recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mattelin valmistama ohjain
**Power Glove** on Nintendon 1980-luvun suositulle pelikonsolille, Nintendo Entertainment Systemille valmistettu käsineen kaltainen peliohjain, joka ensimmäisenä peliohjaimena tunnisti ihmiskäden liikkeitä ja siirsi ne reaaliajassa television tai tietokoneen näytölle. Power Glove oli kaupallinen epäonnistuminen. Sitä kritisoitiin sen epätarkkuuden ja hankalan ohjaamisen takia.

Power Glovea myytiin yhteensä noin 100 000 kappaletta.

Valmistus ja vastaanotto
------------------------

Power Gloven suunnitteli ja julkisti Mattel. Se julkaistiin ensin Japanissa vuonna 1989. Power Glove on Nintendon virallinen lisensoima tuote, mutta yhtiö ei ole suunnitellut ohjainta. 
Varsinaisesti Power Glovella pelattavaksi suunniteltiin vain kaksi peliä, *Super Glove Ball* ja *Bad Street Brawler*.

Lähteet
-------

1. ↑  Backwards Compatible - The Power Glove *ABC*. Viitattu 14.1.2023.
2. ↑  Giant Bomb - Power Glove *Giant Bomb*. Viitattu 30.09.2016.
3. ↑  PowergloveArkistoitu kopio *Abrams Gentile Entertainment*.  Arkistoitu 25.5.2015. Viitattu 14.1.2023.
4. ↑  Power Glove *Giant Bomb*. Viitattu 14.1.2023.
**Pekka Vehkonen** (s. 27. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen motocrossin 125-kuutioisten maailmanmestari ja 250-kuutioisten nelinkertainen hopeamitalisti. Vehkonen saavutti urallaan myös stadioncrossin maailmanmestaruuden vuonna 1990 sekä sijoittui siinä kaksi kertaa toiseksi vuosina 1989 ja 1991.

Ura
---

Pekka Vehkonen aloitti ajouransa 49-kuutioisella trial-Montesa cota 25 vuonna 1977. Moottoripyöräily oli suvussa tuttua, sillä hänen setänsä Kalevi Vehkonen oli Heikki Mikkolan rinnalla Suomen menestyksekkäimpiä motocross-ajajia.

Ensimmäiseen merkittävään voittoon Pekka Vehkonen ajoi Suomen Cupissa vuonna 1979. Vuonna 1982, Suomen kaikkien aikojen nuorimpana, hän voitti Suomen mestaruuden 125-kuutioisten luokassa. Ensimmäisenä kokonaisena MM-kautenaan Yamahalla (1982) hän ajoi hyviä eräsijoituksia ollen paras tuotantokuljettaja. Samana vuonna Vehkonen muutti motocrossin Euroopan keskusmaahan Belgiaan. Vuonna 1983 Vehkonen sai tehdassopimuksen Yamahan kanssa ja sijoittui neljänneksi 125-kuutioisten kokonaispisteissä menetettyään viimeisessä osakilpailussa kolmannen tilan konerikon vuoksi. Vuoden 1984 kauden ja tavoitteena olleen maailmanmestaruuden pilasi loukkaantuminen. Toinen kausi Cagivalla toi lopulta maailmanmestaruuden Brasilian Belo Horizontessa vuonna 1985.

Vuonna 1986 Vehkonen taisteli maailmanmestaruudesta johtaen vielä MM-sarjaa kahdeksannessa osakilpailussa. Seuraavassa osakilpailussa Ruotsissa hänen lapaluunsa murtui ja hän menetti mestaruushaaveensa.

Vehkonen vaihtoi sarjaa 250-kuutioisiin, vuonna 1987. Hänestä tuli luokan "ikuinen kakkonen", sijoituttuaan toiseksi neljästi peräkkäin vuosina 1987–1990. Toiseen maailmanmestaruuteen hän ajoi vuonna 1990 supercrossissa. Lajia kutsuttiin aluksi suorituspaikkansa mukaisesti stadioncrossiksi.

Vehkonen loukkaantui vakavasti vuonna 1992 Yhdysvalloissa, mutta päätti kuitenkin vielä jatkaa kilpailemista 500-kuutioisissa. Vehkonen lopetti uransa kokonaan loukkaannuttuaan uudestaan kaudella 1993. Kilpauransa jälkeen hän palasi Suomeen ja toimii yrittäjänä Helsingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hall of Fame: Pekka Vehkonen *Moottoriurheilu.tv*.  Arkistoitu 20.8.2018. Viitattu 20.8.2018.
**Tuija Sisko Annele Toivonen** (vuosina 1985–1988 **Jousimaa**, s. 22. syyskuuta 1958 Elimäki) on suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maratonjuoksu.

Helsingin MM-kisoissa 1983 Toivonen sijoittui kahdeksanneksi ja Los Angelesin olympialaisissa 1984 kymmenenneksi. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1982, Rooman MM-kisoihin 1987, Soulin olympialaisiin 1988 sekä maastojuoksun MM- ja EM-kilpailuihin.

SM-kilpailuista Toivosella on yhteensä 14 kultaa ja kaiken kaikkiaan 27 mitalia. Suomen ennätyksiä Toivonen juoksi 3 000, 5 000 ja 10 000 metrillä sekä maratonilla. Hän lopetti uransa vuonna 1996, jolloin tavoitteli vielä paikkaa Atlantan olympialaisiin, mutta ei tullut valituksi. Samana syksynä hän osallistui vielä Suomi–Ruotsi-maaotteluun yhdeksännen kerran.

Toivonen edusti urallaan Riihimäen Kiskoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Esko Toivonen. Vuosina 1985–1988 Tuija Toivonen tunnettiin nimellä Tuija Jousimaa, kun hän oli naimisissa estejuoksijana tunnetun Ilpo Jousimaan kanssa.

SM-mitalit
----------

**Kalevan kisat**

* 1 500 m
	+ Hopeaa 1988
* 3 000 m
	+ Kultaa 1980, 1984
	+ Hopeaa 1981, 1982, 1983, 1985, 1986
	+ Pronssia 1987, 1991
* 10 000 m
	+ Kultaa 1984, 1985, 1987, 1988
	+ Hopeaa 1983, 1991

**Maraton**

* Kultaa 1980, 1982

**Maastojuoksu**

* Kultaa 1983, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989
* Hopeaa 1982, 1986, 1996

**Halli-SM**

* 1 500 m
	+ Pronssia 1980, 1982, 1984
* 3 000 m
	+ Kultaa 1982, 1983, 1985
	+ Hopeaa 1988

Lähteet
-------

* Tuija Toivonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Matti Hannus: *Kultaiset kentät – Suomen yleisurheilun vuosisata*. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23703-5.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Italian ja sen lähialueiden kielet noin 500-luvulla eaa.
**Veneetin kieli** on muinaisessa Venetiassa asuneiden veneettien puhuma kuollut kieli. Se väistyi latinan tieltä ajanlaskumme kahden ensimmäisen vuosisadan aikana.

Kieli tunnetaan noin 350:n Koillis-Italiasta ja sen lähialueilta löydetyn piirtokirjoituksen perusteella. Eteläisimmät löydöt ovat lähellä Pojoen suuta sijaitsevasta Adriasta, pohjoisimmat Gailjoelta Itävallan Kärntenistä ja itäisimmät Triestestä. Varhaisimmat niistä ovat 500-luvun lopusta ja nuorimmat ensimmäisen vuosisadan puolivälistä eaa. Tekstit koostuvat lähes yksinomaan votiivi- ja hautakirjoituksista. Suurin osa niistä on laadittu etruskeilta omaksutulla kirjaimistolla, johon on lisätty yksittäisiä kreikkalaisia merkkejä. 100-luvulta lähtien veneetit käyttivät latinalaista kirjaimistoa.

Veneetti on indoeurooppalainen kieli, mutta sen kuuluminen kielikunnan itaaliseen ryhmään on kyseenalaista. Kysymys veneetin asemasta indoeurooppalaisten kielten joukossa on toistaiseksi avoin.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 66. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. 1 2  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Europe*, s. 124. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68495-8.
3. ↑  *Lingvistitšeski entsiklopeditšeski slovar*, s. 214. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1990. ISBN 5-85270-031-2.
4. ↑  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Europe*, s. 126. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68495-8.
**Arena Partners Oy** on vuonna 2000 perustettu viiden maakuntalehtiyhtymän yhteinen sähköisen liiketoiminnan kehitysyksikkö. Yhtiön toimipaikat sijaitsevat Jyväskylässä ja Joensuussa. Sen toimitusjohtaja on Tapio Moisio.

Yhtiön liiketoiminta muodostuu luokitelluista ilmoituksista kuten asunto-, auto- ja työpaikkailmoituksista sekä mobiiliratkaisuista.

Arena Partners -konserniin kuuluvat emoyhtiön lisäksi rekrytointiin keskittyvä Uranus Oy (100 %) ja mobiililiiketoimintaan keskittynyt tytäryhtiö (65 %) Arena Interactive Oy, jonka tytäryhtiö (100 %) on Arena Messaging Oy. Arena Interactive Oy tuottaa mobiilipalveluja Suomen ja Ruotsin sanomalehtisektorilla.

Arena Partnersin -osakkuusyhtiötä ovat sähköiseen luokiteltuun (asunnot ja autot) ilmoitteluun keskittyvä Alma Mediapartners Oy (35 %) ja mobiiliin paikallisoppaaseen erikoistunut Adfore Technologies Oy (34 %).

Yhtiön liikevaihto vuonna 2014 oli 138 000 euroa.*lähde?*

Arena Partners on julkaisi aiemmin muun muassa Arena.fi-verkkopalvelua, josta asunto- ja autoilmoitukset siirtyivät yhteistyön myötä Etuovi.com-palveluun. Aiemmin mukana ollut tapahtumakalenteri lakkautettiin myös.*lähde?*

Omistajayhtiöt
--------------

Arena Partners Oy:n omistajia ovat Keskisuomalainen Oyj (37,85% osakkeista), Ilkka-Yhtymä Oyj (37,82 %) , Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj (8,11 %), Länsi-Savo Oy (8,11 %) sekä Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oyj (8,11 %).

Arena Partnersin omistajayhtiöiden kustantamat maakuntalehdet ovat Ilkka, Itä-Savo, Karjalainen, Keskipohjanmaa, Keskisuomalainen, Länsi-Savo, Pohjalainen ja Savon Sanomat. Lisäksi yhtiöt kustantavat useita paikallis- ja ilmaisjakelulehteä.
Kaleva erosi yhteistyöstä talvella 2009 ja liittyi Oikotiehen.

Maakuntalehtien yhteen laskettu levikki on 292 508 kpl (LT2013), lukijoita lehdillä on yhteensä yli miljoona (KMT2013). Lehtien verkkopalveluilla on yhteensä noin 761 000 eri selaajaa viikoittain (TNS Metrix 2014/21).

Katso myös
----------

* Kärkimedia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arena Partners Oy *arenapartners.fi*. Viitattu 24.8.2015.
2. ↑  M&M 19.3.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Arena Partners Oy
* Arena Interactive
* Uranus Oy
* Adfore Technologies Oy
**Samsung Galaxy A7 (2016)** on Samsungin joulukuussa 2015 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A7 (2016) -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 159 grammaa ja sen mitat ovat 151,5 x 74,1 x 7,3 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7580 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-T720 MP2.

#### Muisti

Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 3 300 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.1 "Lollipop". Laite on päivitettävissä Android 7.0 "Nougat" -versioon.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A7 (2016)
**Tuoppajärvi** (ven. Топозеро, *Topozero*) on Karjalan tasavallan kolmanneksi suurin järvi Laatokan ja Äänisen jälkeen. Koko Venäjän mittakaavassa se on 11. suurin järvi. Tuoppajärvi sijaitsee Karjalan tasavallan pohjoisosassa Koutajoen vesistössä, ja kuuluu Louhen piiriin. Venäläiskartoissa järvi on vuodesta 1966 lähtien esitetty usein osana tuolloin rakennettua vesivoimalaa palvelevaa **Koutajoen tekojärveä** (ven. Кумское водохранилище, *Kumskoje vodohranilištše, suom. Kuman eli Kovdan eli Koutajoen tekojärvi*).

Tuoppajärveä elokuussa 2011.
Tuoppajärvi satelliittikuvassa
Tuoppajärvi (Topozero) yhdysvaltalaisessa kartassa 1954.
Elias Lönnrotin runonkeruumatkojen tärkeimpiä kohteita
Tuoppajärven vesipinta-ala on 986 km², kokonaispinta-ala 144 saaren kanssa 1 050 km2. Vesistön pinta-ala on 3 530 km2. Järven keskisyvyys on 15,2 metriä ja syvin kohta on 56 metriä. Järven vesitilavuus on 14,9 km3. Järven pituus luode-kaakkosuunnassa on noin 75 kilometriä ja leveys noin 40 kilometriä. Vedenpinnan taso on noin 109–110 metriä merenpinnan yläpuolella. Vesi on kirkasta, sillä järven näkösyvyys on 6–8 metriä. Järven pintaveden lämpötila kohoaa heinäkuussa 15–18 °C:een. Järvi on jäässä marraskuusta toukokuulle. 

Tuoppajärvi laskee Sohjananjokea myöten luoteeseen, Pääjärveen. Järvessä on 144 saarta, joista suurin on länsiosan Pyhäsaari (myös Eläjiensaari). Pyhäsaaressa sijaitsi aikoinaan vanhauskoisten luostari, joka hävitettiin 1800-luvulla. Lisäksi järven länsirannalla on sijainnut Skiitan nunnaluostari. Järven rannoilla oli aikoinaan monia suuria kyliä, mutta monet niistä ovat nykyisin autioina. Vienan Karjalasta kansanrunoja kerännyt Elias Lönnrot kävi runonkeruumatkoillaan myös Tuoppajärven Pyhäsaaressa. 
Suurin asutuskeskus on järven pohjoisrannikolla sijaitseva Kiestinki.

Tuoppajärvi on hyvin kalaisa. Siitä pyydetään mm. siikaa, muikkua, harjusta ja kuoretta.  Vesistöalueella harjoitetaan vesimatkailua, mm. koskimelontaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Topozero (Suuren neuvostotietosanakirjan eli Bolšaja sovetskaja entsiklopedijan (BSE) artikkelin verkkoversio)  1969—1978. dic.academic.ru. Viitattu 11.7.2013. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Topozero *Geografitšeskaja entsiklopedija- kokoelmaverkkotietosanakirjan artikkelien nettiversio*. Viitattu 11.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuoppajärvi - kaunehista kaunehin järvi (Arkistoitu – Internet Archive) (karjalan kielellä) (karelia-sever.ru)
* Топозеро. Парусные походы. Описание Järvitietoa vesimatkailusivustolla. www.vodyanoy.net (venäjäksi)
* Valtiollisen vesistötietokannan tietoja (venäjäksi) (textual.ru)
* Topografinen karttalehti Q-36-XX-1 (Kiestinki ja osa laajaa Tuoppajärveä näkyy karttalehden oikeassa alaosassa. Nuolilla voi siirtyä viereisille karttalehdille.) Karjalan tiedekeskus, Biologian instituutti, biology.krc.karelia.ru.  Arkistoitu 10.6.2016. Viitattu 11.7.2013. (venäjäksi)
**Tuotantomusiikki** on elokuvien trailereissa, tv- ja radiomainoksissa, tv-ohjelmissa, nettivideoissa tai myymälöissä soivaa taustamusiikkia. Tuotantomusiikkia voidaan myös kutsua nimillä **katalogimusiikki** tai **kirjastomusiikki**.

Tuotantomusiikkia ei tavallisesti julkaista äänitteinä tai kuluttajille suunnatuissa musiikkipalveluissa. Aiemmin tuotantomusiikkia on voinut ostaa vain suoraan tuotantomusiikkia julkaisevista yrityksistä, Nykyisin tuotantomusiikkia voi ostaa musiikkilisenssejä eli musiikin käyttölupia myyvistä palveluista. Tunnettuja tuotantomusiikkia tekeviä ja myyviä yrityksiä ovat muun muassa APM Music, KPM Music, Bruton Music, Amphonic Music Ltd, Editions Montparnasse 2000, Gemell, Selected Sound, Audiomachine ja Two Steps from Hell.

Lähteet
-------

1. ↑  Veli Kauppinen: Tutunoloisia hittikopioita kaikkiin tunnetiloihin – kirjastomusiikki sämplättiin muoti-ilmiöksi *Yle*. Viitattu 18.2.2023.
2. 1 2  Karri Kallio: Tuotantomusiikin lisensointi musiikintekijän näkökulmasta *Rytmimanuaali*. Viitattu 18.2.2023.
3. ↑  Tuotantomusiikki *Finto: KOKO: tuotantomusiikki*. Viitattu 18.2.2023.
4. ↑  Nate Patrin: The Strange World of Library Music *Pitchfork*. Viitattu 18.2.2023. (englanniksi)
**Samsung Galaxy A7 (2017)** on Samsungin tammikuussa 2017 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A7 (2017) -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 186 grammaa ja sen mitat ovat 156,8 x 77,6 x 7,9 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7880 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-T830 MP3.

#### Muisti

Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 3 600 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Takakameran tarkkuus on 16 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow". Laite on päivitettävissä Android 8.0 "Oreo" -versioon.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A7 (2017)
**Samsung Galaxy A9 (2016)** on Samsungin tammikuussa 2016 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A9 (2016) -älypuhelimessa on 6-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 200 grammaa ja sen mitat ovat 161,7 x 80,9 x 7,4 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Qualcommin Snapdragon 652 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Adreno 510.

#### Muisti

Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 4 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (ultrateräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.1 "Lollipop". Laite on päivitettävissä Android 6.0 "Marshmallow" -versioon.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A9 (2016)
Arena Centerin logo
**Arena Center** on liikuntapalveluja tarjoava yritys, jonka perustivat entiset salibandyn pelaajat Jarmo Perttilä ja Heikki Vienola vuonna 1993. Päätoimialana on salibandykenttien tarjoaminen vastiketta vastaan erilaisille yhteisöille, mutta halleissa on myös mahdollista harrastaa futsalia (salijalkapallo), käsipalloa ja sulkapalloa. Lisäksi yritys toimii alan maahantuojana.

Vuonna 2003 Arena Centerillä oli lähes kolme miljoonaa liikunnallista käyntikertaa. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Tapanilan Erän miesten joukkueen valmennuksestakin tuttu Petteri Bergman.

Historia
--------

Yrityksen toiminta alkoi 1993 Helsingin Vartiokylässä, jossa se vuokrasi yhtä salibandykenttää yhteisöjen käyttöön. Vuosien mittaan toiminta laajeni, ja syksyllä 1999 Arena Center toimi neljässä toimipisteessä kenttien kokonaismäärän ollessa 28. Samana vuonna yritys kuitenkin joutui sulkemaan kaksi toimipistettään, ja maaliskuuhun 2002 asti yritys toimi kahdessa pisteessä, Tapiolassa ja Ruskeasuolla. Maaliskuussa 2002 avattiin Myllypuron toimipiste, jonka yhteydessä toimii myös kuntokeskus ja keilahalli. Vajaa vuotta myöhemmin 8.1.2003 myös Hakaniemeen avattiin uusi toimipiste, jossa oli neljä salibandykenttää, yksi sählykenttä ja kuntokeskus. Tapiolan halli suljettiin 30.4.2004 ja Kaarelaan avattiin uusi liikuntakeskus 1.10.2021. Nykyään toimintaa on neljässä toimipisteessä.

Vuonna 2018 yrityksen liikevaihto oli 5,5 miljoonaa euroa ja se työllisti 55 henkilöä.

Toimipisteet
------------

Yrityksellä on toimipisteet Myllypurossa, Hakaniemessä, Ruskeasuolla ja Kaarelassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yritysinfo Areena Center Oy.  Arkistoitu 30.8.2009. Viitattu 18.6.2009.
2. ↑  Arena Center Oy *Kauppalehti*. Viitattu 1.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Arena Centerin virallinen sivu
**António Coelho Pinto** (s. 22. maaliskuuta 1966 Vila Garcia, Amarante, Portugali) on entinen portugalilainen kestävyysjuoksija.

Pinto sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 kolmanneksitoista 10 000 metrin juoksussa. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän oli samalla matkalla neljästoista. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän keskeytti maratonilla. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän oli samalla matkalla yhdeksäs. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui 10 000 metrillä 19:nneksi ja Atlantan olympialaisissa 1996 maratonilla 14:nneksi. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän keskeytti maratonilla.

Pinto voitti 10 000 metrin Euroopan-mestaruuden Budapestissa 1998 ajalla 27.48,62. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Dieter Baumannin yli kahdeksalla sekunnilla. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi ajalla 28.03,42. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli maratonilla yhdestoista.

Pinto juoksi 10 000 metrin Euroopan ennätyksen 27.12,47 Tukholmassa 30. heinäkuuta 1999, mutta menetti ennätyksen vielä samana vuonna Mohammed Mourhitille. 16. huhtikuuta 2000 hän juoksi Lontoossa maratonin Euroopan ennätyksen 2.06.36. Ennätyksen rikkoi Turkin Kaan Kögen Özbilen vasta vuonna 2016, Benoit Zwierzchiewski tosin sivusi sitä 2003.

Pinto voitti Lontoon maratonin vuosina 1992, 1997 ja 2000, sijoittui toiseksi 1999 sekä kolmanneksi 1995, 1998 ja 2001. Berliinin maratonin hän voitti 1994.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.39,25 | Maia | 4. heinäkuuta 1998 |
| 3 000 m | 7.41,33 | Pariisi | 21. heinäkuuta 1999 |
| 5 000 m | 13.02,86 | Zürich | 12. elokuuta 1998 |
| 10 000 m | 27.12,47 | Tukholma | 30. heinäkuuta 1999 |
| Puolimaraton | 1.02.04 | Glasgow | 20. elokuuta 2000 |
| Maraton | 2.06.36 | Lontoo | 16. huhtikuuta 2000 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  António Pinto Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 21.6.2009.
2. ↑  Athletics European Championships 1998 at Budapest (hun) Men: 10000 m *sports123.com*. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)
3. ↑  European All Time Lists 10.000 m. *www.athletix.org*.  14.9.2002. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)
4. ↑  Rion mahtavat maratonennakot - miesten maraton *etusuora.com*.  19.8.2016. Viitattu 18.11.2020.
5. ↑  Statistics Marathon *iaaf.org*. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
6. ↑  Athletics London Marathon *Sports123.com*. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)
7. ↑  Athletics Berlin Marathon Men *Sports123.com*. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Osman Ali Khan, Asaf Jah VII
**Mir Osman Ali Khan** (urduksi ‏میر عثمان علی خان‎, *Mīr Osmān Alī Xān*), syntämänimeltään **Usman Ali Khan Bahadur** (urduksi ‏عثمان علی خان بہادر‎, *Osmān Alī Xān Bahādur*; 6. huhtikuuta 1886 – 24. helmikuuta 1967) oli Hyderabadin valtion ja Berarin viimeinen nizam eli hallitsija. Hän hallitsi Hyderabadia vuodesta 1911 vuoteen 1948, jolloin se liitettiin Intiaan.

Khanin varallisuus oli osittain hänen isältään Mahboob Ali Khanilta perittyä. Khan jatkoi omaisuutena kartuttamista vuonna 1911 tapahtuneen valtaan nousunsa jälkeen, eivätkä brittiläiset siirtomaaisännät häirinneet häntä asiassa. Hän käytti osan varoistaan valtakuntansa eduksi muun muassa valtateiden, sairaaloiden ja yleisten asuinrakennusten rakentamisen muodossa.

Khania pidettiin maailman rikkaimpana ihmisenä 1940-luvun alussa. Hänen omaisuutensa arvoksi arvioitiin kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tuohon aikaan vasta perustetun Intian liittohallituksen omaisuuden arvoksi arvioitiin noin miljardi dollaria.*lähde?*

Kun Brittiläinen Intia jaettiin Intiaan ja Pakistaniin, Khan olisi halunnut Hyderabadin liittyvän Pakistanin osaksi Itä-Pakistanin (nykyisen Bangladeshin) tavoin. Hän yritti hankkia Hyderabadille aseita Pakistanista, mitä varten hän siirsi Pakistanin suurlähettiläälle Lontooseen yhteensä 1 007 940 puntaa. Hyderabad kuitenkin liitettiin operaatio Polossa Intiaan, mitä muslimifanaatikko Qasim Razvin puolisotilaalliset *razakar*-joukot ja 22 000 miehen vahvuiset Hyderabadin asevoimat eivät pystyneet estämään.

Khan yritti myöhemmin vuonna 1954 päästä käsiksi Lontooseen siirtämiinsä varoihin, mutta Pakistanin valtio kieltäytyi luovuttamasta niitä. Hänen lapsenlapsensa voittivat oikeuden varoihin vuonna 2013 käydyssä oikeudenkäynnissä. Tuolloin summa oli noussut 36 miljoonan punnan arvoon.

Muuta
-----

Khan rakennutti Delhiin Hyderabad House -palatsin, joka nykyään toimii Intian hallituksen juhla- ja kokoustilana.

Lähteet
-------

* *Life*, 27.9.1948. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Life* 27.9.1948, s. 110
2. 1 2  *Life* 27.9.1948, s. 105
3. 1 2  Dutta, Prabhash K.: 64 years, Rs 306 crore: How India won Hyderabad Nizam case against Pakistan *India Today*.  3.10.2019. Viitattu 29.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  *Life* 27.9.1948, s. 106

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Osman Ali Khan, Asaf Jah VII** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Porto Velho** (port. *vanha satama*) on 462 000 asukkaan kaupunki Brasiliassa Rondônian osavaltiossa. Se toimii osavaltion pääkaupunkina ja sijaitsee sen luoteisosassa, Amazonin sivujoen Madeiran varrella, noin 160 kilometriä Bolivian rajasta koilliseen. Kaupunkia ympäröi Amazonin sademetsä ja sen lähistöllä sijaitsee useita luonnonpuistoja.

Porto Velho sai kunnallishallinnollisen aseman vuonna 1915. Kaupunki toimi aikaisemmin pohjoisena päätepisteenä Madeira–Mamoré-radalle, joka rakennettiin ohittamaan Madeirajoen kosket Porto Velhon ja Guajará-Mirimin välillä. Rataa pitkin rahdattiin luonnonkumia Mato Grosson osavaltiosta ja Bolivian koillisosista, mutta se on sittemmin lakkautettu. Radan yhteyteen on rakennettu kuitenkin suosittu museo.

Porto Velhosta on muodostunut merkittävä talouden, liikenteen ja hallinnon keskus. Kaupungin lähistöltä louhitaan tinaa ja kultaa ja sen lentoaseman kautta viedään ulkomaille puutavaraa, lääkekasveja ja kasviöljyä. Kaupunki on myös yksi tärkeimmistä Madeirajoen satamista, ja sen kautta kulkee maantie BR-364, joka johtaa Acren pääkaupungista Rio Brancosta lännessä Brasilian suurimpaan kaupunkiin São Pauloon kaakossa. Sieltä on rakennettu myös maantie BR-319 Amazonasin pääkaupunkiin Manausiin koillisessa.

Porto Velhon tunnuksena pidetään kolmea suurta vesisäiliötä, jotka on kuvattu myös sen lippuun; säiliöt on asetettu aukiolle kaupungin keskustassa. Merkittävimpiä kulttuurirakennuksia ovat kulttuurikeskus Casa da Cultura Ivan Marrocos, Sagrado Coração de Jesusin katedraali ja rondônialaista kulttuuria esittelevä Museu Palácio da Memória Rondoniense. Paikallisia ruokia ovat esimerkiksi:

* *tacacá*, katkaravuista, maniokkijauhoista ja parakrassin lehdistä valmistettu keitto, jonka syöminen voi aiheuttaa kihelmöintiä tai puutumisen tunnetta suussa;
* *caldeirada*, paikallisista kaloista, tyypillisesti mustapakusta tai kiklasta valmistettu muhennos;
* *torta de cupuaçu*, kaakaopuun sukuisen cupuaçun hedelmistä tehty piirakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Porto Velho *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 12.2.2019.
2. ↑  2022 IBGE Census IBGE.gov.br. Viitattu 5.2.2023.
3. 1 2 3  Porto Velho *Visit Brasil*. Viitattu 5.2.2023. (portugaliksi)
4. ↑  Nomenclatura das rodovias federais Departamento Nacional de Infraestrutura de Transportes. Viitattu 5.2.2023. (portugaliksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Porto Velho** Wikimedia Commonsissa

* Matkaopas aiheesta Porto Velho Wikivoyagessa (englanniksi)
**Lauren Louise Price** (s. 25. kesäkuuta 1994 Newport) on walesilainen amatöörinyrkkeilijä ja maailmanmestari. Hän on otellut enimmäkseen keskisarjassa (75 kg).

Price on kilpaillut vuodesta 2011 lähtien. Hän kilpaili tuona vuonna ensimmäistä kertaa EM-kilpailuissa, kun hän osallistui Rotterdamin EM-kilpailuissa 69 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussa irlantilaisen Louise Traynorin ja puolivälieräottelussa turkkilaisen Nurcan Gokselin 11–3. Välierävaiheessa Price kuitenkin hävisi ukrainalaiselle Maria Badulinalle 17–7, mutta saavutti ensimmäisen arvokisamitalin. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Price otteli 75 kg sarjassa. Hän voitti puolivälierissä puolalaisen Elzbieta Wojcikin pistein 3–0, mutta hävisi välieräottelussa englantilaiselle Natasha Galelle 2–0. Price kilpaili Sofian EM-kilpailuissa 2018 75 kg sarjassa. Ensimmäisessä ottelussaan Price voitti romanialaisen Ionela Nanen, mutta hävisi välierissä ukrainalaiselle Mariya Borutsalle 3–2.

Ensimmäisen kerran maailmanmestaruuskilpailuihin Price osallistui New Delhissä, kun hän otteli 75 kg sarjassa. Hän pääsi aloittamaan suoraan toiselta kierrokselta, jossa voitti irlantilaisen Aoife O'Rourken 5–0. Puolivälierissä Price voitti puolalaisen Elżbieta Wójcikin, mutta hävisi välierissä alankomaalaiselle Nouchka Fontijnille. Ulan-Uden MM-kilpailuissa 2019 Price otteli 75 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelusaan intialaisen Saweetyn 3–1 ja puolivälieräottelussa liettualaisen Iveta Lešinskytėn 5–0. Välierissä Price voitti marokkolaisen Khadija El-Mardin 5–0. Price hävisi loppuottelun alun perin erin 3–2 Nouchka Fontijnille, mutta hän haastoi ottelun lopputuloksen. Haasto hyväksyttiin ja näin Price voitti maailmanmestaruuden.

Huhtikuuhun 2021 mennessä Price on kilpaillut amatööriurallaan 39 ottelua, josta on voittanut 27.

Lähteet
-------

1. ↑  8. European Women Championships (pdf) Amateur Boxing. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  2016 EUBC Women’s Boxing Championships - 75 kg (pdf) EUBC. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  EUBC Women's European Boxing Championships, Sofia 2018 - Middle (75 kg) (pdf) EUBC. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Amateur Boxing - Lauren Price TheSports.org. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
5. 1 2  Lauren Price BoxRec. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
6. ↑  AIBA Women's World Boxing Championships 2018 - Women's Middle (69-75kg) (pdf) AIBA.  Arkistoitu 19.1.2021. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
7. ↑  AIBA Women's World Boxing Championships 2019 - Women's Middle W75 kg (pdf) AIBA.  Arkistoitu 19.4.2021. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
8. ↑  Women's World Boxing Championships: Lauren Price wins gold after appeal *BBC*.  13. lokakuuta 2019. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
**Samsung Galaxy A90 5G** on Samsungin 4. syyskuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Samsungin One UI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Samsung Galaxy A90 5G -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen näyttö FullHD 20:9 -resoluutiolla.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,84 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 6 gigatavua keskusmuistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, toisen kameran 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera) ja kolmannen kameran 5 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps, 1080p (Full HD) -resoluutiolla 60fps sekä 720p (HD) -resoluutiolla 960fps (hidastettu videokuva).

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Samsungin One UI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* PhoneArena: Samsung Galaxy A90 5G
**Raemäen seisake** (lyh. Rae) on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Kiipunmäki-nimisen kohouman päällä lähellä Raemäen tilaa, suunnilleen Jokioisten ja Minkiön asemien välisen noin kuuden kilometrin mittaisen rataosuuden puolivälissä. Se sijaitsee ratakilometrillä 11,7 Kiipunmäentien ja Klemeläntien tasoylikäytävien välissä.

Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 30. syyskuuta 1951. Koeliikenteen aikana vuosina 1972–1973 Raemäessä pysähdyttiin kahvitauolle; junan mukana oli toisena jarruvaununa toimivaan tavaravaunuun sisustettu kahvinmyyntipiste.

Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 25. kesäkuuta 1978.

Raemäen asemarakennuksena on pieni puhelinvartiotupa, jonka edustalla on lyhyt puurakenteinen henkilölaituri. Liikennepaikka miehitetään vain tarvittaessa peräkkäin kulkevien junien vuoksi. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa.

Nykymuotonsa liikennepaikka sai vuonna 1988, kun JR4 -veturi palasi kolme vuotta kestäneestä täyskorjauksestaan Kuopiosta ja sen kotiinpaluun kunniaksi ajettiin normaalien henkilöjunien lisäksi myös JR4 -vetoinen tavarajunapari. Turvallisuuden vuoksi Raemäkeen perustettiin junanlähetyspaikka, joka valvoi että kaksijunaliikenne sujui moitteetta: tavarajuna odotti paikalla, kunnes Jokioinen ilmoitti henkilöjunan olevan valmiina lähtöraiteella, sivuraiteen olevan vapaa tavarajunalle ja tulovaihteen olevan käännetty sille valmiiksi.

Sittemmin miehitystä on käytetty mm. Evakkojuna-tapahtuman yhteydessä, kun henkilöjunassa käytettiin kaksinvetoa. Koska Jänhijoen sillalle ei painorajoituksen vuoksi saa ajaa kuin yhden veturin kerrallaan, etummainen veturi ajoi Minkiön ja Raemäen välisellä rataosuudella erillään muusta junasta.

Aiheesta muualla
----------------

* vaunut.org: Kuva Raemäen seisakkeelta

Lähteet
-------

1. ↑  Alameri, Kalliomäki, Nummelin, Ojanperä: *Jokioisten rautatie – 100 vuotta liikenteelle avaamisesta*, s. 29, 139. Forssa: Museorautatieyhdistys ry, 1998.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Raemäen seisake (Q11889693)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | rautatieasema |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Jokioinen |
|  |
| koordinaatit | 60°50′N 23°27′E﻿ / ﻿60.83°N 23.45°E﻿ / 60.83; 23.45 |
|  |
|  |

 |
**Samsung Galaxy A70** on Samsungin 26. huhtikuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä.

Puhelin on osa Samsungin Samsung Galaxy A -sarjaa, joka yhdisti vanhat J ja A -sarjat yhteen. Galaxy A70 edustaa malliston keskihintaluokkaa.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Samsung Galaxy A70 -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 6 gigatavua keskusmuistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 32 megapikseliä, toinen kamera on laajakulmakamera, jonka tarkkuus on 8 megapikseliä ja kolmas on syvyyskamera, jonka tarkkuus on 5 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 32 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 
fps ja 1080p (Full HD) -resoluutiolla 240 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä. Puhelin tulee saamaan Android 10 -päivityksen (keväällä 2020) ja 11 OTA -päivityksen myöhemmin.

Lähteet
-------

* PhoneArena: Samsung Galaxy A70
Lotte Rysanekin hauta
**Charlotte "Lotte" Rysanek(-Dörler)** (18. maaliskuuta 1924 Wien – 14. joulukuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Rysanek oli yksi vanhempiensa kuudesta lapsesta; myös hänen siskonsa Leonie Rysanek oli oopperalaulaja. Lotte Rysanek sai 1940-luvun loppupuolella Wienin konservatoriossa opetusta Alfred Jergeriltä ja opiskeli myös oopperakoulussa Erich von Wymetalin johdolla. Innsbruckissa hänelle antoi yksityisopetusta Rudolf Großmann. Rysanek teki debyyttinsä vuonna 1950 Klagenfurtissa. Vuosina 1951–1953 hän lauloi Freiburg im Breisgaussa, ja vuosina 1955–1987 hän kuului Wienin valtionoopperan esiintyjistöön. Vuodesta 1955 Rysanek teki myös vierailevia esiintymisiä monissa eurooppalaisissa oopperataloissa ja festivaaleilla. Hän työskenteli lisäksi operetti- ja konserttilaulajana. Hän oli vuodesta 1959 naimisissa Herbert Dörlerin kanssa.

Rysanek sai Kammersängerin-arvon vuonna 1968 ja oli Wienin valtionoopperan kunniajäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rysanek, Schwestern Österreichisches Musiklexikon online


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Portobello Road Market kesäkuussa 2010.
**Portobello Road** on katu Lontoon Notting Hillissä Kensington and Chelsean kaupunkipiirissä. Se ulottuu Notting Hillin halki Pembridge Roadilta kaakossa Wornington Roadille luoteessa kutakuinkin Ladbroke Groven suuntaisena. Portobello Roadilla on toiminut pitkään kuuluisa katutori, Portobello Road Market, jossa kaupataan etenkin antiikkia mutta myös vaatteita ja kasviksia. Vilkkain toripäivä on lauantai.

Alkujaan Portobello Road oli mitätön maalaispolku, joka yhdisti Notting Hillin ja Kensal Greenin kylät 1700- ja 1800-luvuilla toisiinsa. Se tunnettiin nimellä Green Lane ennen kuin nimi vaihtui nykyiselleen lähistöllä sijainneen Porto Bellon maatilan mukaan. Maatila oli saanut nimensä panamalaiselta Portobelon kaupungilta, jonka britit valloittivat espanjalaisilta 1739 Jenkinsin korvan sodassa.

Notting Hillin itäpuolella sijaitsevan Paddingtonin asukasmäärän kasvaessa Portobello Roadin varrelle perustettiin kauppoja, joissa Paddingtonin asukkaat saattoivat käydä ostoksilla. Kauppojen lomaan ilmestyi vähitellen myös rivitaloja sekä varakkaille asukkaille että heidän palvelusväelleen ja työläisille. Viimeisenä rakennettiin kadun pohjoispää, jonka tuntumaan avattiin Hammersmith & City Lineen kuuluva Ladbroke Groven metroasema 1864. 1900-luvulla Portobello Roadin aluetta kehitettiin vain vähän. 1980-luvulla tapahtuneen keskiluokkaistumisen myötä kadun ympäristö muuttui työväenluokkaisesta alueesta yhdeksi Lontoon suosituimmista asuinpaikoista.

Monien muiden Lontoon katutorien tapaan Portobello Roadilla kaupattiin aluksi enimmäkseen ruokaa ja taloustavaroita. 1940-luvulla sinne alkoi ilmestyä ensin romukauppiaita ja sitten antiikkikauppiaita. Vaikka antiikki on yhä Portobello Roadin tunnetuin kauppatavara, kadulla kaupataan paljon muutakin. Se jaetaan summittaisesti seuraaviin viiteen vyöhykkeeseen tarjonnan perusteella:

* käytetyt tavarat (Golborne Road – Westway)
* vaatteet ja muoti (Westway)
* taloustavarat (Westway – Talbot Road)
* hedelmät, vihannekset ja muu ruoka (Talbot Road – Elgin Crescent)
* antiikki (Elgin Crescent – Chepstow Villas).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The History of Portobello Road Portobello Road Market. Viitattu 12.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  USRN: 21700299 *FindMyStreet*. Viitattu 12.4.2023. (englanniksi)
**Radviliškis** on pohjoisessa Liettuassa, Šiauliain läänissä sijaitseva kaupunki. Se on Radviliškisin kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 19 185 asukasta.

Historia
--------

Radviliškisin kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 1567 M. Downar-Zapolskyn kirjoittamassa veronmaksajia ja valtiontaloutta käsittelevässä kirjassa. Nimi Radviliškis on alun perin lähtöisin liettualaiselta Radvilan magnaattisuvulta, joka hallitsi kaupunkia vuodesta 1546 vuoteen 1764.

Kaupunki on ollut historiallisesti ja on yhä tärkeä rautateiden solmukohta. Rautatie kaupunkiin saapui 1870 (linja Venäjän keisarikunnan satamakaupunki Liepāja–Vilna–Minsk–Homel–Ukrainan Romny); jo 1873 Radviliškisin rautatieasemasta tuli risteyspaikkakunta itään Daugavpilsiin ja edelleen Moskovaan johtavan poikittaisradan rakentamisen seurauksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 12.9.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Radviliškis - official homepage Radviliškisin kaupunki. Viitattu 12.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  The History Pages of Lithuanian Railways (Liettuan rautateiden historiasivut)  2007. Lietuvos Geležinkeliai. Viitattu 18.8.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Radviliškis**.
* Kaupungin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi, englanniksi, venäjäksi)

Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
**Lotus Software** oli yhdysvaltalainen ohjelmistotalo, joka perustettiin 1982. Se kuului aikoinaan kolmen suurimman ohjelmistojen tuottajan joukkoon.
IBM osti Lotuksen 1995. IBM myi yhtön jäänteet intialaiselle HCLTechille vuonna 2018.

Lotuksen ensimmäinen ohjelma oli esitysgrafiikkaohjelma Lotus Executive Briefing System Apple II -koneelle.
Lotus tunnetaan etenkin Lotus 1-2-3-taulukkolaskentaohjelmasta, joka julkaistiin IBM PC:lle vuonna 1983.
Lisäksi yhtiö julkaisi sähköposti- ja työryhmäohjelmiston Lotus Notes (nyk. HCL Domino) vuonna 1989.

Lotus Development Corporationin perustivat Mitch Kapor ja Jonathan Sachs vuonna 1982.
Kapor oli työskennellyt VisiCorpilla, joka julkaisi ensimmäisen kotitietokoneille tehdyn taulukkolaskentaohjelman VisiCalc.

Lotus kehitti taulukkolaskentansa uudelle IBM PC -alustalle. Ohjelma oli selvästi nopeampi kuin kilpailijansa, sillä se oli kehitetty assembler-kielellä ja hyödynsi tulostuksessaan suoraan IBM PC:n näyttömuistiin kirjoitusta.Lotus 1-2-3 julkaistiin 26. tammikuuta 1983 ja se löi kilpailijansa, joihin kuuluivat VisiCalc, Microsoftin Multiplan, CP/M:llä toimiva Supercalc ja Context MBA. Lotus meni pörssiin lokakuussa 1983.
Lotus 1-2-3:n valtakausi oli lyhyt, sillä jo 1980-luvun lopussa Excel ja Quatro Pro veivät sen markkinoita.

IBM:n alaisuudessa
------------------

IBM kaappasi Lotus Developmentin vihamielisellä valtauksella 1995.
IBM maksoi yhtiön osakkeista 3,5 miljardia dollaria käteistä. IBM säilytti yhtiön tavaramerkin ja piti sen PC-koneille tarkoitettujen ohjelmistojen strategiansa keskipisteessä. Lotus Notesin myynti tuplaantui joka vuosi IBM:n alaisuudessa. 
Monet Lotuksen ohjelmat julkaistiin Microsoft Windowsin lisäksi IBM:n omalle OS/2-käyttöjärjestelmälle.

1990-luvun alussa Lotus oli ostanut Samnan ja sai AmiPro-tekstinkäsittelyohjelman, josta tuli Lotus Word Pro 96.
Muita yritysostoja olivat brittiläinen Threadz, josta tuli Lotus Organizer ja 
Approach Software, josta Lotus sai Approach-tietokannan.

Toimisto-ohjelmista koottiin paketti Lotus SmartSuite, joka julkaistiin Windowsille ja OS/2:lle. Paketti kilpaili Microsoft Officen kanssa. Kostoksi Microsoft esti IBM:ää saamasta Windows 95 -lisenssiä.

Lopulta IBM julkaisi Lotus Symphony -ohjelmapaketin vuonna 2007 ilmaiseksi vaihtoehdoksi Officelle.
Tämän ohjelmapaketin kehitystä jatkettiin vuoden 2012, jolloin IBM lahjoitti koodin Apache Software Foundationille, joka oli myös saanut OpenOffice.orgin Oraclelta.

IBM luopui Lotuksen nimen käytöstä 2012.

Viitteet
--------

1. ↑   sivu 156
2. ↑  Lotus 1-2-3, Three Decades On *Mental Floss*.  29.1.2013. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Goodbye, Lotus 1-2-3 *ZDNET*. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
4. ↑  History of Lotus Development Corporation – FundingUniverse *www.fundinguniverse.com*. Viitattu 12.2.2023.
5. ↑  AmiPro 3.x *WinWorld*. Viitattu 12.2.2023.
6. ↑  Lotus Word Pro 96 *WinWorld*. Viitattu 12.2.2023.
7. ↑
8. ↑
9. ↑  Lotus SmartSuite 1.x *WinWorld*. Viitattu 12.2.2023.
10. ↑  Coming Soon: An ‘IBM Edition’ of Apache OpenOffice *PCWorld*. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
11. ↑  Alas poor Lotus, we knew you well *ZDNET*. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
**Nina Otkalenko** (o.s. **Pletnjeva**, 23. toukokuuta 1928 Kursk – 13. toukokuuta 2015) oli neuvostoliittolainen keskimatkojen juoksija. Hän oli 1950-luvun alkupuoliskolla maailman paras juoksija naisten 800 metrillä, joka ei tuolloin vielä kuulunut olympialaisten ohjelmaan.

Otkalenko aloitti juoksu-uransa vuonna 1950 ja sivusi jo seuraavana vuonna 800 metrin maailmanennätystä 2.12,0. Seuraavina neljänä vuotena hän paransi ennätystä: 2.08,5 vuonna 1952, 2.07,3 vuonna 1953, 2.06,6 vuonna 1954 ja lopuksi 2.05,0 syyskuussa 1955. Hänen viimeinen maailmanennätyksensä pysyi voimassa lähes viisi vuotta.

Naisten 800 metrin juoksu ei kuulunut olympialaisten ohjelmaan vielä 1950-luvulla. EM-kilpailujenkin ohjelmaan se tuli mukaan vasta Bernin kisoissa 1954. Otkalenko voitti siellä kultaa ajalla 2.08,8.

Otkalenko alitti 800 metrillä kahden minuutin ja kymmenen sekunnin rajan kymmenenä peräkkäisenä vuonna. Hänen ennätyksensä 400 metrillä oli 55,0 s. Heinäkuussa 1954 hän juoksi 400 metrillä epävirallisen maailmanennätyksen 55,5 s.

Lähteet
-------

* Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*, s. 225, 701, 762. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

### Viitteet

1. ↑  Соболезнуем  15.5.2015. RusAthletics. Viitattu 16.5.2015. (venäjäksi)
2. ↑  Hakalax, Jari: Mitä tapahtui urheilussa 1954 Suomen urheilutietäjät. Viitattu 11.11.2008.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Osman III.
**Osman III** (2. tammikuuta 1699 – 30. lokakuuta 1757) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1754 vuoteen 1757. Hän oli Mustafan II:n poika ja Mahmud I:n nuorempi veli. Maininnan arvoista hänen lyhyessä hallintokaudessaan oli Istanbulin palo ja lisääntyvä suvaitsemattomuus ei-muslimeja kohtaan. Kristittyjä ja juutalaisia vaadittiin käyttämään erityisiä vaatteita tai merkkejä.

Osman III eli suurimman osan elämästään vankina palatsissa ja sulttaaniksi tultuaan hän käyttäytyi kummallisesti. Toisin kuin edellinen sulttaani, hän vihasi musiikkia ja karkotti kaikki muusikot palatsista. Koska hän oli ollut vankina palatsin naisten alueella, hän ei pitänyt naisten seurasta. Tämän takia hän piti rautakenkiä, jotta naiset kuulisivat, missä hän liikkui ja lähtisivät muualle.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Mahmud I** | **Osmanien sulttaani** | Seuraaja:**Mustafa III** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Osmankajärvi**  on Kainuussa Puolangalla sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee Oulujärven pohjoispuolella 18 kilometriä Paltamolta luoteeseen.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 1150 hehtaaria eli 11 neliökilometriä. Se on 6,2 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Sen rannat ovat alavaa metsämaata, joka on paikoitellen suoistunutta.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 28 miljoonaa kuutiometriä eli 0,028 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 11 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven itäisessä lahdelmassa Pölhönniemen edustalla. Itärannasta kohoaa yli 30 metrin korkeuteen Kumpuvaaran mäet. Kaakkoispuolella vajaa kahden kilometrin päässä kohoaa Julkuvaara lähes 100 metrin korkeuteen ja sen eteläpuolella 2,5 kilometriä jälveltä sijaitsee Raappanavaara, joka kohoaa 120 metrin korkeuteen järven vedenpinnasta.

Järven rantaviivan pituus on 24 kilometriä. Sen rannoille on rakennettu vain vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet valtatieltä 22.

Historiaa
---------

Kotalahden esihistorialliset asuinpaikat ovat Osmankajärven etelärannalla.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Oulujärven alueen (59.3) Kivesjärven valuma-alueella (59.35), jonka Osmankajärven alueeseen (59.353) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,3 metriä mpy.

Valuma-alue saa pääosan vedestään Kongasjärven valuma-alueelta (59.355) ja Tulijoen valuma-alueelta (59.354). Kongasjärvi sijaitsee aivan sen vieressä ja se laskee Osmankajärveen 450 metriä pitkää jokea myöten, jonka pudotus on vain 30 senttimetriä. Tulijoki tulee Osmankajärveen koillisesta, mutta se virtaa alajuoksulla Voipuanjärven ja Keskisen läpi ennen laskemistaan Lummejoen nimisenä Osmankajärveen. Osmankajärven alueella ei ole muita järviä.

Järven laskujoki Kongasjoki laskee kuuden kilometrin päässä sijaitsevaan Kivesjärveen ennen päätymistään Oulujärven Paltanselän Varislahteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Osmankajärvi, Puolanka (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 15.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 8.10.2017.
3. ↑  Osmankajärvi, Puolanka (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 15.10.2019.
4. ↑  Puolangan muinaismuistokohteet; Kajaani.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Osmankajärvi (59.353.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 8.10.2017.