recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tsukuba** (jap. 筑波) oli puurunkoinen potkurikorvetti. Alus valmistettiin Burmassa vuonna 1854 Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä *HMS Malacca*. Keisarillisen Japanin laivasto osti aluksen vuonna 1870. Sen aseistus uusittiin vuonna 1892, jolloin sen aseistukseksi tuli neljä kuuden tuuman pikatykkiä.

Valmistus
---------

Sluuppi *HMS Malacca* tilattiin 9. marraskuuta 1847. Sen rakennustyöt aloitti Mr Mould Moulmeinissa Burmassa. Mouldin liiketoiminnat kuitenkin päättyivät epäonnistumiseen, ja rakennustyöt saattoi päätökseen hallituksen tarkastaja Ladd John Penn and Sons. Aluksen köli laskettiin 29. toukokuuta 1849, ja se laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1853. Alus lähti merelle 16. toukokuuta 1853, ja se saapui 16. syyskuuta Chathamin telakalle, jossa sille asennettiin höyrykone ja viimeisteltiin varustus. Varustamisesta tehtiin tilaus 31. tammikuuta ja se valmistui 8. elokuuta, jolloin se poistui telakalta. Alus otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1854 Chathamissa.

Aluksen voimanlähteenä oli kaksisylinterinen 200 hevosvoiman korkeapainehöyrykone, joka pyöritti yhtä akselia. Valmistuessa aluksen aseistuksena oli yksi 10 tuuman 85 cwt -tykki ja 18 32 naulan 32 cwt -tykkiä.

Palvelus
--------

Aluksen höyrykone uusittiin vuonna 1862, jolloin se samalla uudelleenluokiteltiin korvetiksi. Uusi voimanlähde oli Humphrys & Tennantin 707 hevosvoiman kaksisylinterinen höyrykone, jonka avulla alus saavutti koeajossa 9,519 solmun nopeuden. Alus myytiin E. Batesille kesäkuussa 1869. Bates myi vielä samana vuonna aluksen edelleen keisarillisen Japanin laivastolle, joka nimesi sen *Tsukubaksi*.

Alus aseistettiin kuudella 4,5 tuuman, kahdella 30 naulan ja kahdella 24 naulan tykillä. Vuodesta 1892 alkaen aluksen aseistuksena oli neljä kuuden tuuman QF-tykkiä. Alus palveli kiinteänä koulutuskeskuksena noin vuodesta 1900 alkaen ennen kuin se romutettiin vuonna 1906.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lyon, David & Winfield, Rif: *Sail & Steam Navy List – All the Ships of the Royal Navy 1815–1889*. Lontoo: Chatham Publishing/National Maritime Museum, 2004. ISBN 1-86176-032-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 231.
2. 1 2 3 4  Lyon & Winfield 2004, s. 213.
**Suomen merivartiolaitos** oli Suomen sisäasiainministeriön alainen merirajojen valvonnasta vastannut laitos vuosina 1930-1945.

Historia
--------

Merivartiolaitos perustettiin vuonna 1930 torjumaan kieltolain aiheuttamaa laajamittaista salakuljetusta. Laitoksen tehtäviksi määriteltiin asetuksessa "ylläpitää järjestystä ja turvallisuutta" erikseen määrättävillä merirajan alueilla sekä Laatokalla. Se käytti toimintaansa höyrykäyttöisiä vartiolaivoja ja moottoriveneitä, joista tärkeimpiä olivat nopeakulkuiset vartiomoottoriveneet. Merivartiolaitoksella oli jo suunnitteluvaiheesta lähtien myös maanpuolustuksellinen tehtävä. Sodan aikana merivartiostot toimivat osana laivastoa. Merivartiolaitos yhdistettiin Rajavartiolaitokseen vuonna 1945.

Lähteet
-------

1. ↑  Kosonen & Pohjonen 1994, 201
2. ↑  Rajavartiolaitos: Merivartiolaitoksen perustaminen Viitattu 14.2.2007
3. ↑  Kosonen & Pohjonen 1994, 203
4. ↑  Rajavartiolaitos: Saaristomeren merivartioston muodostuminen (Arkistoitu – Internet Archive).
*Tämä artikkeli kertoo vuonna 2013 avatusta stadionista. Alkuperäisestä samannimisestä stadionista kertoo artikkeli San Mamés (1913).*

**Estadio de San Mamés** on jalkapallostadion Bilbaossa Espanjassa. Se on Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavan Athletic Bilbaon kotistadion kaudesta 2013–2014 alkaen.

Stadion sijaitsee Nerviónjoen rannalla vanhan San Mamés -stadionin vieressä, jolla Athletic pelasi vuosina 1913–2013. Uuden stadionin peruskivi muurattiin 26. toukokuuta 2010, ja rakennustyöt alkoivat virallisesti kuukautta myöhemmin, 25. kesäkuuta. Ensimmäinen vaihe, johon kuuluu kolme neljästä katsomosta, valmistui kauden 2013–2014 alussa, jolloin Athletic siirtyi pelaamaan stadionille. Neljäs katsomo eli kaakkoinen päätykatsomo tulee osin vanhan stadionin paikalle ja rakennetaan kun vanha stadion on purettu pois sen tieltä. Koko stadionin on määrä olla valmis maaliskuussa 2015.

Arkkitehti César Azcáraten suunnitteleman stadionin lopullinen katsojakapasiteetti on 53 332. Kaudella 2013–2014 kapasiteetti on 36 159, hieman vähemmän kuin vanhan stadionin. Stadionin kustannusarvio on 173 miljoonaa euroa. San Mamés Barria S.L. -stadionyhtiöön ovat seuran (50 miljoonaa euroa) lisäksi sijoittaneet Bilbaon kaupunki (11), Vizcayan maakunta (50) ja Baskimaan itsehallintoalue (50) sekä BBK-pankki (50). Stadionin yhteyteen rakennetaan julkiseen käyttöön tulevia tiloja, kuten yleisurheilun harjoittelupaikkoja, uimala ja urheilutieteen keskus.

Stadion avattiin Athleticin ja Celtan välisellä liigaottelulla 16. syyskuuta 2013. Athletic voitti ottelun 3–2, ja stadionin ensimmäisen maalin teki Celtan Charles.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Un campo cinco estrellas para la mejor afición *Deia*. Editorial Iparraguirre.  Arkistoitu 13.12.2013. Viitattu 28.7.2013. (espanjaksi)
2. ↑  Comienzan las obras del nuevo campo  25.6.2010. Athletic Club. Viitattu 28.7.2013. (espanjaksi)
3. ↑  El Athletic regala a San Mamés el mejor estreno *Marca*.  16.9.2013. Unidad Editorial. Viitattu 19.9.2013. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **San Mamés** Wikimedia Commonsissa

* Stadion Estadios de Fútbol en España -sivustolla (englanniksi)

Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017

* Anoeta
* Balaídos
* Benito Villamarín
* Butarque
* Camp Nou
* El Molinón
* El Sadar
* Estadio de la Cerámica
* Gran Canaria
* Ipurua
* La Rosaleda
* Los Cármenes
* Mendizorrotza
* Mestalla
* RCDE Stadium
* Riazor
* San Mamés
* Sánchez Pizjuán
* Santiago Bernabéu
* Vicente Calderón
**Battlefield Vietnam** on Digital Illusions CE:n kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on osa *Battlefield*-pelisarjaa. Peli sijoittuu nimensä mukaisesti Vietnamin sotaan.

15. maaliskuuta 2005 Electronic Arts julkaisi pelistä *Battlefield Vietnam: Redux* -nimisen pakettijulkaisun, joka sisälsi päivitykset 1.01, 1.02, 1.1, ja 1.2, uusia ajoneuvoja ja uusia tasoja sekä toiseen maailmansotaan sijoittuvan modifikaation.

Uudistuksia *Battlefield 1942*:een verrattuna ovat muun muassa mahdollisuus valita joka kentän alussa hahmon puku ja päähine kahdesta eri tyypistä. Varusteet vaihtelevat eri kentissä. 

Pelin viralliset palvelimet suljettiin 30. kesäkuuta 2014.

Pelaaminen
----------

Edeltäjänsä tavoin *Battlefield Vietnamissa* tavoite on valloittaa lippuja. Pelin sotatyyli on epäsymmetristä, eli kaksi epätasavertaista osapuolta, Yhdysvallat ja vietnamilaiset, sotivat keskenään. Osapuolilla on erilaiset varusteet, aseet ja ajoneuvot. Yhdysvalloilla on raskaita panssarivaunuja ja hävittäjiä, kun taas vietnamilaiset puolustautuvat ilmatorjuntatykeillä ja singoilla aseistautuneilla maavoimilla.*lähde?*

Laitteistovaatimukset
---------------------

* 933 MHz CPU
* 256 Mt RAM
* 3D-näytönohjain (min. 64MB)
* 1.5 Gb kiintolevytilaa
* 16x cd-asema
* DirectX 9.0b

Vastaanotto
-----------

Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8,5/10. Kehuja tuli muun muassa hyvin suunnitellusta moninpelistä, kritiikkiä taas muistin kuormittavuudesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Battlefield: Vietnam pelitiedot *gaming.fi*. Viitattu 13.11.2010.
2. ↑  Service Updates *www.ea.com*. Viitattu 27.12.2015.
3. ↑  Ocampo, Jason: Battlefield Vietnam *gamespot.com*. Viitattu 29.5.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
* Planet Battlefield (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
*Battlefield* |
| --- |
|  |
| Pääsarja | 
* *1942*
* *Battlefield 2*
* *Battlefield 3*
* *Battlefield 4*
* *Battlefield 1*
* *Battlefield V*
* *Battlefield 2042*

 |
|  |
| Spin-offit | 
* *Vietnam*
* *2142*
* *1943*
* *Hardline*

 |
|  |
| *Bad Company* -sarja | 
* *Bad Company*
* *Bad Company 2*

 |
|  |
| Ilmaispelit | 
* *Heroes*
* *Online*
* *Play4Free*

 |

 |
**Tsukuba** (jap. 筑波) oli vuonna 1907 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Tsukuba-luokan taisteluristeilijä, joka tuhoutui räjähdyksessä Yokosukanlahdella 14. tammikuuta 1917. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tsukuba-luokka*
Alus tilattiin 1904 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1905. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 26. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1907.

Palvelus
--------

Hieman palvelukseen oton jälkeen alus lähti amiraali Goro Ijuinin johdolla Yhdysvaltoihin osallistuakseen Jamestownin maailmannäyttelyyn, mistä se jatkoi matkaansa Britteinsaarille Portsmouthiin palaten Intian valtameren kautta Japaniin. Paluun jälkeen alus liitettiin osastoon, joka saattoi lokakuussa 1908 Yhdysvaltain laivastoa Japanin aluevesillä.

Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä lukuisiin eteläisen Tyynenmeren ja Intian valtameren operaatioihin osana ympärysvaltojen käyttöön luovutettua Japanin laivastoa. Alus osallistui 4. joulukuuta 1915 keisari Taisōn pitämään keisarillisen Japanin laivaston katselmukseen Yokohamassa, mihin osallistui kaikkiaan 124 alusta. Laivastokatselmus uusittiin Yokohamassa 25. lokakuuta 1916.

*Tsukuba* räjähti 14. tammikuuta 1917 Yokosukan satamassa. Upotessaan alus vei mukanaan 305 miehistönjäsentä. Turman todettiin johtuneen ammusvaraston palosta. Hylky nostettiin ja sitä käytettiin laivaston ilmavoimien maalina. Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. syyskuuta 1917 ja romutettiin vuonna 1918.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *The Ironclads*. Lontoo: Southwater, 2006. ISBN 1-84476-299-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985, s. 233.

Tsukuba-luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| *Tsukuba* - *Ikoma* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: Ibuki-luokka |
Suomen moottoripyörämuseo Niemen satamassa Lahdessa
**Suomen moottoripyörämuseo** on Riku Roudon perustama toukokuussa 2011 yleisölle avautunut museo Niemen satamassa Lahdessa, osoitteessa Veistämönkatu 1.

Museon tueksi ja varainhankintaan on perustettu Suomen Moottoripyörämuseon tuli ry -niminen yhdistys ja toiminta pyritään tulevaisuudessa säätiöittämään.

Museorakennus on alun perin toiminut vuodesta 1959 alkaen puukuivaamona, mutta museokäytössä sille on rakennettu alkuperäisen näköisistä tiilistä lisäosa. Museossa on vaihtuva näyttely, jossa on esillä harrastajien omia moottoripyöriä. Yksi museon harvinaisuuksista on neuvostoliittolaisen upseerin elokuussa 1945 käydyssä taistelusta Mantšuriasta saatu,*selvennä* Pietarista hankittu sivuvaunullinen sotasaalismoottoripyörä, joka on Harley-Davidsonin lisenssillä 1935 alkaen valmistettua tyyppiä. Selvitäkseen 1930-luvun lamasta Harley-Davidson myi lisenssin Japaniin. Tyynenmeren sodan aikana moottoripyörätehdas alkoi valmistaa torpedoja.

Museolla järjestetään useita kokoontumisajotapaamisia, kuten britti(moottori)pyöräpäivä, Classic Motocross -päivä, KTM-päivä, Lahti Cruising & Hot rod -päivä, mopomiitti, Mustang Owner's Club of Finlandin tapaaminen, off road -päivä, Triumph-päivä ja volkkaripäivä.

Museossa avattiin huhtikuussa 2023 *Jawalla Suomi rakennettiin* -näyttely.

Lisää infoa museosta ja ajankohtaisista näyttelyistä osoitteessa:  - Aukioloajat löydät samaisesta osoitteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen%20MP-museon%20tuki.pdf *docs.google.com*. Viitattu 25.10.2016.
2. ↑
3. ↑  Suomen moottoripyörämuseo 18.11.2015
4. ↑  Moottoripyörämuseo pyytää apua - ensi vuonna juhlanäyttely osana Suomi 100 -hanketta *iltalehti.fi*. Viitattu 25.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Moottoripyoramuseo.fi - Museon oma sivusto
* Moottoripyörämuseon avajaiset (Arkistoitu – Internet Archive) - Lahdessa.info, museon avajaiset 28.5.2011.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Suomen moottoripyörämuseo (Q18346697)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Lahti |
|  |
| katuosoite | Veistämönkatu 1, 15140 Lahti |
|  |
| koordinaatit | 61°00′30″N 25°39′02″E﻿ / ﻿61.00831°N 25.65056°E﻿ / 61.00831; 25.65056 |
|  |
|  |

 |
**Techichi** on sukupuuttoon kuollut meksikolainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Techichiä kuvaava keramiikkaesine Mexico Cityssä.
Techichi muistutti kettua. Se oli pieni, hoikka, pienipäinen, suippokuonoinen ja pystykorvainen. Väritys oli joko ruskea, musta, ruskeavalkoinen tai mustavalkoinen.

Alkuperä
--------

Rodun levinneisyysalue ulottui Pohjois-Amerikan itärannikolta Väli-Amerikan kautta Etelä-Amerikan luoteisosiin, mutta Meksiko vaikutti olleen sen varsinainen pääalue. Esikolumbiaaniset intiaanit käyttivät sitä lähinnä ruokana, joskin pentuja annettiin lasten leikkikumppaneiksi. Muutamia jalostusyksilöitä käytettiin tuottamaan niin monta jälkeläistä kuin mahdollista. Nuoret urokset jotka oli tarkoitus syödä kastroitiin, jotta ne lihoivat mahdollisimman paljon.

Ensimmäinen eurooppalainen, joka teki havainnoin techichistä, oli espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco Hernandez vuonna 1578. Espanjalaisilla tutkimusmatkailijoilla oli usein pulaa ruuasta, joten hekin söivät tarpeen tullen paikallista koiranlihaa – on arvioitu, että he söivät yhteensä vähintään 100 000 rodun edustajaa tutkimusmatkojensa aikana. 1800-luvulle mennessä rotu olikin jo kuollut sukupuuttoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 591–592. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista yritystä. Technópolis on kulttuurikeskus Ateenassa Kreikassa.*

**Technopolis** on kiinteistöihin, toimitilojen vuokraukseen ja palveluihin erikoistunut yritys. Sen keskeinen toiminta-ajatus on yhdistää liiketoimintaa tukevat palvelut nykyaikaisiin toimitiloihin ja tarjota asiakkaille joustavat toimintaympäristöt. Yhtiö rakennuttaa, omistaa ja hallinnoi tiloja itse. Toimitiloissa työskentelee eri maissa yhteensä noin 45 000 ihmistä ja 1 500 yritystä.

Technopolis oli listattuna Helsingin pörssissä vuosina 1999–2019. *Kildare Partners* teki 28. elokuuta 2018 julkisen ostotarjouksen kaikista Technopolis Oyj:n osakkeista ja tarjosi 4,65 euroa osakkeelta. Ostotarjous hyväksyttiin ja yritys poistui Helsingin pörssistä vuonna 2019.

Kildare Partnersin tehdessä ostotarjouksen Technopoliksen suurimpia omistajia olivat työvakuutusyhtiö Varma ja Mercator Capital.

Strategia
---------

Tavoitteena on toimialallisesti ja maantieteellisesti hajautettu asiakasrakenne. Asiakaskunta on painottunut teknologia- ja palveluyrityksiin, mutta pyrkimyksenä on vahvistaa erityisesti terveydenhuollon ja koulutusalojen osuutta panostamalla näiden segmenttien tarvitsemiin erityispalveluihin.

Kiinteistöt
-----------

Technopolis Aviapolis Vantaalla
Technopolis Yliopistorinne Tampereella
Technopolis Innopoli Espoossa
Technopoliksen omistamat ja hallinnoimat kiinteistösijoitukset vuonna 2022. Yhtiön kiinteistöt sijaitsevat Suomen lisäksi Tukholmassa, Luxemburgissa, Tallinnassa, Vilnassa, Göteborgissa sekä Oslossa.

### Suomessa

| Kampusalue | Paikkakunta |
| --- | --- |
| Innopoli, Otaniemi | Espoo |
| Ruoholahti | Helsinki |
| Aviapolis | Vantaa |
| Kontinkangas | Oulu |
| Linnanmaa | Oulu |
| Peltola | Oulu |
| Ydinkeskusta | Oulu |
| Hermia, Hervanta | Tampere |
| Yliopistonrinne | Tampere |
| Asemakeskus | Tampere |

### Suomen ulkopuolella

| Kampusalue | Paikkakunta |
| --- | --- |
| Fornebu | Oslo, Norja |
| Ozas | Vilna, Liettua |
| Ullevi | Göteborg, Ruotsi |
| Ülemiste | Tallinna, Viro |
| Kista | Tukholma, Ruotsi |
| Gasperich | Luxemburg, Luxemburg |

Lähteet
-------

1. ↑  Technopolis yrityksenä Technopolis. Viitattu 19.10.2014.
2. 1 2  Kildare Nordic Acquisitions S.à r.l julkistaa Technopolis Oyj:n hallituksen suositteleman julkisen käteisostotarjouksen kaikista Technopolis Oyj:n osakkeista *otp.tools.investis.com*. Viitattu 28.8.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Taustaa *Technopolis*. Viitattu 25.6.2020.
4. ↑  Kiinteistöt Technopolis. Viitattu 15.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Technopolis** Wikimedia Commonsissa

* Technopolis verkkosivut
* Oulun Teknologiakylä Oy (Technopolis Oyj): osake- ja yhtiöhistoriaa Pörssitiedossa
**Stålhane** on suomalainen ja ruotsalainen aatelissuku.

Suvun historiaa
---------------

Suvun vanhin tunettu kantaisä on 1580-luvulla Siuntion Flytin kylässä elänyt Lars Mårtensson. Vihdin Irjalan kylässä asunut Lars Mårtenssonin poika Nils Larsson (suom. Niilo Laurinpoika) palveli ratsumestarina Torsten Stålhandskenin komentamassa Uudenmaan ja Hämeen läänin ratsuväkirykmentissä. Tarinan mukaan palvellessaan kolmikymmenvuotisessa sodassa Larsson olisi hiipinyt yöllä vastassa olleiden puolalaisjoukkojen leiriin ja vahingoittanut asevarastossa säilytettyjen aseiden lukot, minkä ansiosta ruotsalaisjoukot olivat voittaneet puolalaiset seuraavana aamuna. Urotekonsa ansiosta Larsson aateloitiin kuningatar Kristiinan holhoojahallituksen toimesta Tukholman linnassa 13. elokuuta 1641 nimellä **Stålhana** (suom. "teräslukko"). Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen 15. helmikuuta 1642 numerolla 292 ja se korotettiin ritariluokkaan 3. marraskuuta 1778.

Suomen tultua osaksi Venäjää vuonna 1809 eräs suvun suomalaishaaroista immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneeseen 17. helmikuuta 1818 numerolla 27. Kyseisen haaran mieslinja sammui Suomessa vuonna 1878, mutta sukuhaara selviytyi Venäjälle muuttaneiden linjojen kautta. Venäläishaaran jäsenet käyttävät Stålhane-nimen venäläistettyä muotoa **de Stolgané**. Osa de Stolgané-haaran jäsenistä muutti vuonna 1921 Ranskaan, jossa haaran mieslinja sammui vuonna 1960. Suomalaishaaran mieslinja sammui lopullisesti Suomen puolella vuonna 1985, naislinjan sammuessa 2020. Suomen ritarihuoneeseen immatrikuloimattoman sukuhaaran mieslinja sammui Suomessa vuonna 1881. Suku elää edelleen yhä Ruotsissa ja mahdollisesti myös Venäjällä.

Lähteet
-------

* Stålhane : Riddarhuset *www.riddarhuset.se*.  Arkistoitu 22.4.2021. Viitattu 19.5.2021.
* Suomen ritarihuone: Stålhane *riddarhuset.fi*.  Arkistoitu 19.5.2021. Viitattu 19.5.2021.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stålhane : Riddarhuset *www.riddarhuset.se*.  Arkistoitu 22.4.2021. Viitattu 19.5.2021.
2. ↑  Vaakuna kuvaa paikkakunnan historiaa Tuusulan kunta.  Arkistoitu 9.12.2007. Viitattu 19.5.2021.
3. 1 2  Vanhankylän Kartanon historia Vanhankylän Kartano.  Arkistoitu 3.3.2020. Viitattu 19.5.2021.
4. 1 2 3 4  Suomen ritarihuone: Stålhane *riddarhuset.fi*.  Arkistoitu 19.5.2021. Viitattu 19.5.2021.
**Järveotsa järv** (myös *Järvetsa järv, Järvatse järv, Järvatsi järv, Turvaste Järveotsa järv, Selgjärv*) on Virossa Harjumaalla Sauen kunnassa Siimikan kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee Turbasta viisi kilometriä luoteeseen. Sen pinta-ala on 17 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole tulo- tai laskuojia, joten se on umpijärvi. Järven valuma-alueen laajuus on 0,7 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys 6,3 metriä. Rannat ovat äkkisyviä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00035 kuutiokilometriä eli 0,35 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Itärannat ovat metsämaata lukuun ottamatta pohjoisrannan maatalon peltoa; länsirannat ovat suota. Rannat ovat hiekkaisia pohjoispäässä ja muualla järvenpohja on mutainen.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. *pehme- ja heledaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline*, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Luontoarvoja
------------

Järvessä ei ole kovin paljon kalaa. Yleismmät lajit ovat allikkosalakka ja ruutana. Järvessä esiintyy myös ahven, karppi, törö ja särki.

Järven länsirannasta saa alkunsa merkitty 6,5 kilometriä pitkä patikkareitti, joka kiertää lännessä Valgejärven ja Valgejärven suon laitaa (Valgejärv raba).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mäemets, Aare: Eesti NSV järved ja nende kaitse, kalapeedia.et, 1977, viitattu 22.4.2017
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Järveotsa järv (vee2040100) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
5. ↑  Nissi vald: Valgejärve loodusõpperada (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 22.4.2017
Mount Greylock

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Massachusetts, Yhdysvallat |
| Vuoristo | 
Appalakit |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 063 m  |
| Prominenssi | 
751 m  |
| Suojelualue | 
Mount Greylock State Reservation (en) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
42° 38′ 15″ P, 73° 10′ 00″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Mount Greylock** on Massachusettsin osavaltion korkein vuori. Se on 1063 metriä korkea (3491 jalkaa), ja hallitsee sitä ympäröivän Berkshiren piirikunnan maisemaa. Kirkkaalla ilmalla vuoren voi nähdä 150 kilometrin päästä. Vuori kuuluu Appalakkien vuoristoon, ja sen kautta kulkee Appalakkien vaellusreitti. 1800-luvulla vuori inspiroi siellä vierailleita taiteilijoita ja kirjailijoita, kuten Moby Dickin kirjoittajaa Herman Melvilleä.

Vuoren huipulla on kaksi historiallisesti arvokasta rakennusta: vuonna 1932 rakennettu muistomerkki *Veterans War Memorial Tower*, sekä vuonna 1937 rakennettu *Bascom Lodge*.

* Veterans War Memorial TowerVeterans War Memorial Tower
* Bascom LodgeBascom Lodge

Lähteet
-------

1. 1 2  Mount Greylock, Massachusetts Peakbagger.com. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  Welcome to Massachusetts Appalachian Trail. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  Mount Greylock Veterans War Memorial Tower and Bascomb Lodge Simpson Gumpertz & Heger Inc. (SGH).  Arkistoitu 15.3.2017. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mount Greylock** Wikimedia Commonsissa
Mount Hood  
Pat-to, Wy'eastView and modify data on Wikidata Mount Hood nähtynä Trillium-järven takaa, Oregon.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
Kerrostulivuori |
| Sijainti | 
Oregon, Yhdysvallat |
| Vuoristo | 
Kaskadit |
| Korkeus merenpinnasta | 
3 429 m |
| Prominenssi | 
2 349 mView and modify data on Wikidata  |
| Suojelualueet | 
Mount Hood National Forest (en) (käännä suomeksi), Mount Hood Wilderness (en) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Purkautunut viimeksi | 
1790-luvulla |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
45° 22′ 25″ P, 121° 41′ 45″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Mount Hood** on kerrostulivuori Kaskadien vuoristossa Pohjois-Oregonissa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä Portlandin kaupungista kaakkoon Clackamasin ja Hood Riverin piirikunnan rajalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Hood *Global Volcanism Program*. Smithsonian Institute. Viitattu 18.6.2014.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mount Hood**.
**Vuotson lentokenttä** (ICAO: **EFVU**) on Sodankylässä noin kilometrin päässä Vuotson kylän keskustasta sijaitseva epävirallinen lentopaikka. Lentokentällä on sorapintainen kiitotie, jonka leveys on 20 metriä ja pituus 600 metriä. Kiitotien reunoilla kasvaa pari metriä korkeita mäntyjä ja kiitotien eteläpäässä on esiintynyt uria. Kentällä ei ole polttoaineen jakelua. Kentän omistaa Sodankylän kunta eikä kentällä ole vakinaista käyttöä. Virallisten lentopaikkojen luettelosta kenttä poistettiin vuonna 2006.

Kenttää alettiin rakentaa 1939 Petsamoon suunnitellun lentoreitin varalaskupaikaksi. Kiitotiealue, suojarakennus ja puhelinyhteys Vuotson majatalon puhelinkeskukseen valmistuivat kesällä 1940. Jatkosodan aikana kesällä 1942 saksalaiset aloittivat kentän laajennus- ja kunnostustyöt. Kentälle oli tarkoitus rakentaa tuhat metriä pitkä ja 150 metriä leveä kiitotiealue ja kuusi lentokonesuojaa, mutta lopulta suojia ei rakennettu ja kiitotie jäi 650 metrin pituiseksi, josta käyttökelpoista osuutta oli noin 500 metriä. Kenttää käyttivät sodan aikana lähinnä Fieseler Fi 156 Storch -tyyppiset tiedustelu- ja yhteyskoneet. Kentän läheisyydessä sijaitsi saksalaisten asuntoparakkeja ja suuria tavaravarastoja. Vuonna 1944 Vuotson lentokentän pohjoispuolelle, noin 200–300 metrin päähän nykyisen kiitotien päästä teki pakkolaskun saksalainen kaksimoottorinen raskas Messerschmitt Bf 110 -hävittäjäkone. Saksalaiset räjäyttivät koneen hylyn, jonka osia löytyy vieläkin maastosta.

Lapin sodan aikana saksalaiset tuhosivat kentän ja sen rakennukset 250 kilogramman pommeilla, joista osa jäi räjähtämättä ja raivattiin myöhemmin suomalaisten pioneerien toimesta. Kenttäalueelta on sotavuosilta jäljellä jonkin verran sotaromua, betonirakenteita, parakkien pohjia ja kaivantoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Lentopaikat.fi : Vuotso (EFVU)
2. 1 2  Kalevi Mikkonen : Vuotson lentokenttä ja sen ympäristön radio- ja valomajakat sota-aikana
Osorkonin patsas ja Elibaalin piirtokirjoitus.
**Elibaalin piirtokirjoitus** ja **Osorkonin patsas** ovat Libanonin Bybloksesta löytynyt muinaisen Egyptin faarao Osorkonin patsas ja patsaaseen foinikian Bybloksen murteella tehty piirtokirjoitus, jotka on ajoitettu 900-luvun lopulle eaa. Nykyisin patsas on Louvren kokoelmissa.

Osorkonin patsas
----------------

Elibaalin piirtokirjoitus on kaiverrettu faarao Osorkonin patsaaseen. Egyptin libyalaiseen 22. dynastiaan kuulunut Osorkon I oli faarao Shosenkin poika ja tämän seuraaja Egyptin kuninkaana. Piirtokirjoitus on ajoitettu 900-luvun lopulle eaa. kuitenkin Abibaalin piirtokirjoitusta myöhemmäksi. Yleisesti oletetaan, että patsas olisi löydetty Bybloksen temppelistä, mutta tästä ei ole dokumentaatiota. Faarao Osorkon hallitsi Egyptiä vuosien 922–887 eaa. välillä. Patsaan rintaan on kaiverrettu Osorkonin kartussi, mutta on mahdollista, että patsas itse olisi valmistettu jo 19. dynastian aikaan. Patsaasta on jäljellä vain sen pää ja osa rintaa. Kartussin syvä kaiverrus sekä sen Ramsesin aikainen tyyli antaa iitteitä siitä, että se olisi ollut Osorkonilla uusiokäytössä. Elibaalin piirtokirjoitus on kaiverrettu faaraon kartussin ympärille, jota teksti kiertää. Patsaan kivi on punaista graniittia. Nykyisin patsas kuuluu Louvren kokelmiin Pariisisa.

Piirtokirjoitus on hyvin säilynyt, vain muutamia sanoja on lohjennut pois ja nekin on kontekstin perusteella helppo päätellä. Piirtokirjoituksen kieli on muinaisbyblosta, eli varhaista Bybloksen kaupungin foinikiaa. Piirtokirjoitus on mielenkiintoinen sekä Bybloksen kuninkaiden, Egyptin 22. dynastian sekä Heprealaisen Raamatun kronologian kannalta.

Piirtokirjoituksen teksti
-------------------------

(Tämä on) patsas, jonka Elibaal, Bybloksen kuningas, Jehi[milkun, Bybloksen kuninkaan] poi<ka>, teki Bybloksen [Ba]alat[ille], herrattarelleen.
Pidentäköön [Bybloksen] Baalat [E]libaalin [päivät] ja hänen vuotensa [Bybloksen] vuoksi!

Sanan "Jehimilkun" kohdalla näkyvissä on vain kaksi ensimmäistä kirjainta, mutta kronologian perusteella nimestä voidaan olla melko varma. Sanan "poika" n-kirjain puuttuu. Kyse saattaa olla joko kirjoitusvirheestä tai konventiosta. Sana *’dtw* "herratar" on sukua heprean termille "adonai".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pakkala, Juha (toim.): *Tekstejä rautakauden Levantista*, s. 227-228. julkaistu lisenssillä Creative Commons (CC BY 4.0). Suomen Eksegeettinen Seura, 2014. ISBN 978-951-9217-62-8. Helsingin yliopiston kirjasto (pdf).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elibaalin piirtokirjoitus** Wikimedia Commonsissa
**Nicolas Le Goff** (s. 15. helmikuuta 1992 Pariisi) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Berlin Recycling Volleysiä ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 206 senttimetriä pitkä ja 114 kilogrammaa painava Le Goff on keskitorjuja. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 365 senttimetriin ja torjuntalyönti 328 senttimetriin.

Le Goffin kasvattajaseura on Montpellier UC. Hän debytoi seuran paidassa Ranskan Pro A-liigassa vuonna 2011. Hän edusti seuraa neljän vuoden ajan. Kesäkuussa 2015 Le Goff siirtyi Saksan Bundesliigan Berlin Recycling Volleyhyn.

Alle 19-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009 voittanut Le Goff debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2013. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa sekä maailmanliigaa että EM-kultaa.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkuetasolla**

* EM-kilpailut: kultaa (2015)
* Maailmanliiga: kultaa (2015)
* Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2009)

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jalkapallovalmentajakoulu** (**JVK**) on Suomen Palloliiton valiotason jalkapallovalmentajakurssi. Kurssin suorittaminen johtaa jalkapallovalmentajatutkintoon (JVT), joka on vaatimuksena Suomen miesten korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa valmentamiseen oikeuttavan valiolisenssin saamiseen.

JVK järjestettiin ensimmäisen kerran 1980-luvun alussa. Ensimmäisen kurssin rehtorina toimi Jukka Vakkila ja kouluttajana Pekka Luhtanen.

Kurssilla syvennytään muun muassa "huippupelaajien ja -joukkueen kehittämiseen, kansainväliseen jalkapalloiluun, joukkuepelin kehittämiseen sekä huippujalkapalloilun ja -valmennuksen erityisosa-alueisiin". Kurssi jakautuu useaan jaksoon, joista useimmat järjestetään Eerikkilän urheiluopistossa Tammelassa. Yksi jaksoista suoritetaan ulkomailla. Kurssin laajuus on 250 tuntia, minkä lisäksi siihen sisältyy etätehtäviä ja erikoistyön tekeminen, ja se kestää kokonaisuudessaan noin vuoden.

JVK:ta edeltävät D-, C-, B- ja A-tason valmentajakurssit. Kurssin osallistumisedellytyksenä on A-valmentajakurssin suorittaminen. Valmentajaksi aikovan "huippupelaajan" (Veikkausliigassa, Ykkösessä tai Naisten Liigassa pelannut pelaaja) on mahdollista aloittaa kouluttautuminen suoraan B-tasolle kuuluvasta Huippupelaajan valmentajakurssista.

JVK sai vuonna 2002 Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) hyväksynnän, minkä myötä Palloliitto voi myöntää JVK:n suorittaneille valmentajille UEFAn pro-lisenssin. Pro-lisenssin saaminen edellyttää myös kansainvälistä kokemusta ja päätoimista valmentamista. Pro-lisenssin haltijat voivat valmentaa korkeimmalla tasolla missä tahansa UEFAn runsaasta 50 jäsenmaasta. Ennen vuotta 2002 JVK:n suorittaneilta vaaditaan 150 tunnin pro-JVK-täydennyskoulutuksen suorittamista pro-lisenssin saamiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valmentajakoulutus Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 5.4.2010. Viitattu 23.8.2010.
2. ↑  Valmentajalisenssit Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 20.8.2010. Viitattu 23.8.2010.
3. ↑  Koulutus Suomen Jalkapallovalmentajat. Viitattu 23.8.2010.
4. ↑  Valmentajakurssit 2010 Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 2.9.2010. Viitattu 23.8.2010.
5. ↑  SPL käynnisti UEFA:n pro-lisenssi koulutuksen  24.2.2003. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 24.2.2005. Viitattu 23.8.2010.
6. ↑  Huippuvalmentajille Pro-JVK täydennyskoulutus 2005  10.11.2004. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 29.12.2010. Viitattu 23.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Valmentaja- ja ohjaajakoulutus Suomen Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee jalkapalloseuraa. Sanan rakuuna muut merkitykset täsmennyssivulla*

**Jalkapalloseura Rakuunat** on vuonna 1992 perustettu lappeenrantalainen jalkapalloseura. Sen edustusjoukkue on pelannut yhdeksän kautta Ykkösessä ja kahdeksan kautta Kakkosessa. Seuran toistaiseksi viimeinen toimintakausi oli 2008.

Historiaa
---------

Rakuunat syntyi vuonna 1992 Lappeenrannan Pallon ja Lauritsalan Työväen Palloilijoiden yhdistettyä edustusjoukkuetoimintansa. Uusi joukkue peri LaPan sarjapaikan Kakkosessa ja pelasi kaudet 1992–1993 nimellä FC Lappeenranta kunnes kaudeksi 1994 nimeksi vaihtui Rakuunat. Joukkue voitti ensimmäisellä tällä nimellä pelatulla kaudella Kakkosen itälohkon ja nousi Ykköseen, jossa se säilyi kahden kauden ajan. Samaan aikaan sarjassa pelasi Rakuunoiden paikallisvastustaja, joutsenolainen Kultsu.

Rakuunat voitti kaudella 1999 jälleen Kakkosen itälohkon ja palasi kaudeksi 2000 Ykköseen. Kaudella 2001 joukkue karsi jo noususta Veikkausliigaan sijoituttuaan Ykkösen etelälohkon toiseksi, mutta Hämeenlinna oli karsinnan välierävaiheessa parempi yhteismaalein 4–0. Rakuunat pysyi Ykkösen keskikastissa kauteen 2005 asti, mutta kaudella 2006 se sijoittui sarjan viimeiseksi ja putosi Kakkoseen. Venäläistyneen ja velkaantuneen seuran alamäki jatkui kaudella 2008, kun joukkue putosi Kolmoseen. Huhtikuussa 2009 Palloliiton Kaakkois-Suomen piiri erotti Rakuunat maksamattomien jäsen- ja osallistumismaksujen vuoksi viikkoa ennen kauden alkua.

Rakuunat Juniorit
-----------------

Rakuunoiden vuonna 2005 omaksi yhdistykseksi eriytynyt junioriorganisaatio Rakuunat Juniorit yhdistyi toisen lappeenrantalaisseuran PEPOn kanssa vuoden 2009 alussa. Seurat tekivät yhteistyötä jo kaudella 2008, jolloin ne osallistuivat Lappeen Jalkapalloklubiksi (Lappee JK) nimetyllä joukkueella B-junioreiden Ykköseen. Rakuunat Junioreiden oma miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Vitosessa, jossa se saavutti lohkovoiton kaudella 2008, ja naisten edustusjoukkue Kakkosessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistysrekisteri
2. 1 2  Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 30.4.2008.
3. 1 2  Rakuunat erotettiin Suomen Palloliitosta[vanhentunut linkki] 24.4.2009. Yle. Viitattu 26.4.2009.
4. 1 2  Finland – List of Third Level Champions RSSSF. Viitattu 26.4.2009.
5. 1 2  Finland – List of League Second Level Tables RSSSF. Viitattu 24.11.2008.
6. ↑  Yksinäinen rakuuna penkillä[vanhentunut linkki] 27.9.2008. Etelä-Saimaa. Viitattu 24.11.2008.
7. ↑  PEPO ja Rakuunat Juniorit yhdistävät voimansa[vanhentunut linkki] 31.10.2008. PEPO. Viitattu 24.11.2008.
8. ↑  PEPO ja Rakuunat Juniorit B-junnuyhteistyöhön[vanhentunut linkki] 29.11.2007. PEPO. Viitattu 24.11.2008.
9. ↑  Vitonen (Arkistoitu – Internet Archive) Palloliiton Kaakkois-Suomen piiri. Viitattu 24.11.2008.
10. ↑  Naiset ja B-tytöt[vanhentunut linkki] Rakuunat Juniorit. Viitattu 7.1.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Rakuunoiden sivusto
* Rakuunat Junioreiden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Victorieuse** oli Ranskan laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: La Galissonnière -luokka (ironclad)*
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. elokuuta 1869. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1875 ja se aloitti koeajot 12. marraskuuta 1876. Alus sijoitettiin niiden päätyttyä Toulonissa reserviin, mistä se otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1878.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi ja kontra-amiraali Bergasse de Petit-Thouars nosti alukselle lippunsa. Alus osallistui Marquesas-saarten rauhoittamiseen vuonna 1880. Alus palasi Touloniin 23. toukokuuta 1881.

Alus siirrettiin Kiinan laivueen lippulaivaksi 1. joulukuuta 1881 ja kontra-amiraali Meyer nosti alukselle lippunsa. *La Galissonnièren* vapautti *Victorieusen* lippulaivan tehtävistä huhtikuussa 1884. Siitä tuli Ranskaan saavuttuaan Lähi-idän laivueen lippulaiva, mutta alus oli niin huonossa kunnossa ja se siirrettiin Cherbourgissa reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1892 pohjoisen laivueen varakomentajan kontra-amiraali Barreran lippulaivaksi. Heinäkuussa 1893 alus osallistui Iberian rannikolla pidettyihin sotaharjoituksiin. Kaksi vuotta myöhemmin aluksesta tuli kontra-amiraali Ménardin lippulaiva.

Alus päätettiin poistaa alusluettelosta, mutta päätös peruutettiin, jotta se voisi saattaa torpedoveneitä Bizerteen. Siirto kuitenkin peruutettiin ja se poistettiin palveluksesta vuonna 1899, jolloin siitä tehtiin Brestin ulkosatamaan vartiolaiva. Alus poistettiin alusluettelosta vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 302

*La Galissonnière* -luokan panssarikorvetit

|  |
| --- |
| *La Galissonnière* – *Triomphante* – *Victorieuse* |
| Edeltäjä: Alma-luokka – Seuraaja: Bayard-luokka |
**Valmy** oli Ranskan laivaston 1928 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes aluksen miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Guépard-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin St. Nazairesta Ateliers et Chantiers St. Nazaire-Penhoëtilta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1930.

Palvelus
--------

*Valmy* liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 *Guépardin* kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä oli torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja ennen kuin kohtasivat Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän *HMS Janusin*, joka vaurioitui seuranneessa tulitaistelussa pahoin. *HMS Jackalin* saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin.

Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upotettiin 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan. Italialaiset päättivät nostaa hylyn ja liittää sen kunnostettuna laivastoonsa nimellä *FR24*. Hylky hinattiin Italiaan, mutta Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäpommittajat osuivat 20. tammikuuta 1944 Savonaan ankkuroituun alukseen. Alus vaurioitui pahoin, eikä sitä koskaan kunnostettu.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 37
2. 1 2  Whitley, M. J. s. 39

*Guépard*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Bison* – *Guépard* – *Lion* – *Valmy* – *Verdun* – *Vauban* |
| Edeltäjä: Bourrasque-luokka – Seuraaja: Aigle-luokka |
**Triomphante** oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu La Galissonnière -luokan panssarikorvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: La Galissonnière -luokka (ironclad)*
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. elokuuta 1869. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1877 ja se otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1880.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi ja kontra-amiraali Brossard du Corbigny nosti alukselle lippunsa. Se siirrettiin 15. helmikuuta 1883 Lähi-idän laivueeseen kontra-amiraali Conten lippulaivaksi. 28. toukokuuta amiraali sai määräyksen siirtää lippunsa muualla, kun *Triomphante* määrättiin Saigoniin.

Alus liitettiin 1884 *La Galissonnièren* kanssa vara-amiraali Amédée Courbetin johtamaan Kauko-Idän laivueeseen, jonka mukana alukset osallistuivat Kiinan-Ranskan sodan (1884-1885) taisteluihin. Kumpikin alus osallistui Fuzhoun taisteluun, jossa *Triomphante* upotti puisen tykkiveneen *Zhenwein* sekä tuhosi Min-jokea suojanneita rannikkolinnakkeita. Alukset huolsivat lokakuussa 1884 Tamsuin taistelussa maihinnousseita joukkoja, jotka kuitenkin joutuivat vetäytymään kärsittyään kuitenkin vain viidentoista miehen tappiot kaatuneina ja haavoittuneina. *Triomphante* osallistui Pescadoresien valtaukseen maaliskuussa 1885 menettäen maihinnousuosastostaan kaksi miestä kaatuneina ja viisi haavoittuneina. Aluksesta tuli 1. huhtikuuta Kauko-Idän laivueen lippulaiva, missä tehtävässä se oli 5. helmikuuta 1894 reserviin siirtoonsa saakka.

Alus poistettiin alusluettelosta 18. heinäkuuta 1896 ja se myytiin romutettavaksi 1903.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 302

*La Galissonnière* -luokan panssarikorvetit

|  |
| --- |
| *La Galissonnière* – *Triomphante* – *Victorieuse* |
| Edeltäjä: Alma-luokka – Seuraaja: Bayard-luokka |
Fregatti Styrbjörnin pienoismalli Suomenlinnan Ehrensvärd-museossa.
**Styrbjörn** oli Ruotsin saaristolaivaston hämeenmaa-luokan soutufregatti.

Valmistus
---------

Alus valmistui Fredrik af Chapmanin piirustusten mukaan rakennettuna Tukholmassa keväällä 1790.

Aluksen pituus oli 44 metriä, leveys 8,3 metriä ja syväys 2,8 metriä. Siinä oli täysi fregattitakila. Airopareja oli 20 ja kutakin airoa käsitteli neljä miestä. Aluksen aseistuksena oli 24 kappaletta 12 naulan ja kaksi 12 naulan kanuunaa sekä 16 kappaletta kolmen naulan nikhakaa. Miehistöä aluksella oli 305 henkeä, muonaa riitti kolmeksi kuukaudeksi ja juomia kuudeksi viikoksi.

Palvelus
--------

*Styrbjörn* oli 3. heinäkuuta 1790 Viipurin kujanjuoksussa kärkialuksena ja viikkoa myöhemmin 9. heinäkuuta puolustuslinjan keskustan johtoaluksena Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa.

Viaporissa talvehtimassa olleet *Styrbjörn* ja sen sisarlaiva *Hjalmar* jäivät Venäjän keisarikunnan laivastolle toukokuussa 1808 linnoituksen antautuessa.

*Styrbjörnin* yöllinen valtaus Lövön kahakassa Dalsbrukin edustalla 1808 (Jacob Häggin maalaus).
*Stybjörnin* oli vieraan lipun alla vain hetken jo 17.–18. elokuuta 1808 olleessa Lövön kahakassa Kemiössä ruotsalaiset kapteeni Otto Gustaf Nordenskjöldin ja luutnantti A. Dreijerin johtamat, 24 barkassista ja tykkisluupista englantilaismallisesti kootut hyökkäysosastot kävivät alusten kimppuun yön pimeydessä. Sekaannuksen johdosta onnistuttiin valtaamaan vain *Styrbjörn* ja pienempi jahti *Aglae*, *Hjalmarin* jäädessä venäläisille. 

Aluksia lähdettiin viemään kohti omaa satamaa, mutta venäläisten vastaiskun johdosta *Styrbjörn* ajautui ohjauskyvyttömänä karille ja jouduttiin hylkäämään. Hylky sytytettiin palamaan vetäydyttäessä ja tuhoutui täysin ruutivarastojen räjähtäessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen merimuseon *Historia eläväksi digitaalisella tarinankerronnalla* -projektissa 3D-mallinnettu *Styrbjörn*

Lähteet
-------

* Mattila, Tapani: *Meri maamme turvana* Suomi Merellä -säätiö. K. J. Gummerus Oy:n kirjapaino, 1983. ISBN 951-99487-0-8

### Viitteet

1. ↑  Meri maamme turvana, s. 210.
2. ↑  Meri maamme turvana, s. 190.
3. ↑  Meri maamme turvana, s. 238–244.
4. ↑  Meri maamme turvana, s. 277–278.
**War Department Halt** oli epävirallinen liikennepaikka kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Kentin kreivikunnassa Englannissa.

Liikennepaikka sijaitsi vuonna 1929 rakennetun Romney Sandsin rautatieasemalta alkavan ja sisämaahan kaartuvan sivuradan, War Department Linen, päässä. Sivurata rakennettiin War Officen pyynnöstä, ja sitä käytettiin salaisen akustisiin kuulohavaintoihin perustuvan seuranta-aseman kuljetuksiin. Radalla liikennöitiin sotaministeriön omistamalla veturilla, joka hoiti päivittäistä tukikohdan henkilöliikennettä.

Toisen maailmansodan jälkeen War Office hylkäsi sekä tukikohdan että sivuradan. RHDR otti sivuradan omaan käyttöönsä ja käytti sitä alueelta kaivetun murskaamattoman soran ja sepelin kuljetuksiin. Sora kuljetettiin Hythen asemalle, jossa se purettiin tarkoitusta varten rakennetulta rampilta kuorma-autoihin.

Liikenne jatkui vuoteen 1951, ja tuona aikana radan paikka ja päätepiste siirtyi aina tarvittaessa uuteen kuormauskohteeseen. Sivurataa käytettiin loppuvaiheessa enää kaluston tilapäiseen säilytykseen syksyllä 1951, kun yksiraiteiseksi muutetulla, New Romneyn ja Dungenessin välisellä radalla tapahtui veturirikko. Sivuraide purettiin talvella vuosien 1951 ja 1952 vaihteessa normaalin radan huoltotyön yhteydessä. Ratalinjan päätepiste on jäänyt sorakuoppiin myöhemmin tulvineen veden peittoon.
Wappingin kanavia ja asuintaloja.
**Wapping** [ˈwɒpɪŋ] on alue itäisessä Lontoossa, sen Tower Hamlets -aluehallintoyksikössä Lontoon Cityn itäpuolella ja Thamesjoen pohjoispuolella.

Toisessa maailmansodassa Wapping kärsi pommituksista ja sen jälkeen autioitui ja ränsistyi, kunnes 1980-luvulla tyhjillään olleita varastorakennuksia alettiin muuttaa luksusasunnoiksi. Vuonna 1986 Rupert Murdochin News Corporation siirsi omistamiensa sanomalehtien toimitukset ja painot uusiin tiloihin Wappingiin. Samalla hän uudisti sanomalehtien vanhentunutta painotekniikkaa niin, että vuoden kestäneen tuloksettoman työtaistelun jälkeen noin 4 000 kirjapainotyöntekijää jäi työttömiksi. "Wappingin taisteluna" tunnettu lakko oli suuren kaivoslakon 1984–1985 ohella yksi Britannian ammattiyhdistysliikkeen suurista tappioista Margaret Thatcherin pääministerikaudella. Vuonna 2013 News Corp luopui Wappingin toimitiloistaan.

Katso myös
----------

* Wappingin rautatieasema

Lähteet
-------

1. ↑  The end of hot metal printing: GNM Archive teaching resource March 2015, *The Guardian*, maaliskuu 2015. Viitattu 10.8.2016.
2. ↑  News Corp. rakentaa jättipainon Englantiin, *Digitoday* 18.5.2004. Viitattu 10.8.2016.
3. ↑  Macintyre, Donald: Wapping dispute 30 years on: How Rupert Murdoch changed labour relations - and newspapers - forever, *The Independent* 21.1.2016. Viitattu 10.8.2016.
4. ↑  "News Corp to Quit Wapping." *Birmingham Mail* 15.7.2013. Haettu 10.8.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen):  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wapping** Wikimedia Commonsissa