recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hú Jǐntāo** (yksink.: 胡锦涛; perint.: 胡錦濤; pinyin: *Hú Jǐntāo*; Wade–Giles: *Hu Chin-t'ao*, s. 21. joulukuuta 1942 Jiangyan, Jiangsu, Kiina) on Kiinan entinen presidentti, kommunistisen puolueen pääsihteeri ja keskussotilaskomission puheenjohtaja.

Elämäkerta
----------

Hu on ammatiltaan hydrauliikkainsinööri. Hän on valmistunut Kiinan maineikkaasta Tsinghuan yliopistosta. Hu'n virallisen elämäkerran mukaan hänellä on valokuvamuisti. Merkittävää Hu'n urassa on hänen nopea nousunsa valtaan. Hänen tunnusmerkkejään ovat maltilliset mielipiteet, varovainen asenne sekä pyrkimys pidättäytyä loukkaamasta tai vieraannuttamasta vanhempia tukijoitaan. Vastoin kuin "Shanghain nurkkakunnan" jäsenet, Hu on toiminut suuremman osan urastaan Kiinan köyhemmillä läntisillä alueilla kuin taloudellisesti nopeammin kehittyneillä rannikkoseuduilla. Osin tämän vuoksi länsimaiset analyytikot eivät tienneet hänestä juuri mitään ennen hänen valtaannousuaan.

Hän on ensimmäinen vallankumouksen jälkeen kommunistiseen puolueeseen liittynyt puoluejohtaja. Tiibetin autonomisen alueen puoluesihteerinä hän oli vastuussa vuoden 1989 alun poliittisessa iskussa, joka johti muutamien tiibetiläisten aktivistien kuolemaan. Hän toimi myös kulttuuritoiminnan liberalisoinnin edistämisen puolesta. Virkaan astuessaan Hu oli kommunistipuolueen seitsemänhenkisen politbyroovaliokunnan nuorin jäsen.

16. Kommunistisen puolueen keskuskomitean neljännessä täysistunnossa Jiang Zemin erosi Keskussotilaskomission puheenjohtajan paikaltaan, samalla vieden loppuun vallan siirtämisen nuoremmalle sukupolvelle.

Vierailullaan tammikuussa 2011 Yhdysvalloissa presidentti Obaman kutsusta Hu on Ylen uutisten mukaan sanonut, että Kiinalla on tekemistä ihmisoikeuksien suhteen, mutta kansalliset erovaisuudet on otettava huomioon ihmisoikeuskysymyksissä.

Yksityiselämä
-------------

Hun puoliso on Liu Yongqing, jonka hän tapasi Tsinghuan yliopistossa. Heillä on poika, Hu Haifeng sekä tytär, Hu Haiqing. Hu on myös ensimmäinen Kiinan kansantasavallan presidentti, joka ei käytä huomattavaa aksenttia mandariinikiinan kielessään.

Lähteet
-------

1. ↑  Xi Jinping nimitettiin Kiinan presidentiksi  14.3.2013. Yleisradio. Viitattu 14.3.2013.
2. ↑  Hu Jintao CV *people.cn*. Viitattu 21.12.2022. {En }}
3. ↑  Profile: Hu Jintao BBC. Viitattu 21.12.2022. (englanniksi)
4. ↑  Hu: Kiinalla paljon tehtävää ihmisoikeuksissa *Yle Uutiset*.  20.1.2011. Viitattu 29.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hu Jintao** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Taiwan
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Formose Mendy** (s. 23. maaliskuuta 1989 Guédiawaye, Senegal) on senegalilaissyntyinen guineabissaulainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Oikeajalkainen Mendy on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pelannut myös Guinea-Bissaun jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Mendy aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa RC Lensissä, jonka kakkosjoukkuetta hän edusti vuosina 2006–2009 pelaten 13 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Kauden 2008–2009 hän oli lainalla kolmanneksi korkeimman sarjatason Nationalin FC Istresissä.

Heinäkuussa 2009 Mendy siirtyi Espanjan kolmanneksi korkeimman sarjatason Segunda División B:n CD Puertollanoon, jossa hän pelasi kauden 2009–2010 ajan tehden 14 esiintymistä kentällä. Vuoden 2010 heinäkuussa Mendy siirtyi espanjalaisen Sporting Gijónin organisaatioon. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueen paidassa vuosina 2010–2012 42 ottelua viimeistellen niissä neljä maalia. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa tapahtui helmikuussa 2012 Racing de Santanderia vastaan. Kauden 2011–2012 jälkeen seura putosi Segunda Divisióniin. Yhteensä Mendylle kertyi gijónilaisseuran ykkösjoukkueessa 35 ottelua.

Syyskuussa 2014 sopimuksensa Gijónin kanssa katkaissut Mendy siirtyi Englantiin, toiseksi korkeimman sarjatason Mestaruussarjan Blackpooliin. Otteluita kertyi syyskauden aikana vain kolme. Huhtikuussa 2015 Mendy teki kauden 2015 loppuun kestävän sopimuksen Suomen Veikkausliigan hallitsevan mestarin Helsingin Jalkapalloklubin kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Mendy debytoi Guinea-Bissaun jalkapallomaajoukkueessa helmikuussa 2011 ystävyysottelussa Gambiaa vastaan. Se on hänen toistaiseksi ainoa maaottelunsa.

Muuta
-----

Senegalissa syntynyt Mendy sai valita maajoukkueekseen Senegalin sijasta myös Guinea-Bissaun, jonka hän lopulta valitsikin. Syy Guinea-Bissaun edustusmahdollisuuteen oli se, että Mendyn molemmat vanhemmat ovat kotoisin sieltä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Formose Mendy National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Formose Mendy Soccerway-sivustolla (englanniksi)
3. ↑
4. 1 2
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Vision City
**Vision City** (kiin.: 萬景峯; Jyutping: *Maan6ging2fung1*) on vuonna 2007 valmistunut pilvenpiirtäjä ja asuinrakennuskompleksi Tsuen Wan -piirissä, Uusien territorioiden alueella Hongkongissa.

Vision City koostuu viidestä tornista, joista jokainen kuuluu Hongkongin sadan korkeimman rakennuksen joukkoon. Vaikka torneja on viisi, niiden numerot ovat 1, 2, 3, 5 ja 6. Tämä johtuu aasialaiskulttuurissa yleisestä tetrafobiasta, pelosta lukua 4 kohtaan. Nämä viisi tornia kohoavat yhtenäisen, liiketiloista koostuvan korokkeen päälle. Vision Cityssä on kaikkiaan 1 446 huoneistoa ja ne kattavat 138 000 neliömetrin lattia-alan.

Kompleksin osat
---------------

| Rakennuksen osan nimi | Korkeus (metriä) | Kerrosten määrä | Sijoitus korkeimpien hongkongilaisrakennusten listalla |
| --- | --- | --- | --- |
| Vision City 1 | 192 | 52 | 70. |
| Vision City 2 | 195 | 52 | 67. |
| Vision City 3 | 195 | 52 | 67. |
| Vision City 5 | 192 | 52 | 70. |
| Vision City 6 | 183 | 50 | 90. |
|

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vision City**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Vision City
**Bohodar Antonovytš Kotorovytš** (ukr. Богодар Антонович Которович; 1941–2009) oli ukrainalainen viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Kotorovytš opiskeli Lvivissä ja sitten Juri Jankelevitšin johdolla Moskovan konservatoriossa. Hän voitti vuonna 1967 kansainvälisen George Enescu -viulukilpailun Bukarestissa. Kotorovytš opetti Kiovan Pjotr Tšaikovski -musiikkiakatemiassa 1960-luvulta lähtien. Kotorovytšia on pidetty ukrainalaisen viulukoulun perustajana, ja monista hänen opiskelijoistaan tuli Ukrainan musiikkielämän tunnettuja vaikuttajia. Hän johti perustamaansa Kyjivski solisty -kokoonpanoa. Kotorovytš toimi usein tuomarina kansainvälisissä viulukilpailuissa, joihin kuuluivat Kansainvälinen ARD-musiikkikilpailu, Genovan Paganini-kilpailu ja kansainvälinen Tšaikovski-kilpailu. Kotorovytš soitti sellaisten kapellimestarien kuin Carlo Zecchin, Kurt Masurin, Saulius Sondeckiksen, Maksim Šostakovitšin, Ihor Blažkovin, Roman Kofmanin, Stefan Turtšakin, Volodymyr Kožuh’arin ja Volodymyr Sirenkon johdolla. Hän soitti muun muassa Il Cannone -viululla.

Kotorovytš opetti Sydney Conservatorium of Musicissa vuosina 1994–1999. Vuonna 1995 Harkovassa järjestettiin ensimmäisen kerran hänen mukaansa nimetty nuorten viulistien kilpailu. Kotorovytšille myönnettiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1979 ja Ševtšenkon palkinto vuonna 1985. Kotorovytš oli viulisti Myroslava Kotorovytšin isä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Богодар Которович. Перша скрипка України Ukrinform, viitattu 11.1.2024 (ukrainaksi)
2. 1 2  Которович, Богодар Антонович Velyka ukrajinska entsyklopedija, viitattu 11.1.2024 (ukrainaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
Boeing B-47A Stratojet
Boeingin prototyyppikone XB-47 ennen ensilentoaan 1. joulukuuta 1947.
**Boeing B-47 Stratojet** oli kuusimoottorinen suihkukäyttöinen raskas strateginen pommikone. Siitä kehiteltiin myös tiedustelukonemuunnoksia, jotka palvelivat ennen U-2- ja SR-71-koneita. B-47 Stratojet kykeni ydinpommituksiin kaikkein ensimmäisillä lämpöydinpommeilla. Niiden paino oli tuhansia kilogrammoja, jopa 9 000 kg. Nuo pommit olivat lisäksi varsin kookkaita. B-47 kykeni ottamaan enintään 11 000 kg suuruisen pommilastin. B-47 kykeni alisooniseen huippunopeuteen (n. 900 km/h), joka on nykyään tavanomainen suihkumatkustajakoneille. Omana aikanaan 1950-luvun alussa konetta pidettiin nopeudeltaan suhteellisen hyvänä. 

B-47A lennossa lähellä Boeingin tehtaita Wichitassa Kansasissa.
Konetta käytettiin myös ensimmäisten risteilyohjusten laukaisualustana. Näihin ohjuksiin kuuluvat esimerkiksi GAM-87 Skybolt ja GAM-63 Rascal. Ydinkärjellä varustettu ilmataisteluohjus AIR-2 Genie kuului oman aikakautensa erikoisiin harvinaisuuksiin ilmapuolustusaseena. Viimeisimpänä mainittu oli kuitenkin pääasiallisesti ilmaherruushävittäjien käyttöön suunnattu. Edellä mainittua massapommitustehtävien suorittamista jatkaa tarvittaessa edelleen B-52 Stratofortress muun muassa olemalla risteilyohjusten ns. "lentävänä laukaisualustana".

B-47:n korvasi varsin nopeasti kylmän sodan kiihkeinä vuosina B-52 Stratofortress, joka on aktiivissa käytössä Yhdysvaltain ilmavoimissa vielä edelleenkin. Myös vuonna 1960 palvelukseen otettu nopea strateginen nelimoottorinen yliäänipommikone Convair B-58 Hustler pyrki korvaamaan konetyypin.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Boeing B-47 Stratojet**.
* Hallen Hävittäjäsivut, Boeing B-47 Stratojet: (suomeksi)  (Arkistoitu – Internet Archive)
* FAS.org (englanniksi):
**Strzelcen-Drezdenkon piirikunta** (puol. *powiat strzelecko-drezdenecki*) on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 49 009. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Dobiegniew, Drezdenko, Stare Kurowo, Strzelce Krajeńskie sekä Zwierzyn. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Strzelce Krajeńskien kaupunki.

Strzelcen-Drezdenkon piirikunnan pinta-alasta 50,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Strzelcen-Drezdenkon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,8 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Strzelcen-Drezdenkon piirikunnassa oli 49 009 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 50 711 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 41 151 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,5 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 21 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,3 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 472 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat strzelecko-drezdenecki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 17.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Strzelecko-drezdenecki Association of Polish Counties. Viitattu 17.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Lubuskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 17.12.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat strzelecko-drezdenecki (PDF) Zielona Góran tilastokeskus. Viitattu 17.12.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 17.12.2020. (puolaksi)

Lubuszin voivodikunnan vaakunaLubuszin voivodikunta
**Pääkaupungit: Gorzów Wielkopolski** ja **Zielona Góra**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Nowa Sól | Żary | Żagań | Kostrzyn nad Odrą | Gubin | Gozdnica | Łęknica | Otyń

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świebodzin | Międzyrzecz | Sulechów | Słubice | Lubsko | Wschowa | Szprotawa | Krosno Odrzańskie | Drezdenko | Sulęcin | Strzelce Krajeńskie | Skwierzyna | Kożuchów | Witnica | Rzepin | Nowogród Bobrzański | Zbąszynek | Sława | Jasień | Bytom Odrzański | Czerwieńsk | Ośno Lubuskie | Babimost | Iłowa | Kargowa | Małomice | Dobiegniew | Nowe Miasteczko | Cybinka | Torzym | Trzciel | Lubniewice | Szlichtyngowa

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Gorzów Wielkopolski | Zielona Góra

**Piirikunnat:**   

Gorzów | Krosno Odrzańskie | Międzyrzecz | Nowa Sól | Słubice | Strzelce-Drezdenko | Sulęcin | Świebodzin | Wschowa | Żagań | Żary | Zielona Góra
Virko Baley
**Virko Baley** (ukr. Вірко Балей, *Virko Balei*; s. 21. lokakuuta 1938 Radeh’iv) on ukrainalaissyntyinen, vuodesta 1949 Yhdysvalloissa asunut säveltäjä, kapellimestari ja pianisti.

Baley valmistui vuonna 1962 California Institute of the Artsissa, jossa oli opiskellut pianonsoittoa ja sävellystä. Hän johti vuosina 1975–1987 Las Vegas Chamber Players -kokoonpanoa ja vuosina 1980–1995 Nevadan sinfoniaorkesteria. Vuosina 1971–1985 hän johti perustamaansa Annual Contemporary Music Festivalia. Baley on esiintynyt Yhdysvalloissa sekä pianistina että kapellimestarina. Hän on tulkinnut klassismin ja romantiikan kausien ohjelmistoa sekä 1900-luvun teoksia. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut monien ukrainalaisten säveltäjien teoksia. Näiden joukossa ovat olleet Valentyn Bibik, Vitali Hodzjatskyi, Leonid Hrabovskyi, Ivan Karabyts, Borys Ljatošynskyi, Valentyn Sylvestrov ja Myroslav Skoryk. Baley teki jo 1970-luvulla vierailut Kiovaan, Harkovaan ja Lviviin. Vuonna 1988 hän aloitti laajemman kiertämisen Ukrainassa. Hän auttoi Ivan Karabytsia Kiovan musiikkijuhlien perustamisessa vuonna 1990.

Baley on opettanut California Institute of the Artsissa ja Nevadan yliopistossa, Las Vegasissa. Hänen teoksiaan ovat holodomor-aiheinen ooppera *Red Earth. Hunger*, kaksi sinfoniaa, viulukonsertto (1987) sekä *Emily Dickinson Songbooks* sopraanolle ja pianolle. Lisäksi Baleyn tuotantoon kuuluu pianomusiikkia ja kappaleita erilaisille kamarikokoonpanoille. Baley sävelsi myös musiikin Juri Illjenkon elokuviin *Lebedyne ozero. Zona* ja *Molytva za hetmana Mazepu*. Baleylle myönnettiin Ševtšenkon palkinto vuonna 1996. Hän on Ukrainan kansallisen säveltäjäliiton ulkomaalaisjäsen. Baley on myös kirjoittanut ukrainalaisesta musiikista muun muassa teokseen *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Балей, Вірко Velyka ukrajinska entsyklopedija, viitattu 12.1.2024 (ukrainaksi)
2. 1 2  Virko Baley, M.M. University of Nevada, Las Vegas, viitattu 12.1.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Perttu Puro** (s. 1971) on Tradekan toimitusjohtaja. Puro on työskennellyt Tradekan toimitusjohtajana vuodesta 2012 alkaen, jota ennen hän oli vuosina 2007-2013 osuuskunnan hallintojohtaja.

SDP:läinen Puro toimi vuosina 2005-2007 liikenne- ja viestintäministerien Leena Luhtasen ja Susanna Huovisen valtiosihteerinä. Aiemmin hän toimi liikenne- ja viestintäministerin erityisavustajana, oikeusministeri Johannes Koskisen erityisavustajana ja SDP:n eduskuntaryhmän sihteerinä.

Puro valmistui vuonna 1996 valtiotieteiden maisteriksi ja vuonna 1999 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta.

Yksityiselämä
-------------

Puro on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hänen isänsä on mm. Ilmarisen toimitusjohtajana ja sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä työskennellyt Kari Puro.

Lähteet
-------

1. ↑  Junkkari Marko: Valtiosihteeri Perttu Puro siirtyy Tradekaan *Helsingin Sanomat*.  9.12.2006. Viitattu 3.2.2024.
2. ↑  Perttu Puro Tradekan toimitusjohtajaksi *ts.fi*.  20.9.2012. Viitattu 3.2.2024.
3. 1 2 3  Olli Herrala: Punapääoman viimeistä linnaketta vartioiva Perttu Puro: "Jos liiketoimintaan tuo liikaa politiikkaa, tästä ei tule mitään" *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*.  2.2.2024. Viitattu 3.2.2024.
4. ↑  Perttu Puro ministeri Luhtasen valtiosihteeriksi *Liikenne- ja viestintäministeriö*.  21.12.2004. Viitattu 3.2.2024.
5. ↑  Perttu Puro - LinkedIn (koulutus) *linkedin.com*. Viitattu 3.2.2024.
**Strzelcen piirikunta** (puol. *powiat strzelecki*) on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 73 923. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Izbicko, Jemielnica, Kolonowskie, Leśnica, Strzelce Opolskie, Ujazd ja Zawadzkie.

Strzelcen piirikunnan pinta-alasta 40,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2019. Se rajautuu Olesnon, Lubliniecin, Tarnowskie Góryn, Gliwicen, Kędzierzyn-Koźlen, Krapkowicen ja Opolen piirikuntiin.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2020 lopussa Strzelcen piirikunnan asukkaista 51,3 prosenttia oli naisia ja 48,7 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,2 prosenttia ja eläkeikäiset 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Vuonna 2020 piirikunnassa syntyi 638 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 15,9 prosenttia piirikunnan asukkaista oli saksalaisia. Strzelcen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 55 791 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Powiat strzelecki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 31.8.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat strzelecki (pdf) Opolen tilastokeskus. Viitattu 26.1.2022. (puolaksi)
3. ↑  Powiat Strzelecki *Portal Regionalny i Samorządowy REGIOset*. Viitattu 26.1.2022. (puolaksi)
4. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 31.8.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Opolen voivodikunnan piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Opole (hallintokeskus)

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Brzeg
* Głubczyce
* Kędzierzyn-Koźle
* Kluczbork
* Krapkowice
* Namysłów
* Nysa
* Olesno
* Opole
* Prudnik
* Strzelce

 |

 |
**Suomen kunniamerkit** on Jani Tiaisen kirjoittama ja Apali-kustantamon vuonna 2010 julkaisema tietokirja, joka käsittelee Suomen kunniamerkkejä.

*Suomen Kunniamerkit* -kirja on ensimmäisiä kattavia teoksia Suomen itsenäisyyden ajan kunniamerkeistä ja siten Suomen kunniamerkkien tutkimuksen perusteoksia. Ennen sen julkaisemista Suomen kunnia- ja ansiomerkeistä ei ole tiettävästi aiemmin julkaistu kattavaa tieto- ja hakuteosta, eikä ilmeisesti ulkomaillakaan ole julkaistu vastaavaa teosta. Kirja on runsaasti kuvitettu, ja se käsittelee kaikki Suomen viralliset ritarikunnat ja kunniamerkit sekä laajasti myös vapaus- ja heimosotien harvoin esillä olleita merkkejä. Kirja perustuu yli kymmenen vuoden tutkimukseen. ja se sisältää runsaasti aiemmin julkaisematonta aineistoa. Kirjan tekstiä täydentävät kuvat, ja jokainen kohde on esitetty etu- ja taustapuoleltaan. Lisäksi merkkien erilaisten variaatioiden esittely antaa ensimmäisen kerran tiedot eri aikoina valmistettujen merkkien keskinäisistä eroista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jani Tiainen: *Suomen kunniamerkit =: The orders, decorations and medals of Finland*. Tampere: Apali, 2010. ISBN 978-952-5877-03-8.
**Hämeenlinnan kaupunginkirjastoon** kuuluvat pääkirjasto sekä Hauhon, Kalvolan (Iittala), Lammin, Nummen, Rengon ja Tuuloksen lähikirjastot. Lisäksi kirjastolla on kaksi kirjastoautoa. Ne käyvät päivisin kouluilla ja päiväkodeissa sekä iltaisin lähiöissä ja haja-asutusalueilla. Lisätietoja löytyy Vanamo-verkkokirjastosta.

Kirjasto ylläpitää myös vapaasti muokattavaa tietopankkia Häme-Wikiä ja digitoitua Hämeenlinna-aineistoa sisältävää Lydiaa.

Historia
--------

Kirjasto perustettiin 1. toukokuuta 1861, ja aluksi se toimi Rouvasseuran omistamassa sunnuntaikoulun talossa. *lähde?* Sen jälkeen kirjasto on sijainnut muun muassa vanhassa sotilaskirkossa 1920–1980-luvuilla. *lähde?* Nykyinen pääkirjasto valmistui Lukiokadulle vuonna 1983. *lähde?*

Pääkirjasto
-----------

Nykyisen pääkirjastorakennuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Heikki Aitola. Kirjaston sijoituspaikasta tehtiin alun perin kolme vaihtoehtoista ehdotusta lähinnä suhteessa keskustan liikennejärjestelyihin. Kirjasto päätettiin lopulta sijoittaa Koilliskulman kaupunginosaan Vanajaveden rannan läheisyyteen nykyiselle paikalleen.

Pääkirjasto peruskorjattiin 2018–2020. Peruskorjauksessa uusittiin talotekniikka ja kalusteet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tilastohaku *kirjastot.fi*. Viitattu 11.7.2020.
2. ↑  Hämeenlinnan kaupunginkirjasto hamewiki.fi.  Arkistoitu 12.7.2020. Viitattu 11.7.2020.
3. ↑  Hämeenlinnan pääkirjasto (Kirjastohakemisto) kirjastot.fi. Viitattu 11.7.2020.
4. ↑  Hämeenlinnan pääkirjasto Vanamo-kirjastot, vanamokirjastot.fi. Viitattu 11.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjaston kotisivut
* Häme-Wiki
* Lydia
Tidemandin omakuva vuodelta 1838.
**Adolph Tidemand** (14. elokuuta 1814 Mandal – 25. elokuuta 1876 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hän sai innoituksensa kansanelämästä ja talonpoikaisuudesta.

Tidemand maalasi kansallisromantiikan sävyttämiä Norjan kansanelämää kuvaavia tauluja, kuten *Morsiussaatto Hardangerin vuonolla* (1848), *Haugiaanit* (1848), *Yksinäiset vanhukset* (1849), *Kaksintaistelu talonpoikaishäissä* (1864) ja *Uskonkiihkoilijat* (1866). Yleensä Tidemandin työt eivät kuvaa tavallista arkipäivää vaan dramaattisia, juhlallisia tapahtumia. Hän aloitti taideopinnot 18-vuotiaana Kööpenhaminan taideakatemiassa J. L. Lundin johdolla. Hän liittyi Düsseldorfin romanttiseen koulusuuntaan ja oli Hans Guden ohella Düsseldorfin koulun pohjoismainen johtaja. Tidemand asui Düsseldorfissa vuodesta 1845 mutta teki kesällä matkoja kotimaahan. Kotimaanmatkoilla hän tutki norjalaista kulttuuria maalaamistaan varten. Saksalaiset pitivät hänen töitään eksoottisina.

* Morsiussaatto Hardangerin vuonolla (1848)*Morsiussaatto Hardangerin vuonolla* (1848)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Otavan Iso tietosanakirja, osa 8, palsta 1379, Otava 1964
2. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 4769
3. ↑  Kodin suuri tietosanakirja, osa 13, s. 480, Weilin & Göös 1979
4. ↑  Otavan Iso Fokus, s. 4243*lähde tarkemmin?*
5. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 915

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adolph Tidemand** Wikimedia Commonsissa

* Adolph Tidemand Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK
* KulturNav
	+ 2
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Renkomäen koulu** on Lahden Renkomäessä sijaitseva koulu. Koulu perustettiin vuonna 1901. Karoliina Mäkelä toimii Renkomäen koulun rehtorina. Koulurakennusta on laajennettu vuosina 1953, 1965, 2008, 2020 ja 2022.

Historia
--------

Renkomäen koulu perustettiin vuonna 1901 Simolan, nykyisen Renkomäen kaupunginosaan. Kun ihmisiä alkoi muttamaan Renkomäkeen, myös oppilasmäärä kasvoi. Vuonna 1953 koulu siirtyi viereisen asuintalon tiloihin. Vuonna 1965, oppilasmäärä oli taas kasvanut ja rakennettiin koulun länsisiipi. Tähän aikaan opettajat asuivat koululla, vanhojen asuntojen tiloissa. 

Koulussa oppilasmäärä kasvoi jälleen, ja vuonna 2008 koulun pihalle rakennettiin parakit, mihin ensimmäinen luokka siirtyi. Vuonna 2019 alkoi taas koulu olla täynnä oppilaita, ja alettiin suunnittelemaan monitoimitaloa koulun tilalle. Vuonna 2020 koulun viereinen kirjasto purettiin, ja kirjasto siirtyi koulun tiloihin. Viidennet ja kuudennet luokat siirtyivät Launeelle hetkeksi aikaa kirjaston siirtymisen takia. Vuonna 2022 monitoimitalon nimi paljastettiin. Monitoimitalon nimeksi tulisi Aura. Monitoimitalo Aura valmistui joulukuussa 2022, ja oppilaat siirtyivät uuden koulun tiloihin vuonna 2023 tammikussa.

Monitoimitalo Aura
------------------

Monitoimitalo Aura avattiin vuonna 2023 oppilaille, ja monitoimitalon tiloissa on myös Renkomäen päiväkodilta siirtynyt esikoulu, neuvola ja hammaslääkäri. Tiloissa sijaitsee myös kirjasto ja Ali-Juhakkalan koulu, mikä siirtyi Laun]elta Renkomäkeen.

Tulevaisuus
-----------

Kesällä 2023 aiotaan viimeistellä monitoimitalon pihaa, ja suunitelmissa on purkaa vanhan Renkomäen koulun itä-siipi, ja muuttaa loput asuintaloiksi.

Lähteet
-------

* Mikko Kutilainen: Vanhat kartat *Vanhat kartat - Suomi*. Viitattu 14.3.2023.

### Viitteet

1. ↑  Renkomäen koulu *Lahti*. Viitattu 14.3.2023.  Viitattu 30.11.2023.
**Uukuniemen kirkonkylä** on kylä Parikkalan kunnan Uukuniemen pitäjässä Etelä-Karjalan maakunnassa. Kirkonkylä sijaitsee Pyhäjärven eteläosasta pohjoiseen kuroutuvalla Uukuniemen niemellä, linnuntietä noin kaksi kilometriä Suomen ja Venäjän valtakunnanrajasta länteen.  Kirkonkylän länsipuolella on Pyhälampi.

Uukuniemen kirkko on vuonna 1793 valmistunut puinen ristikirkko.
Uukuniemen kirkonkylästä on maanteitse 83 kilometriä Savonlinnaan, 109 km Imatralle ja 127 km Joensuuhun (etäisyydet vuodelta 1985; tieyhteydet voivat sittemmin olla lyhentyneet).

Kirkonkylä oli Parikkalaan vuoden 2005 alussa liitetyn Uukuniemen kunnan aiempi hallintokeskus ja kirkonkylä. Kylällä on vanha kirkko (Uukuniemen puukirkko, 1793; korjattu nykymuotoon 1853; kellotapuli 1853), sankarihautausmaa ja vanha hautausmaa, ortodoksinen Pyhän perheen tsasouna (Akkakallion tsasouna; 2016/2017). 

Kylän luoteispuolella Uukuniemen länsikyljestä Pyhäjärvelle työntyy parin kilometrin mittainen Papinniemenharju. Papinniemen puolivälissä on aiemmin sijainnut ortodoksinen kylä, jonka olemassaoloa on pyritty selvittämään muun muassa arkeologisilla kaivauksilla. Hieman pidemmällä Papinniemellä toimii lomakylä Papinniemi. 

Aiempi peruskoulun alakoulu on lopettanut toimintansa; lähin alakoulu ja esikoulu on Saaren koulu, joka sijaitsee Akonpohjassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uukuniemi (myös MML:n Nimistön tietokortti: Uukuniemi) *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 29.12.2022.
2. ↑  Laila Lehikoinen (LL): Uukuniemi (s. 481) *Suomalainen paikannimikirja*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 29.12.2022.
3. 1 2 3 4 5  Kalevi Rikkinen (toim.) ja Hannes Sihvo (toim.), *Finlandia: Otavan iso maammekirja*, Otava, 1985 (ISBN 951-1-08133-0, viitattu 29 joulukuuta 2022), Uukuniemi , s. 130-131 (Osa 4 : Kaakkois-Suomi ja Pohjois-Karjala)View and modify data on Wikidata
4. 1 2  Uukuniemen kk Kansalaisen karttapaikka, asiointi.maanmittauslaitos.fi. Viitattu 29.12.2022.
5. ↑  Uukuniemi luovutettukarjala.fi. Viitattu 31.12.2022.
6. ↑  Akkakallion Pyhän Perheen tsasounan ristin ylösnostojuhla 8.10. *uukuniemi.info*.  16.9.2016. Viitattu 31.12.2022.
7. ↑  Pyhän perheen tsasouna *ort.fi*. Viitattu 31.12.2022.
8. ↑  Uukuniemen Papinniemen kaivauksissa rahalöytöjä  6.6.2001. yle.fi. Viitattu 31.12.2022.
9. ↑  Saaren koulu Parikkalan kunta, parikkala.fi. Viitattu 31.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Uukuniemen sivusto
* Uukuniemi-seura ry (karjalanliitto.fi)
* Papinniemi Camping
Ennio Doris vuonna 2016.

**Ennio Doris** (3. heinäkuuta 1940 – 24. marraskuuta 2021) oli italialainen miljardööriliikemies, Mediolanum SpA:n perustaja.

21. syyskuuta 2021 asti hän oli Banca Mediolanumin puheenjohtaja, joka on osa suurta italialaista pankki-, rahasto- ja vakuutuskonsernia Gruppo Mediolanumia.

Varhainen elämä
---------------

Hän syntyi Tombolossa, pienessä kaupungissa lähellä Padovaa Italiassa 3. heinäkuuta 1940.

Ura
---

Doris aloitti vähittäiskaupan omaisuudenhoidon alalla vuonna 1969, kun hänestä tuli Fideuramin myyjä. Vuonna 1971 hän liittyi Divaliin, jossa hän nousi 700 hengen myyntihenkilöstön johtajaksi. Vuonna 1982 hän perusti oman yrityksen "Programma Italia" ja vakuutti Silvio Berlusconin sijoittamaan 250 000 euroa vastineeksi puolesta osakkeesta yhtiöstä. Hänen strategiansa oli keskittyä yksityisasiakassuhteisiin ja alihankinta sijoitettujen varojen hallinta muille yrityksille. Hänen karismaattisen johtajuutensa alaisena hänen myyntiverkostonsa kasvoi nopeasti, samoin kuin hallinnoitavat rahastot. Hän lisäsi vakuutus- ja pankkitoiminnan ja nimesi yrityksen uudelleen Mediolanumin. Kesäkuussa 1996 yhtiö listattiin Italian osakemarkkinoille. Berlusconi kuvaili sitä parhaaksi sijoitukseksi, jonka hän oli koskaan tehnyt.

Yksityiselämä
-------------

Doris oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta, ja hän asui Tombolossa, Italiassa. Hänen poikansa Massimo Doris on Banca Mediolanumin toimitusjohtaja.

Doris omisti 197-jalkaisen purjejahdin Sevenin.

Katso myös
----------

* Luettelo maailman rikkaimmista ihmisistä Forbesin mukaan

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Sisätulo
**Sisätuloavaruus** on matematiikan käsite, tarkemmin ottaen algebrallinen rakenne. Se on vektoriavaruus, jossa on lisärakenteena sisätulo. Sisätulo mahdollistaa kysymykset muun muassa avaruuden alkioiden välisistä kulmista ja ortogonaalisuudesta. Lisäksi sisätulo indusoi vektoriavaruuteen normin, jolla voidaan mitata alkioiden "suuruuksia" ja metriikan, jolla puolestaan voidaan mitata alkioiden välisiä etäisyyksiä.

Määritelmä
----------

Olkoon V vektoriavaruus, jonka skalaarikunta on F (reaaliluvut \mathbb {R}  tai kompleksiluvut \mathbb{C}). **Sisätulo** on kuvaus \langle\cdot,\cdot\rangle:V\times V \rightarrow F, joka toteuttaa aksioomat:

* Konjugaattisymmetrisyys

 \langle f,g \rangle = \langle g,f \rangle^\*\quad \forall f,g \in V (symboli {}^\* on kompleksikonjugaatti).
* Seskvilineaarisuus

 \langle a f, g\rangle = a\langle f,g\rangle \quad \forall a\in F \quad \forall f,g \in V ja
 \langle f, g+h\rangle = \langle f,g\rangle+\langle f,h\rangle \quad \forall f,g,h \in V.
* Ei-negatiivisuus

 \langle f,f\rangle \ge 0 \quad \forall f \in V
* Ei-degeneratiivisuus

\langle f,f\rangle = 0 \,\,\, \quad \Rightarrow \quad f = 0.

Pistetulo
---------

Tavalliset tason (\mathbb{R}^2) tai kolmiulotteisen avaruuden ({\mathbb {R}}^{3}) vektorit muodostavat sisätuloavaruuden, jossa sisätulo on sama kuin vektorien pistetulo. Geometrisesti kahden vektorin pistetulo voidaan määritellä niiden itseisarvojen tulona kerrottuna niiden välisen kulman kosinilla:

\langle\mathbf x , \mathbf y \rangle = \mathbf{x} \cdot \mathbf{y} := \left| \left| \mathbf{x} \right| \right|
\left| \left| \mathbf{y} \right| \right| \cos \theta ,
Pistetulo toteuttaa kaikki edellä annetut aksioomat.

Normi ja kulma yleisesti
------------------------

Pistetulon geometriseen määritelmään perustuen voidaan käänteisesti määritellä vektorin itseisarvo eli normi sekä vektorien välinen kulma missä tahansa sisätuloavaruudessa. Vektorin normi määritellään neliöjuureksi sen sisätulosta itsensä kanssa:

\left| \left| \mathbf{x} \right| \right| = \sqrt {\langle\mathbf x , \mathbf x \rangle }
Tällöin vektorien *x* ja *y* välinen kulma \theta voidaan yleisesti määritellä jakamalla niiden sisätulo niiden normien tulolla ja ottamalla saadusta osamäärästä arkuskosini: 

\theta = \arccos \left(\frac{\langle\mathbf x , \mathbf y \rangle}{ \left| \left| \mathbf{x} \right| \right| \left| \left| \mathbf{y} \right| \right|}\right)
Jos kahden vektorin sisätulo on nolla, ne ovat ortogonaaliset, mikä tason tai kolmiulotteisen avaruuden vektorien tapauksessa merkitsee, että ne ovat kohtisuorassa toisiaan vastaan.

Katso myös
----------

* kanta

Lähteet
-------

1. 1 2  Rynne, Bryan P. ja Youngson, Martin A.: "3.1", *Linear Functional Analysis*, s. 51. Springer, 2000. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Jalava, Väinö: *Moderni analyysi I*. 15. Tampere: TTKK, 1976. ISBN 951-720-223-7.
World Trade Centerin rakennus Helsingissä, jossa yhteystoimisto sijaitsee.
**Taipein Helsingin yhteystoimisto** (kiin.: 駐芬蘭臺北代表處; pinyin: *Zhù Fēnlán Táiběi Dàibiǎo Chù*) on Taiwanin *de facto* suurlähetystö Suomessa. Kyseessä on virallisesti yhteystoimisto eikä suurlähetystö, koska Suomella ja Taiwanilla ei ole virallisia diplomaattisia suhteita.

Yhteystoimiston vastuulla on edistää Suomen ja Taiwanin kahdenvälisiä suhteita talouden, kulttuurin, koulutuksen ja tutkimuksen saralla. Lisäksi yhteystoimistosta saa konsulaattipalveluita.

Yhteystoimisto avattiin vuonna 1990. Seuraavana vuonna Taipeihin avattiin vastaava Suomea edustava toimisto. Helsingin yhteystoimisto sijaitsee osoitteessa Aleksanterinkatu 17 World Trade Centerin rakennuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Taiwan: matkustustiedote *um.fi*.
2. ↑  駐芬蘭代表處簡介 *駐芬蘭台北代表處 Taipei Representative Office in Finland*.  2016. Viitattu 23.8.2021. (kiinaksi)
3. ↑  Bilateral relations between Finland and Taiwan *Taipei Representative Office in Finland 駐芬蘭台北代表處*.  2013.  Arkistoitu 23.8.2021. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  ROC Embassies and Missions Abroad  31.7.2017. Bureau of Consular Affairs. Viitattu 23.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhteystoimiston kotisivut
Vaijerikäyttöinen traktorin perässä oleva Temmes-kaivinkone 1961.
**Temmes-kaivuri** oli suomalainen mekaaninen kaivukone, jota valmisti Raahe Oy noin vuosina 1955–1965 kaikkiaan 1 043 kappaletta. Kaivuria käytettiin maataloustraktoreiden lisälaitteena ja se kytkettiin traktorin voimanulosottoon joko suoraan tai oman puomilla hinattavan yksiakselisen perävaununsa kautta. Kaivurin kauhan tilavuus oli 120 litraa, ja traktorilta vaadittiin vähintään 15 hevosvoiman teho. Kaivurista tehtiin ajan myötä parannetut mallit Temmes Kymppi ja Temmes 65.

Temmeksestä kotoisin ollut Hannes Pehkonen ja Limingasta kotoisin ollut Eeli Lempinen rakensivat 1950-luvun alussa kahden vuoden aikana Temmeksellä Pehkosen maatilan Vikiön pirtissä kaivurin prototyypin puusta ja vanhoista auton osista. Kaivuri sai nimensä prototyypin rakennuspaikan mukaan. Kaivurin jatkosuunnittelu, valmistus ja sarjatuotanto tapahtui sitten Raahessa Raahe Oy:n tuotantolaitoksilla. Kaivurin valmistus jatkui 1960-luvun puoliväliin saakka, jolloin hydrauliset kaivinkoneet syrjäyttivät sen. Raahe Oy valmisti myös järeämpää *Roima*-merkkistä mekaanista kaivinkonetta, jonka valmistus päättyi samoihin aikoihin. Temmes-kaivuri palkittiin kultaisella mitalilla vuonna 1955 Suomen teollisuusnäyttelyssä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Temmes-kaivuri, Ruona 100-sivusto
2. 1 2  Raahessa valmistettu Temmes-kaivuri oli ihmevehje sillä se korvasi lapion, Raahen Seutu 29.04.2019
3. ↑  Vaijeri Temmes cable backhoe, Maanrakennuskoneita-blogi 15.3.2016
4. ↑  Roima ja Temmes – raahelaiset kaivinkoneet, Koneviesti 03/2020

Kirjallisuutta
--------------

* Auno Aunola : *Temmes-kaivuri: keksintö ja sen tekijät*. Raahen PR-Palvelut Oy, Raahe 2019 ISBN 978-952-94-1380-5

Aiheesta muualla
----------------

* Temmes-kaivuri, Fordson Major-traktoriin sovitettuna, Vakolan koetusselostus 219, Luken sivut
* Zetor 25A ja Temmes (Youtube)
* Fordson Super Major & Temmes Kymppi (Youtube)
**Carl August Borgström** (11. syyskuuta 1909 Helsinki – 4. heinäkuuta 1988) oli suomalainen lääkäri ja metsästyskulttuurin vaalija. 

Borgströmin vanhemmat olivat Nils Borgström ja Ruth Aschan ja puoliso vuodesta 1935 Clara Doris Tallberg. Borgström tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi 1932 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1939. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1959 ja sai hermo- ja mielitautien erikoislääkärin pätevyyden 1945. Borgström työskenteli valmistuttuaan useissa eri sairaaloissa. Hän oli helsinkiläisen Kammion sairaalan sekä samanaikaisesti Vernan sairaalan ylilääkärinä vuosina 1945–1952 ja Hesperian sairaalan apulaisylilääkärinä 1952–1961 ja ylilääkärinä 1961–1975. Sotilasarvoltaan Borgström oli lääkintäkapteeni (1940). Borgström oli aktiivinen metsästyksen ja metsästyskulttuurin harrastaja. Hän keräsi yli 10 000 teosta käsittäneen kokoelman metsästysaiheisia kirjoja, jonka lahjoitti Suomen metsästysmuseolle. Borgström sai professorin arvonimen vuonna 1976.

Maanviljelysneuvos Nils Gustaf Borgström oli Carl-August Borgströmin veli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 55-56. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. 1 2 3  Kuolleita. Professori C. A. Borgström. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  9.7.1988. Viitattu 15.4.2022.
3. ↑  Nils Borgström *Biografiasampo*. Viitattu 15.4.2022.
Bonnie Bramlett vuonna 2004.
**Bonnie Bramlett** (o.s. *Bonnie Lynn O’Farrell*, s. 8. marraskuuta 1944 Altona, Illinois) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli alun perin tunnetuksi rocklauluduosta Delaney & Bonnie, jonka hän muodosti silloisen aviomiehensä Delaney Bramlettin kanssa. Duon Friends-taustayhtyeessä vieraili ajan huippumuusikoita, kuten Eric Clapton, George Harrison ja Jimi Hendrix.

Elämä ja ura
------------

Bonnie Bramlett on kotoisin Illinois’n osavaltiosta. Siellä hän lauloi jo 14–15-vuotiaana taustoja muun muassa Albert Kingille sekä Ike & Tina Turnerille, joiden Ikettes-lauluryhmässä hän esiintyi muutaman kerran ensimmäisenä valkoihoisena, iholtaan tummaksi värjättynä. Bonnie muutti Los Angelesiin 1967 ja tapasi pian Delaney Bramlettin.

Sekä avioliitto että musiikillinen yhteistyö Delaney Bramlettin kanssa päättyivät 1972, ja Bonnie Bramlett lähti soolouralle. Hänen esikoisalbumillaan *Sweet Bonnie Bramlett* (1973) soittaa taustoja skotlantilainen Average White Band. Bramlett esiintyi 1970-luvulla muun muassa Stephen Stillsin kanssa ja tuli 1980-luvulla tunnetuksi gospellaulajana. Vuonna 1988 hän meni naimisiin muusikko-näyttelijä Danny Sheridanin kanssa, joka tuotti hänen levyjään.

Bonnie Bramlett on ollut mukana kirjoittamassa monia 1970-luvun hittikappaleita, kuten Leon Russellin kanssa yhdessä tehty "Superstar", jonka ovat levyttäneet muun muassa Rita Coolidge ja The Carpenters, sekä Eric Claptonin kanssa syntynyt, tämän ensimmäiselle sooloalbumille päätynyt "Let It Rain". 

Delaney ja Bonnie Bramlettin tytär on laulaja Bekka Bramlett (s. 1968), joka oli 1990-luvun puolivälissä lyhyesti Fleetwood Mac -yhtyeen jäsenenä. Kaikki kolme nähdään sivuosissa vuoden 1971 elokuvassa *Nasta laudassa*. Bonnie Bramlett näytteli sivuhahmoa Bonnie Watkins vuosien 1988–1997 televisiosarjassa *Roseanne*, nimellä Bonnie Sheridan. Bonnie Bramlett nähdään myös baarimestarin roolissa vuoden 1991 elokuvassa *The Doors*.

Lähteet
-------

1. ↑  Holzman, Jac & Gavan Daws (1998): *Follow the Music - The Life and High Times of Elektra Records in the Great Years of American Pop Culture*, FirstMedia, ISBN 0-9661221-1-9, s. 271.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bonnie Bramlett** Wikimedia Commonsissa

* Bonnie Bramlett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bonnie Bramlett
**Linda Karlström** on suomalainen verkkovaikuttaja. Hän asuu ruotsinkielisellä Pohjanmaalla Kruunupyyssä. Hän pitää rokotevastaista sivustoa vaccin.me ja toimii näkyvästi rokotteidenvastaisessa liikkeessä. Ruotsalainen yhdistys Vetenskap och Folkbildning valitsi hänet vuoden 2020 harhaanjohtajaksi tammikuussa 2021.

Karlström on viiden lapsen kotiäiti. Hän valmensi telinevoimistelijoita. Vuonna 2021 Voimisteluliitto jätti hänet rankaisematta juutalaisvastaisista ja holokaustia vähättelevistä kommenteista, mutta hänen valmennustoimintansa IK Kronan -seurassa on päättynyt. Hän levittää rokotteidenvastaista viestiä luennoilla, lehtien yleisönosastokirjoituksissa ja bloginsa kautta.

Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n kaksi toimittajaa soluttautui Karlströmin toimintaan ja teki osin salaa kuvatun dokumentin *Dokument inifrån: Vaccinkrigarna*, jonka SVT esitti joulukuussa 2020. Dokumentin salaa kuvatuissa kohtauksissa paljastuu, että Karlström pitää rokotteita uuteen maailmanjärjestykseen pyrkivän juutalaisen valtaeliitin huijauksena. Dokumentissa Karlström myös kiistää holokaustin ainakin osittain ja pitää sitä lavastettuna. Hänen mukaansa se keksittiin, jotta ei paljastuisi, kuinka juutalaiset hallitsevat maailmantapahtumia. Karlström haastoi Ruotsin valtion oikeuteen, koska katsoi yksityiselämäänsä loukatun, ja maaliskuussa 2023 Tukholman käräjäoikeus määräsi maksettavaksi hänelle 100 000 kruunun korvauksen. Hän ja valtio saavat kuitenkin vastata omista oikeudenkäymiskuluistaan. Käräjäoikeuden mukaan Karlström esitti tarkoituksetonta todistelua erilaisista salaliittoteorioista ja siten aiheutti tuomioistuimelle turhaa työtä. Ruotsin valtio valittaa tuomiosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Om Vaccin.me, Redaktion, Linda Karlström Vaccin.me.  Arkistoitu 22.1.2020. Viitattu 29.1.2021. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Sharma, Leena: Valittu kansa.  *Suomen Kuvalehti*, 29.1.2021, nro 4. Artikkelin maksullinen verkkoversio..
3. ↑  Årets folkbildare och förvillare 2020  4.1.2021. Föreningen Vetenskap och Folkbildning. Viitattu 29.1.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  Holokaustia vähättelevä valmentaja Linda Karlström selvisi ilman rangaistusta *Helsingin Sanomat*.  1.4.2021.
5. ↑  Dokument inifrån: Vaccinkrigarna. SVT Play.  
Dokument inifrån: Vaccinkrigarna. Yle Arenan.
6. ↑  Typpö, Juho: Toimittajat soluttautuivat rokotevastaiseen liikkeeseen.  *Helsingin Sanomat*, 17.2.2021, s. B 6. Artikkelin maksullinen verkkoversio..
7. ↑  Nordgren, Richard: Linda Karlström får skadestånd av svenska staten. (Maksullinen) *Hufvudstadsbladet*, 16.3.2023, s. 5. Artikkelin verkkoversio.  (ruotsiksi)
8. ↑  Björklund, Sara: Svenska staten överklagar dom i fallet mot Linda Karlström.  *Hufvudstadsbladet*, 4.4.2023, s. 21. Artikkelin verkkoversio.
**Lasse Petteri Lenkkeri** (s. 8. helmikuuta 1946 Perniö) on suomalainen yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Lasse Lenkkeri syntyi autoilija Onni Aleksander Lenkkerin ja Kerttu Elsiina Lehtosen perheeseen. Hän avioitui 1969 Marja-Liisa Hovin kanssa. Kansakoulun käynyt Lenkkeri oli Ristiniemi Oy:n palveluksessa vuoteen1970, Toiminimi Lasse Lenkkerin haltija 1970–1996 sekä Haminan Veistosaha Oy:n toimitusjohtaja 1986–1997 ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Hän on ollut myös Hillon Paketointi Oy:n, Lenkkeri Oy:n, Havesa Timber Oy ja Havesa Components Oy:n hallitusten puheenjohtaja. Haminan kaupunginvaltuuston jäsen Lenkkeri oli 2001–2004 ja kaupunginhallituksen jäsen 2001–2002. Hänellä on ollut myös muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Lenkkeri sai 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sainio, Venla: Teollisuusneuvos Lasse Lenkkeri (1946–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 22.1.2024.
2. ↑  Ura. Suomen nopein höyläri. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  29.2.2004. Viitattu 22.1.2024.
Ritarikunnan tunnuksia
**Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen ritarikunta** (bulg. Орден Светите Кирил и Методий. *Orden Svetite Kiril i Metodij*) on bulgarialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1909 tsaari Ferdinand I:n käskystä. Ritarikunta on nimetty kahden pyhimyksen, Kyrilloksen ja Methodioksen mukaan. Historian saatossa ritarikunta on elvytetty kaksi kertaa: vuonna 1950 Bulgarian kansantasavallan toimesta ja vuonna 2003 nykyisen tasavallan toimesta.

Kuningaskunnan aikana kunniamerkkiä jaettiin siviileille, sotilashenkilöille ja papiston edustajille, jotka olivat edenneet uransa huipulle ja saaneet jo muita korkeita bulgarialaisia kunniamerkkejä. Ulkomaalaisille ritarikuntaa myönnettiin ansioista ihmisyyden hyväsi. Kuningaskunnan aikana luokkia ritarikunnassa oli vain yksi.

Nykyään Bulgarian tasavalta jakaa kunniamerkkiä tunnustuksena taiteen, tieteen, opetuksen ja kulttuurin saralla. Tasavallan jakamassa ritarikunnassa on kolme luokkaa.

* ritarikunnan nauha

Lähteet
-------

1. ↑  Order of Saints Cyril and Methodius *wawards.org*. Viitattu 15.7.2023.
2. 1 2  The Order of Saints Cyril and Methodius - Bulgarian Medals & Orders *identifymedals.com*.  24.4.2020. Viitattu 15.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Order of SS Cyril and Methodius *Bulgarian Royal Decorations*.  2023. Viitattu 15.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  ODM of the Republic of Bulgaria: Order of SS. Cyril and Methodius *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 15.7.2023. (englanniksi)
**Aljona Sidko** (s. 20. syyskuuta 1979 Krasnojarsk) on venäläinen hiihtäjä, joka on keskittynyt pääasiassa sprinttimatkoille.

Sidkon paras henkilökohtainen arvokisasaavutus on vapaalla hiihtotavalla käydyn sprintin olympiapronssi 2006 Torinosta. Lisäksi hän on saavuttanut 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa pronssia sprintin parikilpailusta. Maailmancupissa Sidko on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa Nové Městossa joulukuussa 2005.

Sidko on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. Hänen harrastuksiaan ovat tietokoneet ja internet. Seuratasolla hän edustaa Dynamoa.

Sidko antoi positiivisen dopingnäytteen Moskovan lähellä käydyssä kilpailussa 26. joulukuuta 2009. Venäjän hiihtoliitto määräsi hänet kahden vuoden kilpailukieltoon.

Lähteet
-------

* Aljona Sidko Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Sidko kärysi - ulos Venäjän olympiaryhmästä *Yle.fi*.  26.1.2010. Viitattu 26.1.2010.
2. ↑  Venäjän hiihtoliitto määräsi kärynneen hiihtäjän pannaan *iltasanomat.fi*.  27.1.2010. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 29.1.2010. Viitattu 27.1.2010.