recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ahvenanmaan maakunnanarkiston sisäänkäyntiAhvenanmaan maakunnanarkisto
**Ålands landskapsarkiv** (suom. *Ahvenanmaan maakunnanarkisto*) on Ahvenanmaan maakunnan arkistolaitos. Ahvenanmaan maakunnanarkisto perustettiin vuonna 1978 ja on siitä lähtien toiminut Ahvenanmaan itsehallintotalon *(Självstyrelsegården)* tiloissa Maarianhaminassa. Ahvenanmaan maakunnan arkistolain mukaan maakunnanarkisto johtaa ja kehittää asiakirjahallintoa maakunnanhallinnossa sekä edistää arkiston käyttöä.

Ahvenanmaan maakunnanarkiston toimialaan kuuluvat myös ne valtion viranomaisarkistot, joiden toimialueena on Ahvenanmaa. Ahvenanmaan maakunnanarkistossa säilytetään lisäksi Ahvenanmaan seurakuntien ja kuntien vanhempia arkistoja. Maakunnanarkistossa säilytetään myös yksityisarkistoja, joita yhdistykset, yritykset ja säätiöt, sekä yksityishenkilöt, tilat ja kyläyhdistykset ovat luovuttaneet tai lahjoittaneet Ahvenanmaan maakunnanarkistolle. Ahvenanmaan maakunnanarkiston kokoelmat ulottuvat aina 1600-luvun alkuun saakka.

Ahvenanmaan maakunnanarkistossa on lisäksi kirjasto, joka on keskittynyt erityisesti Ahvenanmaan historiaa käsittelevään kirjallisuuteen. Kirjastosta löytyy myös kattava kokoelma sukututkimukseen liittyvää kirjallisuutta.

Ahvenanmaan maakunnanarkiston johtajan virkanimike on *landskapsarkivarie*. Virkaa ovat hoitaneet seuraavat henkilöt:

Bjarne Henriksson, 1978–2002
Håkan Axelsson, 2003–2009
Stefan Berggren (vt.), 2009–2010
Åke Söderlund, 2011–

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkivlag för landskapet Åland (ÅFS 2004:13) *Ålex*.  9.3.2020. Ålands landskapsregering. Viitattu 24.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Ålands landskapsarkiv Ålands landskapsregering. Viitattu 13.8.2018. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Ålands landskapsarkiv*
**Saeid Rajabi Shirazi** (pers. ‏سعید رجبی شیرازی‎, *Sa’eid Rajabi Širāzi*; s. 10. maaliskuuta 1965) on uransa jo lopettanut iranilainen futsalpelaaja ja nykyinen valmentaja. Hän toimii nykyisin Iranin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana ja Saipa FC:n apuvalmentajana*lähde?*.

Ura pelaajana
-------------

Rajabin pelaajauran suurin saavutus tuli vuoden 1992 MM-kilpailuista, joissa Rajabi onnistui maalinteossa 16 kertaa pelaamassaan kahdeksassa ottelussa ja voitti näin ollen turnauksen maalikuninkuuden. Iran sijoittui turnauksessa neljänneksi hävittyään pronssiottelun Espanjalle. 

Seuratasolla Rajabi pelasi kotimaansa Gostareshissä ja Saipassa.

Ura valmentajana
----------------

Rajabi toimi vuoteen 2012 asti futsaljoukkue Saipan alle 21-vuotiaiden joukkueen valmentajana. Vuodesta 2013 hän on toiminut sekä Saipan ykkösjoukkueen apuvalmentajana että Iranin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana*lähde?*.

Lähteet
-------

1. ↑  Fifa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Bheki Mseleku** (3. maaliskuuta 1955 Durban – 9. syyskuuta 2008 Lontoo) oli eteläafrikkalainen jazzmuusikko. Hän toimi pianistina, saksofonistina, kitaristina ja laulajana. Hän oli itseoppinut.

Mseleku aloitti pianonsoiton varhain perhepianolla. Vuonna 1975 hän aloitti rhythm & blues -urkujen soiton Johannesburgissa ja liittyi sitten multi-instrumentalisti Philip Tabanen Malombo-yhtyeeseen. Mseleku asui Tukholmassa vuosina 1980–1983 ja muun muassa soitti satunnaisesti Don Cherryn kanssa. Hän myös vieraili Englannissa ennen asettumistaan Lontooseen 1980-luvun puolessavälissä. Ura alkoi edetä Lontoossa, jossa Mseleku pääsi yhteistyöhön muiden muassa Chris McGregorin, Louis Moholon, Courtney Pinen, Steve Argüellesin ja Marvin Smithin kanssa. Mseleku päätti kuitenkin vetäytyä parin vuoden tauolle, jolloin opetti satunnaisesti ja keskittyi mietiskelyyn buddhalaisessa temppelissä.

Vuonna 1992 Mseleku teki sopimuksen World Circuit -yhtiön kanssa *Celebration*-debyyttialbuminsa julkaisua varten. Hän levytti myös livenä vuoden 1992 esiintymisen Bathin kansainvälisellä musiikkifestivaalilla ja teki tästä *Meditations*-levyn. Vuonna 1993 Mseleku siirtyi Verve-yhtiön leipiin. Ilmestyi *Timelessness*-albumi, jossa mukana esiintymässä ovat Abbey Lincoln, Joe Henderson, Pharoah Sanders ja Elvin Jones. Mseleku teki yhteistyössä Charlie Hadenin ja Billy Higginsin kanssa trioalbumin *Star Seeding* (1995) sekä Jonesin ja Ravi Coltranen kanssa albumin *Beauty of Sunrise* (1995).

Mseleku oli jälleen Lontoossa vuonna 2006, mutta hänen vaikea diabeteksensa haittasi uraa ja alkoi pahentua keväällä 2008. Mseleku oli aikeissa palata Etelä-Afrikkaan konsertoimaan, mutta kuoli diabeettisiin komplikaatioihin Lontoossa syyskuussa 2008. Mselekun omaisten joukossa olivat muiden muassa seitsemän lasta.

Mseleku vaali hengellisiä uskomuksia, joiden mukaan hän oli jo aiemmin elänyt muusikkona ja saisi myös kuolemansa jälkeen elää uudenlaisessa musiikillisessa maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bheki Mseleku The Guardian


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Oiva Rauno Hovi** (19. joulukuuta 1926 Uusikirkko – 27. syyskuuta 2005 Vantaa) oli suomalainen lavastaja.

Oiva Hovi tuli Suomi-Filmin palvelukseen vuonna 1951. Hän lavasti vuosina 1953–1956 kaikkiaan 12 Suomi-Filmin kokoillan elokuvaa. Hovi siirtyi vuonna 1958 Suomi-Filmi Oy:n tytäryhtiön, Filmitalo Oy:n palvelukseen mainoselokuvien lavastajaksi.

Elokuvia joissa Hovi toimi lavastajana
--------------------------------------

* Siltalan pehtoori 1953
* Herrojen Eeva 1954
* Minäkö isä! 1954
* Oi, muistatkos... 1954
* Ratkaisun päivät 1956
* Yhteinen vaimomme 1956
* Nummisuutarit 1957
* Vieras mies 1957
* Niskavuoren naiset 1958
* Nuori mylläri 1958
* Pikku Pietarin piha 1961
* Johan nyt on markkinat! 1966

Hovi teki myös lavastusrakennelmia elokuviin Maailman kaunein tyttö (1953) ja Ruskan jälkeen (1979).

Lähteet
-------

1. ↑  IMDb : Oiva Hovi
2. 1 2 3  EloNet : Oiva Hovin henkilöesittely


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
Viisi tunnistamatonta punaista valoa Morristownin yllä.
**Morristownin ufohuijaus 2009** oli kahden amerikkalaisen tekemä ufohuijaus, jossa taivaalle päästettiin viisi heliumpalloa. Niihin oli kiinnitetty kiinalaiset lyhdyt.[1] Tapahtuma raportoitiin tammikuussa 2009 ufona. Huijauksen tekijät, parikymppiset miehet, videoivat "ufot" ja esimerkiksi ilmapallojen lähettämisen taivaalle Mpuurs Plausin ja Hanoverin rajalla olevasta metsästä.

Monet näkivät valot ja Hanoverin poliisi sai niiden takia seitsemän hätäpuhelua. Lentokenttää varoitettiin esineistä. Tapaus levisi nopeasti paikallisiin ja maanlaajuisin uutisiin. Uutisissa haastateltiin muun muassa lentäjä Paul Hurleytä[1]. Muun muassa amerikkalaisen ufojärjestön MUFON:in mielestä tapaus oli aito. Huijauksen tekijät Joe Rudy ja Chris Russo paljastivat pilansa julkisuuteen aprillipäivänä 2009. Heidän mielestään huijaus näytti, miten helppoa ufohavaintoja on huijata.

Lähteet
-------

1. 1 2  Skeptikko-lehti 2010, ISSB 0786-2571, Vuosikerta 85, Numero 1/2010, artikkeli s. 24–, Artikkeli "Näin teimme Morristownin ufo-huijauksen"

Aiheesta muualla
----------------

* Rudy and Russo's video
Ketju Tarragonassa.
Ihmisketjun reitti Kataloniassa.
**Katalonian ketju** (kat. *Via Catalana*) oli noin 400 kilometriä pitkä, Katalonian itsenäisyyden puolesta tehty ihmisketju, jota oli muodostamassa yli miljoonaa ihmistä. Sitä oli järjestämässä Assemblea Nacional Catalana, ja ketju muodostettiin Katalonian kansallispäivänä 11. syyskuuta 2013. Esikuvana tempauksen järjestämiselle oli Baltiassa vuonna 1989 järjestetty Baltian ketju.

Järjestäminen
-------------

Satoja organisaatioita edustava Assemblea Nacional Catalana (ANC) päätti järjestää Katalonian kansallispäivänä poikkeavan mielenilmauksen ja käynnisti Baltian ketjusta innoituksen saaneen Katalonian ketju itsenäisyyden puolesta -tapahtuman suunnittelun. Edeltävien kyselyjen mukaan yli puolet katanolialaisista kannattaa itsenäisyyttä, ja erilaisten mielenilmausten tavoitteena on painostaa itsenäisyysäänestyksen järjestämiseen.

Ketju suunniteltiin kulkemaan roomalaisaikaista Via Augustaa pitkin. Sen toteuttamiseen laskettiin tarvitsevan ainakin 400 000 ihmistä. Järjestäjät suunnittelivat käyttävänsä yli tuhatta linja-autoa mielenosoittajien kuljettamiseen.

Ihmisketju yhdisti kätensä 11. syyskuuta kello 17.14, joka oli viittaus vuoteen 1714, jolloin Katalonia kärsi ratkaisevan tappion Espanjan kuninkaalle. Ketju kulki Pyreneiltä Välimeren rannikolle ja kohti Valenciaa. Katalonian pääkaupungissa Barcelonassa se kiersi monia historiallisia rakennuksia ja kulki FC Barcelonan kotistadionin Camp Noun poikki. Katalonian sisäministeriön mukaan tapahtumaan osallistui noin 1,6 miljoonaa ihmistä.

Ketjua tuettiin ympäri maailmaa, ja elokuun alun ja 11. syyskuuta välillä järjestettiin 116 erillistä ihmisketjua.

Lähteet
-------

1. ↑  Pro-independence supporters prepare a 400 km-long human chain on Catalonia’s National Day *CNA*.  23.8.2013. Intracatalònia, SA. Viitattu 12.9.2013. (englanniksi)
2. ↑  Moffett, Matt: Catalan Separatists to Link for Independence Cause *The Wall Street Journal*.  4.9.2013. Dow Jones & Company, Inc. Viitattu 12.9.2013. (englanniksi)
3. ↑  Kippo, Johanna: Ihmisketju Katalonian halki vaati itsenäisyyttä Espanjasta *HS.fi*.  4.9.2013. Sanoma company. Viitattu 12.9.2013.
4. ↑  La Via Catalana, minut a minut ARA. Viitattu 12.9.2013. (katalaaniksi)
5. ↑  The Catalan Way… also abroad! Catalan Foreign Assemblies.  Arkistoitu 27.7.2013. Viitattu 12.9.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katalonian ketju** Wikimedia Commonsissa

* Ketjun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (katalaaniksi) (espanjaksi) (englanniksi) (ranskaksi)
Culfan piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Culfan piirikunta** (azer. *Culfa rayonu*, ven. Джульфинский район, *Džulfinski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 995 neliökilometriä. Asukkaita on 41 600 henkeä (vuonna 2010).

Culfan piiri sijaitsee Nahitševanin eteläosassa. Se rajoittuu koillisessa Armeniaan, idässä Ordubadin piiriin, etelässä Iraniin, lännessä Babəkin ja luoteessa Şahbuzin piiriin. Etelärajalla virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on Culfan kaupunki. Kuntia on yhteensä 25 ja kyliä 24.

Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Ordubadin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, rehukasvien, sokerijuurikkaan ja vihannesten viljelyyn. Vuoristossa harjoitetaan mehiläistenhoitoa.

Paikallislehtenä ilmestyy *Arazın səsi* ("Araksin ääni").

Lähteet
-------

1. ↑  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 17.3.2011. (azeriksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Culfan piirikunta**.
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Disiamyylibroaani** (C10H23B) on organoboraaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa hydroboraatioissa.

Ominaisuudet
------------

Disiamyyliboraani on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se reagoi erittäin helposti kosteuden ja ilman hapen kanssa ja voi syttyä palamaan. Tämän vuoksi sitä valmistetaan yleensä vasta juuri ennen käyttöä. Disiamyyliboraani liukenee eettereihin muun muassa dietyylieetteriin, diglyymiin ja tetrahydrofuraaniin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Disiamyyliboraania valmistetaan 2-metyyli-2-buteenin ja diboraanin välisellä reaktiolla eetteriliuoksessa. Koska muodostuva yhdiste on hyvin steerisesti estynyt muodostuu tuotteena dialkyloitunut disiamyyliboraani.

Disiamyyliboraania käytetään selektiivisenä reagenssina muun muassa pelkistyksissä ja hydroboraatioissa. Hydroboraatioissa se reagoi huomattavasti nopeammin niin kutsuttujen terminaalisten alkeenien, joissa kaksoissidos sijaitsee hiiliketjun päässä, kuin alkeenien, joiden kaksoissidos on ketjun keskellä, kanssa. Lisäksi cis-alkeenit reagoivat trans-alkeeneja nopeammin. Yhdiste muodostaa terminaalisten alkyynien kanssa organoboraanin, joka voidaan hapettaa emäksisissä olosuhteissa vetyperoksidin avulla aldehydiksi. Lisäksi disiamyyliboraania käytetään alkeenien ja alkyynien kytkentäreaktioissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Disiamylborane – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.9.2016.
2. 1 2 3 4  Thomas W. von Geldern, John A. Soderquist & Karl Matos: *Disiamylborane, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 16.9.2016
3. 1 2 3  Marek Zaidlewicz: *Hydroboration, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 16.9.2016
4. ↑  W. Carruthers, Iain Coldham: *Modern Methods of Organic Synthesis*, s. 318. Cambridge University Press, 2004. ISBN 9780521778305. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.9.2016). (englanniksi)
5. ↑  Joseph M. Hornback: *Organic Chemistry*, s. 432–433. Cengage Learning, 2005. ISBN 978-0534389512. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.9.2016). (englanniksi)
**Bárbara Timo** (s. 10. maaliskuuta 1991) on brasilialaissyntyinen judoka, joka on edustanut Portugalia vuodesta 2019. Hän on kilpaillut alle 63 kg:n sarjassa vuodesta 2021 oteltuaan 70 kg:n painoluokassa vuosina 2012−2021.

Timo saavutti 70 kg:n sarjassa hopeaa Etelä-Amerikan kisoissa 2014. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui viidenneksi 2015. Hän voitti kultaa Taipein universiadeissa 2017.

Timo kuului Portugalin joukkueeseen, joka saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 hopeaa sekajoukkuekilpailussa. Hän sai saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hopeaa alle 70-kiloisissa hävittyään lopputtelussa ranskalaiselle Marie-Ève Gahiélle. Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hän saavutti 70 kg:n painoluokassa pronssia. Seuraavan vuoden Taškentin MM-kilpailuissa hän sai 63 kg:n sarjassa pronssia.

Timo on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa neljä turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on yksi voitto, kolme kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten tasolla kerran sekä Brasilian- että Portugalin-mestaruuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Barbara Timo judoka *judoinside.com*. Viitattu 29.4.2021. (englanniksi)
**Ritva-Liisa Karvetti** (o.s. **Aro**, 7. huhtikuuta 1929 Helsinki – 2. elokuuta 2016 Naantali) oli ravitsemustutkimuksen ja -terapian pioneereihin Suomessa kuulunut maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hän toimi myös 1980-luvulla Akateemisten Naisten maailmanjärjestön johdossa.

Karvetti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1946 Arkadian yhteislyseosta. Hän opiskeli Yhdysvalloissa Bachelor-tutkinnon (BA) vuosina 1950–1951 ja vuonna 1952 hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi (MMK) pääaineenaan ravintokemia. Työuran alussa hän toimi tutkimus- ja opetustehtävissä, myöhemmin vakinainen työura alkoi Kelan kuntoutustutkimuskeskuksessa (KKT). Karvetti oli vastaperustetun ravitsemustutkimusyksikön johtaja koko sen 20-vuotisen toiminnan ajan. Yksikkö toimi aktiivisesti tutkimuksen ja neuvonnan saralla. Karvetin väitöskirja *Ravitsemusneuvonnan vaikutus sydäninfarktipotilaiden ruoankäyttöön ja ravinnonsaantiin*, oli ensimmäinen väitöskirja, joka tehtiin WHO:n koordinoiman kansainvälisen sydäninfarktipotilaiden hoitoon ja kuntoutukseen liittyvän tutkimuksen (AMI-projekti) pohjalta. Osa tutkimuksesta toteutettiin KKT:ssa. Karvetti jatkoi tutkimustyötä muun muassa kehittämällä ravitsemustutkimusmenetelmiä. Turun yliopistossa Karvetti oli ravitsemustieteen dosentti vuosina 1985–1996.

Yhteiskunnallisesti aktiivinen Karvetti oli mukana Suomen Akateemisten Naisten Liiton toiminnassa 1960-luvulta lähtien, puheenjohtajana vuosina 1974–1977 ja kunniapuheenjohtajana vuodesta 1997. Karvetti eteni kansainvälisiin tehtäviin Akateemisten Naisten maailmanjärjestön varapresidentiksi (IFUW) 1980–1986 ja presidentiksi 1986–1989. Kaikkiaan hän oli IFUW:n tehtävissä 16 vuotta.
Ritva-Liisa Karvetin puoliso vuodesta 1953 oli elinkeinovaikuttaja ja vuorineuvos Mauri Karvetti (1927–2013), jonka kanssa hän asui Naantalissa. Heillä oli kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2   Agronomiliiton matrikkeli 2010*, s. 213. Helsinki: Agronomiliitto, 2010.*
2. ↑  Kuolinilmoitus, Turun Sanomat 21.8.2016 s. 18
3. 1 2 3 4 5 6  Hakala, Paula; Knuts, Lars-Runar & Aunola, Sirkka: Ravitsemusterapian pioneeri: Ritva-Liisa Karvetti 1929–2016 (osastolla: Ihmiset, kuolleet. ISSN 1239-257X) *hs.fi, Helsingin Sanomien verkkopalvelu*.  11.9.2016. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 29.12.2016.
4. 1 2  In Memoriam.  *Minerva*, 2016, 63. vsk, nro 2, s. 23. Helsinki:  Suomen Akateemisten Naisten Liitto. ISSN 0359-9825. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.12.2016.
**Bárbmu** tai *Bárbmoriika* on pohjoissaamelaisessa mytologiassa lämmin eteläinen maa, johon muuttolintujen uskottiin lähtevän talveksi. Muuttolintuja kutsutaan nimellä *bárbmoloddi* eli "Bárbmun lintu". *Bárbmu* on K. Nielsenin mukaan "paikka, jossa on kuviteltu ihanuus". *Bárbmu* on paratiisin kaltainen valtakunta maan äärillä. Siellä kääpiöt harjoittavat ihmisen tapaan poronhoitoa ja kalastusta (vrt. lintukotolaiset Lintukodossaan suomalaisessa perinteessä). *Bárbmu*n hallitsija *Bárbmoáhkka*, "*Bárbmo*-akka", mainitaan 1700-luvun norjansaamelaisia koskevissa lähteissä. Bárbmo-akka mainitaan myös kuvatun noitarummuissa yhdessä kurjen kanssa. Kolttasaamelaiset kertovat muuttolintujen hallitsijasta, lintujen eukosta *l ddeœenä«kk*, joka hoitaa lintuja talven aikana ja määrää, kuinka monta lintua keväällä palaisi takaisin Lappiin. Myös sääsket menevät Lintujen eukon luokse.

*Bárbmu*-sanan on oletettu olevan lainaa norjan *barm*-sanan vanhasta muodosta, joka tarkoittaa mm. kaltevaa rantaa, laakeaa merestä kohoavaa maisemaa tai taivaanrannalla näkyvää laakeaa saarta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saamelaiskulttuurin ensyklopedia: Bárbmu, wintering place of migration birds *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 7.1.2021.
*Tämä artikkeli kertoo vuoden 1969 kappaleesta. Samanniminen laulu kuullaan vuoden 1944 elokuvassa* Hollywood kanttiini*.*
**What Are You Doing the Rest of Your Life?** on Michel Legrandin säveltämä jazzballadi, jonka sanoituksen ovat tehneet aviopari Alan ja Marilyn Bergman. Kappale tehtiin alun perin vuoden 1969 elokuvaan *Myötä- ja vastoinkäymisessä* (The Happy Ending, ohj. Richard Brooks), jossa sen esittää Michael Dees. Kappale oli ehdokkaana parhaan laulun Oscar-palkintoon. 

Vuonna 1972 laulun levytti Sarah Vaughan, ja Legrand palkittiin levytyksen sovituksesta Grammyllä. Yli 30 vuotta myöhemmin trumpetisti Chris Bottin ja laulaja Stingin tulkinta kappaleesta voitti vuonna 2006 Grammyn sovituksestaan, jonka tekivät Billy Childs, Gil Goldstein ja Heitor Pereira. Muita laulun tunnettuja levyttäjiä ovat Frank Sinatra, Dusty Springfield, Johnny Mathis, Julie Andrews, Shirley Bassey, Andy Williams, Barbra Streisand, Bill Evans ja Joe Pass.

Lähteet
-------

1. ↑  What Are You Doing the Rest of Your Life (1969), Jazz Standards -sivusto. Viitattu 8.8.2017.
2. 1 2  Works of Michel Legrand (Arkistoitu – Internet Archive), ASCAP. Viitattu 8.8.2017.
3. ↑  Chris Botti's 'What Are You Doing For The Rest Of Your Life?' snags Grammy award... Stingin verkkosivusto 9.2.2006. Viitattu 8.8.2017.
Edward Chamberlin
**Edward Chamberlin** (18. toukokuuta 1899, La Conner – 1967) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänen pääteoksensa on *The Theory of Monopolistic Competition*, joka ilmestyi ensi kertaa vuonna 1933. Tässä teoksessa hän poikkeaa vapaan kilpailun ja monopolin teoriasta. Hän oli monopolistisen epätäydellisen kilpailun teorian merkittävä vaikuttaja. Chamberlin kehitti sen ensimmäisenä Yhdysvalloissa. Chamberlin käsitteli myös mainonnan vaikutusta kysyntään, jota ennen häntä oli yleensä pidetty annettuna ja itsenäisenä asiana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 24
2. 1 2 3  Kodin suuri tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1979, s. 176
3. ↑  Facta, osa 2 vuodelta 1976, palsta 6



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee musiikkikappaletta. We'll Meet Again käsittelee vuoden 1943 elokuvaa.*

| "We’ll Meet Again"Vera Lynn |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *(single)* |
|  Julkaistu | 1939 |
|  Kesto | 03.01 |

**"We’ll Meet Again"** on vuonna 1939 tehty musiikkikappale, jonka esitti brittiläinen laulajatar Vera Lynn. Kappaleen sävelsi Ross Parker ja sanoitti Hughie Charles. *We’ll Meet Again* vetosi aikalaisyleisöön, koska se sopi haikeisiin eron tunnelmiin, kun sotilat jättivät rakkaansa ja perheensä taakseen palvellaakseen toisen maailmansodan armeijoissa.

Laulussa esitetyt saatesanat "Me tapaamme taas" ovat optimistiset, koska useat sotilaat eivät palanneet rintamilta, mutta kappaletta voi tulkita niinkin, että eroavat tapaavat viimeistään taivaassa tai kuoleman jälkeisessä elämässä. Laulu antoi nimensä vuonna 1943 tehtyyn musikaalielokuvaan, jossa Vera Lynn näytteli pääosaa. 

Kylmän sodan aikana Isossa-Britanniassa Vera Lynnin levytys kuului maanalaisten radioasemien musiikkivalikoimiin. BBC:n sota-ajan lähetyspalvelun tarkoitus oli käyttää kappaletta yleisön mielialan kohottamisessa, mikäli ydinsota syttyisi.

Stanley Kubrickin ohjaaman elokuvan *Tohtori Outolempi* loppuhuipennuksessa maailma tuhoutuu lukuisten ydinräjähdysten seurauksena Vera Lynnin esittämän kappaleen soidessa taustalla. 

Kappaleesta ovat tehneet versioita muun muassa Johnny Cash, The Turtles ja The Byrds.

Lähteet
-------

1. ↑  *WTBS, Wartime Broadcasting Service*
2. ↑  Hellen, Nicholas. "Julie Andrews to sing to Brits during nuclear attack", Sunday Times, 1999-07-11.

Aiheesta muualla
----------------

* We'll Meet Again: Sanoitus (Arkistoitu – Internet Archive)
**Natalio Berman Berman** (10. lokakuuta 1908 – 13. huhtikuuta 1957) oli chileläinen poliitikko. Venäjän keisarikunnassa syntynyt Berman muutti lapsena Chileen, jossa hän vaikutti sionistisissa järjestöissä ja poliittisella urallaan sosialistipuolueissa.

Elämäkerta
----------

Berman syntyi Odessassa tuolloisessa Venäjän keisarikunnassa 10. lokakuuta 1908. Hän muutti juutalaisen perheensä mukana Chileen 8-vuotiaana vuonna 1915. Chilessä Bermanit asettuivat Valparaísoon. Natalio Bermanista tuli 15-vuotiaana Valparaíson juutalaisten lähettiläs Chilen sionistiseen kongressiin. Myöhemmin hän opiskeli lääketiedettä Santiagon yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Berman perusti lehden *Nosotros*, joka levisi sittemmin koko juutalaisyhteisöön Chilessä. Hän oli mukana myös liittämässä useita eri juutalaisia nuorisojärjestöjä yhdeksi järjestöksi nimeltä Asociación de Jóvenes Israelitas.

Vuonna 1930 Berman valittiin sionistisen järjestön Federación Sionista de Chilen johtoon. Opintojensa jälkeen Berman muutti Concepcióniin ja aloitti poliittisen uransa Nueva Acción Pública -puolueessa, josta myöhemmin muodostui Chilen sosialistinen puolue. Berman oli erityisen kiinnostunut ajamaan Chilen köyhien asiaa. Vuonna 1946 hän kampanjoi korkeampia veroja vastaan. Chilen hallitus vastasi riistämällä Bermanin kansalaisuuden ja karkottamalla hänet syrjäiselle saarelle. Tapaus herätti kohun, jonka johdosta maan parlamentti lopulta palautti Bermanin kansalaisuuden.

Vuonna 1937 Bermanista tuli kansanedustaja Chilen parlamentissa Concepciónista valittuna. Hän toimi kansanedustajana aina vuoteen 1949 saakka. toisen maailmansodan aikana hän pyrki vastustamaan natseja ja hankkimaan maahantulolupia juutalaisille pakolaisille. Vuonna 1941 Berman erosi Chilen sosialistisesta puolueesta ja perusti uuden sosialistisen työväenpuolueen (Partido Socialista de Trabajadore). Uusi puolue yhdistyi myöhemmin kommunistiseen puolueeseen. Kommunistisesta puolueesta Berman lähti lopulta Neuvostoliiton Josif Stalinin antisemitistisen politiikan takia. Berman kuoli Santiagossa 13. huhtikuuta 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2  Natalio Berman Berman *Reseñas biográficas parlamentarias*. La Biblioteca del Congreso Nacional de Chile. Viitattu 25.12.2020. (espanjaksi)
2. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 03 Ba-Blo*, s. 465. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
E.C. Stuart Baker
Bakerin maalaama isokuningaskalastaja
**Edward Charles Stuart Baker** (1864 – 16. huhtikuuta 1944) oli brittiläinen lintutieteilijä ja poliisi.

Baker opiskeli Trinity Collegessa Stratford-upon-Avonissa. Vuonna 1883 hän seurasi isäänsä Intian poliisilaitokseen. Hän vietti suurimman osan työurastaan Intiassa Assamin poliisivoimissa. Vuonna 1911 hän palasi Englantiin, missä hän sai poliisipäällikön viran Lontoossa (*Port of London Police*). Tässä virassa hän pysyi, kunnes jäi eläkkeelle 1925.

Baker oli erinomainen tenniksenpelaaja ja suurriistanmetsästäjä. Hän menetti vasemman kätensä leopardille Assamissa, joutui gaurin viskomaksi ja intiansarvikuonon tallaamaksi.

Vapaa-aikanaan Baker tutki ja keräsi Intian lintuja. Käet olivat hänen intohimonsa. Hän keräsi lähes 50 000 intialaisen linnun munaa, jotka hän lahjoitti British Museumille. Hän vietti museossa pitkiä aikoja, tutkien ja järjestäen munakokoelmia Intiasta ja Thaimaasta. Baker toimi myös hallituksen asettamissa lintujensuojelukomiteoissa ja oli British Ornithologists' Unionin (BOU) kunniasihteeri ja lahjoittaja 1913–1936.

Baker nimesi linnuista muun muassa aasiankalliopääskyn alalajin *sintaungensis*. Walter Rothschild nimesi ruskotöyhtöjuhinan (*Yuhina bakeri*) hänen kunniakseen.

Teoksia
-------

* *The Indian Ducks and their Allies* (1908).
* *Game Birds of India and Ceylon* (1921).
* *Fauna of British India: Birds (1922, seitsemän osaa).*
* *Mishmi Man-eater* (1928).
* *The Nidification of the Birds of the Indian Empire* (1932).
* *Cuckoo Problems* (1942).

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ralf Johan Sandström** (s. 12. syyskuuta 1945 Turku) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Ralf Sandström syntyi liikemies Nils Olov Sandströmin ja Aino Ilta Lemmikki Lehtosen perheeseen. Hän avioitui 1985 matkatoimistovirkailija Marita Roosin kanssa. Sandström kävi oppikoulun Turussa ja hotelli- ja ravintolakoulun Helsingissä ja opiskeli yritystaloutta ammattikorkeakoulussa Tukholmassa. Hän oli SARA Stockholm Ab:n henkilöstöravintoladivisioonan johtaja Tukholmassa 1979–1980, Kostförsörjning Ab:n ja SARA Kommunservice Ab:n toimitusjohtaja 1982–1984, SARA Företagsservice Ab:n toimitusjohtaja ja SARA Ab:n Tukholman yritysryhmän johtaja 1983–1984 ja Oy Silja Line Ab:n varatoimitusjohtaja Turussa 1984–1985, toimitusjohtaja 1986–1991 ja hallituksen jäsen 1986–1991.

EffJohn International Oy:n varatoimitusjohtaja Sandström oli 1991 ja Restel Oy:n varatoimitusjohtaja 1991–1992 ja sitten toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1992–2011. Hän oli myös Silja Holdings Ab:n toimitusjohtaja vuoteen 1991 ja Osuuskunta Eka-yhtymän, vuodesta 1995 Osuuskunta Tradeka-yhtymän johtoryhmän jäsen 1992–2011 ja varatoimitusjohtaja 2007–2011. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvon Sandström sai 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Seppälä, Jarmo: Kauppaneuvos Ralf Sandström (1945–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 21.11.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 8.7.2023.
2. ↑  Tavallisen ihmisen asialla *Taloussanomat*.  7.12.2001. Viitattu 7.7.2023.
**Jälkilämpöä** syntyy ydinreaktorin polttoaineessa, kun radioaktiiviset fissiotuotteet hajoavat. Jälkilämmön tuotto jatkuu vielä sen jälkeen, kun ketjureaktio on pysäytetty. Jälkilämpö kuumentaa polttoainetta, ja siksi myös pysäytettyä reaktoria täytyy jäähdyttää. Reaktorin jäähdyttäminen jälkilämmön poistamiseksi onkin toinen ydinturvallisuuden keskeinen tehtävä, ketjureaktion hallinnan lisäksi. 

Ydinreaktorin toimiessa uraani ja plutonium hajoavat fissioreaktioissa kevyemmiksi atomeiksi, fissiotuotteiksi. Nämä fissiotuotteet ovat radioaktiivisia, eli ne hajoavat vähitellen muiksi alkuaineiksi. Tässä radioaktiivisessa hajoamisessa syntyy lämpöenergiaa, jota sanotaan jälkilämmöksi. Jälkilämpöteho on suurimmillaan heti reaktorin pysäyttämisen jälkeen noin 7 prosenttia reaktorin kokonaistehosta. Se pienenee vähitellen, kun fissiotuotteiden määrä vähenee radioaktiivisen hajoamisen seurauksena. Tunnin päästä reaktorin pysäyttämisestä jälkilämpöteho on noin 1,3 prosenttia reaktorin kokonaistehosta ja kuukauden päästä noin 0,1 prosenttia. 

Esimerkiksi Fukushiman kolmosreaktorissa jälkilämpöteho oli tunnin kuluttua reaktorin pysäyttämisestä yli 30 megawattia ja vielä viikon päästä lähes 6 megawattia. Näin suuri lämpöteho riittää aiheuttamaan polttoaineen sulamisen, jos sitä ei jäähdytetä. Jos polttoaine kuumenee liikaa, zirkoniumista tehty polttoainesauvan suojakuori voi puhjeta ja radioaktiivisia aineita voi vapautua suojarakennukseen ja sieltä mahdollisesti ympäristöön.  Three Mile Islandin ja Fukushiman onnettomuudet johtuivat siitä, että jälkilämpöä ei saatu poistettua reaktorista.

Jälkilämmön aiheuttaman ylikuumenemisen estämiseksi ydinreaktoreissa on jälkilämmönpoistojärjestelmät ja onnettomuustilanteita varten vielä niistä riippumattomat hätäjäähdytysjärjestelmät. Pienissä reaktoreissa jälkilämpöteho on niin pieni, että jälkilämmön poistamiseen ei välttämättä tarvita erillisiä hätäjäähdytysjärjestelmiä, vaan lämmönsiirto johtumalla reaktorin seinämien läpi voi riittää. 

Jälkilämpöä syntyy myös sen jälkeen, kun käytetty polttoaine on poistettu ydinreaktorista. Tämän takia käytettyä polttoainetta säilytetäänkin veden alla vähintään muutamia vuosia reaktorista poistamisen jälkeen. Jälkilämpö täytyy ottaa huomioon myös käytetyn polttoaineen loppusijoituksessa kallioperään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ydinvoimalaitostekniikan perusteita  2004. Säteilyturvakeskus. Viitattu 18.2.2018.
2. ↑  Total decay heat trend based on ORIGEN-2 analysis  2012. Tokyo Electric Power Company. Viitattu 18.2.2018.
**Matthias Svederus (Sveder)** (lokakuu 1650 Sankt Lars, Itä-Götanmaa, Ruotsi – 17. lokakuuta 1721 Uppsala) oli torpparin poika, josta tuli Turun akatemiassa toiminut lainopin professori ja akatemian rehtori kahteen otteeseen.

Elämäkerta
----------

Svederuksen isä oli torppari nimeltään Peter. Hän pääsi opiskelemaan Lundiin, Uppsalaan ja Jenaan vuodesta 1674. Turun akatemian lainopin professori Svederuksesta tuli 1686, joskin hänen nimitystään myös vastustettiin. Tutkijana ja opettajana Svederus uppoutui varsinkin luonnonoikeuden perustelemiseen, liittäen oikeudellisten kysymysten ratkaisut sekä Raamattuun että luonnontieteellisiin uskomuksiin. Maallisista auktoriteeteista hän arvosti varsinkin Homerosta. Svedruksen johdolla puolustettiin yhteensä yhtätoista väitöskirjaa 1687-1699, koskien myös esimerkiksi postilaitosta ja kaupankäyntiä. Omia oppilaita hänellä ei ollut eikä hänen osuuttaan mainittuihin väitöskirjoihin tunneta. Svederuksen työtä arvostettiin silti, hän toimi akatemian rehtorina 1692-1693 ja uudelleen 1704-1705. Viipurilaisen osakunnan inspehtori hän oli vuodesta 1689. Hän kieltäytyi 1693 tuolloin harvinaisesta oikeustieteen tohtorin arvonimestä. Kun Turun akatemian toiminta lakkasi Suuren Pohjan sodan miehitysaikana, Svederus siirtyi 1714 Ruotsiin. Uppsalan yliopiston lainopin professoriksi hänet nimitettiin 1716. Turussa lainopin tutkimus ja opetus hiipuivat hänen lähtönsä jälkeen melkein sadaksi vuodeksi.

Posti- ja telelaitos julkaisi 1988 näköispainoksen ja suomennoksen Svederuksen ja ylioppilas Joachimus Bartholdi Caloanderin väitöskirjasta vuodelta 1689 *De tabellario*, nimeltään *Akateeminen tutkielma postinkantajasta*.

Svederuksen puoliso vuodesta 1688 oli Anna Maria Festing, jonka tiedetään olleen elossa 1757. Heidän tyttärestään Helena Swederistä tuli Turun pormestarin Carl Merthenin puoliso.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hannu-Tapani Klami: *Svederus, Matthias (1650–1721). Suomen Kansallisbiografia. Osa 9*, s. 505. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-450-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Matias Svederus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 1.2.2015.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Othoros** (m.kreik. Ὄθορος, lat. *Othorus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä, sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Myöskään Othoroksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, koska se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 448/447–434/433 eaa. sekä vielä vuonna 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Othorios* (Ὀθόριος).

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "590. Othoros", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Othoros *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
3. ↑  "51 Othoros", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
*Tämä artikkeli kertoo saksalaisesta jalkapalloilijasta. Samannimisestä suunnistajasta kerrotaan eri artikkelissa.*

**Matthias Müller** (s. 18. lokakuuta 1954 Dresden) on entinen saksalainen jalkapalloilija.

Müller pelasi 1973–1981 Dynamo Dresdenissä, jossa hän voitti cup-mestaruuden 1973 ja 1977 sekä Itä-Saksan mestaruuden 1976, 1977 ja 1978. Tammikuussa 1981 Müller, Gerd Weber ja Peter Kotte pidätettiin Dresdenin lentoasemalla. Kolmikko oli saanut rahakkaan tarjouksen Länsi-Saksan FC Kölniltä, minkä takia heidän epäiltiin suunnittelevan maastaloikkausta. Kaikki kolme pelaajaa olivat lähdössä maajoukkueen leirille Argentiinaan. Weber myönsi suunnitelleensa pakoa, mutta kielsi Kotten ja Müllerin osallisuuden. Mülleriltä ja Kottelta kiellettiin loppuiäksi pelaaminen pääsarjatasolla, ja Weberille langetettiin vankeusrangaistus. Kiellon jälkeen hän pelasi useissa alemman sarjatason joukkueissa kunnes päätti uransa 1990.

Weber pelasi Itä-Saksan maajoukkueessa neljä maaottelua. Hän voitti myös hopeaa Moskovan olympialaisissa 1980.

Lähteet
-------

1. ↑  Geisler, Sven & Schwarz, Jürgen: *Dynamo Dresden: Legenden. Schicksale. Geschichten*, s. 186–187. Dresden: Sächsische Zeitung, 2008. ISBN 978-3-938325-48-3. (saksaksi)
2. ↑  Matthias Müller sports-reference.com.  Arkistoitu 24.10.2012. Viitattu 7.4.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Monitori** on Turun kaupungin ja Kelan yhteinen palvelupiste, jossa on saatavilla keskitetysti monia Turun kaupungin ja Kelan palveluita. Monitorilla on Turussa kaksi toimipistettä: Kauppatorin Monitori ja Skanssin Monitori.

Kahden eri toimipisteen palvelut poikkeavat hieman toisistaan, mutta molemmissa on paikalla hyvinvointitoimialan palveluneuvojia, Kelan asiakasneuvojia sekä monilla eri kielillä palveleva Infotori. Kummassakin toimipisteessä voi myös ostaa ja ladata Föli-kortteja. Palveluita tarjotaan sekä paikan päällä että verkossa.

Kauppatorin Monitori
--------------------

Vuonna 2020 avattu Kauppatorin Monitori sijaitsee Turun keskustassa KOP-kolmion rakennuksessa. Toimipisteessä on muuan muassa Kelan palveluita, matkailuneuvontaa sekä työpisteen asiakasneuvonta. Lisäksi Kauppatorin Monitorissa on ilmaista digineuvontaa sekä asiakaspäätteitä, joita kävijät voivat käyttää itsenäisesti.

Skanssin Monitori
-----------------

Skanssin Monitori on kahdesta toimipisteestä vanhempi, sillä se on aloittanut toimintansa jo vuonna 2011. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Skanssin kauppakeskuksessa. Se on Turun kaupungin, Varsinais-Suomen työ- ja elinkeinotoimiston, Kelan, Poliisin sekä Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän yhteinen palvelupiste. Skanssin Monitorissa toimii myös Turun kaupunginkirjaston palvelupiste. Toimipisteen vieressä toimii myös erillinen nuorisotila.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikä Monitori? *Monitori*. Turun kaupunki. Viitattu 1.1.2022.
2. ↑  Kauppatorin Monitori avataan syyskuussa *Visit Turku*. Turun kaupunki. Viitattu 1.1.2022.
3. ↑  Kauppatorin toimipiste *Monitori*. Turun kaupunki. Viitattu 1.1.2022.
4. ↑  Yhteispalvelu Monitorista nyt myös Kelan palvelut.  *Turkuposti*, 27.7.2012, nro 3/2012, s. 5. Turku:  Turun kaupunki. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Skanssin toimipiste *Monitori*. Turun kaupunki. Viitattu 1.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Monitorin kotisivut
* Kauppatorin toimipiste
* Skanssin toimipiste
Matthias Freihof
**Matthias Freihof** (25. marraskuuta 1961, Plauen, Itä-Saksa) on saksalainen, Berliinissä vaikuttava näyttelijä ja laulaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten roolistaan rikossarjassa Siska, jossa hän esitti rikoskomisario Lorenz Wiegandia vuosina 1998-2002. Hän on näytellyt myös sarjoissa Marienhof ja Kettu. Freihof on saanut näyttelijänoppinsa Berliinin Hochschule für Schauspielkunst Ernst Bushissa.

Yksityiselämä
-------------

Freihof harrastaa laskettelua ja uintia. Hän osaa soittaa kitaraa. Freihof puhuu englantia, saksaa, ranskaa, venäjää ja kreikkaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Matthias Freihof IMDb:ssä
* Matthias Freihofin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Matthias Freihof Agentur Ute Nicolain sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Monikko** on vuonna 2017 valmistunut Nurmijärven Klaukkalan urheilualueella sijaitseva monitoimitalo. Monikossa on nuorisotila Kertsi, aulakahvila ja urheilualuetta palvelevat pukuhuoneet. Monikon rakentaminen maksoi 13,5 miljoonaa euroa.

Monikkosalissa järjestetään eri kokoisia tilaisuuksia. Salissa on suuri teleskooppikatsomo, jossa on 332 istuinta ja tilaa 100 irtotuolia varten. Seisomapaikkoja katsomo sisäänvedettynä on 600. Lisäksi noin kolmasosa Monikosta on vuokrattu taiteen perusopetuksen oppilaitosten eli Nurmijärven musiikkiopiston, Nurmijärven tanssiopiston ja Nurmijärven opiston käyttöön.

Monikon käytävää.

Tapahtumia
----------

Monikossa järjestetään erilaisia tapahtumia sekä lapsille että aikuisille lähes viikoittain.

Paikallisten muusikkojen vuonna 2013 perustama Nurmijärven musikantit ry järjestää Monikossa vuosittain syksyisin Syksy Soi! -kulttuurifestivaalin konsertteja. Syksy Soi! -konserteissa Monikossa paikallisten muusikkojen kanssa on esiintynyt muun muassa Pekka Kuusisto, Olli Mustonen ja Iiro Rantala.

Monikossa on esiintynyt myös stand up -ryhmä All Female Panel, Benjamin Peltonen ja Nikke Ankara ja monia muita eturivin artisteja. Vuonna 2017 järjestettiin Ultimate-ysäribileet, Waldo’s Peoplen Marko Reijosen 50-vuotissyntymäpäivän kunniaksi.

Lähteet
-------

* Monikko - Nurmijärven monitoimitalo
* Monikon infosivu (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Nurmijärvi - Monikko *www.nurmijarvi.fi*. Viitattu 17.4.2018.
2. ↑  Syksy Soi! *syksysoi.fi*.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Monitoimitalo Monikko**.
**Rákóczin silta** on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa Unkarissa. Se yhdistää Pestin Könyves Kálmánin kehäkadun ja Budan Lágymányosin kaupunginosan, ja sen vieressä kulkee Budapestin eteläinen rautatiesilta.

Historia
--------

Rákóczin siltaa alettiin suunnitella vuonna 1992 Budapestin ja Wienin yhdessä järjestämää maailmannäyttelyä varten. Näyttely ei toteutunut, mutta silta rakennettiin silti ja se valmistui vuonna 1995. Sen suunnitteli Tibor Sigrai. Sillalle ehdotettiin useita nimiä, ja se nimettiin aluksi Lágymányosin sillaksi Budan samannimisen kaupunginosan mukaan. Huhtikuussa 2011 Budapestin kaupunginvaltuusto päätti antaa sillalle uuden nimen "Unkarin historiassa kuuluisan" Rákóczin suvun mukaan.

Rakenne
-------

Rákóczin silta on teräspalkkisilta, joka lepää kolmen pilarin varassa. Sillan erikoisin piirre on valaistus: sillalla on viisi pylvästä, joissa on kussakin kaksi peiliä 35 metrin korkeudessa. Peilit on valaistu alhaalta päin halogeenilampuilla, ja ne heijastavat valon tasaisesti ajotielle. Jalkakäytävä, pyörätie ja kaiteet on valaistu neonvaloilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lagymanyosi Bridge/Budapest *Bridges of Budapest*. Viitattu 14.1.2012. (englanniksi)
2. ↑  Döntött a bizottság - Rákóczi híd lett a Lágymányosi hídból Julkaisu = hirado.hu *hirado.hu*.  2.8.2011. Viitattu 14.1.2012. (unkariksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rákóczin silta**.
**Otermanjärvi** on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Oterman kylässä Vaalan kunnan pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Paatinjärven eteläpuolella 15 kilometriä Vaalan kuntakeskuksesta koilliseen. Seututie 800 ylittää järven Lapinsalmen kohdalla pengertä pitkin.

Järvinäkymä Joensuunperältä länsilounaaseen toukokuussa 2010.
Järven pinta-ala on 21,12 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 52,46 kilometriä. Järvellä on kuusi saarta, joista suurimmat ovat järven pohjoisosassa sijaitseva Holapansaari ja länsiosassa sijaitseva Virtasaari. Molemmissa saarissa on ollut tervahautoja. Järven suurimmat selät ovat idästä länteen Kekkolanselkä ja Isoselkä sekä Lapinsalmen länsipuolen Salmenselkä. Järven tilavuudeksi on laskettu 42,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0422 kuutiokilometriä. Otermanjärvi on matala. Sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 5,47 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa Kekkolanselällä.

Järven suurimmat asutusalueet ovat Lapinsalmi, pääkylä Oterma ja itärannan Joensuunperä. Lapinsalmessa on lapinpato, joka on nähtävissä matalan veden aikana. Se on aikoinaan ulottunut koko salmen yli.*lähde?* jonne laskee Tervajoki Pienanjärvestä. Laskujoki Kutujoki lähtee pohjoiskoillisen Niskanselältä.

Otermanjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.26), jonka Otermanjärven lähialueeseen (59.262) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 140,6 mpy. Järveen laskevat Tervajoki Pienanjärvestä ja Paatinjoki Paatinjärvestä. Lisäksi järveen laskee lukuisia suo-ojia. Otermanjärvi laskee sen länsipäästä lähtevää Kutujokea pitkin Järvenjärveen. Kutujoen pudotus on 28,4 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Otermanjärvi (59.262.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 11.7.2022.
2. 1 2 3 4  Otermanjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 11.7.2022.
3. ↑  Lapinsalmi Museovirasto. Viitattu 11.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otermanjärvi** Wikimedia Commonsissa

Vaala

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Enonlahti
* Jaalanka
* Jylhämä
* Järvikylä
* Kangaskylä
* Kankari
* Liminpuro
* Manamansalo
* Neittävä
* Nimisjärvi
* Nuojua
* Oterma
* Pelso
* Salmenranta
* Suutarinkylä
* Säräisniemi
* Veneheitto

 |
| Muuta Vaalaan liittyvää | 
* Alassalmen lossi
* Jylhämän vesivoimalaitos
* Nuojuan rautatieasema
* Nuojuan vesivoimalaitos
* Rokua
* Rokuan kansallispuisto
* Rautatieasema
* Siikajoen uittokanava
* Säräisniemen kirkko
* Säräisniemen kotiseutumuseo
* Vaalankurkun rautatiesilta

 |
| Järvet ja joet | 
* Järvenjärvi
* Kutujoki
* Nimisjärvi
* Oulujärvi
* Paatinjärvi
* Neittävänjoki
* Oulujoki

 |
**Faridaddin Attar**, myös **Farīd-al-dīn ʿAṭṭār** (n. 1145 – n. 1221), oli persialainen runoilija, suufimystikko, hagiografi ja apteekkari. Hän on vaikuttanut merkittävästi persialaiseen runouteen ja suufilaisuuteen, ja eräät hänen teoksistaan kuuluvat maailmankirjallisuuden huomattavimpiin runoihin.

Elämä
-----

Attar syntyi Nišapurissa nykyisen Iranin koillisosassa. Hänen alkuperäinen nimensä oli todennäköisesti Abū Ḥāmed Moḥammad bin Abī Bakr Ebrāhīm, ja hän käytti myöhemmin kirjailijanimiä *Faridaddin* ja *Attar*. Hänen elämästään ei ole paljon tietoa, sillä aikalaisistaan hänet ovat maininneet vain 'Awfi ja Tusi. Hän toimi apteekkarina kotikaupungissaan, jossa hän tiettävästi pysyi koko uransa ajan. Attar kuoli, kun mongolit kaupunkiin 1221 hyökättyään teloittivat hänet. Hänen maineensa runoilijana ja mystikkona alkoi kasvaa vasta 1400-luvulla.

* Manṭiq-uṭ-ṬayrManṭiq-uṭ-Ṭayr
* Manṭiq-uṭ-ṬayrManṭiq-uṭ-Ṭayr
* Manṭiq-uṭ-ṬayrManṭiq-uṭ-Ṭayr
* Manṭiq-uṭ-ṬayrManṭiq-uṭ-Ṭayr

Suomennetut teokset
-------------------

* *Lintujen matka*. (Mantiq at-tair, n. 1177). Suomentanut Jaakko Hämeen-Anttila. Helsinki: Basam Books, 2003. ISBN 952-9842-87-2.

Muita teoksia
-------------

* Tazkirat al-Awliya (*Pyhimysten elämäkerrat*), proosa

Lähteet
-------

1. 1 2  B. Reinert: "Attar", Encyclopædia Iranica

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Faridaddin Attar** Wikimedia Commonsissa