recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Svenska frivilligbataljonen** viralliselta nimeltä **Erillinen Komppania** oli ruotsalaisista koostunut vapaaehtoisjoukko jatkosodassa. Tammikuussa 1942 Suomeen jääneistä ruotsalaisista sekä uusista tulokkaista perustettiin Erillinen Komppania (Er.K) ruotsinkieliseen 17. Divisioonaan kuuluneeseen Jalkaväkirykmentti 13:een. Vapaaehtoisjoukko taisteli vuodet 1942, 1943 ja alkuvuoden 1944 Itä-Karjalassa Syvärillä, mistä heidät siirrettiin kesäkuussa 1944 Karjalankannakselle. Siellä he osallistuivat Talin–Ihantalan taisteluihin.

Suomessa taisteli kesästä aina joulukuun alkuun 1941 Hangon rintamalla ruotsalainen vapaaehtoispataljoona. Puna-armeijan vetäydyttyä talvisodan rauhassa sille siirtyneeltä Hangon vuokra-alueelta taistelut päättyivät Hangon rintamalla ja ruotsalainen vapaaehtoispataljoona hajotettiin.

Taistelut Itä-Karjalassa Syvärillä
----------------------------------

Tammikuussa 1942 Suomeen jääneistä ruotsalaisista sekä uusista tulokkaista perustettiin Erillinen Komppania (Er.K) ruotsinkieliseen 17. Divisioonaan kuuluneeseen Jalkaväkirykmentti 13:een (JR 13). Heidät kuljetettiin Turusta Itä-Karjalaan Podporožjeen eli suomalaisittain Koskenalaan. Heidän rintamaosansa oli Syvärin rintamalla Jandebajoen linjalla kahden kilometrin mittainen rintamaosa. Sodan kestäessä komppanian kannalta ongelmaksi tuli sotilaiden väheneminen, sillä uusia vapaaehtoisia ei tullut palvelukseen riittävästi korvatakseen poistumaa. Kaikkiaan Erillisessä Komppaniassa palveli 404 vapaaehtoista - osa vain lyhyen aikaa.

Taistelut Karjalankannaksella
-----------------------------

Neuvostoliiton aloitettua kesäkuussa 1944 suurhyökkäyksen Karjalankannaksella Erillinen Komppania siirrettiin JR 13:n mukana Syväriltä Kannakselle. Komppanian vahvuus oli tällöin vain 64 miestä, joista 53 oli ruotsalaista vapaaehtoista. Komppania osallistui Tali-Ihantalan suurtaisteluun ja koki kovia menetyksiä. Komppanian vahvuus putosi muutamassa päivässä 20 mieheen. Kaikkiaan ruotsalainen vapaaehtoiskomppania menetti 41 kaatuneena ja 84 haavoittuneena.

Muista jatkosodan ruotsalaisvapaaehtoisista
-------------------------------------------

Erillisen Komppanian lisäksi ruotsalaisvapaaehtoisia oli myös muissa sotayhtymissä eli ruotsinkielisissä Jalkaväkirykmentti 24:ssä ja Jalkaväkirykmentti 61:ssä. Kenttätykistössä oli noin 30 ja ilmatorjuntatykistössä 10 ruotsalaisvapaaehtoista. Lisäksi ruotsalaisvapaaehtoisia oli jatkosodan aikana panssarivaunuasentajina noin 100 ja automekaanikkoina 170. Ruotsalaisia lääkäreitä, eläinlääkäreitä ja sairaanhoitajia työskenteli Suomessa jatkosodan eri vaiheissa 210 henkilöä. Myöhemmin hoitohenkilökuntaa kotiutettiin vuonna 1943, mutta hoitoa Suomen armeijan haavoittuneille sotilaille järjestettiin sen jälkeen Ruotsissa.

Kaikkiaan jatkosodan aikana Suomen armeijassa palveli 1709 ruotsalaisvapaaehtoista sotilas- ja siviilitehtävissä.

Lähteet
-------

* Kotro, Arto: "Ulkomaalaiset ja heimokansat Suomen armeijassa", *Jatkosodan Pikkujättiläinen (toim. Jari Leskinen ja Antti Juutilainen)*, s. 300-322. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-28690-7.

### Viitteet

1. ↑  Kotro, 2006, s. 301–304
2. 1 2 3 4  Kotro, 2006, s. 303
3. ↑  Kotro, 2006, s. 303-304
**Masayuki Uemura** (jap. 上村雅之, *Uemura Masayuki*; 1943 – 2021) oli japanilainen professori, pelialan insinööri ja videopelituottaja. Hän oli muun muassa Nintendo Entertainment System ja Super Nintendo Entertainment System -konsoleiden pääarkkitehti. Uemura tuli töihin Nintendolle 1970-luvun alussa, kun Gunpei Yokoi palkkasi hänet Sharp Electronicsista kehittämään *Nintendo Beam Guns* -ammuntapeliä, jossa käytettiin Uemuran entisen työnantajan kehittämiä aurinkokennoja. 1970-luvun lopulla Uemura ehdotti Nintendon silloiselle toimitusjohtajalle Hiroshi Yamauchille oman pelikonsolin kehittämistä; syntyi sarja kasetittomia Color TV Game -konsoleita. 

Vuonna 1981 Nintendon johtaja Hiroshi Yamauchi antoi Uemuralle tehtäväksi suunnitella uusi pelikonsoli, josta tuli Famicom (länsimaissa Nintendo Entertaiment System, NES).
Vuonna 1984 Uemura sai johdettavakseen Nintendo Research & Development 2 -työryhmän , josta Uemura vetäytyi eläkkeelle vuonna 2004; siitä lähtien hän toimi neuvonantajana .

Pelit
-----

Masayuki Uemura osallistui seuraavien pelien tekoon:

* *NES Open Tournament Golf*, (1991)
* *Super Mario Bros. Deluxe*, (1999)
* *Kirby Tilt 'n' Tumble*, (2000)
* *Super Mario Advance*, (2001)

Lähteet
-------

1. ↑  Liedholm, Marcus & Mattias. Masayuki Uemura. nintendoland.com (englanniksi) Luettu 30. elokuuta 2006
2. ↑  Pietarinen, Harri: Nintendon NES-klassikkokonsolin suunnittelija Masayuki Uemura on kuollut *Helsingin Sanomat*.  9.12.2021. Viitattu 9.12.2021.
3. ↑
4. ↑  Jenkins, David. Japanese Conference Gets Miyamoto, Kojima, Iwatani. gamasutra.com (englanniksi) Luettu 30. elokuuta 2006
5. ↑  Damien McFerran: Masayuki Uemura, Creator Of The NES And SNES, Has Passed Away *nintendolife.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
6. ↑  Liedholm, Marcus & Mattias. History of Nintendo. nintendoland.com (englanniksi) Luettu 30. elokuuta 2006
7. ↑  Masayuki Uemura[vanhentunut linkki]. n-sider.com (englanniksi) Luettu 30. elokuuta 2006
8. ↑  Masayuki Uemura. mobygames.com (englanniksi) Luettu 30. elokuuta 2006

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili *MobyGames*-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
Wienin Leopoldstadtissa on säilynyt vuosina 1942–1944 rakennettu Flaktorni.
**Flak-tornit** (saks: *Flaktürme*) olivat Natsi-Saksan käyttämiä suuria ilmapuolustustorneja, joita rakennettiin suurkaupunkeihin torjumaan liittoutuneiden pommikoneita toisessa maailmansodassa. Tornit korvasivat korkeiden maastokohteiden puutetta ilmatorjunta-aseiden sijoittelussa. Nimensä ne saivat 128 millimetrin Flak 40 -ilmapuolustuskanuunoista (saks. *Flugabwehrkanone*), jotka olivat Saksan tärkeimmät ilmatorjuntatykit pommituslentoja vastaan.

RAF:n ensimmäisten Berliiniin kohdistuneiden pommitusten jälkeen 1940 Hitler antoi rakentaa Berliinin keskustaan kolme massiivista Flak-tornia. Niitä rakennettiin myös Hampuriin (2 kpl), Wieniin (3 kpl) sekä Stuttgartiin ja Hampuriin. Pienempiä torneja tehtiin muuallekin, kuten Angersiin Ranskassa ja Helgolandiin Saksassa. Tornit olivat samalla väestönsuojia, joihin mahtui tuhansia ihmisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Numminen, Pekka: Natsien kuolemanlinnakkeet olivat niin vahvoja, että edes "Stalinin leka" ei mahtanut niille mitään – nyt niissä asuu puluja ja kaloja *Iltalehti*.  1.11.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de
**Vittorio Occorsio** (9. huhtikuuta 1929 Rooma – 10. heinäkuuta 1976 Rooma) oli italialainen syyttäjä. Hän tuli tunnetuksi julkisuudessa vuonna 1967, kun Italian sotilaallisen tiedustelupalvelun (SIFAR) entinen komentaja, kenraali Giovanni De Lorenzo haastoi *L'Espresso*-lehden oikeuteen kunnianloukkauksesta, lehden paljastettua De Lorenzon vuonna 1964 tekemän vallankaappaussuunnitelman (ns. "Piano Solo"). Oikeudenkäynnin aikana syyttäjänä toiminut Occorsio oivalsi, että toimittaja Lino Jannuzzin julkaisema artikkeli asiasta oli täysin todenmukainen, ja vaati siksi tämän vapauttamista syytteestä ja De Lorenzon asettamista syytettyjen penkille. Oikeus ei kuitenkaan tähän suostunut vaan tuomitsi Jannuzzin ja lehden pääjohtajan Eugenio Scalfarin kunnianloukkauksesta. Skandaali paisui valtaviin mittasuhteisiin ja asiaa tutkimaan asetettu parlamentaarinen komitea päätyi lopulta tulokseen että Occorsio oli ollut oikeassa ja Jannuzzin julkaisemat tiedot pitivät paikkansa.

Vuonna 1972 Occorsio sai tehtäväkseen tutkia oliko uusfasistisen Ordine Nuovo -järjestön toiminta laillista. Occorsio totesi pian, että näin ei ollut ja nosti syytteen 43:a järjestön jäsentä vastaan, joista 30 tuomittiin seuraavana vuonna eri rikoksista. Occorsion työn tuloksena sisäministeri Paolo Emilio Taviani päätti lakkauttaa järjestön vedoten sodan jälkeen (1952) säädettyyn lakiin (ns. *legge Scelba*) jonka oli määrä estää Italian vanhan fasistisen puolueen henkiin herättäminen.

Koska Ordine Nuovo lakkauttamispäätöksestä huolimatta jatkoi toimintaansa, Occorsio aloitti uuden esitutkinnan jonka kohteena oli 120 järjestön jäsentä. Oikeuteen asti hän ei asiaa kuitenkaan ehtinyt viedä. Heinäkuun 10. päivänä 1976 Occorsio murhattiin autoonsa Rooman Via Mogadiscio -kadulla kotinsa edustalla. Kaksi miestä pysäytti syyttäjän auton hänen lähtiessa kotoaan aamulla ja ampui hänet konepistoolilla. Ruumis peitettiin yhdeksällä Ordine Nuovon lentolehtisellä. Näissä ilmoitettiin että Occorsion oli tuominnut kuolemaan «erikoistuomioistuin», koska hän oli «demokratiadiktatuurin» palvelijana vainonnut Ordine Nuovon jäseniä.

Murhasta tuomittiin vuonna 1978 elinkautiseen vankeuteen Ordine Nuovon sotilaallisten toimien johtaja Pier Luigi Concutelli.

Lähteet
-------

* Zavoli, Sergio: *La notte della Repubblica*. Mondadori, 2015 (1992) 14. p.. (italiaksi)

Viitteet
--------

1. 1 2 3  Occorsio, Eugenio: Occorsio, Vittorio *Dizionario Biografico degli Italiani*.  2013. Viitattu 7.12.2018. (italiaksi)
2. ↑  Zavoli s. 20–22
3. ↑  Zavoli s. 163
4. ↑  Zavoli s. 164


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |

 |
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Svenska Österbotten** (vuosina 1894–1895 **Gamlakarleby Tidning**) oli Kokkolassa vuosina 1894–1898 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

*Svenska Österbotten* perustettiin ruotsinmielisen *Norra Postenin* kilpailijaksi. Kielikysymyksessä se oli maltillinen ja pyrki ensi sijassa toimimaan paikallisena uutislehtenä ja edistämään kansansivistyksen asiaa. Kansanlehtien tapaan suurin osa aineistosta painettiin fraktuurakirjasimilla. Vuonna 1898 lehti joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja lakkasi ilmestymästä uuden *Österbottningen*-lehden kilpailun takia.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1250 kappaletta vuonna 1896.

Vastaavat toimittaja
--------------------

* F.A. Hellström (1894–1895)
* August Jakobsson (1895–1897).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 86. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 86–87. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
3. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 87. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Gamlakarleby Tidning Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
* Svenska Österbotten Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
Svenska Lyceum, Liisankatu 13 vuonna 1961.
**Svenska lyceum i Helsingfors** eli **Helsingin ruotsalainen lyseo** (aiemmin **Helsingin ruotsalainen reaalilyseo**) oli Helsingin Kruununhaassa vuosina 1872–1973 eri nimillä toiminut valtion omistama ruotsinkielinen poikakoulu.

Historia
--------

Vuoden 1872 koulujärjestyksen nojalla Helsinkiin perustettu ruotsinkielinen reaalilyseo aloitti toimintansa syyskuussa 1872 nimellä **Reallyceum i Helsingfors**. Nimi muutettiin muotoon **Svenska reallyceum i Helsingfors** vuonna 1891, jolloin Helsinkiin perustettiin myös suomenkielinen reaalilyseo. Kun vuoden 1914 asetuksella kouluun perustettiin reaalilinjan rinnalle klassillinen linja, sen nimi muutettiin vuonna 1919 muotoon **Svenska lyceum i Helsingfors**. Ruotsalainen reaalilyseo toimi ensin Kirkkokadun ja Ritarikadun kulmatontilla sijainneessa raatimiehenleski Maria Cronsin talossa. Sittemmin tällä tontilla on sijainnut Svenska Privata Läroverket för flickor. Jo vuonna 1877 Koulu siirtyi uuteen koulurakennukseen osoitteessa Mariankatu 8. Koulurakennus muuttui sittemmin Teollisuuskouluksi ja jälleen suomenkieliseksi yhteiskouluksi.

Ruotsinkieliselle reaalilyseolle valmistui vuonna 1902 osoitteeseen Liisankatu 13 oma koulurakennus, jonka suunnitteli arkkitehti Theodor Decker ja viimeisteli hänen kuoltuaan Magnus Schjerfbeck. Talon rakensi rakennusmestari Johan Johanson urakalla. Koulun hinnaksi tuli 650 896 markkaa ja 46 penniä.

Poikakoulu Svenska lyceum ja vuonna 1919 perustettu tyttökoulu Svenska flickskolan i Helsingfors yhdistettiin vuosina 1968–1973 asteittain uudeksi Helsingfors svenska samlyceum -nimiseksi yhteiskouluksi. Koulu muutti vuonna 1972 pois Liisan­kadulta, minkä jälkeen talossa toimi Helsingin tyttölukio, myöhemmin Kruununhaan yhteislyseo ja peruskouluun siirtymisen jälkeen vuodesta 1977 Kruununhaan lukio. Musiikki­painotteinen lukio sai Sibelius-lukion nimen 1982.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Arkistonmuodostaja: Helsingfors svenska samlyceum (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisarkisto. Viitattu 5.2.2017.
2. ↑  Lars G. von Bonsdorff: *Reallyceum: Svenska Reallyceum Svenska Lyceum i Helsingfors 1872-1957*. Helsingfors Mercators Tryckeri 1960.
**Almighty Latin Eagles Nation** on yhdysvaltalainen rikollisjengi, joka on lähtöisin Halstedin ja Addisonin alueilta Chicagosta. Se perustettiin 1960-luvulla ja on osa Folk Nationia. Alun perin jengi oli tarkoitettu latinojen poliittiseksi organisaatioksi, mutta 1970-luvulla se muuttui rikolliseksi katujengiksi.

Tunnistus
---------

Latin Eaglesin jäsenet tunnistavat toisensa harmaasta ja mustasta väristä. He käyttävät myös symboleja, kuten kotkan pään kuva tai lentävän kotkan kuva. He käyttävät myös Folk Nationin symboleja.

Jengin kehitys
--------------

Jo hieman syntymisensä jälkeen ALEN osallistui huumeiden kuljetukseen, ryöstöihin ja murhiin, joka tapauksessa lisäsivät rikollisuutta 1980-luvulla. 

ALEN on myös alkuperäinen Folk Nationin perustaja. He kuuluivat myös latinalaisten katujengien liittoon ULO:on (United Latino Organization). Tähän liittoon kuului myös esimerkiksi Maniac Latin Disciples ja Insane Spanish Cobras, jotka olivat muiden ohella alkuperäisin Folk Nationin perustajia. 

Latin Eaglesin levitessä he joutuivat sotaan People Nation jengin, Almighty Latin King Nationin, kanssa. ALENilla on vieläkin sota alueista Latin Kingsin kanssa.
Luxemburgin kantonit.  
1 – Capellen  
2 – Clervaux  
3 – Diekirch  
4 – Echternach  
5 – Esch-sur-Alzette  
6 – Grevenmacher  
7 – Luxemburg  
8 – Mersch  
9 – Redange  
10 – Remich  
11 – Vianden  
12 – Wiltz
**ISO 3166-2:LU** on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Luxemburgille. ISO 3166-2:LU on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 12 kantonin koodit.

Koodit
------

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Luxemburgin maakoodi "LU" ja toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.

| Koodi | Alue |
| --- | --- |
| LU-CA | Capellen |
| LU-CL | Clervaux |
| LU-DI | Diekirch |
| LU-EC | Echternach |
| LU-ES | Esch-sur-Alzette |
| LU-GR | Grevenmacher |
| LU-LU | Luxembourg |
| LU-ME | Mersch |
| LU-RD | Redange |
| LU-RM | Remich |
| LU-VD | Vianden |
| LU-WI | Wiltz |

Katso myös
----------

* ISO 3166-2, lähdetaulukko kaikille alueellisille koodeille
* ISO 3166-1, lähdetaulukko kaikille maakoodeille, jota käytetään esimerkiksi verkkotunnusten päätteissä

Lähteet
-------

1. ↑  ISO 3166:LU ISO. Viitattu 1.6.2016. (englanniksi)
Molekyylidynamiikkaa käytetään usein simuloimaan biofysikaalisia systeemejä. Tässä esitettynä sadan pikosekunnin simulaatio vedestä. 
**Molekyylidynamiikka** (MD) on tietokonesimulaatiometodi, jonka avulla tutkitaan atomien ja molekyylien dynamiikkaa niiden vuorovaikuttaessa toistensa kanssa. Atomien ja molekyylien liikeradat selvitetään ratkaisemalla numeerisesti Newtonin liikeyhtälöt, joissa atomien väliset voimat ja energiat lasketaan käyttämällä ns. voimakenttiä. Molekyylidynamiikan kehitys alkoi 1950-luvun lopussa, ja nykyään sitä sovelletaan enimmäkseen fysikaalisessa kemiassa, materiaalitieteessä ja biomolekyylien mallinnuksessa.

Käytännössä simulaatiota varten on ensin rakennettava systeemistä kolmiulotteinen malli, ja valittava käytettävä voimakenttä kuvaamaan atomien välisiä vuorovaikutuksia. Tämän jälkeen systeemin rakenne optimoidaan lähimpään energiaminimiin. Tarvittaessa systeemille valitaan lämpötila, paine, liuotin, reunaehdot ja lukuisia muita parametreja.

Varsinainen simulaatio käynnistetään asettamalla atomeille alkunopeudet. Tämän jälkeen jokaisella aika-askeleella lasketaan atomien väliset voimat, joiden perusteella selvitetään atomien uudet sijainnit, nopeudet, energiat sekä muut tutkittavat havaintosuureet. Kun haluttu simulaatioaika on saavutettu, voidaan atomijoukolle laskea erilaisia ominaisuuksia aikakeskiarvojen avulla. Tietyissä tapauksissa näitä simulaatioista saatuja ominaisuuksia voidaan verrata kokeellisiin tuloksiin. Simulaatiodata mahdollistaa myös sellaisten koko- ja aikaskaalojen tutkimisen, joita nykyiset kokeelliset menetelmät eivät saavuta.
**Vitali Vasilijevitš Fedortšuk** (ven. Виталий Васильевич Федорчук, 27. joulukuuta 1918 – 29. helmikuuta 2008) oli Neuvostoliiton KGB:n johtaja 1982 ja sisäministeri 1982–1986.

Fedortšuk syntyi talonpoikaisperheeseen Ognjovkan kylässä Ružynissa Žytomyrissa Ukrainassa. Hän liittyi salaiseen poliisiin 1939 ja palveli sodan aikana SMERŠssa. Edettyään urallaan hän kohosi Ukrainan KGB:n johtoon 1970. Hän seurasi tukijaansa Juri Andropovia Neuvostoliiton KGB:n johdossa 26. toukokuuta 1982.

Kun Andropovista tuli pääsihteeri Brežnevin kuoltua, hän nimesi Fedortšukin saman vuoden joulukuussa maan sisäministeriksi, missä asemassa hän toimi joulukuuhun 1986 asti, jolloin menetti asemansa Gorbatšovin uudistuksissa. Hän toimi vielä tämän jälkeen puolustusministeriön tarkastajana.

Lähteet
-------

* Former KGB chief Vitaly Fedorchuk dies at 89, AP/IHT
* Former KGB chief dies in Moscow at 89, RIA

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**Moldovan** oli tarkoitus osallistua ensimmäistä kertaa **Turkvision laulukilpailuun**, vuonna 2016, mutta osallistuminen peruttiin, sillä kilpailua ei järjestetty. Moldova yritti kuitenkin debyyttiä seuraavan vuoden kisaan vuonna 2017.

Historia
--------

### 2016

Moldova oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Polina Stefoglo kappaleella "Yallah Yallah!".

### 2017

Moldova osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Polina Stefoglo kappaleella "Yallah Yallah!".

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Polina Stefoglo | Turkki | "Yallah Yallah!" | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Polina Stefoglo | Turkki | "Yallah Yallah!" | Kilpailu peruttu |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Moldova: "Yallah Yallah!" Title of First Turkvision Song Contest Entry  5.12.2016. eurovoix.com.  Arkistoitu 5.12.2016. Viitattu 5.12.2016. (englanniksi)
**Elle** (ääntämys espanjaksi [ˈeʎe], monikossa ***elles***) on espanjan kielessä esiintyvä sukupuolineutraali yksikön kolmannen persoonan pronomini. Se on vaihtoehto espanjan sukupuolittuneille pronomineille *él* (miehille) ja *ella* (naisille).

Perinteisesti espanjassa on käytetty merkkejä @ tai x kuvaamaan sukupuolineutraalia ilmaisua ja sanoissa kuten esim. *todxs* ('kaikki'). Vokaalin E katsottiin oleva näitä luonnollisempi vaihtoehto.

Lokakuussa 2020 Real Academia Española (RAE) lisäsi pronominin ns. Observatorio de Palabras -listalleen, johon lisätään merkittäviä espanjan kielen uudissanoja, mutta joita ei vielä kuitenkaan ole otettu osaksi virallista sanakirjaa. RAE poisti pronominin listaltaan melko nopeasti sen aiheutettua hämmennystä.

Lähteet
-------

1. ↑  The pronoun 'elle' offers an alternative for Spanish speakers outside the gender binary *NBC News*. Viitattu 2.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  La lengua no tiene sexo: "Elle está cansade" *El Español*.  18.6.2017. Viitattu 2.7.2021. (espanjaksi)
3. ↑  La RAE incluye el pronombre "elle" en su Observatorio *RTVE*.  28.10.2020. Viitattu 2.7.2021. (espanjaksi)
4. ↑  'Ella', ‘él' y no 'elle': RAE quita palabra del lenguaje inclusivo *El Tiempo*.  5.11.2020. Viitattu 2.7.2021. (espanjaksi)
**Moldavian demokraattinen tasavalta** (romaniaksi *Republica Democratică Moldovenească*), joka tunnetaan myös nimellä **Moldavian tasavalta**, oli lyhytikäinen valtio Mustanmeren rannalla Romanian ja Ukrainan välissä.

Historia
--------

Moldavian demokraattinen tasavalta syntyi ensimmäisen maailmansodan ja bolševikkivallankumouksen aikana, kun Bessarabian poliittiset johtajat muodostivat Kansallisen neuvoston, joka julisti Bessarabian itsenäiseksi nimellä Moldavian demokraattinen tasavalta. Helmikuussa 1918 valtio julistautui täysin itsenäiseksi Venäjän vallasta. Kaksi kuukautta myöhemmin se liittyi Romaniaan.

Maantiede
---------

Moldavian demokraattinen tasavalta ulottui Prut-joelta lännessä Dnestr-joelle idässä ja etelässä Mustanmeren rannikolle asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Beginning of the Soviet Period *Moldova: A Country Study*.  1995. GPO for the Library of Congress. Viitattu 11.7.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moldovan demokraattinen tasavalta** Wikimedia Commonsissa
**Michele "Mikko" Merckling** (26. toukokuuta 1928 Schaffhausen, Sveitsi – 20. toukokuuta 2014 Espoo, Suomi) oli sveitsiläissyntyinen arkkitehti, joka työskenteli pitkään Alvar Aallon toimistossa. Työuransa jälkeenkin hän toimi Aallon arkkitehtuurin oppaana.

Essenin Aalto-Theater, jonka suunnittelijana Aallon toimistossa Merckling oli. Alvar Aalto voitti oopperatalon suunnittelukilpailun 1959, mutta talon rakentaminen alkoi vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1983 ja se valmistui 1988.
Luganossa kasvanut Merckling valmistui arkkitehdiksi Zürichin teknillisessä korkeakoulusta. Hän muutti Suomeen 1960-luvun alussa ja löysi suomen kielen opettajakseen arkkitehdin, josta sittemmin tuli hänen vaimonsa. Perheen koti oli Tapiolassa. Merckling työskenteli Veikko Malmion ja Heikki Castrénin toimistoissa ennen siirtymistään Aallon toimistoon.

Alvar Aallon toimistossa Mercklingin suunnittelutöihin kuului muun muassa Essenin oopperatalo eli Aalto-Theater, joka valmistui 1988 sekä Jyväskylän yliopiston liikuntalaitos (1970).

Merckling vastasi vuonna 1972 Vuoden betonirakenne -palkinnon saaneen MJ-vesitornin arkkitehtisuunnittelusta. Ensimmäinen MJ-vesitorni pystytettiin Nurmijärvelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Merckling, Anna & Oksala, Tarkko & Nava, Vezio: Sveitsiläinen oli arkkitehtuurin opas Aallon toimistossa. (Muistokirjoitus) *Helsingin Sanomat*, 24.8.2014, s. C33.  Sanoma Media Finland. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.8.2014.
2. ↑  Vuoden betonirakenne on valittu vuodesta 1970 lähtien *Betoni.com*. Betoniteollisuus ry.  Arkistoitu 28.12.2013. Viitattu 24.8.2014.
Ellef Ringnesin saari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Ellef Ringnes Island |
| Sijainti | 
78°37′N, 101°56′WNunavutQikiqtaalukin alueKanada |
| Saariryhmä | 
SverdrupinsaaretKuningatar Elisabetin saaretKanadan arktiset saaret |
| Vesialue | 
Pohjoinen jäämeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
nimeämätön huippu 260 m |
| Pinta-ala | 
11 295 km² |

Väestö| Asukasluku | 
(asumaton) |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ellef Ringnesin saari** (engl. *Ellef Ringnes Island*) on yksi kolmesta suurimmasta Sverdrupinsaaresta, jotka sijaitsevat pituuspiirien 78 ja 79 välillä Nunavutin territoriossa Kanadassa. Saari sijaitsee sen länsipuolella olevan Bordensaaren ja itäpuolen Amund Ringnesin saaren välissä. Saaren pinta-ala on 11 295 km², se on 69. suurin saari maailmassa ja 16. suurin Kanadassa. Saaren korkein kohta on nimeämätön huippu, joka kohoaa 260 metriä merenpinnasta.

Norjalaisen Otto Sverdrupin retkikunta löysi Sverdrupin saaret ja nimesi Ellef Ringnesin saaren Oslossa toimineen Ringnesin panimon toisen perustajan Ellef Ringnesin mukaan. Ringnes toimi Svedrupin tutkimusmatkan yhtenä rahoittajana. Saari oli Norjan valtion omaisuutta vuodesta 1902–1930, minkä jälkeen se siirtyi Kanadalle.

Ellef Ringnesin saari on asumaton, mutta sen länsirannikolla toimi vuosien 1948–1978 aikana miehitetty Yhdysvaltain ja Kanadan yhteistyönä perustettu arktinen Isachsenin sääasema (H.A.W.S.) (engl. *A High Arctic Weather Station*). Vuonna 1989 miehitetyn aseman tilalle pystytettiin automatisoitu, satelliittilinkillä varustettu sääasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Sea Islands (Arkistoitu – Internet Archive) Natural Resources Canada (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑  High Arctic Weather Stations (Arkistoitu – Internet Archive) The Canadian Encyclopedia (englanniksi)
3. ↑  Current Conditions: Isachsen Enviroment Canada (englanniksi), (ranskaksi)

Tarkempi kuva Ellef Ringnesin saarestaTarkempi kuva Ellef Ringnesin saaresta
**OnePlus 6** on OnePlussan valmistama älypuhelin, joka on OnePlus 5T:n seuraaja.

Julkistus
---------

OnePlus julkaisi OnePlus 6:n 16. toukokuuta 2018 Lontoossa järjestetyssä tilaisuudessa. Myynti Suomessa alkoi 21. toukokuuta 2018.

Ominaisuudet
------------

Puhelin on saatavilla joko 6 tai 8 gigatavun RAM-muistilla, ja sisäistä tallennustilaa on 64, 128 tai 256 gigatavua. Puhelin julkaistiin aluksi kolmessa eri värissä: kiiltävä musta (Mirror Black), mattamusta (Midnight Black) ja valkoinen (Silk White).

Puhelimessa on Qualcomm Snapdragon 845 -prosessori ja Adreno 630 -grafiikkapiiri. Puhelimen AMOLED-näyttö on aiemmista OnePlussan puhelimista poiketen 19:9-kuvasuhteinen AMOLED-näyttö, jossa on lovi yläreunassa. Puhelimen etu- ja takaosa ovat kummatkin Gorilla Glass 5 -lasia. Sormenjälkitunnistin on puhelimen takana kameroiden alapuolella.

OnePlus 6:ssa on takana kaksoiskamera; Sony IMX 519 on ykköskamera, ja Sony IMX 376K vastaa bokeh-efektistä.

Puhelin on valmistajan mukaan vettä sietävä, mutta sitä ei ole sertifioitu IP-koodin mukaisesti. OnePlus suosittelee, ettei puhelinta käytettäisi veden alla. Tubettaja JerryRigEverythingin mukaan puhelimessa on IP67-luokitusta vastaavia kosteudenestoratkaisuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Lehtiniitty, Markus: Ensitunnelmat OnePlus 6:sta: Parannukset jakavat myös mielipiteitä – edelleen monin tavoin erinomainen älypuhelin *Mobiili.fi*.  16.5.2018. Viitattu 16.5.2018.
2. ↑  OnePlus 6 Price, Specifications, Release Date Revealed: Live Updates *NDTV Gadgets360.com*.  16.5.2018. Viitattu 16.5.2018. (englanniksi)
3. 1 2  OnePlus 6 Teardown! - How Water Proof is it really? *YouTube*.  29.5.2018. Viitattu 20.8.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
OnePlussan älypuhelimet |
| --- |
|  |
| 
* One
* 2
* X
* 3
* 3T
* 5
* 5T
* 6
* 6T
* 7
	+ Pro
* 7T
	+ Pro
* 8
	+ Pro
* Nord
* 9
	+ Pro

 |

 |
**August (Aukusti) Kuokkanen** (3. tammikuuta 1850 Kuopio – 8. elokuuta 1907 Kuopio) oli suomalainen päätoimittaja, kaupunginkamreeri ja suomentaja.

Kuokkasen vanhemmat olivat maalari Mikko Kuokkanen (1814–1863) ja Maria Kristina Sutinen (1810–1892). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1870.

Kuokkanen toimi kansakoulunopettajana Kuopiossa 1872. Hän oli Savo-lehden päätoimittajana 1879–1885 ja sen jälkeen vuodesta 1886 alkaen hän toimi Kuopion kaupunginkamreerina.

August Kuokkanen oli naimisissa vuodesta 1875 Olga Maria Hacklinin (1855–1928) kanssa. Heidän poikansa oli kihlakunnantuomari, Mikkelin pormestari, kansanedustaja ja sisäasiainministeri Erkki Kuokkanen.

Suomennoksia
------------

* *Neuvoja ja ohjeita nuorille palvelijoille*. Weurlander, Kuopio 1884
* Jules Verne : *Saarroslinjan murtaja* ; suom. Aukusti Kuokkanen ; suomennosta korjannut U. W. Telén. Nuorisokirjallisuutta 13. 2. korj. suomennos U. W. Telén ja K. Kuopio 1904

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  August Kuokkanen. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2  Geni.com : August Kuokkanen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**August Adolf Eduard Eberhard Kundt** (18. marraskuuta 1839 Schwerin, Saksa – 21. toukokuuta 1894 Israelsdorf, Lyypekki, Saksa) oli saksalainen fyysikko, joka työskenteli optiikan ja akustiikan parissa.

Elämä ja ura
------------

Kundt opiskeli fysiikkaa ja matematiikkaa Leipzigissa ja Berliinissä vuodesta 1859 alkaen. Hänen opettajansa oli Heinrich Gustav Magnus, jonka johdolla hän väitteli tohtoriksi vuonna 1864 ja habilitoitui vuonna 1867. Vuonna 1868 hänet nimitettiin fysiikan professoriksi Zürichin polyteknilliseen korkeakouluun, vuonna 1870 Würzburgin yliopistoon ja vuonna 1872 vastaperustettuun Strasbourgin yliopistoon, jonne perustettiin hänen ajatustensa mukainen fysiikan laitos. Hänen uransa kohokohta oli hänen nimityksensä kokeellisen fysiikan professoriksi Berliinin yliopistoon vuonna 1888. Kundt oli maineikas opettaja, ja hänen oppilaidensa joukossa oli monia myöhemmin tunnettuja tiedemiehiä.

Kundt oli kiinnostunut siitä, miten teoreettisen fysiikan tärkeitä kysymyksiä voitaisiin tutkia kokeellisesti. Hänen yli 50 tieteellistä julkaisuaan koskevat pääasiassa optiikkaa ja akustiikkaa. Hän tutki muun muassa nesteiden ja kaasujen poikkeavaa dispersiota, metallien optista käyttäytymistä ja kiteiden sähköisiä ominaisuuksia. Tunnetuimpia ovat hänen akustiikkaa koskevat kokeensa. Kundtin putki on hänen kehittämänsä tekniikka äänen nopeuden mittaamiseksi eri kaasuissa. Emil Warburgin kanssa elohopeakaasulle tehdyissä kokeissa Kundt osoitti, että elohopea oli yksiatominen kaasu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kundt, August *Neue Deutsche Biographie*.  1982. Viitattu 04.06.2022.
2. 1 2 3  Kundt, August *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 04.06.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **August Kundt** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ilmari Johannes Eskola** (17. syyskuuta 1909 Viipurin maalaiskunta – 7. kesäkuuta 1987 Jämsä) oli suomalainen kirjailija ja kunnallispoliitikko.

Hänen vanhempansa olivat Juho Adolf Eskola (1880−1938) ja Helena Akman (1879−1932). Nuorena Ilmari Eskola työskenteli eri puolilla Suomea muun muassa putkiasentajana. Avioiduttuaan 1944 Elma Kaarina Hirvisaaren (1919−1985) kanssa hän muutti puolisoineen Hyrynsalmelle. Siellä Eskola työskenteli asentajana ja sairaalan lämmittäjä-talonmiehenä.

Ilmari Eskola muutti perheineen 1950 Jämsän Juokslahdelle jossa hän toimi kansakoulun talonmiehenä, kunnes jäi sairauseläkkeelle 1970. Eskola julkaisi esikoisromaaninsa *Kolme kunniaa* vuonna 1957. Hänen tuotantonsa kuuluu romaaneja ja näytelmä. Hän kirjoitti myös runoja joita julkaistiin Keski-Suomen kirjailijoiden antologioissa. Ilmari Eskolan runoja on lisäksi julkaistu postuumina teoksessa, joka sisältää myös Eija Eskolan kirjoittaman Ilmari Eskolan pienoiselämäkerran.

Aikalaiskritiikki otti Eskolan romaanit vastaan kansankuvauksen uudistajana. *Lukittu ovi* -romaania pidettiin myös ensi sijassa ihmiskuvauksena, kolmea muuta teosta satiirina. Niissä Eskola tuo esiin ihmisten pikkusieluisuuden.

Sosiaalisista sekä opetus- ja kulttuurikysymyksistä kiinnostunut Eskola oli mukana Jämsän kunnallispolitiikassa muun muassa kunnanvaltuutettuna / kauppalanvaltuutettuna (1965−1972), työväenopiston johtokunnan jäsenenä (1957−1968) sekä sosiaalilautakunnan jäsenenä (1957−1972) ja puheenjohtajana (1972−1980). 

Eskolalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 1975 ja vuonna 1978 hän sai Jämsän Äijän arvonimen.

Teokset
-------

* *Kolme kunniaa*, romaani. Gummerus 1957
* *Tule Eedeniin*, romaani. Gummerus 1957
* *Lukittu ovi*, romaani. Gummerus 1958
* *Tikapuut huipulle*, romaani. Gummerus 1960
* *Mies tästä pitäjästä*, näytelmä. 1965
* *Jämsän työväenyhdistys r.y. 75-vuotias: 1899-1974*. Jämsän työväenyhdistys 1974
* *Runoja*. 2017. Samassa teoksessa Eija Eskola: *Kriittinen rakentaja Ilmari Eskola*.

Eskolan teoksista tehtyjä elokuvia
----------------------------------

* Syksyllä kaikki on toisin, ohjaus Mikko Niskanen 1978 (pohjautuu löyhästi Eskolan romaaniin *Tikapuut huipulle*)

Lähteet
-------

* Eija Eskola: Kriittinen rakentaja Ilmari Eskola. Samassa niteessä Ilmari Eskola: Runoja. 2017.
* Keskisuomalainen kirjallisuus - Ilmari Eskola (Arkistoitu – Internet Archive)
* Museo24.fi: Ilmari Eskola

Aiheesta muualla
----------------

* Ilmari Eskola Kirjasampo.fi:ssä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**August Lindfors** (10. lokakuuta 1810 Helsingin pitäjä – 14. marraskuuta 1882 Porvoo) oli suomalainen pappi, Porvoon lukion lehtori ja kirjailija.

Lindforsin vanhemmat olivat talollinen Erik Lindfors ja Ulrika Eriksdotter Markelin. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi vuonna 1829. Lindfors valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1836. Hänet vihittiin papiksi 1843.

Lindfors oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1836 ja Helsingin triviaalikoulun vt. konrehtorina 1837. Hänestä tuli Porvoon lukion apulainen 1838, vt. lehtori 1839 ja vakinainen roomalaisen kirjallisuuden lehtori 1843. Vuodesta 1865 Lindfors toimi Porvoon yläalkeiskoulun tarkastajana. Hän sai rovastin arvon 1858.

Lindfors oli naimisissa vuodesta 1840 lähtien Fredrika Wilhelmina Standertskjöldin kanssa. Heillä oli yhdeksän lasta.

Teoksia
-------

* Linsén, Johanne Gabriele & Lindfors, Augustus: *Albii Tibulli carmina quaedam, suethice reddita*. Helsinki 1833.

Lähteet
-------

* August Lindfors SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kotivuori, Yrjö: August Lindfors. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
**Koidu** tai **Koidu-New Sembehun** on Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa sijaitsevan 505 767 asukaan Konon piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 128 074 (VL2015; vuonna 2004 väkiluku oli 80 025 as.). Se kasvoi osaltaan, kun läheinen New Sembehun liitettiin aiempaan Koiduun.

Koidussa sijaitsee timanttikaivosalue, jota Sierra Leone Selection Trust vuokraa. Siellä toimii esimerkiksi israelilaisomisteinen Koidu Holdings, jolla on Sierra Leonen suurin teollinen timanttikaivos. Seudun asukkaat etsivät timantteja myös perinteisemmin käsityönä. Ensimmäiset timantit löydettiin vuonna 1930 ja alueen "helmiin" kuuluu vuonna 1972 esiin kaivettu maailman suurin alluviaalinen *Sierra Leonen tähti* -timantti (Star of Sierra Leone, hiomattomana 968,9 karaattia eli 193,8 g). 1990-luvun sisällissodan aikaan seudun asukkaita pakotettiin aseellisesti kaivostöihin ja seudun timantteja salakuljetettiin Liberiaan. Julmuuksien vuoksi seudun timantteja nimitettiin myös veritimanteiksi, mutta sodan päätyttyä ja olojen parannuttua kansainväliset rajoitukset sierraleonelaisille timanteille poistettiin vuonna 2003. Seudun timantteja toimitaan nykyisin maailman tunnetuimmille korulikkeille kuten Tiffany & Co.:lle.

* Näkymä Koidun pääkadulta Näkymä Koidun pääkadulta
* Torikauppaa tien varrella Koidussa Torikauppaa tien varrella Koidussa
* Toisluokkalaisia peruskoulun oppilaitaToisluokkalaisia peruskoulun oppilaita

Lähteet
-------

1. 1 2  Sierra Leone 2015 Population and Housing Census: Provisional Results (pdf) (Väestönlaskennan 2015 alustavat tulokset)  3/2016. Sierra Leone Statistics. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Koidu–New Sembehun. Sierra Leone  4/2008. Encyclopædia Britannica, britannica.com. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)
3. ↑  Sierra Leone: Diamond Town of Koidu, Lacks Old Lustre  27.5.2012. thisissierraleone.com. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koidu** Wikimedia Commonsissa

* Mark Doyle, 21.5.2012: Sierra Leone 'blood diamonds' not forever (englanniksi) (bbc.com)
* Koidu Limited (timanttikaivosyhtiö) (englanniksi) (koiduholdings.com)
**Bromikloridi** (BrCl) on bromin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää jätevesien käsittelyssä ja orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Bromikloridi on punertavanruskeaa kaasua tai nestettä, joka alkaa osittain hajota bromiksi ja klooriksi jo alle huoneenlämpötilassa. Yhdiste liukenee veteen, mutta myös reagoi sen kanssa hydrolysoituen vetykloridiksi ja hypobromihapokkeeksi. Aine liukenee myös hiilidisulfidiin, dietyylieetteriin ja kloorattuihin hiilivetyihin. Bromikloridi on vahva hapetin ja halogenoiva yhdiste. Se ärsyttää hengityselimiä, ihoa ja silmiä ja on myrkyllistä.

Bromikloridia voidaan valmistaa säteilyttämällä bromin ja kloorin seosta ultraviolettivalolla. Laboratorio-oloissa käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa natriumbromidin ja kloorin reaktio sekä vetykloridin ja *N*-bromibutaani-imidin tai *N*‐bromiasetamidin välinen reaktio. 

Bromikloridia käytetään jätevesien desinfiointiin ja orgaanisen kemian synteeseissä bromaavana ja klooraavana reagenssina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 433–434. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 5.9.2020). (englanniksi)
2. 1 2  Bromikloridin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 5.9.2020
3. 1 2  Dale L. Perry,Sidney L. Phillips: *Handbook of inorganic compounds*, s. 74. CRC Press, 1995. ISBN 9780849386718. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 5.9.2020). (englanniksi)
4. 1 2  Robert A. Lewis: *Hawley's Condensed Chemical Dictionary*, s. 204. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 9781119267843. (englanniksi)
5. 1 2 3  R. Richard Goehring: *Bromine Chloride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 5.9.2020.
Ohjelman alkutunnus vuodelta 1969.
**Niksulan TV** oli 1960-luvulla Suomen televisiossa lähetetty lastenohjelma, jonka sisällöstä vastasi näyttelijäpariskunta Matti ja Irja Ranin. Se oli Suomen ensimmäinen television lastenohjelma. Sarja alkoi silloisella TES-TV-kanavalla nimellä **Pikkuväen iloksi**, vuosina 1960–1963 sen nimenä oli **Raninien tv-perhe**, sen jälkeen vuoteen 1969 *Niksulan TV* ja vuodesta 1969 alkaen **Niksula**. Sarjaa esitettiin vuosina 1964–1967 TES-TV:n seuraajaksi tulleella TV2-kanavalla ja vuodesta 1967 TV1-kanavalla. Sarja päättyi 1972. Puolituntiset jaksot esitettiin aina torstai-iltapäivisin.

*Niksulan TV* oli tyypiltään makasiiniohjelma. Ohjelman tunnetuin hahmo oli Matti Raninin esittämä käsinukkehahmo Kasper-nukke, joka esiintyi Kasper-teatteri-nimisessä osiossa. Muita hahmoja olivat esimerkiksi ohjelman maskotti Niksu-nukke (äänenä Irja Ranin), noita Eulaalia Kenkkunen (äänenä Pirkko Aarnio) ja Hjalmar Löfvingin esittämä setä Pim-Pom. Lisäksi ohjelmassa esitettiin ulkomaisia piirrettyjä. Lapset saivat itse osallistua ohjelman tekoon esimerkiksi lasten levyraadin ja musiikkileikkikoulun muodossa. Loppuvuosinaan sarja muuttui selkeämmin valistukselliseen suuntaan.

Niksu-nukke oli englantilainen Noddy eli Lelumaan Niksu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heidi Sommar: Ensimmäisessä lastenohjelmassa nähtiin Raninien tv-perhe ja Kasper Ylen elävä arkisto 26.10.2012. Viitattu 21.9.2016.
2. 1 2  Tuula Leinonen: *100 vuotta suomalaista animaatiota*, s. 252. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014.
3. 1 2  Muistikuvaputki - Lapset Yle. Viitattu 21.9.2016.
4. ↑  Hannu Pöppönen: Muotoilija ei ehdi jäädä eläkkeelle Helsingin Sanomat 21.7.2012. Viitattu 21.9.2016.
5. ↑  Himberg, Petra: Lastenohjelmat alkoivat Kasperista  4.11.2008. Ylei. Viitattu 28.12.2019.
Bromman kaupunginosa-alueen sijainti Tukholman kartalla.
Ilmakuvaa Brommasta. Oikealla näkyy Bromman lentoasema.
**Bromma** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se on myös yksi Ruotsin entisistä kunnista. Bromman kaupunginosa-alueella oli vuonna 2006 noin 61 000 asukasta ja sen pinta-ala on 24,60 neliökilometriä. Pohjoisessa Bromma rajoittuu Hässelby-Vällingbyn ja Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueisiin sekä Solnan ja Sundbybergin kuntiin. Etelässä Bromma rajoittuu Mälareniin.

Brommaan kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Abrahamsberg, Alvik, Beckomberga, Blackeberg, Bromma Kyrka, Bällsta, Eneby, Höglandet, Mariehäll, Nockeby, Nockebyhov, Norra Ängby, Olovslund, Riksby, Smedslätten, Stora Mossen, Södra Ängby, Traneberg, Ulvsunda, Ulvsundan teollisuusalue, Åkeshov, Åkeslund, Ålsten ja Äppelviken.

Brommassa sijaitsee Bromman lentoasema, joka on vihitty käyttöön vuonna 1936.

Brommalainen IF Brommapojkarna on harrastaja- ja joukkuemäärältään Euroopan suurin jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.

Bromman kunta ja seurakunta
---------------------------

Alun perin Bromma oli kylä, jonka maille rakennettiin kirkko 1100-luvun jälkipuoliskolla. Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan vuonna 1863 Bromman pitäjästä muodostettiin maalaiskunta. Alue kuului tuolloin Sollentunan kihlakuntaan. Sundbybergin kauppala erotettiin Brommasta omaksi kunnakseen vuonna 1888. Tukholman kaupunkiin Bromman kunta liitettiin vuonna 1916.

Bromman seurakunta on peräisin keskiajalta. Siitä erotettiin Sundbybergin seurakunta vuonna 1909. Vuonna 1955 seurakunnasta erotettiin vielä Västerledin ja Essingenin seurakunnat. Jälkimmäiseen niistä kuuluu kaksi saarta: Lilla Essingen ja Stora Essingen. Vanhan Bromman pitäjän rajat olivat kuitenkin hiukan toisenlaiset kuin näiden seurakuntien rajat nykyään ovat.

Nykyään ei ole olemassa kaupunginosaa, jonka nimi olisi Bromma. Bromman ja Västerledin *kaupunginosa-alueet* perustettiin vuonna 1997. Västerled kuitenkin yhdistettiin Brommaan jo vuonna 1998. Essingenin saaret kuuluvat Kungsholmenin kaupunginosa-alueeseen ja Sundbybergin kauppala muodostaa nykyään Sundbybergin kunnan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bromma Tukholman kaupunki. Viitattu 4. marraskuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bromma**.
Tukholman kaupunginosa-alueet

|  |
| --- |
| Bromma • Enskede-Årsta-Vantör • Farsta • Hägersten-Liljeholmen • Hässelby-Vällingby • Kungsholmen • Norrmalm • Rinkeby-Kista • Skarpnäck • Skärholmen • Spånga-Tensta • Södermalm • Älvsjö • Östermalm |
| Lakkautetut kaupunginosa-alueet: Enskede-Årsta • Hägersten • Katarina-Sofia • Kista • Liljeholmen • Maria-Gamla stan • Rinkeby • Vantör |
| Katso myös: Luettelo Tukholman kaupunginosista |
**Lappeenrannan seudun opiskelija-asuntosäätiö** (LOAS) on vuonna 1974 perustettu säätiö, jonka toiminnan tarkoituksena on ylläpitää ja rakennuttaa vuokra-asuntoja Lappeenrannan ja lähialueiden oppilaitoksissa (muun muassa Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa ja Saimaan ammattikorkeakoulussa) opiskeleville opiskelijoille.

Säätiön perustivat maaliskuussa 1974 lappeenrantalaiset opiskelijayhteisöt, Lappeenrannan kaupunki ja evankelisluterilaiset seurakunnat, Säätiön ensimmäinen vuokrarakennus valmistui syksyllä 1975. Lappeenrannan Opiskelijatalo Oy liitettiin LOASiin vuonna 1982. Säätiöllä on yli 3 000 asuntopaikkaa eri puolilla Lappeenrantaa pääasiassa lähellä Lappeenrannan keskustaa tai yliopistoa.

Säätiön ylintä päätäntävaltaa käyttää valtuuskunta, johon perustajayhteisöt valitsevat edustajiansa siten, että ylioppilas- ja oppilaskunnilla on yksi edustaja jokaista alkavaa 400 läsnä olevaa opiskelijaa kohden ja Lappeenrannan kaupunki sekä seurakuntayhtymä nimeävät kaksi edustajaa kumpikin. Valtuuskunta nimittää säätiön hallituksen, johon jokaisella perustajayhteisöllä on oikeus valita edustajansa. Opiskelijayhteisöjen yhdistymisten seurauksena näin valitaan viisi hallituksen jäsentä. Lisäksi hallitukseen voidaan valita enintään kaksi asukkaiden ehdottamaa asukasedustajaa ja asiantuntijajäseniä.

Asukkailla on lakisääteinen asukastoimikunta, ja lisäksi taloissa on talonvanhin. Hän on asukas, joka neuvoo, opastaa ja välittää tietoa asuntokohteen ja asuntotoimiston välillä. Hän on LOAS:n toimihenkilö ja asukkaiden luottamusmies.

Lähteet
-------

* LOASin kotisivut
* Valta, Reijo: *Mitä teekkarit eilen... Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta 1969–1999*. LTKY, 1999. ISBN 952-91-1441-9.
**Lance Pitlick** (s. 5. marraskuuta 1967 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Ura
---

Minnesota North Stars varasi Pitlickin NHL:ään numerolla 180 varaustilaisuuden 1986 yhdeksännellä kierroksella. Hän ei kuitenkaan pelannut urallaan yhtään ottelua North Starsissa, vaan pelasi vuodesta 1986 vuoteen 1990 Minnesotan yliopiston jääkiekkojoukkueessa yliopistosarja WCHA:ssa, minkä jälkeen teki vapaana pelaajana sopimuksen NHL-seura Philadelphia Flyersin kanssa. Hän pelasi vuoteen 1994 sen farmijoukkueessa Hershey Bearsissa AHL:ssä.

Pitlick siirtyi kesäkuussa 1994 Ottawa Senatorsiin, jossa pelasi työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995 ensimmäiset NHL-ottelunsa, 15 ottelua. Suurimman osan kaudesta hän pelasi AHL:n Prince Edward Island Senatorsissa, jossa pelasi myös osan kaudesta 1995–1996. Kaudesta 1996–1997 alkaen Pitlick pelasi vakituisesti NHL:ssä, kauteen 1998–1999 asti Ottawa Senatorsissa ja kaudesta 1999–2000 alkaen Florida Panthersissa, jonne siirtyi vapaana pelaajana heinäkuussa 1999. Hänen viimeinen kautensa NHL:ssä oli kausi 2001–2002.

Pitlick, joka oli rooliltaan fyysinen puolustava puolustaja (engl. *stay-at-home defenseman*), pelasi NHL-vuosinaan yhteensä 393 runkosarja- ja 24 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 49 tehopistettä, 16 maalia ja 33 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kaksi tehopistettä, molemmat syöttöpisteitä. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut jääkiekon juniorivalmentajana kotiosavaltiossaan Minnesotassa ja itse perustamansa yrityksen Sweet Hockey Productsin johdossa.

Perhe
-----

Pitlick on ollut naimisissa vuodesta 1992. Hänellä ja vaimollaan Lisalla, joka on entinen kilpavoimistelija, on kaksi lasta, pojat Rem ja Rhett.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lance Pitlick The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. 1 2 3  Lance Pitlick Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Meet Our Instructors… *sweethockeytraining.com*.  Arkistoitu 16.1.2012. Viitattu 15.12.2011. (englanniksi)
4. 1 2  Kohman, Liz: A New Arena.  *Plymouth Magazine*, maaliskuu 2008.  Metropolitan Media Group. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 15.12.2011.  (englanniksi)