recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Keritty** on järvi Lopen länsiosassa eteläisessä Kanta-Hämeessä. Se on Karjaanjoen vesistön latvavesiä, järven pinta-ala on 5,5 neliökilometriä. Etäisyys Lopen kirkonkylästä on 17 kilometriä länsilounaaseen ja Hämeenlinnasta 38 kilometriä lounaaseen.

Maantiede
---------

Kerityn särmikkään rantaviivan pituus on 38 802 metriä. Pääaltaasta kaakkoon työntyy Mutinperä-niminen pitkä lahti, myös koillisessa on muusta järvestä selkeästi erottuva vesialue. Kerityssä on 50 saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja kahdeksantoista alle aarin laajuisia. Selkeästi laajin on noin 20-hehtaarinen Karhunsaari. Järven koillisosassa sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Toivakkaansaari. Mutinperässä sijaitsee Etummainensaari, Takimmainensaari, Lintusaaret ja lukuisia luotoja.

Kerityn rannat ovat enimmäkseen metsämaata ja suota, itärannalla on haja-asutusta. Järven ympärillä on useita pieniä vakavesiä, lähimpänä Kivisammaljärvi luoteessa ja Tervalammi etelässä. 

Keritty on lievästi rehevä ja varsin kirkasvetinen, humusta on runsaasti. Järven vesitilavuus on 23,2 miljoonaa kuutiometriä. Kerityn syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa.

Kerityn koillisrannalta virtaa laskuoja Myllylammin (119,4 metriä mpy) kautta itään Puneliaan, jonka korkeustaso on noin kolmetoista metriä Kerittyä alempi. Kerityn ja Punelian etäisyys on noin kolme kilometriä.

Keritty (23.054.1.001) kuuluu Kerityn valuma-alueeseen (23.054), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Puneliajärven alue (23.05), joka on Karjaanjoen vesistön pohjoisin alue. Kerityn valuma-alueen toiseksi laajin järvi, Kivijärvi, sijaitsee Kerityn länsipuolella ja kolmanneksi laajin järvi, Sääksjärvi, eteläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Keritty, vakavesi, Loppi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 7.5.2021.
3. 1 2 3  Keritty. Järviwiki. Viitattu 7.5.2021.
4. ↑  Kerityn valuma-alue (23.054). Järviwiki. Viitattu 7.5.2021.
**Hupsu kreivitär** (*La Folle de Chaillot*) on ranskalaisen Jean Giraudoux’n kirjoittama näytelmä vuodelta 1943, jonka kantaesitys tapahtui kirjailijan kuoleman jälkeen 1945. Se on kaksinäytöksinen komedia ja noudattaa Aristoteleen *Runousopista* johdettua kolmen ykseyden sääntöä, jonka tekivät tunnetuksi Pierre Corneille ja Jean Racine: juoni on yhtenäinen ilman sivujuonia, tapahtumapaikka pysyy samana läpi teoksen, ja tapahtumat sijoittuvat yhden vuorokauden ajanjaksolle.*lähde?*

Näytelmän kantaesitys tapahtui 1945 Pariisin Théâtre de l'Athénéessa, jonne sen ohjasi Louis Jouvet.*lähde?*

Juoni
-----

Joukko yhteiskunnan vallanpitäjiä ja liikemiehiä uskoo löytäneensä öljyä Pariisin keskustan maaperästä ja kaavailee ryhtyvänsä porauksiin alueen asukkaista ja kulttuurisesta merkityksestä piittaamatta. Heidän vastaansa asettuu Aurelia, "Chaillot’n hullu nainen", joka muiden kaupunginosien vihaisten vanhojen naisten tuella järjestää mielikuvituksellisen oikeudenkäynnin, jossa miehet tuomitaan. Aurelia houkuttelee heistä yhden kerrallaan laskeutumaan maan alle öljyntuoksua kohti pitkin portaikkoa, jolta ei ole paluuta.

Versioita
---------

Bryan Forbes on ohjannut näytelmästä vuonna 1969 ensi-iltansa saaneen elokuvan *Hupsu kreivitär*, jonka pääosaa näyttelee Katharine Hepburn.

Lähteet
-------

1. ↑  Hupsu kreivi käy öljysotaa *Hämeen Sanomat*.  25.9.2010.  Arkistoitu 10.11.2014. Viitattu 11.11.2014.
2. ↑  Shank, Theodore J. (toim.): *A Digest of 500 Plays: Plot Outlines and Production Notes*, s. 219. palsta 5. Collier Macmillan, 1977. ISBN 0-02-012690-5 (englanniksi).
3. ↑  *Hupsu kreivitär* Elonetissä.. Viitattu 11.11.2014.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Madwoman of Chaillot
**Korean avaruusteknologian komitea** (hangul 조선우주공간기술위원회, hanja 朝鮮宇宙空間技術委員會) on Korean demokraattisen kansantasavallan (Pohjois-Korean) avaruusjärjestö, joka on perustettu 1980-luvulla.

Sen toiminta perustuu – kuten kaikkien omia kantoraketteja kehittäneiden maiden kohdalla on – yhteistoimintaan puolustusvoimien rakettikehitykseen. *kenen mukaan?*

Komitea johtaa avaruustutkimusta ja satelliittien kehittämistä. 12. maaliskuuta 2009 Korean demokraattinen tasavalta solmi YK:n alaisen Outer Space Treaty -sopimuksen ja satelliittien rekisteröintikonvention.. Maa oli ennen tätä laukaissut Kwangmyŏngsŏng-2-satelliittinsa avaruuteen.

Komitea johtaa Musudan-ri-avaruuskeskuksen toimintaa ja on kehittänyt Paektusan- ja Unha-kantoraketit ja Kwangmyŏngsŏng-satelliitit. Ensimmäisen Kwangmyŏngsŏng-1-satelliitin laukaisu tehtiin 31. elokuuta 1998. Länsimaat eivät ole tunnustaneet kumpaakaan onnistuneeksi. Vuoden 2009 laukaisu johti länsimaiden lisääntyneeseen painostukseen syyttäen maata mannertenvälisen ohjuksen laukaisukokeesta.

Pohjois-Korea on esittänyt kaavailuja jopa miehitetyistä lennoista vaikka sen rakettikapasiteetti ei selvästikään riitä sellaiseen avaruustoimintaan.

Maalla on pitkään ollut yhteistyötä Pakistanin ja Iranin islamilaisen tasavallan kanssa.

Katso myös
----------

* Kwangmyŏngsŏng
* Kwangmyŏngsŏng-2
* Musudan-ri
* Pongdong-ri
* Paektusan
* Unha

Lähteet
-------

1. ↑  Despite Clinton, Korea has rights. February 25, 2009
2. ↑  KCNA Report on DPRK's Accession to International Space Treaty and Convention  12.3.2009. KCNA.  Arkistoitu 2.4.2009. Viitattu 14.3.2009.
3. ↑  朝鲜宣布发展太空计划抗衡"西方强权"  8.2.2009. Rodong Sinmun. Viitattu February 26, 2009.
Kerim Mrabti
**Abdallah *Kerim* Mrabti** (s. 20. toukokuuta 1994 Nacka, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Mrabti on 175 cm pitkä ja painaa 75 kg. Hän edustaa Djurgårdens IF:ää Ruotsin jalkapallon pääsarjassa Allsvenskanissa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. 

Kerim aloitti jalkapalloilun 5-vuotiaana Enköping SK:ssa. 17-vuotiaana hän pääsi seuran miesten A-joukkueeseen ja oli mukana voittamassa seuralle Division 2 -mestaruutta (Ruotsin jalkapallon 4:s korkein sarjataso). Vuonna 2013 hän siirtyi IK Sirius -joukkueeseen ja noli nostamassa sitä Superettaniin (Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle). 2015 IK Sirius myi hänet Djurgårdens IF:lle. Kerimin äidinisä ja -äiti ovat Suomesta ja Kerimin isä on Tunisiasta lähtöisin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerim Mrabti klar för Djurgården  8.2.2015. Djurgårdens IF.  Arkistoitu 13.4.2015. Viitattu 6.9.2015. (ruotsiksi)
2. ↑  Kerim Mrabti Djurgården IF FF:n kotisivuilla
3. ↑  Djurgårdens succéförvärv: "Vi kommer gå för en topp-placering" FotbollDirekt. Viitattu 6.9.2015. (ruotsiksi)
**Hurlerin oireyhtymä** (tyypin 1H mukopolysakkaridoosi, MPS1H) on synnynnäinen, geneettinen aineenvaihduntasairaus, joka aiheuttaa yksilöllisesti vaihtelevan oirekuvan. Myös vaikeusaste vaihtelee. Hurlerin oireyhtymä kuuluu lysosomaalisiin kertymäsairauksiin ja mukopolysakkaridooseihin. Hurlerin oireyhtymää lievempioireinen mukopolysakkaridoosi tunnetaan Scheien oireyhtymänä. Niiden välimuotoa edustaa Hurler–Scheien oireyhtymä.

Hurlerin oireyhtymä voi aiheuttaa kasvojen epämuodostumia, hydrokefaliaa, kognitiivista heikentymistä, näön ja kuulon ongelmia, luusto- ja nivelongelmia, hidastunutta pituuskasvua, sydänvikoja, hengitysvaikeuksia ja hepatosplenomegaliaa. Monet näistä oireista pahenevat taudinkulun aikana. Varhaisimmassa lapsuudessa esiintyy kasvojen piirteiden karkeutumista, makrokefaliaa ja ihon tavallista voimakkaampaa karvoittumista. Kehitysviiveitä ilmenee puheessa ja monissa tapauksissa hienomotoriikkaa vaativien taitojen omaksumisessa. Pituuskasvu jää usein jälkeen tavallisesta. Hurlerin oireyhtymään liittyviin luusto- ja nivelongelmiin kuuluvat niveljäykistymät, skolioosi, rannekanavaoireyhtymä ja selkärangan kasaan painuminen. Kielen suurikokoisuus ja suun imukudosten suurentuminen voivat johtaa hengitystieongelmiin. Uniapnea on yleinen, ja lapsuudessa voi alkaa kehittyä kardiomyopatia. Sarveiskalvon samentumisen ohella silmissä saattaa ilmetä glaukoomaa ja verkkokalvorappeumaa. Silmien ongelmat voivat johtaa jopa sokeuteen. Hurlerin oireyhtymässä esiintyy myös kuuloaistin heikkenemistä osittain toistuvien välikorvatulehdusten seurauksena. Potilailla saattaa ilmetä tyriä.

Hurlerin oireyhtymä voi esiintyä lievänä, jolloin oireet ovat myöhemmin ilmaantuvia ja hitaammin eteneviä. Lievissä tapauksissa älyllinen kehitys ei viivästy varhaislapsuudessa eikä siinä ilmene taantumista lapsen kasvaessa. Oppimisvaikeudet ovat mahdollisia lievissäkin tapauksissa. Lievissä tapauksissa elinajanodote lähenee tavallista, mutta vaikeat hengitysongelmat ja sydänkomplikaatiot saattavat johtaa kuolemaan jo lapsuudessa tai nuoruusiällä. Hurlerin oireyhtymä johtuu IDUA-geenin mutaatiosta kromosomissa 4. Oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytyminen. Sen esiintyvyys on Euroopassa arviolta noin 1/200 000. Hurlerin oireyhtymän diagnosointia vaikeuttaa varhaisten oireiden epäspesifiys. Heparaani- ja dermataanisulfaattien runsas erittyminen virtsaan kuitenkin viittaavat oireyhtymään. Diagnoosi voidaan varmistaa tai poissulkea valkosoluista ja sidekudossoluista todennettavalla entsyymipuutoksella sekä geenitutkimuksella. Hurlerin oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Siihen voi sisältyä kantasolusiirtoja, entsyymikorvaushoitoa, kirurgiaa, lääkitystä, toiminta- ja puheterapiaa sekä näön, kuulon, ruoansulatuselimistön ja kognitiivisten taitojen tukemista.

Hurlerin oireyhtymän piirteitä kuvasi Gertrud Hurler vuonna 1919. Charles A. Hunter oli kuvannut vastaavia oireita jo kaksi vuotta aiemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johanna Rintahaka, Hurlerin oireyhtymä Tukiliitto 10.1.2022, viitattu 16.7.2023
Encampin sijainti Andorrassa
Encampin vaakuna.
Encampin kyläkeskus.
**Encamp** on kunta ja sen pieni keskuskylä Andorrassa, noin 4 kilometrin päässä Andorra la Vellasta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 74 neliökilometriä ja asukasluku oli arviolta 11 290 vuonna 2017. Encampin kylässä on säilynyt keskiaikaista arkkitehtuuria ja kapeita kujia.

Ilmasto
-------

Encampin kylässä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 020 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 16 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 64 millimetriä.

Politiikka
----------

Encampin kunnassa toimii oma paikallishallinto (Comú), jolla on suhteellisen laajat valtaoikeudet luonnonvarojen käytöstä päättämisestä aluesuunnitteluun ja julkisten palveluiden järjestämiseen. Hallinnon jäsenet valitaan neljän vuoden välein vaaleilla, ja eniten ääniä saanut puolue saa puolet paikoista. Loput paikat jaetaan saatujen äänien mukaan eniten ääniä saanut puolue mukaan lukien. Suurimmalla puolueella on näin ollen aina enemmistö hallinnossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Andorra: Parishes & Major Places citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 13.1.2019. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  Climate Encamp climate-data.org:  Climate-Data.org. Viitattu 14.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Administrative structure of Andorra: cities and parishes  2.2.2016. all-andorra.com:  All Andorra. Viitattu 15.3.2019. (englanniksi) (katalaaniksi) (ranskaksi) (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Encamp** Wikimedia Commonsissa

Andorran kunnat

* Andorra la Vella
* Canillo
* Encamp
* Escaldes-Engordany
* La Massana
* Ordino
* Sant Julià de Lòria
**Korykian luola** (myös *Korykoksen luola*, *Korykionin luola*, m.kreik. Κωρύκιον ἄντρον, *Kōrykion antron*) on luola ja antiikin ajan arkeologinen kohde Parnassós-vuoren rinteessä Delfoin yläpuolella Kreikassa, noin 2,5 kilometriä länteen Kalývia Livadíou Arachóviksen kylästä. Nykyisin luola tunnetaan myös nimellä *Sarantávli* (Σαρανταύλι, "Nelkäkymmentä huonetta").

Kreikkalaisessa mytologiassa luola on saanut nimensä najadinymfi Korykiasta. Tämä oli joko ainut luolan nymfeistä tai yksi kolmesta nymfistä, joihin viitattiin nimellä (monikossa) *Korykiai*. Etymologisesti nimi on kuitenkin sukua sanalle *korykos*, "selkäreppu", mikä viittaa luolan muotoon. Luola sijaitsee noin 1 360 metrin korkeudessa, ja vaellus Delfoista sinne kestää noin 2,5 tuntia. Helpommin luolalle pääsee tietä pitkin Aráchovan suunnasta. Luolassa on kaksi kammiota, joista toisen pituus on noin 70 metriä.

Luola on ollut kulttikäytössä neoliittiselta kaudelta lähtien. Antiikin aikana luola oli pyhitetty Panille ja nymfeille ja oletettavasti myös Dionysokselle. Se oli käytössä erityisesti 400-luvulla eaa. Persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. delfoilaiset piiloutuivat turvaan luolaan. 100-luvulla jaa. matkoistaan kirjoittanut Pausanias kuvaa luolan, todennäköisesti käytyään siellä itse. Kreikan vapaussodan aikaan vuonna 1821 luolassa piileksi Odysséas Androútsos.

Luolan arkeologiset kaivaukset suoritti École française d’Athènes eli ranskalainen arkeologinen koulu vuonna 1970. Luolasta on löydetty tuhansittain votiivilahjoja, kuten pienoispatsaita, keramiikkaa ja koruja. Esinelöytöjä on Delfoin arkeologisessa museossa. Luolan suuaukolla on Eustratoksen, Ambrysoksen peripolarkheen, teettämä piirtokirjoitus, jossa luola omistetaan Panille ja nymfeille.

Toinen samanniminen luola sijaitsi Kilikiassa Korykoksen kaupungin lähellä.

|  |  |
| --- | --- |
| Korykian luolaa sisältä. | "Eustratos [...] Panille ja nymfeille." |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Korykian (Corycian) cave, Phokis, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3 4 5  Κωρύκειο Άντρο: Σπήλαιο στον Παρνασσό Χιονοδρομικό Κέντρο Παρνασσού.  Arkistoitu 4.9.2017. Viitattu 28.8.2017.
3. ↑  Korykia *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 28.8.2017.
4. ↑  Nymphai Korykiai *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 28.8.2017.
5. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* X.32.2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Korykian luola** Wikimedia Commonsissa
**Korealaisessa** **musiikissa** on sekä perinteisiä että nykyaikaisia lajityyppejä.

Perinteinen musiikki
--------------------

### Pansori

Pansori on musiikkia, jota esittää tavallisesti yhtye, johon kuuluu vain laulaja/kertoja ja rumpali. Pak Tongjin on yksi tunnetuimmista pansori-laulajista.

### Nongak

Nongak on lyömäsoitinmusiikkia, jota esittävään yhtyeeseen, jota kutsuttiin nimellä *samul* on perinteisesti kuulunut noin 20-30 soittajaa. 1970-luvulta lähtien on syntynyt myös yhtyeitä, joissa on huomattavasti vähemmän soittajia, ja jotka sopivat paremmin sisätiloihin ja näyttämölle. Niitä kutsutaan nimellä *samulnori*. Samanniminen musiikkiryhmä perustettiin vuonna 1978, ja se toi vanhalle musiikille uutta suosiota.

### Sanjo

Sanjo on instrumentaalista musiikkia. Sitä esittäviin yhtyeisiin kuuluu perinteisesti sekä lyömä- että melodiasoittimia.

### Uskonnollinen musiikki

Korealainen uskonnollinen musiikki perustuu tavallisesti buddhalaisuuteen ja perinteisiin paikallisiin uskomuksiin. Sinawi on tavallisin korealaisen uskonnollisen musiikin lajityyppi. 

### Chongak

Chongak on kuninkaallista yhtyemusiikkia. Se on yleensä täysin instrumentaalista.

### Kagok

Kagok on kuninkaallista yhtyemusiikkia, jossa esiintyy yleensä sekä mies- että naislaulajia ja säestäviä soittimia.

Hovimusiikki
------------

Korealaisessa hovimusiikissa on kolme lajityyppiä; kiinalaisvaikutteiset aak ja tangak sekä puhtaasti korealainen hyangak.

### Aak

Aak syntyi kiinalaisesta rituaalimusiikista vuonna 1116. Tätä musiikkia on nykyään jäljellä enää kaksi kappaletta.

### Tangak

Tangakissa on vaikutteita sekä kiinalaisesta että korealaisesta musiikista. Aakin tavoin tangakiakaan ei ole jäljellä kuin muutamia kappaleita.

### Hyangak

Hyangakissa ei aakin ja tangakin tavoin ole kiinalaisia vaikutteita. Hyangakia esitetään oboeta muistuttavalla piri-soittimella sekä useilla jousisoittimilla.

Populaarimusiikki
-----------------

Korealainen populaarimusiikki on saanut paljon suosiota myös Korean ulkopuolella. Yleensä korealainen populaarimusiikki tulee Etelä-Koreasta.

### Trot

Trot on vanhin korealaisen populaarimusiikin lajityyppi. Joidenkin mukaan se on syntynyt japanilaisesta musiikin lajityypistä nimeltä enka.

### Tong

Tong on suosituimpia korealaisen populaarimusiikin lajityyppejä. Tong syntyi 1970-luvulla. Se on saanut paljon vaikutteita länsimaisesta populaarimusiikista.

### Norae Undong

Norae Undong oli 1970-1980-luvuilla erityisen suosittua ollutta korealaista rock-musiikkia.

### K-pop

K-pop on saanut vaikutteita muun muassa R&B:stä, rap-musiikista ja japanilaisesta populaarimusiikista.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Definition: Samul Life in Korea
3. ↑  Samulnori Life in Korea
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Korealainen musiikki** Wikimedia Commonsissa
**Hurja matka halki yön** (*Wilde Reise durch die Nacht*) on Walter Moersin kirjoittama fantasiaromaani. Kirja perustuu ranskalaisen taiteilija Gustave Dorén puukaiverruksiin. Dorén piirrokset innoittivat Moersin kirjoittamaan tarinan taiteilijan urasta haaveilevasta Gustave-pojasta, joka yhdessä yössä kokee hurjia seikkailuja.

Juoni
-----

Nuoren Gustaven laiva joutuu myrskyssä kaksoistornadon kouriin. Uppoavan laivan kannelle ilmestyy Kuolema sisarensa Dementian kanssa. He heittävät noppaa Gustaven kohtalosta. Kuolema voittaa, mutta Gustave ei ole vielä valmis luopumaan sielustaan. Välttääkseen kuoleman, hän tarttuu mahdollisuuteen suorittaa kuusi Kuoleman antamaa tehtävä. Ensimmäinen tehtävä on kauniin neidon vapauttaminen lohikäärmeen kynsistä. Sen jälkeen Gustaven on kuljettava häijyjen henkien hallitseman metsän läpi ja pidettävä kulkiessaan mahdollisimman paljon meteliä. Kolmantena tehtävänä on kuuden jättiläisen nimen selvittäminen. Neljäntenä tehtävänä Gustaven on toimitettava Kuolemalle maailman kammottavimman hirviön hammas. Viides tehtävä on vaikein: Gustaven on kohdattava itsensä. Jos Gustave selviää näistä viidestä tehtävästä, Kuolema kertoo hänelle viimeisen, kuudennen tehtävän.

Kuvitus
-------

Kirjan kuvituksena on 21 Dorén mustavalkopiirrosta, jotka ovat alun perin seuraavista teoksista:

* Samuel Taylor Coleridge: *Vanhan merimiehen tarina*
* Ludovico Ariosto: *Raivoisa Roland*
* Edgar Allan Poe: *Korppi*
* Miguel de Cervantes: *Don Quijote*
* Ernest L'Épine: *Legend of Croguemitaine*
* François Rabelais: *Gargantua* ja *Pantagruel*
* John Milton: *Kadotettu paratiisi*
* *Raamattu*

Kritiikki
---------

Die Weltin arvostelija pitää Moersia uutena saksalaisena kansanrunoilijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vom kleinen Arschloch zum großen Weltbild, Die Welt
**Enantioylimäärä** tai **enantiomeerinen ylimäärä** (lyhennetään e.e. engl. *enantiomeric excess*) on kemiallisen reaktion tuotteina muodostuvien optisesti aktiivisten tuotteiden puhtauden määrittämiseen käytetty käsite. Aineen optinen puhtaus määritellään eri enantiomeerien mooliosuuksien erotuksen itseisarvona |x(+)-isomeeri-x(-)-isomeeri|. Esimerkiksi seokselle jossa (+)-isomeerin mooliosuus on 0,75 ja (-)-isomeerin mooliosuus on 0,25 on enantioylimäärä e.e = |0,75-0,25|·100 % = 50%.

Enantioylimäärän määrittäminen
------------------------------

Optisesti aktiivisen yhdisteen enantiomeerien seoksen kiertokyky eli kyky kääntää tasopolarisoidun valon värähtelysuuntaa riippuu usein lineaarisesti seoksen mooliosuuksista ja siten myös enantioylimäärästä. Aineen enantioylimäärä voidaan määrittää siis polarimetrin avulla selvittämällä seoksen kiertokyky ja enantioylimäärä saadaan laskettua näytteen kiertokyvyn [α] ja tunnetun puhtaan enantiomeerin ominaiskiertokyvyn [α]λ suhteena. Erityisesti vanhemmassa kirjallisuudessa tästä käytetään nimitystä optinen puhtaus. Polarimetrin avulla määritettyyn enantioylimäärän määrittämiseen liittyy kuitenkin ongelmia. Kiertokyky on riippuvainen käytetystä liuottimesta, näytteen konsentraatiosta ja mittauslämpötilasta. Lisäksi eräillä yhdisteillä kiertokyky ei riipu lineaarisesti seoksen mooliosuuksista ja tätä kutsutaan Horeau-efektiksi.

{\displaystyle \ ee=([\alpha ]/[\alpha ]\_{\lambda })\cdot 100\%}
Polarometrian lisäksi enantioylimäärä voidaan määrittää NMR-spektroskopian avulla ja erottamalla enantiomeerit toisistaan resoluutiolla ja määrittämällä enantiomeerien suhteet esimerkiksi korkean erotuskyvyn nestekromatografialla.

Lähteet
-------

1. ↑  Enantiomer excess *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 9.5.2014.
2. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 1110–1111. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
3. 1 2   Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Advanced Organic Chemistry A: Structure and Mechanisms*, s. 123–124. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-44897-8. (englanniksi)
4. 1 2  Hans-Ulrich Blaser, Andreas Pfaltz & Helma Wennemers: *Chiral Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2012. Viitattu 9.5.2014
**Kultaiset vuodet** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1988. Sen tuotti Harry Hedback. Albumi on Beritin kolmastoista ja tyyliltään se on iskelmää. Albumi sisältää Beritin tunnetuimpiin kuuluvan laulun "Keurusselän sini".

*Kultaiset vuodet* seurasi Beritin diskokauden menestysalbumeita *Tässä nyt ja näin* ja *Sinä olet hän*.

Kappaleet
---------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |
| 1. | Katse vaan | Harry Hedback, Juha Vainio | 3.00 |
| 2. | Kuin tuuli aavikon | Esko Björkman, Harry Hedback, Juha Vainio | 3.30 |
| 3. | Vieläkö muistat | Esko Björkman, Keijo Laitinen | 4.05 |
| 4. | Juostaan tuuleen | Esko Björkman, Kari Tuomisaari | 3.53 |
| 5. | Kultaiset vuodet | Esko Björkman | 3.19 |
| 6. | Suvi ja Suomi | Esko Björkman | 3.35 |
| 7. | Laulujoutsenten maa | Harry Hedback, Juha Vainio | 2.50 |
| 8. | Kun tummat saapuu taivaaseen | Esko Björkman | 3.17 |
| 9. | Kellot | Esko Björkman, Harry Hedback, Esko Björkman | 3.40 |
| 10. | Keurusselän sini | Mirja Lähde | 4.06 |

Muuta
-----

*Kultaiset vuodet* -albumilta julkaistiin singlenä "Keurusselän sini" b-puolenaan "Souda minut kotiin". Juha Vainion luomassa teoksessa "Keurusselän sini" laulun kertoja on jossain epämääräisessä etelän yössä ja muistelee rakastaan, jonka silmissä hän näki samaa värisävyä kuin Keurusselän sinessä. "Keurusselän sini" on julkaistu useilla kokoelma-albumeilla. Myös "Suvi ja Suomi" on päätynyt erinäisille kokoelmille. "Suvi ja Suomi" on ylistystä Suomen kesälle. Sen kertoja kuvailee Suomen suvisia suloja, joten laulusta puuttuu iskelmille tyypillinen minä-subjekti, joka vannoo romanttista rakkauttaan - tai sen päättymistä - sinä-objektille.

Albumin nimikappaleessa "Kultaiset vuodet" kertojaminä on vakuuttunut löytäneensä juuri sen henkilön, jonka kanssa hän haluaa elää kultaiset vuotensa. Hän miettii tätä, ja kokee sen takia univaikeuksia. Kertoja laulaa myös: "Tunteista tuulen, tuulesta myrskyn sä teet" ja "pilvistä vettä, vedestä mettä sä teet". Berit laulaa säkeistön alkuosan huomattavasti matalammalta kuin kertosäkeeseen nostavan sillan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Berit ‎– Kultaiset Vuodet *© Discogs*.  2020. Viitattu 21.9.2020.
2. ↑  Rantala, Juha: Vip-Music *Suomalaisenmusiikinhistoria.fi*.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 21.9.2020.
3. ↑  Berit ‎– Keurusselän Sini / Souda Minut Kotiin *© Discogs*.  2020. Viitattu 21.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
* Fono.fi: Äänitteen tiedot : Kultaiset vuodet
* Pomus: Berit (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjois-Korean vaakuna
**Pohjois-Korean vaakunan** (kor. 조선민주주의인민공화국문장) kuva-aiheena on vesivoimala, jonka takana näkyy vuorenhuippuja. 
Vaakunan ylälaidassa on punainen tähti, josta loistaa valoa viiteen eri suuntaan.
Hangeuleilla kirjoitettu teksti tarkoittaa "Korean demokraattista kansantasavaltaa".

Korean demokraattisen kansantasavallan perustuslain 163. pykälän mukaan vaakunan taustalla kuvattu vuori on Baekdu-vuori, jota luonnehditaan *vallankumouksen pyhäksi vuoreksi*. Baekdulla on keskeinen asema korealaisessa mytologiassa. Pohjois-Korean virallisen historiankirjoituksen mukaan presidentti Kim Il-Sung organisoi Baekdu-vuorella vastarintaa japanilaisia miehittäjiä vastaan II maailmansodan aikana, ja maan nykyisen johtajan Kim Jong-unin isän Kim Jong-Ilin on kerrottu syntyneen siellä.

Vaakunassa kuvattu vesivoimalaitos kuvastaa Korean demokraattisen kansantasavallan teollisuutta ja maisemaa ympäröivät tähkät maan maataloutta. Se, että osa vedestä virtaa voimalan ohi, kuvastaa sitä, että osa maan luonnonvaroista on vielä valjastamatta käyttöön. Näin ollen vaakunan sanotaan kehottavan uutteraan työhön maan ja kansan hyväksi. Viljantähkiä yhteen sitova punainen nauha kuvastaa sosialismia, joka sitoo kansan eri kerrokset ja ryhmät yhteen työhön kansan ja vallankumouksen hyväksi.

Pohjois-Korean vaakuna on saanut hyvin paljon vaikutteita Neuvostoliiton vaakunasta. Punainen väri on kommunismin symboli. Pohjois-Korean vaakuna otettiin käyttöön niihin aikoihin kun kylmä sota alkoi maassa.

Aasian vaakunat

* Afganistan
* Arabiemiirikunnat
* Armenia
* Azerbaidžan
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Georgia
* Indonesia
* Intia
* Irak
* Iran
* Israel
* Itä-Timor
* Japani
* Jemen
* Jordania
* Kambodža
* Kazakstan
* Kiina
* *Hongkong*
* Kirgisia
* Kuwait
* Kypros
* Laos
* Libanon
* *Macao*
* Malediivit
* Malesia
* Mongolia
* Myanmar
* Nepal
* Oman
* Pakistan
* Pohjois-Korea
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syyria
* Tadžikistan
* Taiwan
* Thaimaa
* Turkki
* Turkmenistan
* Uzbekistan
* Venäjä
* Vietnam
**Kaarlo Johannes Pajamo** (ent. **Böök**) (17. helmikuuta 1908 Sortavala – 29. syyskuuta 1981) oli suomalainen opettaja, kuoronjohtaja, jalkapallovalmentaja ja pesäpalloilija, joka edusti urallaan useita seuroja.

SM-sarjassa Kaarlo *Kilu* Pajamo pelasi 1931 Haminan Palloilijoissa ja 1934 Riihimäen Pallonlyöjissä. Itä-Länsi-ottelussa hän pelasi 1933 edustaessaan Sortavalan Palloseuraa, jota seuraa hän oli ollut perustamassa. Vuosina 1930 ja -31 hän saavutti Armeijan mestaruuden Viipurin Rykmentin riveissä.

Vuodesta 1947 lähtien Pajamo edusti Lieksan Urheilijoita. Vuonna 1953 hän saavutti ikämiesten PPL:n mestaruuden Pankakosken Tehtaan Urheilijoiden joukkueessa.

Pajamo toimi Itä- ja Pohjois-Karjalan piirien jalkapallovalmentajana ennen sotia yhteensä 12 vuotta ja on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin. Pajamo oli Pielisen Laulu sekakuoron perustajia ja kuoronjohtaja vuodesta 1952. Pajamo oli sotilasarvoltaan reservin majuri ja ammatiltaan kansakoulunopettaja. Pajamon kotikunta oli Lieksa.

Saavutukset
-----------

* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1933

Lähteet
-------

* Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 1218. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.

### Viitteet

1. ↑  Pajamo Kaarlo Johannes, Mähkön hautausmaa, Lieksa, lohko 71, hautasija 50, viitattu 24.4.2023
2. ↑
3. ↑  Peippomeri: Pielisen Laulu– Historia 1947 – 1953 *peippomeri.com*. Viitattu 24.4.2023.
4. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
Kingwoodin sijainti Prestonin piirikunnassa ja Länsi-Virginiassa
Kingwood on kaupunki ja Prestonin piirikunnan hallinnollinen keskus Länsi-Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on perustettu vuonna 1815. Kaupungin pinta-ala on 6,29 km² ja vuonna 2010 siellä oli 2 939 asukasta.

Väestö
------

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kingwoodissa oli 2 939 asukasta, 1 291 taloutta ja 818 perhettä. Väestötiheys oli 467/km². Asukkaista yli 97 prosenttia oli valkoihoisia. Vuonna 2000 kaupungin talouksien mediaanitulo oli 29 155 dollaria ja perheiden 36 313 dollaria. Miesten mediaanitulo oli 30 658 dollaria ja naisten 18 190 dollaria. Tulot henkilöä kohden olivat 16 299 dollaria. Noin 16,3 prosenttia perheistä ja 17 prosenttia koko väestöstä, 25,2 prosenttia alle 18-vuotiaista ja 13,6 prosenttia yli 65-vuotiaista eli köyhyysrajan alapuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Find a County National Association of Counties. Viitattu 7.6.2011.
2. ↑  US Gazetteer files 2010 United States Census Bureau. Viitattu 24.1.2013.
3. ↑  American FactFinder United States Census Bureau. Viitattu 24.1.2013.
**Kaarlo Sakari Sainio** (8. kesäkuuta 1904 Helsinki – 14. toukokuuta 1964 Sipoo) oli suomalainen yli-insinööri, joka kehitti merkittävästi ULA-radioverkon toimintaa Suomessa.

Henkilöhistoria
---------------

Sainion vanhemmat olivat kauppias Kaarle Heikki Sainio ja Vilhelmiina Laakso ja puoliso vuodesta 1932 Elsa Maija Jamalainen. Sainio tuli ylioppilaaksi 1924 Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi 1930 Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosaston sähköteknilliseltä opintosuunnalta. Hän toimi Posti- ja lennätinhallituksen yleisradiokonttorin suunnittelijainsinöörinä 1932–1937, Yleisradion käyttö- ja rakennuspäällikkönä vuodesta 1937, radioasemaosaston päällikkönä vuodesta 1944 ja yli-insinöörinä ja johtokunnan varajäsenenä vuodesta 1952. Sainio oli Suomen Radioamatööriliiton puheenjohtaja 1928–1941 ja kunniapuheenjohtaja 1948. Hän perehtyi ULA-lähetystekniikkaan Yhdysvalloissa ja johti ULA-koelähettimen rakentamista Yleisradiossa 1948. ULA-koeaseman perustamisen jälkeen 1951 Suomeen rakennettiin muutamassa vuodessa kattava ULA-verkko, Suomi oli edelläkävijöitä Euroopassa. Työtä johtanutta Sainiota voisi kutsua Suomen ULA-radion isäksi. Sainio hukkui kesäpaikkansa vesillä Sipoossa toukokuussa 1964, veneensä kaaduttua.

Julkaisuja
----------

* *Radioamatööri*, 1932
* *Ula-radion avain*, 1953

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Kaarlo Sainio Viitattu 4.9.2021.
2. ↑  K. S. Sainio, OH2NM – Suomalaisen radiotoiminnan uranuurtaja. Suomen Radioamatööriliitto. Viitattu 4.9.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Kaarlo Sovijärvi 1930-luvun alussa.
**Kalle Albinus (Kaarlo) Sovijärvi** (sukunimi aik. **Rantanen**; 1. maaliskuuta 1879 Jämsä − 17. joulukuuta 1954 Turku) oli suomalainen rovasti joka oli muutamia vuosia kokoomuksen kansanedustajana 1930-luvun alussa.

Sovijärven vanhemmat olivat maanviljelijä Konstantin Aleksander Rantanen ja Rosa Aleksandra Tallgrén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908 ja maisteriksi 1919. Sovijärvi suoritti teologian erotutkinnon 1916 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1923.

Sovijärvi toimi Kuusamon kansanopistokurssien ja myöhemmin Kuusamon kansanopiston johtajana 1908–1910 ja Kaleva-lehden päätoimittajana Oulussa 1910–1914. Hän oli myös Oulun työväenopiston historian, taiteen ja kirjallisuuden luennoitsijana 1910–1914. Pappisvihkimyksen jälkeen Sovijärvi oli ylimääräinen pappina Korpilahdella 1916–1920, Muuramessa 1920–1925 ja Jämsänkoskella 1925–1926. Tämän jälkeen hän toimi Loimaalla ensin kappalaisena 1926–1928 ja sitten kirkkoherrana 1928–1953. Hän sai rovastin arvon 1939.

Sovijärvi oli kansanedustajana 1930–1933 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös *Nuorten taiteilijaliiton* puheenjohtajana.

Sovijärvi oli naimisissa vuodesta 1909 Agda Maria Gyllenbergin kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Kaarlo Sovijärvi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(42) | 
* Aalto-Setälä
* Ainali
* Anttila
* Forstadius
* Häkkinen
* Junnila
* Jussila
* Kallioniemi
* Kilpeläinen
* Kolkki
* Korpisaari
* Koskelainen (1931–1933)
* Koskenheimo (1930–1933†)
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lehtonen
* Leivo
* Malmivaara
* Moilanen
* Mäkelä
* Nikkanen
* Oksala
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Perheentupa
* Pesonen
* Pihkala
* Pojanluoma
* Päivänsalo
* Rantanen
* Rautaharju
* Riipinen
* Sahlstein
* Solja
* Sovijärvi
* Svinhufvud (1930–1931)
* Tulenheimo
* Tuomikoski
* Turja
* Virkkunen

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Ernest Hope-Carson** oli Yhdistyneen kuningaskunnan maavoimien everstiluutnantti. 

Hope-Carson johti muun muassa panssarivaunuosastoa Venäjän sisällissodassa muun muassa Luoteis-Venäjän armeijan puolella. Hänen Luoteis-Venäjän armeijaan liittynyt yksikkönsä muodostettiin heinäkuussa 1919 Swanagessa. Yksikkö saapui Tallinnaan yöllä 6. elokuuta 1919. Yksikköön kuului 22 upseeria ja 26 sotilasta. Hope-Carsonin yksikkö osallistui muun muassa Pulkovon taistelun. Myöhemmin hän toimi Pohjois-Venäjän interventioon liittyen pohjoisessa.

Palkitessaan Suomessa ja Baltiassa palvelleita kuningas Yrjö V myönsi Hope-Carsonille Distinguished Service Order -kunniamerkin vuonna 1920.

Hope-Carson selosti kokemuksiaan Venäjän sisällissodasta seitsemässä artikkelissa Royal Tank Corps Journal -julkaisussa vuonna 1927. Yhteenveto tapahtumista on julkaistu teoksessa *A Short History of The Royal Tank Corps* (Gale & Polden Ltd, Aldershot).

Lähteet
-------

* David Bullock, Andrei Aksenov: "Tanks in Northwest Russia", *Armored Units of the Russian Civil War: White and Allied*, s. 14–16. Osprey Publishing, 2003. ISBN 9781841765440. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.3.2010). [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Clifford Kinvig: *Churchill’s crusade: the British invasion of Russia, 1918–1920*, s. 285. Continuum International Publishing Group, 2006. ISBN 9781852854775. Google Books (viitattu 17.3.2010).
2. 1 2  Baltic Defence Review 2/1999 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Bullock 2003, Works in English and French, sivu 43 (Arkistoitu – Internet Archive), lähteen mukaan artikkelit julkaistu vuosina 1926–1928 lehden numeroissa 8 ja 9, julkaisupaikka Bournemouth.
4. ↑  War Office: Awarded the Distinguished Service Order.  *Supplement to the London Gazette*, 3.2.1920, s. 1377. Faksimile. Viitattu 17.3.2010.
**Magnus Svensson** (s. 1. maaliskuuta 1963 Tranås) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lillehammerin olympialaisissa 1994 ja neljissä MM-kilpailuissa. Lillehammerin olympialaisissa hän voitti kultaa sekä teki neljä maalia ja antoi yhden maalisyötön. MM-kilpailuissa hän voitti yhden kultamitalin, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Maailmanmestaruuden hän voitti Wienissä 1987 mutta oli tuolloin vielä pienessä roolissa. Italian MM-kilpailuissa 1994 Svensson oli turnauksen paras maalintekijä kahdeksalla maalilla, minkä lisäksi hän sai yhden syöttöpisteen. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi puolustajaksi.

"Sigge" Svensson edusti kotimaassaan Tranås AIF:ää vuoteen 1982, jolloin hän siirtyi Leksands IF:ään. Hän aloitti Leksandin pääsarjajoukkueessa kaudella 1983–1984 ja pelasi siellä kauteen 2001–2002 saakka käyden välillä muutaman kerran pelaamassa ulkomailla. Sveitsissä hän edusti HC Luganoa kaudella 1990–1991, HC Davosia kaudella 1994–1995 ja SC Rapperswil-Jonaa kaudella 1999–2000. NHL-seura Calgary Flames varasi Svenssonin vuoden 1987 varaustilaisuuden 12. kierroksella 250. varausvuorolla, mutta Svensson edusti NHL:ssä Florida Panthersia kausina 1994–1996 ja pelasi yhteensä 46 runkosarjaottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi 14 maalisyöttöä.

Svensson on toiminut apuvalmentajana sveitsiläisseura SC Rapperswil-Jonassa kaudella 2004–2005 sekä päävalmentajana Leksands IF:n naisten joukkueessa kaudella 2011–2012 ja miesten alemmilla sarjatasoilla Fagersta AIK:ssa, Borlänge HF:ssä ja Björbo IF:ssä.

Leksands IF on jäädyttänyt Svenssonin pelinumeron 8.

Magnus Svenssonin poika Patrik Svensson on pelannut kymmenen ottelua Sveitsin pääsarjassa ja useampia kausia Ruotsin alemmissa sarjoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Magnus Svensson Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 7.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Magnus Svensson *Eliteprospects*. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
Magnus Samuelsson
**Magnus Samuelsson** (s. 21. joulukuuta 1969 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä. Samuelsson on vaihdellut aktiviteettejaan vuosien varrella. Miehen intohimoihin kuuluu muun muassa kädenvääntö, kilpa-autoilu, voimamieslajit sekä maanviljely. Hän on naimisissa Kristin Samuelssonin kanssa.

Ura
---

Samuelsson on tehnyt pitkän uran viihdealalla ja urheilun parissa. Voimamieslajit ja kädenvääntö ovat vieneet hänet kymmenen kertaa Maailman vahvin mies -kilpailuun. Voimamiesuran hiivuttua Samuelsson keskittyi enemmän näyttelemiseen. Vuonna 2020 Samuelsson näytteli BBC:n televisiosarjassa *The Last Kingdom*. Sen lisäksi Samuelsson on näytellyt monissa muissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa.

Filmografia
-----------

* Göta Kanal 3 (2009)
* Arne Dahl: Pudotuspeli (2011)
* Arne Dahl: Maan alla (2012)
* The Last Kingdom (2015)
* Arne Dahl: Jälkijäristys (2015)
* Arne Dahl: Pimeyden kutsu (2015)
* Medieval (2021)

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa Magnus Samuelssonista *Finn-arms.fi*.  Arkistoitu 4.6.2020. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  "Magnus är en jätteromantiker" *Aftonbladet*. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)
3. ↑  Bradshaw, Luke: Culture Trip *theculturetrip.com*.  27. lokakuuta 2017.
4. ↑  Magnus Samuelsson (Talarforum i Skandinavien AB): Magnus Samuelsson - Inspirerande, rolig och erfaren - Ett säkert kort till lyckade Events *Talarforum i Skandinavien AB*. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)
5. ↑  Magnus Samuelsson *IMDb*. Viitattu 4.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

Magnus Samuelsson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |

 |
**Bessey-lès-Cîteaux** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.

Saint-Vincentin kirkko
Keskustassa oleva Saint-Vincentin kirkko on rakennettu 1800-luvulla samalla paikalla olleen kappelin paikalle. Kirkossa on kaksi kelloa jotka ovat valmistettu vuosina 1492 ja 1509, sekä alttaritaulu vuodelta 1430. Kunnan alueella on ollut myös keskiaikainen 1400-luvulla rakennettu linna. Se kuitenkin purettiin ja sen kivistä rakennettiin hieman eri paikkaan 1700-luvulla nykyinen linna *Château de Bessey-lès-Cîteaux*. Linnaan sijoitettiin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain ilmavoimien 444. pommittajalentue. Lentolaivue käytti läheistä Dijon-Longvicin lentotukikohtaa. Linna on nykyisin majoituskäytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 23.4.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Bessey-lès-Cîteaux Echo des communes. Viitattu 23.4.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bessey-lès-Cîteaux** Wikimedia Commonsissa
Magnus Maximus
**Magnus Maximus** (n. 335 – 28. elokuuta 388) oli roomalainen sotilas, jonka armeija julisti keisariksi vuonna 383. Hän hallitsi kuolemaansa asti vuonna 388.

Maximus oli keltti ja oli kotoisin Espanjasta. Hän palveli Rooman armeijassa Gallian *magister militumina* Theodosius vanhemman alaisena. Hän oli luultavasti Theodosiuksen mukana sotimassa Britanniassa ja Raetiassa. Maximus oli varmasti Theodosiuksen palveluksessa kun tämä lähetettiin Afrikkaan kukistamaan maureja jotka kapinoivat vuonna 373. Myöhemmin Maximus palveli Tonavalla *duxina* vuonna 376. Vuonna 380 hänet ylennettiin ja hänestä tuli Britannian *comes*. Vuonna 381 hän torjui piktien ja skottien hyökkäykset. Vuonna 383 hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi.

Maximus hyökkäsi Galliaan, jossa hän kukisti Länsi-Rooman keisari Gratianuksen. Gratianus pakeni, mutta Maximuksen joukot saivat hänet kiinni ja tappoivat hänet Lyonissa 25. elokuuta 383. Tämän jälkeen Maximus teki Trieristä pääkaupunkinsa ja lähetti lähettiläitä Theodosius I:n ja Valentinianus II:n luokse. Maximuksella oli aikomus hyökätä Italiaan, mutta Valentinianuksen kenraali Bauto ehti tehdä ennakoivan hyökkäyksen. Tämän ansiosta Bauton armeija ehti tukkia Alppien solat. Samalla myös Theodosius I saapui länteen armeijansa kanssa. Lopulta Maximus ja keisarit sopivat, että Maximus tunnustettaisiin lännen augustukseksi, siitä hyvästä että jättäisi Valentinianuksen valtaan. Mutta vuonna 384 Maximus nimitti nuoren poikansa Victorin kanssahallitsijakseen ja eikä enää tunnustanut Valentinianusta.

Maximus hallitsi Galliaa, Britanniaa, Espanjaa ja Afrikkaa ja oli suosittu keisari. Hän oli harras kristitty ja vainosi Espanjan harhaoppisia. Tästä hän sai paavi Siriciuksen vihat niskoilleen.

Vuonna 387 Maximus hyökkäsi Italiaan ja Valentinianus pakeni Theodosiuksen luokse. Theodosius kukisti Maximuksen vuonna 388 käydyssä taistelussa. Maximus vangittiin ja hänet teloitettiin 28. elokuuta.

Maximus (kymriksi *Macsen Wledig*) on kymrinkielisen kansantarun *Breuddwyd Macsen* päähenkilö. Taru on julkaistu Jani Koskisen suomentamana teoksessa *Macsenin uni - kymriläinen kansantaru* (2022, Books on Demand).

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Theodosius I ja Valentinianus II** | **Rooman keisari**Kanssahallitsija:Flavius Victor | Seuraaja:**Theodosius I ja Valentinianus II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ramkhamhaengin patsas
**Pho Khun Ram Khamhaeng** (thaiksi พ่อขุนรามคำแหงมหาราช, *Pho Khun Ramkhamhaeng*; s. n. 1237-1247 – k. 1298) oli Phra Ruang -dynastian kolmas kuningas ja hallitsi Sukhothain kuningaskuntaa vuosina 1279-1298. Hän loi thai-aakkoset ja toi theravada-buddhalaisuuden valtiouskonnoksi.

Elämä ja hallituskausi
----------------------

### Syntymä

Ramkhamhaengin vanhemmat olivat prinssi Bang Klang Hao, jonka hallitsijanimi oli kuningas Sri Indraditya, ja kuningatar Sueang. Hänellä oli neljä sisarusta: kaksi vanhempaa veljeä ja kaksi siskoa. Vanhin veli kuoli Ramkhamhaengin ollessa nuori. Toisesta veljestä, Ban Muangista tuli kuningas, kun heidän isänsä kuoli. Ban Muangin jälkeen Ramkhamhaeng nousi valtaan.

### Hallituskausi

Ramkhamhaeng liittoutui Yuan-dynastian kanssa. Hänellä oli läheiset välit myös Phayaon kaupunkivaltion kanssa. Thaimaalaisen kansallishistorian mukaan Ramkhamhaeng laajensi valtakuntaansa Lampangiin, Phraesiin ja Naniin asti pohjoisessa, Phitsanulokiin ja Vientianeen idässä, monien alueille lännessä sekä Nakhon Si Thammaratiin etelässä.

Thaimaalaisen historian mukaan, Ramkhamhaeng voi kiittää thai aakkosten kehittämisestä. Hänen kuninkuutensa on monien mielestä hyvä esimerkki "hyvätahtoisesta monarkiasta", jonka vaikutus näkyy myös nykypäivän Thaimaahan.

### Kuolema

Kiinalaisen kroniikan mukaan Ram Khamhaeng kuoli vuonna 1298, jolloin valtaan nousi hänen poikansa Loethai. Joidenkin kroniikoiden mukaan Ram Khamhaeng kuoli vasta vuonna 1317.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Karl Reinhold Ladau** (26. marraskuuta 1762 Iisalmi – 19. helmikuuta 1823 Heinola) oli suomalainen everstiluutnantti ja postimestari.

Ladaun vanhemmat olivat Savon rykmentin majuri Fredrik Wilhelm Ladau (1727–1773) ja Anna Christina Furumarck (1730–1805). Hän tuli vapaaehtoisena Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin 1771 ja hän palveli korpraalina ja kersanttina Uudenmaan rakuunarykmentissä 1770-luvulla. Ladau kävi Haapaniemen kadettikoulun 1779–1784. 

Ladau oli vänrikkinä Savon jalkaväkirykmentissä vuodesta 1780. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790 ja hänet ylennettiin Savon jalkaväkirykmentin luutnantiksi 1788. Vuonna 1798 Ladausta tuli Kajaanin pataljoonan kapteeni. Ladau asui ensin Kajaanissa mutta muutti sitten 1793 Hyrynsalmelle. Ladau asui luultavasti Hyrynsalmen Nuottikankaalla sijainneessa Kapteeninaution virkatalossa ja hänet tunnettiin paikkakunnalla "Latokapteenin" nimellä. Ladau siirrettiin Savon rykmenttiin 1808 ja hän osallistui Suomen sotaan. Ladau haavoittui vakavasti 21. elokuuta 1808 Karstulan taistelussa kun hänen joukkonsa joutui erilleen Otto von Fieandtin pääjoukosta ja joutui pistinrynnäköllä murtautumaan venäläisjoukon läpi. 

Ladau ylennettiin majuriksi 1809, hänestä tuli miekkaritariston jäsen samana vuonna ja vuonna 1810 hän sai eron armeijasta everstiluutnantin arvoisena. Viimeksi Ladau oli Heinolan postimestarina 1818–1823.

Ladau oli naimisissa vuodesta 1791 Anna Elisabet Willichin kanssa. Heidän poikiaan olivat Vaasan hovioikeuden notaari Otto Reinhold Ladau (1792–1835), Hämeen läänin lääninsihteeri Adolf Wilhelm Ladau (1799–1846) ja komissiomaanmittari Georg Gustaf Ladau (1804–1867). Karl Reinhold Ladaun veli Gustaf Wilhelm Ladau osallistui Anjalan liittoon, joutui sen jälkeen pakenemaan Venäjälle ja oli myöhemmin Suomen postitirehtöörinä ja senaattorina. 

Ladau mainitaan Vänrikki Stoolin tarinoiden runossa *Sotamarski*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Ladau nr 1576, taulu 3
2. 1 2 3 4  H. V. Claudelin : Kapteeninautio. Muuan kummallinen muistomerkki keskellä jylhää korpea, Seura, 29.12.1937, nro 52, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  J. L. Runeberg : Vänrikki Stoolin tarinat, suomentanut Paavo Cajander (Project Gutenberg)
Sisäänkäynti palatsin eteläosassa.
Palatsin pohjoisosassa oleva aukko sisäpihalle.
Jättiläisten salin kattofreskoa pidetään manierismin tunnetuimpana maaluksena.
Fresko Jättiläisten salissa.
**Palazzo del Te** (*Palazzo Te*) on Italiassa Mantovan eteläosassa sijaitseva suurikokoinen renessanssipalatsi. Sen on suunnitellut arkkitehti Giulio Romano  ja se on valmistunut vuonna 1535.

Arkkitehti Romanon työ on renessanssin jälkivaiheen manieristinen mestariteos. Se tehtiin Mantovan Gonzaga-sukuisten herttuoiden käyttöön. Rakennus ei ole renessanssille tyypillinen kadunvarren palatsi, vaan se on tehty väljästi puiston keskelle. Romano on onnistunut nerokkaasti yhdistämään puutarhat ja rakennuksen toisiinsa. Sisätiloissa oleva freskot ovat myös Romanon tekemiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reid Bramblett: *Milano ja järvet. Kymmenen kärjessä -matkaoppaat*, s. 29. WSOY, 2009. ISBN 978-951-0-34726-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Palazzo Te (italiaksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palazzo del Te** Wikimedia Commonsissa