recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pähkinäpensas
**Pähkinäpensaslehto** on lehtometsän kasvillisuustyyppi, joka on Suomessa yksi luonnonsuojelulain mukaan suojeltavista luontotyypeistä. Luontotyyppikriteerit täyttäväksi pähkinäpensaslehdoksi katsotaan alue, jolla on vähintään kaksikymmentä kahden metrin korkuista tai levyistä pähkinäpensasta hehtaarin pinta-alalla yhtenä tai useampana ryhmänä yhtenäisellä rajattavalla olevalla alueella. Pähkinäpensaslehtoja esiintyy Suomessa ainoastaan Etelä-Suomessa. Niitä esiintyy rehevällä ja tuoreella tai kuivahkolla lehtomaalla. Pähkinäpensaslehdoille tyypillisiä kasveja ovat jalot lehtipuut (kuten metsälehmus tai metsätammi), kuusi, koivu ja sinivuokko. 

Luonnontilaisia pähkinäpensaslehtoja on Suomessa säilynyt vain vähän. Niitä on raivattu muun muassa pelloiksi ja uhkana voivat nykyisin olla myös uudisrakentaminen ja hakkuut. Ilman hoitotoimia niitä voi uhata myös kuusettuminen, joten lehtoja voidaan hoitaa kuusten ja mahdollisten muiden pähkinää varjostavien puiden hyvin suunnitellulla poistolla. Pähkinäpensas kuitenkin viihtyy yleensä hyvin jalojen lehtipuiden sekä haavan ja raidan kanssa, ja siksi näitä on säästettävä. Itse pähkinäpensaita ei yleensä pidä harventaa, ja lehto pysyy elinvoimaisena kun kuolleet rungot jätetään lahoamaan. Pensaat kukkivat ja tuottavat pähkinöitä vain saadessaan sopivasti valoa. 

Pähkinäpensaslehdot ovat yleensä varsin pienialaisia, mutta paikallisesti ne ovat voivat olla melko yleisiäkin, kuten Lohjan seudulla. Uudellamaalla suojeltuja lehtoja on yhteensä useita kymmeniä. Helsingissäkin pieniä lehtoja on muun muassa Pasilassa, Jakomäessä, Maunulassa ja Viikissä.

Pähkinäpensaslehtojen eliöstö
-----------------------------

Pähkinäpensaslehtojen eliöstö on hyvin monimuotoista. Kasvillisuus on tavallisesti käenkaali-oravanmarjatyyppiä, mutta voi olla myös esimerkiksi käenkaali-mesiangervotyyppiä tai sinivuokko-käenkaalityyppiä. Aluskasvillisuuteen kuuluu siten lehdoille tyypillisiä lajeja, kuten käenkaali, oravanmarja, mesiangervo, sini- ja valkovuokko, kielo, lehto-orvokki, hentokiurunkannus, kivikkoalvejuuri, kevätlinnunherne, mustakonnanmarja, sudenmarja, jänönsalaatti, hiirenporras, metsäimarre, korpi-imarre, nuokkuhelmikkä, metsäkastikka, lillukka ja vuohenputki.

Pensaskerroksessa pähkinäpensaan seurassa kasvaa usein taikinamarjaa ja korpipaatsamaa sekä tuomia, haapoja ja pihlajia. 

Alus- ja pensaskasvillisuuden ohella pähkinäpensaan lähiympäristössä tai itse pensaalla viihtyy useita uhanalaisia eliöitä. Suomessa harvinainen lintu, pähkinähakki, on riippuvainen pähkinäpensaista. Kuolleiden pensaiden lahot rangat ovat monien sienten ja hyönteisten elinpiiriä. Pähkinäpensaalle ominainen juuriloinen on suomukka, joka on rauhoitettu loiskasvi.

Lähteet
-------

* Pähkinäpensaslehdot (Suomen ympäristökeskus)
* List of Protected Habitat: Finland
* Uudenmaan ympäristökeskus[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Pääkkönen, Pilvi & Aulikki Alanen: *Luonnonsuojelulain luontotyyppien inventointiohje*. Suomen ympäristökeskuksen moniste 188. Helsinki: Suomen ympäristökeskus, 2000. ISBN 952-11-0738-3.
* Lounaisluonto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Peab AB** on ruotsalainen rakennusyhtiö, joka on alallaan yksi Pohjoismaiden suurimmista työllistäen noin 15 000 henkeä. Peab-konserni on jakautunut neljään liiketoiminta-alueeseen; rakentaminen, kiinteistökehitys, infrarakentaminen ja teollisuus.

Historia
--------

Veljekset Erik (s. 1942) ja Mats Paulsson (s. 1944) perustivat ensimmäisen yrityksensä vuonna 1959. Alun perin yritys keskittyi jätekuljetuksiin ja maatalouskoneisiin, mutta myöhemmin siitä tuli rakennusyhtiö. Peab-osakeyhtiö perustettiin virallisesti lokakuussa 1967. Peab on lyhenne sanoista Paulsson (P), urakointi (E, ruots. *entreprenad*) ja osakeyhtiö (AB, ruots. *aktiebolag*).

Kooltaan Peab kasvoi kaksinkertaiseksi vuonna 1985, kun yhtiö Ruotsin kiinteistöbuumin alla hankki Wihlborgin rakennustoiminnot Malmön alueella. Kiinteistöbuumi päättyi lamaan 1990-luvun alussa, ja Peab hankki tuolloin samaa kokoluokkaa olleen Hallström & Nisses -rakennusyhtiön omistukseensa. Hallstrom & Nisses oli listattu Tukholman pörssiin, mitä kautta Peabin osakkeiden noteeraus pörssissä sai alkunsa. Lama iski pian göteborgilaiseen Avena-konserniin ja Peab päätyi ostamaan sen rakennus- ja konetoiminnot itselleen. Samaan aikaan Peab teki myös ostotarjouksen vaikeuksiin ajautuneesta västeråsilaisesta ByggPaul-yhtiöstä. Yrityskauppojen jälkeen Peab koostui kolmesta rakennusyhtiöstä, joilla kaikilla oli omat vahvat brändinsä ja Peab muutti nimensä Tre Byggareksi.

Tre Byggare kasvoi huomattavasti vuonna 1993, kun yhtiö osti tuolloin Ruotsin suurimman rakennusyhtiön BPA:n. Lama oli ajanut BPA:n omistaneet ammattiliitot etsimään yhtiölle ostajaa, ja Tre Byggare päätti lopulta hankkia itseään kolme kertaa suuremman BPA:n. Kaupan jälkeen Tre Byggare vaihtoi nimensä takaisin Peabiksi.

YIT myi asfalttiliiketoimintansa Peabille kesällä 2019. Kaupan myötä Peabin palvelukseen siirtyi noin 1 700 työntekijää, joista valtaosa Suomessa. Toimintojen liikevaihto oli vuonna 2018 noin 572 miljoonaa euroa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Year-end report 2018 (PDF) *peab.com*. Peab AB. Viitattu 16.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Tietoa meistä *peab.fi*. Peab Suomi. Viitattu 16.2.2019.
3. ↑  Peabin historia *peab.fi*. Peab Suomi. Viitattu 16.2.2019.
4. ↑  Lagerström Dyrssen, Elvira: Peab-bröderna som skapade sin livsdröm *Expressen*.  17.9.2017. Viitattu 16.2.2019. (ruotsiksi)
5. 1 2  Annual Report 2008 (PDF) *peab.com*. Peab AB. Viitattu 16.2.2019. (englanniksi)
6. ↑  YIT myy teidenpäällystystoimintansa Peabille 280 miljoonalla – valtaosa 1 700 siirtyvästä työntekijästä Suomessa *yle.fi*.  4.7.2019. Yle Uutiset. Viitattu 4.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Peab-konserni (englanniksi)
**Percival C. McLeach** on fiktiivinen hahmo vuoden 1990 elokuvassa Bernard ja Bianca Australiassa. Percival McLeach on salametsästäjä, jonka tavoitteena on löytää harvinainen kullanvärinen kotkalintu Marahute. Percivalilla on suurikokoinen lemmikkigoanna Jonna, joka toimi hänen apulaisenaan ja joka pitää eläinten munista. Percival asuu hylätyssä opaalikaivoksessa Australiassa. Percivalin kerrotaan päässeen kolmannelle luokalle asti, ennen kuin hänet erotettiin koulusta.

Elokuvassa Percival nähtiin ensimmäisen kerran etsintäkuulutusjulisteessa. Myöhemmin hänet nähtiin Jonnan kanssa tarkastamassa yhtä ansoistaan ja Percival yllättyi kun hän huomasi nuoren pojan Tonin (eng. Cody) joutuneen ansaansa. Percival auttoi Tonin pois ansasta ja Jonna aiheutti Percivalin putoamisen ansakuoppaan hyppäämällä Tonin päälle. Percival suuttui tästä Jonnalle, mutta hän huomasi Tonin tietävän sijainnin Marahute-nimisen kotkalinnun luo löydettyään linnun höyhenen tämän repusta. Toni tiesi Percivalin olevan salametsästäjä ja kieltäytyi kertomasta sijaintia Percivalille, joka heitti Tonin repun krokotiileille revittäväksi huijaamaan viranomaiset luulemaan Tonin kuolleen. Percival vei Tonin muiden nappaamiensa eläinten joukkoon, joihin kuuluivat muun muassa Frank-niminen lisko ja Krebbs-niminen koala. Percival yritti suostutella Tonin kertomaan sijainnin tarjoamalla puolet voitosta, mutta Toni kieltäytyi. Kun Jonna varasti ja söi kaikki munat, Percival sai tästä idean ja valehteli pojalle linnun kuolleen toisen salametsästäjän ampumana ja että hänellä ei ole enää syytä pitää poikaa vankina ja munien paleltuvan ilman emoa. Toni lähtee linnun pesän luokse Percivalin ja Jonnan seuraten häntä salaa ja Tonin huomattua linnun olevan elossa, Percival onnistuu vangitsemaan pojan ja linnun. Percival määräsi Jonnan syömään linnun munat pitääkseen linnun aisoissa, mutta Bernard oli vaihtanut munat kiviin, jotka Jonna heitti pettyneenä pois. Tämän jälkeen Percival yritti tappaa Tonin syöttämällä tämän krokotiileille, mutta Bernard onnistuu pysäyttämään koneen, jolla Percival yritti laskea sidotun Tonin jokeen. Percival yritti ampua köyden poikki haulikolla, mutta Jonna tönäisi hänet vahingossa jokeen jahdatessaan Bernardia. Krokotiilit lähtevät jahtaamaan Percivalia ja Jonnaa, mutta he onnistuvat karistamaan heidät kannoiltaan. Jonna pääsee maihin kalliolle ja vilkuttaa hyvästiksi Percivalille, joka on ajautumassa kohti vesiputousta. Percival ei ehdi uida pakoon virtausta ja hän putoaa alas vesiputouksesta omaan kuolemaansa. 

Percival McLeach esiintyi Mikin klubi -sarjan jaksossa "House of Crime", jossa hän riiteli Strombolin kanssa. Percival McLeach on ainoa Disneyn pahis, joka ei esiintynyt Mikin ketkuteatteri -elokuvassa.

On oletettavaa, että Percival McLeach on muiden Disneyn pahisten tavoin herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille rangaistuksena teoistaan.
**Ursula Holliger** (8. kesäkuuta 1937 – 21. tammikuuta 2014) oli sveitsiläinen harpisti.

Holliger esiintyi johtavien orkesterien solistina ja erikoistui aikansa musiikkiin. Hänelle sävelsivät uusia teoksia muiden muassa Edison Denisov, György Ligeti, Hans Werner Henze, Witold Lutosławski, Ernst Křenek, Frank Martin, Isang Yun, Tōru Takemitsu ja Heinz Holliger. Heinz Holliger oli Ursulan aviomies. Ursula Holliger teki vuonna 2005 yhteistyötä säveltäjä Elliott Carterin kanssa tämän konserton *Mosaic* lopullisen version valmistelussa. Hän kantaesitti teoksen Sveitsissä. Teoksesta ilmestyi myös levytys Carterin satavuotissyntymäpäivän kunniaksi. Holliger levytti myös esimerkiksi English Chamber Orchestran kanssa Louis Spohrin musiikkia. Hän teki esiintymisiä sekä nykyaikaisella että barokkityylisellä harpulla.

Holliger teki Salzburgin musiikkijuhlilla ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1974. Hän työskenteli Baselin kaupungin musiikkiakatemian harpunsoiton professorina. Hän kuoli 76-vuotiaana pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Ursula Holliger AllMusic
2. ↑  Holliger, Ursula WorldCat Identities
3. 1 2 3 4  Ursula Holliger Oxford Reference
4. 1 2 3  Remembering Ursala Holliger Harp Column


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |

 |
Tarkkuussuunnistusta
**Tarkkuussuunnistus** eli **TrailO** on eräs suunnistuksen muoto, joka soveltuu kaikenikäisille ja -kuntoisille ihmisille. Tavoitteena ei ole mitata suunnistajan fyysistä kuntoa, vaan tarkkuussuunnistuksen idea pohjautuu päättelytehtäviin ja kartanlukutaitoon. Laji sai alkunsa 1970-luvulla Ruotsissa vammaissuunnistuksena. Se rantautui Suomeen 1990-luvun puolivälissä. Kilpailuja järjestetään myös tarkkuussuunnistuksessa eri tasoilla. Lajia on suuresti kehittänyt Arne Yngström.

Lajiesittely
------------

Tarkkuussuunnistus sopii kaikenkuntoisille, myös liikuntarajoitteisille ihmisille, sillä rata kulkee poluilla ja teillä, joita periaatteessa pitää pystyä myös kulkemaan pyörätuolilla. Rastivälit tulee kuitenkin osata itse etsiä kartalta, sillä erikseen maastoon piirrettyä reittiä ei yleensä käytetä. Rastit ovat tehtäväpisteitä, jotka on sijoitettu polku-urien varrelle. Jokaisella rastilla on niin kutsuttu katselutolppa ja muutama eri kohtaan sijoitettu rastilippu. Katselutolpalta suunnistajan tehtävänä on valita, mikä rasteista on karttaan merkityllä ja rastimäärittein kuvatulla paikalla. Apuna saa käyttää myös kompassia. Rastilla saa periaatteessa liikkua vain sellaisissa kohdissa, joihin pyörätuolillakin pääsisi. Haastavammilla radoilla voi myös olla käytössä nollarasti, eli yksikään maaston rasteista ei vastaa karttaan merkittyä. Oikeasta vastauksesta suunnistaja saa yhden pisteen. Reitin pituus on yleensä 1-3 kilometriä ja se pitäisi suorittaa 1-3 tunnissa. Tarkkuussuunnistus sopii hyvin varsinkin lapsille ja aloitteleville suunnistajille kartanlukemisen opetteluun.

Joskus rastipiste voi olla myös aikarasti, jossa suunnistajan tulee tehdä valinta rajatussa ajassa, yleensä puolessa minuutissa. Toisinaan koko tarkkuussuunnistusrata voi koostua tällaisista rasteista. Tätä suunnistuksen muotoa kutsutaan myös **TempO**:ksi.

Kilpailut
---------

Tarkkuussuunnistuksesta järjestetään kaikentasoisia kilpailuja. Aluksi kilpailuja järjestettiin vain vammaisia ja etenkin pyörätuolilla liikkuvia. 1990-luvulla mukaan hyväksyttiin myös muita. Ensimmäinen virallinen Ruotsin mestaruus kilpailtiin vasta 2002. Laji alkoi kiinnostaa hiljalleen myös muissa maissa ja epävirallisia EM-kilpailuja järjestettiin 1990-luvulta lähtien. Tarkkuussuunnistuksen MM-kilpailut järjestettiin niin ikään Ruotsissa syyskuussa 2004.

Kilpailuissa on yleensä kaksi sarjaa: avoin sarja ja paralympia-sarja, johon osallistuvat tarvitsevat paralympia-kelpoisuudestaan lääkärintodistuksen. MM-kilpailuja järjestetään myös joukkuesuunnistuksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tarkkuussuunnistus | *www.suunnistusliitto.fi*. Viitattu 4.10.2021.
2. 1 2  Tarkkuussuunnistus historia *www.trailo.fi*. Viitattu 4.10.2021.
3. 1 2  Tarkkuussuunnistus lajiesittely *www.trailo.fi*. Viitattu 4.10.2021.
**Tarkoitettu** on nuorille aikuisille suunnattu Ally Condien romaani vuodelta 2010. *Tarkoitettu* on myös trilogian ensimmäinen osa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Tarkoitettu* sijoittuu tulevaisuuden maailmaan, uuteen uljaaseen Yhteiskuntaan. Päähenkilö on 17-vuotias Cassia-tyttö. Maailma, jossa hän elää, on täydellisen säännelty ja elämä ennalta suunniteltu. Kaikki pukeutuvat samalla tavalla ja syövät samaa ruokaa, jonka Yhteiskunta lähettää heille valmiina. Kansalaiset tekevät mitä käsketään ja menevät minne määrätään. Jopa vapaa-aika on tarkasti ohjattua. Lisäksi heillä on aina mukanaan kolme pilleriä, vihreä, punainen ja sininen. Pillerit pitävät huolta siitä, etteivät kansalaiset esimerkiksi toimi yhteiskuntaa vastaan.

Kun Cassia täyttää 17, hänelle esitellään hänen tuleva kumppaninsa. Parit ovat yleensä toisilleen ennalta tuntemattomia, Yhteiskunnan valitsemia optimaalisesti yhteen sopivia henkilöitä. Cassialle valittu kumppani on kuitenkin yllättäen hänen paras ystävänsä Xander. Mutta kun Cassia myöhemmin tutkii tarkemmin Xanderin tietoja saamaltaan levykkeeltä, ruudulle ilmestyvät toisen pojan kasvot. Poika on Ky, "poikkeava", yksilö joka saa elää Yhteiskunnassa, mutta ei koskaan mennä naimisiin tai saada lapsia. Kyn kasvot nähtyään Cassian mieli täyttyy kysymyksillä ja entisen mallikansalaisen sokea usko Yhteiskuntaan alkaa murtua.

Lähteet
-------

1. ↑  Ally Condie: *Tarkoitettu*. (Matched, 2010). Tammi, 2011. ISBN 978-951-31-5810-1.
**Peace & Love** on ruotsalainen kulttuuritapahtuma, jota on järjestetty Borlängessä vuodesta 1999. Vuonna 2011 lippuja myytiin yli 50 000 kappaletta, ja tapahtuma on Ruotsin vuoden suurin.

Historia
--------

Ensimmäiset Peace & Love -juhlat järjestettiin 1999. Vuosien mittaan juhlat ovat kasvaneet. 2007 perustettiin Peace & Love AB -yhtiö. Vuonna 2008 Peace & Love -juhlat ja Hultsfred-juhlat olivat Borlängessä, ja vierailijoita oli 25 000 kappaletta.

Sanoma
------

Peace & Loven pysyvä sanoma on moninkertainen yhteisyys ja ymmärrys. Sanoma tulee esille joka vuosi uutena teemana. Teemoja ovat olleet:

* 2004 - Vapaa sanoma
* 2005 - Ympäristö
* 2006 - Demokratia
* 2007 - Vallankumous
* 2008 - Herätys
* 2009 - Intohimo
* 2010 - Vapaus

Festivaalien kasvu
------------------

Kun festivaalit järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1999, ne pidettiin Bolanchen kapakassa Borlängen keskustassa. Seuraavana vuonna ne siirrettiin nuorison disko Cosmoziin, mutta sijoitettiin osittain myös Folkets Parkiin. Vuonna 2001 juhlat saivat nykyisen muotonsa: ne siirrettiin Borlängen keskustaan ja kävijöitä oli sinä vuonna 3000. Seuraavana vuonna vierailijoita oli 8000. Vuosien 2004-2005 aikana juhlan kävijämäärä kasvoi 10 000:een päivässä. Seuraavana vuonna myytiin 15 000 lippua joka päivä. Myytyjen lippujen määrä oli 2007 Peace & Love -juhlilla noin 20 000 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Peace & Love (ruotsiksi) (englanniksi)
* Peace & Love Myspacessa (englanniksi)
**Ursula Bechtolsheimer-Kipp** tai **Ursula Bechtolsheimer** (s. marraskuu 1951) on saksalainen, Sveitsissä tai toisen lähteen mukaan Britanniassa asuva yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on edesmenneen hotellimiljardööri Karl-Heinz Kippin (1924–2017) tytär, joka peri isänsä jälkeen huomattavan omaisuuden. Maaliskuussa 2019 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Bechtolsheimer-Kippin omistusten arvoksi 3,5 miljardia dollaria.

Ursula Bechtolsheimer muutti nuorempana Britanniaan aviomiehensä, hevoskasvattaja Wilfriedin kanssa. Heidän neljä lastaan pääsivät muuton seurauksena brittiläiseen kouluun. Perhe hankki hevostilan siittoloineen Gloucestershiresta. Perheen tyttärestä Laura Tomlinsonista (s. Laura Bechtolsheimer) kehittyi huipputason kouluratsastaja, joka edusti Britanniaa esimerkiksi Lontoon olympialaisissa 2012 kultaa voittaneessa kouluratsastusjoukkueessa (Carl Hester, Laura Bechtolsheimer ja Charlotte Dujardin).

Bechtolsheimer-Kipp peri isältään merkittävän osuuden muun muassa Sveitsissä luksushotelleja omistava Tschuggen-hotelliyhtymästä. Yhtymän hotelleja ovat Tschuggen Grand Hotel Arosassa, Hotel Eden Roc Asconassa ja Carlton Hotel St. Moritzissa. Bechtolsheimer-Kipp on toiminut vuodesta 2016 tämän luksushotelliketjun hallituksen puheenjohtajana. Hän myös muutti asumaan Sveitsin Arosaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Ursula Bechtolsheimer - Cirencester  6.3.2019. checkcompany.co.uk. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  Ursula Bechtolsheimer  6.3.2019. companieshouse.gov.uk. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3  Ursula Bechtolsheimer-Kipp (Maailman dollarimiljardöörien lista)  6.3.2019. Forbes, forbes.com. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Arkistoitu kopioUrsula Bechtolsheimer-Kipp bilanz.ch.  Arkistoitu 7.3.2019. Viitattu 6.3.2019. (saksaksi)
5. 1 2  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, naiset)  6.3.2019. Forbes, forbes.com. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
6. ↑  Dr Wilfried and Ursula Bechtolsheimer and family (artikkeli päosin maksumuurin takana)  20.4.2009. The Sunday Times, thetimes.co.uk. Viitattu 6.3.2019. (englanniksi)
7. ↑  Andy Bull: Laura Bechtolsheimer battles with the law of the ex at 2012 Games  15.12.2011. The Guardian, theguardian.com. Viitattu 6.3.2019. (saksaksi)
8. ↑  London 2012 Olympics Profile: British dressage team...Carl Hester, Laura Bechtolsheimer and Charlotte Dujardin.  7.8.2012. Evening Standard, standard.co.uk. Viitattu 6.3.2019. (saksaksi)
**Sansankidé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 5 000 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Sansankidén kunnan pinta-ala on 308 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Lakamanén ja idässä Diéouran sekä etelässä Bafoulabén piirin Diallanin ja lännessä Diakonin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöihin kuuluu Koumbo.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia ja pensasaroa.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat khasonkoja, fulbeja ja bambaroita.

Sansankidésta on huonokuntoinen tieyhteys Lakamanéen. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, maissi ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *Instat*. Viitattu 19.5.2021.
2. 1 2 3 4 5  Plan de sécurite alimentaire: Commune rurale de Sansankidé 2007–2011 *USAID*.  2006. Viitattu 19.5.2021.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *Reliefweb*. Viitattu 19.5.2021.
**Kirikumäe järv** (myös *Misso Kergomäe järv, Kerkomä järv*) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee suoalueen koillispuolella, mutta sen koillisranta on peltomaata. Sen pinta-ala on 62 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä. Järvi on asumaton, vaikka sen lähettyvillä kauempana rannasta on haja-asutusta. Sen koillispuolelta kulkee Vana Vatseliinan ja Käänun välinen maantie, josta on tienhaara yleiselle uimarannalle. Järvenpohja on hiekkaa tai mutaa. Järven rantoja kiertää patikkareitti, jonka varrella itärannalla sijaitsee leiriytymispaikka nimeltään Kirikumäe metsaonn. Järven pohjoispuolella sijaitsee Kirikumäe matkamaja.

Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 185,0 m mpy. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 3,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0017 kuutiokilometriä eli 1,7  miljoonaa kuutiometriä. Järven valuma-alueen laajuus on 6,2  km² ja sen laskujoki on Pedetsi jõgi. Järven ympäristössä sijaitsee useita suolampia. Niitä ovat esimerkiksi Pundsu järv, Kõrbjärv, Linajärv, Mudajärv ja Pedejä järv. Pundsu-, Kõrb- ja Linajärvestä laskee ojat Kirikumäe järveen. Järvi ja sen lähitienoo kuuluu Kirikumäen suojelualueeseen.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. *pehme- ja heledaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti lievästi dystrofiseksi järveksi, jossa järven vedessä on pienet humuspitoisuudet (vir. *semidüstroofne tai poolhuumustoiteline*, SD).

* Näkymä järvelle heinäkuussa 2008Näkymä järvelle heinäkuussa 2008

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.8.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Keskkonnaregister: Kirikumäe järv (vee2144700) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 23.8.2017. (viroksi)
3. 1 2  Kirikumäe järv, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi), viitattu 29.8.2017
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!

Aiheesta muualla
----------------

* Vaskna Turismitalu: Kirikumäe järv (valokuvia), 30.4.2014, viitattu 29.8.2017 (viroksi)
* Keskkonnaamet: Kirikumäe järve matkarada (PDF), 2007, viitattu 29.8.2017 (viroksi)
**Kirikulaht**  on Virossa Hiidenmaan kunnassa Hiidenmaan saarella sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on laguunimainen merestä irti kuroutumassa oleva flada, jolla on salmen kautta yhteys mereen Reiginlahdessa, mutta johon virtaa myös makeaa vettä sisämaan ojista. Järven pinta-ala on 114 hehtaaria (ha) ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Saaria on kolme, joiden yhteinen pinta-ala on 4,2 ha. Siihen laskee useita ojia, joista huomattavimmat ovat laskuoja Kajumerestä, Pihlaoja (myös Pihla jõgi), jolla on suuri valuma-alue, ja lyhyt oja viereisestä järvestä Kööna-aukosta. Järven rantaviivan pituus on 9,5 kilometriä ja se on enimmäkseen ruohikkoista kosteikkoa tai metsämaata. Kõrgessaaren pienkauppala sijaitsee järven länsipuolella ja Reigin kirkko sijaitsee 700 metriä rannasta kaakkoon.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (vir. *rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)*).

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (vir. *halotroofne tai soolatoiteline*, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Järvelle tehtiin vasta 2007 ensimmäinen eliöstön tilaa kartoittava tutkimus osana laajempaa 20 Viron rannikoiden järven kartoitusta. Hiidenmaan pohjoisrannikko on Kirikulahden ympäristössä muuttolintujen tunnettuja levähdyspaikkoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 17.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Keskkonnaregister: Kirikulaht (vee2051340) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 17.3.2017. (viroksi)
3. 1 2  Timma, Tarmo & Kumaria, Margit & Kübara, Kaidi & Soharb, Kadri & Traunspurger, Walter: Meiobenthos of some Estonian coastal lakes (PDF) *Proc. Estonian Acad. Sci. Biol. Ecol.*.  2007. Tartto, Viro. Viitattu 28.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  Viron lintu- ja luontoretki-opas: KÕRGESSAARE JA LUIDJA, HIIDENMAA, viitattu 28.3.2017
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Carysfort** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Caroline-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1915.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 4. kevyt risteilijäviirikön johtoalukseksi Suureen laivastoon (engl. *Grand Fleet*), mistä se siirrettiin 1916 Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Harwichissa alus korvasi pahoin vaurioituneen ja telakalle siirretyn sisaraluksensa *HMS Conquestin*. Vuonna 1917 alus siirrettiin 7. kevyt risteilijäviirikkön lippulaivaksi Suureen Laivastoon. Alus törmäsi joulukuussa SS *Glentaisen* kanssa.

Huhtikuussa 1919 alus palasi 2. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin, jonka mukana se lähetettiin Itämerelle vuoteen 1920, mistä palasi takaisin Harwichiin. Alus liitettiin osaksi Atlantin laivastoa (engl. *Atlantic Fleet*) huhtikuussa 1921.

*Carysfort* partioi Irlannin rannikolla Irlannin sisällissodan aikana 1922 ja sen jälkeen alus lähetettiin Turkin vesille 1922-1923 Kreikan ja Turkin välisen sodan vuoksi.

Syyskuussa 1923 alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportiin reserviin, mistä se palautettiin seuraavana vuonna aktiivipalvelukseen joukkojenkuljetusaluksena. Alus palveli Devonportin reservin lippulaivana vuodesta 1927. Alus palasi uudelleen joukkojenkuljetusalukseksi kuljettaessaan joukkoja Kiinaan helmikuusta heinäkuuhun 1929. Kiinasta palattuaan alus palasi Devonportin reserviin ja tammikuusta 1930 vanhemman lippu-upseerin alukseksi, kunnes *HMS Comus* vapautti sen tehtävästä.

Huhtikuussa 1931 alus poistettiin palveluksesta ja myytiin romutettavaksi lokakuussa McLellanille.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Conway's s. 57

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
**Vääräjärvi** on järvi Nuuksion järviylängöllä pohjoisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Velskolassa. Vääräjärvi on osa Nuuksion kansallispuiston järvimosaiikkia.

Vääräjärven lähimmät naapurijärvet ovat Urja lännessä ja Kattilajärvi etelässä. Järvien korkeustaso on lähes sama, hieman yli 60 metriä merenpinnasta. Niitä erottavat toisistaan kapeat kannakset, järvien keskellä on ylänköalue. Noin kilometrin Vääräjärvestä länteen sijaitsevan Orajärven korkeustaso on huomattavasti ylempi, 87 metriä. Vääräjärven kaakkoispuolisen Velskolan Pitkäjärven korkeustaso on puolestaan noin 50 metriä. Vääräjärven koillispuolella sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Myllyjärvi; järvet ovat lähes kiinni toisissaan, niiden välistä kulkee Vääräjärventie.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paikannimihaku : Vääräjärvi, Espoo *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 11.6.2019.
2. 1 2  Vääräjärvi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 11.6.2019.
3. ↑  Vääräjärvi Espoon karttapalvelussa

Aiheesta muualla
----------------

* Visit Espoo
**Väärä tietoisuus** on marxilainen oletus, jonka mukaan aineelliset ja institutionaaliset tekijät johtavat työväenluokkaa (ja kenties muita luokkia) harhaan kapitalismin luonteen suhteen. Hypoteesi seuraa tavarafetisismin teoriasta, jonka mukaan ihmiset kokevat yhteiskunnalliset suhteet pelkästään asioiden välisinä taloudellisina arvoina, toisin sanoen henkilön saadessa rahaa työskentelystään ja ostaessaan haluamansa tavaran. Raha ja tavara tuntuvat luovan sosiaalisia suhteita ihmisistä riippumatta, päättäen kuka saa mitäkin ilman ihmisten *suoraa* toimintaa tai järjestäytymistä. Ihmiset *vieraantuvat* keskenäisestä toiminnastaan.

Friedrich Engels kirjoitti 1893:

> »Ideologia on nk. ajattelijan luoma prosessi. Tietoisesti, se on totta, mutta kyseessä on väärä tietoisuus. Hän ei tunnista niitä voimia, jotka todella motivoivat häntä, muutoinhan kyseessä ei olisi ideologinen prosessi. Täten hän ymmärtää häntä motivoivat voimat väärin.» 
> 
> 

Ei ole todisteita, että Karl Marx itse olisi käyttänyt väärä tietoisuus -termiä, ainakaan tunnetuissa kirjallisissa teoksissa. Kyseessä on pelkästään Engelsin teoria.

Lähteet
-------

* Pines, Christopher L.: *Ideology and false consciousness : Marx and his historical progenitors*. Albany: State University of New York Press, 1993. ISBN 0-7914-1431-0. (englanniksi)
* Eagleton, Terry: *Ideology: An Introduction*. Verso, 1993. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedirch Engels kirjeessä Franz Mehringille 14. heinäkuuta 1898, julkaistu teoksessa Robert C. Tukcer (toim.) 1972: The Marx-Engels Reader. New York: W.W. Norton, s. 648-649.
2. ↑  Eagleton 1991, 89
**Traktorikilpakyntö** alkoi maailmanlaajuisena organisoituna toimintana vuonna 1953. Ensimmäiset traktorikynnön maailmanmestaruuskilpailut käytiin Kanadan Ontariossa, jonka jälkeen tapahtuma on järjestetty lähes poikkeuksetta vuosittain. Paluuauroille on ollut oma sarja vuodesta 1992 lähtien. Maailmanmestaruuskilpailujen järjestämistä hallinnoi World Ploughing Organization (WPO), joka on perustettu vuonna 1952. WPO:ssa on edustettuna 31 jäsenmaan kilpakyntöorganisaatiot, jotka vuorollaan vastaavat vuosittaisen kilpailun järjestämisestä.

Traktorikynnön SM-kilpailut
---------------------------

Vuonna 2014 Suomen mestaruudet kynnettiin Haltialan kotieläintilalla.
Vuoden 2014 traktorikynnön SM-kolmikko: keskellä voittaja Jarmo Itälehto Ilmajoelta. Itälehdon SM-kiertopalkintoa katselevat vasemmalta kilpailun kakkonen, Matti Rautiainen Lohjalta ja oikealta kolmannelle sijalle kyntänyt Lars-Erik Staffans Vöyristä.
Suomessa on järjestetty traktorikynnön SM-kilpailuja vuodesta 1953 lähtien. SM-Kyntötoimikunta koostui alan järjestöjen edustajista, vuodesta 2014 lähtien järjestämistä organisoi SM-Kyntö ry. Kilpailussa on eri sarjat paluuauroille ja sarka-auroille, sarka-auroilla kynnetään yleisessä ja nuorten sarjassa. Veteraanikoneiden sarjassa traktorin tulee olla rekisteröity ensimmäisen kerran ennen vuotta 1980.

Kilpailusuorituksen arvioivat ryhmissä työskentelevät tuomarit, jotka arvostelevat kynnön avauksen lisäksi kyntötuloksen yleensä ja lopetuksen. Lisäksi tarkistetaan mittauksin, että kyntö on vaaditun syvyinen. Sarkakynnössä tavoitteena ovat pyöristyneet ja murentuneet viilut, nurmikynnön viilujen olisi oltava kiinteitä ja kokonaisena säilyneitä. Viilujen on oltava tasalevyisiä, suoria, erotuttava toisistaan ja oltava tiivisti toisiaan vasten. Sängen ja kasvillisuuden tulee olla peittynyt. Suomessa käytettävät kilpailusäännöt vastaavat MM-kilpailujen sääntöjä, muutamissa kohdin suomalaiset olosuhteet ja käytännöt on otettu säännöissä huomioon. Kilpailusäännöissä on määräykset muun muassa kilpailussa käytettävälle kalustolle ja avustajien käytölle. Sarka-auroille suositeltu kyntöalue on 20 metriä leveä ja 100 metriä pitkä, paluuaurojen lohko on vastaavan pituinen, mutta sen on oltava kiilamainen. Kynnön avauksen tekemiseen on aikaa 20 minuuttia, sen lisäksi on varsinaista kyntöaikaa 160 minuuttia suosituksen kokoiselle kahdenkymmenen aarin eli 0,2 hehtaarin lohkolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Champions of the World Ploughing Contests since 1953 World Ploughing Organization. Viitattu 28.9.2014.
2. ↑  History/Constitution World Ploughing Organization. Viitattu 28.9.2014.
3. 1 2  Traktorikilpakynnön säännöt 2009 (PDF)  2012. SN-Kynnöt ry.  Arkistoitu 8.6.2016. Viitattu 28.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Traktorikyntökilpailut** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Calliope-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Champion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Calliope-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Calliope-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Hebburnistä Hawthorne Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 20. joulukuuta.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston (engl. *Grand Fleet*) 13. hävittäjälaivueen lippulaivaksi. Se osallistui touko-kesäkuun vaihteessa 1916 Skagerrakin taisteluun.

Vuoden 1919 alussa *Champion* liitettiin 2. kevyt risteilijäviirikköön ja pian sen jälkeen vielä samana vuonna liitettiin yhdessä *HMS Vernonin* kanssa torpedokouluun. Alus oli huollettavana 1923, mutta poistettiin silti palveluksesta. Alus siirrettiin Portsmouthiin odottamaan telakalle pääsyä lokakuussa 1924. Palvelukseen alus palasi tykistökoululaivaksi toukokuussa 1925 ja liitettiin viestikouluun 1928.

*Champion* poistettiin palveluksesta joulukuussa 1933 ja myytiin romutettavaksi 28. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Conway's s. 58

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
**Traktorimuseot** ovat erikoismuseoita automuseoiden tapaan. Traktoreiden yleiskäyttöisyyden vuoksi joissain traktorimuseoissa on kuitenkin esillä myös traktoreissa käytettyjä työkoneita, perävaunuja ja puimureita. Joissain traktorimuseoissa on lisäksi maamoottorikokoelmia, koska maamoottorit olivat maatalouden koneistamisen esiaste ennen traktorien käyttööntuloa.

Traktorimuseoita eri maissa
---------------------------

### Suomi

Suomessa on kymmenien traktoreiden kokoelmia esitteleviä pieniä traktorimuseoita, joita ylläpitävät yleensä yksityisten keräilijöiden yhteisöt. Lisäksi yksityiset yhteisöt ylläpitävät joitain museotraktorikappaleita omissa tiloissaan harrastusautojen tapaan. 

Suomalaisia yksityisiä traktorimuseoita ovat Etelä-Pohjanmaan traktorimuseo Nurmossa Etelä-Pohjanmaalla, Gårdskullan museo Siuntiossa Uudellamaalla, Kovelan traktorimuseo Nummi-Pusulassa Uudellamaalla, Mäkilän traktorimuseo Somerolla Varsinais-Suomessa ja Vammalan Auto- ja traktorimuseo Sastamalassa Pirkanmaalla. 

Raja yksityisen museon ja yksityisen näytteillä olevan kokoelman välillä on liukuva, ja suuria näytteillä olevia yksityisiä kokoelmia, joita niiden kerääjät eivät halua kutsua museoksi, on esimerkiksi tarvasjokelaisella Uitonkulman siivapyörämiehet ry:llä Varsinais-Suomessa.

Kokoelma vanhoja traktoreita ja muita koneita muun maataloushistorian ohella on esillä myös valtion ylläpitämässä valtakunnallisessa maatalouden erikoismuseossa eli Suomen maatalousmuseo Sarassa Loimaalla.

### Israel

Israelissa toimii Lev Hasharon Museum for Annals of the Tractor and Agricultural Mechanization -niminen traktorimuseo.

Traktoriharrastus
-----------------

*Pääartikkeli: Traktoriharrastus*
Suomessa traktoriharrastajat ovat järjestäytyneet traktorimerkeittäin perinnetraktoreita koskevan tiedon vaihtamiseksi ja mahdollisesti varaosien ja kunnostusneuvojen hankkimiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Eeva Suojanen: Maatalousmuseo sai mittavan kokoelman  13.syyskuuta 2006. Turun Sanomat. Viitattu 10. kesäkuuta 2007. (suomeksi)[vanhentunut linkki]

Suomen traktorimuseot

* Etelä-Pohjanmaan traktorimuseo (Nurmo)
* Gårdskullan museo (Siuntio)
* Kovelan traktorimuseo (Nummi-Pusula)
* Mäkilän traktorimuseo (Somero)
* Vammalan Auto- ja traktorimuseo (Vammala)
Nicky Hopkins kolmas vasemmalta, yhtyeen Quicksilver Messenger Service kanssa vuonna 1970.
**Nicholas Christian "Nicky" Hopkins** (24. helmikuuta 1944 – 6. syyskuuta 1994) oli englantilainen kosketinsoittaja.

Elämä ja ura
------------

Hopkins aloitti uransa Screaming Lord Sutch and the Savages -yhtyeessä 1950-luvun lopulla. Heikon terveydentilansa vuoksi, joka osoittautui Crohnin taudiksi, Hopkins toimi enimmäkseen studiomuusikkona. Kiertueille osallistumista haittasi myös paheneva alkoholismi ja huumeiden käyttö. Hopkins esiintyi myös Woodstock-festivaalilla Jefferson Airplanen kanssa. Hopkins oli skientologi ja soitti vuonna 1982 ilmestyneellä L. Ron Hubbardin sävellyksiä ja sanoituksia sisältäneellä *Space Jazz* -albumilla. Hopkins esiintyi Suomessa Andy McCoyn ja Dave Lindholmin kanssa vuonna 1991. Hän kuoli Nashvillessä vuonna 1994 leikkauksia seuranneisiin komplikaatioihin.

Levytyksiä
----------

### Rolling Stonesin kanssa

Hopkins soitti Rolling Stonesin albumeilla vuodesta 1967 vuoteen 1975. Tunnettuja levytyksiä ovat "Angie", "Sympathy for the Devil" ja "Waiting on a Friend". Hopkins oli mukana Jean-Luc Godardin vuonna 1968 ohjaamassa Rolling Stones-aiheisessa elokuvassa *Sympathy for the Devil* (elokuva tunnetaan myös alkuperäisellä nimellä 'One Plus One').

### Muita levytyksiä

Hopkins äänitti musiikkia ja esiintyi monien huomattavien esiintyjien englantilaisilla ja amerikkalaisilla pop- ja rock-julkaisuilla 1960-luvulta 1990-luvulle, muun muassa The Whon, The Kinksin, Carly Simonin, Jeff Beckin, Jerry Garcían, Rod Stewartin, Joe Cockerin levyillä ja vielä Spinal Tapin levyllä vuonna 1991. Hän soitti pianoa Beatlesin singlellä "Revolution" ja sen jälkeen yhtyeen kaikkien jäsenten soololevyillä. Vuonna 1975 ilmestyneessä Tommy -musikaalielokuvassa Hopkins soitti pianoa ja osallistui sovittamiseen. Hopkins julkaisi myös sooloalbumeja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Strauss, Neil: Nicky Hopkins, 50, Studio Keyboardist In Rock Recording *The New York Times*.  10.9.1994. Viitattu 5.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  Comaratta, Len: Icons of Rock: Nicky Hopkins *Consequence of Sound*.  10.10.2010. Viitattu 5.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Nicky Hopkins - Biography *nickyhopkins.com*. Viitattu 5.8.2019.
4. ↑  L. Ron Hubbard - Space Jazz *Discogs*. Viitattu 6.8.2019. (englanniksi)
5. ↑  Keikalla: Andy McCoy, Dave Lindholm ja Nicky Hopkins *yle.fi*. Viitattu 5.8.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Toni Auvinen** on pohjoissavolaisen Tuusniemen kunnan entinen kunnanjohtaja. Hän toimi kunnanjohtajana vuosina 2012–2016.

Toni Auvinen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri, pääaineena yhteiskuntapolitiikka. Hän on suorittanut myös johtamisen erikoisammattitutkinnon ja lukuisia muita tutkintoja. Hän on työskennellyt kunta-alalla erilaisissa tehtävissä vuodesta 2001 alkaen, ensin luottamushenkilönä ja aluekehittäjänä, sitten projektipäällikkönä ja toimitusjohtajana, viimeiseksi kunnanjohtajana sekä ICT- ja digijohtajana. Helmikuussa 2022 hän aloitti FCG Finnish Consulting Group Oy:n johtavana konsulttina keskittyen kuntien ja hyvinvointialueiden johtamiseen, strategiatöihin sekä digitiekarttoihin. Hän on työskennellyt yli sadan kunnan ja kaupungin kanssa eri puolilla Suomea. Hän on myös kirjoittanut kaksi kuntien digitalisaation tulevaisuuskirjaa, jotka molemmat on jaettu kaikkiin Suomen kuntiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ylönen, Jorma: Toni Auvinen irtisanoutui Tuusniemen kunnanjohtajan virasta *Kuntalehti*.  22.5.2017. Viitattu 13.12.2021.
2. ↑  Toni Auvinen Tuusniemen johtoon *Yle Uutiset*.  21.10.2011. Viitattu 13.12.2021.

*
**Tatjana Valerjevna Arhipova** (o.s. **Petrova**, ven. Татьяна Валерьевна Петрова, s. 8. huhtikuuta 1983 Tšuvassia) on venäläinen kestävyysjuoksija.

Petrova sijoittui 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa neljänneksikymmenenneksiensimmäiseksi ja myöhemmin samana vuonna Thunin maastojuoksun EM-kisoissa nuorten sarjassa yhdeksänneksitoista. Seuraavana vuonna hän oli Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjan viideskymmenestoinen. Samana vuonna Kingstonin nuorten MM-kisoissa hän juoksi 3 000 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 9.17,83 ja 5 000 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 16.04,10. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 10 000 metriä vuonna 2005 ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi vuosina 2003 ja 2005. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän voitti EM-hopeaa 3 000 metrin esteissä ajalla 9.28,05. Kauden lopussa hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa samassa lajissa viidenneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti MM-hopeaa ajalla 9.09,19. 

Pekingin olympialaisissa 2008 Arhipova sijoittui estejuoksussa alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssimitalistiksi kun edelle sijoittunut Jekaterina Volkova hylättiin dopingin takia. Lontoon olympialaisissa 2012 Arhipova sijoittui maratonjuoksussa kolmanneksi ajalla 2.23.29.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Petrova Berlin 2011
* 1 500 metrin juoksu: 4.16,01 (2008)
* 3 000 metrin juoksu: 8.44,13 (2006)
* 5 000 metrin juoksu: 15.46,58 (2003)
* 10 000 metrin juoksu: 32.17,49 (2005)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 32.10 (2007)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.52 (2004)
* Puolimaraton: 1.12.31 (2011)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.26.01 (2011)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.43.22 (2011)
* Maraton: 2.23.29 (2011)
* 3 000 metrin estejuoksu: 9.09,19 (2007)

Lähteet
-------

* Tatjana Arhipova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Event Result Database - Results European U23 Championships www.european-athletics.org:  EAA. Viitattu 20.10.2009. (englanniksi)
2. ↑  Beijing 2008 3000m steeplechase women - Olympic Beijing 2008 Athletics *International Olympic Committee*. Viitattu 20.7.2018. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Itäinen Vaasantie** (ruots. *Östra Vasavägen*) on 1950- ja 1960-luvuilla rakennettavaksi suunniteltu,
myös Turpiinitieksi kutsuttu tieyhteys Turussa. Tien oli tarkoitus toimia kaupungin sisääntuloväylänä Hämeenlinnan suunnasta ja vähentää Hämeenkadun ja etenkin Tuomiokirkkosillan liikennepainetta.

Tien linjaus
------------

Itäisen Vaasantien linjaa Elinantien kerrostalojen ja Ylioppilaskylän välissä.
Tielle oli kaksi vaihtoehtoista linjausta. Ensimmäinen olisi kulkenut Hämeentieltä Nummenmäen
alueen läpi nykyiselle yliopistoalueelle ja sieltä edelleen Kasarminkadun ja Verkatehtaankadun linjaa
suoraan kohti Aninkaistensiltaa. Suunniteltu linjaus on osittain nähtävissä maastossa rakentamattomina alueina Nummen kirjaston vieressä ja  kylpylähotelli Caribian takana niin sanotussa
Ikituurin montussa. Toinen linjaus olisi ollut alkuosaltaan yhteneväinen edellisen kanssa, mutta kaupunkialueelle tulo olisi järjestetty Pispalantien ja Raunistulan kautta. Turun kaupungin karttapalvelun kaavakartoissa näkyy Vaasantie-niminen varaus Sillankorvan ensisuojan kohdalla ja Toijalan radan varressa. 

Ensimmäisen linjausvaihtoehdon huomattava ongelma olisi maisemahaittojen ohella ollut Karjaan radan ja moottoritien välisen alueen jääminen liikennemottiin. Lisäksi tie olisi katkaissut useita poikkikatuja. Toinen vaihtoehto taas olisi uhannut Raunistulan ja Lonttisten puutaloalueita ja edellyttänyt toisen sillan rakentamista Aurajoen yli hyvin lähelle rautatiesiltaa siinä tapauksessa, että tien loppuosa olisi rakennettu Lonttisten läpi linja-autoasemalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Hallituksen pantava turhat valittajat kuriin (Turun Sanomat 27.03.2007)
2. 1 2  Lento, Reino: *Suomen Turku N:o 2 1971: Itäinen Vaasantie – Kaupungintalo – Kupittaa*. Turkuseura.
3. ↑  Laakso, Veikko (1980): Turun kaupungin historia 1918–1970, s. 281. Turun kartta vuodelta 1968.
4. ↑  Raunistula: Pimeän viinan myyntipaikasta suosituksi asuinalueeksi *asumista.fi*.  Arkistoitu 28.10.2017. Viitattu 28.10.2017.
Toni Garrn vuonna 2015.
**Antonia "Toni" Garrn** (s. 7. heinäkuuta 1992 Hampuri, Saksa) on saksalainen malli.

Garrnin ollessa 13-vuotias saksalaisen mallitoimiston Model Factoryn omistaja Claudia Midolo huomasi hänet jalkapallo-ottelun katsomossa. Garrnin ensimmäinen työ oli Closed-farkkumallina. 15-vuotiaana hän avasi Calvin Kleinin muotinäytöksen New Yorkissa syyskuussa 2007.

Garrn on kävellyt lukuisten muotisuunnittelijoiden, kuten Dolce & Gabbanan, Louis Vuittonin, Guccin ja Chanelin muotinäytöksissä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Hugo Bossin, Tommy Hilfigerin ja Pradan mainoksissa ja useiden Vogue-lehtien kansissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Toni Garrn *Fashion Model Directory*. Viitattu 20.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Prüfer, Tillmann: Fräulein Wunder *Die Zeit*.  21.1.2010. Viitattu 20.1.2016. (saksaksi)
3. ↑  The German Fräulein: Toni Garrn *Frankfurter Allgemeine Zeitung*.  20.9.2011. Viitattu 20.1.2016. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |