recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kateederisosialismi** (saks. *Kathedersozialismus*) on saksalainen sosiaalipoliittinen ja taloustieteellinen suuntaus, joka vaikutti 1800-luvun jälkipuoliskolla. Kateederisosialismi liittyi erityisesti vuonna 1873 perustettuun Saksan sosiaalipoliittiseen yhdistykseen (*Verein für Sozialpolitik*). Nimitys pohjautuu siihen, että tärkeimmät kateederisosialistit Gustav von Schmoller, Adolph Wagner ja Lujo Brentano olivat akateemisen oppituolin eli kateederin haltijoita (professoreja). Nimitys johtaa sikäli harhaan, että oppisuunta ei pyrkinyt sosialismiin, vaan se pyrki vastustamaan sosialististen oppien leviämistä. Nimen antoivat suuntauksen liberalistiset vastustajat.

Kateederisosialismi kannatti valtion harjoittamaa talouselämän ohjausta ja vähäosaisia suosivaa sosiaalipoliittista lainsäädäntöä. Sen pyrkimyksenä oli tällä tavoin lieventää yhteiskunnallisia vastakohtaisuuksia. Suuntaus vastusti täten manchesterilaisen liberalismin pääperiaatteita. Aikansa sosialismista se erosi sikäli, että ohjatun sosiaalipolitiikan uskottiin voivan poistaa kapitalismin epäkohdat. Kateederisosialismin oppien lähtökohtia edustivat Lorenz von Steinin ja Johann Karl Rodbertuksen ajatukset.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava. 1960–1965.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja Oy. 1960–1966.
**Juri Aleksandrovitš Borisov** (ven. Ю́рий Алекса́ндрович Бори́сов, s. 8. joulukuuta 1992 Reutov, Venäjä) on venäläinen näyttelijä, joka näytteli toista pääosaa Grand Prix -palkitussa suomalaisessa elokuvassa *Hytti nro 6* (2021). Hänet tunnetaan myös venäläisistä elokuvista *T-34* (2018), *Kalashnikov* (2020), *Serebrjanye konki* (Hopealuistimet) ja *Petrovy v grippe* (Petrovit flunssassa) (2021).

Lähteet
-------

1. ↑  IMDB: Juri Borisov *imdb.com*. Viitattu 22.7.2021.
2. ↑  Typpö, Juho: Hytti nro 6:n miespääosaa esittävä Juri Borisov näyttelee myös toisessa Kultainen palmu -ehdokkaassa, mutta sen ohjaajaa ei päästetty Venäjältä Cannesiin – "Surullista" *hs.fi*.  13.7.2021. Viitattu 22.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Kapearaiteista kenttärataa ambulanssikäytössä Belgiassa.
**Kenttärata** on sotilaskäyttöön rakennettu, useimmiten väliaikainen, kevytrakenteinen ja kapearaiteinen rautatie. Kenttäradan tarkoituksena on helpottaa sotahuollon kuljetuksia muun rataverkon ja rintaman välillä, sekä juoksuhaudoissa.

Rautateitä on käytetty sodassa jo esimerkiksi vuosina 1861-1865 käydyssä Yhdysvaltojen sisällissodassa, mutta koska varsinaisten rautateiden rakentaminen oli hidasta ja niihin liittyvät suuret rakennukset houkuttelivat vihollista, ne yleensä päätyivät tykinkantaman ulottumattomiin. Ensimmäisessä maailmansodassa 1910-luvulla sodan molemmat pääosapuolet olivat ottaneet käyttöönsä kapearaiteisia kenttäratoja helpottaakseen ja nopeuttaakseen esimerkiksi ammuksien, sekä haavoittuneiden kuljetuksia. Kapearaiteiset kenttäradat olivat nopeasti rakennettavissa ja muuteltavissa, joka mahdollisti niiden käytön myös juoksuhaudoissa.

Suomessa käytössä olleita kenttäratoja
--------------------------------------

Natsi-Saksan armeijan tavarajuna Hyrynsalmen-Kuusamon kenttäradalla joulukuussa 1943.
Hyrynsalmen-Kuusamon kenttärata oli Natsi-Saksan vuosina 1942-1944 rakennuttama 178 km:n mittainen kenttärata. Rata alkoi keskeneräisen Taivalkosken-Ämmänsaaren radan päätteenä sillä hetkellä olleelta Hyrynsalmen rautatieasemalta ja jatkui lähelle Kuusamon nykyistä keskustaa. Vuonna 1944 avatun radan rakensivat saksalaiset kuritusvangit ja venäläiset sotavangit. Saksalaiset räjäyttivät sen vielä samana vuonna.

Ylä-Syvärin kenttärata oli suomalaisten vuosina 1942-1944 rakennuttama 71,6 km:n mittainen kenttärata. Rata alkoi Muurmannin radan varrella olleelta Pajusuon liikennepaikalta ja kulki Jyvenjoen kautta lähelle Äänisen rantaa. Jyvenjoelta oli myös erillinen sivuraide Syvärin rantaan. Radan rakentaminen olikin luultua hitaampaa ja helmikuun 11. 1944 avattu rata jouduttiin hylkäämään jo kesäkuussa 1944.

Hyrynsalmen-Kuusamon kenttärata, sekä Ylä-Syvärin kenttärata olivat molemmat kapearaiteisia 750:mm:n raideleveydelle rakennettuja ratoja. Hyrynsalmen-Kuusamon kenttärata oli Suomen pisin kenttärata, sekä Suomen pisin koskaan rakennettu kapearaiteinen rata. Molemmat radat ovat suurimmalta osalta tuhoutuneet ja kalustot hävinneet.

| Rautatien nimi tai nimitys | Toiminnassa | Raideleveys | Pituus | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyrynsalmen-Kuusamon kenttärata | 1944–1944 | 750 mm | 178 km | Saksalaiset rakensivat ja tuhosivat |
| Ylä-Syvärin kenttärata | 1944–1944 | 750 mm | 71,6 km | Jäi Neuvostoliitolle Suomen vetäytyessä |

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen kapearaiteisista rautateistä
* Luettelo Suomen maavoimien entisestä kalustosta

Lähteet
-------

* Westerlund, Lars: *Saksan vankileirit Suomessa ja raja-alueilla 1941-1944*, s. 167. Helsinki: Tammi, 2008. ISBN 9789513142773.
* Westwood, John: *Railways at War*. San Diego, California: Howell - North Books, 1980. ISBN 0-8310-7138-9. (englanniksi)
**Tevfik Esenç** (1904 – 7. lokakuuta 1992) oli turkkilainen henkilö, joka tunnetaan siitä, että hän oli viimeinen ubyhin kielen puhuja.

Esenç syntyi vuonna 1904. Alkujaan Esenç viljeli maata kotikylässään Hacıosmanissa. Myöhemmin hän toimi kylän pormestarina.

1980-luvulle tultaessa Esençista oli tullut ainoa ubyhia sujuvasti puhuva henkilö. Muut, vanhempaan polveen kuuluvat, ubyhit eivät osanneet enää kuin muutamia fraaseja.

Esenç on kertonut, että suurin osa ubyhin puhujista lakkasi puhumasta kieltä Turkkiin muutettuaan, koska turkkilaiset katsoivat, että Turkissa puhutaan vain turkkia. Esenç on katsonut näiden asenteiden johtavan äidinkielensä kuolemaan. Esençilla oli kolme poikaa, joista kukaan ei koskaan oppinut isänsä äidinkieltä.

Äidinkielensä dokumentoimiseksi Esenç työskenteli ranskalaisen kielitieteilijän Georges Dumézilin kanssa. Esenç kuoli 7. lokakuuta 1992 kotikylässään, jonne hänet on myös haudattu.

Lähteet
-------

1. ↑  Tevfik Esenç *data.bnf.fr*.  2023. Viitattu 23.10.2023. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Ubykh who spoke Ubykh language: Tevfik Esench - the last native speaker *World Abaza Congress*.  27.12.2019. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
3. 1 2  31 Years of Silence: Remembering Tevfik Esenç and the Ubykh Language *Abkhaz World*.  7.10.2023. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
4. 1 2  Ubykh: The language that died with a man *Daily Sabah*.  8.10.2015. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Belgia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Suomen urheilun tukisäätiö** on vuoden 2020 lopussa rekisteröity säätiö, jonka toiminnan tarkoitus on tukea suomalaista liikuntaa ja urheilua.

Säätiö on syntynyt Suomen Olympiakomitean tukisäätiön ja Suomen Urheilijoiden tukisäätiön sulautumisesta.

Säätiön hallituksen valitsee Suomen olympiakomitean hallitus. Puheenjohtaja on vuodesta 2021 Jan Vapaavuori.

Säätiö hallinnoi olympiarahastoa ja yleistä valmennusrahastoa.

Olympiarahasto
--------------

Olympiarahasto on Suomen olympiakomitean vuonna 2018 käynnistämä hanke, jonka tarkoitus on ollut kerätä 40 miljoonan euron pääoma siten, että Suomen valtio lahjoittaa omistamiaan osakkeita Suomen Olympiakomitean tukisäätiön hallinnoimaan rahastoon vuosina 2019–2023 aina neljä miljoonaa, kun yksityisiä lahjoituksia olisi kertynyt saman verran. Syksyllä 2021 rahastoon oli saatu kerättyä miljoona euroa. Jan Vapaavuoren mukaan rahaston strategiaa muutetaan niin, että mukaan tulee huomattavasti kiinnostavampi lasten ja nuorten liikunnan tulokulma.

Yleinen valmennusrahasto
------------------------

Yleiseen valmennusrahastoon voivat liittyä urheilijat. Rahaston tarkoituksena on hallita yksilöurheilijoiden aktiiviuran valmennus- ja urheilutoimintaa varten rahastoimia urheilemisesta saatuja tuloja. Rahasto perustuu Suomen Urheilijoiden tukisäätiön rahastoon. Suomen Hiihtourheilun kannatussäätiön valmennusrahasto yhdistyy siihen vuoden 2021 lopussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suopuro, Micke: Ihmetteletkö urheilijoiden verotietoja? Näin toimii ammattiurheilun mahdollistava järjestelmä, jossa on maailmanmestarin mukaan karkeita epäkohtia *Yle Urheilu*. Viitattu 7.10.2021.
2. 1 2  Holopainen, Pekka: Suomalaisen urheilun miljoonamahdollisuus menossa täysin pieleen, nyt Jan Vapaavuori laittoi tuulemaan – "Surkea esitys" *Ilta-Sanomat*.  25.9.2021. Viitattu 7.10.2021.
3. ↑  Olympiarahasto - ikuinen kädenjälki suomalaiseen yhteiskuntaan *Olympiarahasto*. Viitattu 7.10.2021.
4. ↑  Hakola, Tero: Urheilun Olympiarahasto on perustettu, ensimmäiset tuet jaetaan kahden kolmen vuoden kuluttua *Helsingin Sanomat*.  22.3.2019. Viitattu 7.10.2021.
5. ↑  Olympiarahaston säännöt *eduskunta.fi*.
6. ↑  Valmennusrahasto *Suomen Olympiakomitea*.  Arkistoitu 7.10.2021. Viitattu 7.10.2021.
7. ↑  Valmennusrahastot *Ski.fi*. Viitattu 7.10.2021.
**Odd Della Robbia** on Code Lyoko -televisiosarjassa ja sen jatko-osassa esiintyvä kuvitteellinen poika.

Ulkonäkö
--------

Oddilla on vaaleat geelillä piikin muotoon taakse muotoillut hiukset, joissa on violetti läikkä. Alun perin ne roikkuivat, mutta tykästyy hiuksiin, jollaiset hänellä on Lyokossa ja muuttaa ne niiden näköisiksi. Oddin vaatteet ovat melkein kokonaan violetit. Hän on erittäin laiha, vaikka syökin paljon. Tämän vuoksi häntä usein kutsutaan ruipeloksi, mihin Odd puolustautuu sanomalla itseään solakaksi.

Luonteenpiirteet
----------------

Odd on luonteeltaan huoleton ja hauska. Hän syö myös paljon, ja voisi syödä vaikka koulun ruokalan tyhjäksi, saamatta grammaakaan lisää painoonsa. Toisin kuin kavereillaan, Oddilla ei ole vakituista tyttöystävää. Hän on monesti yrittänyt "iskeä" koulunsa tyttöjä, muttei koskaan ole onnistunut. Pisin suhde on kumminkin ollut Samanthaan.

Lyokossa
--------

Odd näyttää Lyokossa violetilta kissalta, jolla on paidassaan kuva pissaavasta Kiwistä. Hänellä on aseenaan lasernuolet, joita hän ampuu ranteestaan. Suojanaan hänellä on suojakilpi, jota hän tosin käyttää harvoin. Aiemmin hän saattoi nähdä tapahtumia lähitulevaisuudesta. Oddin kulkupeli Lyokossa on lentolauta.

Perhe
-----

Oddin perheeseen kuuluu viisi siskoa: Pauline, Elizabeth, Mary, Adele ja Louise sekä nimeämättömät isä että äiti. Hänellä on myös koira, Kiwi, jota hän pitää salaa koulussa huoneessaan varsinkin liikunnanopettajalta Jimiltä ja rehtorilta.

Kun Jeremy onnistuu materialisoimaan Aelitan, hän tekaisee Aelitalle henkilöllisyyden Oddin serkkuna, Aelita Stonesina.

Lähteet
-------

* Odd *CodeLyoko.Fr (en.codelyoko.fr)*. Viitattu 3.10.2023. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  The heroes families' (Mr & Mrs Della Robbia -osio) *CodeLyoko.Fr (en.codelyoko.fr)*. Viitattu 3.10.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Code Lyokon suomalainen fanisivu

*Code Lyoko*

|  |  |
| --- | --- |
| Hahmot | 
* Jeremy Belpois
* Odd Della Robbia
* Yumi Ishiyama
* Aelita Schaeffer
* Ulrich Stern
* Luettelo hahmoista

 |
| Televisiosarjat | 
* *Code Lyoko* (Luettelo jaksoista)
* *Code Lyoko: Evolution* (Luettelo jaksoista)
* *Garage Kids*

 |
| Videopelit | 
* *Code Lyoko*
* *Code Lyoko: Quest for Infinity*
* *Code Lyoko: Fall of X.A.N.A.*

 |
| Musiikki | 
* *Subdigitals*

 |
|  |
| --- |
| Ѕ ѕ |
| Kyrillinen kirjaimisto |
| Nykyaikaiset kirjaimet |
| А | Ӓ | Ӑ | Ӕ | Б | В | Г |
| Ѓ | Ґ | Ғ | Ҕ | Д | Ђ | Е |
| Ё | Ӗ | Є | Ә | Ӛ | Ж | Ӝ |
| Җ | З | Ҙ | Ӟ | Ӡ | Ԅ | Ѕ |
| Ԇ | И | Ӥ | Ӣ | І | Ї | Ӏ |
| Й | Ҋ | Ј | К | Қ | Ҝ | Ҟ |
| Ҡ | Ӄ | Л | Љ | Ԉ | М | Ӎ |
| Н | Њ | Ҥ | Ң | Ԋ | О | Ӧ |
| Ө | П | Р | С | Ԍ | Т | Ԏ |
| Ћ | Ќ | У | Ў | Ӱ | Ӳ | Ӯ |
| Ү | Ұ | Ф | Х | Һ | Ц | Ч |
| Џ | Ш | Щ | Ъ | Ы | Ӹ | Ь |
| Э | Ю | Я |
| Muinaiset kirjaimet |
| Ҁ | Ѹ | Ѡ | Ѿ | Ѻ | Ѣ | Ꙗ |
| Ѥ | Ꙓ | Ѧ | Ѫ | Ѩ | Ѭ | Ѯ |
| Ѱ | Ѳ | Ѵ | Ѷ |

**Ѕ** on kyrillinen kirjain. Se sisältyy makedonian aakkosiin. Latinalaisten aakkosten S-kirjain on samannäköinen, mutta äännearvoltaan erilainen.

Ääntäminen
----------

Ѕ on makedoniassa soinnillisen alveolaarisen affrikaatan /ʣ/ merkki.

Koodit
------

Alla olevassa taulukossa on lueteltu ison ja pienen kirjaimen koodiarvot heksalukuina eri merkistöissä.

|  | Ѕ | ѕ |
| --- | --- | --- |
| Unicode | 0405 | 0455 |
| ISO 8859-5 | A5 | F5 |
| KOI8 | - | - |
| Windows-1251 | BD | BE |
| MS-DOS-koodisivu 866 | - | - |
| HTML | &#x0405; | &#x0455; |
GŠ-30–1
**GŠ-30-1** (ГШ-30-1, taisteluvälineindeksi 9-A-4071K) on neuvostoliittolais-venäläinen lentokoneaseena käytetty 30-millinen konetykki. Aseen suunnittelivat Vasili Petrovitš Grjazev ja Arkadi Georgijevitš Šipunov, ja se otettiin neuvostoilmavoimien käyttöön 1980-luvulla. Tykki on edelleen tuotannossa, valmistajana on Ižmaš. 

Tykin toimintaperiaate on lyhyt putkirekyyli. Yksiputkisena se on tulinopeudeltaan hitaampi kuin Gatling-tyyppiset konetykit. Yksinkertaisesta toimintaperiaatteesta huolimatta tykin tulinopeus on täysin vertailukelpoinen monimutkaisempien revolveritykkien kanssa. Tykin yksinkertainen rakenne on mahdollistanut sen tekemisen erittäin kevyeksi; tykin massa on 46 kg ja sen lataaminen tapahtuu erityisellä latauslaukauksella.

GŠ-30-1:n maksimitulinopeus on 1 800 laukausta minuutissa, mutta se on yleensä rajoitettu 1 500 laukaukseen minuutissa putken kulumisen vähentämiseksi. Silti putken elinikä on verrattain lyhyt, n. 2 000 laukausta. Ammuksen lähtönopeus on 860 m/s ja sen massa 400 grammaa. Valmistajan mukaan tykki on tehokkaimmillaan ilmamaaleja vastaan 1 200–1 800 metrin etäisyydeltä. Laseretäisyysmittarilla ja -maalinosoitusjärjestelmällä varustettuna aseen sanotaan olevan tarkka ja tehokas; se kyennee tuhoamaan maalinsa kolmesta viiteen osumalla. Venäjän ilmavoimien monitoimihävittäjä Suhoi Su-34 käyttää tätä asetyyppiä.

Tykin ampumatarvikevalikoimaan kuuluu sirpalekranaatteja, panssariammuksia, panssarikranaatteja ja erikoisammuksia.

Aiheesta muualla
----------------

* Valmistajan sivu
**Alfredo Pérez Rubalcaba** (28. heinäkuuta 1951 Medio Cudeyo, Espanja – 10. toukokuuta 2019 Majadahonda, Espanja) oli espanjalainen poliitikko. 

Pérez Rubalcaba oli Espanjan sosialistisen työväenpuolueen pääministeriehdokas vuoden 2011 parlamenttivaaleissa ja oli puolueen pääsihteeri (puoluejohtaja) vuosina 2012–2014.

Hänet valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen vuonna 1993. Hän oli opetus- ja tiedeministeri Felipe Gonzálezin hallituksessa 1992–1993 ja sisäministeri Zapateron hallituksessa 2006–2011. Hän erosi hallituksesta vuonna 2011 voidakseen keskittyä parlamenttivaaleihin samana vuonna; vaalit voitti oikeistolainen Kansanpuolue.
Pedro Sánchez valittiin hänen seuraajakseen sosialistipuolueen pääsihteeriksi vuonna 2014.

Pérez Rubalcaba suoritti orgaanisen kemian tohtorin tutkinnon Madridin Complutense-yliopistossa.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Marcos, José: Alfredo Pérez Rubalcaba, a key figure in Spanish politics, dies aged 67 *El País*.  10.5.2019. Ediciones El País S.L. Viitattu 10.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alfredo Pérez Rubalcaba** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:Alfredo Pérez Rubalcaba 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Unidos Podemos** (suom. "Yhdessä me voimme") on vasemmistolainen vaaliliitto, joka muodostettiin Espanjan parlamenttivaalien edellä. Vaalit pidettiin 26. kesäkuuta 2016. Sen muodostavat Podemos, Izquierda Unida sekä vihreiden puolueiden Equo; lisäksi mukana on pienempiä alueellisia puolueita, kuten Baleaarien *Més per Mallorca*, Galician *En Marea*, Katalonian *En Comú Podem*, Navarran *Batzarre* ja Valencian *A la valenciana*.

Marraskuun 2019 vaaleissa vaaliliitto oli mukana feminiini-muotoisella nimellään **Unidas Podemos**. Siinä oli mukana tärkeimpänä puolueena Pablo Iglesiasin johtama Podemos sekä pienempi Izquierda Unida (Yhdistynyt vasemmisto). Unidas Podemos sai vaaleissa 35 paikkaa ja aloitti hallitusyhteistyön suurimman puolueen, sosialistien PSOE:n kanssa muodostetussa Pedro Sánchezin hallituksessa.

Lähteet
-------

* The Guardian: Unidos Podemos: Spain’s leftwing alliance hoping to end political impasse (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Spain  2019. Parties and Elections in Europe. Viitattu 2.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Sam Jones: Spain's ruling socialists strike coalition deal with Podemos *The Guardian*.  12.11.2019. Viitattu 24.2.2020. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Petr Hrbek** (s. 3. huhtikuuta 1969 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.

Ura
---

Hrbek aloitti uransa Tšekkoslovakian liigassa Sparta Prahassa kaudella 1988–1989. Seuraavan kauden hän pelasi Dukla Jihlavassa, kunnes palasi Sparta Prahaan kausiksi 1990–1992. Detroit Red Wings varasi hänet NHL:ään 1988 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 59. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1992 ja pelasi AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissä, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Sparta Prahaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi kesken kauden Saksan Star Bulls Rosenheimiin, jossa pelasi loppukauden lisäksi myös kauden 1994–1995. Kaudet 1995–2001 Hrbek pelasi Tšekin Extraliigaa Sparta Prahassa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Ruotsin ja Saksan toiseksi korkeimmilla sarjatasoilla. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Extraliigaan HC Havirov Panthersiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on pelannut Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla.

Maajoukkueurallaan Hrbek edusti Tšekkoslovakiaa vuoden 1992 MM-kisoissa sekä talviolympialaisissa. Molemmista kisoista tuloksena oli pronssia. Hrbek valittiin 1992 MM-kisojen tähdistökentälliseen. Tšekin paidassa hän pelasi 1993 MM-kisoissa, joissa saavutuksena oli taas pronssi, sekä 1994 talviolympialaisissa, missä Tšekki sijoittui viidenneksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Petr Hrbek Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Petr Hrbek The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Lucile Richardot** on ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano. Hän on esiintynyt myös alttona. Hän on erikoistunut vanhaan musiikkiin ja oman aikansa ohjelmistoon.

Richardot aloitti laulamisen 11-vuotiaana lapsikuorossa Ranskan itäosissa. Hän työskenteli journalistina 27-vuotiaaksi saakka. Richardot valmistui vuonna 2008 Maîtrise de Notre-Dame de Parisista ja vuonna 2011 vanhassa musiikissa Conservatoire à rayonnement régional de Parisista. Hänen opettajiinsa kuuluivat Margreet Honig, Noelle Barker, Paul Esswood, Howard Crook, Jan Van Elsacker, Martin Isepp, François Le Roux, Monique Zanetti ja Jill Feldman. Richardot on esiintynyt muiden muassa Solistes XXI:n, Ensemble Correspondancesin, Pygmalionin ja Le Poème Harmoniquen kanssa. Vuonna 2012 hän perusti oman ensemblensä Tictactuksen kahden luutistiystävänsä kanssa.

Richardot oli vuonna 2009 mukana kantaesittämässä Philippe Boesmansin oopperaa *Yvonne, princesse de Bourgogne*. Se esitettiin Palais Garnierissa (Pariisi) ja Theater an der Wienissä. Vuonna 2012 Richardot esitti Les Arts Florissants'n kanssa kaikki Claudio Monteverdin madrigaalien kirjat Paul Agnewin johdolla. Myöhemmin Agnew kutsui Richardot'n mukaan esittämään Johann Sebastian Bachin *Johannes-passiota* Liverpoolin kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa. Vuoden 2014 lopussa Ensemble InterContemporain kutsui Richardot'n Festival d'Automne à Parisiin esittämään Luigi Nonon teoksen *Omaggio a Kurtag*. Sittemmin Richardot on muun muassa kiertänyt Euroopassa ja Yhdysvalloissa John Eliot Gardinerin johtaman Monteverdi-kuoron ja -orkesterien kanssa Claudio Monteverdin oopperatrilogian menestyksekkäissä esityksissä. Richardot esiintyi myös Lisean roolissa Antonio Vivaldin oopperassa *Arsilda, regina di Ponto* Collegium 1704:n kanssa. 

Richardot äänitti ensimmäisen sooloalbuminsa *Perpetual Night* Ensemble Correspondancesin kanssa. Vuonna 2018 hänellä oli rooli Goffredona Georg Friedrich Händelin *Rinaldossa* Bertrand Cuillerin Le Caravansérail -kokoonpanon kanssa. Samana vuonna hän teki ensimmäisen esiintymisensä Aix-en-Provencen festivaalissa Henry Purcellin *Dido ja Aeneaksessa*. Vuonna 2020 Richardot perusti uuden duon pianisti Anne de Fornelin kanssa. Samana vuonna hän siirtyi Alpha Classics -levymerkille ja myöhemmin Harmonia Mundille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lucile Richardot Monteverdi Choir and Orchestras, viitattu 26.4.2023
2. ↑  Lucile Richardot Berliner Festspiele 06/2017, viitattu 26.4.2023
3. 1 2  Lucile Richardot AllMusic, viitattu 26.4.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rivka Yosselevska** oli valkoveneäläinen juutalainen, joka selvisi toisen maailmansodan juutalaisvainoista, vaikka hän joutui ammutuksi ja haavoittuneena joukkohautaan.

15. elokuuta 1942 suuri joukko saksalaisia SS-sotilaita saapui juutalaiseen ghettoon Zagorodskin kylään Valko-Venäjän Pinskin lähellä. Kylän asukkaat koottiin joukkohaudan reunalle riviin, josta heidät ammuttiin yksitellen suoraan hautaan. Rivistössä oli myös kylän asukas Rivka Yosselevska, jota sotilas ampui päähän. Osuma ei kuitenkaan ollut kuolettava ja hän onnistui nousemaan joukkohaudasta saksalaisten poistuttua. Rivka oli perheensä ainoa elossa selvinnyt jäsen.

Yosselevska toimi todistajana 8. toukokuuta 1961 oikeudenkäynnissä Adolf Eichmannia vastaan kertoen yksityiskohtaisesti kyseisestä teloitustapahtumasta.

> »Äiti, miksi puit minulle sapattimekkoni, meidät aiotaan ampua kuoliaiksi»   
> (Rivka Yosselevskan tytär äidilleen)
> 
>

Aiheesta muualla
----------------

* Rivka's story (englanniksi) (shoah.dk)
* Rivka Yosselevska (englanniksi) (holocaustresearchproject.org)
**S/S Everilda** oli ruotsalaisen Hyperion-varustamon omistama höyrylaiva, joka ajoi miinaan ja upposi 6. joulukuuta 1914 Mäntyluodon eteläpuolella. Laivan 18 hengen miehistöstä jäi henkiin vain perämies.

*Everilda* oli lähtenyt 5. joulukuuta Tukholmasta kohti Mäntyluotoa lastinaan erilaista kappaletavaraa kuten sähkömuuntaja, koneenosia, puuvillaa, teetä, huonekaluja ym. Laiva ohitti seuraavana aamuna Säpin saaren, ja pian laivalta havaittiin meressä kelluva miina. Matkaa jatkettiin erittäin suurta varovaisuutta noudattaen, mutta pian laivan vasemman kyljen kohdalla räjähti toinen miina. Räjähdyksen jälkeen alus kallistui puolelta toiselle ja upposi sitten alle minuutissa. Pelastusveneitä ei ehditty laskea, joten eloonjääneet joutuivat tarrautumaan meren pinnalla kelluviin laivan kappaleisiin. 

Paikalle saapunut toinen alus ruotsalainen S/S *Luna* pelasti neljä miehistön jäsentä sekä kapteenin ja perämiehen. Pelastetut perämiestä lukuun ottamatta vietiin *Lunan* salonkiin, mutta juuri samalla hetkellä myös *Luna* ajoi miinaan ja upposi vieden pelastetut miehet mukanaan. *Everildan* perämiestä oli luultu kuolleeksi, ja hänet oli jätetty pelastusveneen pohjalle. Hän oli kuitenkin ainoa *Everildan* miehistöstä, joka lopulta selvisi onnettomuudesta, samoin *Lunan* miehistö pelastui kokonaisuudessaan.

Alukset upottaneet miinat oli laskettu edellisenä yönä saksalaisesta miinalaiva *Deutschlandista,* joka laski Mäntyluodon väylälle kaikkiaan 80 miinaa. Vielä kolmaskin ruotsalaislaiva, S/S *Norra Sverige*, ajoi näihin miinoihin ja tuhoutui miehistöineen 7. joulukuuta 1914.

Pelastusyhtiö Neptun nosti suurimman osan *Everildan* lastista vuosien 1915–1916 aikana. Nostotöiden aikana yksi Neptunin sukeltajista kuoli ja toinen sairastui vakavasti. Laivan hylky makaa pohjassa 25–33 metrin syvyydessä.

S/S *Everilda* oli rakennettu Englannissa Whitbyssä vuonna 1882. Sen vetoisuus oli 1 390 brt, koneteho 520 hv, pituus 72,9 metriä, leveys 10,4 metriä ja syväys 5,4 metriä. Toinen uponnut alus, S/S *Luna,* oli rakennettu vuonna 1905 Norjassa, josta se oli ostettu tukholmalaiselle Svea-varustamolle pari vuotta myöhemmin. *Lunan* vetoisuus oli 1 080 brt, koneteho 675 hv, pituus 66 metriä, leveys 10 metriä ja syväys lastissa 4,9 metriä.

Lähteet
-------

* Seppo Salosen merihistoria-sivut: Everilda (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hylyt.net: Everilda
**Emil Johannes Collan** (21. toukokuuta 1882 Savonlinna – 22. joulukuuta 1948 Pohja) oli suomalainen haulikkoampuja. Ammatiltaan hän oli tehtaan isännöitsijä Pohjan kunnassa.

Emil Collan osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin Suomen ampumajoukkueessa. Hän sijoittui haulikkoammunnan henkilökohtaisessa kilpailussa 32. sijalle. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui viidenneksi 233 pisteellä. Joukkueessa ampuivat Collanin (37 pistettä) lisäksi Carl Bacher (44), Robert Huber (43), Adolf Schnitt (41), Karl Fazer (36) ja Axel Londen (32).

Emil Johannes Collanin isä oli päätoimittaja Emil Collan (1851–1900) ja äiti Matilda Charlotta o.s. Allén (s. 1851). Collanin puoliso oli vuodesta 1913 Ellen Maria o.s. Littow (s. 1892). Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Saga (1913), Ellen (1915), Brynhild (1916), Björn (1919) ja Kitty (1921).

Lähteet
-------

* Suuri olympiateos 2
* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 27. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
Vasili Kuznetsov (oik.) vuonna 1960.

**Vasili Kuznetsov** (7. helmikuuta 1932 Kalikino – 6. elokuuta 2001) oli neuvostoliittolainen kymmenottelija ja olympiamitalisti. Hän oli lähes vuosikymmenen ajan lajinsa paras eurooppalainen ja paransi kahdesti maailmanennätystäkin.

Vasili Kuznetsov paransi kymmenottelun Euroopan ennätystä ensimmäisen kerran vuonna 1954. Samana vuonna hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa voittaessaan kultaa Bernin EM-kilpailuissa tuloksella 6752 pistettä. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sai pronssia kahden yhdysvaltalaisen jäljessä pistemäärällä 7465. Krasnodarissa 17.–18. toukokuuta 1958 hän ylitti ensimmäisenä 8000 pisteen rajan silloisen kymmenottelutaulukon mukaan; hänen uusi maailmanennätyksensä oli 8014 pistettä. Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välisessä maaottelussa Rafer Johnson vei Kuznetsovilta maailmanennätyksen neuvostoliittolaisen jäädessä 7897 pisteeseen. Tukholman EM-kilpailuissa Kuznetsov voitti toisen Euroopan mestaruutensa tuloksella 7865 pistettä.

Moskovassa 16.–17. toukokuuta 1959 Kuznetsov otti jälleen maailmanennätyksen haltuunsa tuloksella 8357 pistettä. Yhdysvallat-maaottelussa hän Rafer Johnsonin poissa ollessa vei voiton maailmanennätystä lähennelleellä pistemäärällä 8350. Kesällä 1960 Johnson vei Kuznetsovilta maailmanennätyksen. Rooman 1960 olympialaisissa Kuznetsov sai pronssia tuloksella 7809 pistettä; Johnsonin lisäksi taiwanilainen Yang Chuan-Kwang oli häntä selvästi parempi.

Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Kuznetsov voitti kolmannen Euroopan mestaruutensa tuloksella 8026 pistettä. Hän voitti vain neljällä pisteellä saksalaisen Werner von Moltken, ja kisojen jälkeen käyttöön otetulla uudella pistetaulukolla von Moltke olisi voittanut kisan 16 pisteellä. Tokion 1964 olympialaisissa Kuznetsov keräsi uuden taulukon mukaan 7569 pistettä ja sijoittui seitsemänneksi.

Vasili Kuznetsov on edelleen vuoden 2008 lopulla ainoa kolme Euroopan mestaruutta voittanut moniottelija. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti kymmenen kertaa. Hänellä oli pituutta 185 cm ja huippuvuosinaan hän painoi 83 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metrin juoksu: 10,5
* 200 metrin juoksu: 21,9
* 400 metrin juoksu: 48,6
* 1 500 metrin juoksu: 4.41,0
* 110 metrin aitajuoksu: 14,4
* Korkeushyppy: 193
* Seiväshyppy: 447
* Pituushyppy: 749
* Kuulantyöntö: 15,51
* Kiekonheitto: 52,00
* Keihäänheitto: 72,79
* Kymmenottelu: 8357 (7957, muunnettuna vuoden 1962 taulukon mukaiseksi)

Lähteet
-------

* Quercetani, Robert L: *Kilpakenttien kuninkaat, 4. painos*, s. 376–379. , 1966.
* Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*, s. 165–166, 666, 699, 755–756. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Prikaatinkenraali **Harry Bluett Liversedge** (21. syyskuuta 1894 - 25. marraskuuta 1951), oli yhdysvaltalainen merjalkaväen sotilas, jonka rykmentti muistetaan historiallisesta lipun nostosta Iwo Jimalla. 

Liversedge kuoli vuonna 1951 palveltuaan lähes 25 vuotta merijalkaväessä. Hänen viimeinen tehtävänsä oli Marine Corps Reserven johtaja.

Sotilasura
----------

Liversedgen palvelus kesti vuodesta 1917 aina kuolemaansa saakka.

* 2nd Battalion 8th Marines
* 3rd Raider Battalion
* 1st Marine Raider Regiment
* 28th Marines
* Fleet Marine Force, Guam
* Marine Corps Reserve

Entinen olympiaurheilija sai toisen Navy Crossinsa poikkeuksellisesta sankaruudesta komentajana Iwo Jiman taisteluissa 19. helmikuuta - 27. maaliskuuta 1945.

Urheilu-ura
-----------

Olympialaisiin "Harry the Horse" lempinimellä tunnettu Liversedge osallistui 1920 osallistuen kuulantyöntöön, jossa voitti pronssia kahden suomalaisurheilijan jälkeen (Ville Pörhölä ja Elmer Niklander) tuloksella 14,15. Hän hävisi hopeamitalin voittaneelle Niklanderille vain puoli senttimetriä. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Yhdysvallat ei voittanut olympialaisten kuulantyöntökilpailua.

Lähteet
-------

* Harry-Liversedge at Sports-reference (Arkistoitu – Internet Archive)
* Who is who in Arlington Cemetery (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 22. Otava, 1970.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Kauko Olavi Kuosmanen** (1. marraskuuta 1913 Helsinki – 23. helmikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kuosmasen vanhemmat olivat kauppaneuvos Juho Kuosmanen ja Aino Koivisto ja puoliso vuodesta 1940 Senni Koivunen. Kuosmanen tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1939. Turun hovioikeuden auskultantti hän oli 1940 ja sai varatuomarin arvon 1944. Kuosmanen oli Ikaalisten tuomiokunnan notaari 1941–1942 ja Valtameri Oy:n apulaisjohtaja vuodesta 1945, johtokunnan ja hallituksen jäsen 1945–1995, isänsä jälkeen yhtiön toimitusjohtaja 1950–1971 ja hallituksen puheenjohtaja 1960–1994. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kuosmanen oli reservin kapteeni (1943). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kauko Kuosmanen *Biografiasampo*. Viitattu 15.10.2022.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Kauko Kuosmanen (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  7.3.2007. Viitattu 15.10.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Pauli Mauro**, vuoteen 1919 **Mavrojeff** (19. kesäkuuta 1913 Pielisjärvi – 20. toukokuuta 1991) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Mauron vanhemmat olivat toimitusjohtaja Vasili Mauro, aiemmin Mavrojeff, ja Maria Netsainen ja puoliso vuodesta 1943 Irja Reijonen. Kauppaneuvos Nikolai Mauro oli hänen veljensä. Mauro kävi kansakoulun 1926 ja myynti- ja mainoskoulun somistajakoulun 1934. Hän oli Lieksan Kauppa Oy:n asiapoika 1926, kioskinhoitaja vuodesta 1927, Partalanmäen myymälänhoitaja 1929–1930, rautaosaston ja kenkäosaston myyjä 1930–1937, kenkäosaston hoitaja 1937–1944, apulaisjohtaja, kenkäosaston johtaja ja kiinteistöjen hoitaja 1944–1959 ja toimitusjohtaja 1959–1980. Lieksan kauppalanvaltuuston jäsen Mauro oli 1961–1964 ja 1968–1972 ja hänellä oli myös liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Mauro oli Lieksan Urheilijoiden perustajajäsen ja johtokunnan jäsen 1939–1947 ja puheenjohtaja 1952–1958, samoin kuin Lieksan Hurttien perustajajäsen ja seuran johtokunnan jäsen vuodesta 1967. Sotilasarvoltaan molempiin sotiin osallistunut Mauro oli reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pauli Mauro *Biografiasampo*. Viitattu 2.11.2022.
2. ↑  Päivästä päivään. 50-vuotiaita. *Helsingin Sanomat*, 19.6.1963, s. 10.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Christian Walz** (s. 4. syyskuuta 1978 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, tuottaja ja lauluntekijä. Hänen musiikkinsa on tyylilajiltaan poppia/soulia.

Walz julkaisi ensimmäisen, omaa nimeään kantaneen albuminsa 20-vuotiaana vuonna 1999. Hänen seuraava, *Paint By Numbers* -niminen albuminsa julkaistiin viisi vuotta myöhemmin, toukokuussa 2004. Se oli suuri menestys, voittaen Ruotsin Grammy-palkinnon. Kyseisellä levyllä on Walzin mahdollisesti tunnetuin kappale, Wonderchild.

Walzin kolmas albumi julkaistiin syksyllä 2008.

Walz tuotti Veronica Maggioin albumin *Satan i Gatan* , joka julkaistiin 2011.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Christian Walz* (1999)
* *Paint By Numbers* (2004)
* *The Corner* (2008)

### Singlet

* *One Time* (1998)
* *Lovin' Is Alright* (1999)
* *Sentimental* (1999)
* *Maybe Not* (2004)
* *Wonderchild* (2004)
* *Never Be Afraid Again* (2005)
* *Hit N Run* (2005)
* *What's Your Name?* (2008)
* *Atlantis* (2009)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kaistanpäästökotelo** eli **bandpass-kotelo** on äänentoistossa käytetty kaiutinkotelo. Kaistanpäästökotelossa kaiutinelementti on kotelon sisällä kahden muun kotelon välissä, joista toinen tai molemmat ovat refleksiviritteisiä.

Kaistanpäästökotelossa on huonona puolena voidaan pitää sen suurta kokoa verrattuna esimerkiksi suljettuun koteloon. Toisaalta kaistanpäästökotelolla on mahdollista saada paljon painetta pienelläkin elementillä, suuri herkkyys ja korkea mekaaninen tehonkesto. Kotelo ei toista kovinkaan hyvin ylempiä taajuuksia.

Kotelotyyppi oli erittäin yleinen 1980-luvun alussa. 2000-luvulla sen käyttö on alkanut uudelleen lisääntyä. 
Syitä kotelotyypin lisääntyneeseen käyttöön ovat mm. sen koko/teho suhde, vahva rakenne, parantuneet elementit, särötön toisto ja Subwooferkäyttöön sopiva taajuusalue, joka mahdollistaa yksinkertaisen jakosuotimen käytön.

Katso myös
----------

* Refleksikotelo

Lähteet
-------

* Logitech Z-3 (Arkistoitu – Internet Archive) Kaistanpäästökotelolla varusteltu subwoofer.
* Bandpass-kotelo (Arkistoitu – Internet Archive) AutoSound.

### Viitteet

1. ↑  Audio- ja videosanasto (Arkistoitu – Internet Archive) Hifiopas. Viitattu 3.2.2008.
**Ivan Vladimirovitš Mitšurin** (ven. Иван Владимирович Мичурин; 27. lokakuuta (J: 15. lokakuuta) 1855 Dolgoje, Rjazanin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 7. kesäkuuta 1935 Mitšurinsk, Neuvostoliitto) oli venäläinen puutarhaviljelyn kehittäjä.

Elämä ja ura
------------

Vuonna 1875 itseoppinut Mitšurin aloitti rautateiden virkamiehenä vaatimattomat hedelmäpuiden risteyttämisen kokeilut, joita Neuvostoliiton hallitus antoi hänen jatkaa laajamittaisesti vuonna 1921 perustamalla hänen mukaansa nimettyjä instituutteja ja asettamalla ne hänen alaisuuteensa. Vuonna 1931 hänelle myönnettiin Leninin kunniamerkki. Käyttämällä erilaisia menetelmiä, kuten risteytystä ja varttamista, Mitšurin paransi hedelmäkasveja huomattavasti ja tuotti Keski-Venäjälle sopivia lajeja, jotka kestivät paremmin alueen kylmiä talvia.

Mitšurin kehitti yli 300 uutta hedelmäpuu- ja marjatyyppiä ja siirsi kasveja etelästä pohjoiseen yrittäessään todistaa hankittujen ominaisuuksien periytymistä. Kun mendeliläinen genetiikka joutui Neuvostoliitossa hyökkäyksen kohteeksi, Neuvostoliiton hallinto hyväksyi Trofim Lysenkon laajentamat Mitšurinin hybridisaatioteoriat viralliseksi genetiikan tieteeksi huolimatta siitä, että tiedemiehet kaikkialla maailmassa hylkäsivät tämän opin. Mitšurinin teorioita voidaan pitää virheellisinä, mutta hänen kokeellisia tuloksiaan voidaan tulkita klassisen genetiikan periaatteiden mukaisesti.

Kozlovin kaupunki nimettiin Mitšurinin mukaan Mitšurinskiksi vuonna 1932. Myös marja-aronia (×*Sorbaronia mitschurinii*, aiemmin *Aronia mitschurinii*) on saanut tieteellisen nimensä hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mičurin, Ivan Vladimirovič *Istituto della Enciclopedia Italiana fondata da Giovanni Treccani*.  2022. Viitattu 24.042022.
2. 1 2 3  Iván Vladimírovich Michurin *Biografías y Vidas. La enciclopedia biográfica en línea*.  2004. Viitattu 24.04.2022.
3. 1 2 3  Ivan Vladimirovich Michurin *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 24.04.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ivan Mitšurin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hille Kristiina Korhonen** (ent. Viskari, o.s. Ranta-aho. s. 1961 Lohja) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Nokian Renkaiden toimitusjohtajana kesäkuusta 2017 toukokuuhun 2020, jolloin hän sai potkut. Aiemmin Korhonen oli Fiskarsin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtaja sekä johtoryhmän jäsen vuodesta 2008 ja Alkon toimitusjohtaja vuodesta 2013.

Koulutukseltaan Korhonen on diplomi-insinööri Tampereen teknillisestä korkeakoulusta ja tekniikan lisensiaatti Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli Outokumpu Copperilla logistiikan ja markkinoinnin kehittämistehtävissä 1993–1996, Nokialla logistiikan johtotehtävissä 1996–2003 ja Iittala-konsernin tuotanto-, hankinta- ja logistiikkajohtajana 2003–2008. Korhonen oli Nokian Renkaiden hallituksen jäsen vuosina 2006–2020 ja istuu vielä Kaupan liiton ja Ilmarisen hallituksissa. Maaliskuussa 2016 hän sai ensimmäistä kertaa Suomessa jaetun Women’s Board Awardin.

Vuonna 2018 Hille Korhonen promovoitiin Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi.

Korhonen on naimisissa Pertti Korhosen kanssa. Heidän uusperheessään on viisi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Verokone: Korhonen Hille Kristiina *HS.fi*. Viitattu 2.11.2016.
2. 1 2  Ylisipola, Heino: Alko suunnittelee älykassoja *TS.fi*.  7.5.2013. Viitattu 28.7.2015.
3. ↑  Sundqvist, Vesa: Alkon toimitusjohtaja vaihtuu – Hille Korhosesta Nokian Renkaiden toimitusjohtaja *Yle Uutiset*.  28.3.2017. Yleisradio Oy. Viitattu 31.3.2017.
4. ↑  Nimitykset | Nokian Renkaiden toimitusjohtaja Hille Korhonen erotettiin tehtävästään – Uudeksi johtajaksi nimitetty Jukka Moisio *Helsingin Sanomat*.  26.5.2020. Viitattu 26.5.2020.
5. ↑  Alkon toimitusjohtajaksi valittiin Hille Korhonen  17.9.2012. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 19.8.2014. Viitattu 17.8.2014.
6. 1 2  Suominen, Heli: Hille Korhonen tuo bränditietämystä Alkoon *HS.fi*.  18.9.2012. Viitattu 28.7.2015.
7. ↑  Johtoryhmä Alko. Viitattu 2.11.2016.
8. ↑  Hallitus Nokian Renkaat. Viitattu 28.7.2015.
9. ↑  Hille Korhonen sai Suomen ensimmäisen Women’s Board Award -palkinnon *Talouselämä.fi*.  11.3.2016. Viitattu 2.11.2016.
10. ↑  Tieteen, taiteen ja yhteiskuntaelämän huippuja Tampereen yliopiston kunniatohtoreiksi *www.uta.fi*. Viitattu 18.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Hille Korhosen haastattelu Ylen Aamu-tv:ssä Yle Areena. 3.3.2016.
**Karoliina Korhonen** on suositun *Finnish Nightmares* -sarjakuvan tekijä ja graafinen suunnittelija. Sarja on saanut suuren suosion Suomessa ja muualla maailmassa, erityisesti Kiinassa. Korhosen perheeseen kuuluu mies ja 2 kissaa.

*Finnish Nightmares* -sarjakuva on julkaistu englanniksi, suomeksi, kiinaksi, japaniksi ja koreaksi. Sarjakuva on erityisen suosittu nuoremman sukupolven kiinalaisten parissa, jotka tahtovat enemmän yksityisyyttä kuin vanhempansa. Kiinassa on tätä ilmiötä kuvaamaan syntynyt uusi sana, jingfen, henkinen suomalainen.

Elämä ja ura
------------

Korhosella ei ollut lapsena selkeää unelma-ammattia, vaan hän haaveili monesta eri alasta. Hän päätyi graafiseksi suunnittelijaksi pikkuhiljaa. Korhonen on aina pitänyt julisteiden tekemisestä, kuvien muokkaamisesta, logojen suunnittelusta, piirtämisestä ja suunnittelusta. Nykyään hän tekee Finnish Nightmaresin ohella eniten käyttöliittymäsuunnittelua ja käyttäjäkokemussuunnittelua. Korhonen on alun perin kuopiolainen, mutta asuu nykyisin Helsingissä.

Finnish Nightmares -sarjakuva lähti muutamasta piirustuksesta, joihin idean Korhonen kehitti aamukahvilla ja työmatkalla. Hän lähetti ne huvikseen parille kaverillaan ja Facebookiin, jossa ne muodostuivat nopeasti viraaliksi ilmiöksi. Kun Korhoselta kysyttiin, mikä hahmon nimi oli, hän etsi suosituimman suomalaisen miehen nimi. Se oli Kari, mutta ei kuulostanut sopivalta, joten nimeksi tuli toiseksi suosituin nimi, Matti. Matilla on samanlainen hattu kuin Korhosen isällä. Inspiraatiota sarjakuvaan Korhonen saa omasta elämästään sekä myös muiden kokemuksista ja kertomuksista. Idean saatuaan Korhonen luonnostelee sen post-it -lapulle tai kännykälleen. Vaikka sarjakuva kuvaa suomalaisia painajaisia, Korhonen tiedostaa, että kyse on yleismaailmallisista ilmiöistä.

Teokset
-------

* *Finnish Nightmares. A Different Kind of Social Guide to Finland.*, 2016
* *Finnish Nightmares 2. An Even More Different Kind of Social Guide to Finland.*, 2017
* *Matti in the Wallet. "Matti kukkarossa" and other adventures in Finnish Language Nightmares.*, 2019
* *Katkenneita lankoja - Tarinoita työuupumuksesta* (toimittaja), 2020

Palkinnot
---------

* 2016 Some Awards Somevaikuttaja
* 2017 Gaiman Award (Japani)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
**Heikki Vilja** (s. 6. marraskuuta 1978 Helsinki) on suomalainen stand up -koomikko, teatteriopettaja ja näyttelijä. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Vilja on keskittynyt muun muassa lastenteatteriin ja soveltavaan teatteriin, jossa yleisö otetaan mukaan. Näyttelijänä hänet on nähty esimerkiksi Kokkolan kaupunginteatterissa, elokuvien sivurooleissa, televisiossa ja harrastajien ohjaajana muun muassa Tikkurilan Teatterissa.

Stand up
--------

Viljan mukaan hänen ensimmäisen virallinen stand up -keikkansa oli lokakuussa 2009 ja hän oli Vuoden Tulokas 2011. Samana vuonna hän oli voittanut jo Helsingin Grand Casinon järjestämän Casino Talent -kilpailun. Vilja tuli laajemmin tunnetuksi Ylen *Naurun tasapaino* -ohjelman kolmannella esityskaudella (2015) sijoittuen kolmanneksi sekä Nelosen *Stand Up!* -ohjelmasta. Hän oli myös mukana *Naurun Tasapaino On The Road 2016* -kiertueella, joka käsitti yli 30 esitystä. Viljan huumori kohdistuu usein häneen itseensä, lapsiperheen parisuhteeseen sekä arkisiin huomioihin.

Vilja on esiintynyt aktiivisesti ympäri Suomea tehden julkisia ja yksityisiä esiintymisiä. Hän on toiminut televisio-ohjelmien liveyleisöjen lämmittäjänä muun muassa *Noin viikon uutisissa*. Vilja on kouluttanut nuoria harrastajanäyttelijöitä sekä aloittelevia stand up -esiintyjiä.

Vilja oli valittu mukaan SPOTTI – lasten ja nuorten teatteripäivien raatiin. SPOTTI-festivaalit piti järjestää Riihimäellä keväällä 2021, mutta tapahtuma siirrettiin vuoteen 2022.

Käsikirjoittaminen
------------------

Vilja on toiminut käsikirjoittajana Yle TV2:n *Noin viikon studio* -ohjelmassa 2015 kuudessa jaksossa.

Akateeminen ura
---------------

Vilja on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja (2008) ja teatteritaiteen maisteri. Hän valmistui Taideyliopiston maisteriohjelmasta 2019.

Elokuva- ja TV-esiintymiset
---------------------------

* *Sydänjää*, TV-sarja, roolissa työnhakija (2010)
* *Suorana: Kortesmäki* (2013)
* *Käsilaukku*, roolissa esimies (2013)
* *Salatut elämät*, 6 jaksoa, roolissa Erkki Moilanen (2011)
* *Kaappari*, roolissa SOS-lapsikylän edustaja (2013)
* *Naurun tasapaino*, 8 jaksoa (2015)
* *Marja Hintikka Live* (2015–2016)
* *Stand Up! (2016, 2017, 2018, 2019, 2020)*
* *Noin viikon studio* (2017)
* *Hyvät katsojat* (2019)
* *Kymppitonni* (2020)
* *Posse*  (2022)

Lähteet
-------

1. ↑  Hän voitti Vuoden Stand Up -tulokkaan tittelin *mtvuutiset.fi*.  2.10.2011.
2. ↑  [ Ei ole mun vika – Kokemuksellinen oppiminen ja stand up -
komiikka] *Teatterikorkeakoulu*.  1.10.2018.  (suomeksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Suosittu Naurun tasapaino -kiertue saapuu torstaina Lappeenrantaan *Lappeenrannan uutiset*.  11.1.2020. Viitattu 9.5.2016.
4. ↑  Yleisönä Noin viikon uutisissa *Karvetin klubitalo*.  2017.
5. ↑  Stand up -kurssi *Haapaveden opisto*.  2015.  (suomeksi)
6. ↑  Helvetin hyvä ihminen *ylioppilaslehti.fi*.  2018.
7. ↑  SPOTTI – Lasten ja nuorten teatteripäivät *Suomen harrastajateatteriliitto*.

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Viljan verkkosivut
**Mandy Dingle** (kokonimi Amanda Rose Dingle) on kuvitteellinen hahmo brittiläisessä saippuasarjassa *Emmerdale*. Häntä on näytellyt Lisa Riley vuosina 1995-2001 ja uudelleen vuodesta 2019 lähtien.

Mandy on ollut naimissa Zakin pojan vuonna 1972 syntyneen Francis "Butch" Dinglen kanssa, joka kuoli vuonna 2000 auto-onnettomuudessa. Tämän jälkeen Mandy on ollut naimissa Paddyn kanssa. Liitto kariutui eroon, minkä seurauksena Mandy muutti pois Emmerdalesta.

Paluu sarjaan vuonna 2019
-------------------------

Tammikuussa (UK 2019, (Suomessa 2020) 

Mandy palasi sarjaan, serkkunsa Marlon ja vaimonsa Jessie Grantin häihin. Chas luuli, että Mandy palasi Paddyn vuoksi, päätyivät tappelemaan kirkon pihalla. Mandylla oli ihan asiaakin. Mandy toi kirjeen Paddylle. Samalla selvisi, että Mandylla on poika, Vinny. Luultiin, että Vinny on Paddyn. Mandy ja Vinny poistuivat sarjasta nopeasti, mutta palasivat rahaongelmien takia takaisin kylään.

Pysyvä paluu
------------

Mandy ja Vinny palasi sarjaan saman vuoden syksyllä. Selvisi, että Mandy ja Vinny olivat eräässä kasinolla "töissä." Mandy ja Vinny ryöstivät pelinappuloita kasinolta, jotta saisi ne vaihdettua rahaksi. Mandy ja Vinny salasivat tapahtumia, kunnes Lydia oli saamassa rahaa, Mandy esiintyi Lydiana, jotta saisi rahaa. Teot paljastui Dingleille. Niimpä Dinglelässä oli Dinglejen oikeudenkäynti jossa Sam, Lydia, Belle, Marlon ja Charity olivat läsnä. Mandy ja Vinny karkasivat, mutta palasivat jäätyään kiinni karkaamisesta. Dinglet antoi Mandyn ja Vinnyn jäädä sillä ehdolla, jos he puhuisivat totta. Mandy ja Vinny jäivät Dinglelään. 

Mandylla on toinenkin salaisuus. Vinny ei ole biologisesti Mandyn, vaan Mandy adoptoi Vinnyn itselleen.

1. ↑  Mandy Dingle *Emmerdale Wiki*. Viitattu 17.9.2021. (englanniksi)