recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Punaista fosforia
Punaisen fosforin kiderakenne.
**Punainen fosfori** on eräs fosforin allotrooppinen muoto. Se on rakentunut pitkistä, tiiviisti pakkautuneista atomiketjuista. Sen tiheys on noin 2,34 g/cm³ ja sulamispiste noin 590 °C. Punaisen fosforin leimahduspiste on 240 °C ja CAS-numero 7723-14-0. Toisin kuin valkoinen fosfori, se ei ole kovin reaktiivista, ei syty itsestään huoneenlämmössä, ei liukene veteen tai orgaanisiin liuottomiin eikä ole kovin myrkyllistäkään. Aineen LD50 on 15 g/kg (suun kautta, rotta). Hangattaessa se kuitenkin kipinöi, ja noin 400 °C:n lämpötilaan kuumennettuna sekin palaa.

Punaista fosforia syntyy, kun valkoista fosforia kuumennetaan ilmattomassa tilassa noin 400 °C:een. Paljon hitaammin sama muutos tapahtuu huoneenlämmössäkin.

Punaista fosforia käytetään pääasiassa tulitikkuteollisuudessa. Sitä on tulitikkuaskin raapaisupinnassa sekoitettuna lasijauheeseen ja sideaineeseen. Tikkua raapaistaessa se kipinöi ja sytyttää tikun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Risto Laitinen, Jukka Toivonen: *Yleinen ja epäorgaaninen kemia*, s. 167. Otatieto, 1982. ISBN 951-672-094-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Isvet, käyttöturvallisuustiedote: Fosfori, punainen (pdf)
* ChemBlink: Phosphorus red (englanniksi)
**Worodougoun alue** (ransk. *région du Worodougou*) on Woroban piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11 429,66 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Séguéla. Asukkaita on 272 300 henkeä (vuonna 2014).

Worodougoun alue rajoittuu pohjoisessa Kabadougoun ja Bagouén, idässä Bérén, etelässä Haut-Sassandran ja lännessä Tonkpin ja Bafingin alueisiin.

Alue käsittää Kanin ja Séguélan departementit. Kuntia ovat Djibrosso, Dualla, Kani, Massala, Morondo, Séguéla, Sifié ja Worofla.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, munuaispuu, banaani, maissi, jamssi ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä kaivetaan perinteisin menetelmin timantteja ja kultaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ivory Coast: Administrative Division Citypopulation.de. Viitattu 16.2.2017.
2. ↑  Districts of Côte d'Ivoire (Ivory Coast) Statoids. Viitattu 16.2.2017.
3. ↑  RGPH 2014: Région du Worodougou *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
4. ↑  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mai 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
5. ↑  Worodougou *Direction générale de la décentralisation et du développement local*.  Arkistoitu 1.10.2020. Viitattu 23.8.2020.
| "Wouldn’t It Be Nice"The Beach Boys |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Pet Sounds* |
|  Julkaistu | 11. heinäkuuta 1966 |
|  Formaatti | Vinyyli-single |
|  Tuottaja(t) | Brian Wilson |
|  Tyylilaji | pop, rock |
|  Kesto | 02.22 |
|  Levy-yhtiö | Capitol |

**Wouldn’t It Be Nice** on The Beach Boysin kappale *Pet Sounds* -albumilta. Se julkaistiin singlenä kansainvälisesti (b-puolenaan "God Only Knows") ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 2. Yhdysvaltain singlelistalla kappale sijoittui kahdeksanneksi.*lähde?*

Yhtyeen levy *Pet Sounds* oli ilmestyessään suurelle yleisölle liiankin haastava ja vaikeasti omaksuttava kokonaisuus*lähde?*, eikä siltä julkaistu hittisinglejä edellisten albumien tapaan. "Wouldn’t It Be Nice" ja Sloop John B menestyivät kuitenkin hyvin eri maiden singlelistoilla. "Wouldn’t It Be Nice" kertoo Brian Wilsonin mukaan lapsuuden unelmista. Wilson kirjoitti Pet Soundsin tekstit yhdessä Tony Asherin kanssa.

*Pitchfork* valitsi kappaleen 1960-luvun seitsemänneksi parhaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Pitchfork: The 200 Greatest Songs of the 1960s
**Teféli** (kreik. Τεφέλι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 550 (vuonna 2011).

Tefélin kylä sijaitsee noin 33 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1363. Tefélin tärkein kirkko on omistettu sen suojeluspyhälle, Pyhälle Johannekselle (*Ágios Ioánnis*).

Teféli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Τεφελίου, *Topikí Koinótita Tefelíou*), johon kuuluvat varsinaisen Tefélin kylän lisäksi kylät Aposelémi ja Pyráthi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 668. Aiemmin Teféli kuului Asteroúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Asteroúsian kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Τεφέλι *Original Crete*. Viitattu 6.9.2021.
Vasili Nemirovitš-Dantšenko vuonna 1912.
**Vasili Ivanovitš Nemirovitš-Dantšenko** (ven. Васи́лий Ива́нович Немиро́вич-Да́нчeнко, 5. tammikuuta 1845 Tbilisi – 18. syyskuuta 1936 Praha) oli venäläinen kirjailija.

Vasili Nemirovitš-Dantšenko syntyi armeijan upseerin perheeseen. Hänen äitinsä oli armenialainen. Vasilin veli Vladimir oli tunnettu teatteriohjaaja. Nemirovitš-Dantšenko opiskeli kadettikoulussa ja Pietarin yliopistossa ja oli 1870-luvun alussa karkotettuna Arkangelissa.

Nemirovitš-Dantšenko oli hyvin tuottelias kirjailija. Hän on julkaissut noin 250 kirjaa. Niistä suuri osa on matkakirjoja, jotka kuvaavat Pohjois-Venäjää, Uralia, Volgan aluetta, Kaukasiaa, Eurooppaa, Amerikkaa ja Afrikkaa.

Nemirovitš-Dantšenko oli ensimmäisiä venäläisiä sotakirjeenvaihtajia. Hän osallistui Turkin sotaan, Venäjän–Japanin sotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan ja kirjoitti romaaneja Kaukasian valloituksesta. Nemirovitš-Dantšenkon romaanien ja kertomusten sankareita ovat vahvat ja rohkeat ihmiset, jotka toimivat aktiivisesti muiden hyväksi. Hän oli aikanaan suosittu isänmaallinen ja humanistinen kirjailija, joka ei tuotannossaan yltänyt suuriin saavutuksiin.

Nemirovitš-Dantšenko muutti ulkomaille vuonna 1922. Hän asui ensin Berliinissä ja asettui sitten Prahaan. Hän kirjoitti siellä muistelmiaan ja sai ikänsä puolesta erilaisia kunnianosoituksia.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Hyljätty kaivos* (*Zabytyi rudnik*). Helsinki: Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, 1899.
* *Laupiaan vihamiehen lähde: Itämainen satu*. Suom. Santeri Grönberg. Teoksessa *Poimintoja: Valikoima venäläisten kirjailijain kertomuksia 1*. Hamina: Uusi Kansan-kirjapaino, 1903.
* *Majurin holhokit* (*Maior Bobkov i ego siroty*). Suom. Emil Mannstén. Helsinki: Otava, 1902.

Novelleja
* Laupiaan vihamiehen lähde, antologiassa: *Poimintoja: valikoima venäläisten kirjailijain kertomuksia. 1*, Hamina: Uusi Kansan-kirjapaino O. y. 1903
* Hylätty kaivos, antologiassa: *Yhdeksäs "Hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte*, toim. V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1942

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Russkaja literatura XX veka. Prozaiki, poety, dramaturgi: biobibliografitšeski slovar*, s. 629–631. Moskva: Olma-Press Invest, 2005. ISBN 5-94848-211-1. Teoksen verkkoversio. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Vasili Romanov.
Ruhtinas **Vasili Alekandrovitš Romanov** (7. heinäkuuta (J: 23. kesäkuuta) 1907 Hatsina, Venäjä – 23. kesäkuuta 1989 Woodside, Kalifornia, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen aatelinen ja suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanovan ja suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš Romanovin poika.

Elämäkerta
----------

Vasili syntyi Hatsinan palatsissa 7. heinäkuuta Ksenia Aleksandrovna Romanovan ja suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš Romanovin kuudentena lapsena. Vaikka Vasili oli tsaari Aleksanteri III:n tyttärenpoika, äidin puolelta hän ei saanut suuriruhtinaan arvoa, koska hän oli isän puolelta tsaari Nikolai I:n pojanpojanpoika. *lähde?*

Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 Vasili oli 11-vuotias, kun hänet vangittiin vanhempiensa ja isoäitinsä ja joidenkin muiden Romanov-suvun jäsenten kanssa Krimillä. Vasili pakeni perheineen 11. huhtikuuta 1918 Venäjältä Ison-Britannian kuningas Yrjö V:n, joka oli Maria Fjodorovnan siskon puoliso, lähettämällä brittiläisellä sotalaivalla HMS Marlborough'lla Mustanmeren yli Maltaan ja sieltä edelleen Englantiin.

Maanpaossa Vasili eli Englannissa äitinsä kanssa. 1920-luvulla hän emigroitui Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli laivapoikana, telakkatyöntekijänä, pörssivälittäjänä, viininviljelijänä ja kanafarmarina. 

Vuonna 1980 Vasilista tuli Romanov-suvun säätiön puheenjohtaja veljensä Dmitrin seuraajana.

Vasili meni naimisiin New York Cityssä 31. heinäkuuta vuonna 1931 ruhtinatar Natalia Galitsinin kanssa (26. lokakuuta 1907 Moskova – 28. maaliskuuta 1989 Woodside) Pariskunta asui Kaliforniassa ja sai yhden tyttären, prinsessa Marina Romanovin (s. 22. toukokuuta 1940 San Francisco) joka meni naimisiin amerikkalaisen William Beadlestonin (s. 31. heinäkuuta 1938 Long Branch, New Jersey) kanssa 8. tammikuuta 1967. Avioliitto päättyi myöhemmin eroon.
**Vasili Aleksejevitš Paškevitš** (ven. Васи́лий Алексе́евич Пашке́вич; n. 1742 – 20. maaliskuuta 1797 Pietari) oli venäläinen säveltäjä, viulisti, laulaja ja kapellimestari. Hän oli yksi Venäjän varhaisimmista kantaväestöön kuuluneista oopperasäveltäjistä. Hän työskenteli Katariina Suuren hovissa, ja häntä on kuvattu "ainoaksi Katariina Suuren rakastamaksi venäläissäveltäjäksi".

Paškevitš toimi vuodesta 1763 hovin tanssiorkesterin viulistina. Hovisäveltäjäksi hän pääsi 1770-luvulla. Hänen ensimmäinen säilynyt oopperansa on *Nestšaste ot kareti*, Mihail Sokolovskin innoittama koominen ooppera Jakov Knjažninin librettoon. Vuodesta 1783 Paškevitš oli hovissa kamarimuusikon tehtävissä, mutta jatkoi myös säveltämistä, ja ooppera *Fevei* Katariina Suuren librettoon esitettiin vuonna 1786 suurella menestyksellä. Vuonna 1789 Paškevitšista tuli hovin tanssiorkesterin konserttimestari ja hovin lauluyhtyeen jäsen. Paškevitš opetti vuodesta 1773 laulua Pietarin taideakatemiassa ja toimi myös viulunsoiton opettajana vuosina 1780–1783.

Paškevitšin varhainen tyyli muotoutui Baldassare Galuppin, Niccolò Piccinnin ja Giovanni Paisiellon pohjalta. Hänen tyylissään oli muutosta 1780-luvulla, ja hän käytti venäläisiä kansansäveltämiä oopperoiden hääkohtauksissa. *Natšalnoje upravlenie Olega* -oopperaan Paškevitš saikin Katariina Suurelta tehtäväksi hääkohtauksen laatimisen. Oopperan sävellystyössä olivat hänen lisäkseen mukana Carlo Cannobio ja Giuseppe Sarti. *Natšalnoje upravlenie Olega* on yksi niistä kolmesta oopperasta, jotka Paškevitš sävelsi Katariina Suuren sanoihin. Paškevitšin kehittyminen säveltäjänä käy ilmi myös Mihail Matinskin kanssa tehdystä teoksesta *Sanktpeterburgski gostinni*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Historical Dictionary of Russian Music, s. 242 Daniel Jaffé
2. 1 2 3  Bewitching Russian Opera: The Tsarina from State to Stage, s. 132 Inna Naroditskaya
3. 1 2  Opening Night! Opera & Oratorio Premieres Stanford University Libraries (1779)

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**The Mind of Primitive Man** on saksalaissyntyisen, Yhdysvalloissa vaikuttaneen antropologin Franz Boasin (1858-1942) vuonna 1911 julkaistu kulttuuriantropologian merkkiteos, jossa Boas käsittelee kriittisesti rodun käsitettä. Lisäksi Boasin kriittisen tarkastelun kohteena on primitiivinen kulttuuri. Teoksesta ilmestyi vuonna 1938 uusittu painos, joka noudattaa alkuperäistä versiota, mutta on järjestetty 13 lukuun. Uusitussa laitoksessa Boas kyseenalaistaa aikakauden poliittista päätöksentekoa rotu-käsitteen varjolla. 

Historiallisen partikularismin ja kulttuurirelativismin edustajana Boas esittää teoksessa primitiivisyys-käsitteen mahdottomuuden ja korostaa kaikkien kulttuurien tasavertaisuutta. Teoksessa kyseenalaistetaan aiempia käsityksiä rodun, ihmisen biologisten, älyllisten sekä sosiaalisten ominaisuuksien keskinäisestä suhteesta.

Teoksen sisältö
---------------

Teoksessa *The Mind of Primitive Man* Boas tarkastelee eritoten kulttuurien ja rodun suhdetta aiempien uskomusten kautta, joiden mukaan kehittyneiden kulttuurien ja yhteiskuntien väestön älykkyysosamääräon korkeampi ja heillä on paremmat biologiset ominaisuudet. Boasin mukaan kulttuurin ja rodun välistä suhdetta on pyritty selittämään useaan otteeseen aiemmissa tutkimuksissa, mutta aiemmat tutkimukset sekä ihmisten luokittelut ovat olleet vain spekulaatioita ja perustuneet emotionaalisiin arvoihin. Boasin mukaan aiemmilla luokitteluilla onkin ollut vain vähän tieteellistä näyttöä. 

Boas tutkii teoksessa rotukeskustelua ja "rodullista perinnöllisyyttä" (*racial heredity*) perinnöllisyyden kautta. Hän selvittää kuitenkin perinnöllisyyden epätasaisuutta ihmisten liikkumisen, fenotyypin, eristyksessä olevien ryhmien, sisäsiittoisuuden ja ryhmien välisten sekoittumisen kautta, ja osoittaa, kuinka ihmisten fyysiset ominaisuudet eivät ole pysyviä. Sen kautta Boas osoittaa, ettei rodulle voida antaa biologista merkitystä. 

Perinnöllisten tekijöiden ohella Boas tarkastelee kulttuurisia ja sosiaalisia ominaisuuksia suhteessa rodun käsitteeseen. Hän tutkii suhdetta kielen, murteiden ja sosiaalisen etiketin kautta ja osoittaa kielten ainutkertaisuuden ohella primitiivisinä pidettyjen kulttuurien kielen, uskontojen ja tabujen monimutkaisuuden. Boas päättää pohdintansa rodusta ja primitiivisyydestä loogisen ihmisajattelun kehittymiseen.

Teoksen lopussa Boas esittää aikansa rotukeskustelun kehittymistä ja keskustelunaiheita Yhdysvalloissa. Boas korostaa viimeiseen lukuun saakka kulttuurien samanarvoisuutta ja toivoo aikakauden tapahtumien myötä ihmisille suvaitsevaisuutta ja rotu-käsitteen kyseenalaistamista.

Lähteet
-------

* Boas, Franz (1911). *The Mind of Primitive Man*. The Macmillan Company.

Aiheesta muualla
----------------

* The Mind of Primitive Man Internet Archivessa
**The Mies** on kokkolalainen rockyhtye. Trio soitti aktiivisesti 1990-luvun taitteen molemmin puolin. Englanniksi laulanut yhtye yhdisti melodista poppia neuroottiseen rockiin.

Indierockin alaan kuuluva The Mies ei ollut ns. huumoribändi, toisin kuin yhtyeen nimestä voisi päätellä. Yhtyeen ainoa albumi *Raining Cats and Dogs* (1994) sai kriitikoilta kiitosta, ja se nimettiin Radiomafian Viikon levyksi, mutta myyntimenestystä siitä ei tullut.

Yhtyeen kitaristi-laulaja Jukka Annala teki yhtyeen tekstit ja kitaravetoisen musiikin. Annalan lisäksi yhtyeessä soittivat rumpali Tommi Lahtonen ja basisti Mauke Möller. Lahtonen on soittanut The Miehen jälkeen lukuisissa kokkolalaisissa popyhtyeissä. Möller oli kitaristina Claudia-yhtyeessä, joka voitti Rockin Suomen mestaruus -tittelin vuonna 1985.

Yhtye on levyttänyt yhteensä 18 kappaletta vuosina 1990–1995. Esiintyessään The Mies on tulkinnut omien sävellysten lisäksi lainakappaleita Talking Headsista Hurriganesiin ja Triffidsistä Doorsiin. Yhtye esiintyi kolmesti Seinäjoen Provinssirockissa ja teki 1990-luvun taitteessa kaksi esiintymismatkaa Neuvosto-Viroon.

Yhtyeen nimi juontuu perustamisajankohtaan, syksyyn 1987. Lahtonen ja Annala nauhoittivat demokappaleen *Gimme All Your Goodies* ja päättivät lähettää sen Ylen alueradioon nimellä, joka kuulostaisi mahdollisimman hölmöltä.

Yhtyeen jäsenet ovat hajaantuneet eri puolille Suomea. Annala asuu Helsingissä, Möller Loviisassa ja Lahtonen edelleen Kokkolassa. Toimittajana työskentelevä Annala on julkaissut kaksi tietokirjaa. Annalan esikoisteos *Salmiakki* (Nemo, 2001) ylsi Tieto Finlandia -ehdokkaaksi. Seuraavassa teoksessa *Toopelivisio* (Teos, 2006) esitteli kotimaisen tv-komiikan historiaa.

Lahtonen ja Möller ovat sittemmin soittaneet yhdessä bileyhtye Mokkamastersissa, joka esittää iskelmämusiikkia rockasenteella. Lahtonen soittaa myös kokkolalaisessa The Phonies -yhtyeessä, jonka esikoisalbumi *Instant Elation* ilmestyi 2004.

The Mies -yhtye ei ole hajonnut, vaikka yhtyeen toiminta hiipui 1990-luvun jälkipuoliskolla. Tammikuussa 2006 The Mies esiintyi seitsemän vuoden tauon jälkeen, Kokkolan Calle -yökerhossa.

Levytykset
----------

* *Popular Baby/Frigid Ingrid*, 1990, vinyylisingle (7", Poikien kulttuuriseura Pojat 003)
* *Captain Demo* -kokoomalevy, kaksi kappaletta: *Young and Normal* ja *Rid of Him*, 1993 (CD, Radiomafia Yle CDY 124)
* *Raining Cats And Dogs*, 1994 (CD, Pure Records PURE CD 105)

Kappaleet:
*The Girl With The Nose, Yes Ma'am, Gimme All Your Goodies, I Hate You, Communist Girl, Air* (Talking Heads -lainabiisi), *Small Town Big Shot, Suppertime Shuffle, In the Medicine, Kissinger, Teenage Number Two, Universe Upstairs, Tabasco Lagoon.*
* *Guitarmania vol.1*, 1995, kokoomalevy, kappale: *Boys for Breakfast* (CD, Stupido Twins TwinCD 25)

Lähteet
-------

1. ↑  Mattila, Ilkka: Rockkriitikkojen vuotta hallitsivat Oasis, Suede ja CMX.  *Helsingin Sanomat*, 28.12.1994, s. 46. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Demobiisi (1988) sekä keikkavalokuvia (2006) Esa Melametsän sivuilla
**The Midnight** on yhdysvaltalainen synthwave-yhtye, jonka jäsenet ovat laulaja-lauluntekijä Tyler Lyle ja tuottaja-lauluntekijä Tim McEwan.

Lyle on taustaltaan laulaja-lauluntekijä. Lyle on kiertänyt esiintymässä, julkaissut omia albumeita ja oli Court Yard Houndsin country-albumin *Amelita* (2013) yksi kirjoittajista. McEwan on säveltänyt muun muassa Diddylle ja New Kids on the Blockille sekä säveltänyt ja tuottanut The Wantedin musiikkia.

The Midnight yhdistää analogisen ja digitaalisen äänimaailman. Syntetisaattoriin ja prosessoituun lauluääneen lisätään saksofoni ja joskus kitarasoolo. Yhtyeen vaikutteina ovat toimineet etenkin Journeyn, Van Halenin ja Phil Collinsin kaltaiset artistit, varhaisten videopelien äänimaisemat, Tangerine Dreamin ja John Carpenterin syntetisaattorimusiikki sekä *Top Gun*- ja *Paluu tulevaisuuteen* -tyylisten elokuvien musiikki.

Esikoisalbumi *Endless Summer* ilmestyi 2016. EP-levy *Nocturnal* (2017) sijoittui Billboardin sijalle 17.

Diskografia (valikoima)
-----------------------

### Studioalbumit

* *Endless Summer* (2016)
* *Kids* (2018)
* *Monsters* (2019)

### Yhteisalbumit

* *The Midnight Remixed 01* (2017)
* *The Midnight Remixed 02* (2019)

### EP:t

* *Days of Thunder* (2014)
* *Nocturnal* (2017)

Lähteet
-------

* Discogs

### Viitteet

1. 1 2   *bandcamp.com*. Viitattu 26.5.2020
2. ↑   *cltampa.com*. Viitattu 26.5.2020
3. ↑   *discogs.com*. Viitattu 26.5.2020
4. ↑   *allmusic.com*. Viitattu 26.5.2020
5. 1 2   *vehlinggo.com*. Viitattu 26.5.2020
6. ↑   *rumba.fi*. Viitattu 26.5.2020
7. ↑   *roundhouse.org.uk*. Viitattu 26.5.2020



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Midnight
Yevlaxin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Yevlaxin piirikunta** (azer. *Yevlax rayonu*, ven. Евлахский район, *Jevlahski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1540 neliökilometriä. Asukkaita on 118 300 henkeä (vuonna 2010).

Yevlaxin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Qaxin ja Şəkin, idässä Ağdaşin, etelässä Bərdən ja Tərtərin sekä lännessä Goranboyn ja Samuxin piireihin. Yevlaxin piirin keskellä on erillinen Mingəçevirin kaupunkialue. Seudun halki virtaa Kurajoki.

Piirin keskus on siihen kuulumaton, omana erillisenä hallintoalueenaan toimiva Yevlaxin kaupunki, josta on 287 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Aranin kaupunkimainen taajama. Kuntia on yhteensä 32, taajamia 2 ja kyliä 47. Kaupunkiväestön osuus on 55,1 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan asukkaista 98,4 % on azereja ja 0,8 % kurdeja.

Piirin kautta kulkee Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie sekä Bakun ja Tbilisin välinen rautatie, josta haarautuvat sivuradat Balakəniin, Bərdəän ja Mingəçeviriin. Yevlah on huomattava teollisuuskeskus, jossa tuotetaan muun muassa elintarvikkeita, tupakkaa ja rakennustarvikkeita. Maatalous on erikoistunut viljan, puuvillan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon.

Historiallisia nähtävyyksiä ovat Qoçtəpən, Zərgərtəpən ja Üçtəpən kurgaanit, muinaisen Ərəşin kaupunginmuurien jäänteet, Xaldan kylän lähellä sijaitseva hautakammio, Marzılın kylän pyhäkkö sekä Malbinəsin moskeijan rauniot.

Paikallislehtenä ilmesty *Kür* ("Kura").

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 17.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 17.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yevlaxin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Antti Kolho** (18. kesäkuuta 1929 Vilppula – 23. syyskuuta 2008 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja ja metsätalouden asiantuntija ja johtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Kolhon vanhemmat olivat maanviljelijä Valto Kolho ja Sisko Sirena Nordqvist ja puoliso vuodesta 1961 kotitalousopettaja Saila Kaarina Huotari. Kolho tuli ylioppilaaksi Haapamäen yhteiskoulusta 1949 ja valmistui metsähoitajaksi Helsingin yliopistosta 1954, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1955. Kolho oli harjoittelijametsänhoitaja Metsähallituksen Perä-Pohjolan piirikunnassa 1954, Savonlinnan hoitoalueella 1954–1955 ja Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnassa 1955, Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan ja Pohjois-Savon metsähoitokoulun metsänhoitaja 1955–1962, piirimetsänhoitaja Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnassa 1962–1964, Pohjois-Savon metsänhoitokoulun johtaja 1964–1969, Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan piirimetsänhoitaja ja koulutuspäällikkö 1964–1976, Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan koulutuspäällikkö 1977–1982, Keskusmetsälautakunta Tapion metsänhoito- ja käyttöosaston osastopäällikkö 1982–1985, Keski-Suomen piirimetsälautakunnan päämetsänhoitaja 1985–1987, Keski-Suomen metsälautakunnan johtaja 1987 ja Pohjois-Savon metsälautakunnan johtaja 1987–1992. Kolholla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1991.

Julkaisuja
----------

* *Käytännön metsäoppi*, 1973, toim. Heikki Lindroosin ja Pentti Puputin kanssa
* *Kaskikaudesta nykymetsätalouteen: yksityismetsätalouden edistämistoiminta Pohjois-Savossa 1929–1998*, 1998, Martti Nenosen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rautiainen, Matti ja Niiranen, Susanna: Metsäneuvos Antti Kolho (1929–2008). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.4.2023.
2. ↑  Olavi Rautiainen: Muistot. Antti Kolho. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  23.9.2008. Viitattu 29.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Rautiainen ja Susanna Niiranen: Antti Kolho *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Asiakaspalvelu-chat** on liikeyrityksen asiakaspalvelukanava digitaalisessa ympäristössä, jossa kahdenvälinen vuorovaikutus perustuu kirjoitettuun tekstiin, chattaamiseen.

Tausta
------

Liikeyritysten toiminnan digitalisointuminen on alkanut kauppatapahtuman siirtymisellä tietoverkkoon. Verkkokauppa on keventänyt yritysten prosesseja mm. tilaamisessa ja logistiikassa. Asiakaskohtaamisen siirtyminen verkkoon on antanut aiheen laajentaa myös asiakaspalveluprosesseja tietoverkkoihin.

Yleistä
-------

Chat on melko uusi väylä yrityksille palvella asiakkaita ja se on voimakkaassa kasvussa. Suomessa asiakaspalvelu-chattia yrityksille myyvät palveluntarjoajat nimeävät seuraavia hyötyjä tästä kanavasta:

* Verkko-ostamisen tuki.
* Orgaanisen palautteen saaminen, mitä ei saada analytiikalla ja mittauksilla kerättyä verkkosivujen kävijöiltä.
* Ostamisen siirtyessä yhä enemmän verkkoon chatilla saadaan pidennettyä aukioloaikoja ja parannetaan saavutettavuutta.
* Asiakkailla on matala kynnys ottaa yhteyttä yritykseen.
* Chat toimii tehokkaana myynnin tukena, se on kanava uusien myyntivihjeiden hankintaan ja tukee sekä online ostoprosessia, että ohjaa asiakkaita myös myymälöihin.
* Chat on väylä brändin vahvistamiseen ja vuorovaikutteiseen kohtaamiseen asiakkaan kanssa.

Viestintätyyli chatissa
-----------------------

Digitaalinen viestintä luetaan lähes aina ruudulta: tämä vaatii tekstiltä helppolukuisuutta ja silmäiltävyyttä. Yritysviestintä sosiaalisessa mediassa voi olla rennompaa ja jutustelevaa kuin perinteinen viestintä ja tätä voidaan soveltaa myös asiakaspalvelu-chattiin. 

Chatissa voidaan käyttää osaksi valmisvastauspohjia keskustelun nopeuttamiseksi. Nämä pohjat voidaan laatia useimmiten esitettyjen kysymysten perusteella. Asiakaspalvelu-chattiin voidaan myös rakentaa asiakkaasta esitietokysely, joka auttaa kohdennetun neuvonnan antamisessa.

Kehityssuuntia
--------------

Asiakaspalvelu-chat on alati yleistyvä asiakaspalvelun muoto, joskaan kuluttaja ei voi vielä odottaa chatin olevan vakioitunut tietyn muotoiseksi. Yritysten painotus sosiaaliseen mediaan vaihtelee ja olemassa olevien kanavien soveltuvuus tai soveltumattomuus määrää millaiset roolin chat saa asiakaspalvelussa.
 
On kuitenkin nähtävillä, että asiakaspalvelu-chat on yleistymässä tavalla, että on kaupallisesti järkevää tarjota sitä tuotteistettuna ostopalveluna erilaisilta toimijoilta. Tarjonta kattaa sekä teknisen toteutuksen että tarvittavan työvoiman. 

Yksi kehityssuunta on reaktiivisen asiakaspalvelun lisäksi myynnillinen chat, joka viimeistelee asiakkaan ostoprosessin pidemmälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Karjaluoto, Heikki: *Digitaalinen markkinointiviestintä*, s. 14. Esimerkkejä parhaista käytännöistä yritys- ja kuluttajamarkkinointiin. Jyväskylä: WSOYpro Oy, 2010. ISBN 978-951-0-36091-0.
2. ↑  Kortesuo, Katleena: *"Sano se someksi 2"*, s. 25. Organisaation käsikirja sosiaaliseen mediaan. Helsinki: Helsingin seudun kauppakamari, 2014. ISBN 978-952-246-303-6.
**Asialegitimaatio** eli asiavaltuus on henkilön tai oikeushenkilön oikeus omissa nimissään osallistua oikeudenkäyntiin. Se on ehdoton edellytys oikeudenkäynnille, sillä sen puuttuessa tuomioistuin jättää kanteen tutkimatta. Rikosoikeudenkäynnissä asialegitimaation olemassaolo tarkoittaa, että henkilöllä on syyteoikeus eli oikeus esittää rangaistusvaatimus. Asialegitimaatio on siten sekä virallisella syyttäjällä että asianomistajalla.

Riita-asiassa asialegitimaatio on pääsääntöisesti riidanalaisen oikeussuhteen oikeussubjekteilla. Tavallisin poikkeus tästä säännöstä on konkurssi, johon joutuneen velallisen asialegitimaatio siirtyy konkurssipesälle. Siirtyminen koskee vain konkurssipesälle kuuluvia oikeuksia ja velvollisuuksia. Toinen poikkeus on yhteisomistussuhteessa, jossa yhdelläkin osallisella on mahdollisuus käydä oikeutta muista riippumatta. Kolmas poikkeus on toiminimilain 18 pykälässä, jonka mukaan kannetta hyvän tavan vastaisen tai yleisöä harhaanjohtavan toiminimen kieltämiseksi saa ajaa myös toimialan elinkeinonharjoittajien etuja valvova yhteisö.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 22–23.
2. ↑  Laki eräistä yhteisomistussuhteista, 4 §
3. ↑  Toiminimilaki
**Asiakastyytyväisyys** on termi, joka kuvastaa asiakkaan odotusten täyttymistä. Asiakastyytyväisyys on yritysmaailmassa tärkeimpiä tavoitteita kehityksen varmistamisessa*lähde?*. Tyytyväinen asiakas suosittelee helpommin ostamaansa tuotetta tai palvelua ja ostaa todennäköisemmin samaa tuotetta tai palvelua uudestaan. Asiakastyytyväisyys itsessään ei kuitenkaan takaa asiakasuskollisuutta tai asiakkaan suositteluhalukkuutta. Asiakasuskollisuutta tutkii Suomessa vuosittain TNS Gallup Suomen asiakkuusindeksitutkimuksella.

Monessa keskisuuressa tai suuressa organisaatiossa asiakastyytyväisyys on yksi tuloskortin (Balanced Scorecard) keskeinen mittari*lähde?*. Asiakastyytyväisyys on keskeinen mittari myös ISO 9000 laatustandardissa, jossa asiakastyytyväisyyttä mitataan säännöllisin väliajoin jotta sitä voitaisiin kasvattaa kehitystoimenpiteillä*lähde?*. Tunnetuimpia tyytyväisyyden mittareita ovat CSAT, CES, sekä NPS.

Katso myös
----------

* Asiakaskokemus
* Asiakastutkimus
* Asiakkuusindeksi

Lähteet
-------

* Eccu Finland Oy (Asiakastyytyväisyys ja tyytyväisen asiakkaan merkitys) (Arkistoitu – Internet Archive)
* CSMA (Customer Satisfaction Measurement Association) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Avaus Consulting Asiakkusindeksi Whitepaper (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Asiakastyytyväisyyden mittaaminen – mitä yritys siitä hyötyy? *Pitkospuu Productions*.  28.4.2021. Viitattu 30.4.2021.
**Alexia Runggaldier** (s. 27. marraskuuta 1991 Bressanone) on italialainen ampumahiihdon MM-mitalisti. Hän edustaa *Fiamme Oro di Moena* -seuraa ja on pituudeltaan 171 cm. Hän on ammatiltaan poliisi.

Runggaldier kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran kaudella 2011–2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 33:s Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2012–2013. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan kymmenes Oslon MM-kilpailujen 2016 normaalimatkalla. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Antholzin normaalimatkalla kaudella 2016–2017. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti normaalimatkalla pronssia selvittyään kilpailusta ilman sakkominuutteja. Samojen kisojen yhteislähdössä hän oli yhdeksäs ja takaa-ajossa viidestoista. Normaalimatkan maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kolmas.

Runggaldier saavutti nuorimpien junioreiden MM-kilpailuissa pronssia viestissä 2008 ja 2009. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai viestissä hopeaa 2011 ja 2012. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän saavutti sekaviestissä hopeaa 2013. Hän sai EM-hopeaa normaalimatkalla 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alexia Runggaldier *sports-reference.com*.  Arkistoitu 16.2.2017. Viitattu 19.2.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Alexia Runggaldier *biathlonresults.com*. Viitattu 30.3.2018. (englanniksi)
**Akira Sone** (jap. 素根 輝, *Sone Akira*, s. 9. heinäkuuta 2000 Kurume) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Nuorten arvokilpailuissa Sone saavutti useita mitaleja: vuonna 2015 Sone voitti Japanin alle 18-vuotiaiden mestaruuden sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä 70 kg sarjan että joukkuekilpailun maailmanmestaruuden. Vuonna 2016 Sone voitti alle 21-vuotiaiden Japanin mestaruuden. Tammikuussa 2017 hän voitti junioreiden sekajoukkueiden maailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti alle 21-vuotiaiden MM-kultaa 2017 yli 78 kg sarjassa.

Joulukuussa 2016 Sone kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten turnauksessa. Vuonna 2017 hän voitti uransa ensimmäisten aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti Japanin mestaruuden yli 78 kg sarjassa. Samana vuonna hän voitti joukkuekilpailun MM-kultaa. Vuonna 2018 Sone voitti Japanin mestaruuskilpailuissa yli 78 kg sarjan sekä naisten avoimen painoluokan mestaruuden. Lisäksi hän voitti Aasian-kisojen 2018 yli 78 kg sarjan mestaruuden. Sone voitti myös Hohhotin Grand Prix’n 2018. Vuonna 2019 Sone saavutti useita voittoja. Hän uusi Japanin mestaruuskilpailuissa yli 78 kg sarjan ja avoimen painoluokan mestaruuden. Lisäksi hän voitti Zagrebin Grand Prix’n ja Osakan Grand Slamin. Tokion MM-kilpailuissa Sone voitti yli 78 kg sarjan ja joukkuemaailmanmestaruuden. Sone voitti Taškentin Grand Slamin 2021.

Tokion olympialaisissa 2020 Sone otteli yli 78 kg sarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta voittaen Israelin Raz Hershkon. Puolivälierissä Sone voitti turkkilaisen Kayra Sayitin. Välierävaiheessa Sone kohtasi azerbaidžanilaisen Iryna Kindzerskan. Sone voitti ottelun ipponilla, kun hän teki ensin O-uchi-garin ja sen perään Kesa-gatamen. Loppuottelussa hän voitti kuubalaisen Idalys Ortízin, kun Ortíz otti kolme varoitusta. Sone oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

Sone voitti Aasian-mestaruuden yli 78 kg:n painoluokassa Nur-Sultanissa 2022. Hän voitti samana vuonna Tokion Grand Slamin. Hän voitti yli 78-kiloisten maailmanmestaruuden Dohassa 2023 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Julia Tolofuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  SONE Akira Tokyo 2020.  Arkistoitu 31.7.2021. Viitattu 2.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Akira Sone IJF. Viitattu 30.7.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Akira Sone Judo Inside. Viitattu 14.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Results - Judo - Women +78 kg (pdf) Kansainvälinen olympiakomitea.  Arkistoitu 8.8.2021. Viitattu 30.7.2021. (englanniksi)
**Tiberius Petasius** oli Bysantin valtakunnan usurpaattori Italiassa vuosien 729 ja 730 aikana. Tiberius Petasiuksen vallananastus on vähän tunnettu osa Bysantin historiaa, eivätkä ajoittaiset lähteet, joihin häntä koskevat vähäiset tiedot perustuvat, mainitse häntä kuin hyvin ohimennen.

Elämä
-----

Hänen varhaisesta elämästään ei tiedetä mitään, mutta latinalaisesta nimestä "Petasius" päätellen hän oli syntyjään italialainen. Hän tuli valtaan vuoden 729 aikana, kun suuria osia Italiaa ja muuta keisarikuntaa nousi kapinaan keisari Leon ikonoklasmia vastaan. Hänet oli saattanut valita paikallinen italialainen neuvosto tarkoituksena asettaa hänet lopulta keisariksi Konstantinopoliin, mutta kapinan epäonnistuminen Kreikassa vaikuttaisi lamauttaneen italialaisten intoa tähän. Tiberius Petasiuksen valta näyttäisi rajoittuneen Rooman maakunnan alueelle, eikä hänen lyhyestä hallinnostaan ole muita tietoja. Tiberius Petasius kuoli vuoden 730 aikana Monteranon kylässä Rooman maakunnassa, kun Ravennan eksarkaatti Eutychius kukisti tämän paavi Gregoriuksen tuella, jonka jälkeen hänen päänsä lähetettiin keisari Leolle lahjaksi Konstantinopoliin.

Lähteet
-------

* George Finlay: History of the Byzantine Empire, SECTION II REIGN OF LEO III. (THE ISAURIAN) A.D. 717-741 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Duchesne Louis Duchesne, Arnold Harris Mathew: The beginnings of the temporal sovereignty of the popes, A.D. 754-1073
* Thomas F.X. Noble: The Republic of St. Peter: Birth of the Papal State, 680-825 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hippokrateen teosten laitos Frobenin painamana, 1538.
**Hieronymus Froben** (1501-1563) oli Baselissa toiminut kirjanpainaja ja samalla alalla toimineen Johann Frobenin vanhin poika. Hän opiskeli Baselin yliopistossa ja matkusteli laajasti ympäri Eurooppaa.

Froben, hänen isänsä sekä velipuolensa Nicolaus Episcopius työskentelivät yhdessä Erasmus Rotterdamilaisen kanssa, ja julkaisivat muun muassa tämän teoksen *Tyhmyyden ylistys* vuonna 1532. Heidät tunnetaan siitä, että he tekivät Baselista merkittävän renessanssiaikaisen kirjanpainannan keskuksen. Heidän toimittamiinsa teoksiin kuuluvat muun muassa Georgius Agricolan teoksen *De re metallica* ensimmäinen latinankielinen laitos vuodelta 1556. Osassa teoksista oli Hans Holbein nuoremman tekemää kuvitusta.

Frobenin oma poika Ambrosius jatkoi suvun kirjanpainannan perinteitä seuraavan vuosisadan puolelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Heckethorn, Charles William: *The printers of Basle in the XV. and XVI. centuries: their biographies, printed books and devices*, s. 1117. Unwin, 1897. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Erasmus, Desiderius: *Moriae encomium*. In officina Frobeniana, 1532. Teoksen verkkoversio.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hieronymus Froben 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Camillo Sitte** (17. huhtikuuta 1843 Wien – 16. marraskuuta 1903 Wien) oli itävaltalainen arkkitehti, taidemaalari, kaupunkiteoreetikko ja kaupunkisuunnittelija, joka vaikutti huomattavalla tavalla 1900-luvun kaupunkisuunnitteluun.

Kaupunkirakentamisen taide -teoksen nimilehti vuodelta 1901.
Sitte piti ihanteina keskiaikaisen kaupungin suljettua tilajärjestystä ja epäsäännöllistä rakennetta vastakohtana ruutukaavan säännöllisyydelle. Sitten pääteos on vuonna 1889 julkaistu *Kaupunkirakentamisen taide*. Teos on runsaasti kuvitettu ja nostaa esiin kaupunkitilan esteettisen kokemisen.

Sitte arvosteli oman aikansa kaupunkisuunnittelua ja vertaa sitä antiikin, keskiajan ja barokin ratkaisuihin, joita hän pitää parempina. Sitten mukaan 1800-luvun lopun kaupunkisuunnittelu tuotti monotonisia ja pikkusieluisia kaupunkinäkymiä. Suurimpia syypäitä ovat pyrkimys symmetriaan ja ruutukaava, jota hän kutsuu "lohkojärjestelmäksi"

Sitten ajatukset saivat kannatusta myös Suomessa Yrjö Blomstedtin, Bertel Jungin ja Lars Sonckin kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Camillo Sitte *Encyclopædia Britannica Online*. Encyclopædia Britannica. Viitattu 25.2.2011. englanti
2. ↑  Sitte, Camillo: *Kaupunkirakentamisen taide*, s. 58–59. (Der Städte-Bau nach seinen künstlerischen Grundsätzen: Ein Beitrag zur Lösung moderner Fragen der Architektur und monumentaler Plastik unter besonderer Beziehung auf Wien, 1889.) Suomentanut Jarmo Kalanti. Helsinki: Rakennusalan kustantajat, 2001. ISBN 951-664-081-8.
3. ↑  Sitte 2001, s. 69, 137.

Aiheesta muualla
----------------

* Camillo Sitte: Der Städte-Bau nach seinen künstlerischen Grundsätzen (Kaupunkirakentamisen taide alkuperäiskielellä. Digitoinut Toronton yliopisto)  1901. OpenLibrary. Viitattu 7.5.2013. (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* EUTA
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Venezuelalaisia mielenosoittajia. (ylhäällä) Kauppojen ryöstelyä Caracasissa. (vas.) Poliisi mielenosoituksien aikaan. (oik.)
**Caracazo** (vaihtoehtoisesti **sacudón**) viittaa laajoihin levottomuuksiin, jotka tapahtuivat Venezuelassa helmikuussa vuonna 1989 presidentti Carlos Andrés Pérezin toisella presidenttikaudella. 

Nimi on saanut innoituksensa Bogotazon tapahtumista. Hinnankorotukset toimivat lopullisena sytykkeenä maanlaajuisille levottomuuksille. Taustalla vaikutti kuitenkin vakava taloudellinen kriisi sekä taloudellinen ja sosiaalinen epätasa-arvo. Tavallinen kansa ei päässyt osalliseksi maan laajoista öljyvaroista. Tilannetta ei auttanut se, että maassa toteutettiin IMF:n  vaatimia pikaisia ja laajoja taloudellisia uudistuksia, joihin sisältyivät: "raju devalvaatio, kaupan ja sijoitusten rajoitusten purkaminen sekä suorimmin kansalaisiin vaikuttanut valtion tukien poisto monilta perustuotteilta (esim. sähköltä, polttoaineelta, leivältä ja maidolta)". Pérezin toisella presidenttikaudella yksityistettiin aloja, joita oli kansallistettu Pérezin ensimmäisellä presidenttikaudella. Pérezin hallitus kukisti levottomuudet kovin ottein, mikä johti virallisten arvioiden mukaan satoihin kuolonuhreihin.

Tyytymättömyys Pérezia kohtaan oli laajaa Caracazon jälkeen. Pérezin hallitusta pidettiin laajalti korruptoituneena. Pérezia vastaan tehtiin vallankaappausyritys vuonna 1992. Operaatiota johti silloinen everstiluutnantti Hugo Chávez, joka nousi Venezuelan presidentiksi vuonna 1998 luvaten taistella köyhyyttä vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Valtonen, Pekka: "Venezuela", *Latinalaisen Amerikan Historia*, s. 399-400. Gaudeamus.
2. ↑  Chavez marks his failed coup *BBC News*.  4.2.2002. Viitattu 26.12.2014.
Bernhard Ernst von Bülow.
**Bernhard Ernst von Bülow** (2. elokuuta 1815 – 20. lokakuuta 1879) oli vanhaan saksalaiseen von Bülow -sukuun kuulunut tanskalais-saksalainen diplomaatti. 

Von Bülow oli maineikkaan preussilaisen diplomaatin Heinrich von Bülowin veljenpoika. Hän opiskeli saksalaisissa yliopistoissa ja palveli sen jälkeen Tanskan valtion diplomaattina. Hullun vuoden 1848 aikana von Bülow irtisanoutui tehtävästään ja toimi Holsteinin Tanskasta irrottamisen puolesta. Välirikko ei kuitenkaan ollut pysyvä, vaan vuosina 1851–1862 von Bülow toimi Tanskan lähettiläänä Saksan valtiopäivillä. 1850- ja 1860-luvuilla hän osallistui Tanskan valtuuttamana useisiin neuvotteluprosesseihin, kuten tuloksettomaan Holsteinin itsenäisyysprosessiin 1863. Hän kieltäytyi kuitenkin ministerinpaikasta Carl Christian Hallin johtamassa Tanskan hallituksessa 1857.

Holsteinia koskevien neuvottelujen epäonnistuminen johti toiseen Saksan–Tanskan sotaan 1864. Tällöin von Bülow suositteli maan hallitukselle Britannian välitystarjouksen hyväksymistä. Kun suositusta ei noudatettu, von Bülow erosi tehtävästään ja siirtyi Mecklenburgin suuriruhtinaskunnan palvelukseen. 

Bernhard Ernst von Bülowin poikia olivat Saksan valtakunnankansleriksi noussut Bernhard von Bülow ja saksalainen ensimmäisen maailmansodan kenraalimajuri Karl Ulrich von Bülow.

Lähteet
-------

* Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Bernhard Ernst von Bülow
Raisionlahti ja sen takana Raision maa-alueita, ensimmäisenä Viheriäinen ja vasemmalla Kukonpään niemi, jotka kummatkin kuuluvat Kaanaaseen. Niiden takana on Naantalissa sijaitseva Nesteen Naantalin jalostamo.
**Kaanaa** on Raision lounaisosassa sijaitseva kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Paikkarin kaupunginosaan, idässä Raisionlahteen ja lahden puolivälissä Nuorikkalan ja Inkoisten kaupunginosiin ja Turun kaupunkiin, lännessä ja etelässä Naantalin kaupunkiin. Kaanaan eteläisin, Viheriäistenaukolle rajoittunut osa liitettiin Naantaliin vuonna 1957 Naantalin öljynjalostamon perustamisen yhteydessä. Kaupunginosassa on päiväkoti, esikoulu ja Kaanaan koulu, jossa on opetusta luokille 1–6. Lisäksi Kaanaassa on grilli, parturi-kampaamoja sekä tilitoimisto. Kaanaasta lähtevät myös luontopolut Uikkupolku ja Timalipolku.

Kaupunginosa on pääosin entistä Lietsalaa, joka jaettiin 1700-luvun lopulla eri kyliin kuuluviin pieniin osiin. Alueen nykyinen nimi lienee peräisin 1800-luvun herätysliikkeistä. Toisen tarinan mukaan kun nunnat toivat Naantalin luostarista tuotteitaan Raisionlahdelle lastattaviksi, he kokivat rantamaisemat ja niityt kuin Kaanaanmaaksi luostarin muurien vastakohtana. Kaanaan väkilu kasvoi voimakkaasti 1950-luvun lopulla Naantalin öljynjalostamon ja Raision myllyn tuomien työpaikkojen myötä. Jalostamon työntekijöille rakennettiin tuolloin lisäksi oma asuinalue Raision puolelle Viheriäisiin. Vuonna 1997 Kaanaassa järjestettiin asuntomessut, joka muodosti uuden Katteluksen asuntoalueen. 

Raisionlahden länsirannalla Hahdenniemessä sijaitsee kaupungin omistama pienvenesatama, Raisio Marina.

Lähteet
-------

1. ↑  Raision paikkatietopalvelu Raision kaupunki.  Arkistoitu 23.2.2012. Viitattu 5.5.2015.
2. ↑  Laaksonen, Tapio: *Raision kulttuuriympäristö ja vanha rakennuskanta*, s. 17. Raision kaupunki ym. 1997.
3. 1 2  Laaksonen, Tapio: *Raision kulttuuriympäristö ja vanha rakennuskanta*, s. 152. Raision kaupunki ym. 1997.
4. ↑  Raision kaupungin luontopolut Raision kaupunki. Viitattu 2.10.2017.
5. ↑  Tursas, Pentti: *Raision paikannimistön taustaa, teoksessa Kauniisti kotiinpäin - paikallishistoriaa, juttuja ja muisteluksia Raisiosta, Altti Koivisto ja Sami Raninen toim.*, s. 60. Raision kaupunki, 2001.
6. ↑  Koivisto, Altti: *Kotiseutuoppia raisiolaisittain. Raision kaupunginosien vaiheita*, s. 94, 99. Raision kaupunki, 2003.
7. ↑  Hahdenniemen pienvenesataman nimi vaihtui Raisio Marinaksi *Turun Sanomat*.  6.5.2020. Turun Sanomat. Viitattu 20.9.2020.

Raision vaakunaRaision kaupunginosat

|  |  |
| --- | --- |
| Länsi-Raisio | Kaanaa · Tikanmaa · Paikkari · Nuorikkala · Pirilä |
| Keski-Raisio | Ihala · Vaisaari · Varppeenseutu · Kerttula · Somersoja · Inkoinen |
| Itä-Raisio | Kuloinen · Mahittula · Kuninkoja |