recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee jumalatarta. Asteroidista kertoo artikkeli 99 Dike.*
Vuoden 1886 veistos Dike Astraiasta. Veistoksen nimikirjoitus "A," viittaa mahdollisesti tekijään August St. Gaudens. Korkeimman oikeuden sali, Vermont.
**Dike** (m.kreik. Δίκη, "oikeus") oli kreikkalaisessa mytologiassa oikeudenmukaisuuden ja oikeuden jumalatar. Hän oli myös yksi kolmesta toisen sukupolven horista sisariensa Eunomian ja Eirenen rinnalla. Useimmiten Diken vanhemmiksi mainitaan Zeus ja Themis, ja itse Zeus oli asettanut hänet vahtimaan ihmisten toimia. Siinä missä hänen äitinsä hallitsi jumalaista oikeudenkäyttöä, Dike itse oli maallisen oikeuden jumalatar. Hänen kerrotaankin tuoneen aina isälleen tiedoksi tapaukset, joissa tuomari oli tehnyt päätöksensä epärehellisin perustein.

Dike muistuttaa Astraiaa, ja kaiken vääryyden vihollisena hänen tehtävänsä oli osittain samankaltainen erinyksien kanssa; tosin sen lisäksi, että hän rankaisi väärintekijöitä, hän myös palkitsi hyveellisiä. Hänen vastakohtansa oli Adikia, epäoikeudenmukaisuuden jumalatar, ja heidät kuvattiinkin antiikin taiteessa usein yhdessä – Dike pitää Adikiaa kiinni ja rankaisee tätä sauvallaan tai kuristaa tätä. Dikellä kerrotaan olleen myös tytär, Hesykhia.

Lähteet
-------

* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0.

### Viitteet

1. ↑  Hesiodos, *Jumalten synty 901–906* (engl. käännös)
2. ↑  Hesiodos, *Työt ja päivät 212–224* (engl. käännös)
3. ↑  Hesiodos, *Työt ja päivät 248–264* (engl. käännös)
4. ↑  Pindaros, *Pythia oodi 8* (engl. käännös)
5. ↑  Jordan 1992, s. 76
**Viljo Ilmari Puustinen** (18. joulukuuta 1888 Kiihtelysvaara – 25. tammikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja heimoaktivisti.

Viljo Puustinen pääsi ylioppilaaksi 1909 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1912 ja lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1925. Hän sai varatuomarin arvon 1915. Puustisen vesioikeutta käsitellyt väitöskirja jota hän valmisteli tuhoutui talvella 1944 Helsingin yliopiston rakennusten pommituksessa.

Puustinen oli senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina vuodesta 1916, korkeimman oikeuden virkamiehenä ja valtioneuvostoon perustetun Itä-Karjalan toimituskunnan hallinto- ja oikeusasiain osaston johtajana 1918–1920. Hän toimi sitten tie- ja vesirakennushallituksen rautatierakennusosaston asiainvalvojana ja vuodesta 1923 alkaen rautatiehallituksessa apulaisasiainvalvojana. Hän oli vakuutusneuvoston asessorina 1935–1942 ja sen jälkeen vt. tuomarina Rovaniemen, Ilomantsin, Maskun, Tammelan ja Ilmajoen tuomiokunnissa. Viimeksi Puustinen toimi Viitasaaren tuomiokunnan tuomarina 1948–1958.

Puustinen toimi lisäksi sotavankien tutkintotuomarina ja Helsingin kaupungin sosiaalilautakunnan sihteerinä sekä hoiti eri tuomiokuntain tuomarinvirkoja ja työskenteli eri asianajotoimistoissa. Hänellä oli oma lakiasiaintoimisto Helsingissä vuosina 1919–1925.

Puustinen oli Karjalan Sivistysseuran jäsenenä vuodesta 1917 alkaen ja hän osallistui seuran sihteerinä heinäkuussa 1918 Karjalan Sivistysseuran Uhtualla järjestämään heimojuhlaan. Puustinen oli vuonna 1918 perustetun Itä-Karjalan toimituskunnan hallinto- ja oikeusosaston päällikkönä 1918–1919. Toimituskunta hoiti suomalaisten hallussa olleiden Vienan ja Aunuksen kuntien hallintoa ja Puustinen teki virka- ja tarkastusmatkoja Itä-Karjalaan. Puustinen oli myös Viron avustamiskomitean jäsenenä ja hän osallistui Viron vapaussotaan 1919 oikeusupseerina. Puustinen oli mukana Aunuksen retkikunnan lähtövalmisteluissa ja hänet valittiin Aunuksen hoitokunnan jäseneksi. Hän seurasi Aunuksen retkeläisten mukana huhtikuussa 1919 Aunuksenkaupunkiin. Aunuksen hoitokunta hoiti retkikunnan valtaaman alueen hallintoa aina Aunuksen väliaikaisen hallituksen perustamiseen saakka. Puustinen oli kiinnostunut myös Petsamon alueen asioista ja julkaisi kirjan aiheesta. Häntä ehdotettiin aikanaan Suomen Murmanskin konsuliksi mutta hän kieltäytyi ja hänen sijastaan konsuliksi valittiin Eero Lampio. Jatkosodan aikana heinäkuussa 1941 Puustinen vieraili vielä Vuokkiniemessä.

Julkaisuja
----------

* *Lauttausvahinko*. Gummerus 1922
* *Mietelmiä Lapista ja Petsamosta*. Otava 1922

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Viljo Puustinen kuollut, Karjalan Heimo N:o 3-4/1971, sivu 40
2. 1 2 3 4  50-vuotias. Asessori V. I. Puustinen, Helsingin Sanomat, 18.12.1938, nro 341, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Ramsteinin lentotukikohta** (engl. *Ramstein Air Base*) (IATA: **RMS**, ICAO: **ETAR**) on Yhdysvaltojen käyttämä suuri sotilastukikohta Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Se on Yhdysvaltojen ilmavoimien Euroopan–Afrikan osaston (USAFE-AFAFRICA) ja Naton Allied Air Commandin johtokeskus.

Historia
--------

Ramstein rakennettiin Yhdysvaltain asevoimien käyttöön toisen maailmansodan jälkeen. Rakentaminen alkoi vuonna 1948 Ranskan kanssa, koska USA halusi Länsi-Saksaan hävittäjäyksiköitään. Kaksi tukikohtaa rakennettiin; Ramstein Air Station (komentokeskus useille USAn ja Naton yksiköille) ja Landstuhl Air Base (hävittäjätukikohta). Landstuhl avattiin 1952 ja Ramstein 1953. Nykyään tukikohdat ovat yhtenäistä aluetta. 

Ramsteinia on käytetty useiden Lähi-idän ja Afrikan operaatioiden päätukikohtana (mm. Persianlahden sota, Irakin sota, Afganistanin sota) ja myöhemmin lennokki-iskujen komentokeskuksena. Se oli tärkeässä asemassa Afganistanin evakuointien logistiikassa.

Nykyään tukikohdan alueella on kaksi kiitorataa ja useita lentotoimintaa tukevia tiloja. Työntekijöille on asuinalueet ja mm. neljä koulua. Kaiserslauternin alueella on suurin Yhdysvaltojen ulkopuolella oleva amerikkalaisten yhteisö.

Yksiköt
-------

### Yhdysvaltain ilmavoimat

#### United States Air Forces in Europe – Air Forces Africa (USAFE-AFAFRICA)

* Komentokeskus
* Third Air Force
	+ Komentokeskus
	+ 86th Airlift Wing
	+ 435th Air Expeditionary Wing
	+ 435th Air Ground Operations Wing

#### Air Combat Command (ACC)

* Sixteenth Air Force
	+ 480th Intelligence, Surveillance and Reconnaissance Wing

#### Air Mobility Command

* United States Air Force Expeditionary Center
	+ 521st Air Mobility Operations Wing

### Yhdysvaltain maavoimat

#### United States Army Europe and Africa (USAREUR-AF)

* 21st Theater Sustainment Command

### Nato

#### Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE)

* Allied Air Command

Lähteet
-------

1. ↑  Ramstein Air Force Base in Kaiserslautern, Germany *Military Bases*. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  NATO Allied Command Headquarters NATO. Viitattu 4.5.2023.
3. ↑  Units *www.ramstein.af.mil*.  Arkistoitu 22.5.2022. Viitattu 4.5.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ramstein Air Base
**Frederick Wilford "Rick" Sturckow** (s. 11. elokuuta 1961) on yhdysvaltalainen merijalkaväen upseeri ja astronautti. Hän on syntynyt La Mesassa, Kalifornian osavaltiossa. Hän kuitenkin pitää Lakesidea kotikaupunkinaan. Hän on naimisissa.

Koulutus
--------

Sturckow valmistui Kalifornian osavaltion teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1984. Hän suoritti siellä alemman korkeakoulututkinnon pääaineenaan mekaniikka.

Sotilasura
----------

Sotilasarvoltaan Sturckow on merijalkaväen eversti ja hänelle on myönnetty useita kunniamerkkejä. Hän aloitti sotilasuransa vuonna 1984 ja sai lentäjän siivet 1987. Hänet valittiin TOPGUN-ilmasotakouluun vuonna 1990 ja on palvellut lentäjänä muun Persianlahden sodassa. Sturckow on myös F-18 -koelentäjä ja on lentänyt yli 4 700 lentotuntia 50 eri konetyypillä.

Astronauttiura
--------------

Sturckow valittiin astronautiksi vuonna 1994. Neitsytlentonsa hän suoritti Endeavourilla vuonna 1998. STS-88 -tehtävä oli ensimmäinen Kansainvälisen avaruusaseman kokoamislento. Toisen sukkulalentonsa hän suoritti Discoverylla vuonna 2001. STS-105 oli 11. vierailu Kansainvälisellä avaruusasemalla. Kolmannella sukkulalennollaan Atlantiksella kesäkuussa 2007 Sturckow toimi STS-117 -tehtävän komentajana. Neljännellä sukkulalennollaan Sturckow toimi 29. elokuuta 2009 laukaistun avaruussukkula Discoveryn lennon STS-128 komentajana. Avaruudessa Sturckow on viettänyt yli 600 tuntia.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frederick Sturckow**.
* NASA:n elämäkertasivut
* Sturckowin avaruussukkulalento STS-128:aa edeltävä haastattelu (13.8.2009) (englanniksi)
**Digitaalinen lompakko** on tietokoneohjelma, useimmiten älylaitteen mobiilisovellus, jossa voidaan säilytää esimerkiksi digitaalista rahaa, lippuja, etukortteja tai henkilöllisyystodistuksia. Idea on säilyttää asioita kuten fyysisessä lompakossa, mutta täysin virtuaalisissa muodoissa.

Palveluita
----------

Useat internetpalveluiden suuryhtiöt ovat kehittäneet omia digitaalisia lompakoitaan älypuhelimille helpompaan maksuliikenteeseen, ilman tarvetta käteiselle rahalle, maksukorteille tai verkkopankeille. Tällaisia ovat esimerkiksi Apple Wallet, Google Wallet ja Samsung Wallet. Nykyisiin digilompakoihin voi liittää fyysisiä maksukortteja ja käyttää niitä mobiilimaksamisessa.

Euroopan unioni kehittää digitaalista euroa, jota keskuspankilta saa digilompakoihin, eikä yksityisten pankkien tai luottokorttiyritysten välitystä tarvita. Ideana on kehittää jokaiselle kansalaiselle halvempi, helpompi ja yksityisempi raha, kuten käteinen. EU valmistelee lainsäädäntöä myös digitaalisesta identiteettilompakosta, joka mahdollistaa sähköisen tunnistautumisen ja muiden henkilötietojen osoittamisen luotettavasti EU-alueella. Sillä voi siis korvata esimerkiksi fyysiset passit ja ajokortit.

Lähteet
-------

1. ↑  Digitaalinen lompakko *Sitra*. Viitattu 1.1.2024.
2. ↑  Digieuro | EU-komissio esittää lainsäädäntöä digitaalisesta eurosta *Helsingin Sanomat*.  28.6.2023. Viitattu 1.1.2024.
3. ↑  Eurooppalainen digitaalinen identiteettilompakko *Digi- ja väestötietovirasto*. Viitattu 1.1.2024.
4. ↑  Voit ehkä pian todistaa henkilöllisyytesi EU:n omalla digilompakolla – kännykkäsovelluksella voisi tunnistautua ja maksaa *Yle Uutiset*.  2.6.2021. Viitattu 1.1.2024.
**Hydroksipivalyylihydroksipivalaatti** eli **hydroksipivaalihapon neopentyyliglykoliesteri** (C10H20O4) on alifaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään monomeerinä polymeerien valmistukseen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa hydroksipivalyylihydroksipivalaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta hyvin poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Voimakkaasti kuumennettaessa yhdiste hajoaa. Hydroksipivalyylihydroksipivalaatin primääriset alkoholiryhmät reagoivat alkoholeille tyypillisesti, muodostaen esimerkiksi estereitä karboksyylihappojen kanssa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Hydroksipivalyylihydroksipivalaattia voidaan valmistaa esteröimällä neopentyyliglykolia hydroksipivaalihapon kanssa. Toinen hyvin yleisesti käytetty tapa on hydroksipivaldehydin Tishchenko-reaktio. Tämä reaktio tapahtuu 80–130 °C:n lämpötilassa maa-alkalimetallihydroksidien tai alumiinialkoksidien toimiessa emäksisinä katalyytteinä. Hydroksipivalyylihydroksipivalaattia käytetään monomeerina valmistettaessa polyestereitä ja polyuretaaneja. Monomeeri parantaa polymeerien säänkestoa ja joustavuutta sekä alentaa polymeerin lasisiirtymäpistettä. Hydroksipivalyylihydroksipivalaatista valmistettuja polymeerejä käytetään erityisesti autoteollisuudessa ja pinnoitteiden valmistukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hydroxypivalic acid neopentyl glycol ester – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 10.10.2017.
2. 1 2 3 4 5  Peter Werle, Marcus Morawietz, Stefan Lundmark, Kent Sörensen, Esko Karvinen & Juha Lehtonen: *Alcohols, Polyhydric, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 10.10.2017.
3. 1 2  T.E. Parsons: *Glycols, Other Glycols, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 10.10.2017.
4. ↑  Klaus Weissermel, Hans-Jürgen Arpe: *Industrial organic chemistry*, s. 215. Wiley-VCH, 2003. ISBN 978-3-527-30578-0. (englanniksi)
Fröknarna

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Stora Fröken ja Lilla Fröken |
| Sijainti | 
60°10′09.00″N, 24°50′04.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,004 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fröknarna** on kahden drumliinisaaren muodostama ryhmä Espoon itäsaaristossa. Suurempaa kutsutaan nimellä Stora Fröken, ja se sijaitsee aivan Länsiväylän pohjoispuolella. Pienempää kutsutaan nimellä Lilla Fröken, ja se sijaitsee välittömästi Keilalahden venesataman kaakkoispuolella. Virallisessa kaupunginosajaossa Fröknarna kuuluu Otaniemeen.

Fröknarna-saaret ovat mannerjäätikön pohjalla muodostuneiden virtaviivaisten selänteiden lakia. Niiden luoteisosassa sijaitsevien kalliokohoumien kaakkoispuolelle muodostui aikoinaan moreenia, kun jäätikkö siirtyi kohden kaakkoa.

Pieniä saaripareja on nimetty Fröknarnan tapaan myös muualla Uudellamaalla. Tavallisimpia ovat Bröderna ja Systrarna.

Lähteet
-------

1. ↑  Fröknarna Espoon opaskartalla
2. ↑  Fröknarna - drumliinisaaret *Geologiset retkeilykohteet Etelä-Espoossa*. Geologian tutkimuskeskus. Viitattu 29.9.2019.
3. ↑  Tervonen, Riikka: Fröknarna *Espoo.fi*.  2013. Espoon kaupunki. Viitattu 29.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Paikkatietoalusta: Fröknarna
* Fröknarna, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
**Emma Kantanen** (s. 28. elokuuta 1989) on suomalainen graafikko ja kirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta pääaineenaan graafinen suunnittelu ja sivuaineena pelisuunnittelu.

Kantanen on työskennellyt peligraafikkona muun muassa Roviolla ja PlayRavenilla sekä Kiinassa. Hän tekee myös kuvittajan ja sarjakuvapiirtäjän töitä.

Kantasen vuonna 2019 julkaistu esikoisromaani *Nimi jolla kutsutaan öisin* pohjautuu hänen omiin kokemuksiinsa Pekingin lesboyhteisössä. Hänen toinen, Australiaan sijoittuva romaaninsa *Jos sataa, älä tule* ilmestyi elokuussa 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Curriculum vitae (PDF)  10/2020. Emma Kantanen. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Emma Kantanen *Gummerus*. Viitattu 9.4.2021.
3. 1 2  Suomalainen, Tiina: Mobiilipelien grafiikoita suunnitteleva Emma Kantanen: "Nainen pelialalla on kuin huutomerkki" *Anna*.  31.3.2019. Viitattu 9.4.2021.
4. ↑  Kantanen, Emma *Kuvittajat*. Viitattu 9.4.2021.
5. ↑  Ahola, Suvi: Peligraafikko Emma Kantanen lähti töihin Kiinaan ja kirjoitti seikkailusta suur­kaupungin lesbo­piireissä romaanin *Helsingin Sanomat*.  8.6.2019. Viitattu 9.4.2021.
6. ↑  Jos sataa, älä tule Gummerus. Viitattu 6.7.2022.
**Salisyylialdehydi** eli **o-hydroksibentsaldehydi** tai **2-hydroksibentsaldehydi** (C7H6O2) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Salisyylialdehydi on m- ja p-hydroksibentsaldehydien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa salisyylialdehydi on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on karvasmantelinkaltainen pistävä tuoksu. Yhdisteen sulamispiste on matala verrattuna sen isomeereihin ja tämä johtuu molekyylinsisäisten vetysidosten muodostumisesta hydroksyyliryhmän ja karbonyyliryhmän välille. Salisyylialdehydi liukenee erittäin niukasti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Luonnossa salisyylialdehydiä esiintyy muun muassa pensasangervoissa, tuomessa, kahvissa, teessä ja viinirypäleissä. Salisyylialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä fenoleille ja aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi hapettaa salisyylihapoksi ja pelkistää salisyylialkoholiksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Salisyylialdehydiä voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa fenolin ja formaldehydin välisen reaktiotuotteen, salisyylialkoholin, hapetus, fenolin ja kloroformin välinen Reimer–Tiemann-reaktio tai o-kresolin hapetus. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Salisyylialdehydiä voidaan käyttää ainesosana hajusteissa. Siitä myös valmistetaan useita kemikaaleja esimerkiksi kumariinia, pyrokatekolia, metalleja kelatoivia yhdisteitä, lääkeaineita, maatalouskemikaaleja ja väriaineita.

Lähteet
-------

1. ↑  Isothiocyanatobenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 17.11.2017.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 266. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Christian Maliverney & Michel Mulhauser: *Hydroxybenzaldehydes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.11.2017.
4. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1433. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 962. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
Ushijima-jinjan šintolainen pyhäkkö
KarttaMukōjima
**Mukōjima** (jap. 向島) on Tokion kaupunginosa Sumidan erillisalueella. Se sijaitsee erillisalueen luoteisosassa Sumidajoen itärannalla Tokyo Skytreen pohjoispuolella. Edo-kaudella Mukōjima tunnettiin luonnonkauneudestaan, ja nykyäänkin alueella on säilynyt useita pyhäköitä, temppeleitä ja viheralueita, jotka tekevät siitä suositun virkistyskohteen. Kaupunginosassa on asuinkortteleiden lisäksi pienteollisuutta.

Mukōjiman kaupunginosan pinta-ala on 0,83 neliökilometriä, ja se jakautuu viiteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Mukōjima 1-chōme–Mukōjima 5-chōme. Niissä on yhteensä 16 996 asukasta (joulukuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 20 500 asukasta neliökilometrillä.

* Kirsikankukkia Sumidan puistossaKirsikankukkia Sumidan puistossa
* Hiroshigen puupiirros Akiba-jinjan alueelta, 1857Hiroshigen puupiirros Akiba-jinjan alueelta, 1857
* Honjon lukioHonjon lukio
* Chōmei-jin buddhalainen temppeliChōmei-jin buddhalainen temppeli

Liikenne
--------

Mukōjiman etelärajalla kulkee Tōbu-rautateiden Isesaki-linja, joka pysähtyy Tokyo Skytreen rautatieasemalla kaupunginosan kaakkoispuolella.

Sumidajoen rantaa kulkee Tokion pääkaupunkimoottoritien 6. linja. Lisäksi kaupunginosan läpi kulkee muun muassa Mito-kaidō-tie eli Japanin valtatie 6, joka johtaa Tokiosta koilliseen Ibarakin prefektuurin suuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 世界大百科事典 第２版: 向島 Kotobank. Viitattu 10.12.2023.
2. ↑  日本大百科全書: 向島（東京都、地区名） Kotobank. Viitattu 10.12.2023.
3. 1 2 3  日本地図 東京都 墨田区 向島２丁目１１ Mapion. Viitattu 10.12.2023.
4. ↑  平成27年国勢調査 東京都区市町村町丁別報告 墨田区 東京都総務局統計部.  Arkistoitu 3.11.2022. Viitattu 10.12.2023.
5. ↑  墨田区世帯人口現況12月分（PDF：15KB） Sumida City. Viitattu 10.12.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mukōjima** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Sumidan erillisalue |
| --- |
|  |
| Honjon alue | 
* Azumabashi
* Chitose
* Higashi-Komagata
* Honjo
* Ishiwara
* Kamezawa
* Kikukawa
* Kinshi
* Kōtōbashi
* Midori
* Mukōjima
* Narihira
* Oshiage\*
* Ryōgoku
* Taihei
* Tatekawa
* Yokoami
* Yokokawa

 | Sumidan symboli |
|  |
| Mukōjiman alue | 
* Bunka
* Higashi-Mukōjima
* Higashi-Sumida
* Kyōjima
* Oshiage\*
* Sumida
* Tachibana
* Tsutsumidōri
* Yahiro

 |
|  |
| \*osa alueesta |

 |
Parlamenttirakennus 
**Ranskan Polynesian parlamentti** (ransk. *Assemblée de la Polynésie française*, tahitiksi *Te âpooraa rahi o te fenua Māòhi*) on Ranskan Polynesian lainsäädännöllinen elin, joka koostuu 57 vaaleilla valitusta edustajasta. Vaalit, joissa on aina kaksi erillistä kierrosta Ranskan mallin mukaisesti, pidetään viiden vuoden välein..

Ensimmäinen paikallinen parlamentti perustettiin jo vuonna 1880 nimellä siirtomaaneuvosto (ransk. *Conseil colonial*), johon kuului 12 edustajaa. Nykyisessä muodossaan, ja nimellään, parlamentti aloitti vuonna 1996. Vuonna 2004 edustajien määrä nostettiin nykyiseen 57..

Lainsäädäntötyö tapahtuu yhdeksässä valiokunnassa. Parlamentin tärkeimpiin tehtäviin kuuluvat lakien säätäminen ja alueen hallituksen toiminnan valvominen. Lisäksi parlamentti valitsee keskuudestaan Ranskan Polynesian presidentin, joka johtaa alueen hallitusta.

Viimeisimmät vaalit
-------------------

Viimeisimmät vaalit käytiin vuonna 2018. Kierroksia oli kaksi, joista ensimmäinen käytiin 22. huhtikuuta ja toinen 6. toukokuuta. Suurimmaksi puolueeksi nousi Tapura Huiraatira, joka sai 38 paikkaa..

Alueen uudeksi presidentiksi valittiin Gaston Tong Sang. Hän sai presidentinvaalissa 38 ääntä puolesta, 11 vastaan ja 8 äänesti tyhjää..

Lähteet
-------

1. 1 2  IFES Election Guide | Elections: French Polynesia Assembly 2018 *www.electionguide.org*. Viitattu 6.9.2020.
2. 1 2  Welcome to the Assembly of French Polynesia (pdf)  2016. assemblee.pf. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  Commissions intérieures - Assemblée de la Polynésie française *www.assemblee.pf*. Viitattu 6.9.2020.
4. ↑  French Polynesia - Government and society *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
5. ↑  Gaston Tong Sang président de l'assemblée de la Polynésie française *Le Point*.  18.5.2018. Viitattu 6.9.2020. (ranskaksi)
Sompion koulu
**Sompion koulu** on Keravalla Sompion kaupunginosassa sijaitseva ilmaisupainotteinen, luovia työtapoja ja taiteen perusopetusta työssään soveltava koulu, jossa ovat luokat 1-9. Koulun katuosoite on Aleksis Kiven tie 18, Kerava. Sompion koulua käy noin 700 oppilasta.

Sompion koulussa toimii kolme erityisiä taitoalueita syventävää luokkaa. Painottavat luokat ovat musiikkiluokka, liikuntaluokka ja draamapedagoginen luokka. Sompion koulua pidetään myös erittäin antiikkisena kouluna Keravalla. Se on melkein yhtä vanha kuin suomi.

Koulu äänestyspaikkana
----------------------

Sompion koulu, aiemmalta nimeltään **Keravan yhteiskoulu**, toimii varsinaisina vaalipäivinä Keravan kaupungin Sompion äänestysalueen (alue 5) äänestyspaikkana.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteiskoulua ei ole enää Keravalla *Keski-Uusimaa*.  18.11.2011.  Arkistoitu 1.12.2017. Viitattu 20.11.2017.
2. ↑  Sompion koulu Keravan kaupunki. Viitattu 6.4.2014.
3. ↑  Sompion koulu, Kasvatukselliset painopistealueet Keravan kaupunki. Viitattu 20.11.2017.
4. ↑  Europarlamenttivaalit 2014 Keravan kaupunki. Viitattu 6.6.2014.
5. ↑  Presidentinvaalin äänestyspaikat Keravan kaupunki. Viitattu 6.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Sompion koulun sivut
Martin Canberra EB-57B
NASAn WB57-F
**English Electric Canberra** oli ensimmäisen sukupolven suihkupommittaja. Sitä valmistettiin suuria määriä 1950-luvulla; 900 konetta Englannissa, 49 konetta Australiassa sekä 403 lisenssikonetta Yhdysvalloissa nimellä **Martin B-57**. Tyyppi oli käytössä aina vuoteen 2006 asti. NASAlla on ilmakehätutkimuskäytössä kaksi B-57-konetta.

Canberra löi 1950-luvun lopulla lentokoneiden korkeusennätyksen kolmesti. Se ylitti vuonna 1955 maagisena pidetyn rajan, 20 km eli 20 000 m (66 000 jalkaa). Tuohon aikaan mainittuun korkeuteen ylsivät ainoastaan rakettikäyttöiset, ns. X-sarjan amerikkalaiset koekoneet. Canberra oli suhteellisen edullinen valmistuskustannuksiltaan, varsinkin esim. B-58 Hustleriin verrattuna. Sitä pidettiin myös varsin luotettavana käyttövarmuudeltaan. English Electric Canberra oli palveluksessa Yhdysvaltain ja Australian ohella, mm. Perussa, Intiassa sekä jopa Ruotsissa (2 konetta). Koneen luotettavuudesta kertoo paljon sen saama harvinaisen pitkä palvelusikä, mikä lähentelee B-52:n vastaavaa (5 vuosikymmentä).

English Elecric Canberra oli mahdollista varustaa myös ydinpommein. Tässä käyttötarkoituksessa olisivat kyseeseen tulleet etupäässä sekä taktinen ydinase Red Beard, että WE-177A. Myöhemmin oli W28 eräs mahdollisuus tämän konetyypin ydinarsenaaliin.

Ulkomuodoltaan Canberra on erittäin helppo tunnistettava. Koneella on suhteellisen mittava siipipinta-ala, ja sen siivet ovat niin sanotut trapetsimuotoiset, kuten saksalaisissa Bf-109 sekä Fw-190. Brittiläisissä koneissa trapetsisiipirakenne olikin suhteellisen harvinainen - elliptinen siipi oli sitä paljon yleisempi. Vuoden 1949 konsepti näkynee myös tuolle ajalle tyypillisenä läpisiiven olevana moottorin rakenteena. Joidenkin versioiden siivistä tulivat pidemmät. Se teki suuremman lentokorkeuden mahdolliseksi. Kone rikkoikin entisiä korkeusennätyksiä.
Ensimmäisen sarjan jälkeen yhdysvaltalaisen version ohjaamo muutettiin peräkkäin istuttavaksi.

Tekniset tiedot
---------------

* Miehistö: 3
* Pituus: 19,96 m
* Kärkiväli: 19,51 m
* Korkeus: 4,77 m
* Siipipinta-ala: 89,19 m²
* Tyhjäpaino: 9 820 kg
* Paino lastattuna: 20 865 kg
* Suurin lentoonlähtöpaino: 24 950 kg
* Moottorit: 2x Rolls-Royce Avon R.A.7 Mk.109 suihkuturbiinia, 32 92 kN kumpikin
* Huippunopeus: 933 km/h 12 000 m:n korkeudessa
* Toimintasäde: 1 300 km
* Lentomatka: 5 440 km
* Aseistus:
	+ 2 720 kg pommeja sisällä (myös ydinpommit: Red Beard, WE-177, B28)
	+ 907 kg pommeja ulkona
	+ 4x 20 mm tykkiä, joihin 500 laukausta jokaiseen

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*. Leicester: Blitz Editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Donald 1997 s. 88
2. ↑  Donald 1997 s. 89
3. ↑  English Electric Canberra – End of an Era bywat.co.uk. Viitattu 27.7.2010. (englanniksi)
4. ↑  B-57 Still Going Strong at 59 *nasa.gov*.  2009-3-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **English Electric Canberra** Wikimedia Commonsissa
HDB:n rakennus keskituloisille
**Housing and Development Board** eli **HDB** on Singaporen valtion virasto, joka on vastuussa julkisin varoin rahoitetuista asunnoista Singaporessa. Se perustettiin vuonna 1960 tehtävänään tarjota singaporelaisille edullisia ja laadukkaita asuntoja. 

Viidessäkymmenessä vuodessa se on tuottanut yli 900 000 asuntoa. 2010-luvulla sillä on 23 aluetoimistoa ja kaikkiaan 4 800 hengen henkilökunta.

Perustaminen
------------

Kun HDB:n perustamisesta päätettiin, Singaporessa oli paljon slummeja. Alle 10 prosenttia Singaporen 1,6 miljoonasta asukkaasta omisti asunnon. Hökkelikylissä asuttiin ilman viemäröintiä tai muita yhteiskunnan peruspalveluita. 

Asuntopula ratkaistiin pääosin ensimmäisen kymmenen vuoden aikana. Jo ensimmäisen viiden vuoden aikana HDB rakennutti 55 000 asuntoa.

Asunnot
-------

HDB rakennuttaa asunnot ja myy ne sitten edulliseen hintaan asuntoa tarvitseville asukkaille. 

### Asunnon saanti ja asuntolainojen myöntäminen

Singaporelaiset voivat saada valtiolta jopa 99 vuoden asuntolainoja. Lainoja ja asuntoja ei kuitenkaan myönnetä kaikille, vaan niissä on tarveharkintaa ja jonoja.

### Vuokraaminen

HDB:n rakennuttamien asuntojen antaminen vuokralle on periaatteessa luvallista vain HDB:n myöntämällä erikoisluvalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Housing a Nation – The HDB Story *UN Habitat*.  Arkistoitu 5.8.2012. Viitattu 27.10.2012.
2. ↑  Coveting Singapore's public housing system USA Today. Viitattu 27.10.2012.
3. ↑  renting a public house flat *Expat Choice - Moving to Singapore ?*.  Arkistoitu 22.2.2012. Viitattu 27.10.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Housing and Development Board** Wikimedia Commonsissa
**Ensimmäinen foliopainos** (engl. *First Folio*, alkuperäiseltä nimeltään *Mr. William Shakespeare's Comedies, Histories, & Tragedies*) on vuonna 1623 julkaistu kokoelma William Shakespearen näytelmiä. Siihen kuuluu 36 Shakespearen näytelmää, joista noin puolet julkaistiin foliossa ensimmäistä kertaa painetussa muodossa. Kokoelma on yksi merkittävimmistä Shakespearen tuotantoa käsittelevistä lähdeaineistoista.

Nimityksestään huolimatta Shakespearen näytelmiä oli julkaistu painettuina versioina jo ennen ensimmäistä foliopainosta. 17 tai 18 Shakespearen näytelmää oli julkaistu painettuina versioina jo aiemmin, mutta osa niistä oli laadultaan hyvin heikkotasoisia: esimerkiksi *Romeosta ja Juliasta* julkaistiin vuonna 1597 versio, jonka käsikirjoitus perustui näytöstä katsomassa olleen henkilön muistiinpanoihin.

Ensimmäisestä foliosta otettiin noin 750–1 000 kappaleen painos, joista tiettävästi noin 230 on säilynyt nykyaikaan asti. Folion alkuperäiset painokset ovat nykyään hyvin arvokkaita: esimerkiksi vuonna 2003 Oxfordin yliopiston myymästä kirjasta maksettiin 3,5 miljoonaa puntaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ainakin Matti Rossi käyttää tätä suomenkielistä nimitystä (esim. *Kuningas Juhana* -näytelmän esipuhe (WSOY 2008, s. 13.))
2. 1 2 3 4  "First Folio." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.
3. 1 2 3 4  Shakespeare's First Folio *British Library*. Viitattu 21.8.2017. (englanniksi)
4. 1 2  Shakespeare First Folio discovered on Scottish island *BBC*.  7.4.2016. Viitattu 21.8.2017. (englanniksi)
**James Patrick Dutton** (s. 20. marraskuuta 1968) on NASAn astronautti ja Yhdysvaltain ilmavoimien koelentäjä, sotilasarvoltaan eversti. Hän toimi 5. huhtikuuta 2010 laukaistun avaruussukkulalennon STS-131 pilottina.

Hän on naimisissa Erin Duttonin (o.s. Ruhoff) kanssa ja heillä on neljä poikaa.

Koulutus
--------

Dutton valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta luokkansa parhaana vuonna 1991 suorittaen alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc.) ilmailu- ja avaruustieteessä. Ylemmän korkeakoulututkinnon (M.Sc.) hän suoritti vuonna 1994 aeronautiikasta ja astronautiikassa University of Washingtonissa.

Ura ilmavoimissa
----------------

Dutton toimi vuosina 1995–1998 F-15C lentäjänä RAF Lakenheatissa Englannissa. Tuona aikana hän lensi Irakin yllä yli 100 taistelulentoa. Toukokuussa 1998 hän siirtyi Nellisin lentotukikohtaan suorittamaan F-15C:n testausta ja arviointia. Hänet valittiin ilmavoimein koelentokouluun (TPS) mistä hän valmistui joulukuussa 2000. Hän suoritti F-16:n koelentoja kesäkuuhun 2002. Hän lensi F-22 Raptorilla koelentoja Edwardsin lentotukikohdassa yli 350 tuntia elokuusta 2002 kesäkuuhun 2004.

Ura NASAssa
-----------

Dutton istuu pilotin tuolissa nousun/laskun harjoituspuvussa
Dutton valittiin NASAn astronauttikoulutukseen toukokuussa 2004. Hän suoritti koulutuksen 10. helmikuuta 2006. Hän toimi avaruussukkulalennon STS-124 lennonvalvonnan ja sukkulamiehistön yhteyshenkilönä maassa (CAPCOM). Hänet nimitettiin sukkulalennon STS-131 miehistöön pilotiksi. STS-131 laukaistiin avaruuteen 5. huhtikuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **James Dutton**.
* NASAn elämäkerta (englanniksi)
* Spacefacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
* Sukkulalentoa STS-131 edeltänyt haastattelu (8.3.2010) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:James Dutton
Oscar Wergeland.
**Oscar Arnold Wergeland** (1844 Kristiania, Norja – 1910 Kristiania) oli norjalainen taidemaalari.

Wergeland opiskeli aluksi David Arnesenin johdolla Kristianiassa 1859, minkä jälkeen hän oli Johan Fredrik Eckersbergin taidekoulun oppilaana useaan otteeseen (1865–1869). Hän opiskeli *Den kongelige norske Tegneskolessa* (1865–1867), Kööpenhaminan taideakatemiassa (1869–1870) ja Münchenin taideakatemiassa (1874–1876).

Wergeland oli erikoistunut historiamaalaukseen, kuten *Kristian II ved liket av Dyveke* (1879) ja *Nordmennene går land på Island 872*. Teos *Sjukt barn* vuodelta 1906 on Norjan kansallisgalleriassa. Yhdessä Eilif Peterssenin kanssa hän oli harvoja norjalaisia maalareita, jotka tietoisesti keskittyivät historiallisiin aiheisiin.

Wergelandin tunnetuin maalaus on Eidsvollin kansalliskokousta kuvaava *Eidsvold 1814* vuodelta 1885. Se on esillä Norjan Stortingin istuntosalissa. Taulu on myös aiheena kansalliskokouksen 100-vuotisjuhlapostimerkkisarjassa vuodelta 1914.

Vuonna 1889 Wergeland sai yliopettajan paikan kuninkaallisessa taidekoulussa. Hän oli mukana useissa näyttelyissä kotimaassaan ja ulkomailla. Hänen kuolinvuonnaan 1910 *Christiania Kunstforening* piti hänelle muistonäyttelyn.

Perhetausta
-----------

Wergelandin kulttuurisuku on peräisin Verklandin maatilalta Gulenista, Sognin ja Fjordanen läänistä. Ensimmäinen Wergeland-nimeä käyttänyt henkilö oli Nils Olson Verkland (1717–1792), joka omaksui Wergeland-muodon ollessaan sotilaspalveluksessa Kööpenhaminassa. Tämän sukulaispoika, valtiopäivämies Nicolai Wergeland, oli Oscarin isoisän veli. Nicolai Wergelandin lapset, runoilija Henrik Wergeland, kirjailija Camilla Collett ja kenraali Oscar Wergeland, olivat siten Oscarin isän serkkuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hermund Kleppa: Sogn og Fjordane på frimerke - 1914 Grunnlovs-jubileum *www.sffarkiv.no*.  2003. Viitattu 22.1.2008. (norjaksi)
2. 1 2  Oscar (Arnold) Wergeland *Kunstnere i Akershus*. Viitattu 22.1.2008. (norjaksi)
3. ↑  Diktaren Henrik Wergeland frå Gulen-slekt (NRK.no Fylkesleksikon)  22.11.2002. NRK. Viitattu 20.1.2008. (uusnorjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Muotokuva Andrei Sihrasta ja muusikko Semjon Aksjonovista
**Andrei Osipovitš Sihra** (ven. Андрей Осипович Сихра; 1773 Vilna – 1850 Pietari) oli venäläinen säveltäjä ja muusikko, joka erikoistui seitsenkieliseen venäläiseen kitaraan.

Sihra syntyi musiikin opettajan perheeseen. Hänellä oli tšekkiläiset juuret, mutta hänen sukunsa oli jo 1600-luvulla muuttanut Venäjän silloisille länsialueille. Sihra sai ainoan musiikillisen koulutuksen isältään. Nuorena hän esiintyi konserteissa harpistina Vilnassa ja sen ympäristössä. Hän soitti myös kuusikielistä kitaraa ennen omistautumistaan seitsenkielisen kitaran soitolle ja ohjelmiston luomiselle sen soittajille. Sihra muutti vuoden 1801 alussa Moskovaan. Hän perusti oman koulukuntansa seitsenkielisen kitaran soitossa ja opetti monia sittemmin tunnetuiksi tulleita muusikoita. Venäjän historiallisen seuran elämäkerrallisessa henkilöhakemistossa Sihraa on luonnehdittu "venäläisten kitaristien patriarkaksi". Vuonna 1812 Sihra siirtyi mahdollisesti Napoleonin sodankäynnin ja Moskovan tulipalon luoman kaaoksen seurauksena Pietariin, jossa vietti loppuelämänsä ajan. Hän eli vanhoilla päivillään köyhyydessä.

Uuden ohjelmiston säveltämisen lisäksi Sihra julkaisi lukuisia pedagogisia teoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Андрей Осипович Сихра (1773-1850) Lute.ru, viitattu 17.12.2023 (venäjäksi)
2. 1 2 3  The Russian Collection, Vol.2: Four Concert Etudes Spanish Guitar, viitattu 17.12.2023 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Esa Pietilä** (s. 1964) on suomalainen säveltäjä ja saksofonisti. Hän on sooloprojektien ja sävellystyön ohella muun muassa johtanut Esa Pietilä Trioa sekä ollut 2008 perustetun 4 Streams -kvartetin jäsen. Hänellä on ollut Suomessa ja ulkomailla myös lukuisia yhteistyösuhteita vakiintuneiden kokoonpanojensa ulkopuolella.

Pietilä on säveltänyt eri kokoonpanoille soolosoitinkappaleista orkesterimusiikkiin. Hän on yhdistellyt eri genrejä työssään, jonka tuloksena on teoksia muun muassa sinfoniaorkesterille, saksofonikvartetille ja muille kamarikokoonpanoille, jazzyhtyeelle, big bandille, soolosoittimille sekä nauhalle ja solistille. Pietilän kiinnostuksen kohteisiin on kuulunut myös sävelletyn musiikin ja improvisaation yhdisteleminen keskenään. Pietilän laajimpien töiden joukossa on Avanti!-kamariorkesteria ja nykyjazztrioa varten sävelletty 40-minuuttinen konsertto *Graffiti Play*. Esa-Pekka Salonen johti lokakuussa 2014 sen kantaesityksen, jossa Pietilä esiintyi myös itse trionsa kanssa. Hän on käyttänyt usein live-elektroniikkaa ja mikrotonaalisuutta. Avanti!-orkesterin ohella hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Zagros Ensemblen ja UMO:n kanssa. Salosen ohella muita kapellimestareita, jotka ovat kantaesittäneet Pietilän teoksia, ovat olleet Ville Matvejeff, Hossein Pishkar, Tuomas Turriago ja Petri Komulainen. Pietilän oma instrumentti on tenorisaksofoni, jota varten hän on luonut paljon uutta ohjelmistoa etenkin erikokoisten orkesterien kanssa soitettuna.

Pietilä kantaesitti vuonna 2016 Kalevi Ahon hänelle omistaman konserton tenorisaksofonille ja orkesterille.

Pietilä sai vuonna 2016 Yrjö-palkinnon. Vuonna 2013 *The New York City Jazz Record* -lehti myönsi Pietilän Liberty Ship -yhtyeelle tämän debyyttilevystä vuoden parhaan albumin tunnustuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Esa Pietilä – Biography Jazz Finland
2. ↑  Esa Pietilä - as composer (Arkistoitu – Internet Archive) Esa Pietilä
3. ↑  Esa Pietilä Music Finland
4. ↑  Esa Pietilä (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Urkujuhlat
5. ↑  Esa Pietilä sai jazzin Yrjö-palkinnon (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vasili Ivanovitš Surikov** (ven. Васи́лий Ива́нович Су́риков; 24. tammikuuta (J: 12. tammikuuta) 1848 Krasnojarsk – 19. maaliskuuta (J: 6. maaliskuuta) 1916 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Hän on parhaiten tunnettu suurikokoisista historiamaalauksistaan.

Surikov syntyi kasakkaperheeseen Krasnojarskissa, Siperiassa. Vuosina 1867–1871 hän opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pavel Tšistjakovin alaisuudessa.

Vuonna 1877 Surikov asettui Moskovaan, jossa hän maalasi joitakin freskoja Kristus Vapahtajan katedraaliin. Vuonna 1878 hän nai Elizabeth Charais’n, dekabristi Svistunovin lapsenlapsen. Vuonna 1881 hän liittyi Vaeltajat-liikkeeseen. Vuodesta 1893 hänestä tuli Pietarin taideakatemian täysjäsen. Surikov haudattiin Moskovan Vagankovon hautausmaalle.

Surikov maalasi kuvia Venäjän historiasta, jotka keskittyivät tavallisten ihmisten elämään. Hänen työnsä ovat merkittäviä sen omaperäisen tavan vuoksi, jolla ne kuvaavat tilaa ja ihmisten liikkeitä. Joissakin tapauksissa hän vaikuttaa maalanneen saman kuvan useammin kuin kerran, ehkä prototyyppinä isommalle kuvalle, joka hänellä oli mielessään tai hän piti enemmän pienemmästä versiosta ja päätti sen näyttävän paremmalta suurennettuna.

Päätyöt
-------

* *Streltsien teloituksen aamu* (1881, Tretjakovin galleria);
* *Menšikov* *Berjozovossa* (1883, Tretjakovin galleria);
* *Pajaritar* *Morozova* (1887, Tretjakovin galleria);
* *Jermakin* *Siperian* *valloitus* (1895, Venäläinen museo);
* *Suvorov* *ylittää joukkoineen* *Alpit* (1899, Venäläinen museo);
* *Stepan Razin* (1906, Venäläinen museo).

* Streltsien teloituksen aamu*Streltsien teloituksen aamu*
* Pajaritar Morozova*Pajaritar Morozova*
* Vaskiratsastaja*Vaskiratsastaja*
* Menšikov Berjozovossa*Menšikov Berjozovossa*
* Lumilinnan valloitus*Lumilinnan valloitus*
* Suvorov ylittää joukkoineen Alpit*Suvorov ylittää joukkoineen Alpit*
* Mies (harjoitelma)*Mies* (harjoitelma)
* Jermakin Siperian valloitus*Jermakin Siperian valloitus*
* Stepan Razin*Stepan Razin*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vasili Ivanovitš Surikov** Wikimedia Commonsissa

* Vasily Surikov Russian Web Site. Biography, full galleries, memories, etc.
* Vasily Surikov. Pictures and Biography

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Vasily Surikov
Tuomaanrististä oikealla uudempi ja vasemmalla vanhempi malli.
**Tuomaanristi**, vinoneliömäinen puusta vuoltu lasturisti on joulukoriste saaristoalueelta, lähinnä Korppoosta ja Iniöstä.

Joulukoristeen nimi viittaa apostoli Tuomaaseen. Tuomaan päivä (21. joulukuuta) aloittaa perinteisesti joulun ja silloin asetetaan suojelevat ristit oville tai ikkunoille. Esikuvana ovat olleet kirkkojen takorautaiset ristit. 

Tuomaanristi eli lastukoristeinen risti muistuttaa muodollaan joulun kristillisestä sanomasta. Tervaristi maalattiin navetan oveen tai portin pieleen. Kotipiirin koristelu ristikuvioilla on hyvin vanhaa perua. Pohjanmaalta tunnetaan tapa asettaa männyt ristiin talon pihalle.

Tuomaanristi on vähitellen 1930-luvulta lähtien levinnyt koko Suomeen. Ruotsissa on myös Tuomaanristiä muistuttava koriste Ansgarin risti, joka on saanut nimensä Pohjolan apostolin Ansgarin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin kaupunginmuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Tampereen kaupungin joulukalenteri
Karpinski vuonna 1897.
**Aleksandr Petrovitš Karpinski** (1847–1936) oli venäläinen geologi, joka tutki Uralin geologiaa, maansa vuorisuola- ja rautamalmiesiintymiä ja kivihiilikauden muinaisjäännöksiä. Vuosina 1877–1896 hän oli Pietarin vuoriopiston professori. Vuosina 1885–1903 hän johti maansa geologista tutkimusta, ja vuosina 1917–1936 hän toimi tiedeakatemian esimiehenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, palsta 514. Helsinki: Otava 1962


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Esther Kamatari
**Esther Kamatari** (s. 30. marraskuuta 1951 Bujumbura) on burundilainen malli, kirjailija ja prinsessa.

Elämänvaiheita
--------------

Esther Kamatari syntyi Burundin hallitsijasuvun jäseneksi. Hänen isänsä oli prinssi Ignace Kamatari. Hän sai koulutuksensa l´Ecole Nationale d´Adminstration du Burundissa. Burundi itsenäistyi vuonna 1962 ja sotilasvallankaappaus lopetti monarkian vuonna 1966. Vuonna 1970 Kamatari katsoi viisaammaksi poistua kotimaastaan. Hän asettui Pariisiin, missä työskenteli mallina.

Itsenäistymisen jälkeen Burundin sisäpolitiikkaa ovat värittäneet levottomuudet, erityisesti maan kansallisuusryhmien hutujen ja tutsien väliset valtakamppailut. Burundissa 1990-luvulla käyty sisällissota ja konfliktit naapurimaiden välillä ovat koskettaneet erityisesti maan lapsia. Kamatari on tehnyt paljon auttamistyötä burundilaisia auttavassa hyväntekeväisyysjärjestössä. 

Sisällissota päättyi Etelä-Afrikan välittämään rauhaan. Kamatari on perustanut Abahuza-puolueen (suom. *ihmiset yhteen*) joka yrittää palauttaa Burundiin monarkian. Joidenkin mielestä vain puolueista riippumaton ja kansallisuusrajojen yläpuolella oleva hallitsija voi hallita maata.

Kamatarilla on edellisestä avioliitostaan tytär Frédérique Bassez Kamatari ja nykyisestä avioliitostaan kaksi poikaa, Jade Herbulot ja Arthur Herbulot Kamatari.

Lähteet
-------

1. ↑  BURUNDI *members.iinet.net.au*.  Arkistoitu 28 heinäkuu 2018. Viitattu 17 huhtikuu 2023.
2. ↑  HRH Princess Esther Kamatari of Burundi - Royalbridges.org *royalbridges.org*.  en-US
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
John Trumbullin *Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus* kahden dollarin setelin kääntöpuolella.
**John Trumbull** (6. kesäkuuta 1756 – 10. marraskuuta 1843) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka tunnetaan historiamaalausten tekijänä. Trumbullin maalaus Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistuksesta oli kahden dollarin setelissä.

Trumbul oli sotilaana Yhdysvaltain vapaussodassa vuoteen 1777 asti. Vuonna 1780 hän matkusti Lontooseen, missä opiskeli Benjamin Westin johdolla. Opettajansa ehdotuksesta hän maalasi pieniä kuvia vapaussodasta ja miniatyyrimuotokuvia, joita hän teki noin 250 elämänsä aikana. Yhdysvaltain upseerina Trumbul vangittiin seitsemäksi kuukaudeksi Lontoossa.

Trumbul työskenteli 1785 Pariisissa, missä hän teki muotokuvaluonnoksia ranskalaisista upseereista *Lordi Cornwallisin antautuminen Yorktownissa* -maalausta varten.

Thomas Jeffersonin myötävaikutuksesta hän ryhtyi maalaamaan *Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus* -maalausta. Yhdysvaltain kongressi osti maalauksen, samoin kuin *Washington Resigning his Commission* -nimisen työn ja kaksi muuta maalausta, jotka kaikki on sijoitettu Capitolin rotundaan.

Teoksia
-------

### Historiamaalauksia

* Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus, 1795.*Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus*, 1795.
* Lordi Cornwallisin antautuminen Yorktownissa 1820.*Lordi Cornwallisin antautuminen Yorktownissa* 1820.
* General George Washington Resigning his Commission*General George Washington Resigning his Commission*

### Muotokuvia

* General George Washington at Trenton, 1792.*General George Washington at Trenton*, 1792.
* Alexander Hamilton 1806*Alexander Hamilton* 1806
* George Washington*George Washington*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Trumbull** Wikimedia Commonsissa
**Haakon Lindén** (11. huhtikuuta 1891 – 10. tammikuuta 1939 Vuosaari) oli suomalainen arkkitehti.

Haakon Lindén suoritti arkkitehtitutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa 1915 ja oli jonkin aikaa työssä Lindgren & Liljeqvistin arkkitehtitoimistossa. Hän sai palkintoja muun muassa Pohjoismaiden Osakepankin toimitalon ja Vallilan kirkon suunnittelukilpailuissa.

Lindén siirtyi sittemmin liike-elämään ja oli mukana perustamassa 1932 viinivalmistaja Oy Marli Ab:tä (myöhemmin Marjaviini- ja Likööritehdas Marli Oy, fuusioitiin 1951 Huhtamäki-yhtymä Oy:hyn). Lindén toimi yrityksessä teknillisenä johtajana.

Lindén julkaisi vuonna 1931 tutkielman Egyptin rakennustaiteesta nimellä *De heliga symbolerna och Egyptens byggnadskonst*. Vuonna 1919 hän julkaisi kuvauksen jäänmurtaja Tarmon valtauksesta Suomen sisällissodan aikana nimellä *Tarmo-affären*. Lindén oli ollut valtauksen pääsuunnittelijoiden ja toteuttajien joukossa.

Suunnittelutöitä
----------------

* Asuinkerrostalo Kalevankatu 27, Helsinki
* Oma asuintalo Vuosaaressa
* Porvoon hautausmaan laajennussuunnitelma

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Tarmo-affären*. Söderström, Helsingfors 1919
* *De heliga symbolerna och Egyptens byggnadskonst*. Helsingfors 1931

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Haakon Lindén, Arkkitehti, 01.01.1939, nro 1, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 12.01.1939, nro 10, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Täydentäviä yhtiötietoja : Marli-yritykset, Pörssitieto G. Kock