recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Georg Friedrich Julius Arthur von Auwers** (12. syyskuuta 1838 Göttingen, Saksa – 24. tammikuuta 1915 Berliini) oli saksalainen tähtitieteilijä.

Elämä ja ura
------------

Auwers opiskeli tähtitiedettä Göttingenin yliopistossa. Hän siirtyi Königsbergin yliopistoon ja tuli vuonna 1859 assistentiksi sikäläiseen observatorioon. Vuonna 1862 hän suoritti opintonsa menestyksekkäästi ja väitteli tohtoriksi Procyon-kaksoistähden liikkeestä.

Auwers hän teki erittäin tarkkoja havaintoja ja laskelmia tähtien sijainneista ja liikkeistä. Niiden ansiosta hän pystyi kehittämään erittäin tarkkoja tähtiluetteloita. Auwers muistetaan myös kaksoistähtien havainnoistaan ja erityisesti siitä, että hän oli laskenut tarkasti Siriuksen ja Procyonin seuralaistähtien kiertoradat ennen kuin teleskoopit olivat riittävän tehokkaita niiden visuaaliseen havainnointiin. Hän järjesti retkiä Egyptiin ja Chileen Venuksen ylikulun tarkkailemiseksi, jotta Maan ja Auringon välinen etäisyys voitiin mitata tarkemmin. Hän aloitti hankkeen kaikkien saatavilla olevien tähtikarttojen yhdistämiseksi, mikä oli alkanut hänen vuonna 1862 julkaisemastaan tähtisumujen luettelosta.

Vuonna 1866 Auwersista tuli Preussin tiedeakatemian varsinainen jäsen ja vuonna 1878 sen fysikaalis-matemaattisen jaoston pysyvä sihteeri. Vuonna 1873 hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtaja ja vuonna 1904 kunniajäsen. Vuonna 1879 hänet valittiin Royal Societyn ulkomaiseksi jäseneksi. Vuonna 1880 hänet valitsi jäseneksi Amerikan tiedeakatemia. Hänet valittiin myös Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Auwers, Arthur *Neue Deutsche Biographie*.  1953. Viitattu 05.06.2022.
2. 1 2 3 4  Auwers, Arthur von *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 05.06.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arthur von Auwers** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kalininskin vaakuna.
**Kalininsk** (ven. Кали́нинск) on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Medveditsan sivujoen Balandan varrella 121 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Kalininskin piirin keskus. Siellä on Atkarskista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Balanda-nimisestä taajamasta, joka vuonna 1962 nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kalininskin kaupungiksi. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 172. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 20.8.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kalininskin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)

S vaakuna**Saratovin alueen kaupungit**
Saratovin alueSaratovin alue
**Hallinnollinen keskus: Saratov**  

Arkadak | Atkarsk | Balakovo | Balašov | Engels | Hvalynsk | Jeršov | Kalininsk | Krasnoarmeisk | Krasnyi Kut | Marks | Novouzensk | Petrovsk | Pugatšov | Rtištševo | Šihany | Volsk
**Kuuliska oja** (myös **Määsovitsa oja**, ven. Кулейская, *Kuleiskaja*) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella ja hieman myös Virossa Võrumaan puolella Setomaan kunnassa virtaava 8 kilometriä  pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

Joen kulku
----------

Joki alkaa suolta, joka lienee ilmavalokuvien perusteella jokilaakson soistunut uoma. Heti yläjuoksulla kokonaan Venäjän puolella sijaitsee uoman painaumassa Määsovitsa järv (32 hehtaaria ) eli Mjacovitskoje ozero (ven. Мясовитское озеро). Järven itärannalla sijaitsee kylä Kulinsko (ven. Кулиско). Joen uoma tulvii usein Peipsijärven vedestä ja se piirretään karttoihin aina leveänä virtamaisena uomana. Leveä uoma sijaitsee Peipsijärven kosteikkorannikolla. Uoma päättyy sivu-uomaan, jonka yläpäässä sijaitsee Dalnevon (ven. Дальнево) kylä. Tästä katsotaan alkavan Pihkovanjärven lahti Kulje laht , jonka pohjoisrannalla sijaitsee Kuljen kylä (ven. Кулье) ja etelärannalla Podmotsan kylä. Kylien lähellä on lahden ylittävä 250-metrinen silta. Joki toimii osan pituudestaan valtioiden välisenä rajajokena ja mikäli lahtikin luetaan joeksi, on vesistöt valtionrajana 5,8 kilometrin matkalta.

Valuma-alue ja sivujoet
-----------------------

Kuuliska oja sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläosaan Pihkovanjärveen. Vesireitti jatkuu pohjoispäästä alkavalla Narvanjoella pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Kuuliska ojan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella ja Petserin piirissä. Joen valuma-alueella on pieniä järviä. Määsovitsa järven kaakkoispuolella on Jastrevckojen (ven. Ястревское) järvi, josta tulee oja Määsovitsaan.

Hallintoalue
------------

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Viron viranomaisten joelle antama rekisterinumero on VEE1002500 ja sen kuuluu Virossa Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Кулейская, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
2. 1 2  Asia on katsottu Internetin karttapalvelusta Google Maps-, Bing-, Yandex- tai GeoMixer-karttapalveluista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Keskkonnaregister: Kuuliska oja (VEE1002500) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 19.11.2020. (viroksi)
2. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000 (venäjäksi)
3. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000
4. ↑  Keskkonnaregister: Määsovitsa järv (VEE2130560) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 19.11.2020. (viroksi)
5. 1 2  Anti: Järveäärne Setomaa - muististe paraad vee veeres, viitattu 19.11.2020
6. ↑  Kuuliska oja, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Кулейская
Kuninkaallisen yli-intendentinviraston sinetti.
Ville Vallgren on ikuistanut ensimmäisen yli-intendentin Nicodemus Tessin nuoremman profiilin Ateneumin julkisivun taiteilijamedaljonkiveistokseen.
**Yli-intendentinvirasto** (ruots. *Överintendentsämbetet*) oli Tukholmassa toiminut Ruotsin valtion virasto, jonka tehtävänä oli valvoa julkisin varoin toteutettavaa rakentamista valtakunnassa. Suunnitelmat oli lähetettävä virastoon tarkastusta varten ja lisäksi kuninkaan tuli hyväksyä ne. Yli-intendentinvirastossa myös suunniteltiin julkisia rakennuksia.

Kun Suomi liitettiin osaksi Venäjää vuonna 1809, julkisen rakentamisen valvonta Suomessa siirtyi rakennushallituksen edeltäjälle, syyskuussa 1811 perustetulle Intendentinkonttorille.

Historia
--------

Ruotsin noustua 1600-luvun jälkipuoliskolla suurvallaksi valtion kiinteistöjä hallinnoi kamarikollegio. Vuonna 1697 arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi sai kuningas Kaarle XII:lta tehtäväkseen suunnitella uuden kuninkaanlinnan tulipalossa tuhoutuneen Tre Kronor -linnan tilalle. Samalla perustettiin myös yli-intendentinvirasto ja Tessinistä tuli ensimmäinen yli-intendentti, jolla oli komealta kalskahtava virkanimike ja ennennäkemätön toimivalta. Myöhempiä viranhaltijoita olivat muun muassa Carl Hårleman, Carl Johan Cronstedt ja Carl Fredrik Adelcrantz. Ruotsi menetti Suomen 1809. Vuonna 1818 yli-intendentinvirastosta tuli itsenäinen virasto, joka oli suoraan kuninkaan alainen ja jolla oli oma talousarvio. Yli-intendentinviraston tärkeimmäksi tehtäväksi tuli tarkastaa julkisten rakennusten suunnitelmat, suurin osa näistä oli kirkkoja. Valtakunnanmarsalkanvirasto hoiti linnat, yli-intendentinvirasto kruunun muut rakennukset Tukholmassa ja kuninkaankartanot muualla maassa. Yli-intendentti ei enää välttämättä ollut arkkitehti, vaan saattoi olla taiteesta kiinnostunut virkamies. 1800-luvun lopulla hyvinvointi kasvoi ja valtion rakennusten määrä lisääntyi, mutta suurimmasta osasta rakennuksia vastasi tuolloin jokin muu valtion virasto kuin yli-intendentinvirasto. Siitä muodostettiin vuonna 1918 Kuninkaallinen rakennushallitus (Kungliga byggnadsstyrelsen).

Lähteet
-------

1. ↑  Knapas, Marja Terttu: Puiset ristikirkot heijastavat eri tyylejä: Puurakentaminen jatkui 1800-luvulle Museovirasto.  Arkistoitu 10.3.2014. Viitattu 28.11.2015.
2. ↑  Taidehistoria: uusklassismi Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 9.12.2015. Viitattu 28.11.2015.
3. ↑  Intendentinkonttori (Senaatti-kiinteistöjen historia) Senaatti-kiinteistöt.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 28.11.2015.
4. 1 2 3  1600-talet: Stormaktstid Statens fastighetsverk.  Arkistoitu 25.1.2016. Viitattu 8.1.2016. (ruotsiksi)
5. ↑  1700-talet: Frihetstiden och Gustav III:s tid Statens fastighetsverk.  Arkistoitu 25.1.2016. Viitattu 8.1.2016. (ruotsiksi)
6. 1 2 3 4 5  1800-talets första hälft: Karl Johans tid Statens fastighetsverk.  Arkistoitu 25.1.2016. Viitattu 8.1.2016. (ruotsiksi)
7. ↑  1800-talets andra hälft Statens fastighetsverk.  Arkistoitu 25.1.2016. Viitattu 8.1.2016. (ruotsiksi)
8. ↑  1918-1967: Kungl. byggnadsstyrelsen Statens fastighetsverk.  Arkistoitu 25.1.2016. Viitattu 8.1.2016. (ruotsiksi)
**Bengt Torsten "Totti" Carlander-Reuterfelt** (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomenruotsalainen teollisuusmies sekä merkittävä kaitafilmauksen ja musiikin harrastaja. Koulutukseltaan Carlander-Reuterfelt oli sähköinsinööri, ja työuransa hän teki Kellokosken Tehdas Oy:n toimitusjohtajana 1927–1963. Hän kuvasi kaitafilmille muun muassa Euroopan-matkojaan 1930-luvulta alkaen, ja hänen kulttuurihistoriallisesti merkittävä elokuvakokoelmansa on lahjoitettu Suomen elokuva-arkistoon.

Carlander-Reuterfelt tunnettiin myös musiikinystävänä, ja hän sävelsi muun muassa kamarimusiikkia ja lauluja. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajia. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1925 oli pianonsoitonopettaja Margit Ringvall ja toinen puolisonsa vuodesta 1949 merkonomi Ann-Marie Lindholm; kahdesta liitostaan hänellä oli viisi lasta.

Musiikki- ja elokuvaharrastuksen lisäksi Carlander-Reuterfelt tunnettiin mehiläistenhoitajana. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 66. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
2. 1 2  *Sähkömatrikkeli 89 – Elmatrikel 89*, s. 46. Huhmari: Sähköinsinööriliitto, 1989. ISSN 0782-3819. ISBN 952-90056-6-0.
3. 1 2  Carlander, Torsten hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Torsten Carlander-Reuterfeltin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Torsten Carlander-Reuterfeltin muistokirjoitus *Hufvudstadsbladetissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
***Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää*** on Jaakko Löytyn sanoittama Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi numero 501. Virren sävelmä on alkuosa eteläafrikkalaisen Enoch Sontongan vuonna 1897 säveltämästä laulusta "Jumala siunaa Afrikkaa" ("Nkosi Sikelel' iAfrika*"*), josta tuli myöhemmin osa myös Etelä-Afrikan kansallislaulua.

Jaakko Löytyllä itsellään on vahvat siteet Afrikkaan, sillä pian hänen syntymänsä jälkeen hänen vanhempansa lähtivät lähetystyöhön Namibiaan, jossa Löytty vietti lapsuutensa. Puolisonsa, kirjailija Kaija Pispan kanssa Löytty oli myöhemmin itse lähetystyössä Senegalissa.

*"*Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää*"* on lastenvirsi; virsikirjassa se on osastossa Lapset.

Virsi löytyy myös Ruotsin kirkon virsikirjasta numerolla 737, osastossa "Elämä Jumalan maailmassa." Virrestä on siellä myös ruotsinkielinen käännös, jonka Per Harling on tehnyt 1996 ("Gud, som är i himlen, dig vi ber").

Virsissä on vanhastaan pyydetty siunausta isänmaalle ja virsikirjassa on oma osionsa isänmaavirsille. *Virsikirjamme virret* -teoksen kirjoittaja Tauno Väinölä huomauttaa, että virsi on uudenlainen avaus, sillä siinä pyydetään siunausta koko maailmaan. Kertosäkeessä veisataan: "Siunaa koko maailmaa" ja virressä pyydetään siunausta joka maanosalle erikseen: "Varjele ja siunaa Afrikkaa, Amerikan maita, Eurooppaa, Australiaa, suurta Aasiaa".

Lähteet
-------

1. ↑  Väinölä, Tauno: Taustakuvaus virrestä 501 Evl.fi.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 20.12.2013.
2. ↑  Tauno Väinölä: *Virsikirjamme virret*, s. 511. Helsinki: Kirjapaja, 2009.
3. ↑  *Ruotsin kirkon Virsikirja*, s. 1260. Verbum Förlag AB, 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* Virren levytykset Suomen äänitearkistossa[vanhentunut linkki]
C. F. Savander
**Carl Fredrik Savander** (25. heinäkuuta 1795 Ristiina – 16. kesäkuuta 1862 Lapvesi) oli suomalainen kauppias ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Savanderin vanhemmat olivat mylläri, kestikievarin pitäjä Thomas Savander ja Brita Fernberg ja puoliso vuodesta 1821 Sofia Halitzius. Kauppias, valtiopäivämies Carl W. Savander oli heidän poikansa. Carl Savander kävi Kuopiossa triviaalikoulua 1805–1806 ja oli Mikkelissä kauppakirjuri 1813, Kuopiossa kauppa-apulainen 1813–1814 ja Lappeenrannassa kauppa-apulainen vuodesta 1814, kauppaliiketoiminnan vuokraaja ja kirjanpitäjä 1818–1820 ja kauppiaanoikeudet itse saatuaan kauppias vuodesta 1820. Hän oli myös rakennusurakoitsija ja C. & A. Savander -yhtiön osakas 1831–1843 ja C. Savander & Son -yrityksen osakas vuodesta 1854. Savander oli lisäksi Käyhkään höyrysahan osakas Ruokolahdella, Lauritsalan kartanon omistaja Lapvedellä ja Härskiänsaaren kartanon omistaja Ruokolahdella. Hän oli Lappeenrannan kaupunginvanhin 1820–1850-luvuilla. Kauppaneuvoksen arvonimen 1847 saanut Savander oli 1830-luvulta lähtien Lappeenrannan merkittävin kauppias.

Lähteet
-------

1. 1 2  Carl Savander *Biografiasampo*. Viitattu 7.7.2022.
**Shompenit** ovat Nikobaareilla Great Nicobarin saaren eteläkärjessä asuva alkuperäiskansa. Yhdessä neljän muun heimon kanssa shompenit ovat saaneet "Primitive Tribal Group (PTG)" -luokituksen (primitiivinen heimoryhmä). Toisin kuin muut Andamaanien ja Nikobaarien alkuperäisheimot shompenit eivät ole negritoja vaan mongolidejä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa shompenien lukumääräksi saatiin 398.

Shompenit ovat ainakin kahden tutkimuksen mukaan itsenäisiä Kaakkois-Aasian mesoliittisen kauden metsästäjä-keräilijöiden jälkeläisiä. Shompenit puhuvat ainakin kahta luultavasti isolaattikieltä, jotka ilmeisesti eivät ole sukua nikobaarikielille eivätkä ehkä edes toisilleen.

Shompenit elättävät itsensä metsästäjä-keräilijöinä kuten jarawat, mutta kasvattavat myös erilaisia kasveja kuten kairapalmuja, sitruunoita ja taaroja. Shompenit yhdessä saaren pohjoisosaa asuttaneiden nikobaarien kanssa elivät omaa elämäänsä eristyksissä muusta maailmasta aina 1960-luvun lopulle asti, jolloin sadat mantereelta muuttaneet uudisasukkaat alkoivat asuttaa saaren kaakkoisosaa. Lisää vahinkoa aiheutti saaren itä-länsi-suunnassa rakennettu tie (43 km), joka kulki halki shompenien asuinalueen. Tämä tehtiin huolimatta siitä, että alue oli ollut suojeltuna heimoreservaattina jo vuodesta 1956.

26. joulukuuta 2004 tsunami tappoi yhdeksän shompen-heimon jäsentä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Meena Gupta: Tragedy of the Shompen  8.7.2007. The Hindu. Viitattu 25.11.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Rajni Trivedi, T. Sitalaximi, Jheelam Banerjee, Anamika Singh, P. K. Sircar ja V. K. Kashyap: Molecular insights into the origins of the Shompen, a declining population of the Nicobar archipelago  2.2.2006. Journal of Human Genetics:  Springer Japan. Viitattu 24.11.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Roger Blench: [ The language of the Shom Pen:
a language isolate in the Nicobar islands] (PDF) *rogerblench.info*.  21.9.2007.  Arkistoitu 9.5.2010. Viitattu 24.11.2008. (englanniksi)
4. ↑  Nine isolated Shompen died in tsunami  25.11.2005. Survival International. Viitattu 25.11.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvagalleria shompeneista (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tele-X** oli pohjoismainen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 2. huhtikuuta 1989 Ariane 2-kantoraketilla Kourousta. Satelliitin sijainti on 5 astetta itäistä pituutta geostationaarisella radalla.

Sen toteutusta veti Ruotsi, mutta hanketta rahoittivat myös Suomen, Norjan, Tanskan ja Islannin posti- ja telelaitokset. Satelliitin piti tulla pohjoismaisen tietoliikenteen erääksi osaksi, mutta sen käyttö jäi vähäiseksi. Eräs syy oli, ettei Ruotsi sallinut kaupallisen ohjelman välittämistä Tele-X-satelliitilla. Kyseessä oli myös aikansa teknologiakokeilu, joihin kului myös NMT-verkon rakentaminen ja autopuhelimien kehittäminen matkapuhelimiksi.*lähde?*

Satelliitin toteutus maksoi 160 miljoonaa euroa (ruotsalaisissa lähteissä on mainittu yksi miljardi kruunua), josta Suomen osuus oli vajaat kuusi miljoonaa euroa. Suomen osuus liittyi pelkästään maasegmentin laitteisiin, jotka rakensi Patrian edeltäjä Valmet Lentokoneteollisuus.

Satelliitti, joka rakennettiin Ruotsissa perustui Aerospatialen ja MBB:n Spacebus-300-runkoon. Sen massa oli 1300 kg. Sen toiminta-aika oli kahdeksan vuotta. Se oli kolmiakselistabiloitu satelliitti, jonka koko oli 1,7 m x 2,4 m x 2,4 m. Sen aurinkopaneli tuotti 3000 W sähkötehoa. Satelliitissa oli neljä Ku-kaistan transponderia.

Lähteet
-------

1. ↑  Gunther's space page, Spacecraft, Communications, Sweden
2. ↑  Swedish Space Corporation *ssc.se*.  Arkistoitu 24.4.2008. Viitattu 26.4.2009. (englanniksi)
3. ↑  Stephane Chenard, "The sorry tale of Tele-X", Interavia Space Markets, Volume 4, number 2, May/June 1989, s. 100–102.
**Orenstein & Koppel** on saksalainen metallitehdas.

Orenstein & Koppelin logo liukuportaissa
Yhtiö valmisti aikoinaan runsaasti kapearaiteisia höyryvetureita; sen kalustoa tuli Suomeen runsaasti, koska helsinkiläinen monialayhtiö Ivar Lindfors Ab sai jo varhain yhtiön Suomen-edustuksen. 

Vetureista on säilynyt useita; Minkiön kapearaidemuseossa on kolme: Loviisan-Vesijärven rautatien veturi numero 7, Äänekoski-Suolahden rautatien veturi numero 3 sekä Åminneforsin teollisuusradan veturi numero 2. 

Kovjoen museorautatiellä on Ojakkalan–Olkkalan rautatien veturi numero 3. 

Yhtiö valmisti myös sähkövetureita: Forssan sähköradan ykkösveturi on museoitu lasikaappiin Forssan kaupunginkirjaston pihaan.

Höyryaikakauden päättyessä Orenstein & Koppel siirtyi muihin metallituotteisiin; Kone Oy osti sen osake-enemmistön. Nykyisin näkee liukuportaissa Orenstein & Koppelin vetureista tutun logon eli vinoneliöön sijoitetun kirjainyhdistemän "O & K". O & K tuli tunnetuksi myös maansiirtokoneiden ja etenkin suurten kaivoskoneiden tekijänä.

Orenstein & Koppelin tehtaankilpi.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orenstein & Koppel**.
* Suomen Rautatiemuseo*lähde tarkemmin?*
* Resiina-lehdet*lähde tarkemmin?*

Kirjallisuutta
--------------

* Käyhkö Arttu: *Maanrakennuskoneita Suomessa.* Alfamer / Tarusto Oy, 2015. ISBN 978-952-472-234-6
**Tele2 AB** on ruotsalainen vuonna 1993 perustettu, Euroopan-laajuista toimintaa harjoittava televiestintäalan yritys, joka tarjoaa lanka- ja matkapuhelinpalveluja, Internet- ja tietoverkkopalveluja sekä kaapeli-tv- ja sisältöpalveluja.

Tele2:n pääomistaja on ruotsalainen sijoitusyhtiö Kinnevik, jolla oli tammikuun 2019 lopulla hallussaan 27,2 % yhtiön osakkeista ja 42 % äänimäärästä.

Liiketoiminta
-------------

Tele2:n tärkeimmät markkina-alueet ovat Ruotsin lisäksi Baltian maissa, mitkä yhtiö lukee vakiintuneiksi markkinoiksi. Tele2 toimii myös Kroatiassa ja Alankomaissa Tele2 puolestaan on vähemmistöomistajana Deutsche Telekomin omistamassa yrityksessä, joka syntyi vuoden 2017 lopulla, kun Tele2:n Alankomaiden-liiketoiminta yhdistyi saksalaisen T-Mobilen kanssa. Kazakstanin markkinoilta yhtiö vetäytyi vuoden 2019 alussa, kun Tele2 kertoi myyvänsä Kazakhtelecomille osuutensa näiden yhteisyrityksestä.

Venäjällä Tele2 aloitti vuonna 2003, ja se oli asiakasmäärällä mitattuna maan neljänneksi suurin operaattori vuonna 2012. Tele2 myi kuitenkin liiketoimintansa Venäjällä vuonna 2013 paikalliselle VTB-pankille. Kaupan taustalla arveltiin olevan yhtiöltä puuttuneet 3G- ja 4G-toimiluvat Venäjällä, mikä olisi muodostunut kasvun esteeksi.

Vuoden 2018 lopulla Tele2 osti ruotsalaisen laajakaistaoperaattorin Com Hemin. Kaupan myötä Com Hemin toimitusjohtaja Anders Nilsson nimitettiin Tele2:n toimitusjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Full year report 2018 (PDF) Tele2 AB.  Arkistoitu 18.2.2019. Viitattu 17.2.2019.
2. ↑  Ownership structure *tele2.com*. Tele2 AB. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  Where we operate *tele2.com*. Tele2 AB.  Arkistoitu 17.2.2019. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  Tele2 AB telecom operator to leave Kazakh market *Astana Times*.  15.1.2019. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Mobile Operator Tele2 to Launch in Moscow  13.9.2015. The Moscow Times. Viitattu 31.5.2019. (englanniksi)
6. ↑  Johnson, Simon & Davies, Megan: Sweden's Tele2 exits Russian mobile market  27.3.2013. Reuters. Viitattu 31.5.2019. (englanniksi)
7. ↑  Group Leadership Team of Tele2 *Tele2*.  8.26.2019. Tele2 official website. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tele2 (englanniksi)
* Tele2:n Ruotsin-kotisivut (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsi OMX Stockholm 30 |
| --- |
|  |
| 
* ABB
* Alfa Laval
* Assa Abloy
* Astra Zeneca
* Atlas Copco A
* Atlas Copco B
* Autoliv
* Boliden
* Electrolux
* Ericsson
* Essity
* Evolution
* Getinge
* Hexagon
* H&M Hennes & Mauritz
* Investor
* Kinnevik
* NIBE Industrier
* Nordea Bank
* Sandvik
* SBB
* SCA
* SEB
* Sinch
* Sv. Handelsbanken
* SKF
* Swedbank
* Tele2
* Telia Company
* Volvo

 |
|  |
| Päivitetty: 8. maaliskuuta 2023 |

 |
**Torron työväentalo** oli Tammelan kunnan Torron kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Torron työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui loppuvuonna 1909. Sen vihkiäisten ohjelmassa oli soittoa, puhe, yhteislaulua, runo, kertomus yhdistyksen rakennustoiminnasta sekä iltama. Vuonna 1924 yhdistys laajensi taloa lisärakennuksella, johon tuli ainakin uusi näyttämö. Rahaa kerättiin muun muassa arpajaisilla, ja syksyllä pidettiin kattotalkoot noin 20 hengen voimin. Samalla uusittiin myös talon vanhan puolen kattoa. Samana syksynä talolla pidettiin muun muassa perheiltama ja syysjuhla.

Vuonna 1930 Forssan ja Sukulan työväenyhdistykset järjestivät yhteisen vappujuhlansa Torron työväentalolla. Vuonna 1937 yhdistys vietti 30-vuotisjuhlaansa. Ohjelmassa oli muun muassa lausuntaa, yhdistyksen historiikki, kansankilpailuja sekä kansanedustaja Väinö Kivisalon puhe. Illalla oli iltama, jossa soitti orkesteri Imatra.

Torronkin työväentalo sai 1930-luvun alussa osansa Lapuanliikkeen ilkivallasta: syksyllä 1933 joku tunkeutui talolle rikotusta ikkunasta ja vei sieltä Marxin kuvan. Samainen kuva oli varastettu jo kaksi kertaa aiemminkin. Talon vaiheista 1930-luvun lopun jälkeen ei ole juuri tietoa, mutta vuonna 1999 se oli edelleen pystyssä ja yksityisasuntona.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. ↑  Hämeen Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  21.12.1909, no 144. Viitattu 16.1.2023.
3. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.10.1924, no 119. Viitattu 16.1.2023.
4. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  25.4.1930, no 77. Viitattu 16.1.2023.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  20.5.1937, no 60. Viitattu 16.1.2023.
6. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.9.1933, no 176. Viitattu 16.1.2023.
7. ↑  Pohjakallio, Lauri: *Lounaishämäläisiä työväentaloja. Julkaisussa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys Vuosikirja 68*. Forssa: Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, 1999.
**Tuote** voi olla mikä tahansa, joka on tarjottavissa markkinoille ja tyydyttää kysynnän tai tarpeen. Jalostuksessa tuotteita aletaan tekemään raaka-aineista ja niistä syntyy aineellisia hyödykeitä. Tuote voi olla myös aineeton palvelu tai tietotekninen hyödyke. Kaupan kohteina olevia aineellisia hyödykkeitä kutsutaan tavaroiksi.

Tuotetiedon hallintaa varten on kehitetty PDM-järjestelmiä. Tuotteella on myös määrätty elinkaari: määrittelyvaihe, suunnittelu, valmistus, huolto ja kunnossapito, ja poisto jätteeksi tai uudelleenkäyttöön. Tuotetiedon elinkaarihallintaan ja elikaarituotteiden, tarkoittaen useimmiten huoltopalvelujen, tarjontaan on kehitetty erityisiä PLM-järjestelmiä.

Katso myös
----------

* Laatu

Lähteet
-------

1. ↑  Aaltio, Erkki ja Olkkonen, Tauno: "Tuotantotoiminnan peruskäsitteet", *Tuotanto ja sen ohjaus*, s. 11. Tapiola: Weilin+Göös, 1976. ISBN 951-35-1401-3.
2. ↑  Sääksvuori, Antti ja Immonen, Anselmi: *Tuotetiedonhallinta PDM*. Jyväskylä: Gummerus, 2002. ISBN 951-762-796-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuote** Wikimedia Commonsissa
**Tuoteseloste** on myytävän tuotteen sisällöstä kertova pakkausmerkintä.

Useissa maissa tuotteiden täytyy sisältää tuoteseloste, jonka sisältö voi olla lailla määritelty. Useimmiten tuoteselosteen täytyy kertoa tuotteen sisältö tai ainesosat, valmistuspäivä, viimeinen käyttöpäivä, käyttö- tai varastointiohjeet, valmistaja ja markkinoija. Tuoteselosteessa voi lukea myös erilaisia varoituksia.*lähde?*

Suomi
-----

Suomessa tuoteselosteet ovat pakollisia. Huhtikuussa 2015 pakolliseksi tuli ainesosien ja allergiaa tai intoleranssia aiheuttavien aineiden kertominen myös pakkaamattomissa elintarvikkeissa. Käyttö- ja säilytysohjeetkin ovat pakollisia. Vain tietyissä tapauksissa ne saa antaa vain suullisesti. Pakattujen elintarvikkeiden tuoteselosteissa on joulukuusta 2016 asti pitänyt olla ravintoarvomerkintä. Yleensä myös elintarvikkeen nimi, sisällön määrä, vähimmäissäilyvyysaika, toimijan nimi, osoite ja tarvittaessa alkuperäismaa ovat pakollisia.

1950-luvulta 1980-luvulle tuoteselosteen sijaan käytössä oli tavaraseloste.*lähde?*

Ruokapakkausmerkinnät
---------------------

Professori Pertti Mustajoen mukaan monet tutkimukset osoittavat, että ruokapakkausten etuosan merkinnät, jotka kertovat ruoan terveellisyydestä tai epäterveellisyydestä, auttavat ihmisiä löytämään terveellisempiä ruokia.

Viitteet
--------

1. ↑  Vaatimukset kiristyvät: Tuoteselosteet pakollisiksi myös pakkaamattomille elintarvikkeille *Yle Uutiset*.  17.3.2015.
2. ↑  Professori, sisätautilääkäri Pertti Mustajoki: Pakkausmerkinnöistä on apua (SK 21/2022, sivu 60) *Suomen Kuvalehti*.  26.5.2022.
**Ympäristöekologia** eli **ihmisen ekologia** tutkii ihmisen ja ympäristön vuorovaikutusta. Yleensä ihmisen vaikutus ympäröivään luontoon on hyväksikäyttävä ja tuhoava, mikä saattaa joskus vaarantaa ihmisen elinedellytyksiä. Ihmisen pelätään aiheuttavan suuren ekokatastrofin. Ihminen saastuttaa luontoa ja voimistaa kasvihuoneilmiötä, mikä aiheuttaa ilmaston lämpenemistä. Ihminen on myös metsästänyt sukupuuttoon ja muuten hävittänyt monia lajeja. Melko alkeellinenkin kulttuuri tuhoaa eläimiä sukupuuttoon.
Jo kivikautinen maanviljelykulttuuri poltti metsät kaskeamalla ja edisti aavikoitumista.

Katso myös
----------

* Ekologia
* Ympäristökatastrofi
* Luonnonkapitalismi
* Kaupunkiekologia
* Ympäristöbiologia

Aiheesta muualla
----------------

* Tekoja maapallon puolesta (Helsingin kaupunginkirjaston aihepaketti) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Society for Human Ecology (SHE) (englanniksi)
* Human Ecology : An Interdisciplinary Journal (englanniksi)
* Human Ecology Review (englanniksi)
* Helsingin yliopiston ympäristöekologian laitos
**Ympäristökampanja** on joukko toimenpiteitä, joiden tavoitteena on aikaansaada ympäristöystävällinen muutos. Kampanja on tietyn ajan kestävä tiettyyn teemaan ja maantieteelliseen alueeseen keskittyvä vaikuttamishakuinen toimenpide, johon yleensä liittyy tiedottamista, tapahtumia ja toimintaa kohdeyleisölle. Kohdeyleisö voi olla tarkkaan tai laajasti määritetty joukko ihmisiä. Ympäristökampanja keskittyy valittuun ympäristöteemaan, johon tiedotus, tapahtumat ja toiminta liittyvät. 

Ympäristökampanjoita toteuttavat monet tahot: yksityiset ihmiset, järjestöt, valtiolliset toimijat, yritykset ja yhteisöt. Kampanjoiden sisältö, tavoitteet ja resurssit vaihtelevat ratkaisevasti. Ympäristökampanjoita voidaan tehdä myös viherpesun (greenwash) toivossa, lähinnä rakentamaan vihreämpää imagoa.

WWF ja Greenpeace ovat tunnettuja ympäristön puolesta globaalisti kampanjoivia järjestöjä, joiden kampanjat ovat usein laajamittaisia ja tarkkaan suunniteltuja. Tällaiseen ympäristökampanjaan kuuluu organisaation koko kampanjaohjelman suunnittelu globaalilla tasolla. Jokaisella ympäristöteemalla on oma kampanjastrategia ja yleensä globaali kampanjatiimi mukaan lukien vapaaehtoiset avustajat ja aktivistit. Kampanja koostuu tieteellisestä tutkimuksesta, poliittisesta vaikuttamisesta, viestinnästä, tapahtumista ja/tai toiminnasta. Usein kampanjan tavoitteena on vaikuttaa kansalaisten mielipiteisiin ja käyttäytymiseen, poliittiseen päätöksentekoon ja lainsäädäntöön sekä yritysten toimintaan. 

Modernit ympäristökampanjat kasvoivat laajamittaisiksi 1960-luvulla, jolloin ensin yksittäiset henkilöt ja myöhemmin laajemmat kansanjoukot alkoivat kyseenalaistamaan modernia elämäntapaa, kuluttamista ja huolestumaan ympäristön saastumisesta. Tavallisten kansalaisten huolesta kasvaneet tapahtumat kasvoivat kansanliikkeiksi eri ympäristöteemojen puolesta. 

Tunneituista ympäristöjärjestöistä Greenpeace syntyi Kanadassa 1971 protestina Yhdysvaltain Alaskassa tekemiä ydinkokeita vastaan. Kampanja valaanpyyntiä vastaan alkoi myös 70-luvulla. Idea WWF:stä sai alkunsa vuonna 1960 englantilaisen liikemies Victor Stolan ehdottaessa kirjeitse Julian Huxleylle varojen keräämistä Afrikan luonnon suojeluun. 1970-luvulla käynnistyi mm. WWF:n ensimmäinen sademetsäkampanja, jolla kerätyin varoin monista Keski-Afrikan, Kaakkois-Aasian ja Latinalaisen Amerikan sademetsäalueista tehtiin suojelualueita.
*Hiprakkainen esiliina* Imatralla helmikuussa 2016.
***Hiprakkainen esiliina** (The Drowsy Chaperone)* on Bob Martinin ja Don McKellarin kirjoittama musikaali, jonka sävellyksistä vastasivat Lisa Lambert ja Greg Morrison. Näytelmä on yhdysvaltalaisten 1920-luvun musikaalien parodia. Tarina kertoo keski-ikäisestä, epäsosiaalisesta teatterifanista, joka soittaa lempimusikaalinsa, kuvitteellisen *Hiprakkaisen esiliinan* LP-levyä. Näytelmä herää eloon hänen huoneistossaan hänen itsensä kommentoidessa sen musiikkia, näytelmää ja näyttelijöitä.   

*Hiprakkainen esiliina* kantaesitettiin Toronton Rivolissa 1998, ja se avattiin Broadwaylla 2006 ja Lontoossa 2008. Musikaali on saanut molemmissa osakseen monia palkintoja, ja sitä on esitetty sen jälkeen muun muassa Los Angelesissa, New Yorkissa ja Japanissa. Suomen-kantaesitys oli Imatran teatterissa 13. helmikuuta 2016, suomentajana Timo Rissanen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiprakkainen esiliina "The Drowsy Chaperone". *Teatteri Imatra*.  Arkistoitu 29.3.2016. Viitattu 18.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hiprakkainen esiliina** Wikimedia Commonsissa
**Hipponon** (m.kreik. Ἱππώνων, *Hippōnōn*) eli **Het-benu(?)** oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Herakleopoliteen nomokseen.

Hipponon sijaitsi Niilin itärannalla, ja sijoitetaan nykyiseen Qararaan. Siitä pohjoiseen sijaitsi Ankyropolis ja etelään Hut-nesu.

Hippononin mainitaan kuuluneen jossakin vaiheessa historiaansa Ankyropoliteen nomokseen ja jopa kyseisen nomoksen pääkaupungiksi. Tässä voi kuitenkin olla sekaannusta, koska samassa yhteydessä Hipponon yhdistetään nykyiseen El-Hibehiin, jota nykyisin pidetään kuitenkin Ankyropoliteen nomoksen pääkaupungiksi paremmin sopivan Ankyropoliin paikkana. Lisää sekaannusta aiheuttaa se, että egyptiläinen nimi Het-benu on joskus yhdistetty nykyiseen El-Hibehiin (eli Ankyropoliin paikkaan) ja joskus taas sijoitettu nykyiseen Sharunahiin tai sen lähelle (eli Hut-nesun paikalle). Nykyisissä kartoissa, kuten *Barrington Atlas of the Greek and Roman World* -kartastossa, kaikki kolme, Ankyropolis, Hipponon ja Hut-nesu, ovat kaikki eri paikoissa mutta peräkkäin Niilin itärannalla.

Kaupunkia ei tule sekoittaa myöskään eteläisempään Alabastronpoliihin (Hebenu), jonka kreikankieliseksi nimeksi mainitaan myös Hipponon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hipponon/Phylake Hipponos *Pleiades*. Viitattu 19.10.2020.
2. 1 2 3  Hipponon (Qarara) *Trismegistos*. Viitattu 19.10.2020.
3. 1 2 3  Itinerario nei nomoi dell'alto e del basso Egitto *L'Archipendolo*. Viitattu 19.10.2020.
4. ↑  The History of Hibeh *The Hibeh Project*. Viitattu 19.10.2020.
5. ↑  Baedeker, Karl: *Egypt handbook for travellers*, s. 194. K. Baedeker, 1898. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Griffith, F.Ll (toim.): *Archaeological Report 1890/91 - 1911/12: Comprising the Recent Work of the Egypt Exploration Fund and the Progress of Egyptology During the Year 1890/91-1911/12, F.Ll Griffith*, s. 4. Egypt Exploration Fund. Kegan Paul, Trench, Trübner, 1891.
7. ↑  Ankyronpolis *Pleiades*. Viitattu 19.10.2020.
8. ↑  Hwt-nsw *Pleiades*. Viitattu 19.10.2020.
9. ↑  Nomes *Sesh Kemet Egyptian Scribe 𓆎𓅓𓏏𓊖*.  Arkistoitu 16.11.2020. Viitattu 19.10.2020.
MASS-omasuojajärjestelmä suomalaisessa Hamina-luokan ohjusveneessä.
**MASS**, lyhenne sanoista *Multi Ammunition Softkill System*, on saksalaisen Rheinmetallin valmistama laivaston omasuojajärjestelmä. Se on yhdistetty sota-aluksen sensoreihin ja se suojaa alusta vihollisen ohjusiskuilta laukaisemalla harhautusmaaleja. Tilanteesta riippuen ne häiritsevät vihollisen ohjuksen sensoreita ultaravioletti-, näkyvän valon-, laser-, infrapuna- tai tutkasäteilyllä. MASS voidaan kytkeä aluksen johtamisjärjestelmään tai se voi toimia täysin itsenäisesti. Rheinmetall on ilmoittanut MASS:n olevan valittu vuoteen 2009 mennessä yhdeksän eri valtion merivoimille, viiteentoista erilaiseen alusluokkaan. Vuoteen 2012 mennessä järjestelmän valinneiden määrä lisääntyi kahdella tuntemattomalla ostajalla.

Käyttäjävaltiot
---------------

* Etelä-Korea: LST-II -luokan maihinnousualus
* Kanada: Halifax-luokan fregatti
* Norja: Skjold-luokan ohjusvene
* Oman: Khareef-luokan korvetti
* Peru: Lupo-luokan fregatti
* Ruotsi: Göteborg-luokan korvetti, Stockholm-luokan korvetti, Visby-luokan korvetti
* Saksa: Braunschweig-luokan korvetti, Brandenburg-luokan fregatti, Frankenthal-luokan miinanraivaaja, Kulmbach-luokan miinanraivaaja, Baden-Württemberg -luokan fregatti
* Suomi: Hamina- ja Rauma-luokan ohjusveneet, Hämeenmaa-luokan miinalaiva
* Yhdistyneet arabiemiirikunnat
**Hawkwind In Your Area** on Hawkwindin puoliksi live- ja puoliksi studioalbumi vuodelta 1999.

Liveosuudet on nauhoitettu Brysselissä Ancienne Belgiquessa 20. marraskuuta 1997 *Distant Horizons*-albumia promotoidulla kiertueella ja studio-osuudet vuonna 1998 Earth-studioilla Devonissa.

Hawkwindin ja manageri Doug Smithin, joka pyöritti Emergency Broadcast System Recordsia, yhteistyö oli päättynyt ja näin ollen yhtye oli ilman levytyssopimusta Euroopassa. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi tammikuussa 1999 Griffin Music jolla oli sopimus yhtyeen levyjen julkaisusta. Vuonna 2000 yhtyeen kitaristi ja johtohahmo Dave Brock teki sopimuksen Euroopassa Voiceprint-yhtiön kanssa yhtyeen arkistomateriaalien julkaisuista ja sama yhtiö julkaisi myös tämän albumin.

Albumin live-materiaali on sekoitus uusia ja vanhoja kappaleita. Avauskappale, yhtyeen klassikko "Brainstorm" on sulautettu reggae-henkiseen "Hawkwind in Your Area"-kappaleeseen, jonka rastafari Captain Rizz laulaa. "Alchemy" ja "Love In Space" ovat *Distant Horizons*-albumilta ja jälkimmäinen on medley Rizzin "Rat Race"-kappaleen kanssa. "Aerospace-Age Inferno" löytyy alun perin ex-vokalisti Robert Calvertin sooloalbumilta *Captain Lockheed And The Starfighters* (1974). Myös Calvertin kirjoittamaa materiaalia on kappale "First Landing on Medusa", joka julkaistiin vuoden 1973 *Space Ritual*-albumilla "The Awakening"-nimellä. Ron Treen "I am the Reptoid" on ennenjulkaisematonta materiaalia.

Studiokappaleista "The Nazca" on lyhyt elektroninen kollaasi joka johtaa "Hippy"-kappaleeseen, joka on intialais-tunnelmallista heavy rockia. "Prairie" on kitara-instrumentaali ja "Your Fantasy" kulkee tekno-kompin ja perinteisen heavy-riffin varassa. Albumin päättävät "Luxotica" ja "Diana Park" ovat ambient-henkisiä, kitaroinnin varassa kulkevia, hieman latino-vaikutteisia kappaleita.

Kappaleet
---------

1. "Brainstorm" (Turner) / "Hawkwind in Your Area" (live) (Brock/Rizz) – 11:08
2. "Alchemy" (live) (Richards/Chadwick) – 2:46
3. "Love in Space" (Brock) / Rat Race (live) (Brock/Rizz) – 5:51
4. "Aerospace-Age Inferno" (live) (Calvert) – 5:32
5. "First Landing on Medusa" (aka "The Awakening") (live) (Calvert/Brock) – 1:41
6. "I Am the Reptoid" (live) (Tree) – 3:19
7. "The Nazca" (Brock) – 0:44
8. "Hippy" (Tree/Richards) – 5:45
9. "Prairie" (Tree/Richards) – 2:39
10. "Your Fantasy" (Tree/Brock/Chadwick/Richards) – 5:04
11. "Luxotica" (Tree/Chadwick/Richards) – 3:09
12. "Diana Park" (Brock) – 4:21

Muusikot
--------

* Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
* Jerry Richards: kitara, laulu
* Ron Tree: laulu, basso
* Richard Chadwick: rummut

sekä:

* Captain Rizz: laulu
* Julian "Crum" Crimmins: kosketinsoittimet

Julkaisuhistoria
----------------

* tammikuu 1999: Griffin Music, GCD740-2, USA
* 2000: Voiceprint, HAWKVP17CD, UK
**Louis Seymour Bazett Leakey** (**L. S. B. Leakey**) (7. elokuuta 1903 Kabete, Brittiläinen Itä-Afrikka – 1. lokakuuta 1972, Lontoo) oli kenialainen arkeologi ja luonnontieteilijä. Hänen työnsä ihmisen evoluution tutkijana on merkittävää, ja hän kuuluu Raymond Dartin ja Robert Broomin rinnalla kolmen merkittävimmän alan uranuurtajatutkijan joukkoon.

Leakeyn isä toimi lähetyssaarnaajana Keniassa. Leakey kävi koulun Britanniassa Weymouthissa ja jatkoi opintoja Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa. Loukkaannuttuaan rugbyssa hän lähti toipilaana ollessaan British Museumin järjestämälle tutkimusretkelle etsimään dinosaurusten luurankoja. Retken seurauksena hän päätti ryhtyä fossiilien etsijäksi ja valmistui sittemmin antropologiksi.

Vuonna 1926 Leakey ryhtyi valmistelemaan tutkimusretkeä Afrikkaan tarkoituksena etsiä ihmisen kantamuotoa. Tutkijapiireissä ajatusta pidettiin hulluna, sillä ihmisen alkukoti oli tuolloisen käsityksen mukaan Eurooppa. Hän työskenteli Nairobin kansallismuseon hyväksi 30 vuotta, ja sen työn ohella keskeinen tutkimuspaikka oli Olduvain rotko, jossa hän vaimonsa Mary Leakeyn ja myöhemmin poikiensa kanssa teki hidasta tutkimustyötä. Hän nimesi yhden löydön nimelle *Homo habilis*.

Hänen työtään on jatkanut hänen pojistaan Richard Leakey.

Leakey tuki Birutė Galdikasin työtä orankien, Jane Goodallin työtä simpanssien ja Dian Fosseyn työtä gorilloiden parissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Richard Leakey: *Ihmisen jäljillä*, s. 13–14. Kirjayhtymä, 1981.
2. ↑  Galdikas, Biruté (1948—) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*.  2002. Viitattu 27.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee jazzstandardia. Dr. Johnin albumista, katso In a Sentimental Mood (albumi).*
"**In a Sentimental Mood**" on jazzstandardi, jonka nauhoitti ensimmäisenä Duke Ellingtonin orkesteri vuonna 1935. Ellington oli merkitty teoksen säveltäjäksi, mutta melodian on spekuloitu olevan alun perin alttosaksofonisti Otto "Toby" Hardwickin kirjoittama.

Vaikka Ellingtonin ensimmäinen nauhoitus ei osoittautunutkaan hitiksi, kappaleen nostivat suosioon seuraavana vuonna Benny Goodmanin ja Ozzie Nelsonin versiot. Kappaleen nauhoittivat 1930-luvulla myös muun muassa Jimmy Dorsey, Mills Blue Rhythm Band ja Dick McDonough. Belgialainen kitaristi Django Reinhardt nauhoitti oman versionsa Quintette du Hot Club de France -yhtyeensä kanssa vuonna 1937. Vaikka useimmat versiot olivat instrumentaaleja, kappaletta esitettiin myös lauluna Irving Millsin ja Manny Kurtzin kirjoittamilla sanoilla. Yhteen aikaan yhdeksän eri radio-ohjelmaa käyttivät sävellystä tunnusmusiikkinaan.

1940-luvulle tultaessa kappaleen suosio hiipui hieman, mutta Sonny Rollinsin ja Art Tatumin nauhoitettua omat versionsa vuonna 1953 se nousi uudelleen pinnalle. Tatum soitti myöhemmin kappaletta yhdessä George Gershwinin sävellyksen "Someone to Watch Over Me" kanssa, kiinnittäen huomiota melodioiden samankaltaisuuteen. Molemmat käyttivät pentatonista asteikkoa ja varioivat samaa kuuden nuotin mittaista alkumelodianpätkää.

Ellington jatkoi kappaleen soittamista myös myöhemmin urallaan. Eräs tunnettu nauhoitus on vuodelta 1962 saksofonisti John Coltranen kanssa, joka julkaistiin albumilla *Duke Ellington and John Coltrane*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jeremy Wilson: In a Sentimental Mood *JazzStandards.com*. Viitattu 10. huhtikuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  Gunther Schuller: *The Swing Era: The Development of Jazz, 1930–1945*, s. 70–71. Oxford University Press US, 1991. ISBN 0195071409. (englanniksi)
3. ↑  Gary Giddins: *Visions of Jazz: The First Century*, s. 443. Oxford University Press US, 2000. ISBN 0195132416. (englanniksi)
4. ↑  Scott Yanow: Duke Ellington and John Coltrane *allmusic*. Viitattu 11. Huhtikuuta 2010. (englanniksi)

Duke Ellington

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | *...And His Mother Called Him Bill* |
| Kappaleet | 
* "Blood Count"
* "Caravan"
* "Chelsea Bridge"
* "In a Sentimental Mood"
* "It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)"
* "Lush Life"
* "Mood Indigo"
* "Prelude to a Kiss"
* "Perdido"
* "Satin Doll"
* "Solitude"
* "Something to Live For"
* "Take the ’A’ Train"
* "Things Ain’t What They Used to Be"

 |
| Soittajat | 
* Harold Ashby
* Louie Bellson
* Jimmy Blanton
* Mercer Ellington
* Otto Hardwick
* Al Hibbler
* Johnny Hodges
* Herb Jeffries
* Oscar Pettiford
* Billy Strayhorn
* Billy Taylor
* Clark Terry
* Juan Tizol
* Ben Webster

 |
**Istumalentopallossa** kilpailtiin **Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa** 11:tta kertaa. Kilpailut käytiin 9.–18. syyskuuta. Sekä miehille että naisille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui 8 maata. Kilpailut käytiin Riocentrossa. Naisten turnauksen voitti Yhdysvallat ja miesten turnauksen Iran.

Joukkueen vaatimukset
---------------------

Istumalentopallossa urheilijat ovat kahdessa vammaluokassa. Täysivammaisissa (D) on sellaiset lentopalloilijat, joilla on esimerkiksi alaraaja-amputaatio, huomattavasti heikentynyt lihasvoima tai alaraajojen toimintakyky. Minimivammaisissa (MD) on sellaiset urheilijat, joilla on esimerkiksi yhden nilkan amputaatio, sormien amputaatioita tai heikentynyt lihasvoima alaraajoissa.

Mitaliyhteenveto
----------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Iran Iran | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Yhdysvallat Yhdysvallat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Bosnia ja Hertsegovina Bosnia ja Hertsegovina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Kiina Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Egypti Egypti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Brasilia Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |

Kilpailut ja mitalistit
-----------------------

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet*tiedot* |  Iran |  Bosnia ja Hertsegovina |  Egypti |
| Naiset*tiedot* |  Yhdysvallat |  Kiina |  Brasilia |

Lähteet
-------

1. ↑  Paralympic Schedule rio2016.com.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 6.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Istumalentopallo Paralympiakomitea.  Arkistoitu 30.8.2016. Viitattu 6.9.2016.
3. ↑  Sitting Volleyball British Paralympic Assocation.  Arkistoitu 8.9.2016. Viitattu 6.9.2016. (englanniksi)
**In Your House 15: A Cold Day in Hell** oli showpaini-pay-per-view (PPV) -tapahtuma, jonka järjesti World Wrestling Federation (WWF). Se pidettiin 11. toukokuuta 1997 Richmond Coliseum Richmondissa Virginiassa. Se oli 15. In Your House tapahtuma.

Päätapahtumaotteluna oli The Undertakerin ja Steve Austinin välinen ottelu WWF-mestaruudesta. Ottelun aikana Austin iski 'Takerille Stunnerin ja yritti selättää häntä, mutta Brian Pillman juoksi selostuspöydille ja soitti kelloa tuomarin ollessa laskemassa Austinia voittoon. Tuomari Hebner pysäytti laskemisen ja alkoi huutaa Pillmanille. Tämän jälkeen 'Taker iski Austinille Tombstone Piledriverin ja selätti Stone Coldin. Ottelun jälkeen katsomossa istuneet Hart Foundationin jäsenet hyökkäsivät 'Takerin kimppuun, mutta Austin ja 'Taker saivat karkotetuksi heidät kehästä. Austin kuitenkin iski vielä Undertakerille Stunnerin. 

Selostamossa toimivat Jim Ross ja Jerry "The King" Lawler.

Matsit ja tulokset
------------------

| **#** | **Matsit** | **Stipulaatiot** | **Aika** |
| --- | --- | --- | --- |
| *Free for All* | Rockabilly voitti Jesse Jamesin | Tavallinen matsi | 03:36 |
| 1 | Hunter Hearst Helmsley (Chynan kanssa) voitti Flash Funkin | Tavallinen matsi | 10:05 |
| 2 | Mankind voitti Rocky Maivian | Tavallinen matsi | 08:46 |
| 3 | Nation of Domination (Crush, Vega, ja Faarooq) voitti Ahmed Johnsonin | Gauntlet matsi | 13:25 |
| 4 | Ken Shamrock voitti Vaderin | No Holds Barred matsi | 13:21 |
| 5 | The Undertaker (c) voitti Steve Austinin | Tavallinen matsi WWF Mestaruudet | 20:06 |
| Dark matsi | The Legion of Doom (Hawk ja Animal) voitti Owen Hart & The British Bulldog (c) diskauksella | Tag team matsi WWF Tag Team Mestaruudesta | 05:00 |
|

In Your House kronologia
------------------------

* Edellinen: In Your House 14: Revenge of the 'Taker
* Seuraava: In Your House 16: Canadian Stampede

Lähteet
-------

* IYH: A Cold Day in Hellin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive)
Ritarikunnan tunnuksia
**Kunniaritarien ritarikunta** (engl. *Order of the Companions of Honour*) on englantilainen, kuningas Yrjö V:n vuonna 1917 perustama kunniaritarikunta. Ritarikunta seuraa arvojärjestyksessä Brittiläisen imperiumin ritarikunnan suurristiä.

Kunniaritarien ritarikunnan jäseneksi voidaan valita henkilö, joka on erityisen ansioitunut taiteen, kirjallisuuden, musiikin, tieteen, politiikan, teollisuuden tai uskonnon alalla. Kunniamerkkien kantajien määrä on rajoitettu, ja heitä voi olla kerrallaan korkeintaan 65. Ritarikunnan jäsenyyksistä 45 on varattu Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, seitsemän Australian kansalaisille, kaksi Uuden-Seelannin kansalaisille ja 11 muille kansallisuuksille.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

* ritarikunnan nauha

Kuuluisia ritarikunnan jäseniä ovat muun muassa entinen pääministeri John Major, historioitsija Eric Hobsbawm, David Attenborough, näyttelijä Judi Dench sekä Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Harold Pinter ja Doris Lessing. Myös Winston Churchill ja Clement Attlee olivat ritarikunnan jäseniä.

Ritarikunnan jäsenyys oikeuttaa jäsenet käyttämään kirjaimia CH nimensä perässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Companions of Honour The Royal Household - Copyright 2008/09. Viitattu 5.11.2014.
2. 1 2  ODM of the United Kingdom: Companion of Honour *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 20.7.2023. (englanniksi)