recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee ruotsalaista taiteilijaa. Jenny Nyström (sulkapalloilija) käsittelee suomalaista sulkapalloilijaa.*

**Jenny Nyström** (13. kesäkuuta 1854 – 17. tammikuuta 1946) oli ruotsalainen taiteilija ja kuvittaja. Nyström tunnetaan pohjoismaisen, kuvallisen tonttuhahmon luojana. Nyström yhdisti kuvissaan kansanperinteen ja joulunvieton. Nyströmin jälkiä seurasivat myös suomalaiset Rudolf Koivu (1890–1946) ja Martta Wendelin (1893–1986).

Nyström syntyi Kalmarissa, kanttori Daniel Nyströmin ja kansakoulunopettaja Anette Nyströmin perheeseen. Jenny oli kahdeksanvuotias, kun perhe muutti Göteborgiin. Vuonna 1865 Jenny aloitti taidekoulun Göteborgissa kunnes aloitti taideopinnot Tukholmassa vuonna 1873. Nyström opiskeli myös Pariisissa vuosina 1882–1886. Nyström avioitui vuonna 1887 Daniel Stoopendaalin kanssa. Heidän poikansa Curt Nyström Stoopendaal seurasi äitinsä jalanjäljillä ja hänestä tuli joulukortti- ja julistetaiteilija.

* Toipilas, 1884. Öljy kankaalle, Ruotsin kansallismuseo.*Toipilas*, 1884. Öljy kankaalle, Ruotsin kansallismuseo.
* Joulukortti, akvarelli 38.5 x 28 cmJoulukortti, akvarelli 38.5 x 28 cm
* Joulukortti.Joulukortti.
* Joulukortti.Joulukortti.
* Joulukortti, noin 1890-1895.  Fredrikson, John, Bog & Kunstforlag.Joulukortti, noin 1890-1895. Fredrikson, John, Bog & Kunstforlag.
* Tuhkimo, postikortti noin 1890-1895. Julkaisija H. Abel, Christiania.Tuhkimo, postikortti noin 1890-1895. Julkaisija H. Abel, Christiania.
* Punahilkka, postikortti, ennen 1903.Punahilkka, postikortti, ennen 1903.
* Nyström työpöytänsä ääressä 1944.Nyström työpöytänsä ääressä 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2  Joulun kuvittajia Ruotsissa ja Suomessa *Tunturisuden joulusivut*. Viitattu 24.1.2012.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jenny Nyström**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Atlantin valli murtuu** (*The Longest Day*) on Cornelius Ryanin vuonna 1959 julkaistu kirja, jossa kerrotaan Normandian maihinnousun ensimmäisestä vuorokaudesta toisessa maailmansodassa.

Kirjassa Normandian maihinnousun ensimmäisen vuorokauden tapahtumia kuvataan eri osapuolten haastatteluihin ja sotatapahtumiin pohjautuen. Kirjan englanninkielinen alkuperäisnimi tulee sotamarsalkka Erwin Rommelin toteamuksesta, että maihinnousun ratkaisu tapahtuu ensimmäisenä päivänä ja molemmille osapuolille se tulee olemaan *pisin päivä* (*The Longest Day*).

Kirjasta kuvattiin samanniminen elokuva vuonna 1962, jonka ohjauksesta vastasi useita eri ohjaajia. Elokuvan sotilaskonsultteina käytettiin eri osapuolten todellisiin tapahtumiin osallistuneita henkilöitä, kuten Günther Blumentritt (saksalainen kenraali) ja James Gavin (yhdysvaltalainen kenraali).

Avalon Hill on julkaissut Normandian maihinnousuun pohjautuvan *The Longest Day* -nimisen sotapelin.

Kirjallisuus
------------

* Ryan, Cornelius: *The Longest Day*. Wordsworth Editions, 1999. ISBN 1-84022-212-3.
**Rauni Marja Tuulikki Koskinen**, o.s. **Winter** (28. kesäkuuta 1936 Helsinki – 1. lokakuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, kilpavoimistelija ja tanssija. 

Rauni Koskisen vanhemmat olivat kirvesmies Onni Bruno Winter ja Helmi Maria Vepsäläinen ja puoliso vuodesta 1959 lehtori Lauri Heikki Koskinen. Rauni Koskinen tuli ylioppilaaksi 1958 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1963. Hän toimi Vartiokylän yhteiskoulun lehtorina vuodesta 1964. Helsingin Työväen Teatterin tanssija Koskinen oli 1958–1959 ja 1964–1965. Hän voitti kymmenen TUL:n joukkuevoimistelun mestaruutta 1953–1967 ja oli Suomen edustaja modernin voimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Budapestissä 1963 ja Prahassa 1965. Ritva Arvelon ja Raija Riikkalan vuonna 1961 perustamaan modernin tanssin Praesens-ryhmään Koskinen palkattiin tanssijaksi 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pentti Huovinen, L. Arvi P. Poijärvi, Keijo Virtanen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1970*, s. 458. Helsinki: Otava, 1970.
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 13.10.1979, s. 4.
3. ↑  Moderni voimistelu – rytminen kilpavoimistelu (Viitattu 3.9.2019)

Aiheesta muualla
----------------

* *Koreografi ja ohjaaja Rauni Koskinen, arvostettu ja kiistelty*, 2004. Anja Järvinen, Terttu Nenonen, Aino Sarje, julkaisussa *Suomalaisen naisvoimistelun jäljillä*, osa 2, ss. 153–164
Mutkikasta matkantekoa. Taustalla Storseisundetin silta.
Atlantin väylä kartalla.
**Atlantin väylä** (norj. *Atlanterhavsveien*, uusnorjaksi *Atlanterhavsvegen*) on noin 8,3 kilometrin mittainen osuus Åndalsnesin ja Kristiansundin välistä läänintie 64:ää Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Tie on rakennettu saari- ja luotoketjulle ja se kulkee yli kahdeksan sillan ja pitkin pengerrettyjä osuuksia. Atlantin väylä avattiin liikenteelle 7. heinäkuuta 1989. Se suosittu matkailutie.

Tien pisin silta on Storseisundetin silta, betoninen ulokepalkkisilta, joka kokonaispituus on 260 metriä ja alituskorkeus 23 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurtigruten 6 päivää (lähde suomenkieliselle nimelle Kaleva Travel.  Arkistoitu 11.2.2013. Viitattu 16.2.2013.
2. ↑  Atlantin väylä (lähde suomenkieliselle nimelle) Bridgestone Corporation. Viitattu 16.2.2013.
3. 1 2  Fakta Om Atlanterhavsvegen Destinasjon Molde & Romsdal AS.  Arkistoitu 15.8.2014. Viitattu 16.2.2013. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atlantin väylä** Wikimedia Commonsissa

* Atlanterhavsvegen *Statens vegvesenin* palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* The Atlantic Road -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Raunistulan työväentalo **Tarmon talo** on Turun kaupungin Raunistulan kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. Talo on suojeltu ja nykyään Turun Nuoret Kotkat ry:n käytössä.

Historiaa
---------

Raunistulan työväenyhdistys Tarmo perustettiin vuonna 1897. Raunistulan paraatipaikalla sijaitseva Tarmon talo on rakennettu vuonna 1902. Talon on suunnitellut rakennusmestari Numminen. Yhdistys liittyi vuonna 1921 Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueseen. Vuonna 1927 yhdistys lakkautettiin kihlakunnanoikeuden päätöksellä, koska se oli kuulunut SSTP:hen. Vuonna 1931 talo päätyi Raunistulan Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen haltuun.

Talossa on toiminut vuoteen 2015 saakka Tarmon näyttämö, joka on Turun vanhin suomenkielinen teatteri. Teatteri sai alkunsa, kun työväentalon perustamisjuhlaan valmisteltiin avajaisnäytös. Talo on suojeltu.

Rakennus
--------

Alkuperäisen vuonna 1902 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut rakennusmestari Numminen. Perustus- ja puutyöt teetettiin ulkopuolisella urakoitsijalla. Rakennuksen kivijalka on tehty tasakokoisista luonnonkivistä. Talon tontti oli aluksi vuokrattu, se lunastettiin omaksi vuonna 1910. Vuonna 1923 urheiluseuralle rakennettiin tilat talon kellarikerrokseen. Vuonna 1957 mm. talon juhlasali ja julkisivun puoleiset ikkunat uusittiin. Vuonna 1959 uusittiin kellarikerros ja kadun puolelle rakennettiin matala eteisosa. Suunnittelijana oli arkkitehti Unto Toivonen. 2000-luvulla talon näyttämölle on rakennettu kiipeilyseinä.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Teatteri Tarmo oli talon pääasiallinen käyttäjä. Talolla järjestettiin myös muun muassa iltamia. Vuonna 1934 järjestettiin lasten raittiusosastojen ohjaajakursseja. Marraskuussa 1939 Maan Turvan Turun piiri järjesti siellä maanpuolustusjuhlan.

Nykyinen käyttö
---------------

Tarmon talo on Turun Nuoret Kotkat ry:n käytössä. Tiloja vuokrataan myös muiden yhdistysten ja toimijoiden käyttöön. Muut järjestöt pyörittävät talossa muun muassa tanssitreenejä ja senioritoimintaa. Talossa on pidetty myös kirpputoreja, musiikkiesityksiä, draamakurssia, tanssiharjoituksia, häitä ja syntymäpäiväjuhlia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Willner, Margareta: *Varsinais-Suomen työväentalot*. Suomentanut Munter, Riitta. Turun kaupungin historiallinen museo, 1978. ISBN 951-9125-19-1.
2. ↑  Uusi Aura *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.7.1927, no 249. Viitattu 31.10.2022.
3. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  22.6.1931, no 140. Viitattu 31.10.2022.
4. 1 2 3 4  Turkulainen *turkulainen.fi*.  30.8.2016. Viitattu 31.10.2022.
5. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.8.1920, no 196. Viitattu 31.10.2022.
6. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  22.11.1934, no 272. Viitattu 31.10.2022.
7. ↑  Uusi Aura *digi.kansalliskirjasto.fi*.  20.11.1939, no 314. Viitattu 31.10.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee laulaja Jenny Robsonia. Uusiseelantilaisesta poliitikko Jenny Shipleystä (o.s. Robson) on erillinen artikkeli.*

**Jenny Robson** (s. 1975) on suomalainen jazzlaulaja, säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän on julkaissut kaksi soololevyä, *Jenny Robson* (2003) ja *Butterfly Life* (2006).

Robson laulaa muun muassa a cappella -yhtye JimJamMurMurissa ja on toiminut UMO Jazz Orchestran solistina marraskuussa 2003 ja tammikuussa 2005. Vuonna 1989 Robson lauloi Edward Vesalan lastenlevyllä *Afrikan tähdet*.*lähde?*

Robson opiskeli klassista pianonsoittoa Itä-Helsingin musiikkiopistossa vuoteen 1990. Vuonna 1994 hän kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta.*lähde?* Hän opiskeli Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriossa 1995–1996. Vuonna 2003 Robson valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian jazzosastolta pääaineenaan jazzlaulu. Hän suorittaa jatko-opintoja samalla osastolla.

Tammikuussa 1997 Robson esiintyi UMO:n Nuorten solistien konsertissa. Vuonna 1998 hän voitti suomalaisen Lady Summertime -jazzlaulukilpailun. Robson perusti oman yhtyeensä, Jenny Robson Bandin, vuonna 1999. Ensimmäisen sooloalbumi *Jenny Robson* ilmestyi omakustanteena vuonna 2003. Robson sanoitti kaikki ensimmäisen levynsä kappaleet ja sävelsi suuren osan. Toista levyään hän sävelsi taiteilijaresidenssissä Costa Ricassa vuonna 2005. *Butterfly Life* ilmestyi vuonna 2006. Sen myötä syntyi Jenny Robson Acoustic Band, jossa soittivat muiden muassa basisti Ville Herrala ja rumpali Jussi Lehtonen. Yhtye teki Jazzliiton kiertueen maaliskuussa 2007. Robson on osallistunut Jazzliiton kiertueelle myös vuosina 2002 ja 2008 JimJamMurMurin kanssa.

Vuodesta 1999 Robson on opettanut jazzlaulua Sibelius-Akatemiassa ja laulua Espoon pop- & jazzopisto Ebelissä. Hän opetti laulua Keski-Pohjanmaan konservatoriossa 2001–2003 ja toimi opettajana Sibelius-Akatemian jazzleireillä 2002–2005. Robson on toiminut myös Karelia-ammattikorkeakoulussa päätoimisena tuntiopettajana.

Robson on Tasavallan Presidentti -yhtyeen laulusolisti Frank Robsonin tytär.

Diskografia
-----------

* Jenny Robson: *Jenny Robson*  (omakustanne, 2003)
* Jenny Robson: *Butterfly Life*  (Impala, 2006)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Jenny Robson s. 1975 *Jennyrobson.com*.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 16.9.2015.
2. 1 2 3 4  Jenny Robson *Jazz Finland*. Suomen Jazzliitto. Viitattu 16.9.2015.
3. ↑  Musiikin opettajat Karelia-ammattikorkeakoulu.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 16.9.2015.
4. ↑  Wallenius, Jarmo: Jenny Robson löysi sävellykset Costa Rican sademetsässä *Turun Sanomat*.  10.3.2007. Viitattu 11.12.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Robson Jenny *Concis*.  Arkistoitu 28.4.2021. Viitattu 28.4.2021.
* Jenny Robson *Taideyliopisto*. Viitattu 28.4.2021.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Affecto Oyj** oli suomalainen Helsingin pörssissä noteerattu informaatioteknologiayhtiö, joka toimittaa yritysten tietojärjestelmäratkaisuja ja tarjoaa paikkatietopalveluja. Elokuussa 2017 kanadalainen IT-alan yritys CGI ilmoitti ostavansa Affecton. ja kaupankäynti yhtiön osakkeella lopetettiin 19.2.2018 .

Toimipaikat, liikevaihto, henkilöstö
------------------------------------

Affecton pääkonttori oli Helsingissä. Sillä oli toimipisteitä Turussa, Raumalla, Tampereella, Jyväskylässä ja Joensuussa. Tytäryhtiöt yrityksellä oli Virossa, Liettuassa, Latviassa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Puolassa. Yrityksen toimitusjohtaja oli Juko Hakala.

Vuonna 2012 yhtiön liikevaihto oli 133 miljoonaa euroa ja joulukuussa 2012 sen palveluksessa oli 1100 henkilöä. Yhtiön markkina-arvo oli 63,3 miljoonaa euroa (31.12.2012).

Lähteet
-------

1. 1 2  Tilinpäätöstiedote Affecto Oyj  14.2.2013. Kauppalehti. Viitattu 19.2.2013.
2. 1 2 3 4 5 6   Vainu.io *search.vainu.io*.
3. ↑  Eskola, Hanna: Taas lähtee pörssiyhtiö ulkomaille - CGI ostaa Affecton liki sadalla miljoonalla eurolla  22.8.2017. Talouselämä. Viitattu 22.8.2017.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Yhtiön johto *affecto.fi*.  Arkistoitu 16.12.2014. Viitattu 16.12.2014.
**Atlantin vallankumoukset** on käsite, jolla tarkoitetaan Atlantin valtameren ympäröivien seutujen kapina- ja vallankumousaaltoa, joka tapahtui 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Käsite on yksi tärkeimmistä Atlantin historiatutkimuksessa.

Vallankumoukset
---------------

* Yhdysvaltain vapaussota (1775–1783)
* Hollantilaisten isänmaallisten kapina (1785)
* Ranskan vallankumous (1789–1815)
* Haitin vallankumous (1791–1802)
* Puolan-Venäjän sota (1792)
* Kościuszkon kansannousu (1794)
* Irlannin kapina (1798)
* Espanjan kapina (1808–1814)
* Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssodat (1808–1829)
	+ Perun itsenäisyyssota (1809–1824)
	+ Bolivian itsenäisyyssota (1809–1825)
	+ Argentiinan itsenäisyyssota (1810–1818)
	+ Meksikon vapaussota (1810–1821)
	+ Chilen itsenäisyyssota (1810–1826)
	+ Venezuelan itsenäisyyssota (1811–1823)
	+ Ecuadorin itsenäisyyssota (1820–1822)

Syitä
-----

Vallankumousaallon syyksi on ehdotettu valistusaatetta, minkä vuoksi siirtomaat alkoivat nähdä itsensä tasavertaisina isäntämaihinsa nähden. Myös Atlantin rannikkoalueiden välinen tiheäksi kehittynyt kaupankäynti levitti aatteita vallankumouksista. Siirtomaaisäntien 1700-luvulla käymät sodat, kuten seitsenvuotinen sota, olivat lisänneet verotusta ja tulleja siirtomaissa, mikä herätti suurta vastustusta.
Kelloselän koulu kesäkuussa 2015
**Kelloselän koulu** oli kaksiopettajainen koulu Sallan kunnassa, Kelloselän kylässä. Koulu oli perustettu vuonna 1926 ja se oli yksi Sallan kunnan vanhimpia kouluja. Koulussa käytiin peruskoulun luokkia 1.–6. Koulun oppilasmäärä viimeisenä toimintavuonna oli 28. Koulu lakkautettiin vuonna 2014.

Historia
--------

Kelloselän koulu on perustettu vuonna 1926. Kelloselän koulu on historiansa aikana vaihtanut nimeä usein. Neljä ensimmäistä vuotta vuoteen 1930 koulu kantoi nimeä Kello–Aatsinki, koska läheisen Aatsingin kylän lapset saivat myös koulussa opetusta. Sitten nimenä vuoroin ovat olleet Kelloselkä (1930–35, 1937–47 ja 1956–) ja Kello (1935–37 ja 1947–1956), jota nimeä SVT:n mukaan koulu kantoi myös koulun aloitusvuonna. Kun Oulun seudulla Haukiputaan Kellon kylässä oli samanniminen koulu, on sekaannusten välttämiseksi vuodesta 1956 koulun nimenä ollut Kelloselkä.

Koulu toimi aluksi Pekkalan pirtissä josta siirryttiin uuteen koulurakennukseen 1930-luvun alussa. Tämä komea hirsinen koulurakennus tuhoutui kuitenkin Talvisodassa. Välirauhan aikana koulu toimi parakkirakennuksessa. Sotien jälkeen koulu toimi Armas Usvalalta vuokratuissa tiloissa, kunnes 1947 saatiin uusi koulurakennus poltetun koulun tilalle. Koulu muuttui kolmeopettajaiseksi 1950. Lisätilaa tarvittiin ja uusi koulurakennus otettiin käyttöön 1960. Vanhaa ja uutta koulurakennusta on saneerattu jälkeenpäin useaan otteeseen. Kelloselän koulupiiriin liitettiin 1970-luvulla Vaadinselän ja Tuohikylän koulujen oppilaat.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Lapin koulutushistoria – Kirkollinen alkuopetus, kansa-, perus- ja oppikoulut, osa 1
3. ↑  Kauko Kellokumpu: *Atimoja: Kelloselän ja Aatsingin kyläkirja*, s. 157-158. , 1999. ISBN 952-91-1619-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kelloselän koulun sivut
**David Kato** (1968 tai 1969 – 26. tammikuuta 2011) oli ugandalainen HLBT-oikeusaktivisti. Hänet murhattiin muutama kuukausi sen jälkeen, kun *Rolling Stone* -lehti oli julkaissut ugandalaisten homoseksuaalien, myös Katon, valokuvia ja kehottanut surmaamaan kyseiset henkilöt. Tapahtuman aikoihin Ugandan parlamentti harkitsi lakia, joka olisi mahdollistanut homoseksuaalien teloittamisen. Lakia esitettiin pian sen jälkeen, kun yhdysvaltalaiset evankelikaalit olivat maaliskuussa 2009 vierailleet maassa saarnaamassa homoseksuaaleja ja heidän oikeuksiaan vastaan.

Muiden muassa Barack Obama ilmaisi surunvalittelunsa Katon murhasta ja kehui tämän työtä oikeudenmukaisuuden ja vapauden puolesta.

Kato aloitti toimintansa Ugandassa palattuaan vuonna 1998 Etelä-Afrikasta, jossa hän oli viettänyt joitain vuosia. Hänestä tuli Itä-Afrikan homojen oikeusliikkeen johtava vaikuttaja, ja hän lopetti työnsä opettajana keskittyäkseen taisteluunsa asian puolesta. Hän toimi Sexual Minorities Uganda -järjestössä (Smug). Hän haastoi *Rolling Stonen* oikeuteen, ja tuomari määräsikin valokuvien julkaisun lopetettavaksi. Kato oli kuollessaan 42-vuotias.

Marraskuussa 2011 Katon murhasta tuomittiin 30 vuoden vankeuteen 22-vuotias Sydney Nsubuga. Hän oli väittänyt, että Kato ei lupauksestaan huolimatta ollut maksanut hänelle seksistä, mutta että hänen aikomuksenaan ei ollut tappaa, vaan että hän oli toiminut itsepuolustuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ugandan Who Spoke Up for Gays Is Beaten to Death
2. ↑  Statement by the President on the Killing of David Kato
3. ↑  BBC News: Obituary: Uganda gay activist David Kato
4. ↑  Pink News: Killer of David Kato receives 30 year prison sentence


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Kaiken keskellä yksin** (engl. *Intensity*) on Dean Koontzin 1996 julkaistu kauhu- jännitysromaani. Kirja julkaistiin suomeksi Book Studion kustantamana; Tarmo Haaralan suomentamana 1997.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Chyna Shephard, jolla on ollut karu lapsuus, joutuu yhtäkkiä vaaralliseen tilanteeseen opiskelijakaverinsa luona, kun vieras mies tappaa Lauran ja tämän vanhemmat. Mies ei tiedä, että Chyna on talossa ja aikoo lähteä pois matkailuautolla vieden Lauran ruumiin mukanaan. Chyna päättää kostaa ystävänsä kuoleman ja menee mukaan matkailuautoon miehen huomaamatta. Matkalla Chyna saa tietää, että mies pitää Ariel-nimistä tyttöä vankinaan ja päättää pelastaa tämän.

Henkilöt
--------

### Chyna Shephard

Kirjan päähenkilö. Omaa ruskeat lyhyet hiukset. On joutunut kestämään paljon äitinsä monien miesystävien takia, eikä siksi luota kehenkään. Kova lapsuus on koulinut hänestä itsenäisen taistelijan.

### Laura

Chynan ainoa ystävä, joka kuolee kirjan alussa. Hänellä on vaaleat hiukset ja hän on hyvin kaunis. 

### Vess

Kirjan "pahis", sekopää, joka tappaa ihmisiä silkasta mielihyvän tunteesta. Hän on hämmästyttävän komea. 

### Ariel

Vessin vangitsema 16-vuotias tyttö, jolla on pahoja traumoja vankina olemisesta, eikä puhu. Hänen vaaleat hiuksensa ovat pitkät.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. 1 2 3  risingshadow.net[vanhentunut linkki]
2. ↑  kirjasampo.fi
**Billy Preston** (oik. **William Everett Preston**, 2. syyskuuta 1946 Houston – 6. kesäkuuta  2006 Scottsdale, Arizona) oli yhdysvaltalainen soul- laulaja ja kosketinsoittaja.

Billy Preston teki menestyksekkään soolouran saaden muun muassa Grammy-palkinnon vuonna 1972 kappaleesta "Outa-Space". Preston tunnetaan yhteistyöstään muiden muassa seuraavien artistien kanssa: Beatles, Rolling Stones, Nat King Cole, Little Richard, Eric Burdon, Ray Charles, George Harrison, Elton John, Eric Clapton, Bob Dylan, Sam Cooke, King Curtis, Sammy Davis Jr. Sly Stone, Aretha Franklin, Jackson 5, Quincy Jones, Mick Jagger, Richie Sambora, ja Red Hot Chili Peppers. Preston soitti Fender Rhodes -sähköpianoa ja Hammond-urkuja *Let It Be* -albumin sessioissa kappaleella *"Get Back"* vuonna 1969.

Billy Preston oli The Beatlesin viimeisen albumin *Let It Be* aikaan "viides Beatle".
John Lennon jopa ehdotti Billy Prestonia Beatlesin jäseneksi, mutta Paul vastusti
ajatusta "it was bad enough with four". Bändi veteli viimeisiään sisäisten ristiriitojen
vuoksi albumin levyttämisen aikoihin. Albumilta julkaistussa single "Get Back" oli nimetty
"The Beatles with Billy Preston".

Aiheesta muualla
----------------

* Billy Prestonin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Siri Karoline Thornhill** on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän syntyi Englannissa, aloitti lauluopintonsa kotikaupungissaan Stavangerissa Marit Storækren johdolla ja pääsi sittemmin Norjan hallituksen myöntämien stipendien avulla jatkamaan opintojaan Haagin kuninkaalliseen konservatorioon, Alankomaihin. Siellä häntä opettivat Marius van Altena, Rita Dams ja Diane Forlano. Opintojensa jälkeen Thornhill on asunut Freiburgissa, Saksassa. Hän on myös osallistunut mestari- ja oopperakursseille, joita ovat antaneet Cristina Deutekom, Elly Ameling, Ton Koopman, Beata Heuer-Christen, Anna Reynolds ja Jean Cox.

Thornhill on tulkinnut teoksia varhaisesta musiikista nykyohjelmistoon. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Fabio Biondi, Ivor Bolton, Harry Christophers, Ottavio Dantone, Iván Fischer, Rolf Gupta, Thomas Hengelbrock, Philippe Herreweghe, Ton Koopman, Sigiswald Kuijken, Gijs Leenars, Helmut Müller-Brühl, Daniel Reuss, Michael Schneider, Andreas Spering ja Bruno Weil.

Thornhill on levyttänyt muun muassa Naxokselle. Ensimmäisen yksinlaulualbuminsa hän julkaisi heinäkuussa 2017. Ars Produktionin kautta julkaistu levytys pitää sisällään Edvard Griegin yksinlaulujen tulkintoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bach-Cantatas.com: Siri Karoline Thornhill (Soprano)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Sirimavo Bandaranaike
**Sirimavo Ratwatte Dias Bandaranaike** (17. huhtikuuta 1916 Ratnapura, Brittiläinen Ceylon – 10. lokakuuta 2000 Colombo, Sri Lanka) oli srilankalainen poliitikko. Hän oli maansa pääministerinä kolmeen kertaan vuosina 1960–1965, 1970–1977 ja 1994–2000. Hän oli maailman ensimmäinen naispuolinen pääministeri.

Hän oli Sri Lankan edellisen pääministerin leski, ja otti vastaan puolueensa puheenjohtajuuden miehensä Solomon Bandaranaiken salamurhan jälkeen. Hän johti Sri Lankan vapauspuoluetta yli 40 vuoden ajan. Bandaranaiken tyttärestä Chandrika Kumaratungasta tuli Sri Lankan presidentti vuonna 1994. Hän nimitti äitinsä viimeiselle pääministerikaudelle, ja tällä kertaa virka oli lähinnä seremoniallinen.

Bandaranaike muistetaan valtiomiesmäisestä toiminnastaan ja sosialistisesta politiikastaan kylmän sodan aikana. Hän kansallisti yksityisyrityksiä ja rajoitti tavaroiden tuontia vuonna 1972. Samana vuonna Ceylonista tuli Sri Lankan tasavalta, ja viimeiset siteet emämaa Britanniaan katkaistiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Sri Lanka World Statesmen.org. Viitattu 26.6.2019.
2. ↑  Sirimavo Bandaranaike (englanniksi) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 4.11.1022.
3. 1 2 3  Sirimavo Bandaranaike: First woman premier BBC News 2000
4. ↑  Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 17. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
5. 1 2  Sirimavo Bandaranaike; World's First Female Prime Minister LA Times 2000


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Maja Reichard**, syntynyt 27. toukokuuta 1991 Nackassa, on ruotsalainen uimari. Hän kilpailee näkövammaisten luokassa S11 ja voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa Lontoon paralympialaisissa 2012. Tässä kilpailussa hän rikkoi oman maailmanennätyksensä ensin alkuerässä ja sitten taas finaalissa.

Reichard kilpaili paralympiakisoissa Riossa 2016. Hänen matkansa olivat 100 m perhosuinti, 100 m selkäuinti, 50 m vapaauinti, 100 m rintauinti, 100 m vapaauinti ja 200 m sekauinti. Hän otti pronssin 100 m selkäuinnissa kilpailuissa 9. syyskuuta.

Hänellä on ollut maailmanennätyksiä pitkän radan 50 m vapaauinnissa, 50 m ja 100 m rintauinnissa sekä lyhyen radan maailmanennätykset 50 m rintauinnissa ja vapaauinnissa.

Reichard on ollut ehdolla kolmesti Jerring-palkinnon, 2012, 2013 ja 2015. Lisäksi hän on saanut palkinnon "Tukholman tärkein urheilija 2012", jonka nimeää Stockholms idrottsförbund ja Tukholman urheilutoimittajien kerho. Vuonna 2011 hän sai myös Radiosport- palkinnon "Vuoden tähtikuvaus 2011" .

Reichardilla on insinöörin kandidaatin tutkinto KTH:sta.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Media Guide London *paralympics.se*.  21.2.2015.  Arkistoitu. Viitattu 6.10.2020.
2. ↑  Våra landslagssimmare Spårvägen simförening.  Arkistoitu 21.2.2015.
3. ↑  Maja Reichard 2012 års främste stockholmsidrottare *sportjournalisterna.se*.  Arkistoitu 21.2.2015.
4. ↑  Maja Reichard blev Årets talang 2011 – Radiosportens pris för idrottare med funktionshinder *Sveriges Radio*.  15.1.2012. Viitattu 6.10.2020. (ruotsiksi)
5. ↑  300 högskolepoäng - och sju guldmedaljer *KTH*. Viitattu 6.10.2020. (ruotsiksi)
Ligurianmeri (Ligurian sea)
**Ligurianmeri** on Välimeren länsiosan pohjoisin perukka, Korsikan pohjoispuolella. Se on saanut nimensä italialaisesta Ligurian maakunnasta.

Meri rajoittuu Italiaan, Ranskaan ja Monacoon pohjoisessa, Tyrrhenanmereen kaakossa ja Välimeren läntiseen altaaseen lännessä. Genova on alueen huomattavin kaupunki. Luoteisrannikko on huomattava alueellisesta kauneudestaan ja suosiollisesta ilmastostaan.

Genovanlahti on Liguianmeren pohjoisin osa. Arno-joki laskee idästä tähän mereen ja samoin kuin monet muutkin Apenniineilta alkavat joet. Genovan satamat, La Spezia ja Livorno ovat sen kivikkoisella rannikolla. Meri saavuttaa Korsikan pohjoispuolella jopa 2 850 metrin syvyyden.

Meren nimi on italiaksi "Mar Ligure" ja ranskaksi "Mer Ligurienne".

Suojelu
-------

Suojellakseen Ligurianmerellä esiintyviä valas- ja delfiinilajeja (pyöriäisiä ei löydy tältä alueelta) meren rantavaltiot tekivät siitä erityissuojelukohteen vuonna 1999. Kansainvälinen Ligurianmeren valaiden suojelualue kattaa nyt 84 000 km² aluevesiä ja kansainvälisiä vesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ligurian Sea Encyclopedia Britannica. Viitattu 1.6.2015.
2. ↑  Pelagos Sanctuary Mediterranean Tethys. Viitattu 1.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ligurianmeri** Wikimedia Commonsissa
Fredrik Westin
**Fredrik Westin** (1782–1862) oli ruotsalainen taidemaalari, Tukholman taideakatemian professori ja 1828–1840 saman akatemian johtaja. Hänen maalaamansa muotokuvat ovat yleensä tarkkoja. Hän maalasi mm. piispa Frans Mikael Franzénin muotokuvan vuonna 1832. Westinin klassisistiset allegoria-, historia- ja alttaritaulut olivat aikalaisten suosimia. Turun palon jälkeen Westin maalasi Turun tuomiokirkon uuden alttaritaulun.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 15 vuodelta 1939, palsta 418
2. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 1383
3. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 7392

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fredrik Westin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |
**Túath** tai **tuatha** merkitsee muinaisiirillä maata, maakuntaa, heimoa tai kansaa. Käsitteenä *tuatha* tarkoittaa muinaisen Irlannin klaaneja tai pieniä heimokuningaskuntia. Kukin tuatha oli melko itsenäinen ja sillä oli oma vaalikuningas. Monet tuathat saattoivat myös yhdistyä, ja jollakin kuninkaalla saattoi olla usean tuathan yliherruus, joka oli kuitenkin lähinnä kunniavirka, eikä merkinnyt toimeenpano- tai tuomiovaltaa. Vasta 900-luvulla oli koko Irlannin kuninkaita (árd rí Éireann). Kristillisen ajan alussa Irlanti ryhdyttiin jakamaan viiteen tuathaan, jotka tunnettiin yhteisnimellä "viisi viidennestä"(Cuíg Cuígí). Nämä olivat Ulster (Ulaidh), Meath (Midhe), Leinster (Laighin), Munster (Mumhain) ja Connaught (Connacht).

Katso myös
----------

* Tuatha Dé Danann

Lähteet
-------

1. ↑  Tuath *Merriam-Webster.com Dictionary, Merriam-Webster*. Viitattu 25.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Ireland – Early Celtic Ireland, political and social organization *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 25.2.2020. (englanniksi)
Fredrik Vilhelm IV työhuoneessaan. Franz Krügerin maalaama muotokuva vuodelta 1846.
**Fredrik Vilhelm IV** (15. lokakuuta 1795 – 2. tammikuuta 1861) oli Preussin kuningas vuosina 1840–1861. Hän oli Fredrik Vilhelm III:n vanhin poika.

Fredrik Vilhelm sai koulutuksensa yksityisiltä opettajilta, joista monet olivat kokeneita virkamiehiä. Hän sai sotakokemusta sodassa Napoleonin Ranskaa vastaan, mutta oli keskinkertainen sotilas. Fredrik Vilhelm oli asiakirjojen laatija, joka oli kiinnostunut sekä varsinaisesta arkkitehtuurista että puutarha-arkkitehtuurista. Hän oli myös monien saksalaisten taiteilijoiden, kuten arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin, suojelija.

Valtaanastumisensa jälkeen Fredrik Vilhelm kumosi taantumuksellisia lakeja, joita hänen isänsä oli asettanut. Fredrik Vilhelm muun muassa helpotti lehdistön sensuuria ja lupasi uuden perustuslain jossakin vaiheessa. Vuonna 1848 Preussissa syttyi vallankumouspyrkimyksiä osana Eurooppaa ravistellutta vallankumousaaltoa. Alkujaan Fredrik Vilhelmin piti tukahduttaa vallankumous voimatoimin, mutta lopulta hän veti joukkonsa pois ja asetti itsensä uudistusaatteen johtajaksi. Hän omistautui Saksan yhdistymishankkeelle, muodosti liberaalin hallituksen, kutsui koolle kansalliskokouksen ja määräsi perustuslain muodostamisen.

Uusi perustuslaki oli valmis vasta vuonna 1850. Se oli paljon vapaamielisempi kuin aiempi Preussin valtiomuoto. Se oli kuitenkin edelleen konservatiivinen, sillä ylimystöllä ja armeijalla säilyi suurin osa vallasta. Perustuslaki oli voimassa aina Preussin kuningaskunnan hajoamiseen vuonna 1918 saakka.

Fredrik Vilhelm sai sydänkohtauksen vuonna 1857. Se jätti kuninkaan osittain halvaantuneeksi ja älyllisesti toimintakyvyttömäksi. Hänen veljensä Vilhelm toimi sijaishallitsijana aina kuninkaan kuolemaan 1861 asti, minkä jälkeen Vilhelm nousi virallisesti valtaan nimellä Vilhelm I.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fredrik Vilhelm IV** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Fredrik Vilhelm III** | **Preussin kuningas**1840–1861 | Seuraaja:**Vilhelm I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani
	+ 2

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Frederick William IV of Prussia
**Jodidi** (I−) on anioni, jossa jodiatomiin on liittynyt yksi ylimääräinen elektroni, tai ioniyhdiste, jossa jodidi-ioni on anionina. Tällaiset ioniyhdisteet ovat vetyjodidin suoloja, ja niissä on tavallisesti kationina jokin metalli-ioni. 

Tavallisia yhdisteitä ovat natriumjodidi NaI ja kaliumjodidi KI. Tunnetaan myös hopeajodidi AgI, jolla on merkitystä valokuvauksessa sekä lääkinnässä antiseptina. Edelleen kiinteää hopeajodidia on käytetty keinotekoisen sateen tuottamisessa pilvien kokoamiseen.

Jodideiksi kutsutaan myös joitakin kovalenttisia yhdisteitä kuten hiilitetrajodidia CI4.

Kolmenarvoisesta raudasta Fe3+ ei saada aikaan vesiliuoksessa rauta(III)jodidia, vaan tilanteessa syntyy jodimolekyylin ja jodidi-ionin muodostama trijodidi-ioni I3−. Samalla tavoin alkuaineena jodi I2 liukenee veteen huonommin kuin jodidiliuokseen.

I−(aq) + I2(s) ⇌ I3−(aq)

Jodidin käyttö lääketieteessä
-----------------------------

Paitsi antiseptina on jodidin havaittu auttavan kilpirauhasen liikatoiminnasta kärsiviä potilaita, koska jodidi estää liian tyroksiinin ja muiden kilpirauhashormonien vapautumisen verenkiertoon.

Jodideja
--------

* Etyylijodidi (C2H5I / CH3CH2I), CAS-numero 75-03-6
* Hiilitetrajodidi (CI4), CAS-numero 507-25-5
* Hopeajodidi (AgI), CAS-numero 7783-96-2
* Jodisyanidi eli syaanijodidi (CNI), CAS-numero 506-78-5
* Kaliumjodidi (KI), CAS-numero 7681-11-0
* Metyylijodidi (CH3I), CAS-numero 74-88-4
* Natriumjodidi (NaI), CAS-numero 7681-82-5
* Rauta(II)jodidi (FeI2), CAS-numero 7783-86-0
* Vetyjodidi (HI), CAS-numero 10034-85-2

Lähteet
-------

1. ↑  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 256. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Fineli: Jodidin lähteet ruoka-aineissa
|  |
| --- |
| Asetoheksamidi |
| Asetoheksamidi |
| Asetoheksamidi |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 1-(4-asetyylifenyyli)sulfonyyli-3-sykloheksyyliurea |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 968-81-0 |
| ATC-koodi | A10BB31 |
| PubChem | 1989 |
| DrugBank | DB00414 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C15H20N2O4S |
| Moolimassa | 324,4 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 188–190 °C  |
| Liukoisuus veteen | Ei liukeke veteen |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | 65-90 % |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 1,3 h |
| Ekskreetio | Renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Asetoheksamidi** (C15H20SN2O4) on sulfonyyliureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä aikuistyypin diabeteksen hoitoon.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa asetoheksamidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen ja dietyylieetteriin käytännöllisesti katsoen liukenematonta, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin, pyridiiniin ja vähäisessä määrin etanoliin ja kloroformiin. Asetoheksamidia voidaan käyttää aikuistyypin diabeteksen hoidossa ja se kuuluu niin kutsuttuihin ensimmäisen sukupolven sulfonyyliurealääkkeisiin. Aineen vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se lisää insuliinin eritystä haiman β-soluista ja lisää perifeeristen solujen herkkyyttä insuliinille. Yhdiste metaboloituu maksassa aineenvaihduntatuotteiksi, jotka ovat myös lääkeaineina aktiivisia.

Haittavaikutukset
-----------------

Yleensä asetoheksamidin aiheuttavat haittavaikutukset ovat lieviä ja häviävät lääkkeen käytön lopettamisen jälkeen. Mahdollisia haittavaikutuksia ovat muun muassa liian alhainen varensokeritaso, pääkipu, huonovointisuus, oksentelu, ripuli, makuaistin häiriöt, ummetus, painon kasvaminen ja allergiset reaktiot.

Valmistus
---------

Asetoheksamidisynteesin ensimmäisessä vaiheessa p-aminoasetofenonista muodostetaan diatsoniumsuola reaktiolla natriumnitriitin kanssa. Tämä diatsoniumsuola reagoi rikkidioksidin ja kupari(I)kloridin kanssa, jolloin muodostuu sulfonyylikloridijohdannainen. Johdannainen reagoi ammoniakin kanssa muodostaen sulfonamidin. Synteesin viimeisessä vaiheessa sulfonamidin aminoryhmä reagoi sykloheksyyli-isosyanaatin kanssa asetoheksamidiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Budavari, Susan (päätoim.): *Merck Index*, s. 12. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Arthur H. Jeske: *Mosby's Dental Drug Reference*, s. 15. Elsevier, 2017. ISBN 9780323481113. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.12.2017). (englanniksi)
3. 1 2 3  Steven E. Shoelson: *Insulin and Other Antidiabetic Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 28.12.2017 (englanniksi)
4. ↑  Ṛuben Vardanyan, Victor J. Hruby: *Synthesis of essential drugs*, s. 345. Elsevier, 2006. ISBN 978-0-444-52166-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.12.2017). (englanniksi)
**Aleksander (Aleksis) Salovaara** (29. huhtikuuta 1866 Sortavala – 17. kesäkuuta 1925 Kirvu) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja 1917–1919. Hänet valittiin maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosien 1916 ja 1917 vaaleissa. Salovaara joutui luopumaan kansanedustajan tehtävästä sairauden takia 21. tammikuuta 1919, ja hänen tilalleen nousi Mikko Piitulainen.

Ennen kansanedustajan tehtäväänsä Aleksis Salovaara työskenteli sotilasalalla Lappeenrannassa 1887–1899, kansakoulunopettajana Virroilla ja Padasjoella 1899–1906 ja maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa vuodesta 1906. Hän toimi myös Sortavalan maalaiskunnan kuntakokouksen, Sortavalan kunnallislautakunnan ja Sortavalan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Salovaaran puoliso oli Josefiina Natunen vuodesta 1891.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Aleksis Salovaara *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 19.7.2015.

Maalaisliiton kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(19) | 
* Alkio
* J. Haapanen
* S. Haapanen
* Juutilainen
* Kallio
* Kokko
* Kuoppamäki
* Lahdensuo
* Lantto
* Leinonen
* Lohi
* Luopajärvi
* Niukkanen
* Nurmela
* Pehkonen
* Saalasti
* Saarelainen
* Salovaara
* Raatikainen

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1917–1919 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(26) | 
* Alkio
* Arhama
* Haapanen
* Hatva
* Heikkinen
* Joukahainen
* Juutilainen
* Kallio
* Kokko
* Kotila (1918–1919)
* Lahdensuo
* Lantto
* Leinonen
* Leppälä
* Lohi
* Loukko (1918–1919)
* Luopajärvi
* Manner
* Niukkanen
* Nurmela
* Pehkonen (1917–1918)
* Piitulainen (1919)
* Raatikainen (1918–1919)
* Rentola
* Relander
* Saarelainen
* Salovaara (1917–1919)
* Takkula
* Tanskanen
* Wuorimaa

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**David Jackson** (s. 20. elokuuta 1988 Redondo Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa ominaisimmillaan joko pienenä laitahyökkääjänä tai isona laitahyökkääjänä. Yhdysvaltalaisessa Pennsylvanian osavaltionyliopistossa neljä kautta pelannut Jackson on pelannut ammattilaisena Suomessa, Portugalissa ja Islannissa.

Pelaajaura
----------

Jackson pelasi vuosina 2007–2011 neljä kautta Pennsylvanian osavaltionyliopistossa, joka pelasi laadukkaassa Big 10 -konferenssissa. Jacksonin tehtävä oli usein puolustaa vastustajan parhaita pelaajia. Hän pelasi viimeisellä yliopistokaudellaan joukkueen avausviisikossa tehden 9,9 pistettä ja ottaen 4,5 levypalloa ottelua kohden.

Kaudeksi 2011–2012 Jackson siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan: hän pelasi Portugalin pääsarjaa Barreirense Basketissa 12,0 pisteen ja 5,3 levypallon keskiarvoilla. Seuraavaksi kaudeksi Jackson siirtyi Islantiin Thor Thorlin joukkueeseen, jossa hän oli Islannin pääsarjan kuudenneksi paras pistemies. Jackson otti Islannissa 8,5 levypalloa ottelua kohden ja onnistui kolmen pisteen heitoissaan 49,1 prosentin tarkkuudella. Kauden 2013–2014 Jackson oli pelaamatta, ja kesällä 2014 hän pelasi Pittsburghin kaupunkisarjassa. Jacksonin agentti halusi Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikolan mukaan tämän pääsevän hyvämaineiseen ja laadukkaasti harjoittelevaan organisaatioon, ja syyskuussa 2014 Jackson teki vuoden pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Jackson pelasi pääasiassa Pyrinnön reservijoukkueessa mutta myös seuran edustusjoukkueessa Baltian liigassa.

Pelityyli
---------

Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikolan mukaan Jackson on monipuolinen pelaaja, urheilullinen ja pelipaikalleen hyvä kaukoheittäjä.

Yksityiselämä
-------------

Jacksonilla on yksi velipuoli, pitkään NBA:ssa pelannut Amir Johnson, ja neljä siskoa. Hänen isänsä Ray Mosby pelasi koripalloa yliopistossa, ja äiti Andrea Jackson pelasi lentopalloa ja kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka boikotoi Moskovan olympiakisoja vuonna 1980.

Lähteet
-------

* David Jackson (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Profiili eurobasket.com (englanniksi)
* David Jackson (Arkistoitu – Internet Archive) Penn State Athletics – Men's Basketball (englanniksi)
* David Jackson Stats (Arkistoitu – Internet Archive) College-Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
Jodi Lyn O'Keefe
**Jodi Lyn O'Keefe** (s. 10. lokakuuta 1978 Cliffwood Beach, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Uransa hän aloitti lapsimallina päästen viisitoistavuotiaana mukaan *Another World* -saippuasarjaan. Tämän jälkeen hän sai Cassidy Bridgesin roolin CBS:n hittisarjasta *Nash Bridges* (1996), jossa hän näytteli sarjan kaikki kuusi tuotantokautta.

Elokuvadebyyttinsä O'Keefe teki vuonna 1998 elokuvassa *Halloween H20*. Hän on esiintynyt pitkissä elokuvissa ja pitänyt sen jälkeen matalampaa profiilia esiintyen lukuisissa televisiosarjoissa, kuten sarjoissa *Criminal Minds – FBI-tutkijat*, *Boston Legal*, *Miehen puolikkaat*, *CSI: New York*, *Dharma ja Greg*, *Siskoni on noita*, *Edge of Fear*, *Vampyyripäiväkirjat* sekä *Pako*. O'Keefe on mukana myös 3 Doors Down -yhtyeen "Let Me Go" -kappaleen musiikkivideolla. 

Vuonna 2000 hän voitti Young Hollywood Award -palkinnon kategoriassa *Best Bad Girl* roolistaan Taylor Vaughanina elokuvassa *Sinussa on se jokin* (1999).

Aiheesta muualla
----------------

* Jodi Lyn O’Keefe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Albert Wenk: Italialainen rannikko
**Merimaalaus** on maisemamaalauksen laji, jonka aihepiirinä on meri, rannikko, satamanäkymät tai laivat. Se kuvaa tavallisesti tunnelmaa tai historiallista tapahtumaa, kuten meritaistelua. Merimaalaus itsenäistyi omaksi maalaustaiteen lajiksi Alankomaissa 1500-luvun lopulla. Kuuluisia 1600-luvun merimaalareita olivat muun muassa alankomaalaiset Jan van de Cappelle (1624–1679), Jan Porcellis (noin 1580–1632), Willem van de Velde nuorempi (1633–1707) ja Simon de Vlieger (1601–1653). Seuraavan vuosisadan mestari oli ranskalainen Joseph Vernet (1714–1789). Romantiikan ajan merimaalareita 1700-1800-luvulla olivat esimerkiksi englantilainen William Turner ja venäläinen Ivan Aivazovski ja myös impressionismin aikana tehtiin merimaalauksia. Suomessa tätä kuvataiteen lajia edustivat esimerkiksi Berndt Lindholm ja Oskar Kleineh.

Merimaalausta on tutkittu melko vähän taidehistoriassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana merimaalaus.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana maisemamaalaus.
3. ↑  Merimaalari Adolf Bock, Turun taide- ja antiikkimessut[vanhentunut linkki] Viitattu 8.6.2012.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **merimaalaus**.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **laivamaalaus**.
**Xiaomi Redmi Note 9** on Xiaomin toukokuussa 2020 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 9 -älypuhelimessa on 6,5-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 64 tai 128 gigatavua sisäistä muistia mallista riippuen.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera), kolmas kamera on 2 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Xiaomi Redmi Note 9
Maja Vtič (2023)
**Maja Vtič** (s. 27. tammikuuta 1988 Novo mesto, Jugoslavia) on slovenialainen mäkihyppääjä.

Vtič on kilpaillut Continental Cupissa vuodesta 2004 lähtien. Hän on voittanut kolme kilpailua ja sijoittunut kolmen parhaan joukkoon yhteensä 12 osakilpailussa. Continental Cupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2011–2012. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa helmikuussa 2014 Hinzenbachissa sijoituttuaan kolmanneksi. Hän oli joulukuussa 2015 toinen Lillehammerissa sekä tammikuussa 2016 Zaōn kilpailuissa kolmas ja toinen. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Ljubnossa 13. helmikuuta 2016. Ljubnon toisessa kilpailussa hän oli toinen, samoin 19. helmikuuta 2016 Lahdessa. Almatyssa hän oli 28. helmikuuta kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2015–2016 sekä kuudes kausilla 2013–2014 ja 2014–2015.

Vtič osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna Oslossa 2011. Tuolloin hän sijoittui normaalimäen kilpailussa viidenneksi. Val di Fiemmessä 2013 hän oli normaalimäen 19:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen kilpailussa kuudes. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimäen 13:s ja sekajoukkuemäessä viides. Lahdessa 2017 Vtič hyppäsi 17:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Ladies-Skijumping.com: Maja Vtic (Slovenia) *ladiesskijumping.com*. Viitattu 27.2.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Maja Vtič Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maja Vtič** Wikimedia Commonsissa