recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo taiteilijasta. Jukka Pellinen oli myös kullankaivaja.*
Jukka Pellinen 1960-luvun keskivaiheilla.
**Heikki Juhani (Jukka) Pellinen** (15. toukokuuta 1925 Helsinki – 2. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija ja teollinen muotoilija, joka toimi kuvallisen viestinnän professorina Taideteollisessa korkeakoulussa.

Sotien jälkeen Pellinen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa ja sen jälkeen ulkomailla. Hän työskenteli usean suomalaisen suuryrityksen mainososastolla, kunnes perusti oman toimiston 1966. Hän opetti työn ohessa Mainosgraafikkojen koulussa, Markkinointi-instituutissa ja Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän hoiti kuvallisen viestinnän professuuria Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1982–1990.

Pellinen oli perustamassa Heraldista Seuraa ja oli Mainosgraafikkojen ja Grafian puheenjohtaja. Hän suunnitteli merkkejä ja tunnuksia ja muotoili julkaisuja. Lisäksi hän suunnitteli kansainvälisiä suurnäyttelyjä.

Pellinen oli myös vaatesuunnittelija. Hän suunnitteli esimerkiksi Kuusiselle ja Turolle. Hän oli Kansainvälisen miesten muotineuvoston jäsen. Hän muotoili myös kovalle teollisuudelle, esimerkiksi Valmet-traktorin, Terhi-perämoottorin, Luxor-matkaradion ja Högforsin sähkölämmittimen jo aikana, jolloin teollinen muotoilu oli Suomessa jokseenkin tuntematonta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 537. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2 3  Vatanen, Arvo: Kuolleita: Professori Jukka Pellinen.  *Helsingin Sanomat*, 9.3.2011, s. C 8. Artikkelin verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Moses Pergament.
**Moses Pergament** (21. syyskuuta 1893 Helsinki – 5. maaliskuuta 1977 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja *Svenska Dagbladetin* musiikkikriitikko. Hän oli säveltäjä Erna Tauron setä ja kapellimestari Simon Parmetin veli.

Ura
---

Pergament opiskeli viulunsoittoa Pietarissa ja toimi sitten neljä vuotta viulistina Helsingin Filharmonisen seuran orkesterissa. Samalla hän opiskeli Helsingin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Tukholman yliopistossa sekä Berliinin Stern-konservatoriossa. Hän järjesti ensimmäisen sävellyskonserttinsa Helsingissä vuonna 1914. Hän muutti Ruotsiin 1915 ja sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 1918.

Pergamentia ei hyväksytty pitkään aikaan jäseneksi Ruotsin säveltäjäyhdistykseen Föreningen Svenska Tonsättareen "ulkomaalaisen syntyperänsä" vuoksi, vaikka Hilding Rosenberg ehdotti sitä toistuvasti 1930-luvulla. Vihdoin hänet valittiin 1945, silloin Natanael Bergin ehdotuksesta.

Pergamentin pääteoksena voidaan pitää vokaalisinfoniaa *Den judiska sången* (1944). Sävellystuotantoon kuuluvat myös baletit *Vision* (1924) ja *Krelantems och Eldeling*, kolme oopperaa, kaksi pianokonserttoa, *Kol nidre* sellolle ja orkesterille sekä joukko kamari- ja laulumusiikkia. 

Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluvat muun muassa teokset *Vandring med Fru Musica*, *Ny vandring med fru Musica* (suom. *Retkiä musiikin maailmassa*) ja *Jenny Lind* (myös suom.). Pergament toimi kriitikkona ensin *Svenska Dagbladetissa* ja sitten *Nya Dagligt Allehanda*- ja *Aftontidningen*-lehdissä.

Moses Pergament on haudattu Tukholman eteläpuolelle juutalaiselle hautausmaalle.

Filmografia
-----------

* Med livet som insats, 1940
* Flickan och Djävulen (*Tyttö ja paholainen*), 1944
* Barabbas, 1953

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4*, s. 564–565. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9
2. 1 2  Kuolleita: Säveltäjä Moses Pergament.  *Helsingin Sanomat*, 9.3.1977, s. 13. Artikkelin maksullinen verkkoversio.
3. 1 2  Moses Pergament 60-vuotias.  *Helsingin Sanomat*, 21.9.1963, s. 19. Artikkelin maksullinen verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Åhlén, Carl-Gunnar: *Moses Pergament*. Möklinta: Gidlunds, 2016. ISSN 0374-5158. ISBN 978-91-7844-942-2. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Moses Pergament Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Moses Pergament. Svenskt biografiskt lexikon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Ofakim** (hepr. אֳפָקִים) on kaupunki Israelissa eteläisellä hallintoalueella, 20 kilometriä länteen Beersebasta. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 24 634. Sen pinta-ala on 10 neliökilometriä. Kaupunki on perustettu 19. huhtikuuta 1955.

Historia
--------

Ofakim perustettiin alueen maaseutuyhteisöjen keskukseksi. Varhaiset asukkaat olivat juutalaisia maahanmuuttajia Pohjois-Afrikasta ja Intiasta.

Väestö
------

Vuonna 2001 99,7 % väestöstä oli juutalaisia ja muita ei-arabeja. Miehiä oli 11 200 ja naisia 11 800. 41,8 % oli 19-vuotiaita tai nuorempia, 14,5 % oli 20 - 29 -vuotiaita, 18,5 % 30–44 -vuotiaita, 12,5 % 45–59 -vuotiaita, 3,6 % 60–64 -vuotiaita, ja 9,1% 65-vuotiaita tai vanhempia. Väestönkasvu vuonna 2001 oli 0,6 %.

Talous
------

Kuten muissa kehityskaupungeissa, teollisuus on perinteisesti ollut keskeisessä osassa Ofakimin taloudessa. Vuonna 1972 33 % palkkatyöläisistä (754 ihmistä) oli teollisuussektorilla ja 1983 yhteensä 924 ihmistä (23 %). Tänä aikakautena tekstiilitehtaat työllistivät eniten työntekijöitä, 72 %:sta (1982–83) 82 %:iin (1972). Of-Ar -tekstiilitehdas (lyhenne sanoista Ofakim-Argentina) oli keskeinen työllistäjä.

Koulutus
--------

Ofakimin lukio
Vuonna 2001 kaupungissa oli 19 koulua ja 4 704 opiskelijaa, joista 13 oli peruskouluja (3 079 opiskelijaa), ja kahdeksan lukiotason oppilaitoksia (1 625 opiskelijaa). 43,3 % 12. vuosiluokan opiskelijoista oli suorittanut ylioppilastutkinnon.

Urheilu
-------

Yksi Israelin 14:stä tenniskeskuksesta sijaitsee Ofakimissa. Se avattiin 1990 ja siinä on kuusi katsomoa. Kaupungissa on myös jalkapallostadion.

Kehityssuunnitelmia
-------------------

Ofakimissa avattiin vuonna 2015 juna-asema ja sen yhteydessä 1 000 auton parkkipaikka. Vanhaa teollisuusrakennusta ollaan muuttamassa taidemuseoksi. Ofakimin ympäri kulkeva Nahal Shomriyan pyöräilyreitti vihittiin käyttöön vuonna 2010. Noin 22 kilometriä pitkä ja 60 senttimetriä leveä pyörätie kulkee 375 eekkerin alueen läpi kaupungin viereisessä Ofakimin metsässä, Nahal Shoriyan ja Nahal Patishin läpi ja kiertää paikallisten moshavien ympäri.

Patishin linnake

Tunnettuja asukkaita
--------------------

* Oren Smadja, judoka
* Robert Tiviaev, entinen knessetin jäsen

Lähteet
-------

1. 1 2  New horizons for Ofakim *haaretz.com*. Viitattu 13.7.2015.
2. ↑  Schwarz, Dafna: *"Industrialization Attempts in Three Development Towns: Ofakim, Migdal HaEmek and Ma'alot"*, s. 160–162. Yad Yitzhak Ben Zvi, 2009. ISBN 978-965-217-298-3.
3. ↑  Riding and Building New Ofakim - Shomriya Cycling Route *The Jerusalem Post | JPost.com*. Viitattu 15.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ofakim** Wikimedia Commonsissa
Tapahtuman virallinen logo
Andrew Dixon, Englannin joukkueesta
**Perhokalastuksen 27. maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin 13.–20.6.2007 Kemissä ja Simossa. 

Paikkana toimi Veitsiluodon järvi Kemissä ja Simojoki Simosta Ranualle. Simojoki oli jaettu neljään eri sektoriin, jotka oli suunniteltu tarkoin etukäteen. Sektorit asettuivat parhaille koskipaikoille. Sektorit oli puolestaan jaettu pienempiin noin 200 m leveisiin alueisiin eli pooleihin. Yhdellä poolilla kilpaili yksi kilpailija kerrallaan. 

Kilpailussa noudatettiin seuraavia sääntöjä. Kilpailija ei saa ylittää poolin rajaa, eikä heittää perhoa rajojen ulkopuolelle. Kilpailijalla saa olla tukijoukko mukanaan, mutta vain joukkueen kapteeni saa antaa ohjeita kilpailijalle. Jokaista kilpailijaa kohden on yksi valvoja, joka seuraa kilpailun etenemistä ja huomauttaa mahdollisista sääntörikkomuksista. Jos sääntöjä rikotaan toistamiseen, tästä ilmoitetaan tuomaristolle. Valvojan tehtävänä on myös mitata ja vapauttaa kalat.

Kilpailussa oli sekä yksilö- että joukkuekilpailuosuus. 

Kilpailuun otti osaa 126 kilpailijaa. Lisäksi joukkueeseen voi kuulua kapteeni ja manageri. Kilpailijat olivat seuraavista maista:
Alankomaat, Australia, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Englanti, Espanja, Etelä-Afrikan tasavalta, Irlanti, Italia, Japani, Kanada, Kroatia, Norja, Puola, Portugali, Ranska, Romania, Slovakia, Slovenia, Skotlanti, Suomi, Tšekin tasavalta, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.

Suomen joukkue: 

* Jouni Neste
* Petri Virolainen
* Jukka Levänen
* Olli Toivonen
* Markus Tandefelt
* Harri Hytönen
* Mika Vainio (kapteeni)
* Tero Mäntylä (manageri)

Aiheesta muualla
----------------

* flyfishinglapland.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* kalasaalis.com
**Naisilla on Papua-Uuden-Guinean** perustuslain mukaan samat poliittiset oikeudet kuin miehilläkin. Naisten asema on kuitenkin huomattavasti heikompi verrattuna miehiin ja naiset kohtaavat monia yhteiskunnallisia hankaluuksia sukupuoleensa takia: ⅔ parisuhteessa elävistä naisista on kohdannut fyysistä lähisuhdeväkivaltaa, naisille tarjotut perinnön osuudet ja työmahdollisuudet ovat vähäisemmät ja naisia voidaan syyttää mm. noituudesta väkivallan perustelemiseksi. Lisäksi melanesialaiseen kulttuuriin kuuluu ns. suurmies-ajattelu, jonka mukaan ansioitunut ja yhteisössään arvostettu mies saa tehdä myös yhteisöä koskevat päätökset. Näin ollen politiikan ei katsota olevan naisille sopivaa..

Maan itsenäistyttyä vuonna 1975 parlamentissa on ollut yhteensä seitsemän edustajaa:

| Nimi | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Nahau Rooney | 1977–1987 | sit. |
| Waliyato Clowes | 1977–1982 | Papuan liitto |
| Josephine Abaijah | 1977–1982 ja 1997–2000 | sit. |
| Carol Kidu | 2002–2012 | Kansallinen liitto |
| Delilah Gore | 2012–2017 | THE |
| Loujaya Kouza | 2012–2017 | Alkuperäisväestön puolue |
| Julie Soso | 2012–2017 | THE |

Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa yksikään nainen ei tullut valituksi. Kaksi vuotta myöhemmin parlamentti alkoi valmistella lakia, jolla taattaisiin naisille kiintiöpaikkoja. Vuonna 2020 esitettiin myös, että laki vaatisi poliittisia puolueita varaamaan 20 % ehdokaspaikoistaan naisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Constitution of the Independent State of Papua New Guinea - National Parliament of Papua New Guinea *www.parliament.gov.pg*.  Arkistoitu 19.9.2021. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Papua New Guinea: Freedom in the World 2019 Country Report *Freedom House*. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Grant Wyeth: Big Men, No Women: Politics in Papua New Guinea *thediplomat.com*. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Papua New Guinea *Pacific Women in Politics*. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Papua New Guinea's men-only parliament eyes seats for women *France 24*.  8.3.2019. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  PNG moves to get more women into parliament *RNZ*.  12.3.2020. Viitattu 15.8.2021. (englanniksi)
**Grigori Spiridonovitš Petrov** (1866 Jaama – 1925 Pariisi) oli venäläinen pappi, joka kirjoitti Suomesta, Suomen suuriruhtinaskunnan asukkaista, ihanteellisen ja romantisoidun kuvan antavan kirjan *Valkoliljojen maa – Suomi*. Petrov opiskeli Pietarissa ja hänet vihittiin papiksi 1892. Vuonna 1907 hänet valittiin toiseen Venäjän valtakunnanduumaan kadettipuolueen edustajana. Vuonna 1908 hän joutui epäsuosioon ja menetti oikeutensa toimia pappina sekä oikeuden asua Pietarissa tai Moskovassa. Vuonna 1920 Petrov muutti Neuvosto-Venäjältä ja asettui Pantševoon Belgradin lähelle. Hänet haudattiin aluksi Jugoslavian Novi Sadiin ja myöhemmin Müncheniin tyttärensä toiveesta.

Valkoliljojen maa
-----------------

Valkoliljojen maan käsikirjoitus löytyi Sofiasta syksyllä 2000 kustantaja Dinjo Božkovin tyttärenpojan Evelinan Božkovan arkistosta. Käsikirjoitus on nyt Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa. Kirjaa ei kustannettu venäjäksi, mutta sen käsikirjoitus käännettiin serbiaksi kustannettavaksi 1923 ja bulgariaksi 1925. Turkissa Mustafa Kemal otti kirjan 1925 ilmestyneen turkinkielisen käännöksen, *Ak zambaklar ülkesinde – Finlandiya*, pakolliseksi oppikirjaksi sotilasopetuslaitoksiin 1930-luvulla. Kirjan uudet painokset Balkanilla on otettu vielä 2000 Turkissa, 1998 Serbiassa ja 1992 Bulgariassa. Kirja on myös ilmestynyt arabian, kurdin ja suomen kielillä sekä lopulta myös venäjäksi. Suomeksi teos ilmestyi uudelleen painettuna vuonna 2023 nimellä Valkoliljojen maa, Suomi (Wanhat Kirjat 2023).

Aiheesta muualla
----------------

* Venäjä-instituutti (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Reijo Johannes Häyry** (17. kesäkuuta 1929 – 4. helmikuuta 2023) oli elintarviketeollisuuden vaikuttaja, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos (1979). 

Häyry valmistui ekonomiksi vuonna 1953 ja työskenteli aluksi valtion verohallinnossa, kunnes hänet vuonna 1962 palkattiin Satakunnan Osuusteurastamon konttoripäälliköksi Poriin. Vuonna 1965 Häyry siirtyi Keravalle Etelä-Suomen Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi. Kolmen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin Satakunnan Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi Poriin.

Häyry johti SOT:a vuosina 1969–1988. Osuusteurastamoiden keskinäisissä rakennejärjestelyissä Satahämeen Osuusteurastamo sulautui LSO Osuuskuntaan vuoden 1989 alussa, ja Reijo Häyry nimitettiin lyhyeksi aikaa LSO Osuuskunnan toimitusjohtajaksi, mistä tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuoden 1989 lopussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Kauppaneuvos Reijo Johannes Häyry, Turun Sanomat, 2023, No 71, sivu 25, julkaistu 12.3.2023
2. ↑  "Eläköön ekonomit", Porin seudun ekonomit 1943-2003
3. ↑  "Lihan tähden kaikki työ." LSO:n 75-vuotishistoriikki. Jyväskylä 1988, s. 225
Havainnekunta ritarikunnan tähdestä
**Sotilasansioiden ritarikunta** (arab. وسام الاستحقاق العسكري‎, *Wisām al-istiḥqāq al-‘askarī*) on jordanialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1976 kuningas Husseinin käskystä. Kunnianosoitusta myönnetään Jordanian asevoimissa palveleville henkilöille tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta. Sitä voidaan myöntää myös siviileille, jotka ovat tehneet palvelleet ansiokkaasti maanpuolustuksen saralla. Jordanialaisten ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä se sijoittuu itsenäisyyden ritarikunnan alapuolelle.

Ritarikunta jakautuu viiteen luokkaan, joihin nimittäminen perustuu henkilön sotilasarvoon:

* suurristi (kenraalikunta)
* suurupseeri (eversti tai ylempi)
* komentaja (esiupseerit)
* upseeri (upseerit)
* ritari (kaikki muut)

Viitteet
--------

1. ↑  Order of Military Merit (Wisam al-Istahqaq), II Class Grand Officer *Medalbook*.  2023. Viitattu 1.11.2023. (englanniksi)
2. ↑  Medals *Jordanian Armed Forces the Arab Army*.  2023. Viitattu 1.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Jordan, Kingdom. An Al-Hussein Order Of Military Merit, Ii Class Comma *eMedals*. Viitattu 1.11.2023. (englanniksi)
**Islamin käsikirja** on vuonna 2004 ilmestynyt Jaakko Hämeen-Anttilan tietokirja islamista. Teoksesta on otettu useita painoksia, ja sen on kustantanut Otava. Vuonna 2017 Hämeen-Anttila julkaisi kirjasta uudistetun painoksen nimellä *Uusi islamin käsikirja.*

Islamin käsikirja jakautuu kolmeen lukuun: islamin historiaan, islamin oppiin ja muutamaan erilliseen esseeseen. *Uusi islamin käsikirja* poikkeaa aiemmista siinä, että se painottuu nykymaailman kysymyksiin ja käsittelee islamin historiaa ja oppia entistä lyhyemmin.

Arvosteluja
-----------

Kirjan on arvostellut mm. Johanna Mannila, Jussi Ahlroth ja Taneli Kukkonen. Taneli Kukkonen toteaa, että kirja seuraa pitkälti Hämeen-Anttilan opettajan Kaj Öhrnbergin luentojen rakennetta. Monien kiitosten ohella Kukkonen toteaa, että teos päätyy islamin apologiaksi, missä ero historiallisen islamin ja kirjoittajan siitä luoman idealisoidun kuvan välillä katoaa. Kukkonen ei hyväksy Hämeen-Anttilan väitettä, että islam olisi syvällä ytimessään demokraattinen oppi. Hän ei liioin hyväksy väitteitä, ettei naisten silpominen kuuluisi islamiin tai että hunnun käyttö on vain musliminaisten oma valinta. Kukkonen toteaa, että on muslimeja, joille silpomisperinne on pyhä ja hunnusta luopuminen kauhistus.

Lähteet
-------

* Hämeen-Anttila, Jaakko: *Islamin käsikirja*. Helsinki: Otava, 2004. ISBN 951-1-18669-8.
* Hämeen-Anttila, Jaakko: *Uusi islamin käsikirja*. Otava, 2017. ISBN 978-951-1-29827-4.
* Kukkonen, Taneli: Islamin perusoppimäärä: kerran vielä, tunteella (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 4/2005. (PDF)

### Viitteet

1. ↑  Hämeen-Anttila 2004
2. 1 2  Hämeen-Anttila, 2017
3. ↑  Kukkonen, 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Johanna Mannila: Islamista on tullut arkipäivää Suomessakin. Helsingin Sanomat 21.9.2004.
* Jussi Ahlroth: Parrakas viisas mies toppuuttelee. Helsingin Sanomat 6.10.2008.
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston vartioalusluokkaa. Muita vastaavasti nimettyjä luokkia on täsmennyssivulla.*

**Castle-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vartiolaivojen muodostama alusluokka, johon piti alun perin kuulua kuusi alusta. Aluksista kuitenkin vain kaksi valmistui. Alustyyppi on brittiläisen luokittelun mukaan partioalus.

Suunnittelu
-----------

Luokka suunniteltiin korvaamaan runsaasti kritiikkiä saanut edeltäjänsä Island-luokka. Sen piti olla nopeampi, merikelpoisempi ja varustaa helikopterikannella. Luokan molemmat alukset valmisti aberdeenilaiyritys Hall, Russell and Company. Luokka oli lopulta uppoumaltaan 300 tonnia suurempi, vakaampia kovassa merenkäynnissä, kolme solmua nopeampia ja niissä oli suurehko laskeutumisalusta, jolle kykeni Sea King -helikopteri laskeutumaan. Aluksella oli myös tilapäisesti mahdollista majoittaa 120 henkeä.

Alusten tärkein tehtävä oli kalastusalueiden sekä Pohjanmeren öljy- ja kaasukenttien valvonta. Ne kykenivät myös toimimaan miinalaivoina sekä öljyntorjuntatehtävissä.

Alukset
-------

**Castle-luokan vartiolaivat**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *HMS Leeds Castle* | Hall, Russell and Company, Aberdeen | 18. lokakuuta 1979 | 29. lokakuuta 1980 | 27. lokakuuta 1981 | poistettu palveluksesta 2005myyty Bangladeshille 2010 |
| *HMS Dumbarton Castle* | Hall, Russell and Company | 1980 | 3. kesäkuuta 1981 | 26. maaliskuuta 1982 | palveluksesta 2008myyty Bangladeshille 2010 |
|

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Brown, David K.: The Design of the 'Castle' Class - a personal view.  *Warship*, 2006, XXVIII. vsk, s. 78-85. Lontoo:  Conway Maritime Press.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 537

Malline:Castle-luokan vartiolaivat
Rakennusryhmä Pallastunturin puurajalla. Vasemmalla luontokeskus ja oikealla hotelli Pallas. Taustalla siintää Yllästunturi.
**Pallastunturin luontokeskus** on Muoniossa Pallastuntureiden läheisyydessä sijaitseva luontokeskus, jota ylläpitää metsähallitus. Se on perustettu vuonna 1977. Sitä laajennettiin vuonna 1984 ja uudistettiin vuonna 1991. Pallastunturin luontokeskuksen vieressä sijaitsee hotelli Pallas.

Luontokeskuksessa on auditorio, johon matkailijaryhmät voivat varata ajan ja jossa näytetään diaesityksiä Lapin luonnosta. Keskus tarjoaa ryhmille myös opastusta joillakin retkeilyreiteillä. Keskuksen läheisyydessä on useita retkeilyreittejä, jotka johtavat Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon, Ounastuntureille ja Hettaan. Lähialueella sijaitsee myös vuokrattava Pallaskota.

Kulkuyhteydet
-------------

Pallastunturin luontokeskukselle pääsee linja-autolla Rovaniemen, Kittilän, Jerisjärven ja Muonion kautta. Henkilöautolla sinne pääsee Kittilän ja Jerisjärven kautta ja Tepaston kautta sekä Kolarista Äkäslompolon kautta.

Katso myös
----------

* Hetta-Pallas-vaellusreitti

Lähteet
-------

1. ↑  Pallastunturin luontokeskus 25 vuotta *Tiedotteet 2002*.  24.9.2002.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 6.12.2013.
2. ↑  Pallas-Yllästunturin kulkuyhteydet ja kartat *Luontoon.fi*.  5.9.2013. Metsähallitus. Viitattu 6.12.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Pallastunturin luontokeskus *Luontoon.fi*.  4.12.2013. Metsähallitus.  Arkistoitu 2.11.2014. Viitattu 6.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen nettisivu: Luontoon.fi/pallastunturi
* Kansallispuisto Lapin liiton ylläpitämällä sivustolla


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Pallastunturin luontokeskus (Q18682386)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | luontokeskus |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Muonio |
|  |
| koordinaatit | 68°02′46″N 24°03′51″E﻿ / ﻿68.04606°N 24.06422°E﻿ / 68.04606; 24.06422 |
|  |
|  |

 |
| *Blue Exorcist (Ao no Exorcist)* |
| --- |
| **Genre** | toiminta, yliluonnollinen |
| Manga |
| **Tekijä** | Kazue Katō |
| **Julkaisija** | Japani Shueisha |
| **Sarjajulkaisulehti** | Japani Jump Square |
| **Ensimmäinen painatus** | huhtikuu 2009 – |
| **Kirjojen lukumäärä** | 30
 |
| TV-anime |
| **Ohjaaja** | Tensai Okamura |
| **Studio** | A-1 Pictures |
| **Lähetyskanavat** | JNN |
| **Alkuperäinen lähetyskierros** | 17. huhtikuuta 2011 – 2. lokakuuta 2011 |
| **Jaksojen määrä** | 25
 |
| TV-anime |
| **Ohjaaja** | Koichi Hatsumi |
| **Studio** | A-1 Pictures |
| **Lähetyskanavat** | JNN |
| **Alkuperäinen lähetyskierros** | 7. tammikuuta 2017 – 25. maaliskuuta 2017 |
| **Jaksojen määrä** | 12
 |
| TV-anime |
| **Ohjaaja** |  |
| **Studio** | Studio VOLN |
| **Lähetyskanavat** |  |
| **Alkuperäinen lähetyskierros** | tammikuu 2024 – |
| **Jaksojen määrä** |  |

**Ao no Exorcist** (青の祓魔師（エクソシスト）Ao no Ekusoshisuto), englanniksi **Blue Exorcist**, on japanilainen mangasarja, jonka on kuvittanut ja käsikirjoittanut Kazue Katō. Sarja alkoi ilmestyä Shueishan kustantamassa Jump SQ -lehdessä vuoden 2009 huhtikuussa. Sarjan englanninkielinen käännös alkoi ilmestyä vuoden 2011 huhtikuussa. Sarjasta tehtiin vuonna 2011 animesarja ja vuonna 2012 anime-elokuva. Vuonna 2012 sarjan pohjalta tehtiin myös näytelmä. Vuonna 2017 ilmestyi animesarjan toinen tuotantokausi, *Ao no Exorcist: Kyōto Fujō-ō-hen* (青の祓魔師 京都不浄王篇) (englanniksi *Blue Exorcist: Kyoto Saga)*. Joulukuussa 2022 ilmoitettiin, että animesarjasta on tulossa kolmas tuotantokausi.

Juoni
-----

Sarjan maailma koostuu kahdesta ulottuvuudesta, Assiah'sta, ihmisten maailmasta, ja Gehennasta, demonien maailmasta. Manaajiksi (Exorcist) kutsutut henkilöt suojelevat Assiah'ta sinne tunkeutuvilta demoneilta. 

Sarja kertoo teinipoika Rin Okumurasta, joka on yhdessä veljensä Yukion kanssa kasvanut manaajamestari Shiro Fujimoton huostassa. Eräänä päivänä Rin saa selville, että hän ja Yukio ovat Saatanan, kaikkein vahvimman demonin, poikia. Kun Rin näkee Fujimoton kuolevan tämän suojellessa Riniä Saatanalta, vetää hän demonimiekka Kurikaran tupestaan, jolloin Rinin Saatanalta perityt voimat pääsevät valloilleen.

Rin päättää värväytyä True Cross Academyyn, jossa hän aikoo itse tulla manaajaksi ja lopulta kukistaa Saatanan.

Vastaanotto
-----------

Sarja on saanut hyvän vastaanoton, ja vuoden 2016 marraskuuhun mennessä sitä on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Blue Exorcist Gets New TV Anime Series *ANN*.  18.12.2022. Viitattu 4.4.2023. (englanniksi)
**Éomer** on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa *Taru sormusten herrasta* ja siihen perustuvassa elokuvatrilogiassa.

Eorlin huoneen Éomer oli Théodwynin, Théodenin sisaren, poika. Hänellä oli sisar, Éowyn. Sen jälkeen, kun he olivat orpoutuneet, Théoden adoptoi heidät ja kasvatti heitä kuin omia lapsiaan. 

Éomer oli Markin kolmas marsalkka ja ihmisten voimakas johtaja. Hän ja hänen *éored*insa jahtasivat *uruk-haita*, jotka olivat napanneet Meriadoc Rankkibukin ja Peregrin Tukin vangeikseen ja leiriytyneet Fangornin metsän liepeille. Siellä *éored* surmasivat kaikki *uruk-hait*. Éomer ei nähnyt hobitteja, sillä nämä pakenivat taistelun riehuessa. Myöhemmin hän tapasi Aragornin, Gimlin ja Legolaksen Rohanin tasangoilla, ja antoi heille kaksi hevosta.

Éomer palasi Edorasiin, ja kertoi tavanneensa Samoojan ja tämän ystävät. Kuitenkin, Gríma Kärmekielen neuvosta, hänet pidätettiin.
Hänet vapautettiin kun Théoden toipui Sarumanin hallinnasta, ja hän taisteli kuninkaansa rinnalla Helmin syvänteen taistelussa, jossa hänen éoredinsa ajoivat Sarumanin puoliörkit ja mustainmaalaiset Huornien metsään, jossa huornit surmasivat nämä. Myöhemmin hän ratsasti Aragornin, Théodenin ja Gandalfin kanssa Rautapihaan, jonne Saruman oli vangittu. Éomer ratsasti Pelennorin kenttien taisteluun kuninkaansa kanssa, ja taisteli urheasti Rohanin ja Gondorin puolesta. Hän käytteli taistelussa miekkaansa nimeltä Gúthwinë. Vuonna 3019 Kolmatta Aikaa Pelennorin kentillä Angmarin Noitakuningas tappoi Théodenin, ja Éomerista tuli hänen seuraajansa. Éomer oli Rohanin 18. kuningas ja kolmannen sukuhaaran ensimmäinen. Hän uudisti valansa Aragornille sen jälkeen kun tämä oli kruunattu Kuningas Elessariksi ja vannoi ikuista ystävyyttä Rohanin ja Gondorin välille.

Hänet tunnettiin nimellä Éomer Éadig, eli "Siunattu", koska hänen valtakaudellaan Rohan toipui sodan jäljiltä ja siitä tuli jälleen rikas ja hedelmällinen maa. Éomer tapasi Lothírielin, Dol Amrothin prinssi Imrahilin tyttären ollessaan Gondorissa ja avioitui tämän kanssa. Lothíriel synnytti pojan, Elfwinen, josta tuli Rohanin seuraava kuningas Éomerin kuoltua vuonna 63 Neljättä Aikaa.

Elokuvat
--------

Peter Jacksonin ohjaamassa *Taru sormusten herrasta* -elokuvatrilogiassa Gríma Kärmekieli karkottaa Éomerin ennen kuin tämä tapaa Aragornin, eikä hän palaa ennen kuin Helmin syvänteen taistelun loppupuolella. Hänen hahmonsa korvasi elokuvassa Erkenbrandin, joka palaa Helmin syvänteelle Gandalfin kanssa. Éomeria esittää uusiseelantilainen näyttelijä Karl Urban.
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia Kiinan Anhuin maakunnassa. Jiangsun maakunnassa on myös Suzhou. Ye Loun elokuvasta Suzhou on eri artikkeli.*



  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Suzhou** (kiin. 宿州市, pinyin: Sùzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Anhuin maakunnan pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 200 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hefeistä pohjoiseen. Prefektuurin pinta-ala on 9 787 neliökilometriä ja väkiluku 5,35 miljoonaa (2010). Heistä 1 647 642 asui tuolloin prefektuurin kaupunkimaisen keskuspiirin (Yongqiao) alueella. 

Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Hezen ja Xuzhoun, idässä Suqianin, etelässä Bengbun sekä lännessä Huaibein ja Shangqiun prefektuuritason kaupunkeihin.

Ilmasto
-------

Suzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 750 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 210 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 19 millimetriä.

Hallinnollinen jako
-------------------

Suzhoun piirikuntatason aluejako.
Piirikuntatasolla Suzhoun prefektuuri jaetaan yhteen kaupunkipiiriin ja neljään piirikuntaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kartassa):  

1. Yongqiao, kaupunkipiiri (埇桥区)  

2. Dangshan, piirikunta (砀山县)  

3. Xiaon piirikunta *tai* Xiaoxian (萧县)  

4. Lingbi, piirikunta (灵璧县)  

5. Sin piirikunta *tai* Sixian (泗县)

Galleria
--------

* Suzhoun rautatieasema. Suzhoun rautatieasema.
* Suzhoun itäinen rautatieasema. Suzhoun itäinen rautatieasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhui Province (pohjautuu Kiinan tilastokeskuksen tietoihin) geohive.com. Viitattu 12.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Thomas Brinkhoff: China: Administrative Division (Prefektuurin naapurit näke valitsemalla prefektuurin kartan Level 2 -hallintoalueet ja kohdistamalla kartan prefektuuriin hiiren klikkauksella tai maakuntakohtaisen prefektuurilistauksen avulla. Kartta näyttää naapuriprefektuurinen nimen hiirellä osoittamalla.) citypopulation.de. Viitattu 12.6.2015. (englanniksi)
3. ↑  Climate Suzhou climate-data.org:  Climate-Data.org. Viitattu 31.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Suzhou Anhui Overview chinatravel.com.  Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 12.6.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suzhou (Anhui)** Wikimedia Commonsissa

* Suzhou Travel Guide (englanniksi) (travelchinaguide.com)
* China Postal code Anhui Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
**Joseph Jenkins Roberts** (15. maaliskuuta 1809 – 24. helmikuuta 1876) oli Liberian tasavallan ensimmäinen (1848–1856) ja seitsemäs (1872–1876) presidentti. Hän syntyi vapaana Yhdysvalloissa Virginian osavaltiossa sijaitsevan Norfolkin kaupungissa ja muutti Liberiaan vuonna 1829 nuorena miehenä äitinsä sekä viiden sisaruksensa kanssa. Hänet laskettiin "mustaihoiseksi", mutta hänen esi-isistään noin 7/8 oli eurooppalaisia. Robertsin perhe oli vahvasti uskossa ja he kokivat olevansa kutsuttuja käännyttämään Afrikan alkuperäiskansoja kristinuskoon.

Roberts perusti kaupan Monroviaan ja myöhemmin lähti mukaan politiikkaan. Kun Liberia itsenäistyi vuonna 1847, hänet valittiin maan ensimmäiseksi presidentiksi ja hän pysyi virassa vuoteen 1856. Vuonna 1872 hänet valittiin uudelleen presidentiksi. Roberts kuoli 24. helmikuuta 1876 alle kaksi kuukautta sen jälkeen, kun hänen toinen virkakautensa oli päättynyt. Testamentissaan Roberts jätti omaisuutensa sekä 10 000 dollaria Liberian koulutusjärjestelmän kehittämisen tueksi.

Robertsportin kaupunki, Robertsin kansainvälinen lentoasema (Liberian päälentoasema) sekä Monroviassa sijaitseva Roberts Street on kaikki nimetty Robertsin kunniaksi. Lisäksi hänen kasvonsa koristavat Liberian vuonna 1997 käyttöön otettua 10 dollarin seteliä sekä vanhaa viiden dollarin seteliä (liikkeessä 1989–1991). Hänen syntymäpäivänsä (15. maaliskuuta) on kansallinen vapaapäivä Liberiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph Jenkins Roberts *Encyclopedi Britannica*. Viitattu 19.3.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Joseph Jenkins Roberts

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Jenkins Roberts** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Riku Brander** (s. 11. maaliskuuta 1992 Turku) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2019-2020. Brander vihelsi ensimmäisen ottelunsa Liigassa 18.9.2019, kun KooKoo ja Sport kohtasivat. Tuomariuransa Brander aloitti syksyllä 2016. 
Ennen tuomariuraansa Brander pelasi jääkiekkoa junorivuodet Ilveksessä ja tämän jälkeen kauden 2013-2014 Mestistä Lempäälän Kisassa

Brander tuomitsi keväällä 2021 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. Hänet valittiin elokuussa 2021 pelattavaan Olympiakarsintojen finaali-turnaukseen Bratislavaan ja hän tuomitsee kaudella 2021-2022 myös Mestarien liigassa. Brander valittiin vuoden 2022 Kanadassa pelattaviin alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin. 

Brander on Tampereen Jääkiekkotuomarit Ry:n jäsen.

Lähteet
-------

* SM-liiga.fi: Erotuomarit[vanhentunut linkki]
* IIHF names referees and linesmen for 2022 World Junior Championship

### Viitteet

1. ↑  Riku Brander *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

Katso myös
----------

* Luettelo jääkiekon SM-liigan tuomareista

Aiheesta muualla
----------------

* Riku Brander *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Riku Brander Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* "On osattava aistia mitä tuleman pitää"
* Erotuomarit U-18 MM-turnaukseen nimetty
* Lekille kolme uutta sopimusta
**Herttakuningatar** (engl. *Queen of Hearts*) on kirjailija-matemaatikko Lewis Carrollin luoma hahmo, joka esiintyy kirjassa *Liisan seikkailut ihmemaassa*. Hän on ihmemaan tyrannimainen hallitsija ja hänen miehensä Herttakuningas on ihmemaan kuningas. Herttakuningatar kuvataan helposti malttinsa menettävänä ja kuolemantuomioita jakavana henkilönä, jonka yleisin repliikki on "Pää(t) poikki!" (engl. *Off with their heads*).

Herttakuningatar pelaa usein krokettia käyttäen flamingoja mailana ja siilejä palloina. Romaanissa Liisan kohdatessa Herttakuningattaren tämä kysyy häneltä kuka korteista makaa maassa ja Liisan oltua kykenemätön vastaamaan kysymykseen koska kaikki kortit näyttivät samoilta, Herttakuningatar turhautui ja määräsi Liisan mestattavaksi, mutta Herttakuningas estää sen sanomalla Liisan olevan vasta lapsi. Romaanin lopussa Herttakuningatar tuomitsee uudelleen Liisan mestattavaksi tämän puolustettua Herttasotilasta, mutta Liisa jälleen onnistui välttämään tuomion.

Disneyn vuoden 1951 *Liisa Ihmemaassa* -elokuvassa Liisa kohtaa Herttakuningattaren, joka välittömästi määrää kolme pelikorttia mestattavaksi heidän maalatessa ruusuja punaisiksi. Liisan myöhemmin kieltäydyttyä vastaamasta Herttakuningattaren esittämään kysymykseen, tämä määräsi Liisan osallistumaan hänen kanssaan krokettipeliin. Peli päättyi kuningattaren kompastuttua Irvikissan tekojen seurauksena, mistä hän syytti Liisaa ja hänen miehensä Herttakuningas ehdotti oikeudenkäyntiä, mihin Herttakuningatar suostui vastahakoisesti. Oikeudenkäynnin aikana Herttakuningas vahingossa löi Herttakuningatarta nuijalla, joka päätyi Liisan käsiin. Herttakuningatar määräsi Liisan mestattavaksi, mutta Liisa syötyään taikasieniä kasvoi jättiläiseksi ja haukkui Herttakuningatarta lihavaksi huonohermoiseksi tyranniksi ja palattuaan normaaliin kokoonsa hän onnistui pakenemaan ihmemaasta Herttakuningatarta ja tämän joukkoja.

Herttakuningatar esiintyi *Olipa kerran* -sarjan ensimmäisellä, toisella ja viidennellä kaudella ja spin off-sarjassa *Once Upon a Time in Wonderland*. Herttakuningatar nähtiin myös *Mikin klubi* -sarjassa. Romaanissa *Descendants: Isle of the Lost* paljastettiin, että Herttakuningatar on karkotettu tekojensa seurauksena Isle of the Lostille. Herttakuningatar pitää saarella Queen of Hearts’ Salon -nimistä hiussalonkia, jonka vakioasiakkaita Cruella de Vil on.
Hetmani Bohdan H’melnytskyi
**Hetmani** (puol. *hetman*, ukr. гетьман, *hetman*, tšek. *hejtman*, romaniaksi *hatman*; sanan alkuperä on saks. *Hauptmann*, ’päämies’, ’johtaja’) oli hallitsijan jälkeen korkeimman sotilaskomentajan arvonimi Puolassa, Ukrainassa ja Liettuan suuriruhtinaskunnassa 1400-luvulta 1700-luvulle. Vuosina 1539–1792 Puolan armeijan ylipäällikön arvonimenä oli *suurhetmani* ja hänen apunaan toimi *kenttähetmani*. Hetmaneilla oli paikka Puolan senaatissa. Vuoteen 1917 hetmaneiksi kutsuttiin myös venäläisiä kruununperillisiä.

Hetmani-nimitys yhdistetään yleensä Mustanmeren alueen kasakoihin. Kukin kasakkaryhmä pyrki olemaan toisista riippumaton valitsemalla oman hetmanin. Kasakkajoukkojen komentajan nimityksenä oli *kruununhetmani* silloin, kun hallitsija oli hänet hyväksynyt. Jos hän oli kasakoiden valitsema, häntä kutsuttiin hetmaniksi eli atamaaniksi. Atamaani-nimitystä käyttivät erityisesti Donin kasakat. Tunnetuin hetmani lienee ollut Bohdan H’melnytskyi (1593–1657). Tämän ukrainalaisen kasakkapäällikön ansiosta Puolalle kuulunut Ukraina siirtyi itsehallinnollisena kasakkahetmanaattina Venäjän hallintaan ja H’melnytskyistä tuli Ukrainan vapaussankari.

Viimeisin hallitseva hetmani on ollut Pavlo Skoropadski, joka sai vallan Ukrainassa keskusvaltojen joukkojen tunkeutuessa Ukrainaan keväällä 1918. Skoropadskin valta kesti vain niin kauan kuin keskusvallat miehittivät Ukrainaa. Skoropadski luopui vallasta 14. joulukuuta 1918.

Lähteet
-------

* *Uusi tietosanakirja*. Tietosanakirja Oy, 1961.
* *Nationalencyklopedin*. Bokförlaget Bra Böcker, 1992.

### Viitteet

1. ↑  Halmesvirta, Anssi ym.: *Historian sanakirja*, s. 85. Jyväskylä Helsinki: Gummerus, 1997. ISBN 951-20-5089-7.
2. ↑  Kirkinen, Heikki (päätoim.): *Venäjän ja Neuvostoliiton historia*, s. 87, 119. Helsinki: Otava, 1986. ISBN ISBN 951-1-08450-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hetmani** Wikimedia Commonsissa
**Nilan** on tanskalainen yritys, joka toimii talotekniikan alalla tuottaen lämmöntalteenottoon perustuvia lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmiä. Yrityksen päätuotteet ovat erilaiset poistoilmalämpöpumput ja ilmanvaihtolaitteet.

Yritys perustettiin vuonna 1974 Vejlen kaupungissa Tanskassa. Seuraavana vuonna Nilan toi markkinoille ilmasta veteen -lämpöpumpun. Yrityksen toiminta kasvoi 1980, jolloin yritys laajeni Suomeen, Itävaltaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Nykyään yritys toimii ympäri Eurooppaa. *lähde?*

Nilan-tuotteiden maahantuoja Suomessa on Nilan Suomi Oy.

Vuonna 2010 Nilan sai Compact P -poistoilmalämpöpumpulle saksalaisen Passivhaus-instituutin passiivitaloihin tarkoitetun passiivitalosertifikaatin.

Ilmanvaihtotuotteet
-------------------

* Maalämpölaitteet uudistaloon Nilan Compact MPL 3 kW, 6 kW sekä 9 kW
* Ilmanvaihtokoneet Confort - sarja
* Poistoilmalämpöpumput E- sarja
* Lämmöntalteenotto ja viilennys VPL -Sarja
* Lämmöntalteenotto ja viilennys VPM -Sarja

Lähteet
-------

1. ↑  Nilan receives internationally recognised passive house certification *Lehdistötiedote*.  1.11.2010. Nilan A/S.  Arkistoitu 6.5.2014. Viitattu 23.1.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nilan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Maahantuojan sivut
**Jiri-Henrik Tammilehto** (s. 17. huhtikuuta 1978 Pori) on suomalainen iskelmälaulaja. Tammilehto aloitti lauluharrastuksensa karaoken merkeissä vuonna 2007. Voitettuaan monia karaokekilpailuja hän otti myös kahdesti osaa tangomarkkinakilpailuihin. Tangomarkkinoilla Tammilehto pääsi kahdesti semifinaalikarsintoihin. Vuodesta 2012 lähtien Tammilehto oli esiintynyt tanssilavoilla Tapani Riipan tanssiorkesterin kera. Vuonna 2014 Tapani Riipan tanssiorkesteri muutti nimensä Esperanzaksi. Samana vuonna Tammilehto osallistui myös Kokkolan seudun harmonikkakerhon toimintaan, jossa hän toimii edelleen pääsolistina. *lähde?*

Keikkailu jatkuu sekä Esperanzan, Muukalaisten että Kokkolan seudun harmonikkakerhon kanssa (2020). Tammilehto aloitti keikkailun Muukalaiset-kantribändin kanssa vuonna 2019. Hän on keikkaillut ympäri Suomen tanssilavoja ja myös ulkomailla, kuten Ruotsissa ja Espanjassa Teneriffalla. Tammilehto on keikkaillut myös bigbandien, kuten Guardia Nuevan ja YTS:n, kera. *lähde?*

Vuonna 2012 Tammilehto julkaisi ensimmäisen levynsä *Maxisingle* omakustanteena nimellä Jiri-Henrik Tammilehto. Levyllä on kappaleet *Sielun molli*, *Kotka etsii kotiaan* sekä *Suuret saappaat*. Hän teki myös levyn vuonna 2014 Esperanza-orkesterin kanssa. Levyllä on kappaleet *Kun herään*, *Alamäki* ja *Ohtakarin kesä*. Tammilehto myös aloitti vuonna 2019 levyjen tekemisen Muukalaisten kanssa. Kappaleita on *Kun hämärään piettyy maa* sekä *Auringonlasku*. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Jiri Tammilehto pääsi Tangomarkkinoiden semifinaaliin[vanhentunut linkki] Keskipohjanmaa
Alvar ja Terttu Kolanen Helsingin Vanhassa­kaupungissa vuonna 1950.
**Ernst Alvar Kolanen** (8. joulukuuta 1921 Kälviä – 9. joulukuuta 2007) oli suomalainen mainosvalokuvaaja, joka tunnetaan musiikki-, viihde- ja muotimaailman suomalaistähdistä ottamistaan PR- ja levynkansikuvistaan.

Kolanen astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen vuonna 1940 ja palveli linnoitustöissä sekä sittemmin lentomekaanikkona Aunuksen kannaksella. Valokuvaajana hän oli itseoppinut. Kolasen kuvauskohteina olivat miltei kaikki Suomen tunnetuimmat iskelmälaulajat 1950-luvulta 1970-luvun alkuvuosiin, jolloin hänen oli terveyssyistä lopetettava työt. Kolanen työskenteli levy-yhtiöissä 1930-luvulta lähtien mutta löi itsensä läpi valokuvaajana 1950-luvun puolivälissä työskennellessään Scandia-levy-yhtiössä. Hänestä tuli monen julkisuuden henkilön luottokuvaaja, ja hän pääsi hyvien suhteidensa ansiosta studiotyön ohella kuvaamaan tähtiä esiintymistilaisuuksissa, televisiotyössä ja myös kulissien takana. Kolasen usein kuvaamia artisteja olivat muiden muassa Irwin, Danny, Kirka, Tapio Rautavaara, Lenita Airisto ja Pirkko Mannola.

Alvar Kolasen puoliso oli Terttu o.s. Arhio vuodesta 1947. Kolasen perilliset ovat koonneet isänsä töistä kaksi valokuvakirjaa ja valokuvanäyttelyitä. 

Kolanen on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Kolanen, Jari – Tilles, Hannele: *Tuikkivien tähtien varjosta*, s. 8, 42. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0901-1.
2. ↑  Kolanen, Jari – Tilles, Hannele: *Tuikkivien tähtien varjosta*, s. 11–13. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0901-1.
3. ↑  Kantokorpi, Otso: Tähdet tuikkivat kirkkaasti, Alaston kriitikko -blogi 1.11.2010. Julkaistu alun perin Kauppalehdessä 20.10.2010. Viitattu 30.4.2014.
4. ↑  Tähdet tuikkivat (Nidottu), Jari "Dile" Kolanen. Adlibris. Viitattu 30.4.2014.
5. ↑  Jokelainen, Jarkko: Alvar Kolanen kuvasi suomalaisten rakastamat tähdet – katso kuvakooste. *Helsingin Sanomat* 20.3.2013. Viitattu 30.4.2014.
6. ↑  Vantaan seurakuntien hautausmaiden hautahaku *OpasteApp*. Viitattu 8.1.2024.
7. ↑  Alvar Kolasen hautakivi *BillionGraves*. Viitattu 8.1.2024.

Kirjallisuutta
--------------

* Kolanen, Jari – Kolanen Risto – Tilles, Hannele: *Tähdet tuikkivat*. Elastic House 2010. ISBN 978-952-92788-6-2.
* Kolanen, Jari – Tilles, Hannele: *Tuikkivien tähtien varjosta*. Like 2013. ISBN 978-952-01-0901-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Alvar Kolasen valokuvasto Facebookissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee 1990-luvulla käyttöön otettua maihinnousualusluokkaa. Vuoden 1729 linjalaivaluokasta on oma artikkeli.*

**Galicia-luokka** on Espanjan laivaston kahden maihinnousualuksen muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

Luokan suunnittelu oli Espanjan ja Alankomaiden yhteisprojekti, jonka tehtävänä oli tuottaa kummankin maan laivastojen tarpeisiin soveltuva maihinnousualus. Suunnittelutyön tuloksena luotiin niin sanottu Enforcer-suunnitelma, jonka pohjalta luotiin Galicia- ja Rotterdam-luokat.

Alukset on varustettu suurella helikoptereiden laskeutumisalustalla, 885 neliömetrin telakkakannella sekä 1 000 neliömetrin kannella, jolla voidaan kuljettaa jopa 33 panssarivaunua.

Alukset
-------

**Galicia-luokan maihinnousualukset**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Galicia* | Navantia, Ferrol | toukokuu 1996 | 21. heinäkuuta 1997 | 29. huhtikuuta 1998 |  |
| *Castilla* | Navantia, Ferrol | toukokuu 1997 | 14. kesäkuuta 1999 | 29. kesäkuuta 2000 |  |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Galicia
2. ↑  Castilla
**Petronas Towers** eli **Petronas Twin Towers** ovat vuonna 1999 valmistuneet 452 metrin korkuiset pilvenpiirtäjät Kuala Lumpurissa. Ne olivat maailman korkeimmat rakennukset vuodesta 1999 vuoteen 2004 asti, jolloin Taipei 101 valmistui. Ne ovat yhä maailman korkeimmat kaksoistornit ja korkeimmat 1900-luvulla valmistuneet rakennukset. Tornit ovat saaneet nimensä Malesialaisen öljy- ja kaasuyhtiöltä nimeltään Petronas mukaan.

Torneissa on tavaratalo, konserttisali ja useiden yritysten toimistoja. Rakennusten ulkopuolella on KLCC-puisto, jossa on muun muassa lenkkeilypolkuja ja leikkipuisto.

Arkkitehtuuri
-------------

Tornit suunnitteli arkkitehti César Pelli. Rakennuksissa on 88 kerrosta. Niiden yläpuolelle kohoaa vielä 74 metriä korkea piikkimäinen torni, joka kasvattaa rakennusten kokonaiskorkeuden 452 metriin. Tornit on rakennettu pääosin betonista ja lasista, koska Malesialla ei ollut mahdollisuutta valmistaa tarvittavaa määrää terästä torneihin. Niiden ulkonäkö on suunniteltu islamilaiset perinteet huomioon ottaen, vaikka perusrakenne on peräisin Chicagoon suunnitellusta, rakentamatta jääneestä tornista. Tornien 42. ja 43. kerroksen välissä on silta, joka on 170 metrin korkeudessa ja 58 metrin pituinen.

Esiintyminen
------------

"Hämähäkkimiehenä" tunnettu ranskalainen Alain Robert kiipesi onnistuneesti toiseen torneista vuonna 2009, yritettyään sitä aikaisemmin vuosina 2007 ja 1998.

Tornit ovat merkittävässä osassa myös Sean Conneryn ja Catherine Zeta-Jonesin tähdittämässä elokuvassa *Ansa viritetty* , sekä tietokonepeleissä *Hitman 2* ja *Just Cause 2*. Ne näkyvät myös televisiosarjan *24* ensimmäisessä jaksossa sekä elokuvissa *Fair Game* ja *Independence Day: Uusi uhka*.

The Petronas Towers

Lähteet
-------

1. 1 2  Petronas Twin Towers *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 27.3.2017.
2. 1 2  Nick Carbone: Top 10 Tallest Structures in the World *Time*.  2011. Viitattu 27.3.2017.
3. ↑  Alain Robert, French spiderman, scales Malaysia's Petronas Towers *The Telegraph*.  2009. Viitattu 27.3.2017.
4. ↑  Entertainment: Entrapment rapped by Malaysian PM *BBC*.  1999. Viitattu 27.3.2017.
5. ↑  16. Petronas Twin Towers – Kuala Lumpur *The Richest*.  Arkistoitu 27.3.2017. Viitattu 27.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petronas Towers**.
* Structurae: Petronas Towers
* 360 asteen panoraamakuva tornien ympäristöstä