recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dougabougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoesta haarautuvan Sahelin kanavan varrella 55 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 29 200 asukasta (vuonna 2009).

Dougabougoun kunta rajoittuu lännessä Ségoun piirin Sansandingin, etelässä Markalan, lännessä Baguindadougoun ja N’Koumandougoun sekä pohjoisessa Nionon piirin Siribalan kuntiin. Sen alueella virtaavat Office du Nigerin Sahelin ja Ongoïban kastelukanavat. Kuntaan kuuluu seitsemän kylää.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, maapapu, seesami, okra, sipuli ja sokeriruoko. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dougabougoussa toimii sokeritehdas.

Kunnan läpi kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat koulut ja kaksi terveysasemaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.12.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 1.12.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Sansanding 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 1.12.2014. (ranskaksi)
**Komi** on kahdeksan hehtaarin laajuinen keskirehevä metsäjärvi Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Etäisyys Nummelasta on 27 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 46 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Komin pituus on lounaasta koilliseen on 750 metriä. Saaria ei ole. Järveä ympäröi metsä, koillispuolella on Komiharju (140 metriä mpy) ja pohjoispuolella nimetön vakavesi, jonka pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria ja korkeustaso 119,8 metriä mpy. Nimettömän vakaveden keskellä sijaitsee muutaman aarin laajuinen saari. Komin ja nimettömän vakaveden välisen kannaksen leveys on 50–100 metriä. Komiin virtaa laskuoja nimettömästä vakavedestä, Komista virtaa laskuoja etelään Vihtijärveen, joka sijaitsee vajaan kilometrin päässä. Vihtijärven korkeustaso on 31,5 metriä Komia alempi.

Komin länsipuolella sijaitsee Petäys ja itäpuolella Mustalammi.

Komi on humusvaikutteinen, sen vesi on kirkasta ja melko hyvälaatuista.

Komi (23.093.1.003) kuuluu Vihtijärven valuma-alueeseen (23.093), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Komi on Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Komi, vakavesi, Vihti
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 21.4.2021.
3. 1 2 3 4  Komi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 21.4.2021.
4. ↑  Komi. Järviwiki. Viitattu 21.4.2021.
5. ↑  Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 21.4.2021.
Roland TR-808
**Roland TR-808** on yksi tunnetuimpia ja käytetyimpiä rumpukoneita. Se tuotiin markkinoille vuonna 1980, ja kuten Roland TB-303, myös TR-808 tarkoitettiin avuksi kitaristeille ja muille "aitoja" soittimia soittaville musiikintekijöille. Kuitenkin sen tuottama ääni oli hyvin kaukana oikeiden rumpujen äänistä.

Laite tuli suosituksi etenkin hip hop- ja elektromusiikin tuottajien keskuudessa muutamia vuosia sen jälkeen, kun sen valmistus oli jo lopetettu. TR-808:n soitinäänet "kick drum" ja "cowbell" ovat varsin tuttuja ja helposti tunnistettavia ääniä vielä tämänkin päivän musiikissa. Kanadalainen artisti Richie Hawtin käytti "Spastik"-kappaleensa tekemiseen vain TR-808 -rumpukoneita. Englantilainen elektronisen musiikin yhtye 808 State on nimetty rumpukoneen mukaan. Rap-artisti Kanye West puolestaan nimesi neljännen studioalbuminsa *808s & Heartbreakiksi*.

Katso myös
----------

* Roland TR-909

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roland TR-808** Wikimedia Commonsissa
Rolands Kalniņš (2012)
**Rolands Kalniņš** (9. toukokuuta 1922 – 17. toukokuuta 2022) oli latvialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.

Elämäkerta
----------

Rolands Kalniņš syntyi 9. toukokuuta 1922 Vecslabadassa, Istran pitäjässä, Latviassa postityöntekijäperheeseen. Vuodesta 1937 vuoteen 1940 hän opiskeli Riian valtionlukio nro 1:ssä. Toisen maailmansodan jälkeen hän aloitti työskentelyn ohjaajana Riian elokuvastudiossa ja eteni heti apulaisohjaajasta toiseksi ohjaajaksi. Hänen elokuvansa *Es visu atceros, Ričard* ja *Četri balti krekli* vedettiin elokuvateattereista, koska ne julistettiin ei-toivotuiksi.

Hän voitti parhaan käsikirjoituksen palkinnon Chișinăun elokuvajuhlilla (1967) elokuvastaan *Es visu atceros, Ričard*. Vuonna 1980 hänen elokuvansa *Saruna ar karalieni* sai Latvian kansallisten elokuvajuhlien palkinnon parhaasta dokumentista ja vuonna 2005 hän sai palkinnon elämäntyöstä. Vuonna 1991 hän tuotti elokuvan *Cilvēka bērns*. Hän täytti sata vuotta 9. toukokuuta 2022 ja kuoli 17. toukokuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Rolands Kalniņš filmas.lv. Viitattu 7 May 2022. Latvian
2. ↑  "Latvian film director Rolands Kalniņš dies aged 100", ENG.LSM, 18 May 2022.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rolands Kalniņš**.

Aiheesta muualla
----------------

* Rolands Kalniņš Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Latvia

 |

 |
**Sandoval** oli Espanjan laivaston vuonna 1895 vesillelaskettu teräsrunkoinen Alvarado-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Kuubassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alvarado-luokka*
Alus tilattiin Clydebankiltä Skotlannista. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1895.

Palvelus
--------

Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin Kuubaan Santiagoon päällikkönään luutnantti Escandella. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus osallistui Santiagon sataman miinoittamiseen. Toukokuussa alus siirrettiin Guantanamoon. Alus esti 19. toukokuuta apuristeilijä *USS St. Louisia* ja hinaaja *USS Wompatuckia* katkaisemasta lähettimenjohtoa, joka kuitenkin katkaistiin seuraavana päivänä. Aluksen jouduttua 7. heinäkuuta risteillijä *USS Marbleheadin* ja apuristeilijä *USS Yankeen* tuleen, se vetäytyi Joanlahden matalikoille. Ennen Guantanamon valtausta aluksen miehistö tuhosi aluksensa.

Muutamaa päivää valtauksen jälkeen Yhdysvaltain laivasto aloitti aluksen kunnostamisen. Hinaaja *USS Potomac* siirsi aluksen *USS Vulcanin* kyljelle 9. syyskuuta 1898. Alus liitettiin Yhdysvaltain laivastoon vielä samana päivänä. Alus myytiin 1919 yksityiseksi jahdiksi, minä se jatkoi ainakin vuoteen 1924.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  spanamwar.com
**Jussi-Pekka Maunuksela** (s. 10. maaliskuuta 1988 Isokyrö) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija. Viimeisimpänä Maunuksela edusti kaudella 2018 Ykköspesiksessä pelannutta Ulvilan Pesä-Veikkoja. 

Ulvilan Pesä-Veikkojen lisäksi Maunuksela on edustanut kaudella 2007 alkaneella Superpesis-urallaan myös Manse PP:tä, Seinäjoen JymyJusseja, Nurmon Jymyä, Seinäjoen Maila-Jusseja ja Ulvilan Pesä-Veikkoja. Maunuksela on ulkopelipaikaltaan ykkösvahti, mutta hän pelaa usein myös joukkueensa etenijäjokerina. Vuosina 2007-2013 pelaamissaan 92 Superpesiksen runkosarjaottelussa Maunuksela om lyönyt viisi ja tuonut 52 juoksua sekä kerännyt 322 kärkilyöntiä. Maunuksela on pelannut myös kolme ottelua Superpesiksen pudotuspeleissä vuonna 2013, joissa hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt yhdeksän kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Jussi-Pekka Maunuksela (Arkistoitu – Internet Archive) Pelaajakortti (xls). Pesäpalloliitto
Sakari Rimminen vuonna 1970.
**Sakari Rimminen** (13. marraskuuta 1945 – 3. tammikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja.

Vuonna 1970 Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta valmistunut Rimminen ohjasi kaksi pitkää elokuvaa, *Pilvilinna* (1970) ja *Sadeaika* (1981), sekä lukuisia dokumentteja. 1970-luvun dokumenttituotanto koostui pääosin teollisuus- ja tilauselokuvista, joista yhdessä Tuure A. Korhosen kanssa ohjattu *I-lasi kanssamme* (1979) palkittiin parhaan lyhytelokuvan Jussilla. 1980- ja 1990-luvuilla Rimmisen tuotanto käsitteli yhä enemmän niin yhteiskunnallisia kuin suomalaista arkitodellisuuttakin kuvaavia aiheita.

Rimmisen sisar on animaatioelokuvien tekijä Marjut Rimminen. Rimmisen poika Mikko Rimminen on Finlandia-palkittu kirjailija.

Lähteet
-------

1. ↑  www.jussit.fi, vuodet 1980-1989.
2. ↑  Helsingin Sanomat, Sakari Rimmisen muistokirjoitus
3. ↑  www.elonet.fi, Sakari Rimminen
4. ↑  Marjut Rimminen, National Film & Television School, Animation Staff
5. ↑  Kirssi, Elina: Mikko Rimminen: "Ilon hetket ovat tässä työssä vähissä" *Me Naiset*.  10.09.2011. Viitattu 31.01.2012.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Sakari Rimminen |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 
* Pilvilinna (1970)
* Sadeaika (1981)

 |

 |
**Englannintorvi** on puupuhaltimiin kuuluva musiikki-instrumentti. Se on rakenteeltaan jokseenkin samanlainen kuin oboe ja oboe d’amore, mutta näitä isompi. Englannintorvi on F-vireinen, transponoiva soitin, eli nuotteihin merkityt sävelet soivat soittimella soitettuna puhdasta kvinttiä matalammalta.

Myös englannintorven soittotekniikka on jokseenkin samanlainen kuin oboen, mutta kevyempi puhaltaa. Niinpä useimmat oboistit soittavat säännöllisesti myös englannintorvea. Toisaalta soitin on suuremman kokonsa vuoksi oboeta raskaampi käsitellä; usein sitä kannatellaankin kaulahihnan avulla.

Englannintorven ääni on oboen ääntä pehmeämpi ja helpommin ympäristöön sulautuva, mutta silti solistinen.

Nimestään huolimatta englannintorvi ei ole englantilaista alkuperää. Nimen selityksenä pidetään yleensä soittimen ranskankielistä nimitystä *cor anglé*, joka tarkoittaa *kulmatorvea*; ensimmäiset englannintorvet olivat keskeltä kulmalle taivutettuja, jotta soittaja ylettäisi helpommin alapään äänireikiin.

Englannintorvisooloesimerkkejä
------------------------------

* Antonín Dvořák: Sinfonia nro 9 (Uudesta maailmasta), 2. osa
* César Franck: Sinfonia d-molli, 2. osa
* James MacMillan: *The World's Ransoming*
* Jean Sibelius: *Tuonelan joutsen*
* Maurice Ravel: Pianokonsertto G-duuri
* Joaquin Rodrigo: *Concierto de Aranjuez*, 2. osa
* Pēteris Vasks: Englannintorvikonsertto
* Igor Stravinsky: Pulcinella
*Tämä artikkeli kertoo järvestä. Nimen muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla Dolgoje.*

**Dolgoje** (ven. Долгое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Järven nimi *ozero Dolgoje* merkitsee pitkää (″Pitkäjärvi″), millä todennäköisesti viitataan järven pitkänomaiseen muotoon. Velikajan valuma-alueella on muitakin Dolgoje-järviä kuin tämä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Järven kapeus korostuu etenkin sen eteläpäässä, jossa suurin leveys on noin 150 metriä. Järven keskisyvyys on 3 metriä, mutta syvänteessä on 5 metriä vettä. Järvi on nykyään metsäinen järvi, vaikka aikoinaan sen ympärillä oli viljelytiloja. Sen kaakkoispuolella sijaitsee pieni Lahovon (ven. Лахово) kylä, jonka kautta kulkee pohjois-etelä-suuntainen pikkutie. Järven koillispuolella on puolen kilometrin päässä Šapkino (ven. Шапкино), jonka kautta kulkee Kudeverin (ven. Кудеверь) ja Duhnovon (ven. Духново) välinen pikkutie. Tiet risteävät heti järven pohjoispuolella.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, pasuri, suutari, karppi, ruutana ja mutakala sekä Rutilus-suvun kaloja ja varsin yleinen rapu. Järven rannat ovat soistunutta metsämaata, jota rikkovat pienten niittyjen saarekkeet. Rannoilla on hiekkarantoja, joissa hiekan joukossa on myös kiveä ja soraa. Järven pohja on mutainen.

Vesistösuhteita
---------------

Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueen rajalla, ja sen länsipuolella järvet laskevat Kudkaa pitkin ja pohjoispuolella Šestiä pitkin Velikajaan. Järven valuma-alueen koko on 1,3 neliökilometriä, ja sen noin neljä kilometriä pitkä laskuoja alkaa järven eteläpäästä, josta se virtaa kaakkoon päin kahden pienen Glazovskoje-järven (ven. Глазовское) kautta Aloljaan.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 4.5.2020. (venäjäksi)
2. 1 2  Dolgoje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 4.5.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000, viitattu 4.5.2020
5. 1 2  Pihkovan alueen kartta: sivu 29 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 4.5.2020
**Dolianova** (sardiksi *Patiòlla*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 9 699 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 84,31 neliökilometriä. Se sijaitsee 212 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dolianova** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Englanninlakritsia lasimaljassa.
**Englanninlakritsi**, **lakritsikonvehti** tai **Englannin lakritsi** (engl. *liquorice allsorts*) on lakritsimakeinen, joka koostuu lajitelmasta geometrisiin muotoihin sekä tiettyihin väreihin (musta, valkoinen ja pastellivärit) perustuvia makeisia. Niiden makuaineina on lakritsin ja sokerin lisäksi kookosta, anista, kaakaota ja hedelmäaromeja, joskus myös salmiakkia.

Tarinan mukaan sekoitus syntyi vahingossa vuonna 1899, kun englantilaisen George Bassettin makeistehtaan myyntimies Charlie Thomson kaatoi vahingossa lakritsinäytetarjottimensa leicesteriläisen apteekkarin myyntitiskille. Apteekkari oli ollut haluton ostamaan mitään yksittäistä makeislajia, mutta kiinnostui kirjavasta lajitelmasta, joka sai nimen *Bassett’s Allsorts* eli "Bassettin kaikenlaiset".

Suomessa englanninlakritsia ryhtyi tiettävästi ensimmäisenä valmistamaan turkulainen Hellas vuonna 1955. Bassettin rinnalla muita englanninlakritsin nykyisiä tuotemerkkejä ja valmistajia ovat Malaco, Tavener’s, Rexim ja Rainbow.

Britannian lisäksi englanninlakritsi on muiden lakritsimakeisten tavoin suosittua erityisesti Alankomaissa sekä Pohjoismaissa, joissa se on vuodesta toiseen muun muassa verovapaan myynnin eniten myytyjä makeistuotteita.

Lähteet
-------

1. ↑  Lakritsi Allsorts Sekoitus 1kg Superhyvää Englannin lakua! Tuontitukku. Viitattu 12.10.2018.
2. ↑  Nielsen, Jasmina: Herkkujen historiaa: mistä suosikkimakeisten juuret juontavat *Historia*.  1.8.2017. Bonnier Publications International AS. Viitattu 11.10.2018.
3. ↑  Englanninlakritsi 1956 *Vanhoja mainoksia -blogi*.  8.2.2017. nimimerkki Juhani K. Viitattu 11.10.2018.
4. ↑  MALACO AllSorts lakritsi 300g Suomikauppa.  Arkistoitu 13.4.2017. Viitattu 11.10.2018.
5. ↑  Taveners Englannin Lakritsi 1kg Urjalan Makeistukku.  Arkistoitu 12.10.2018. Viitattu 11.10.2018.
6. ↑  Rexim Englannin lakritsi 600 g karkkipussi Kärkkäinen. Viitattu 11.10.2018.
7. ↑  Rainbow Englannin lakritsi 300 g *Foodie.fi*. S-ryhmä.  Arkistoitu 12.10.2018. Viitattu 11.10.2018.
8. ↑  Yhdellä makeisella huippusuosio tax freessä – ostatko sinäkin joka kerta? *MTV*.  16.6.2016.  Arkistoitu 18.6.2016. Viitattu 11.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Englanninlakritsi** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Liquorice allsorts
**Klein Curaçao** (engl. *Little Curaçao*) on asumaton saari Curaçaon kaakkoispuolella. Se on osa Alankomaiden Curaçaon autonomista aluetta. Saaren ainoat rakennukset ovat vanha majakka, rantatalo, ja muutama kota. Koralliensa ja vedenalaisten luoliensa vuoksi Klein Cuaraço on suosittu sukelluskohde. 

Vuohet saivat ennen vaeltaa saarella, mikä aiheutti sen aavikkoitumisen. Vuonna 1871 englantilainen kaivosinsinööri John Godden kävi saarella ja aloitti fosfaatin kaivuun, joka loppui vuonna 1886. Saari kaivettiin tyhjäksi, saaren korkeus laski, ja merilintupopulaatio romahti. Tällä hetkellä metsitys on CARAMBI-meritutkimusaseman hallussa. Hollannin Länsi-Intian kauppakomppania vei paljon orjia Curaçaoon.

Ennen kuin orjat saapuivat Curaçaoon, sairaat pistettiin karanteeniin Klein Cuaraçoon. Ensimmäisen karanteenirakennuksen jäännökset ovat vieläkin saaren luoteisosassa. Orjat ja muut matkustajat, jotka eivät selvinneet laivamatkasta, haudattiin Klein Curaçoon. Nämä haudat ovat saaren eteläosassa.

Alankomaiden Länsi-Intian yhtiö sai myös luvan uhanalaisten munkkihylkeitten metsästämiseen. Niin kuin Curaçossakin myös Klein Cuaraçossa vaikuttavat hurrikaanit. Osa hurrikaaneista on jättänyt merkkejä saareen. Ensimmäinen oli vuoden 1871 hurrikaani, joka tuhosi saaren ensimmäisen majakan. Toinen majakka, joka on toistaiseksi selvinnyt hurrikaaneilta, on rakennettu saaren kesiosaan. 

Klein Curaçossa ei ole pysyviä asukkaita. Saarella on palmun lehdillä vuorattuja vajoja päivämatkailijoita varten, ja koteja kalastajilla, jotka usein yöpyvät niissä muutaman päivän. He saavat vettä Curaçaon rannikkovartiostolta. Tuulenpuoli on hautausmaa haaksirikkoutuneille veneille. Pieni tankkeri Maria Bianca Guidesman on aaltojen iskujen purettavana. Muitten neljän tai viiden veneen jäännökset ovat ajautuneet rannalle.

Galleria
--------

* Klein Curaçaon majakkaKlein Curaçaon majakka
* rantaa Klein Curaçaossarantaa Klein Curaçaossa
* Klein CuraçaoKlein Curaçao
* hylkyjä rannikollahylkyjä rannikolla
* rantaa Klein Curaçaossarantaa Klein Curaçaossa

Lähteet
-------

* 
* 
*
| Englannin historian aikakaudet |
| --- |
|  

|  |  |
| --- | --- |
| Esihistoria | n. 43 asti |
| Rooman Britannia | n. 43–410 |
| Anglosaksit | n. 500–1066 |
| Normannit | 1066–1154 |
| Plantagenet | 1154–1485 |
| Tudor | 1485–1603 |
|      Elisabetin | *1558–1603* |
| Stuart | 1603–1714 |
|      Jaakon | *1603–1625* |
|      Kaarlen | *1625–1649* |
|      (Interregnum) | *1649–1660* |
|      Restauraatio | *1660–1714* |
| Yrjöjen | 1714–1837 |
|      Sijaishallitsijoiden | *1811–1837* |
| Viktoriaaninen | 1837–1901 |
| Edvardiaaninen | 1901–1914 |
| I maailmansota | 1914–1918 |
| Sotien välinen | 1918–1939 |
| II maailmansota | 1939–1945 |

 |
| * n
* k
* m
 |

**Englannin restauraatio** on nimitys kuningasvallan palauttamiselle Oliver Cromwellin tasavaltaisen diktatuurin (Englannin reformaation) jälkeen vuonna 1660. Tämä merkitsi Stuart-suvun paluuta valtaan.

Restauraation toteutti kuningas Kaarle II. Hän oli paennut Britanniasta Cromwellin valtakauden alussa, kun tasavaltalaiset mestasivat hänen isänsä Kaarle I:n vuonna 1649. Vuonna 1660 kuningasmieliset britit sopivat hänen kanssaan ehdot, joiden mukaan hän sitoutui hallitsemaan maata. Hän saapui Doveriin 25.5.1660 ja neljä päivää myöhemmin hänet otettiin riemuiten vastaan Lontoossa, sillä diktatuuriin ja julmuuksiin oli kyllästytty.

Restauraatio toteutettiin sekä kirkollisissa että maallisissa asioissa, eli palattiin anglikaanisen kirkon ja kuningasjohtoisen valtion malliin. Se toteutettiin lordi Clarendonin johdolla ilman merkittävää vastarintaa. Kuninkaalla oli hyvät edellytykset saada asiat ennalleen. Hän oli komea, viehätysvoimainen ja miellyttävä persoona. Hän pyrki toimimaan maltillisesti. Tästä huolimatta Stuart-suku karkotettiin valtaistuimelta vajaat 30 vuotta myöhemmin Kaarlen veljen Jaakko II:n hallituskaudella vuonna 1688 niin sanotussa mainiossa vallankumouksessa.

Epäonnistuminen oli osaltaan Kaarle II:n syytä. Häntä pidettiin tuhlarina, epäluotettavana ja kevytmielisenä. Hän suhtautui katoliseen uskontoon kansan mielestä liian myönteisesti, jonka takia yleinen ranskalaisvastainen mieliala muuttui Stuartien vastaisuudeksi.

Katso myös
----------

* Restauraatio

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Göran Rystad: *Otavan suuri maailmanhistoria. Osa 11.*, s. 237-242. Suomentanut Heikki Eskelinen. Helsinki: Otava, 1985. ISBN 951-1-08250-7.
*Tämä artikkeli käsittelee oopperaroolia. Uriah Heep -yhtyeen kappaleesta katso Prima Donna (kappale).*
Brigida Banti, italialainen primadonna, 1797
**Primadonna** (ital. *prima donna*, ensimmäinen nainen) on oopperan, operetin tai revyyn naispääosan esittäjä. Erityisesti nimitystä käytetään italialaisten oopperoiden yhteydessä. Nimitys on ollut käytössä 1600-luvulta lähtien. Ensimmäisenä primadonnana pidetään italialaista oopperalaulajaa Anna Renziä. Äänialaltaan primadonna on usein, muttei aina, sopraano. Laajemmin ymmärrettynä ja käytettynä primadonna tarkoittaa oopperatalon tunnetuinta naislaulajaa ja nimitystä on käytetty myös itserakkaasta, oikukkaasta naishenkilöstä.

Nimityksen juuret ovat italialaisessa commedia dell'artessa, jossa käytettiin vakiintuneita roolityyppejä. Esimerkiksi venetsialainen palkkalista 1600-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta luettelee komediaseurueen henkilöt *prima donna,* *seconda donna* (toinen nainen) ja *terza donna* (kolmas nainen), joiden palkkio oli 300, 160 ja 70 dukaattia. Nimitystä alettiin 1700-luvun alkupuolella käyttää roolityypin lisäksi prima donna -roolin laulajasta. Naispääosan esittäjät olivat joskus omahyväisiä ja oikukkaita, joten heistä alettiin 1700-luvun alkupuolella tehdä pilapiirroksia ja satiireja. Primadonna-nimitys ei kuitenkaan vielä silloin ollut yleiskäsite, sillä esimerkiksi Mozartin *Der Schauspieldirektor* -oopperan (*Teatterinjohtaja* vuodelta 1786) satiirinen libretto käyttää saksankielistä nimitystä *Erste Sängerin*.

Italialaisissa varhaisissa oopperoissa primadonnan miespuolinen vastine oli *primo uomo,* joka yleensä oli kastraattilaulaja. 1700-luvulla tuli yleiseksi käytännöksi asettaa johtavan primadonnan (*primadonna assoluta e sola*) vastanäyttelijäksi toinen primadonna (*altra primadonna*), jolloin heidän välisensä kilpailu oli librettojen tärkeä motiivi.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso musiikkitietosanakirja,* Otava 1976–1979, ISBN 951-1-02380-2.
2. 1 2  *The New Grove dictionary of music and musicians,* Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0.
**Tatu Mäkelä** (s. 14. kesäkuuta 1988 Pori) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja.

Ensimmäisellä kaudellaan Hämeenlinnassa Mäkelä onnistui vakiinnuttamaan paikkansa avauskokoonpanossa pelatessaan oikean laitapuolustajan paikalla. Mäkelä esiintyi kaudella 25 ottelussa, mutta avausmaali jäi tekemättä. Mäkelä oli Hämeenlinnan ehdokas kesäkuun 2009 kuukauden pelaajaksi.

Kauden 2010 alussa Mäkelä loukkasi polvensa harjoitusottelussa Porin Palloilijoita vastaan ja palasi kentälle vasta toukokuussa pelatussa sarjaottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kauden aikana hän palasi alkuperäiselle pelipaikalleen, toppariksi. Liigadebyyttinsä Mäkelä pääsi tekemään 3. heinäkuuta FC Lahden paidassa ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Mäkelä pelasi 90 minuuttia ja kirjasi itselleen varoituksen.

7. helmikuuta 2013 julkaistiin Mäkelän kaksivuotinen sopimus Hämeenlinnan Härmän kanssa

Lähteet
-------

1. ↑  Mäkelä Hämeenlinnan ehdokas kesäkuun pelaajaksi FC Hämeenlinna. Viitattu 3.7.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  PoPa tylysti Hämeenlinnaa parempi FC Hämeenlinna. Viitattu 3.7.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Tatu Mäkelä Härmään Hämeenlinnan Härmä. Viitattu 16.2.2013.
**Englanninkääpiöbulldoggi** (*Miniature Bulldog*) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu muistutti sitä kookkaampaa englanninbulldoggia kaikilta muilta osin paitsi kooltaan. Korvat olivat taittuneet. Säkäkorkeus oli maksimissaan 9 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotua kuvailtiin älykkääksi, erinomaiseksi seurakoiraksi. Kuitenkin vain ani harva narttu oli hyvä emä, ja pennuilla ei ollut juurikaan sitkeyttä.

Alkuperä
--------

Englanninkääpiöbulldoggi kehitettiin naisten seurakoiraksi 1800-luvun Englannissa. Kun härkätaistelut kiellettiin vuonna 1835, osa kasvattajista alkoi systemaattisesti jalostaa bulldoggien kokoa pienemmäksi. Tästä kääpiökokoisesta versiosta tuli tietyillä alueilla suosittu seurakoira. Hieman myöhemmin se oli vähällä kuolla sukupuuttoon ensimmäisen kerran, mutta viktoriaanisen aikakauden loppupuolella siitä kiinnostuttiin jälleen.

1890-luvulla ranskanbulldoggi saapui Lontooseen ja saavutti heti suuren suosion. Alkuperäisen kääpiöbulldoggin harrastajat halveksuivat ranskalaista versiota, mutta siitä huolimatta tämän menestystä Englannissa ei voinut estää. Lopulta vuonna 1902 perustettiin kaksi kilpailevaa yhdistystä: yksi englanninkääpiöbulldoggille ja toinen ranskanbulldoggille. The Kennel Club vastusti termiä *toy* rodun nimessä, joten vuonna 1906 sen uudeksi nimeksi vaihdettiin *Miniature Bulldog*. Viimeinen merkintä englanninkääpiöbulldoggista on vuodelta 1914, ja vuonna 1920 Kennel Club lakkautti sen rekisteröinnin virallisesti.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin

1850-luvulla englanninkääpiöbulldoggeja vietiin Pohjois-Ranskaan, missä ne risteytyivät muiden rotujen kanssa. Lopputuloksena oli ranskanbulldoggi.

Terveys
-------

Kääpiökoirien asiantuntija Leslie Williamsin mukaan rotu oli heiveröinen, sillä oli lisääntymisongelmia ja sen oli vaikea pysyä pystyssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 507–508. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
Tatu Säisä kaudella 2007 Euroopan cupin ottelussa
**Tatu Säisä** (s. 7. maaliskuuta 1983) on suomalainen kilpauransa lopettanut lentopalloilija, joka pelasi Pielaveden Sammon riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hän on myös LEKA Volleyn perustajäseniä. Hän on kolminkertainen Suomen-mestari ja pelannut SM-liigassa yli 300 ottelua. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. Pituutta Säisällä on 197 cm.

Oman peliuransa ohella Säisä toimi LEKA Volleyn managerina, kunnes siirtyi Leppävirta Areena Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 2014. Nykyisin Säisä toimii 3D Talo Finlandin toimitusjohtajana.

Lentopalloura
-------------

Tatu Säisä aloitti pääsarjauransa KuPS-Volleyn riveissä 17-vuotiaana syksyllä 2000. Seura oli tuolloin taloudellisissa vaikeuksissa, putosi SM-liigasta vain kahdella pisteen erolla ja lopetti konkurssin myötä toimintansa.

Kaudella 2001–2002 Säisä pelasi Kuopion Puijo-Volleyn joukkueessa 1-sarjaa ja palasi vuonna 2002 pääsarjaan, tällä kertaa Pielaveden Sammon riveihin. Sammon joukkueessa hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2005–2006 Säisä pelasi Ranskan Pro A-liigass ammattilaisena mutta palasi vuonna 2006 Pielavedelle. Kaudella 2006–2007 hän saavutti hopeaa SM-liigassa ja Suomen cupin mestaruuden sekä Euroopan cupissa puolivälieräpaikan. Kaudella 2007–2008 edelliskauden saavutukset toistuivat, ja keväällä 2009 Säisä voitti kolmannen Suomen-mestaruutensa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Saksassa Bottropin joukkueessa mutta palasi yhden kauden jälkeen Sampoon.

Rantalentopallo
---------------

Tatun veli Jani Säisä on myös lentopalloilija, joka oli Tatun kanssa voittamassa Sammolle Suomen-mestaruutta 2005. Tatu ja Jani ovat myös pelannet beach volleyta yhdessä. Tatun ensimmäinen kausi beach volleyn SM-kiertueella oli 2005.

Saavutukset
-----------

**Lentopallossa:**

* Suomenmestaruus 2004, 2005, 2009
* Suomen cupin mestaruus 2000, 2006, 2007, 2008
* SM-hopeaa 2007, 2008
* SM-pronssia 2003
* 60 maaottelua junioreissa
* Kauden miespelaaja Pohjois-Savossa 2005

**Beach volleyssa:**

* 1 SM-hopea junioreissa
* 1 Suomen edustus junioreiden MM-kisoissa

Lähteet
-------

* Tatu Säisä Lentopallon mestaruusliigan sivuilla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Tatu Säisä päättää pelaajauransa  18.3.2015. Yle. Viitattu 1.7.2015.
2. ↑  Tatu Säisä siirtyy Leppävirta Areena Oy:n toimitusjohtajaksi Radio Kuopio.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 1.7.2015.
**Piotr Rytel** (16. toukokuuta 1884 Vilna – 2. tammikuuta 1970 Varsova) oli puolalainen säveltäjä.

Rytel opiskeli vuosina 1903–08 pianonsoittoa Aleksander Michałowskin ja sävellystä Zygmunt Noskowskin johdolla Varsovassa. Hänen sävelrunonsa *Sen Dantego* (op. 7, 1911) sai palkinnon Varsovan filharmonisen orkesterin kymmenvuotisjuhlan yhteydessä pidetyssä sävellyskilpailussa. Vuosina 1911–1939 Rytel työskenteli opetustehtävissä Varsovassa, vuodesta 1932 sävellysprofessorina. Hän julkaisi lukuisissa lehdissä artikkeleita, esseitä ja arvosteluja vuosina 1908–1963. Toisen maailmansodan aikana Rytel jatkoi opettamista salaisesti, mutta Varsovan kansannousun jälkeen hän joutui poistumaan Varsovasta, johon palasi maaliskuussa 1945. Toisen maailmansodan jälkeen Rytel opetti eri oppilaitoksissa ja toimi useissa musiikkialan järjestöissä.

Rytel sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Polonia Restituta -ritarikunnan ritarin ristin (1937). Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Tadeusz Baird, Włodzimierz Kotoński ja Andrzej Markowski. Hänen sävellystensä joukossa on esimerkiksi sonaatteja pianolle, sinfonioita, sävelrunoja, oopperoita ja baletteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Piotr Rytel Culture.pl


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
Huhtikuun kukkaloistoa coimbralaisessa puistossa.
**"Portugalin huhtikuu"** (*Coimbra*) on Raul Ferrãon säveltämä ja José Galhardon portugaliksi sanoittama fado-laulu, joka tunnetaan alkukielellään erityisesti Amália Rodriguesin esittämänä. 1930-luvulla sävelletystä laulusta on tehty lukemattomia versioita eri kielillä ja eri maissa.

Laulu kuullaan Amália Rodriguesin maineen aloittaneessa Armando de Mirandan ohjaamassa musiikkielokuvassa *Capas negras* vuodelta 1947. Siinä Rodrigues näyttelee naispääosaa, Coimbran yliopistokaupungissa oikeustieteen opiskelijaan rakastuvaa nuorta naista, jonka mies saattaa raskaaksi mutta häipyy sitten tekemään laulajanuraa. Laulua käytettiin António de Oliveira Salazarin johtaman Portugalin "toisen tasavallan" (1926–1974) propagandavälineenä kansainvälisten suhteiden hoidossa. Yliopistokaupunki Coimbraa ylistävä sanoitus sai englanninkielisen asun irlantilaisen Jimmy Kennedyn kääntämänä ja Louis Armstrongin vuonna 1953 levyttämänä versiona "April in Portugal". Jacques Larue sanoitti sen ranskaksi nimellä "Avril au Portugal". 

Myös suomeksi laulu levytettiin ensi kerran vuonna 1953 Sauvo Puhtilan sanoittamana ja Olavi Virran esittämänä. Myöhempiä suomalaislevyttäjiä ovat Henry Theel (1954), Annikki Tähti (1961), Esko Rahkonen (1976), Reijo Taipale (1976), Eino Grön (1979) ja Kari Tapio (1986).

Lähteet
-------

1. ↑  *Capas negras* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
2. ↑  Corte-Real, Maria de São José: Sounds of April in Portugal: Propaganda & Protest for Intercultural Education (PDF)  2015. International Conference RCIC’15, Redefining Community in Intercultural Context, Brasov, 21-23 May 2015. Viitattu 13.6.2018. (englanniksi)
3. ↑  Hakutulos kappaleelle Portugalin huhtikuu Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 13.6.2018. Viitattu 13.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* "Portugalin huhtikuu", *Suuri toivelaulukirja 9*, s. 132. Fazer Musiikki, Suuri suomalainen kirjakerho, 1991.
**Domenico Antonio Galento** (12. maaliskuuta 1910 Orange, New Jersey – 22. heinäkuuta 1979 Orange, New Jersey) oli newjerseyläinen raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän taisteli New Yorkissa 28. kesäkuuta 1939 MM-arvosta Joe Louisia vastaan häviten ottelunsa ensimmäisen kerran tyrmäyksellä. Kaikkiaan hän voitti 112 ottelustaan 79, hävisi 26 ja otteli 6 ratkaisematonta .

Italialaissiirtolaisten jälkeläinen Tony Galento aloitti ammattilasinyrkkeilijän uran maaliskuussa 1928 ja seuraavan 15 vuoden aikana hän oli värikkäimpiä raskaansarjan nyrkkeilijöitä omalla tavallaan nyrkkeillä ja omalla värikkäällä, omintakeisella tavallaan käydä vuoropuhelua aikansa median kanssa. Vuonna 1933 Jack Dempsey toimi hänen managerinaan. Tänä 15 vuoden aikana hän kohtasi aikansa nimekkäitä raskassarjalaisia, kuten Johnny Risko, Ernie Schaaf, Arturo Godoy, Al Ettore, Lou Nova, Max Baer ja Buddy Baer. Huippuhetki Galentolla oli MM-ottelu hallitsevaa mestaria Joe Louisia vastaan. Siinä Galento pudotti Louisin kaksi kertaa luvunlaskuun, mutta hävisi kuitenkin tyrmäyksellä 4. erässä.

MM-ottelun jälkeen Galentolla oli kaksi merkittävää ottelua. Ensin Lou Novaa vastaan, jonka hän voitti ja sen jälkeen Max Baeria vastaan, jonka hän puolestaan hävisi.
Galento ura kesti joulukuulle 1943 asti.

Nyrkkeilyuransa jälkeen Galento toimi vielä ammattipainijana.

Elokuvanäyttelijänä
-------------------

Nyrkkeilyuransa päätyttyä hän sai muutamia pieniä rooleja Hollywood-elokuvissa:

* 1954: Alaston satama, (Elia Kazanin ohjaus)
* 1955: Enkeleitä Broadwaylla, (Joseph L. Mankiewiczin ohjaus)
* 1956: Kaikki riippuu sinusta, (Michael Curtizin ohjaus)
* 1958: Suolla tuulee, (Nicholas Rayn ohjaus)

Viitteet
--------

1. 1 2  Tony Galento *BoxRec*. Viitattu 22.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Beer Punch *TIME*.  23.5.1938. Viitattu 22.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Lyhyt ja monivaiheinen kamppailu maailmanmestaruudesta Yankee Stadionilla.  *Uusi Suomi*, 0.6.1939, s. 15. Digitaaliset arkistot. Viitattu 22.11.2022.
4. ↑  Tony Galento(1910-1979) *IMDb*. Viitattu 22.11.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Lankkujuurinen puu Burkina Fasossa.
**Lankkujuuri** on puun vaakasuuntaisten juurten ja rungon leikkauskohtaan kasvava litteä rakenne, joka auttaa puuta pysymään pystyssä kovassa tuulessa. Lankkujuuret siirtävät latvuksessa syntyvää rasitetta rungon ja juurten leikkauskohdasta maahan. Lankkujuuristen puiden on kokeellisesti osoitettu olevan noin kaksi kertaa vakaampia kuin tavanomaiset puut. Lankkujuurisia puita on erityisen paljon trooppisessa sademetsässä. Sademetsässä lankkujuuria on eniten ylimmän latvuskerroksen puilla, joihin kohdistuu paljon tuulirasitetta. Lankkujuuria vastaavat, puuta tukevoittavat juuret ovat pönkkäjuuret.

Lähteet
-------

1. ↑  Ennos, A.R. 1993: The function and formation of buttresses. Trends in Ecology and Evolution 8: 350-1.
2. ↑  Crook, M.J. Ennos, A.R. & Banks, J.R. 1997: The function of buttress roots: a comparative study of the anchorage systems of buttressed and non-buttressed trees. Journal of Experimental Botany 48: 1703-16.
3. ↑  Turner, I. M. 2001: The Ecology of Trees in the Tropical Rain Forest. Cambridge University Press. s. 28–34
4. ↑  Chapman, L.J. Kaufman, L. & Chapman, L.J. 1998: Buttress formation and directional stress experienced during critical phases of tree development. Journal of Tropical Ecology 14: 431-9.
*Tämä artikkeli keskityy Portugalin siirtomaihin Mosmbikissa. Alueen hallinnasta ja sodasta kerrotaan tarkemmin artikkelissa Mosambikin historia.*

**Portugalin Itä-Afrikka** (port. *África Oriental Portuguesa*) tai **Portugalin Mosambik** tarkoittaa niitä alueita, joita Portugali piti itäisessä Afrikassa siirtomainaan vuosien 1498–1975 välisenä aikana. Portugalilainen tutkimusmatkailija Vasco da Gama julisti vuonna 1498 löytämänsä maat Portugalin alamaisiksi. Käytännössä Portugalin valta ei juurikaan ulottunut sisämaahan ja rannikkoalueillakin se oli lähinnä muodollista.

Vuonna 1891 Portugalin ja Britannian sopimuksen myötä Portugalin siirtomaihin kuulunut nykyinen Mosambik sai kutakuinkin nykyiset rajansa.*lähde?* Eurooppalaisissa kartoissa alue esiintyy selkeästi rajattuna vuodesta 1894 saakka nimellä Portugalin Itä-Afrikka.

Suurin osa Britannian siirtomaista itsenäistyi viimeistään 1960-luvulla, mutta Portugali piti kiinni alueistaan aina vuoteen 1975 asti, jolloin sekä Mosambik, että länsirannikon Angola saivat itsenäisyytensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mosambikin historia Punainen Risti.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 17.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Portugalin Itä-Afrikka** Wikimedia Commonsissa
Lankosken museosilta
**Lankoski** (ruots. *Långfors*) on kylä ja Merikarvianjoen koski Merikarvialla Satakunnassa. Se sijaitsee aivan valtatie 8:n ja Merikarvianjoen risteyskohdassa noin 40 kilometriä Porista pohjoiseen. Merikarvian kunnan keskustasta on Lankoskelle matkaa 15 kilometriä.

Lankoski on suosittu virkistyskalastuspaikka ja ohikulkijoiden levähdysalue. Alueelta löytyy muun muassa ympäri vuorokauden avoinna oleva kahvila-ravintola sekä majoitusta. Lankoski kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Teollisen toiminnan historiaa
-----------------------------

Lankosken ympäristö on pohjoisen Satakunnan vanhaa kalastus- ja erämaa-aluetta, jonka vakituinen asuttaminen aloitettiin vasta 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa. Vuonna 1835 Lapväärtistä kotoisin ollut kauppa-apulainen Johan Liljeblad rakennutti koskeen myllyn ja muutaman vuoden kuluessa lisäksi saviastiatehtaan, sahan ja paperitehtaan. Vuonna 1840 toimintansa aloittanutta Lankosken paperitehdasta pidetään Satakunnan ensimmäisenä teollisuuslaitoksena. 

Liljebladin kuoltua vuonna 1847 meni merikarvialainen Antti Ahlström naimisiin hänen leskensä kanssa, hankkien samalla Liljebladin liiketoimet omistukseensa. Lankosken mylly ja saha olivat myöhemmin Suomen varakkaammaksi liikemieheksi nousseen Ahlströmin ensimmäisiä yrityksiä. Hän toimi myös laivanvarustajana, rakennuttaen muun muassa Lankoski-nimisen kuunarin, joka vei Ahlströmin yhtiöiden puutavaraa aina Länsi-Intiaan saakka.

Vuonna 1924 myllystä tehtiin voimalaitos. Se tuotti sähköä 1950-luvulle saakka, jolloin Lankosken Sähkö Oy rakennutti uuden nykyisinkin toiminnassa olevan Lankosken voimalaitoksen. Vanhasta myllystä remontoitiin kesäkahvila vuonna 1979.

Museosilta ja luontopolku
-------------------------

Vuonna 1887 valmistui Merikarvianjoen yli kulkeva kivinen holvisilta. Lankosken silta palveli vuoteen 1960 asti, jolloin valtatie 8:n valmistuttua rakennettiin myös uusi silta. Museosilta jäi paikoilleen uuden valtatien viereiselle levähdysalueelle. Vuonna 2002 se suljettiin kokonaan ajoneuvoliikenteeltä.

Lankosken alueella kulkee kilometrin mittainen luontopolku, jolla voi tutustua alueen luontoon ja kulttuurihistoriaan.

Lähteet
-------

* Virkistys- ja palvelualue Lankoski
* Merikarvian kunta/Lankoski

Aiheesta muualla
----------------

* Museovirasto, Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt/Lankoski
Epranojan luonnonsuojelualue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Riihimäki |
| Pinta-ala | 
3,4 ha |

muokkaa - muokkaa wikitekstiäTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Epranoja** on Vantaajoen vesistöön kuuluvan pienen Herajoen latvahaara Riihimäen Hiivolan kylässä. Oja on uomaltaan luonnontilainen sekä kirkasvetinen ja paikoitellen kivinen ja hiekkapohjainen. Ojan varsi on rehevää suurruoholehtoa ja saniaislehtoa. Ojan saniaislehdolla kasvaa muun muassa imikkää, lehtotähtimöä, suokelttoa, hiirenporrasta ja kotkansiipeä. Ojassa kasvaa myös purolitukkaa, isovesitähteä ja rannoilla palokeuhkosammalta ja kevätlinnunsilmää. Ojan keskiosa on lehtipuuvaltainen metsäsaareke, jonka kasvillisuus koostuu pääosin mesiangervosta ja nokkosesta. Myös luhtalemmikkiä ja karhunputkea esiintyy. Ojan länsiosan suurruoholehdon rinteellä kasvaa käenkaalia ja sinivuokkoa. Puusto koostuu kuusista ja lähempänä ojaa myös haavoista. Ojan tekolammen rannan läheisyydessä kasvaa vehkaa ja vedessä palpakko- ja uistinvitakasvustoja. Kunnostuksen avulla ojan purosta on tullut myös arvokas lohikalavesistö.

Epranojalla on kahdesta alueesta koostuva, kooltaan 3,4 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Alue on rauhoitettu Metso-ohjelman kohteena.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Epranoja - Riihimäen kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive), *riihimaki.fi*, viitattu 24.9.2020.
5. ↑  Luonnonsuojelualueet - Riihimäen kaupunki, *riihimaki.fi*, viitattu 24.9.2020.
**Myōkō** (jap. 妙高) oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Niigatan prefektuurin Myōkō-vuoren mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Myōkō-luokka*
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1924. Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1927 ja valmistui 31. heinäkuuta 1929.

Palvelus
--------

Alus lähti 12. joulukuuta 1944 Singaporesta hävittäjä *Ushion* saattamana. Ne liittyivät pian satamasta lähdettyään saattueeseen HI-82, johon kuuluivat tankkerit *Omurosan*, *Otowasan*, *Arita* ja *Palembangmaru* sekä niitä suojanneet *Etorofu*, *Shōnan*, *Kume*, *CD-9* ja *CD-19*. Seuraavana päivänä *Myōkōon* osui yksi kuudesta Yhdysvaltain laivaston sukellusvene *USS Bergallin* laukaisemasta torpedosta. Vaurioituneella aluksella syttyi tulipalo ja se menetti liikuntakykynsä. *Ushio* hinasi aluksen takaisin Singaporeen, jonne saavuttiin 25. joulukuuta.

Tammikuussa 1945 todettiin mahdottomaksi sekä aluksen korjaaminen Singaporessa että hinaaminen Japaniin. Alus ankkuroitiin Seletarin satamaan kelluvaksi ilmatorjuntapatteristoksi. Seletarin antauduttua 21. syyskuuta alus jäi liittoutuneille. Aluksen hylky hinattiin 2.–8. heinäkuuta 1946 Malakansalmeen ja upotettiin Port Swettenhamin edustalle. *Myōkō* poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta 1946.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two – An International Encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley 1996, s. 173.
2. 1 2  IJN Myoko: Tabular Record of Movement CombinedFleet.com. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)

Myōkō-luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Myōkō* - *Nachi* - *Haguro* - *Ashigara* |
| Edeltäjä: Aoba-luokka – Seuraaja: Takao-luokka |
**Epson QX-10** on Epsonin valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1983.

Tietokonetta on sanottu askeleeksi käyttäjäystävällisempiin mikrotietokoneisiin. Tietokoneessa oli HASCI-näppäimistö.
*Byte*-lehden mukaan se ei ollut teknisesti mullistava, mutta oli askel parempilaatuisiin tuotteisiin.

Ohjelmisto
----------

Kirjailija Jerry Pournelle kirjoitti *Byte*-lehdessä tietokoneelle saatavasta Valdocs-ohjelmistosta: ohjelma oli tekstinkäsittelyohjelma, joka oli hyvin helppo oppia ja jossa oli paljon ominaisuuksia kuten laskinohjelma, mutta joka oli hidas. Pournellen mukaan ohjelmisto oli liikaa tietokoneen Z80-suorittimelle.

Tekniset tiedot
---------------

Tietokone käyttää CP/M- tai TPM-III-käyttöjärjestelmää ja siinä on Zilog Z80-mikroprosessori. Tietokoneessa on 256 kilotavua RAM-muistia ja NEC:n valmistama grafiikkapiiri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Epson QX-10 *computinghistory.org.uk*. Viitattu 30.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Roger H. Edelson: Epson QX-10; the friendliest computer around *atarimagazines.com*.  kesäkuu 1984. Viitattu 30.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  QX 10 *old-computers.com*. Viitattu 30.8.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Jerry Pournelle:   *Byte*, elokuu 1983, 8. vsk, nro 8, s. 436 – 439. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Epson QX-10 Operations Manual (PDF) (englanniksi)
* Dokumentaatiota Bitsavers.orgissa (englanniksi)
**László II Kán** (romaniaksi *Ladislau Kán al II-lea*) oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1294–1315. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Andreas III. Hänen valtakautensa kesti neljän kuninkaan kauden ylitse: Andreas III:n, Venceslaus III:n, Otto Wittelsbachin sekä Kaarle Robertin. Hän ei osallistunut valtakunnan valtataisteluihin, mutta laajensi jatkuvasti valtaansa Transilvanian lähialueilla. Hän loi lämpimät suhteet alueen saksivähemmistöön.

Lászlón isä Kánin László toimi Transilvanian voivodina vuosina 1261–1264 kuningas Béla IV:n aikakaudella. Lászlón poika László III Kán nimesi itse itsensä voivodiksi 1315, mutta kuningas Kaarle Robert ei sitä koskaan vahvistanut.

Katso myös
----------

* Luettelo Transilvanian ruhtinaista

Lähteet
-------

* Harjula, Mirko: *Romanian historia*. Norderstedt, Saksa: Books on demand GmbH, 2009. ISBN 978-952-92-5264-0.
* Markó, László: '*A magyar állam főméltóságai Szent Istvántól napjainkig – Életrajzi Lexikon*. Budapest: Helikon Kiadó Kft. 2006. ISBN 963-547-085-1. (unkariksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Harjula, s.241
2. 1 2 3 4  Markó, László


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Transilvanian vaakuna | Edeltäjä:**Roland Borșa** | **Transilvanian voivodi**1294–1315 | Seuraaja:**László III Kán** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |