recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Helmut Lent** (13. kesäkuuta 1918 – 7. lokakuuta 1944) oli saksalainen hävittäjälentäjä, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Kaatuessaan hän oli sotilasarvoltaan majuri. Lent joutui lento-onnettomuuteen 5.lokakuuta 1944 ja hän kuoli saamiinsa vammoihin. 

Majuri Helmut Lent, vuonna 1943.
Kapteenin arvoisena Lent oli osallistunut myös Puolan sotaretkeen, Tanskaa ja Norjaa vastaan suunnatussa kampanjassa, kuten Narvikin valtaukseen.
Majurina hän johti yöhävittäjien lento-osastoa, nimeltään NJG *(Nachtjadggeschwader)* 3. Lent lensi sekä Messerschmitt Bf 110, Dornier Do 215, että Junkers Ju 88:n yöhävittäjämuunnos -lentokoneita.

Helmut Lent oli sikäli harvinainen yöhävittäjä-ässä, että hänen pudotuslukunsa nousi yli 100:n. Virallisesti vahvistettujen ilmavoittojen lukumäärä oli 110, joista yöaikaan tehtyjä pudotuksia oli 102 kappaletta. Epävirallisten eli vahvistamattomien, mutta todennäköisten määrä oli Scuttsin mukaan 113 kappaletta.

5. lokakuuta Lent oli miehistöineen laskeutumassa taistelulennoltaan Paderborniin. Hänen ohjaamansa Ju 88 -yöhävittäjäkone, tunnukseltaan D5+AA, osui korkeajännitteisen voimalinjan johtoihin syöksyen tämän jälkeen maahan. Muu miehistö sai tässä laskeutumisonnettomuudessa heti surmansa, Lent kaksi päivää myöhemmin tapahtumasta.

Lent ylennettiin kuoleman jälkeen everstin sotilasarvoon. Hän oli saanut lisäksi eläessään Rautaristin ritariristin tammenlehvillä, miekoilla ja timanteilla. Helmut Lent oli 2. eniten taisteluvoittoja saanut Luftwaffen yöhävittäjälentäjä.

Yksiköt, joissa Helmut Lent palveli olivat: ZG 76, NJG 1, NJG 2 sekä NJG 3.

Lähteet
-------

* Scutts, Jerry: Saksalaiset yöhävittäjä-ässät. Helsinki: Koala-kustannus, 2003. ISBN 952-5186-47-4 (s. 18, 54, 61, 86)

### Viitteet

1. 1 2  Scutts: s. 18
2. ↑  Scutts: s. 61
3. ↑  Scutts: s. 86

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pasi Suikkanen** (28. lokakuuta 1972 – 29. kesäkuuta 2023 Seinäjoki) oli suomalainen harmonikkataiteilija, tanssimuusikko ja Karjalan harmonikkaorkesterin johtaja.

Suikkanen aloitti soitto-opinnot kymmenvuotiaana Aarne Ruuskasen johdolla. Hän liittyi mukaan Ruuskasen perustamaan Karjalan harmonikkaorkesteriin ja kävi orkesterin mukana soittokeikoilla 1980-luvun alkupuolella. Hän palveli sitten armeijan soittokunnassa ja perehtyi siellä myös musiikin teoriaan. Hän oli sittemmin mukana Korsuorkesterissa ja vuosina 1999–2005 Solistiyhtye Suomessa. Suikkanen tuli toiseksi Kultainen harmonikka -kilpailussa vuonna 1994. Viimeksi hän esiintyi tanssilavoilla tanssiorkesterin hanuristina sekä omaa nimeään kantaneen yhtyeensä kanssa. Lokakuussa 2022 Pasi Suikkanen piti 50-vuotisjuhlakonserttinsa Imatralla Kulttuuritalo Virrassa.

Suikkanen toimi Karjalan harmonikkaorkesterin johdossa vuodesta 2012 alkaen. Hänen aikanaan orkesteri sijoittui 2014 Hämeenlinnassa toiseksi tanssimusiikkisarjassa ja kolmanneksi yhtyesarjassa.*selvennä* Vuonna 2015 orkesteri voitti Turussa Suomen mestaruuden tanssimusiikkisarjassa ja sijoittui toiselle sijalle yhtyesarjassa.*selvennä*

Suikkanen kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 50-vuotiaana kesäkuun lopulla 2023 Seinäjoen keskussairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pasi Suikkanen 1972–2023 – Mestaritason muusikko, jolla oli aina hymy suupielessä, Uutisvuoksi 16.7.2023
2. 1 2 3  Korsuorkesterista tuttu Pasi Suikkanen on kuollut, Ilta-Sanomat 2.7.2023
3. ↑  Mestarihanuristi Pasi Suikkanen, 50, on kuollut, tanssiin.fi 29.6.2023
|  |
| --- |
| **Hannu Väisänen** |
|  |
| **Syntynyt** | 7.6.1978 |
| **Pelipaikka** | Laitahyökkääjä |
| **Syntymäpaikka** | Vantaa, Suomi |
| **Mitat** | 183cm/83kg |
| **Kätisyys** | Vasen |
| **Sopimus joukkueeseen** | 2007 |

**Hannu Väisänen** (s. 7. kesäkuuta 1978 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa, HIFK:ssa ja Rauman Lukossa.

Väisänen siirtyi Kiekko-Vantaasta HIFK:n riveihin jo B-juniorina ja jo silloin mies tunnettiin taitavana maalintekijänä. Kaudella 1997–1998 mies pääsi ensimmäistä kertaa HIFK:n liigajoukkueen mukaan ja pelasi viisi ottelua ilman tehomerkintöjä.

Esimmäisen liigamaalin Väisänen pääsi laukomaan kaudella 1999–2000, kun hän teki 36 ottelussa kolme maalia. Hänellä on kokemusta myös EHL-otteluista.

Väisäsen ura näytti kuitenkin kulkevan laskuun ja HIFK antoi Väisäsen takaisin Kiekko-Vantaan miehistöön. Siellä mies palasi taas totutulle tasolle ja kaudella 2002–2003 hän sai jälleen mahdollisuuden SM-liigassa, tällä kertaa Rauman Lukossa, mutta sielläkin vierailu jäi vain kahdeksan ottelun mittaiseksi. Väisäsellä oli edessä jälleen paluu Vantaalle.

Kaudella 2003–2004 oli jälleen vuoro käydä näytillä liigajoukkueelle, nyt vuorossa oli HPK. Hämeenlinnalaiset tarjosivat laiturille try-out-sopimusta vain yhdeksän päivää ennen sarjan alkua. Sopimus Kerhon kanssa syntyi hyvien otteiden jälkeen ja sillä tiellä Väisänen on edelleen.

2005–2006 Väisänen voitti HPK:ssa Suomen-mestaruuden.

Seurat
------

* Kiekko-Vantaa, Mestis
* HIFK, SM-liiga
* Rauman Lukko, SM-liiga
* **HPK**, SM-liiga

Lähteet
-------

1. ↑  Hannu Väisänen (jääkiekkoilija) The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jatkoaika.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* European Hockey.Net
**Pehr Brandell** (1781 Piitime — 1841 Ullånger) oli lukijalaisliikkeeseen kuulunut ruotsalainen pappi.

Elämä
-----

Brandell lähti kotoaan 19-vuotiaana isänsä kuoltua. Hän teki töikseen postin kantoa, kunnes pestautui rengiksi. Vuonna 1802 hän koki ensimmäisen herätyksen eräässä tanssitilaisuudessa, jonka jälkeen hän alkoi varoitella tansseista myös tovereitaan. Vuonna 1806 hän kirjautui Piitimen triviaalikouluun. Rahavaikeuksien takia hän oli lopettaa koulun, mutta sai koulun rehtorilta taloudellista apua. 

Brandell vihittiin papiksi vuonna 1812 Högsjöhön. Vuonna 1817 hänet siirrettiin papiksi Noraan, jossa hän toimi yli 20 vuotta. Hän koki hengellisen murroksen todennäköisesti ensimmäisinä pappisvuosinaan. Ångermanlannissa tapahtui vuosina 1819–1823 lukijalaisuuden nopea leviäminen. Herätys kasvoi voimakkaasti ja laajeni. Brandellin saarnoja ei ole säilynyt jälkipolville, sillä hän ei kirjoittanut saarnojaan. Juuri Noran kirkosta, jossa Brandell vaikutti, tuli Ångermanlannin keskeisin pyhäkkö. Noran kirkkoon mahtui yli 2 000 sanankuulijaa, ja kirkko tuli usein Brandellin saarnatessa ääriään myöten täyteen, kaukaakin tulleista kuulijoista.

Brandellin apulainen, pastori Pehr Eric Bylund kirjoittaa vuosista 1823–1826 seuraavaa: *"Silloin hänen luonaan virtasi lakkaamatta autuutta etsiviä ihmisiä. Useita päiviä aamusta iltaan jonotti ihmisiä, jotka vanginvartijan tavoin kysyivät: Mitä minun pitäisi tehdä jne."*

Lapin Mariana tunnettu lappalaisnainen löysi elävän uskon*selvennä* juuri Brandellin avulla. Lars Levi Laestadius tapasi Lapin Marian Åselessa vuonna 1844. Laestadius ei todennäköisesti tavannut Brandellia ennen tämän kuolemaa.

Lähteet
-------

* Lohi, Seppo: "Kuka oli Pehr Brandell?", *Sydämen kristillisyys: Lars Levi Laestadius ja lestadiolaisen herätyksen alkuvaiheet*, s. 198–202. Oulu: Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 2000 (2. painos). ISBN 951-8940-01-0.

### Viitteet

1. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, sivu 200
2. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, Sivu 201
3. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, sivut 201–202
4. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, sivu 193
5. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, sivu 179
6. ↑  Seppo Lohi, Sydämen kristillisyys, 2000, ISBN 951-8940-01-0, sivu 202

Aiheesta muualla
----------------

* Pehr Brandell (in English)

### Kirjallisuutta

* Gunnar Wikmark: *Pehr Brandell och läseriet i Ångermaland under förra hälften av 1800-talet*. Prästmötesavhandling. Svenska kyrkans diakoninstyrelses bokförlag. Stockholm. Örnsköldsvik 1952. Ågrens Boktruckeri Aktiebolag. 688 sivua.
* Gunnar Wikmark: *Pehr Brandell och brandellianerna*. En kyrklig linje i 1800-talets norrlandsläseri. Svenska Kyrkans diakonistyrelses bokförlag. Stockholm. 1960. 46 sivua. Populaarinen lyhennelmä edellisestä teoksesta.
* Therese Brandell: *Pehr Brandell*. En lefnadsteckning. Uppsala 1912.
* Therese Brandell: *Släkten Brandell*. Några genealogiska och biografiska anteckningar. Uppsala 1912.
* Uuras Saarnivaara, *He elivät Jumalan voimassa*. Kolmas osa. Ev. lut. Herätysseura, 1975.
**Bordj Bou Arreridjin maakunta** (arab. ولاية برج بوعريريج‎, *Wilāya Burj Bū‘arayrīj*) eli wilaya on hallintoalue Algerian pohjoisosassa. Sen keskus on Bordj Bou Arreridjin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 3 921 neliökilometriä. Asukkaita on 721 300 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Bordj Bou Arreridjin maakunta sijaitsee Algerian ylänköalueella. Se rajoittuu pohjoisessa Béjaïan, idässä Sétifin, etelässä M’Silan ja lännessä Bouiran maakuntiin. Maisemaa leimaavat ylänkö, pohjoisen Bibanvuoret ja etelän arovyöhyke. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kalkkikivi, savi, dolomiitti ja kvartsihiekkakivi. Vuotuinen sademäärä vaihtelee ylängön 400–600 ja vuorten 700–1 000 millimetrin välillä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 34 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Taghrout, Bir Kasdali, Bordj Bou Arreridj, Bordj Ghedir, Bordj Zemoura, Djaafra, El Hamadia, Mansoura, Medjana ja Ras El Oued.

Bordj Bou Arreridjin kautta kulkee Algerin ja Constantinen välinen valtatie A1 sekä kaupunkien välinen rautatie, jolta on yhteydet M’Silaan ja Annabaan. Lähin lentokenttä on Sétifissä.

Maakunnassa viljellään viljaa, harjoitetaan karjanhoitoa ja kasvatetaan oliiveja, viikunoita ja hedelmiä. Lisäksi on muun muassa elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta. Bordj Bou Arreridjissa toimii Mohamed El Bachir El Ibrahimin yliopisto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya de Bordj Bou Arreridj *Aniref*. Viitattu 13.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Bordj Bou Arreridjin matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum el Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
**Kuovijoki** (Op. 71) (*Curlew River*) on ensimmäinen kolmesta Benjamin Brittenin säveltämästä kirkkoparaabelista.  Teos perustuu japanilaiseen no-näytelmään *Sumidagawa* (Sumida-joki), jonka on kirjoittanut Juro Motomasa (1395–1431).  Britten näki näytelmän matkaillessaan Japanissa ja Kaukoidässä alkuvuodesta 1956. 

Libreton kirjoitti William Plomer, joka muunsi alkuperäisteoksen kristilliseksi paraabeliksi ja sijoitti tapahtumat varhaiskeskiaikaan. Tapahtumapaikaksi hän valitsi fiktiivisen Kuovijoen (Curlew River) Itä-Anglian suomailla. Toiminnan keskipisteessä on roolihenkilö nimeltä Madwoman (hullu nainen). Ulkopuolinen päähenkilö esiintyy lukuisissa Brittenin teoksissa: *Peter Grimes*, *Billy Budd*, *Ruuvikierre* ja *Owen Wingrave.*

*Kuovijoki* merkitsi lopullista muutosta säveltäjän tyylissä ja pohjusti hänen tulevia töitään, kuten *Owen Wingrave*, *Kuolema Venetsiassa*, ja Kolmas jousikvartetto.

Teos sai ensi-iltansa 13. kesäkuuta 1964. Ohjaaja oli Colin Graham  ja esityspaikka St. Bartholomewsin kirkko Orfordissa Englannissa. Rooleissa olivat muun muassa Peter Pears ja Bryan Drake, jotka ovat esiintyneet monissa Brittenin oopperoissa.

Roolit
------

| Rooli | Äänen tyyppi | Ensi-Illassa 13. kesäkuuta 1964 |
| --- | --- | --- |
| Hullu nainen | tenori | Peter Pears |
| Lautturi | baritoni | John Shirley-Quirk |
| Matkalainen | baritoni | Bryan Drake. |
| Pojan henki | diskantti | Robert Carr, Bruce Webb |
| Apotti | basso | Ei Garrard |
| Kolme avustajaa (apulaiset); Kahdeksan pyhiinvaeltajan kuoro (kolme tenoria, kolme baritonia ja kaksi bassoa). |

Lähteet
-------

* Holden, Amanda (toim.), *The New Penguin Opera Guide,* New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
* Warrack, John ja West, Ewan, *Oxford Dictionary of Opera* New York: OUP:1992 ISBN 0-19-869164-5

### Viitteet

1. ↑  Britten-Pears Foundation
2. ↑  Alan Blyth, Obituary for Colin Graham.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)Elizabeth Forbes, Obituary for Bryan Drake.
**Heikki Taponen** (s. 18. tammikuuta 1951) on suomalainen entinen koripalloilija.

Taponen pelasi Suomen koripallomaajoukkueessa 137 ottelua vuosina 1968–1978. Hän edusti Suomea vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Taponen teki EM-kisoissa 3,7 pistettä ottelua kohden. SM-sarjassa hän teki 5390 pistettä 14,2 pisteen ottelukeskiarvolla.

Katso myös
----------

* Luettelo 5 000 pistettä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

Lähteet
-------

1. ↑  Siukonen, Markku & Rantala, Risto: *Kaikki urheilusta*, s. 543. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 951-1-20841-1.
2. ↑  Salmi, Pentti: *Koripallokirja kaudella 2010/11*, s. 64. Helsinki: Suomen koripalloliitto, 2010.
3. ↑  7 - Heikki Taponen FIBA. Viitattu 4.1.2011. (englanniksi)
4. ↑  Salmi, Pentti: *Koripallokirja kaudella 2010/11*, s. 197. Helsinki: Suomen koripalloliitto, 2010.

Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1977
4 Sarkalahti |
5 Kasko |
6 Sten |
7 Taponen |
8 Zitting |
9 Lignell |
10 Mäntynen |
11 Rauramo |
12 Koskinen |
13 Mahlamäki |
14 Laitinen |
15 Saaristo |
Valmentaja Petersen
**Harry Adaskin** O.C. (6. lokakuuta 1901 Riika – 7. huhtikuuta 1994 Vancouver) oli kanadalainen viulisti.

Adaskin syntyi juutalaiseen perheeseen Latvian pääkaupungissa Riiassa. Hän muutti lapsena vanhempineen Torontoon. Kanadan kansalaisuuden Adaskin sai 1909.

Adaskin perusti vuonna 1923 oman jousikvartettonsa Hart House String Quartetin ja esiintyi usein yhdessä vaimonsa Frances Adaskinin kanssa. Hän myös juonsi useita CBC Radion ohjelmia, kuten *Musically Speaking* ja *Tuesday Night*.

Adaskin työskenteli Brittiläisen Kolumbian yliopiston musiikkiosastolla vuoteen 1973. Hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki 1974. Adaskin kirjoitti kaksiosaisen omaelämäkertansa vuosina 1977 ja 1982. Hänen veljensä Murray ja John Adaskin olivat myös muusikoita.

Frances Adaskin jäi leskeksi, kun Harry kuoli 7.4.1994 Vancouverissa. Hän oli 92-vuotias.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Bianka**, oikealta nimeltään **Tatjana Lipnitskaja** (s. 17. syyskuuta 1985 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläis-venäläinen laulaja-lauluntekijä. Biankaa pidetään yhtenä venäläisen R'n'B-tyylisuuntauksen edustajista, jolle tyypillistä on lyyrisyys sekä venäläisten kansallisinstrumenttien, kuten balalaikan ja harmonikan, käyttö. 

Vuonna 2005 hän julkaisi kappaleen "Лебединая", joka myöhemmin julkaistiin venäläisen *Бой с тенью* -elokuvan soundtrackilla. Vuonna 2006 hän julkaisi albumin *Русский Народный R’n’B*. Vuonna 2007 hän julkaisi albumin *Про лето*. Vuonna 2008 hän julkaisi albumin *38 замков* ja vuonna 2011 albumin *Наше поколение*. Viimeisin albumi *Музыка* ilmestyi vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Бьянка relax.ru. Viitattu 6.10.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Biankan kotisivut biankanumber1.ru/. Viitattu 22.1.2015. (venäjäksi)
3. ↑  Бьянка discogs.com. Viitattu 6.10.2013. (englanniksi)
4. ↑  iTunes - Бьянка - музыка itunes.apple.com. Viitattu 22.1.2015. (venäjäksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Mariano Nicolás González** (s. 5. toukokuuta 1981, Tandil, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan joko hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki.

Ura
---

Mariano on syntynyt Tandilin kaupungissa, josta muun muassa Mauro Camoranesi on myös kotoisin. Hän aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Racing Clubista. Sieltä hän siirtyi vuonna 2004 Italiaan Palermon riveihin.

Kaudeksi 2006–2007 Mariano siirtyi lainalle Internazionaleen, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa avauskokoonpanossa. Niin hän palasi kauden jälkeen takaisin Palermoon, mutta ei jatkanut seuraavaa kautta joukkueessa vaan siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Portoon.

Kohtalaisen hyvin sujuneen kauden jälkeen Porto käytti osto-optionsa Marianosta, ja näin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen noin 3,25 miljoonan euron siirtosummalla.

### Maajoukkue

Kesällä 2004 Mariano kuului olympiakultaa Ateenassa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.

Saavutukset
-----------

* Olympiakulta: 2004
* Serie A: 2007
* Portugalin liiga: 2008

Lähteet
-------

1. ↑  Mariano González - Player Profile - Football *Eurosport*. Viitattu 24.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Gonzalez in prestito al Porto US Città di Palermo.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 6.4.2009. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot National Football Teams (englanniksi)
* Profiili ja tilastot FootballDatabase (englanniksi)

Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Caballero |
2 Ayala |
3 Burdisso |
4 Coloccini |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Delgado |
9 Figueroa |
10 Tévez |
11 K. González |
12 Rosales |
13 Medina |
14 Rodríguez |
15 D’Alessandro |
16 L. González |
17 M. González |
18 Lux |
21 Fernández |
Valmentaja Bielsa

Argentiinan joukkue – Copa América 2004
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Quiroga |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Zanetti |
9 Figueroa |
10 D’Alessandro |
11 Tévez |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Rodríguez |
15 Fernández |
16 L. González |
17 M. González |
18 K. González |
19 Delgado |
20 Medina |
21 Rosales |
22 Coloccini |
Valmentaja Bielsa
Juhana Blomstedt, *Vapaaheitto*, 2010.
***Vapaaheitto*** on Juhana Blomstedtin (1937–2010) viimeiseksi työksi jäänyt veistos, joka sijaitsee Helsingin Munkkiniemessä, Munkkiniemen yhteiskoulun nurmialueella. Veistos on tehty corten-teräksestä, ja sitä valaistaan neljällä maahan upo­tetulla valaisimella. Teos paljastettiin lokakuussa 2010.

Teoksen nimi on tullut koripallon liikerataa kuvaavasta kaaresta, joka nousee lähes kuuden metrin korkeuteen. Sen kärki päättyy 3,05 metrin korkeuteen, joka vastaa korirenkaan ja kentän pinnan välistä etäisyyttä. 

Veistoksen tarkoituksena on vaalia urheilu- ja koripallokulttuuria Munkkiniemessä ja Hel­singissä. Munkkiniemen yhteiskoulu ja koripalloseura Torpan Pojat ovat yhdessä tehneet lajia tunnetuksi ja kohottaneet paikkakunnan mainetta koko maassa. *Vapaaheitosta* tuli myös valtakunnallinen kunnianosoitus koko urheilulajille.

Juhana Blomstedt oli innokas koripalloilija. Taidekriitikko Timo Valjakan mukaan *Vapaaheitossa* näkyy se, että Blomstedt oli kiinnostunut havaitsemisen lainalaisuuksista ja geometristen muotojen moniselitteisyydestä. Valjakan mukaan ajateltua korirengasta kohti suuntautuva ja kapeneva teräsmuoto ei kuvaa yhtä yksittäistä vapaaheittoa, vaan satoja sellaisia. Näin *Vapaaheitossa* on kyse jokaista kunnianhimoista koripalloilijaa ja taiteilijaa yhdistävästä asiasta, pyrkimyksestä mahdollisimman tarkkaan ja puhtaaseen suoritukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Koripallopatsas "Vapaaheitto" paljastettiin Munkkiniemessä  29.10.2010. Suomen Koripalloliitto ry. Viitattu 22.5.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Teos Helsingin kaupungin taidemuseon sivulla. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tšitan alue** (ven. Чити́нская о́бласть, *Tšitinskaja oblast*) on nykyistä Taka-Baikalian aluepiiriä vastannut entinen Venäjän federaation ja Venäjän SFNT:n hallinnollinen alue (liittovaltiosubjekti) Kaakkois-Siperiassa.

Alue rajoittui koillisessa Sahaan, idässä Amurin alueeseen ja Kiinaan, etelässä Mongoliaan, lännessä Burjatiaan sekä luoteessa Irkutskin alueeseen. Alueen pinta-ala oli 431 500 neliökilometriä.

Tšitan alue perustettiin Neuvostoliitossa vuonna 1937. Maaliskuun 1. päivänä 2008 Tšitan alue yhdistettiin sen sisällä sijainneen ja siihen kuuluneen toisen liittovaltiosubjektin Agan Burjatian autonomisen piirikunnan kanssa. Niistä muodostettiin uusi liittovaltiosubjekti Taka-Baikalian aluepiiri.

Väestö
------

Tšitan alueen asukasluku vuonna 2002 oli 1 155 346 ja väestötiheys 2,8 as./km². Pääkaupungissa Tšitassa oli 316 643 asukasta. Väestön enemmistö oli venäläisiä. Suurin osa alueen burjaateista asui ja asuu Agan Burjatian piirikunnassa, mutta heitä asuu myös muualla varsinkin Agan Burjatian ja Burjatian välisellä alueella.

### Asukasluvun kehitys

| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
| 1959 | 1 036 387 |
| 1970 | 1 144 918 |
| 1979 | 1 233 435 |
| 1989 | 1 375 340 |
| 2002 | 1 155 346 |

Hallinto
--------

Tšitan alue oli jaettu 31 piirin ja 10 kaupunkialueeseen. Alueeseen kuului myös Agan Burjatian autonominen piirikunta, joka oli kuitenkin myös suoraan yksi Venäjän federaation subjekti. Aluetta johtivat aluehallinnon päämies ja alueduuma.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Venäjän vuoden 2002 väestönlaskenta (Arkistoitu – Internet Archive), tiedostomuoto = Ms-Excel, viitattu 27.7.2014, (englanniksi)
2. ↑  demoscope.ru: Vsesojuznaja perepis naselenija 1959 g. (Koko Neuvostoliiton kattava väestönlaskenta 1959.) Демоскоп Weekly, demoscope.ru. Viitattu 27.7.2014. (venäjäksi)
3. ↑  demoscope.ru: Vsesojuznaja perepis naselenija 1970 g. (Koko Neuvostoliiton kattava väestönlaskenta 1970.) Демоскоп Weekly, demoscope.ru. Viitattu 27.7.2014. (venäjäksi)
4. ↑  demoscope.ru: Vsesojuznaja perepis naselenija 1979 g. (Koko Neuvostoliiton kattava väestönlaskenta 1979.) Демоскоп Weekly, demoscope.ru. Viitattu 27.7.2014. (venäjäksi)
**Žarkovski** (ven. Жарко́вский) on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen sivujoen Mežan varrella 324 kilometriä Tveristä lounaaseen. Taajama on Žarkovskin piirin keskus. Siellä on Moskovan ja Riian väliseltä rautatieltä Zemtsyssä haarautuvan sivuradan pääteasema (jatkoyhteys Smolenskiin ei ole käytössä). Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2009).

Taajama on syntynyt 1920-luvulla Borkin ja Volnuškin kylien paikalle. Aluksi sen nimenä oli Žarki. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1950. Nykyään Žarkovskissa on metsäteollisuutta ja meijeri.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Žarkovski Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
* Žarkovskin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
{{Korjattava/nimi|Hillomunkki|"hillomunkki" lienee yleisin käsite. "berliininmunkki" viittaa yleensä (ainakin Turun ulkopuolella) munkkiin, jolla on kolme nimeä belins,berkis ja bartis mutta se on Suomesta peräisin oleva makea leivonnainen, joka tehdään hiivataikinasta ja uppopaistetaan rasvassa. Munkki on päällystetty tomusokerilla tai sokerilla, ja sen sisälle on pursotettu hilloa tai marmeladia.

Leivonnainen on tunnettu saksankielisissä maissa 1500-luvulta lähtien. Leivonnaisten valmistustapa siirtyi siirtolaisten matkassa Yhdysvaltoihin, jossa sitä alettiin kutsua donitsiksi.

Etymologia
----------

Berliininmunkki on lähtöisin Berliinin kaupungista, josta se on saanut nimensä. Kuitenkin erityisesti Berliinin seudulla Berliner-sanalla viitataan miespuoliseen berliiniläiseen henkilöön, kun taas leivosta kutsutaan nimellä Berliner Pfannkuchen (suom. berliiniläinen pannukakku).

### Suomenkielinen nimitys

Turun seudulla uppopaistettua ja tomusokerista valmistetulla kuorrutteella päällystettyä leivosta kutsutaan piispanmunkiksi. Nimityksen on arveltu juontuvan 1900-luvun alkupuolella toimineeseen turkulaiseen leipomoon, jossa piispanmunkiksi kutsuttiin valkoisella kuorrutteella kuorrutettua munkkia. Kuorrute oli väriltään samanlainen kuin piispan liperit, joka oli arkkipiispan kaupungissa sopiva nimitys leivonnaiselle.

Keskustelu leivoksen oikeasta suomenkielisestä nimityksestä on aiheuttanut runsaasti keskustelua. Joidenkin tulkintojen mukaan berliininmunkki ja piispanmunkki ovat kokonaan eri leivokset, joilla on toisistaan poikkeavat alkuperät. Piispanmunkin kerrotaan periytyvän 700-luvun Baijerista, kun taas berliininmunkin alkuperä on myöhäisempi. Näiden näkemysten mukaan leivokset eroavat ainakin päällysteen perusteella; berliininmunkki on sokeripäällysteinen, kun piispanmunkki on päällystetty vaaleanpunaisella tai valkoisella kuorrutteella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Weper, Torsten: John F. Kennedy: "Olen hillomunkki!" *Historia*.  26.2.2021. Bonnier. Viitattu 20.11.2022.
2. ↑  Antila, Hanna: Berliininmunkki vai piispanmunkki? Turkulaiset tahtovat pitää kiinni herkun kirkollisesta nimestä *Kirkko ja kaupunki*.  1.9.2020. Viitattu 20.11.2022.
3. 1 2  Leppänen, Päivi: Piispanmunkki on piispanmunkki – "Ei mitään tekemistä Berliinin kanssa!"  5.3.2017. Yle Uutiset. Viitattu 20.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berliininmunkki** Wikimedia Commonsissa
**Finkensilta** on rakenteilla oleva raitioliikenne- ja kevyen liikenteen silta Helsingissä, joka yhdistää Nihdin Korkeasaareen. Se on osa Kruunusillat-hanketta yhdessä Merihaansillan ja Kruunuvuorensillan kanssa. Sillan arvioidaan valmistuvan vuonna 2025. Raitioliikenteen on määrä alkaa vuonna 2027, mutta toistaiseksi ei ole varmaa, voiko sen avata pyöräilylle ja jalankululle aiemmin.

Finkensillasta tulee 293 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Kevyen liikenteen väylien korkeus sillan keskivaiheilla on korkeimmillaan 9,7 metriä merenpinnasta, ja sillan alituskorkeus on 6,9 metriä. Se on tyypiltään jatkuva jännitetty betoninen palkkisilta, jossa on kuusi välitukea. Sillalle tulee kaksi raitiovaunuraidetta, kaksi jalkakäytävää ja kaksisuuntainen pyörätie. Sillalla ei sallita moottoriliikennettä, mutta hälytysajoneuvot voivat käyttää sitä pelastustehtävissä.

Finkensilta on nimetty Korkeasaaren eläintarhan ensimmäisen jääkarhun Finken mukaan.

Rakennustyöt
------------

Finkensillan rakennustyöt alkoivat lokakuussa 2021 ensiksi noin 300-metrisen teräksisen ja puisen työsillan rakentamisella. Työsillan avulla rakennettiin välituet ja kansi. Sillan raudoitustöitä tehtiin suunnilleen neljä kuukautta. Terästä asennettiin yhteensä 450 tonnin edestä. Vesieristystöitä tehtiin keväällä 2023. Sillan varsinainen betonivalu tehtiin huhtikuussa 2023, ja se kesti neljä vuorokautta. Betonia valettiin yhteensä noin 4 700 kuutiometriä. Sillassa käytettiin erikoisvalmisteista 67 Mpa-lujuusluokan betonia, jonka on tarkoitus kestää paremmin meriveden vaikutusta sekä jatkuvaa jäätymistä ja sulamista.

Kuvia
-----

* Silta rakenteilla heinäkuussa 2022.Silta rakenteilla heinäkuussa 2022.
* Silta rakenteilla kesäkuussa 2023.Silta rakenteilla kesäkuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Finkensilta *Kruunusillat*. Viitattu 14.7.2022.
2. ↑  Kruunusillat rakentaa tulevaisuuden Helsinkiä – tutustu uusiin siltoihin *YIT*.  24.10.2022. Viitattu 8.11.2022.
3. ↑  Ainutlaatuisessa Kruunusillat-hankkeessa rakennetaan Suomen pisin ja korkein silta Helsinkiin *Kreate*. Viitattu 14.7.2022.
4. ↑  Kruunuvuorenrannan joukkoliikenneyhteys *Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto*. Viitattu 14.7.2022.
5. ↑  Finkensillan kannen valutyöt ovat käynnissä *STT*. Viitattu 21.6.2023.
6. ↑  Finkensillan kansi ja palkit valettiin poikkeuksellisessa kertavalu-urakassa Kruunusillat-hankkeella *Kreate*. Viitattu 21.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Finkensilta** Wikimedia Commonsissa

* Työmaakamera Nihdistä Mustikkamaan ja Korkeasaaren suuntaan
**David Anthony Williams** (s. 9. kesäkuuta 1980 Arlington, Texas) on yhdysvaltalainen pokeri- ja Magic: The Gathering -ammattilainen. 

Williams aloitti Magic: The Gathering -ammattilaisuuden 1990-luvun lopulla ja keskeytti opintonsa Princetonin yliopistossa (siirtyi myöhemmin Southern Methodistin yliopistoon). Vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailuissa Williams diskattiin merkittyjen korttien takia ja hän sai vuoden kilpailukiellon DCI:ltä.

Kilpailukieltonsa aikana Williams alkoi pelata texas hold 'emia, erityisesti internetissä. Hän palasi vielä menestyksekkäästi Magic: The Gatheringin pariin, mutta alkoi keskittyä pokeriin.

Pokeriura
---------

Williams tuli tunnetuksi vuoden 2004 World Series of Pokerin pääturnauksen jälkeen. Hän voitti sisäänoston turnaukseen verkkosivuston kautta ja lopulta selviytyi aina finaalipöytään asti, jossa sijoittui toiseksi Greg Raymerin jälkeen. Kakkospalkinto oli 3,5 miljoonaa dollaria. Hänen kakkostilansa on kautta aikojen paras afroamerikkalaisen pelaajan saavutus WSOP:n pääturnauksessa. Aiemmin parhaiten oli menestynyt Phil Ivey (kymmenes vuonna 2003).

Neljä kuukautta myöhemmin Williams sijoittui toiseksi World Poker Tourin Borgata Openissa toiseksi ansaiten 573 800 dollaria. Vuonna 2006 hän oli WPT-kiertueella finaalipöydässä kahdesti: Bay 101 Shooting Stars -turnauksessa helmikuussa neljäs ja The Mirage Poker Showdownissa toukokuussa neljäs.

Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan WSOP-rannekkeensa Williams voitti heinäkuussa 2006 1 500 dollarin seitsemän kortin avopokeriturnauksessa, jonka ykköspalkinto oli 163 118 dollaria. Toukokuussa Williams oli ollut ykkönen WSOP:n oheisturnauksessa 5 000 dollarin H.O.R.S.E.:ssa. Huhtikuussa 2010 Williams voitti 1,5 miljoonan dollarin ykköspalkinnon WPT World Championship -turnauksessa.

Huhtikuussa 2010 Williamsin pokeriuran turnausvoitot ylittivät 7,8 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Bodog-Internetpokerihuonetta. Williamsin äiti Shirley on myös osallistunut WSOP-turnauksiin.

Lähteet
-------

1. ↑   : David Williams WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 19. tammikuuta 2010.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   : David Williams stats The Hendon Mob. Viitattu 25. huhtikuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* David Williams The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Erillinen presidentiaalinen prikaati, nimetty Bohdan H’melnytskyin mukaan** (ukr. Окрема президентська бригада імені гетьмана Богдана Хмельницького, ОПБр, *Okrema prezydentska bryhada imeni hetmana Bohdana H’melnytskoho*) on Ukrainan asevoimien erikoisyksikkö. Sen tehtävänä on puolustaa Ukrainan presidenttiä, tämän omaisia, presidentin virka-asuntoa ja presidentinkanslian alaisia virastoja. Ukrainan ja Venäjän välisen sodan aikana sen tehtäviin on kuulunut lisäksi suojata eräitä strategisia kohteita.

Historia
--------

Yksikkö muodostettiin Ukrainan kansalliskaartin 1. rykmentiksi 2. tammikuuta 1992. Sen perustana oli Neuvostoliiton sisäministeriön joukkojen 290. erillinen motorisoitu Novorossijskin punalippuinen jalkaväkirykmentti, nimetty Leninin komsomolin mukaan.

Vuonna 1995 kansalliskaartin 1. rykmentti muutettiin 24. rykmentiksi. Siihen kuului viisi pataljoonaa sijoitettuina Kiovaan, Kiovan alueelle ja Žytomyriin. Ukrainan presidentin asetuksella rykmentti sai vuonna 1999 kunnianimen "kiovalainen".

Ukraina lakkautti tammikuussa 2000 kansalliskaartin (perustettu uudelleen 2014). Kiovan erillisestä erikoisjoukkojen prikaatista tuli valtion virasto ja yksi pataljoonista siirrettiin sisäministeriön alaisuuteen. Joukot siirrettiin entisen Kiovan panssarikoulun alueelle.

Vuonna 2015 presidentin ukaasi poisti joukkojen neuvostoaikaiset kunniamerkit ja -nimet ja nimesi joukon erilliseksi kiovalaiseksi Ukrainan presidentin rykmentiksi (ukr. Окремий Київський полк Президента України, *Okremyi Kyjivskyi polk Prezydenta Ukrajiny*). 15. joulukuuta 2017 rykmentti nimettiin hetmanni Bohdan H’melnytskyin mukaan.

Rykmentti laajennettiin prikaatiksi luomalla kaksi uutta pataljoonaa.

Helmi-maaliskuussa 2022 prikaati puolusti Kiovaa. Marraskuussa 2022 prikaati siirrettiin puolustamaan Bah'mutia.

Lähteet
-------

1. 1 2  David Axe: Ukrainian President Volodymyr Zelensky’s Personal Brigade Is Fighting One Of the Ukraine War’s Hardest Battles *Forbes*.  25.11.2022.  (englanniksi)
2. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**David "The Dragon" Pham** (s. 10. helmikuuta 1967) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Pham muutti Vietnamista Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana "venepakolaisena".

Pham on pokerinpelaaja Men Nguyenin serkku. Nguyenin menestyttyään ammattilaisurallaan avasi pesulan, jossa Pham aloitti työskentelyn. Kuten monet muutkin Nguyenin työntekijöistä, Pham sai pokerioppia työnantajaltaan ja hänestä tuli menestyvä turnauspelaaja.

Vuonna 2001 Pham voitti World Series of Pokerin 2 000 dollarin S.H.O.E. -turnauksen, jonka ykköspalkinto oli 140 455 dollaria. Toisen WSOP-rannekkeensa hän voitti vuonna 2006 2 000 dollarin no limit hold'em shootout -turnauksessa. Siinä ykköspalkinto oli 240 222 dollaria. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut 44. (2001).

Helmikuussa 2003 Pham oli ykkönen L.A.Poker Classic -turnauksen 1500 dollarin sisäänoston limit hold'em -tapahtumassa. Hän voitti tunnettuja pelaajia kuten Bon Phan, Jennifer Harman ja Erick Lindgren vieden 457 320 dollarin ykköspalkinnon.

Joulukuussa 2004 Pham voitti Five Diamond World Poker Classicin 3 000 dollarin no limit hold'em -turnauksessa lopun kaksinpelissä Alan Goehringin ansaiten 414 419 dollaria. Toukokuussa 2007 Pham voitti Mirage Poker Showdown -tapahtuman 5 000 dollarin kaksinpeliturnauksen ja ansaitsi 135 200 dollaria.

World Poker Tourilla Pham on ollut finaalipöydässä viidesti. $ 10,000 The Doyle Brunson North American No Limit Hold'em Poker Championship -kisassa lokakuussa 2004 hän oli kolmas, samoin maaliskuussa 2007 World Poker Challengessa. Vuoden 2007 Legends of Pokerin kaksinpelissä hän hävisi Dan Harringtonille. Kakkostilastaan Pham ansaitsi 800 185 dollaria. EPT:n Karibian osakilpailussa tammikuussa 2008 hän oli neljäs.

*Card Player* -lehti on valinnut Phamin vuoden pelaajaksi vuosina 2000 ja 2007.

Joulukuussa 2009 Phamin pokeriuran turnausansiot ylittivät 8,1 miljoonaa dollaria

Lähteet
-------

1. ↑   : David (Dragon) Pham WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 17. joulukuuta 2009.
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   : David Pham stats The Hendon Mob. Viitattu 17. joulukuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* WPT:n profiili
* David Pham The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Steven (Steve) Dannenmann** (s. 15. elokuuta 1966 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen hyväksytty tilintarkastaja (CPA, Certified Public Accountant), joka tuli tunnetuksi pokerinpelaajana sijoittuessaan toiseksi World Series of Pokerin pääturnauksessa vuonna 2005.

Vuoden 2005 WSOP-turnaus oli Dannenmannille ensimmäinen. Joe Hachemin voittaman kilpailun kakkostilastaan Dannenmann sai 4,25 miljoonaa dollaria. Dannenmann maksoi WSOP:n 10 000 dollarin osallistumismaksun puoliksi ystävänsä Jerry Ditzelin kanssa - sijoittuaan toiseksi hän antoi puolet palkintosummastaan ystävälleen.

Menestys WSOP toi Dannenmannille paikan WSOP Tournament of Champions -kutsukilpailuun. Dannenmann oli Mike Matusowin voittaman kisan viides (palkkiosumma 100 000 dollaria).

Pokerimenestyksestään huolimatta Dannenmann jatkaa päivätyötään omassa yrityksessään tilintarkastajana, rahoitusneuvojana ja kiinnityslainavälittäjänä. 

Elokuussa 2007 Dannenmannin pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,4 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Steve Dannenmann WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. elokuuta 2007.
2. ↑  ESPN: Dannenmann keeping his day job
3. ↑   : Steve Dannenmann stats The Hendon Mob. Viitattu 7. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Steve Dannenmann The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Vehmalaisten kappeli** oli Mynämäen seurakunnan kappeliseurakunnan pyhättö. Vehmalaisiin perustettiin saarnahuone vuonna 1738 ja siitä tuli kappeli vuonna 1771. Vehmalaisten kappeli lakkautettiin vuonna 1860 ja liitettiin Karjalan kappeliin. Samalla Karjalan ja Vehmalaisten vanhat kirkkorakennukset purettiin ja niiden tilalle Karppisten kylään rakennettiin nykyinen Karjalan kirkkorakennus, johon käytettiin myös purettujen kirkkojen kelvolliset osat. Vehmalaisten kirkkotarha on kuitenkin edelleen seurakunnan hallinnassa Sitä ympäröi vuonna 1811 rakennettu kiviaita.

Lähteet
-------

1. ↑  Mynämäki *Hiski-tietokanta*. Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 7.10.2009.
2. ↑  Anu Lahtinen: Seurakunta-historia (Arkistoitu versio 4.4.2009) Mynämäen seurakunta.  Arkistoitu 3.11.2016. Viitattu 24.4.2022.
3. ↑  Kari Ahtiainen: Edeltäjien sijainnista monta kädenvääntöä - Karjalan kirkko 140 vuotta.  *Vakka-Suomen Sanomat*, 10.9.2009, s. 20.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Mikko Laihonen: Karjalan kappelin vaiheita
Pamela Reed vuonna 1977.
**Pamela Reed** (s. 2. huhtikuuta 1949 Tacoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on näytellyt myös teatterissa.

Reedin ensimmäiset isot elokuvaroolit olivat lännenelokuvassa *Lainsuojattomat* (1980) ja toinen päärooli muinaisuuteen sijoittuvassa elokuvassa *Luolakarhun klaani* (1985). Hän oli pääroolissa pienen budjetin elokuvassa *Rachel River* (1987) sekä tv-elokuvassa *Varjot menneisyydestä* (1992). Eräs hänen tunnetuimmista elokuvarooleistaan on toinen pääosa poliisikomediassa *Lastentarhan kyttä* (1990), jossa hän on Arnold Schwarzeneggerin vastanäyttelijänä. Reed näytteli sivurooleja myös elokuvissa *Puhtaana käteen* (1980), *Silminnäkijä* (1981), *Valiojoukko* (1983), *Kasan alimmainen* (1986), *Sodan kahleet* (1989), *Cadillac Man* (1990), *Hervottomat hautajaiset* (1992), *Junior* (1994), *Bean – äärimmäinen katastrofielokuva* (1997) ja *Todistettavasti elossa* (2000).

Reed näytteli keskeisiä hahmoja yhteiskunnallisissa televisiosarjoissa *The Andros Targets* (1977) ja *Tanner '88* (1988) sekä päärooleja lyhytikäisissä tilannekomediasarjoissa *Grand* (1990) ja *The Home Court* (1995). 2000-luvulla Reed on näytellyt useissa suosituissa televisiosarjoissa, vakiohahmo Gail Greeniä jännityssarjassa *Jericho* sekä toistuvia vierailevia hahmoja sarjoissa *Puisto-osasto*, *NCIS: Los Angeles* ja *Taran monta elämää*. Lisäksi hän ääninäytteli animaatiosarja *Simpsoneissa* Ruth Powers -hahmoa kolmessa eri jaksossa vuosina 1992, 1993 ja 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* Pamela Reed Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Pamela Reed Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alberto Ramírez Torres** (2. helmikuuta 1986 Puerto Vallarta, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Meksikon pääsarjassa pelaavaa Zacatepeciä. Pelipaikaltaan Ramírez on keskikenttäpelaaja.

Ramírezin pelaajaura aikusten tasolla alkoi kaudella 2003–2004, kun hän debytoi meksikoilaisessa Estudiantes Tecosin joukkueessa. Ramírez pelasi pääasiassa joukkueen reservi- ja juniorijoukkueissa, kunnes siirtyi kaudeksi 2009 FC Interiin. Veikkausliiga-debyyttinsä Ramírez pelasi 20. huhtikuuta 2009 vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Kauden 2009 jälkeen hän palasi takaisin Meksikoon.

Huhtikuussa 2012 Ramírez teki kahden vuoden sopimuksen Ykkösessä pelanneen OPS:n kanssa. OPS-kausien jälkeen hän palasi jälleen Meksikoon.

Keväällä 2016 Ramírez palasi jälleen Suomeen. Tällä kertaa suomalaisjoukkue oli Kakkosessa pelannut AC Kajaani, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Ramírez oli hyvä vahvistus joukkueelle. Hänet valittiin Kakkosen lohkon, jossa AC Kajaani pelasi, syksyllä 2016 kauden parhaaksi pelaajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ari Nyman, Alberto Ramirez ja Claudio Verino Interiin  2.4.2009. fcinter.fi.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Lisää liigakokemusta - Alberto Ramirez OPS-paitaan ops.fi 2.4.2012.
3. ↑  Captain's Ballin ensimmäiset palkinnot jaettu *kymppipaikka.fi*.  27.10.2016.  Arkistoitu 16.8.2017. Viitattu 16.8.2017.
**Ailen Prittšin** (ven. Айлен Притчин; s. 1987 Leningrad) on venäläinen viulisti. Hän opiskeli Pietarissa Elena Zaitsevan ja Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa Eduard Gratšin johdolla. Hän voitti Long–Thibaud-kilpailun vuonna 2014 ja on tullut palkituksi myös muissa viulukilpailuissa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Svetlanov-sinfoniaorkesterin, Transilvanian filharmonikkojen ja Cannesin sinfoniaorkesterin kanssa. Kaudella 2018–19 hän osallistui Venäjän-kiertueeseen Teodor Currentzisin ja MusicAeterna-orkesterin kanssa. Prittšin on julkaissut levytyksiä Melodija-levy-yhtiön kautta ja pitänyt kansainvälisiä mestarikursseja. Vuonna 2019 hän pääsi esiintymään Kuhmon Kamarimusiikki -tapahtumaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Mariinsky Theatre: Aylen Pritchin
2. ↑  Kuhmo Festival: Aylen Pritchin


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Sotapäiväkirja** on kirja tai vihko, johon tehdään muistiinpanot päivittäisistä tapahtumista sodan tai sotaharjoituksen aikana. Sitä pidetään asevoimien joukko-osastoissa ja esikunnissa tapahtumahistorian kirjaamiseksi muun muassa myöhempää tutkimusta varten. Sotapäiväkirjaan merkitään tapahtumajärjestyksessä joukkojen sijainti, tila, toiminta ja mieshukka sekä niihin vaikuttaneet käskyt ynnä muut merkittävät seikat. Päiväkirjan oheen voidaan liittää taistelukertomuksia sekä erilaisia karttoja ja piirroksia. Suomessa oli jatkosodan aikana ohjeistettu joukkoja valitsemaan sotapäiväkirjan pitäjäksi upseeri, jolla oli työhön hyvät edellytykset ja kaikissa tilanteissa mahdollisuus kirjoittamiseen. Sotapäiväkirjan pitämisvelvollisuus koski kaikkia esikuntia ja joukko-osastoja komppanioita ja erillisiä joukkueita myöten. Sotapäiväkirjoja katosi ja tuhoutui jo sotatoimien aikana, mutta monet niistä ovat päätyneet Kansallisarkiston ja muiden arkistojen säilytettäviksi.

Katso myös
----------

* Päiväkirja

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Hakusanat päiväkirja ja sotapäiväkirja. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 978-952-5446-20-3.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 8, palsta 22, hakusana sotapäiväkirja. Helsinki: Otava, 1964.
3. ↑  Arkistojen Portti. Sotapäiväkirjat  3.3.2014. Kansallisarkisto. Viitattu 6.1.2015.
Kesänviettoa Julkujärven leirikeskuksessa vuonna 1958.
**Julkujärven leirikeskus** oli tekstiiliyhtiö Finlaysonin vuonna 1950 Ylöjärvelle perustama leirikeskus, joka sijaitsi  Julkujärven rannalla. Se oli alun perin Finlaysonin tehdastyöläisille tarkoitettu lomanviettopaikka. Leirikeskuksen päärakennus, sauna ja alueelle johtava tie rakennettiin talkoovoimin. Finlayson järjesti aikoinaan Julkujärvellä suuria kesäjuhlia.

1970-luvulla leirikeskuksen käyttö finlaysonilaisten virkistyspaikkana väheni, kun entistä useammalla työntekijällä oli oma loma-asunto. Seuraavan vuosikymmenen alussa yhtiö myi Julkujärven lähes 20 hehtaarin maa-alan rakennuksineen Tampereen evankelis-luterilaisille seurakunnille. Ostajan ajatuksena oli tehdä siitä matalan kynnyksen retkeilykohde, jossa seurakuntatyö ja eri-ikäisten kaupunkilaisten vapaa-ajanvietto kohtaisivat. Leirikeskuksen käyttäjiin kuuluivat sen jälkeen seurakunnallisten toimijoiden ohella muun muassa lenkkeilijät, hiihtäjät, urheiluseurat ja yhdistykset.

2010-luvulle tultaessa seurakuntatoiminta Julkujärvellä oli hiipunut. Leirikeskuksen ikääntyneen rakennuskannan katsottiin silloin olevan jo elinkaarensa päässä. Vuonna 2016 kirkkovaltuusto hyväksyi suunnitelman, että Julkujärven tilojen ylläpito lopetetaan. Leirikeskus suljettiin syksyllä 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karvinen, Petri: Valot palavat, kukaan ei käy *Ylöjärven Uutiset*.  5.8.2015. Viitattu 12.4.2020.
2. 1 2  *Finlaysonin alue*, s. 105. Tampere: Työväenmuseo Werstas, 2019. ISBN 978-952-68778-5-3.
3. 1 2 3  Silfverhuth, Voitto: *Tampereen seurakuntahistoria 2: Tampereen evankelisluterilaiset seurakunnat vuodesta 1945 vuoteen 2010*, s. 111. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. ISBN 978-952-222-465-1.
4. ↑  Airikka, Kirsi: Mitä kuuluu leirikeskuksille? *Silta – tamperelainen seurakuntalehti*.  1.8.2018. Viitattu 12.4.2020.
5. ↑  Tampereen seurakuntayhtymän ympäristöohjelma 2018–2022 (PDF) Tampere:  Tampereen ev.lut. seurakuntayhtymä. Viitattu 12.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Leirikeskuksen esittelyvideo (YouTube)
Visegrád-ryhmä merkitty tummansinisellä.
**Visegrád-ryhmä** (alkujaan **Visegrádin kolmio**) on neljän Keski-Euroopan maan muodostama allianssi. Se perustettiin Visegrádin kaupungissa 15. helmikuuta 1991, jolloin perustajajäseninä olivat Puola, Tšekkoslovakia ja Unkari. Silloin sovittiin maiden välisestä poliittisesta ja taloudellisesta yhteistyöstä. Kun Tšekkoslovakia hajosi, sekä Tšekki että Slovakia liittyivät Visegrád-ryhmään. Nykyään kaikki Visegrád-ryhmän maat ovat Euroopan unionin jäseniä. 
Maat perustivat myös vapaakauppajärjestö CEFTAn vuonna 1994, johon myös muut itäblokin maat ovat myöhemmin liittyneet.

Visegrád-ryhmä on saanut nimensä Visegrádin kaupungista, jota Unkarin kuningas Kaarle Robert piti hallintopaikkanaan ja jossa järjestettiin Unkarin, Puolan ja Böömin kuninkaiden kokous vuonna 1335.

Katso myös
----------

* Kolmen meren aloite
* Intermarium
* Lublinin kolmio

Lähteet
-------

1. ↑  Gawlas, Sławomir: *The 1335 Meeting of Kings in Visegrad.* *visegradgroup.eu*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Visegrád-ryhmä**.
* Viralliset nettisivut
* International Visegrad Fund official homepage
* Cooperation of Visegrád Four Member Countries (V-4) in energy
**Rhett Butler** on yhdysvaltalainen pokerinpelaaja, jonka uran suurin saavutus on vuoden 2006 World Series of Pokerin pääturnauksen viides tila. Tämä toi hänelle 3 216 182 dollarin palkintorahat.

Butler on ammatiltaan vakuutusedustaja ja hän on pelannut pokeria yli 25 vuotta. Hän on opiskellut James Madisonin yliopistossa ja asuu Rockvillessä, Marylandissa vaimon ja kolmen lapsen kanssa..

Joulukuussa 2006 Butler oli rahasijoilla kahdessa Fifth Annual Five Diamond World Poker Classic -tapahtuman no limit hold 'em -turnauksessa. Maaliskuussa 2007 hän voitti The Wynn Classicin 1 000 dollarin mixed hold'em/omaha/seven card stud -turnauksen.

Elokuussa 2007 Butlerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.

Rhett Butler on täyskaima *Tuulen viemää* -romaanin Rhett Butlerille.

Lähteet
-------

1. ↑  Rhett Butler WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7.8.2007.
2. ↑
3. ↑  Rhett Butler stats The Hendon Mob. Viitattu 7.8.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Rhett Butler The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)