen hävittäjälentäjä ja ässä. Hän taisteli toisessa maailmansodassa Tyynellämerellä saavuttaen ainakin 16 ilmavoittoa. Katsuki käytti kaikkia tunnettuja ilmataisteluihin soveltuvia japanilaisia kellukekonetyyppejä. Hän saavutti Henry Sakaidan mukaan, 7 varmistettua ilmavoittoa vesitasoilla. Nämä tyypit olivat: Mitsubishi F1M "Pete", Mitsubishi A6M2-N "Rufe" ja Kawanishi N1K Kyōfu "Rex". Katsuki oli kaikkein ensimmäisin "Rex"-konetyypillä ilmavoiton saavuttanut.

Hän selvisi sodasta hengissä, vaikka teki törmäysvoiton Boeing B-17 *Lentävästä Linnoituksesta*. Katsuki joutui törmäämään raskaaseen vihollispommittajaan estääkseen vesilentokoneiden emäalus *Nisshinin* pommittamisen. Hän tuhosi myös B-25 Mitchell-koneen, sekä PBY Catalinan, B-24 Liberatorin ohella.

Syksyllä 1942 Ylikersantti Katsuki oli vesilentokoneiden huoltoalus *Chitosella*. Hänen tähystäjänään oli kersantti Michio Takarada. Saavutetuista ansioistaan Katsuki ylennettiin sotilasmestariksi. Sodan lopussa Katsuki lensi maatukikohdista Mitsubishi A6M Reisenillä ja Mitsubishi J2M:llä.

Lähteet
-------

* Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät. Osprey 5. Koala-Kustannus, 2002. ISBN 952-5186-25-3. (s. 40–42, 70, 103, 109)

### Viitteet

1. ↑  Sakaida, H. 2002: s. 40
2. ↑   Viitattu 9.9.2017.
3. ↑  Sakaida, H. 2002: s. 70
4. ↑   Viitattu 9.9.2017

Aiheesta muualla
----------------

*