recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cabaret** on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut Broadway-musikaali, jonka tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun lopun Berliiniin. Näytelmän sävelsi John Kander, käsikirjoitti Joe Masteroff ja sanoitti Fred Ebb. Se palkittiin vuonna 1967 parhaasta musikaalin ja parhaasta musiikin Tonylla ja voitti myös lukuisia muita palkintoja. Bob Fosse ohjasi vuonna 1972 musikaalista elokuvaversion *Cabaret*.

Vuoden 1966 Broadway-esityksessä pääosia näyttelivät Jill Haworth, Jack Gilford, Bert Convy ja Lotte Lenya. Lontoon Palace Theatressa näytelmä sai ensiesityksensä 28. helmikuuta 1968. Brittiläisessä tuotannossa pääosissa olivat Judi Dench, Lila Kedrova, Peter Sallis ja Kevin Colson.

*Cabaret* perustuu Christopher Isherwoodin romaaniin *The Berlin Stories* ja John Van Drutenin näytelmään *I Am a Camera*.

Kappaleet
---------

* "Willkommen"
* "So What"
* "Don’t Tell Mama"
* "Perfectly Marvelous"
* "Tomorrow Belongs to Me"
* "Two Ladies"
* "Why Should I Wake Up?"
* "If You Could See Her Through My Eyes"
* "Married"
* "Meeskite"
* "Cabaret"
* "The Money Song"
* "What Would You Do?"

Broadway-esitykset
------------------

* 20. marraskuuta 1966 – 6. syyskuuta 1969 (ohjaus Harold Prince)
* 22. lokakuuta 1987 – 4. kesäkuuta 1988 (ohjaus Harold Prince)
* 19. maaliskuuta 1998 – 4. tammikuuta 2004 (ohjaus Sam Mendes)

Lähteet
-------

1. 1 2  Cabaret *Internet Broadway Database*. Viitattu 10.5.2013. (englanniksi)
2. ↑  Cabaret (Awards) *Internet Broadway Database*. Viitattu 10.5.2013. (englanniksi)
3. 1 2 3  Green, Stanley: *Encyclopedia of the Musical Theatre*, s. 53. Da Capo Press, 2009. ISBN 978-0-7867-4684-2. (englanniksi)
**Peugeot 3008 DKR** on Peugeotin valmistama erämaaralliauto, jolla on voitettu dakar-ralli kahdesti. Auton suunnittelu perustui Peugeot 3008 -mallin katumaasturiin. Ranskalainen Team Peugeot Total käytti autoa vuosien 2017 ja 2018 Dakar-ralleissa. PH-Sport ajatti vielä kyseistä mallia vuoden 2019 ja 2020 Dakar-rallissa. Se korvasi edeltäjänsä Peugeot 2008 DKR -mallin.

Dakar-ralli
-----------

### 2017

Team Peugeot Total osallistui uudella autolla Dakar-ralliin 2017 neljällä kuljettajalla; Stephane Peterhansel, Carlos Sainz, Cyril Despres ja Sébastien Loeb. Lisäksi Romain Dumas ja Khalid Al Qassimi osallistuivat yksityistallina samalla autolla.

Peugeot otti kolmoisvoiton, kun Peterhansel ajoi voittoon, Loeb toisena viiden minuutin erolla voittajaan, ja Despres kolmanneksi. Yksityistallin kuljettajista Dumas ajoi kahdeksanneksi. Sainz sitä vastoin keskeytti rallin neljännellä erikoiskokeella. Peugeot johti pääosin rallia toisesta erikoiskokeesta lähtien. Peterhansel onnistui voittamaan kolme erikoiskoetta; kolmannen, seitsemännen ja kymmenennen. Sitä vastoin Loeb onnistui voittamaan viisi erikoiskoetta ja Despres yhden.

Dakar voitot
------------

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija |
| --- | --- | --- |
| 2017 | Ranska Stéphane Peterhansel | Ranska Jean-Paul Cottret |
| 2018 | Espanja Carlos Sainz | Espanja Lucas Cruz |

Lähteet
-------

1. ↑  Peugeot unveils new 3008 DKR for 2017 Dakar Rally *Autosport.com*.  13.9.2016. Motorsport Network. Viitattu 20.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  3008 DKR, la nuova sfida Peugeot alla Dakar 2017 *redbull.com* Viitattu 25.11.2019 (italiaksi)
3. ↑  BRAND NEW PEUGEOT 3008 DKR *peugeot.co.za* Viitattu 26.11.2019 (englanniksi)
4. ↑  Khorounzhiy, Valentin: Dakar Rally 2017: Peugeot's Peterhansel beats Loeb for 13th win *Autosport.com*.  14.1.2017. Motorsport Network. Viitattu 20.3.2021. (englanniksi)
Asemalaituri
**Petšatniki** (ven. Печатники) on Moskovan metrojärjestelmään kuuluva metroasema Petšatnikin kaupunginosassa, Moskovan kaakkoisosassa. Se kuuluu vaaleanvihreään Ljublinsko-Dmitrovskaja-metrolinjaan. Sisäänkäynti asemalle on Šosseinaja-, Polbina- ja Gurjanova-kaduilta. Asema avattiin 28. joulukuuta 1995 osana metrolinjan ensimmäistä vaihetta. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit A.Ju. Orlov ja A.N. Nekrasov. Sen pilarit ovat vaaleanpunaista marmoria ja lattia punaista sekä harmaata graniittia. Aulassa on suuri taideteos, jonka on suunnitellut taiteilija V. A. Bubnov.

Lähteet
-------

* Печатники (Arkistoitu – Internet Archive) Aseman sivu Moskovan metron sivustossa.

Aiheesta muualla
----------------

* Sijaintikuva kartametro.info

 10 — Ljublinsko-Dmitrovskaja 

---

|  |
| --- |
|  |
|  |  |  | *Fizteh* |
|  |  |  |
|  |  |  | *Lianozovo* |
|  |  |  |
|  |  |  | *Ulitsa 800-letija Moskvy* |
|  |  |  |
|  |  |  | Seligerskaja |
|  |  |  |
|  |  |  | Verhnije Lihobory |
|  |  |  | Okružnaja |
|  | **L9** |  |  | Petrovsko-Razumovskaja |
|  |
|  |
|  |  |  |
|  |  |  | Fonvizinskaja |
|  |  |  | Butyrskaja |
|  |  |  | Marjina Roštša |
|  |  |  |
|  |  |  | Dostojevskaja |
|  | **L9** |  |  | Trubnaja |
|  |
|  |
|  |  |  |
|  | **L1** |  | **L6** |  |  | Sretenski bulvar |
|  |  |
|  |
|  |  |  |
|  | **L3** |  | **L5** |  |  | Tškalovskaja |
|  |  |
|  |  |
|  |  |  |
|  | **L8** |  |  | Rimskaja |
|  |
|  |
|  |  |  |
|  | **L7** |  |  | Krestjanskaja zastava |
|  |
|  |
|  |  |  |
|  |  |  | Dubrovka |
|  |  |  |
|  |  |  | Kožuhovskaja |
|  |  |  |
|  |  |  | Petšatniki |
|  |  |  |
|  |  |  | Volžskaja |
|  |  |  |
|  |  |  | Ljublino |
|  |  |  |
|  |  |  | Bratislavskaja |
|  |  |  |
|  |  |  | Marjino |
|  |  |  |
|  |  |  | Borisovo |
|  |  |  |
|  |  |  | Šipilovskaja |
|  |  |  |
|  | **L2** |  |  | Zjablikovo |
|  |
**Ikola** oli kylä Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä puolivälissä Kirkonkylästä Raivolan asemalle. Ikolassa oli vuonna 1939 viitisenkymmentä taloa.

Entisen Ikolan kylän kohdalla on isot peltoaukeat. Länsipuolella metsän takana on runsaasti uutta asutusta. Vanhan suomalaiskylän paikka on Pietariin johtavan E18-tien ja Roštšinoon (Raivola) johtavan tien risteyksessä, risteyksen eteläpuolella.

Lähteet
-------

* *Kivennapa kylästä kylään*, Kivennapalaisten pitäjäseura ry 1987 *ISBN 951-99842-3-2*

Aiheesta muualla
----------------

* 

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Erilaisia luukaloja: 1) kirjolohi (*Oncorhynchus mykiss*), 2) skorpionikala (*Pontinus nematophthalmus*), 3) avoselkälosserokala (*Aracana aurita*), 4) panssarikurnusimppu (*Peristedion gracile*)
**Iktyologia** eli **kalatiede** on tiede, joka tutkii kaloja. Tieteenala voidaan jakaa edelleen kalaryhmien mukaisiin erikoisaloihin. Iktyologia on merkittävä tiede biologian sisällä, sillä kaloilla on ollut keskeinen asema kaikkien selkärankaisten eläinten evoluutiossa. Iktyologian "isänä" pidetään ruotsalaista Peter Artedia.

Kalojen pääryhmien mukaan iktyologia voidaan jakaa luukalojen (*Osteichthyes*), rustokalojen (*Chondrichthyes*) ja leuattomien kalojen (*Agnatha*) tutkimukseen. Vaikka todennäköisesti suurin osa nykyisin elävistä kalalajeista on jo löydetty ja kuvattu, tiedeyhteisö on vielä 2000-luvullakin vahvistanut kuvauksen ja luokituksen 100–300 uudelle kalalajille vuosittain. Iktyologisessa tiedossamme arvioidaankin yhä olevan varsin suuria aukkoja. Kansainvälisen konsortion ylläpitämän FishBase-tietokannan mukaan vuoden 2020 joulukuuhun mennessä oli kuvattu 34 500 kalalajia. Kalalajeja tunnetaan enemmän kuin kaikkien muiden selkärankaisten eläinten (sammakkoeläimet, matelijat, nisäkkäät ja linnut) lajeja yhteensä.

Yleisten biologian osa-alueiden lisäksi iktyologialla on liittymiä erityisesti meribiologian, limnologian ja kalataloustieteeseen tieteenaloihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Grady, D. 2006. Venom runs thick in fish families, researchers learn. New York Times online, August 22, 2006.
2. ↑  Scientists finding two new fish species a week. Msnbc
3. ↑  Search FishBase *FishBase*. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iktyologia** Wikimedia Commonsissa

Eläintiede

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | 
* antrozoologia
* araknologia
* entomologia
* etologia
* helmintologia
* herpetologia
* iktyologia
* malakologia
* mammalogia
* myrmekologia
* nematologia
* ornitologia
* paleozoologia
* planktologia
* primatologia

 |
| Tieteilijöitä | 
* Karl Ernst von Baer
* Georges Cuvier
* Charles Darwin
* Jean-Henri Fabre
* William Kirby
* Carl Linnaeus
* Konrad Lorenz
* Thomas Say
* Jakob von Uexküll
* Alfred Russel Wallace

 |

Biologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | 
* Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia

 |
| Käsitteitä | 
* abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari

 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
Antoon van Dyckin oppilaan Pieter Thijsin maalaus *Jonkheer Philippe Van de Werve perheineen*, 1661.
**Jonkheer**, fem. **Jonkvrouw**, on alankomaalainen aateliston arvonimi. Sanasta on johdettu yhdysvaltalaisen Yonkersin kaupungin nimi.

Keskiajalla jonkheer (*nuori herra*) tarkoitti ylhäisen ritarin tai aatelisen naimatonta poikaa tai tytärtä. Koska Alankomaissa varsinaista aatelisarvoa sai käyttää vain suvun vanhin miespuolinen henkilö, jonkheer ja jonkvrouw otettiin vähitellen käyttöön osoittamaan ylhäiseen sukuun kuulumista. Jonkheerin puoliso on **mevrouw**. Jos mevrouw on omaa sukuaan jonkvrouw, hän voi käyttää sitä nimitystä liitettynä omaan nimeensä paitsi jos hän haluaa ottaa käyttöön puolisonsa nimen.

Vaikka arvonimi ei ole virallinen arvonimi, sitä kuitenkin käytännössä käytetään virallisen arvonimen tapaan, erityisesti kuninkaallisen perheen piirissä.

Katso myös
----------

* Junkkeri

Lähteet
-------

* Genealogisch etymologisches Lexicon (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) viitattu 24.4.2009

1. ↑  Brockhaus *brockhaus.de*. Viitattu 24.4.2009. (saksaksi)
2. ↑  Belgischer, niederländischer und luxemburgischer Adel *adel.in*.  Arkistoitu 25.2.2009. Viitattu 24.4.2009. (saksaksi)
3. ↑  Yonkers History *yonkersny.gov*.  Arkistoitu 11.2.2009. Viitattu 24.4.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Digitaale Bibliotheek vvor de Neederlandse letteren (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Sedan-korinen Peugeot 204.
**Peugeot 204** on Peugeot’n valmistama henkilöauto. Malli oli ranskalaisen valmistajansa ensimmäinen etuvetoinen tuotantoauto. Saapuessaan automarkkinoille sitä pidettiin erittäin modernina, etuvetoisuuden ohella auto oli levyjarruin varusteltu. Lisäksi siinä oli pitkä akseliväli, mikä lisäsi auton tilojen käytettävyyttä ja antoi paremman ohjattavuuden. 1 130 kuutiosenttimetrin mittatilavuuden OHC-moottori oli 58 SAE-hevosvoiman tehoinen. Nelisylinterisen moottorin sijoitus oli edessä, ja poikittain kallistettuna.

Peugeot 204 Break
Edistyksellisessä automallissa oli omat haittapuolensakin. Peugeot 204:n hinta oli saapuessaan Suomen automarkkinoille monia muita vastaavia korkeampi: 11 000 Suomen markkaa. Vertailun vuoksi mainittakoon, että esimerkiksi kirjaviitelähteen samalla sivulla mainitut, japanilaiset Isuzu Bellett 1500 ja Datsun Bluebird 1300 maksoivat tuolloin vain 8 000 mk. Lisäksi auto oli herkkä ruostumaan, sen varustelutaso oli matalan puoleista ja sisätilojen lämmityslaitteen teho puutteellinen. Automalli oli tuotannossa vuosina 1965–1976.

Peugeot 204 Cabriolet

Automallin edeltäjä oli Peugeot 203. Sen seuraajaksi tuli Peugeot 304.

Lähteet
-------

* Käki, Matti (päätoim.) & Fast, Irma & Kojo, Pauli: Mitä-Missä-Milloin (MMM), Kansalaisen Vuosikirja 1966. Helsinki: Otava, 1965.

### Viitteet

1. 1 2
2. 1 2  MMM 1966: s. 209

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peugeot 204** Wikimedia Commonsissa

Peugeot’n automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* 108
* 208
* 301
* 308
* 408
* 508
* 2008
* 3008
* 5008
* Rifter
* Traveller

 |
| Nykyiset hyötyajoneuvot | 
* Partner
* Expert
* Boxer
* Pick Up
* Landtrek

 |
| Entiset mallit | 
* 104
* 106
* 107
* 1007
* 201
* 202
* 203
* 204
* 205
* 206
* 207
* 301
* 302
* 304
* 305
* 306
* 307
* 309
* 401
* 402
* 403
* 404
* 405
* 406
* 407
* 504
* 505
* 601
* 604
* 605
* 607
* 806
* 807
* 4007
* 4008
* Bipper
* RCZ
* Hoggar
* iOn
* D3
* D4
* J5
* J7
* J9

 |
Cosmin Moți vuonna 2014
**Cosmin Iosif Moți** (s. 3. joulukuuta 1984 Reșița) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Bulgarian pääsarjassa pelaavaa Ludogorets Razgradia. Pelipaikaltaan Moți on keskuspuolustaja. Hän on pelannut kahdeksan ottelua Romanian jalkapallomaajoukkueessa. Moți on 183 senttimetriä pitkä ja pelaa Ludogoretsissa numerolla 27.

Ura
---

Moțin kasvattajaseura on FC Universitatea Craiova. Vuonna 2005 hän siirtyi kasvattajaseurastaan Romanian suurseuraan Dinamo Bukarestiin. Moți pelasi seurassa seitsemän vuoden aikana yli 170 liigapeliä, joissa maaleja tuli kuusi. Hän voitti Romanian-mestaruuden 2007, Romanian Cupin 2012 ja Romanian Supercupin 2005. Kaudella 2008-2009 hän oli helmikuun alkuun saakka lainalla Italian Serie A:n AC Sienassa, mutta pelasi vain neljä liigapeliä. 

Kesällä 2012 Moți siirtyi Bulgarian liigan Ludogorets Razgradiin. Hän on voittanut seurassa neljä Bulgarian mestaruutta vuosina 2013–2016, Bulgarian Cupin 2014 sekä Bulgarian Supercupin 2013 ja 2015. Elokuussa 2014, Mestareiden liigan viimeisen karsintakierroksen ottelussa kotimaansa Steaua Bukarestia vastaan Moți joutui tolppien väliin jatkoajalla, kun joukkueen maalivahti Vladislav Stojanov sai punaisen kortin yhteismaalien ollessa 1-1 ja kaikki vaihdot oli jo käytetty. Rangaistuspotkukilpaluissa Moți nousi joukkueen suureksi sankariksi tehtyään ensin omasta rankkaristaan maalin ja torjuttuaan sitten kaksi Steauan yritystä. Näin Ludogorets selviytyi historiansa ensimmäistä kertaa Mestareiden liigaan. 

Romanian jalkapallomaajoukkueessa Moți debytoi vuonna 2008 ja kuului kokoonpanoon vuosien 2008 ja 2016 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut maajoukkueessa kahdeksan ottelua, ei toistaiseksi yhtään EM-lopputurnauksissa.

Lähteet
-------

* Cosmin Moți Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Pantilimon |
2 Mățel |
3 Raț |
4 Moți |
5 Hoban |
6 Chiricheș |
7 Chipciu |
8 Pintilii |
9 Alibec |
10 Stanciu |
11 Torje |
12 Tătărușanu |
13 Keșerü |
14 Andone |
15 Găman |
16 Filip |
17 Sânmărtean |
18 Prepeliță |
19 Stancu |
20 Popa |
21 Grigore |
22 Săpunaru |
23 Lung |
Valmentaja Iordănescu
**Ródoksen muslimiväestön** koko on nykyisin noin 3 000 henkeä. He ovat pääosin osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren joukkojen vuonna 1522 Ródoksen saaren vallanneiden ja sinne asettuneiden osmanien jälkeläisiä.

Historia
--------

Sulttaani Suleiman Suuri joukkoineen valloitti Ródoksen osaksi osmanien valtakuntaa vuonna 1522, ja suurin osa saaren nykyisistä muslimeista on valloituksen jälkeen saarelle asettuneiden osmanien jälkeläisiä. Ródoksen kaupungin eteläpuolella sijaitsee pieni Kritikán asutuskeskus, jonne 1800-luvulla saapui Kreetan saarelta kreikankielisiä muslimeja. Muslimit pakenivat Ródokselle Kreetan levottomuuksia. Kritikáan rakennettiin ensimmäisten kreetalaismuslimien saapumisen aikoihin moskeija, jonka vieressä on myös hautausmaa.

Suleimanin moskeija minareetteineen Ródoksen vanhassakaupungissa.
Ródos liitettiin osaksi Kreikkaa vuonna 1947, minkä seurauksena kaikista saaren muslimeista tuli Kreikan kansalaisia. Muslimit eivät saaneet minkäänlaista erikoisasemaa, eikä heitä tunnustettu vähemmistöksi. Ródoksella ja läheisellä Kosilla toimi vuonna 1947 noin kymmenen muslimeille tarkoitettua epävirallista koulua, kuten vuonna 1876 perustettu Suleimanin moskeijan madrasa, joissa voitiin opettaa Koraania ja turkin kieltä. Italialaismiehityksen aikaan Ródoksen muslimiyhteisö pyysi Turkin hallitukselta kouluille rahoitusta ja kirjalähetyksiä. Nämä epäviralliset koulut suljettiin vuonna 1971, jonka jälkeen Ródoksella ei ole saanut turkin opetusta. Vuodesta 1972 lähtien entiset muslimikoulut aloittivat toimintansa normaaleina kouluina.

Nykytilanne
-----------

Ródoksen muslimiväestön mielestä Kreikan hallitus ei ole ollut riittävän halukas korjaamaan ja ylläpitämään turkkilaisperäisen väestön kulttuuriperintöön kuuluvia tärkeitä rakennuksia. Muslimiväestö on pyytänyt hallitukselta myös, että moskeijoihin nimitettäisiin imaamit ja muessinit, ja että islamilaista ja turkin kielen opetusta tulisi tarjota saarella. Yhteisö on vaatinut myös, että vuonna 1971 suljetut muslimikoulut avattaisiin jälleen. Erityisesti on vaadittu Suleimanin madrasan uudelleenavaamista. Muslimiyhteisöllä oli italialaismiehityksen aikana oma edustaja samoin kuin oma mufti, joita yhteisö niin ikään on vaatinut takaisin.

Muslimeista pääosa työskentelee palvelualoilla, ja heitä asuu Ródoksen kaupungin lisäksi myös esimerkiksi Líndoksessa, Ixiássa ja Sálakoksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Manis, Thanasis: Interculturalism in Rhodes *The bridge*. The Bridge Magazine. Viitattu 12.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Saripinar, Pinar: Problems persist for Turks living on Rhodes.  *Today's Zaman*, 13.7.2009. Ankara:  Feza Gazetecilik A.Ş. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 7.3.2010.  (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Jorge "Chaton" Enríquez García** (s. 8. tammikuuta 1991 Mexicali) on meksikolainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa CD Guadalajaraa. Vasenjalkainen Enríquez on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Meksikon jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Enríquez on edustanut koko uransa CD Guadalajaraa. Hän debytoi seuran paidassa toukokuussa 2010 Monarcas Moreliaa vastaan Liguilla Clausuran puolivälieräottelussa. Tuossa ottelussa hän onnistui myös maalinteossa. Guadalajaran paidassa Enríquez on pelannut myös Copa Libertadoresissa ja CONCACAF Champions Leaguessa.

Maajoukkueura
-------------

Enríquez pelasi vuonna 2011 Meksikon alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 12 ottelua, joissa hän onnistui kerran maalinteossa. Vuonna 2011 hän voitti alle 20-vuotiaiden kanssa maanosan mestaruuden, kultaa Pan-Amerikan kisoissa ja sijoittui pronssille maailmanmestaruuskilpailuissa Kolumbiassa. MM-kilpailuissa Enríquez valittiin kilpailuiden kolmanneksi parhaimmaksi pelaajaksi eli hänet palkittiin Bronze Ballilla. Hän onnistui kisoissa kerran maalinteossa.

Enríquez kuului Meksikon joukkueeseen myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän teki turnauksessa yhden maalin ja oli tärkeä pelaaja, kun Meksiko saavutti olympiakultaa kaadettuaan finaalissa Brasilian 2-1.

Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Enríquez debytoi jo vuonna 2011. Hän on pelannut maajoukkueessa kahdeksan ottelua viimeistelemättä maalia.

Muuta
-----

Vuoden 2015 alussa Enríquez nousi otsikoihin, sillä hän oli julkaissut eroottisen kuvan internetiin itsestään ja tyttöystävästään. Hänellä on uskottu olevan aiemmin myös suhde erääseen playboy-malliin.

Lähteet
-------

* Jorge Enríquez Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Meksikon jalkapallomaajoukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Corona |
2 Jiménez |
3 Salcido |
4 Mier |
5 Chávez |
6 Herrera |
7 Cortés |
8 Fabián |
9 Peralta |
10 dos Santos |
11 Aquino |
12 Jiménez |
13 Reyes |
14 Enríquez |
15 Vidrio |
16 Ponce |
17 Araujo |
18 Rodríguez |
Valmentaja Tena
Róża Etkin-Moszkowska
**Róża Etkin-Moszkowska** (o.s. *Etkin*; 1908 Varsova – 16. tammikuuta 1945 Varsova) oli puolalainen pianisti.

Etkin-Moszkowska opiskeli 10-vuotiaasta Aleksander Michałowskin johdolla. Hän piti ensiesiintymisensä kesäkuussa 1920. 16-vuotiaana hän tulkitsi Grzegorz Fitelbergin johdolla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Tammikuussa 1927 Etkin-Moszkowska sai ensimmäisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa kolmannen palkinnon. Hän oli kilpailun nuorin osallistuja. Kilpailun alla hän oli saanut opetusta Zbigniew Drzewieckiltä. Kilpailun jälkeen hän siirtyi Berliiniin, jossa hänen opettajakseen tuli Moritz Mayer-Mahr. Etkin-Moszkowska meni naimisiin Berliinissä tapaamansa Ryszardin, säveltäjä Moritz Moszkowskin veljenpojan kanssa. Ensiesiintymisensä Berliinissä hän piti toukokuussa 1927.

Etkin-Moszkowskan ohjelmistoon kuului musiikkia Bachin ja keskeisten romantikkojen teoksista hänen oman aikansa säveltäjien, kuten Karol Szymanowskin ja Bronisław Kaperin ohjelmistoon. Etkin-Moszkowska joutui toisen maailmansodan aikana juutalaisen syntyperänsä tähden piileskelemään etnisesti puolalaisten ystäviensä asunnoissa. Tammikuussa 1945 hän kuitenkin joutui miehensä kanssa murhatuksi Varsovan Żoliborzissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Zabrakło jednego dnia? Tragiczne losy laureatki I Konkursu Chopinowskiego PolskiFR
2. 1 2 3  Róża Etkin[vanhentunut linkki] The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Jorge Ivayr Rodrigues da Fonseca** (s. 30. lokakuuta 1992 São Tomé ja Príncipe) on portugalilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on pituudeltaan 174 cm.

Fonseca saavutti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen alle 100 kg:n painoluokassa kultaa 2013 ja pronssia 2014. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sijoittui samassa sarjassa viidenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui hävittyään toisella kierroksella lopulliselle olympiavoittajalle Lukáš Krpálekille. Vuonna 2018 hän oli alle 100-kiloisissa seitsemäs sekä Tel Avivin EM-kilpailuissa että Bakun MM-kilpailuissa.

Fonseca kuului Portugalin joukkueeseen, joka saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 hopeaa sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna alle 100 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Tokiossa kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Nijaz Iljasovin. Hän saavutti alle 100-kiloisissa EM-pronssia Prahassa 2020. Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hän oli samassa sarjassa seitsemäs. Hän voitti 100 kg:n sarjan maailmanmestaruuden Budapestissa 2021 kukistettuaan loppuottelussa serbialaisen Aleksandar Kukoljin. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Fonseca voitti 100 kg sarjassa olympiapronssia.

Fonseca on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kymmenen kertaa kolmanneksi. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on kaksi turnausvoittoa ja neljä kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten tasolla kolme Portugalin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jorge Fonseca *olympedia.org*. Viitattu 19.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Jorge Fonseca *judoinside.com*. Viitattu 12.6.2021. (englanniksi)
3. ↑  Bruxo, Michael: Judoka Jorge Fonseca wins Portugal’s first medal at Tokyo Olympics  29.7.2021. Portugal Resident. Viitattu 2.8.2021. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 2005 perustettua laitosta. Vuonna 1947 perustettua elintä käsittelee Nordforsk.*
**NordForsk** on vuonna 2005 perustettu Pohjoismaiden koulutus- ja tutkimusministerineuvoston alainen itsenäinen laitos, joka vastaa tutkimus- ja tutkijankoulutusalan pohjoismaisesta yhteistyöstä. Lisäksi NordForsk tekee yhteistyötä Nordic Innovationin kanssa. 

NordForskin keskeisiä toimijoita ovat kansalliset tieteelliset toimikunnat, muut tutkimusrahoitusta tarjoavat tahot sekä yliopistot. NordForskin tukijärjestelmien tavoitteena on vahvistaa tiedon ja osaamisen vaihtoa, liikkuvuutta sekä yhteispohjoismaista koulutus- ja tutkimusaluetta.

Organisaation rahoituksesta vastaavat Pohjoismaiden ministerineuvosto sekä eri maiden kansalliset tutkimusrahoitusorganisaatiot. Vuonna 2011 rahoitus oli noin 15 miljoonaa euroa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tervetuloa NordForskin verkkosivuille! *NordForsk.org*.  Arkistoitu 28.5.2013. Viitattu 17.11.2013.
2. ↑  Norden.org[vanhentunut linkki]
3. ↑  NordForsk Suomen Akatemia.  Arkistoitu 16.1.2014. Viitattu 17.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* NordForskin verkkosivu
**Jonna Yli-Mäenpää** (s. 2. syyskuuta 1996 Ängelholm, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Yli-Mäenpää on pelannut Suomen pääsarjassa Team Kuortaneen (ensimmäisellä kaudella nimenä Team Oriflame) joukkueessa vuodet 2013–2015 ja vuodesta 2015 Oulun Kärpissä. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä hän on pelannut pääsarjassa 96 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 14+25=39, sekä 16 pudotuspeliä tehopistein 0+3=3. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2017 ja vuonna 2018.

Yli-Mäenpää on pelannut alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Jonna Yli-Mäenpää *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Jääkiekkokirja 2018, s. 535
3. ↑  Jääkiekkokirja 2018, s. 218
4. ↑  Uusitalo, Timo: Kärppien naiset mestaruusputkessa! - Ilves nurin ratkaisevassa pelissä huippuesityksellä  8.4.2018. Yle. Viitattu 8.4.2018.
**Rónald Gómez** (s. 24. tammikuuta 1975 Guanacaste, Costa Rica) on uransa päättänyt costaricalainen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä ja edusti muun muassa kotimaansa liigassa pelaavaa Deportivo Saprissaa.

Gómez on ollut tärkeä pelaaja Costa Rican maajoukkueelle ja on pelannut kaksissa maailmanmestaruuskisoissa, vuosina 2002 ja 2006. Vuoden 2002 kisoissa Gómez pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin sekä Kiinaa että Brasiliaa vastaan. 93 pelaamassaan A-maaottelussa hän teki 26 maalia.

Hän pelasi urallaan myös Guatemalan sarjassa CSD Municipalin joukkueessa, Espanjan Primera Divisiónissa Sporting Gijónissa sekä Kreikassa OFI Cretessä. Gomez voitti CONCACAF Champions' Cupin (Pohjois-Amerikan ja Karibian alueella pelattava turnaus) nykyisen seuransa Saprissan riveissä. Cupin voiton myötä joukkue pääsi seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2005 sijoittuen lopulta kolmanneksi Gómezin pronssiottelussa viimeisellä minuutilla tekemän voittomaalin ansiota. Hänen maalinsa valittiin turnauksen hienoimmaksi. Turnauksen voitti lopulta São Paulo.

Gómez lopetti pelaajauransa vuonna 2009 ja aloitti työt viimeisen seuransa Santos de Guápiles FC:n valmentajana. Hän valmensi seuraa lokakuuhun 2010 saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuusela, Martti, ym.: *Jalkapallon MM-kisat Saksa 2006*, s. 23. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2006. ISBN 952-99551-1-1.
2. 1 2  Eskola, Jussi, ym.: *Jalkapallon MM-kisat 2002*, s. 35–38. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2002. ISBN 951-97920-6-6.
3. ↑  Kuusela, Martti, ym.: *Jalkapallon MM-kisat Saksa 2006*, s. 20–21, 23. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2006. ISBN 952-99551-1-1.
4. ↑  La Bala Gómez dirigirá a Santos

  

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Lonnis
2 Drummond
3 Marín
4 Wright
5 Martínez
6 López
7 Fonseca
8 Solís
9 Wanchope
10 Centeno
11 Gómez
12 Parks
13 Vallejos
14 Rodríguez
15 Wallace
16 Bryce
17 Medford
18 Mesén
19 Cordero
20 Sunsing
21 Chinchilla
22 Castro
23 Morgan
Valmentaja Guimarães

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mesén |
2 Drummond |
3 Marín |
4 Umaña |
5 Martínez |
6 Fonseca |
7 Bolaños |
8 Solís |
9 Wanchope |
10 Centeno |
11 Gómez |
12 González |
13 Bernard |
14 Azofeifa |
15 Wallace |
16 Hernández  |
17 Badilla |
18 Porras |
19 Saborío |
20 Sequeira |
21 Núñez |
22 Rodríguez |
23 Alfaro |
Valmentaja Guimarães
**Cosmopolitan Productions** oli yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, joka toimi 1918–1923 New Yorkissa ja sen jälkeen vuoteen 1938 Hollywoodissa.

Historia
--------

Lehtimoguli William Randolph Hearst perusti yhtiön edistääkseen naisystävänsä, näyttelijä Marion Davies uraa. Davies esiintyi 29:ssä yhtiön tuottamassa mykkäelokuvassa ja 17 äänielokuvassa.

Cosmopolitanin elokuvien levytyksestä vastasi ensi vuosina Paramount. Vuodesta 1923 levittäjä ja toinen tuottaja oli MGM ja vuodesta 1934 Warner Bros..

Ohjaajia
--------

Robert G. Vignola on ohjaaja, joka liittyy vahvasti Cosmopolitan Productionsiin. Hän ohjasi sille useita elokuvia, kuten noiden aikojen kalleimman elokuvan *When Knighthood Was in Flower* (1922). Ohjaaja King Vidor teki yhtiölle kolme komediaa *Show People* (1928), *The Patsy* (1928) ja *Not So Dumb* (1930), joiden pääosassa oli Davies.

Cosmopolitanille työskenteli lyhyen aikaa muitakin merkittäviä ohjaajia, kuten John Ford, joka ohjasi *Young Mr. Lincoln* (1939), ja Howard Hawks, joka ohjasi elokuvan *Ceiling Zero* (1936).

Aiheesta muualla
----------------

* Complete filmography IMDB
**Jonna Pirttijoki** (s. 1987 Kauhajoki) on suomalainen harmonikkataiteilija ja laulaja.

Tausta
------

Pirttijoki aloitti harmonikansoiton opinnot kuusivuotiaana Kauhajoen kansalaisopistossa vuonna 1993. Hän opiskeli myös Panula-opistossa 1995–2003 sekä Keski-Pohjanmaan konservatoriossa. Hän jatkoi opintoja Sibelius-Akatemiassa esittävän säveltaiteen osastolla. Pirttijoki valmistui musiikin maisteriksi keväällä 2012.

Jonna Pirttijoki voitti harmonikansoittajana Suomen pelimannimestaruuskilpailut Ikaalisissa alle 15-vuotiaiden sarjassa vuonna 2000 ja esiintyi Lasten laulukilpailu Karusellin finaaleissa. Hän sijoittui myös kahdesti toiseksi Kultainen Harmonikka -kilpailuissa vuosina 2003 ja 2006.

Pirttijoen pääasiallisina harmonikansoiton opettajina ovat toimineet Matti Rantanen, Veli Kujala, Sari Viinikainen, sekä Anne-Marie Sillanpää. Hän on osallistunut myös useille kansainvälisille mestarikursseille.

Ura
---

Pirttijoki on soittanut harmonikkaa ja bandoneonia tango-orkesteri Guardia Nuevassa vuodesta 2003 lähtien ja toiminut myös orkesterin laulusolistina.

Guardia Nuevan ohella Pirttijoki on luonut soolouraa ja esiintynyt erilaisissa konserteissa sekä televisiossa. Hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Yön äänet" maaliskuussa 2008. Levynjulkistamiskonsertti pidettiin Kauhajoen Suupohja-salissa. Hän esiintyi Yleisradion Juhannusjuna-ohjelmassa 2012 sekä piti soolokonsertin Kokkolan Talviharmonikka -festivaaleilla 2013.

Jonna Pirttijoki asuu Ilmajoella ja toimii myös soitonopettajana.

Levytyksiä
----------

* Yön äänet, 2008 (Q ATVCD 015)

Lähteet
-------

1. 1 2  Jonna Pirttijoki ja Yön äänet *Kauhajoen kunnallislehti*.  19.3.2008. Viitattu 8.7.2013.
2. 1 2 3  Lehdistötiedote – Tänä iltana Jonna Pirttijoki (Lehdistötiedote) *www.talviharmonikka.com*.  18.2.2013. Kokkolan Talviharmonikka ry..  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 8.7.2013.
3. ↑  Harmonikansoiton Suomen Pelimannimestaruuskilpailujen voittajat 1972-2012 *www.satahamesoi.fi*.  2013. Suomen Harmonikkaliitto.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 8.7.2013.
4. 1 2 3  Janne Huttunen: Juhannusjunan kutsuvieraslista vilisee tuttuja nimiä *yle.fi*.  14.6.2012. YLE. Viitattu 8.7.2013.
5. ↑  Palkittu Jonna Pirttijoki konsertin päätähti Kuusankoskella *Kouvolan Sanomat*.  17.11.2011. Viitattu 8.7.2013. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Katja Okkonen: Harmonikkalähettiläs pääsee unelmakeikalle *Hs.fi*.  30.3.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 8.7.2013.
7. ↑  Laitio-Ramone, Jari-Pekka: Apurahoja tangolevyn toteutukseen ja konsertteihi *Kauhajoki-lehti*.  17.5.2020. Viitattu 7.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Jonna Pirttijoen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Rödsögården** on suomalainen rockyhtye, jonka Tony Fredlund perusti 1990-luvun alussa Kokkolassa.

Rödsögården on ehtinyt vaihtaa nimeään ja kokoonpanoaan useasti. 1990-luvun puolivälistä vuoteen 2006 yhtye käytti nimeä In The Land Of Nod, minkä jälkeen nimi vaihdettiin nykyiseen. Rödsögården juontaa nimenä juurensa samannimiseen paikkaan Rödsön kylässä lähellä Kokkolaa. Nykyisessä kokoonpanossaan yhtye on toiminut vuodesta 2000 lähtien. Yhtyeen läpimurtoa ovat jarruttaneet vuosien varrella muun muassa jäsenten elämänmuutokset. Muutaman hiljaisemman vuoden jälkeen yhtye alkoi toimia aktiivisemmin keväällä 2006, minkä johdosta syntyi debyyttialbumi *Rödsögården*. Yhtye solmi sopimukset Warner Music Finlandin ja Live Nation Finlandin kanssa ja sai pienimuotoista nostetta vuosina 2008–2009. Se toimi Simply Redin lämmittelijänä Hartwall Areenalla and The Scriptin lämmittelijänä Nosturissa keväällä 2009. Muutamien muiden keikkojen lisäksi Rödsögården kävi myös Berliinissä syksyllä 2009. Vuonna 2010 yhtye keskittyi toisen albuminsa tekoon. Syksyllä 2011 albumi oli lähestulkoon valmis ja ensimmäinen singlelohkaisu "Strangers And Lovers" julkaistiin 22. elokuuta 2011. 

Toisen albumin valmistuminen kuitenkin viivästyi monista syistä johtuen. Käännekohta albumin valmistumisessa tapahtui keväällä 2012 kun Rödsögården kävi Yhdysvalloissa Los Angelesissa äänittämässä East West Studiolla menestyneiden tuottajien Mark Needhamin ja Charlie Midnightin kanssa. Elokuussa 2013 yhtye sai lopulta äänitysten osalta valmiiksi toisen albuminsa brittiläisen tuottaja John Fryerin johdolla. Love's The Enemy -albumi julkaistiin pohjoismaissa 2015 (Sony) ja maailmalla 2016 (Spectra Music). Toisen albumin teossa ylijääneet kappaleet julkaistiin Dead Ends -albumina 2016 (Ei-No Records).

Diskografia
-----------

Albumit:

* *Rödsögården* (2009) (Warner)
* Love's The Enemy (2015) (Sony/Spectra Music)
* Dead Ends (2016) (Ei-No Records)

Singlet ja EP:t:

* *If It Comes From The Heart* (2009)
* *Where The Hopes Grow* (2009)
* *Walk Away* (2009)
* *A Christmas Song From Rödsögården* (2009)
* *Strangers And Lovers* (2011)
* Dance Unti You Die (2014)

Musiikkivideot 

* *If It Comes From The Heart*
* *A Christmas Song From Rödsögården*
* *Dance Until You Die*
* I Wanna Run
* Kuoleva

Aiheesta muualla
----------------

* Rödögårdenin verkkosivut
Parthenonin pohjapiirros, vanha Parthenon mustalla, myöhempi Parthenon harmaalla.
Ateenan Akropoliin asemapiirros, myöhempi Parthenon merkitty numerolla 1.
**Vanha Parthenon** tai **Esi-Parthenon** viittaa Athene Parthenokselle omistettuun kreikkalaiseen temppeliin, jota rakennettiin nykyisen Parthenonin temppelin paikalle Ateenan Akropoliille noin vuosina 490–480 eaa.

Temppeliä alettiin rakentaa vanhanaikaiseksi käyneen, paikalla 500-luvulta eaa. sijainneen Hekatompedon-temppelin paikalle noin vuonna 490 eaa. sen jälkeen kun ateenalaiset olivat voittaneet Marathonin taistelun. Tuolloin Hekatompedon purettiin. Vanhan Parthenonin rakentaminen oli kesken kun persialaiset valtasivat ja tuhosivat koko Ateenan, mukaan lukien temppelin vuonna 480 eaa. Temppelin säilyneissä osissa on merkkejä siitä että se poltettiin tuolloin.

Temppelin tuhoutumisen jälkeen ateenalaiset eivät rakentaneet paikalle uutta temppeliä useisiin kymmeniin vuosiin. Perikleen aikana paikalle suunniteltiin lopulta uusi Parthenon, jota alettiin rakentaa vuonna 447 eaa. ja joka valmistui vuonna 438 eaa. Se on paikalla edelleen. Uuden Parthenonin rakentamisessa käytettiin hyödyksi suurta osaa vanhan Parthenonin laajoista perustuksista. Koska uusi temppeli oli vanhaa lyhyempi mutta leveämpi, osa vanhan temppelin perustuksista on edelleen nähtävissä nykyisen Parthenonin vieressä, erityisesti temppelin etelä- ja itäpuolella. Temppelin osia käytettiin myös muualla uudessa Parthenonissa. Osa vanhan temppelin pylväiden osista käytettiin Akropoliin muurien rakentamiseen. Temppelin muita osia on säilynyt eri puolilla Akropolista. Temppelin osia on tunnistettu ainakin 250 kappaletta.

Vanha Parthenon oli rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Sen lyhyemmällä sivulla oli mahdollisesti kuusi pylvästä. Temppelin naos eli cella jakautui uuden Parthenonin cellan tapaan kahteen osaan, jotka olivat "varsinainen" Parthenon sekä "Hekatompedon", joka oli temppelin varsinainen cella ja kulttikuvan sijaintipaikka, ja säilytti samalla paikalla aiemmin sijainneen temppelin nimen. Temppelin toisessa päässä oli pronaos ja toisessa opisthodomos. Ennen tuhoutumistaan temppelistä oli mahdollisesti pystyssä perustusten lisäksi joitakin sen pylväitä ja seiniä.

Temppelin ajoituksesta on myös muunlaisia teorioita. Erään teorian mukaan temppeli olisi sittenkin rakennettu vasta vuoden 480 eaa. jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Goette, Hans Rupprecht: *Athens, Attica and the Megarid: An Archaeological Guide*, s. 36–38. Routledge, 2012. ISBN 113454393X. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Acropolis of Athens Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 29.4.2007. Viitattu 10.3.2015.
3. 1 2 3 4  Holloway, R. Ross: Chapter II: The Fateful Year 480 in the History of Greek Art *The Hand of Daedalus*. Brown University. Viitattu 10.3.2015.
4. ↑  Hill, B. H.: The Older Parthenon.  *American Journal of Archaeology*, Oct. - Dec. 1912, 16. vsk, nro 4, s. 535-558. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Rhodes, Robin Francis: *Architecture and Meaning on the Athenian Acropolis*, s. 86. Cambridge University Press, 1995. ISBN 0521469813. Teoksen verkkoversio.
**Kemin linja-autoasema** on linja-autoasema kemiläisessä jälleenrakennuskauden korttelissa, jossa on myös muun muassa Kemin työväentalo ja kolme pistetaloa. Linja-autoaseman läheisyydessä ovat myös kaupungintalo ja rautatieasema. Kemin linja-autoasema on seudun varhaisimpia moderneja liike- ja palvelutiloja.

Kemin linja-autoasema muodostaa yhdessä Rovaniemen ja Sodankylän linja-autoasemien kanssa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön "Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemat". Asemat ovat yhä toiminnallisesti ja taajamakuvallisesti keskeisiä rakennuksia. Kemin linja-autoaseman katto ja verhoukset ovat kuparia. Rakennuksen tilavuus on 4 400 kuutiota.

Kemin linja-autoasemalla on toiminut muun muassa baari, kampaamo, kioski, kukkakauppa, pitseria, taksi ja linja-autonkuljettajien taukohuone. Matkahuolto lopetti toimintansa asemarakennuksessa vuonna 2017. Yksityiset yrittäjät ostivat aseman vuonna 2018 ja he muun muassa uudistivat aseman odotustilan sekä muut sisätilat.

Historia
--------

Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemat jälleenrakennettiin Lapin sodan jälkeen. Vuonna 1946 paikkakunnille avattiin parakkiasemat ja vuonna 1949 väliaikaiset linja-autoasemat. Kemin edellinen linja-autoasema oli torihallissa. Sen tilalle ryhdyttiin hankkimaan uutta asemaa vuonna 1955, mitä varten perustettiin yhtiö, Kemin Liiketalokiinteistö Oy, jonka osakkaat olivat Matkahuolto, Matkaravinto, Rautatiekirjakauppa (nyk. Rautakirja) ja Kemin kaupunki. Aseman suunnitteli arkkitehti Veli Hyrskykari ja urakoitsijana toimi oululainen Halonen ja Juntunen Oy. Rakentaminen aloitettiin helmikuussa 1961, harjannostajaiset olivat 18. elokuuta Kemin Suomalaisella Klubilla ja avajaiset pidettiin 13. joulukuuta 1961. Rakentaminen maksoi yli 50 miljoonaa markkaa. Laki velvoitti rakentamaan linja-autoasemille väestönsuojan ja aseman 150-henkinen väestönsuoja oli Kemin ensimmäinen. Asemalta lähti aluksi kaukoliikenne ja paikallisliikenne liikennöitiin aluksi vielä vanhan linja-autoaseman kautta. Vuonna 1976 Kemin taksiasema siirrettiin linja-autoasemalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemat *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristot RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 13.4.2022.
2. 1 2 3  Rakennelmat ja arkkitehtuuri Kemin kaupunki. Viitattu 15.4.2022.
3. ↑  Tiihonen, Jarno: Kemin linja-autoasema herää eloon – tiloihin tulossa pizzeria, baari ja kioski  22.2.2018. Yleisradio. Viitattu 14.4.2022.
4. ↑  Valta, Laura: Kemin linja-autoasema avaa pian ovensa uudistuneena  19.9.2018. Yleisradio. Viitattu 14.4.2022.
5. ↑  Hietala, Timo: Linja-autoasema avattiin joulukuussa 1961 *Facebook*.  13.10.2019. Sauvosaaren Asukasyhdistys ry. Viitattu 20.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kemin linja-autoasema** Wikimedia Commonsissa
55 Burger, Cola, Fries -pikaruokala Seinäjoella.
**55 Burger, Cola, Fries** oli suomalainen pikaruokaketju, joka keskittyi erityisesti hampurilaisten tarjoamiseen. Vuonna 2011 perustettu ketju aloitti ensin seitsemällä Teboil-huoltoasemalla shop-in-shop-periaatteella. Konseptin loi Kotipizzan kehitystiimi. Ravintoloita sijaitsi myös samoissa tiloissa Kotipizzojen kanssa.

Joulukuussa 2014 pikaruokajätti Frankis Group myi 55 Burger, Cola, Fries -ketjun Jokes Familylle. Tuolloin ketjuun kuului 35 ravintolaa. Kaupan myötä uusi omistaja muutti ketjun ravintolat Rolls-ravintoloiksi.

Ravintolan nimi viittaa 1950-lukuun, jolloin ensimmäisiä hampurilaisia alettiin valmistaa Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kilpailu kovenee: Uusi pikaruokaketju aloitti Suomessa taloussanomat.fi. Viitattu 25.9.2013.
2. ↑  Teboil-asemille uusi hampurilaisketju ilkka.fi. Viitattu 25.9.2013.
3. ↑  Seinäjoelle uusi ravintolaketju seinajoensanomat.fi.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 25.9.2013.
4. ↑  Kotipizzan omistaja myi hampurilaisketjun  19.12.2014. Taloussanomat. Viitattu 20.12.2014.
5. ↑  Hampurilaisketjut saivat uuden kilpailijan mtv3.fi. Viitattu 25.9.2013.
**Elsa Rauha Koponen** (1. toukokuuta 1885 Leppävirta – 12. helmikuuta 1977 Siilinjärvi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja joululaulun Tuikkikaa, oi joulun tähtöset sanoittaja.

Leppävirtalaisen sahanhoitajan tytär Elsa Koponen valmistui opettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista vuonna 1907. Hän meni kihloihin tulevan Helsingin yliopiston musiikkitieteen professorin A. O. Väisäsen kanssa ja toimi aluksi tuberkuloosia sairastaneiden lasten koulun opettajana Lohjalla. Elsa Koponen sai myös itse tuberkuloositartunnan ja tästä kuultuaan Väisänen purki kihlauksen. Elsa Koponen ei mennyt enää naimisiin elämänsä aikana ja kihlauksen purku sai hänet jouluaattona 1917 (toisen tiedon mukaan joulun alla 1913) kirjoittamaan runonsa joka myöhemmin sävellettiin joululauluksi. Elsa Koposen ystävä Tilda Löthman-Koponen julkaisi runon joululehdessä ja runon sävelsivät Armas Maasalo ja P. J. Hannikainen. Laulu julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1918 *Kansanopiston laulukirjassa*.

Elsa Koponen toimi sitten yli 20 vuoden ajan Siilinjärven Kasurilan koulun opettajana. Kotiseudullaan Koponen tunnettiin aktiivisena yhteiskunnallisena toimihenkilönä ja taitavana puhujana. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat muiden muassa nuorisoseuratoiminta ja vapaaehtoinen maanpuolustustyö.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reijo Pajamo: *Taas kaikki kauniit muistot: joululaulujen taustat ja tarinat*, s. 100–103. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1982. ISBN 951-0-11444-8.
2. 1 2 3  Mieskuro Sirkat : Elsa Koponen
3. 1 2  Vesala, Hanna: "Tuikkikaa, oi, joulun tähtöset..." – Tiedätkö, mistä tuttu joululaulu oikeasti kertoo? *Ilta-Sanomat*.  23.12.2014. Viitattu 27.11.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Pat Saiki
**Patricia "Pat" Saiki** (o.s. *Fukuda*; s. 28. toukokuuta 1930 Hilo, Havaiji) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.

Elämä
-----

### Varhaiset vaiheet ja poliittinen ura

Saiki syntyi Kazuo ja Shizue Fukudan lapseksi. Hän valmistui Hilon high schoolista vuonna 1948 ja sai luonnontieteiden kandidaatin arvon Havaijin yliopistosta, Mānoasta vuonna 1952. Vuonna 1954 Saiki meni naimisiin obstetrikko Stanley Saikin kanssa. Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Stanley, Stuart, Sandra, Margaret ja Laura. Pat Saiki opetti historiaa Havaijin kouluissa kahdentoista vuoden ajan. 1960-luvun puolessavälissä hän alkoi toimia sihteerinä ja sitten varapuheenjohtajana Havaijin republikaaneissa. Vuonna 1968 Saiki tuli valituksi Havaijin edustajainhuoneeseen, jonka jäsenenä istui kuusi vuotta. Vuonna 1974 hänet valittiin Havaijin senaattiin, jossa hän palveli vuoteen 1982. Vuonna 1982 hän pyrki epäonnistuneesti varakuvernööriksi.

Saiki toimi Havaijin republikaanien puheenjohtajana kahden ja puolen vuoden ajan. Tänä aikana jäsenmäärä kolminkertaistui. Työ johti republikaanien voimistumiseen vahvasti demokraattivoittoisessa osavaltiossa ja vaikutti siihen, että vuonna 1984 Ronald Reagan voitti presidentinvaalit myös Havaijin tulosten osalta. Osavaltiopolitiikassa toimittuaan Saiki päätti hakea Yhdysvaltain edustajainhuoneen paikkaa, joka heinäkuussa 1986 vapautui demokraatti Cecil Hefteliltä tämän lähdettyä kuvernööriehdokkaaksi. Hän istui ensin tämän kauden osittain ja tuli sitten valituksi täydelle kaudelle 100. Yhdysvaltain kongressiin (1987–1989) edustajainhuoneen jäsenenä 59 %:lla kokonaisäänistä. Saiki valittiin myös 101. kongressin (1989–1991) jäseneksi edustajainhuoneeseen.

Huhtikuussa 1990 kuoli suosittu havaijilaissenaattori Spark Matsunaga. Loppukaudelle Yhdysvaltain senaattiin nimitettiin Daniel Akaka, joka myös sitten voitti paikkaa George H. W. Bushin tukemana tavoitelleen Pat Saikin noin 33 000 äänen marginaalilla.

Saiki tuki suurta osaa Reaganin ja Bushin hallintojen ulkopoliittisista ohjelmista. Esimerkiksi lisääntymisoikeuksien kaltaisiin sosiaalisiin kysymyksiin Saiki omaksui monia republikaaneja vapaamielisempiä asenteita.

### Myöhemmät vaiheet

Lähdettyään kongressista Saiki sai Bushilta nimityksen Small Business Administrationin johtajaksi, jona hän toimi vuosina 1991–1993. Vuonna 1993 Saiki opetti Harvardin yliopiston Institute of Politicsissa. Vuonna 1994 hänestä tuli ensimmäinen suuren puolueen naispuolinen ehdokas Havaijin kuvernööriksi. Saiki kuitenkin hävisi Ben Cayetanolle ja palasi opettamistehtävien pariin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  SAIKI, Patricia History, Art & Archives – United States House of Representatives


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Amrita Pritam 1948.
**Amrita Pritam** (31. elokuuta 1919 – 31. lokakuuta 2005) oli intialainen kirjailija ja runoilija. Yli 60 vuotta kestäneen uransa aikana hän kirjoitti yli sata teosta, joihin kuului runoja, esseitä, romaaneita ja elämäkertoja. Hän kasvoi sikhiperheessä ja julkaisi ensimmäisen teoksensa 1934, vain 17-vuotiaana. Hän liittyi Intian itsenäistymistä tukevaan edistyksellisen kirjallisuusliikkeeseen, jonka jäsenet tukivat vasemmistolaista politiikkaa ja vastustivat imperialismia. Hän osallistui myös hyväntekeväisyyteen.

Pritamia ja Mohan Singhiä pidetään pandžabinkielisen runouden uudistajina.

Lähteet
-------

1. ↑  Amrita Pritam *Cultural Indis*. Viitattu 10.3.2019.
2. ↑  D. H. Tracy: Translator's Note: "Empty Space" by Amrita Pritam *Poetry Magazine*.  2011. Viitattu 10.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Obituary The Guardian
* Ek Mulaqat: The unfinished love story of Amrita Pritam and Sahir Ludhianvi Hindustan Times

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |