recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Kaksoiskonsertto*** a-mollissa (op. 102) on Johannes Brahmsin säveltämä konsertto, jossa soolosoittimina ovat viulu ja sello. Konsertto jäi säveltäjän viimeiseksi orkesteriteokseksi. Se sävellettiin vuoden 1887 kesällä sellisti Robert Hausmannille ja viulisti Joseph Joachimille. Joachim oli säveltäjän vanha ystävä; osittain Brahms teki konserton sovinnon eleenä, kun ystävyyssuhde oli aiemmin katkennut Joachimin vaimostaan Amaliesta ottaman avioeron yhteydessä. Teos kantaesitettiin 18. lokakuuta 1887. 

Brahms hyödyntää konsertossaan motiivia A-E-F. Se on permutaatio F-A-E:sta, jonka merkitys on *frei aber einsam* (Joachimin henkilökohtainen motto; "vapaa, mutta yksinäinen").

Joachim ja Hausmann esittivät Kaksoiskonserton lukuisia kertoja kaudella 1887–1888. Käsikirjoituksen säveltäjä antoi Joachimille – "hänelle, jolle se on kirjoitettu". Clara Schumann ei mieltynyt teokseen, ja myös Richard Specht suhtautui siihen kriittisesti. Hän kuvaili sitä "yhtenä Brahmsin vaikeiten lähestyttävistä ja ilottomimmista sävellyksistä". Säveltäjä oli luonnostellut toistakin kaksoiskonserttoa viululle ja sellolle, mutta tuhosi nuotit kohtaamansa viileän vastaanoton johdosta. Myöhemmin kriitikot, kuten Donald Tovey, ovat lämmenneet konsertolle.

Osat
----

1. Allegro
2. Andante
3. Vivace non troppo

Aiheesta muualla
----------------

* Allmusic.com: Concerto for violin, cello & orchestra in A minor ("Double"), Op. 102 (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Double Concerto (Brahms)
**Théodore Pierre Bertin** (1751–1819) oli ranskalainen pikakirjoittaja ja kääntäjä, joka sovitti Samuel Taylorin englantilaisen pikakirjoitusjärjestelmän ranskan kielelle.

Bertin opiskeli englannin kieltä ja toimi kääntäjänä. Englannissa käydessään hän tutustui pikakirjoitukseen, jolla oli siellä selvästi vahvempi asema kuin Ranskassa. 
Vuonna 1792 Bertin julkaisi Taylorin järjestelmästä ranskankielisen version, johon hän oli tehnyt pieniä muutoksia. Järjestelmällä pystyttiin kirjoittamaan puhenopeudella, ja se voitti suosiossa aikaisemmin käytössä olleen Coulonin järjestelmän.

Lähteet
-------

* Johnen, Christian: *Allgemeine Geschichte der Kurzschrift*. 4. painos. Berliini: H. Apitz, 1940.
* Melin, Olof Werling: *Stenografiens historia*. 1. osa. Tukholma: Nordiska Bokhandeln, 1927.

### Viitteet

1. ↑  Johnen, s. 62
2. ↑  Melin, s. 354
3. ↑  Melin, s. 354–356
4. ↑  Melin, s. 357


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Kaksoisolento** (*Stawka większa niż życie*) on puolalainen 18-osainen televisiosarja vuosilta 1967-1968. Se kertoo Abwehrin palveluksessa toisen maailmansodan aikana olleesta kapteeni Hans Klossista (Stanisław Mikulski), joka todellisuudessa oli puolalainen liittoutuneiden tiedustelija Stanisław Kolicki, koodinimeltään J-23.

Kolicki esiintyy aluksi Wehrmachtin sotavankeudesta paenneena luutnanttina, joka Abwehrin palveluksessa ylenee kapteeniksi sarjan 13. jaksossa. 

Televisiosarja saavutti niin suuren suosion, että Katowiceen perustettiin Hans Kloss -museo.

Elokuva
-------

Televisiosarjaan perustuva puolalainen elokuva *Hans Kloss. Stawka większa niż śmierć*
sai ensi-iltansa 16. maaliskuuta 2012.

Sarjakuva
---------

Aiheesta luotiin myös *Kapitan Kloss* -niminen sarjakuvalehtisarja, jota Suomessa julkaisi Semic nimellä *Kapteeni Kloss*.

Suomessa julkaistiin:

* 1/1972 – *Kohtalokas tapaaminen*
* 2/1972 – *Café Rosé*
* 3/1972 – *Pelin henki*
* 4/1972 – *Kuriiri Lontoosta*
* 5/1972 – *Korkeat panokset*
* 6/1972 – *Yöllinen hyökkäys*

* 1/1973 – *Ansa!*
* 2/1973 – *Rautaristi*

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Stawka większa niż życie - Telewizja Polska SA
* Kapitán Kloss - S nasazením života... (Arkistoitu – Internet Archive)
Malli ihmisen steryylisulfataasin rakenteesta
**Steryylisulfataasi** tai **steroidisulfataasi** on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi hydrolysoi useita steroidien sulfaattijohdannaisia ja osallistuu täten steroidien aineenvaihduntaan. Entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa. Steryylisulfataasin EC-numero on EC 3.1.6.2.

Toiminta
--------

Rakenteeltaan steryylisulfataasi on dimeeri ja ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 200–300 kDa. Steryylisulfataasin substraatteja ovat monet steroidisulfaatit esimerkiksi dehydroepiandrosteronisulfaatti, estronisulfaatti, pregnelonisulfaatti ja kolesterolisulfaatti. Nämä steroidien sulfaattijohdannaiset ovat usein hormonaalisesti inaktiivisia ja entsyymi hydrolysoi ne hormonaalisesti aktiivisiksi. Steryylisulfataasi esiintyy sitoutuneena solukalvoon ja sitä esiintyy erityisesti rinnoissa, luuytimessä, kohdun limakalvoilla sekä ihon soluissa.

Steryylisulfataasin puutteellinen aktiivisuus johtaa X-kromosomissa periytyvään iktyoosiin, joka ilmenee ihon suomumaisena hilseilynä. Entsyymin puutteellisen toiminnan vuoksi estrogeenin muodostuminen istukassa on heikentynyt raskauden aikana. Koska steryylisulfataasi on tärkeässä roolissa estrogeenin ja eräiden muiden steroidihormonien aktivoinnissa, on sen inhibiittoreita tutkittu käytettäväksi rintasyövän hoidossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 3.1.6.2 - steryl-sulfatase Brenda. Viitattu 8.3.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sarah R. Hanson, Michael D. Best & Chi-Huey Wong: Sulfatases: Structure, Mechanism, Biological Activity, Inhibition, and Synthetic Utility.  *Andgewandte Chemie*, 2004, 43. vsk, nro 43, s. 5736–5763. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.3.2017.  (englanniksi)
3. 1 2  Jerome F. Strauss III,Robert L. Barbieri: *Yen and Jaffe's Reproductive Endocrinology*, s. 84. Elsevier, 2013. ISBN 9781455727582. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.3.2017). (englanniksi)
4. ↑  Carmen Avendano,J. Carlos Menendez: *Medicinal Chemistry of Anticancer Drugs*, s. 105. Elsevier, 2015. ISBN 978-0444626677. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.3.2017). (englanniksi)
5. ↑  Rob Bradbury: *Cancer*, s. 43–45. Springer, 2007. ISBN 978-3-540-33119-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.3.2017). (englanniksi)
Pyhän Fransiskuksen basilika on kaksoiskirkko.
**Kaksoiskirkko** on kaksikerroksinen kirkko, jonka molemmissa kerroksissa pidetään jumalanpalveluksia. *Yläkirkko* oli alkuaan tarkoitettu ylhäiselle kirkkoväelle ja *alakirkko* rahvaalle. Kaksoiskirkon lähikäsite on kaksikerroksinen *kaksoiskappeli,* jollaisia rakennettiin etenkin romaanisen arkkitehtuurin aikana palatsien ja linnojen kappeleiksi. Tunnetuin kaksoiskirkko on Pyhän Fransiskuksen basilika Assisissa Italiassa. Se rakennettiin Franciscus Assisilaisen muistoksi 1200-luvulla. Alakirkoksi nimitetään myös kirkon alla olevaa maanalaista huonetilaa, kryptaa, jossa pidetään jumalanpalveluksia.

Myös ortodoksisia kirkkoja on rakennettu kaksikerroksisina. Sellainen on Laatokan Valamon luostarin pääkirkko. Myös luostarin Kaikkien pyhien skiitan eli Suuren skiintan kirkko on ollut kaksikerroksinen, jossa alakirkkoa käytettiin talvisin ja yläkirkkoa kesäisin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana kaksoiskirkko.
2. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana alakirkko.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja,* hakusana Assisi.
4. ↑  *Valamo ja sen sanoma*, s. 119, 157. Valamo-seura ry. Helsinki, 1982.
**Naisjärjestöt Yhteistyössä – Kvinnoorganisationer i Samarbete NYTKIS ry** on vuonna 1988 perustettu suomalaisten naisjärjestöjen yhteistyöjärjestö. Siihen kuuluu sekä poliittisia että ei-poliittisia järjestöjä – eduskuntapuolueiden naisjärjestöt, Naisjärjestöjen Keskusliitto, Suomen Naistutkimuksen Seura ja Naisasialiitto Unioni – mikä tekee siitä maailmanlaajuisesti harvinaisen yhteenliittymän. Yli kaksikymmentä vuotta toimineeseen järjestöön kuuluu jäsenjärjestöjen kautta noin 600 000 naista.

NYTKIS tekee työtä naisten aseman parantamiseksi, todellisen tasa-arvon saavuttamiseksi ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden edistämiseksi Suomessa ja kansainvälisesti. NYTKIS-toiminnan painopisteinä on nykyisin muun muassa ehkäistä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja naiskauppaa, valtavirtaistaa tasa-arvoperiaate sekä tasata vanhemmuudesta aiheutuvia työnantajakustannuksia. Toiminnan alusta asti tavoitteena on ollut lisätä naisten määrää yhteiskunnallisessa päätöksenteossa.

NYTKIS ottaa kantaa yhteiskunnallisiin asioihin lausuntojen ja mielipidekirjoitusten avulla, yleisötapahtumien ja alueellisten NYTKIS-verkostojen kautta sekä asiantuntijaelinten jäsenenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Nytkis ry ry: Historia *nytkis.org*. Viitattu 15.2.2021. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nytkis
**Naissielun iltahämärä** (ven. Сумерки женской души, *Sumerki ženskoi duši*) on vuonna 1913 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaaman melodraaman pääosaa esittää Nina Tšernova.

Juoni
-----

Hyväntekeväisyyttä harrastava Vera Dubrovskaja lähtee auttamaan köyhää Maksim Petrovia, joka raiskaa hänet. Maksimin nukahdettua Vera tappaa hänet veitsellä. Myöhemmin Vera tapaa ruhtinas Dolskin ja suostuu lopulta tämän kosintaan. Vasta häiden jälkeen Vera onnistuu kertomaan tapahtuneesta. Dolski ei ymmärrä Veran joutuneen katalan juonen uhriksi ja ajaa hänet pois.

Vuosien kuluttua Verasta on tullut kuuluisa näyttelijä. Katuva Dolski onnistuu lopulta löytämään hänet, mutta nainen ei enää rakasta miestä. Epätoivoinen ruhtinas ampuu itsensä.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Nina Tšernova  | … |  Vera Dubrovskaja
  |
|  A. Ugrjumov  | … |  ruhtinas Dolski
  |
|  V. Demert  | … |  puuseppä Maksim Petrov
  |
|  Vitali Brjanski  | … |  
  |

Tuotanto, teema ja vastaanotto
------------------------------

Aleksandr Hanžonkovin ja Pathén yhteisyrityksen tuottama *Naissielun iltahämärä* on Jevgeni Bauerin ensimmäinen ohjaustyö. Siinä on jo nähtävissä ohjaajan tyylille ominaisia piirteitä: näyttävä syvyyssuuntainen lavastus, valon ja varjon leikki, kaksoisvalotuksella tai väliteksteillä luodut sivujuonet ja takaumat sekä vasta paljon myöhemmin kehittynyt rytmikäs leikkaus. Elokuva sisältää myös yhden varhaisimmista kamera-ajoista.

Harhaanjohtavasti nimetty *Naissielun iltahämärä* on valmistumisajalleen harvinainen naisen kasvutarina. Vastakkaisiin yhteiskuntaluokkiin kuuluvan kahden miehen pettämä nainen saavuttaa siinä taloudellisen riippumattomuuden ja kasvaa samalla miesten omaisuudesta henkisesti itsenäiseksi toimijaksi.

Aikalaiskommenteissa elokuvan juonta pidettiin epäuskottavana, mutta toisaalla kiitettiin sen näyttelijäsuorituksia. Ruotsissa *Naissielun iltahämärä* joutui sensuurin kieltämäksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Veliki Kinemo: Katalog sohranivšihsja igrovyh filmov Rossii (1908–1919). Katalog*, s. 171–172. Moskva: Novoje literaturnoje obozrenije, 2002. ISBN 5-86793-155-2.
2. ↑  Višnevski, Ven.: *Hudožestvennyje filmy dorevoljutsionnoi Rossii (filmografitšeskoje opisanije)*, s. 33–34. Moskva: Goskinoizdat, 1945.
3. ↑  Näissä kahdessa filmografiassa Ugrjumovin ja Demertin roolit ovat vaihtaneet paikkaansa.
4. ↑  Razlogo, K. E.: *Planeta kino: istorija iskusstva mirovogo ekrana*, s. 42. Moskva: Eksmo, 2015. ISBN 978-5-699-69079-4.
5. ↑  Silents, Please! *silentsplease.wordpress.com*. Viitattu 18.8.2018.
6. ↑  Zorkaja, Neja: Svetopis Jevgenija Bauera *screenwriter.ru*. Viitattu 18.8.2018.
7. ↑  Morley, Rachel: Gender Relations in the Films of Evgenii Bauer.  *The Slavonic and East European Review*, 2003 (vol. 81, no. 1), s. 32–69.

Aiheesta muualla
----------------

* *Naissielun iltahämärä* Elonetissä.
* *Naissielun iltahämärä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Liina Holm** (5. helmikuuta 1856 Oulu – 15. elokuuta 1937 Ruovesi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja muistelmakirjailija.

Holm kävi Oulussa ruotsalaisen tyttökoulun. Hän oli 17-vuotiaana kotiopettajana Kuusamossa ja ruotsinkielisenä oppi vasta siellä suomen kielen. Hän oli sitten opettajana Tornion kansakoulussa ja vuodesta 1877 Nurmeksessa Kuokkastenkosken koulussa. Vuonna 1881 Holm siirtyi Uno Cygnaeuksen kehotuksesta opettajaksi Pekkalan kartanon kouluun Ruovedelle, ja siellä hän oli opettajana aina vuoteen 1912 saakka, jolloin hän siirtyi terveyssyistä eläkkeelle.

Eläkkeellä ollessaan Holm kirjoitti muistelmateoksen "Suurmiesten sukulaisia" ja sai teoksen valmiiksi ja julkaistuksi vuonna 1931, vaikka käsikirjoitus ehti yhdessä vaiheessa tuhoutua tulipalossa. Kirjassa hän kertoi sukumuistoja J. V. Snellmanista ja Elias Lönnrotista sekä heidän sukulaisistaan, jotka olivat myös Holmin sukulaisia.

Teoksia
-------

* *Suurmiesten sukulaisia: vanhoja sukumuistoja Pohjanmaalta*. Gummerus 1931

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Liina Holm, Aamulehti, 17.08.1937, nro 219, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Liina Holm, Ruovesi, 18.08.1937, nro 33, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Grigorovitš M-16 ensimmäinen maailmansodan aikana Pietarissa vuonna 1917.
**Steninin M-16** (tunnettiin myös nimityksillä **MVA M-16** ja **Grigorovitš M-16**) oli venäläinen ensimmäisen maailmansodan aikainen meritiedustelu- ja koulukone.

Dmitri Grigorovitš suunnitteli M-16-koneen ranskalaisen Farman F.30 -vesikoneen pohjalta. Kellukkeilla tai vaihtoehtoisesti suksilla varustetun koneen lento-ominaisuudet olivat huonot, silti sitä valmistettiin noin 50 kappaletta.

Käyttö Suomessa
---------------

Suomen ilmavoimat sai käyttöönsä sisällissodassa viisi venäläisten jättämää konetta sekä runsaasti varaosia. Osista koottiin myöhemmin yksi kone lisää. Koneet olivat jo käyttöön otettaessa huonokuntoisia. Luutnantti Väinö Mikkola yritti kuljettaa Stetinin-koneella senaatin puheenjohtajan Svinhufvudin Helsingistä Vaasaan helmikuussa 1918, lento jouduttiin kuitenkin keskeyttämään moottorihäiriön takia. Farmaneiksi Suomessa kutsuttuja koneita käytettiin ilmavoimissa vuoteen 1923 asti. Suomen ensimmäinen laskuvarjohyppy tehtiin 17. kesäkuuta 1922 M-16-koneesta, hyppääjä oli E. Erho.

Tekniset tiedot
---------------

* Tyyppi: kaksipaikkainen ja -tasoinen meritiedustelu- ja koulukone
* Moottori: 9-sylinterinen nestejäähdytteinen Salmson-tähtimoottori, teho 150 hv
* Kärkiväli: 18 m
* Pituus: 8,6 m
* Tyhjäpaino: 1 100 kg
* Lentopaino: 1 450 kg
* Suurin nopeus: 110 km/h
* Lakikorkeus: 2 500 m
* Lentoaika: 4 h.

Lähteet
-------

* Heinonen, Timo: *Thulinista Hornetiin – 75 vuotta Suomen ilmavoimien lentokoneita*. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1992. ISBN 951-95688-2-4.

### Viitteet

1. 1 2  Heinonen 1992 s. 38
2. ↑  Heinonen 1992 s. 39

Aiheesta muualla
----------------

* Grigorovich Flying Boats *Wio.ru*. Viitattu 11.8.2018.
**Itävallan arkeologinen instituutti Ateenassa** (saks. *Österreichisches Archäologisches Institut Athen*, *ÖAI Athens*, kreik. Αυστριακό Αρχαιολογικό Ινστιτούτο Αθηνών, *Avstriakó Archaiologikó Institoúto Athinón*) on itävaltalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia.

Historia
--------

Instituutti on perustettu vuonna 1898. Sen ensimmäinen ja koko historian merkittävin kaivauskohde on Efesos nykyisen Turkin alueella. Kaivaukset siellä alkoivat jo vuonna 1895.

Instituutti menetti itsenäisyytensä vuonna 1939 ja liitettiin Saksan arkeologiseen instituuttiin sen jälkeen, kun Itävalta oli liitetty Natsi-Saksaan. Vanha asema palautettiin vuonna 1954. Instituutti on ollut Itävallan tiedeakatemian tutkimusinstituutti vuodesta 2016.

Tutkimusprojekteja ja kaivauksia
--------------------------------

Aigeira, instituutin kaivauskohde vuodesta 1916 lähtien.
* Aigeira, Akhaia
* Aigina
* Efesos
* Elis
* Gkremouliás, doorilaisen temppelin arkeologinen kohde, Akhaia
* Lusoi, Akhaia

Lähteet
-------

1. 1 2  Geschichte Österreichisches Archäologisches Institut Athen.  Arkistoitu 11.9.2017. Viitattu 4.9.2017.
2. ↑  Egira, Ancient city, Achaia *Greek Travel Pages*. Viitattu 10.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Österreichisches Archäologisches Institut Athen (saksaksi)
**Dijana Ravnikar** (omaa sukuaan **Grudiček**; 4. kesäkuuta 1978 Rijeka, Kroatian ST, Jugoslavia), on slovenialainen, uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Ravnikar kilpaili urallaan olympialaisissa kolmesti, MM-kisoissa kahdeksan kertaa ja kiersi maailmancupia 12:n kauden ajan.

Ravnikar oli osa Slovenian olympiajoukkuetta kolmissa olympialaisissa: 2002 Salt Like Cityssä, 2006 Torinossa ja 2010 Vancouverissa. Paras henkilökohtaisen kilpailun sijoitus oli 30. sija vuoden 2002 15 kilometrin kilpailussa.

MM-kisoissa Ravnikar kilpaili vuosina 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2013. Paras sijoitus oli vuonna 2008 tullut sprintin kahdeksas sija.

Maailmancupissa Ravnikar kiersi kaudesta 2000–2001 alkaen aina kauteen 2009–2010 ja vielä yhden kilpailun kaudella 2012–2013. Hänen paras kautensa oli 2007–2008, jolloin hän oli maailmancupin lopputuloksissa sijalla 24. Tuolta kaudelta on myös kaikki hänen kymmenen parhaan joukkoon hiihdetyt kilpailut: sprintin seitsemäs Etelä-Korean Pyeongchangissa, takaa-ajon kahdeksas Saksan Ruhpoldingissa ja sprintin kymmenes Ruotsin Östersundissa.

Lähteet
-------

* Dijana Grudiček-Ravnikar bio, stats and results *sports-reference.com*. Sports Reference LLC.  Arkistoitu 3.11.2012. Viitattu 27.2.2016. (englanniksi)
* Dijana Ravnikar − Data *services.biathlonresults.com*. International Biathlon Union. Viitattu 27.2.2016. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  sport-reference.com
2. 1 2 3 4 5 6  services.biathlonresults.com
**Psyko II** on vuonna 1982 ilmestynyt Robert Blochin kirjoittama rikos-, toiminta-, kauhu- ja jännitysromaani, joka on jatkoa hänen vuonna 1959 ilmestyneelle 
psykologiselle trillerilleen *Psyko*, johon pohjautuvan samannimisen elokuvan Alfred Hitchcock ohjasi vuonna 1960. Samannimisyydestään huolimatta vuonna 1983 julkaistu Richard Franklinin ohjaama elokuva elokuva Psyko II, joka on jatko-osa Hitchcockin elokuvalle, ei pohjaudu tähän romaaniin.

Romaanin ilmestymisen aikoihin elokuvien tyyli oli muuttunut Hitchcockin päivistä huomattavasti, ja tässä romaanissa Bloch onkin keskittynyt kritisoimaan modernien skandaalinkäryisten ja väkivallalla mässäilevien nk. slash- ja splatter-elokuvien pinnallisuutta. Romaanin miljöönä on elokuvastudio, jossa filmatisoidaan tässä vaiheessa jo useiden vuosien takaista Batesin motellin murhatapausta, ja kohta elokuvan teko alkaakin muistuttaa epämiellyttävällä tavalla todellisuutta.

Psyko II:n jatko-osa on *Psycho III: Psycho House*, joka ilmestyi vuonna 1990. Sitä ei ole suomennettu.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sarjan ensimmäisestä kirjasta tutuksi tullut suihkumurhaaja Norman Bates on elänyt vankimielisairaalassa yli 20 vuoden ajan ja haikailee vapaata elämää mielisairaalan kaltereiden ulkopuolella. Tohtori Adam Claibornen tiukassa kontrollissa hänestä on tehty täysin oireeton, eikä hän enää kuvittele olevansa äitinsä, mutta hänet luokitellaan edelleen vaaralliseksi hulluksi ja psykopaattiseksi tappajaksi, jota ei uskalleta päästää vapaalle jalalle. Erakkomainen Bates on löytänyt itselleen mieluisaa tekemistä mielisairaalan harrastajateatterista ja kirjastonhoitajana.

Eräänä päivänä Bates kauhukseen huomaa, että mielisairaalaan tulee "pingviinejä"; kaksi nunnaa, jotka ovat saapuneet sinne antaakseen sielunhoitoa mielisairaalan asukeille. Samaan aikaan mielisairaalaan saapuu käsikirjoitus tositapahtumiin perustuvaan tekeillä olevaan Hollywood-elokuvaan ja pyyntö, saisivatko elokuvan tekijät hyödyntää Batesin murhatapausta tämän elokuvan juonessa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
*Psyko* |
| --- |
|  |
| Romaanit | 
* *Psyko* (1959)
* *Psyko II* (1982)
* *Psycho House* (1990)

 |
|  |
| Elokuvat | 
* *Psyko* (1960)
* *Psyko II* (1983)
* *Psyko III* (1986)
* *Psycho* (1998)

 |
|  |
| Televisio | 
* *Bates Motel* (2013–2017)

 |
|  |
| Hahmot | 
* Norman Bates
* Norma Bates
* Marion Crane
* Lila Crane
* Emma Spool

 |
|  |
| Muuta | 
* *Hitchcock* (2012)

 |

 |
**Mariamme I** (hepr. ‏מִרְיָם‎, *Miriam*, k. 29 eaa.) oli Herodes Suuren toinen vaimo ja Hasmonien hallitsijasuvun jäsen. 

Herodes oli ennen kuninkaaksi tuloaan nainut Doriksen mutta sitten hylännyt tämän ja mennyt kihloihin makkabien sukuun kuuluvan Mariammen kanssa. Doriksen kanssa Herodes oli saanut yhden pojan Antipaterin, jonka hän karkotti Jerusalemista. Kuninkaaksi päästyään Herodes meni naimisiin Mariammen kanssa, ja pari sai viisi lasta, kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Josephuksen mukaan Herodes rakasti toista vaimoaan intohimoisesti, mutta Mariamme puolestaan vihasi Herodesta.

> »Kahta vanhempaa poikaansa hän piti kuninkaanvaltaan kelvollisina heidän äitinsä jalon syntyperän vuoksi ja siksi, että he olivat syntyneet hänen ollessa kuninkaana. Näitäkin seikkoja voimakkaampi merkitys heille oli Herodeksen Mariammea kohtaan tuntemalla rakkaudella, joka päivä päivältä hehkui yhä tulisempana. Mariammen viha häntä kohtaan oli nimittäin yhtä voimakas kuin hänen rakkautensa Mariammea kohtaan.»   
> (Josephus: *Juutalaissodan historia* 3.435.)
> 
> 

Mariamme oli saanut tietää, että Herodes oli määrännyt hänet murhattavaksi, jos tämä itse menehtyisi. Lisäksi Herodes oli murhauttanut Mariammen äidin isän Hyrkanos II:n ja hänen veljensä Aristobuloksen. Lopulta Mariamme lakkasi nukkumasta Herodeksen kanssa. Herodeksen sisko ja äiti syyttivät Mariammea uskottomuudesta ja väittivät, että Mariamme oli lähettänyt kuvansa Egyptiin Marcus Antoniukselle, joka oli tunnettu intohimoistaan. Vihastunut Herodes määräsi Mariammen teloitettavaksi, mutta alkoi katua heti teon tehtyään.

Myöhemmin Herodes antoi myös teloittaa parin kaksi aikuista poikaa, joiden hän pelkäsi juonittelevan häntä vastaan.

Mariamme I ja Herodes saivat kolme poikaa ja kaksi tytärtä:

* Aleksanteri (Aleksandros)
* Aristobulos IV
* nimeltä tuntematon poika, joka kuoli nuorena Roomassa
* Salampsio
* Kypros

Lähteet
-------

1. ↑  Josephus, *Juutalaissodan historia* 1.431-443
Liimanninkosken lehtojensuojelualue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
MuhosSuomi |
| Lähin kaupunki | 
Oulu |
| Pinta-ala | 
45 ha |

Hallinto| Tyyppi | 
LehtojensuojelualueView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1969 |
| Hallinto | 
Metsähallitus |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Liimanninkosken lehtojensuojelualue** on Metsähallituksen omistama lehtojen suojelualue, joka sijaitsee Muhoksella.

Alue perustettiin tutkimusalueeksi vuonna 1923 nimellä Pyhäkosken kokeilualue, vuonna 1969 sen nimi vaihtui Muhoksen tutkimusalueeksi ja vuoden 2008 alusta se siirtyi Metsäntutkimuslaitokselta Metsähallitukselle. Alueen nimi muuttui samalla Liimanninkosken lehtojensuojelualueeksi. Alue on yksi Rokua Geoparkin kohteista ja kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan. Sen läpi virtaa Muhosjoki syvässä laaksossa. Alueen kohdalla näkyvästi meanderoituneen joen rinteillä on lehtometsää, painanteet ovat osin soistuneet ja Liimanninkosken kohdalla joen pohjoispuolella on selvästi erottuva juolua, mutta ylempänä on vanhoja niitty- ja ketomaita. Alueella on merkitty luontopolku ja Liimanninkosken kohdalle on rakennettu laavu nuotiopaikkoineen. Niityille on kunnostettu latoja ja suurempi talousrakennus. Alueelle on opastettu tieyhteys valtatie 22:lta, Suokylän kohdalta Hirsijärvelle menevää tietä pitkin sinne on noin seitsemän kilometriä. Alueen sisääntulokohdassa on pysäköintipaikka ja opastetaulu.

Kuvagalleria
------------

* Liimanninkosken yläosaaLiimanninkosken yläosaa
* Koskea alavirtaanKoskea alavirtaan
* Merkitty luontopolkuMerkitty luontopolku
* Niitty polun vieressäNiitty polun vieressä

Aiheesta muualla
----------------

* Muhoksen tutkimusalue – toimintakertomus 2003 (PDF) Metsäntutkimuslaitos.  [vanhentunut linkki]
* Karttapaikka
**Pyhä Sylvester Gozzolini** (1177 Osimo, Marche, Italia – 26. marraskuuta 1267 Monte Fano, Fabriano, Italia) oli italialainen aatelinen, apotti ja pyhimys. Hän opiskeli lakia Bolognassa ja Paduassa mutta vastoin isänsä tahtoa vaihtoi opinnot teologiaan. Sylvester Gozzolinista tuli kanoni Italian Osimossa ja hän menestyi niin hyvin että paikallinen piispa tuli kateelliseksi hänelle. Täytettyään 50-vuotta hän vetäytyi erakoksi 30 mailin päähän Osimosta ja eli siellä köyhyydessä ja epämukavuudessa kunnes sai paremman erakkomajan. Hän sai ilmestyksen pyhästä Benedictus Nursialaisesta vuonna 1231 ja perusti benediktiiniläisyhteisön Italian Monte Fanolle seuraten pyhän Benedictuksen luostarisääntöä. Paavi Innocentius IV hyväksyi vuonna 1247 Sylvester Gozzolinin yhteisön eli sylvestriinit tai siniset benediktiinit. Hän perusti 25 luostaria Italiassa ja kuoli 90-vuotiaana. Sylvester eli seuraavien 14 paavien hallintokausien aikana: Aleksanteri III (1159-1181), Lucius III (1181-1185), Urbanus III (1185-1187), Gregorius VIII (1187), Klemens III (1187-1191), Celestine III (1191-1198), Innocentius III (1198-1216), Honorius III (1216-1227), Gregorius IX (1227-1241), Celestine IV (1241), Innocentius IV (1243-1254), Aleksanteri IV (1254-1261), Urbanus IV (1261-1264) ja Klemens IV (1265-1268). Paavi Klemens IV julisti hänet autuaaksi 1260-luvulla ja paavi Klemens VIII julisti hänet pyhimykseksi 1598. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 26. marraskuuta.

Sylvester Gozzolinia on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

> »Clementíssime Deus, qui sanctum Silvéstrum Abbátem, sǽculi huius vanitátem in apérto túmulo pie meditántem, ad erémum vocáre et præcláris vitæ méritis decoráre dignátus es: te súpplices exorámus; ut, eius exémplo terréna despiciéntes, tui consórtio perfruámur ætérno.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Saint Sylvester Gozzolini *catholicsaints.info*. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Book of Saints – Silvester – 26 November *catholicsaints.info*. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
3. 1 2  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Saints of the Day – Silvester Gozzolini, Abbot *catholicsaints.info*. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Butler’s Lives of the Saints – Saint Sylvester Gozzolini, Abbot of Osimo *catholicsaints.info*. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  Catholic Encyclopedia: List of Popes *www.newadvent.org*. Viitattu 20.3.2022.
6. ↑  Den hellige Sylvester Gozzolino (1177-1267) *Den katolske kirke*. Viitattu 20.3.2022. (norjaksi)
7. ↑  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 20.3.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Marianne Kiukkonen** (s. 1968 Savonlinna) on suomalainen entinen poliisi, joka on esiintynyt televisio-ohjelmissa. 

Vuosina 1993–1994 Kiukkonen oli mukana Renny Harlinin tuottamassa *Gladiaattorit*-sarjassa nimellä "Amazoni". Myöhemmin 1990-luvulla hän toimi fitness-ammattilaisena ja osallistui Suomen vahvin nainen -kilpailuun vuonna 2000. Kiukkonen esiintyi julkisuudessa myös silloisen kumppaninsa Tony Halmeen kanssa. Hän aloitti opiskelun poliisikoulussa vuonna 2003 ja on valmistumisensa jälkeen työskennellyt laivapoliisina sekä Helsingin järjestyspoliisissa. Vuonna 2012 Kiukkonen esiintyi Jim-kanavan esittämässä *Poliisit*-sarjassa, jonka markkinoinnissa käytettiin hyväksi Kiukkosen ja keihäänheittäjä Taina Kolkkalan julkkistaustoja.

Eduskuntavaaleissa 2015 Kiukkonen oli Itsenäisyyspuolueen ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.

Kiukkonen osallistui keväällä 2021 Nelosella esitetylle *Selviytyjät Suomen* viidennelle tuotantokaudelle.

Rikostuomiot ja -epäilyt
------------------------

Lokakuussa 2014 Kiukkonen tuomittiin sakkoihin luvattomasta tietojen urkinnasta. Hän oli katsellut salaisia tietoja ilman virkatehtäviin liittyvää syytä sekä välittänyt niitä rikoksesta epäiltynä olleelle tuttavalleen. Käräjäoikeuden mukaan Kiukkonen syyllistyi kahteen henkilörekisteririkokseen ja kahteen virkavelvollisuuden rikkomiseen. Lisäksi Kiukkosta epäiltiin virkavelvollisuuden rikkomisesta, kun hän oli virkapuvussaan vieraillut Helsingin vankilassa tapaamassa huumerikoksista tuomittua MC Cannonball -moottoripyöräjengin jäsentä. Rikosepäilyn mukaan kyse oli yksityisestä tapaamisesta. Vuonna 2006 Kiukkonen sai 50 päiväsakkoa kuolemantuottamuksesta ja liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, kun hän oli autollaan törmännyt pyöräilevään mieheen. Heinäkuussa 2016 uutisoitiin Kiukkosen olevan jäsenenä rikostutkinnassa olevan *MV-lehden* suljetussa Facebook-ryhmässä, mutta poliisin mukaan se ei vaaranna tutkintaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marianne Kiukkonen aloittaa aamunsa kunnon hömpsyillä  28.3.2012. Hymy. Viitattu 15.7.2016.
2. ↑  Urkintarikoksista tuomittu ja Poliisit-sarjasta tunnettu Marianne Kiukkonen oli mallipoliisi  16.10.2014. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 16.7.2016. Viitattu 15.7.2016.
3. ↑  Ehdokas Marianne Kiukkonen – Eduskuntavaalikone 2015  2015. Helsingin Sanomat. Viitattu 15.7.2016.
4. ↑  Selviytyjät taistelevat nyt hyttysiä vastaan Haaparannan saaristossa – tubettaja Herbalistia Filippiinien vaihtuminen pohjolaan ei harmita: "Luulen, että armeijasta on apua" *Yle Uutiset*. Viitattu 17.4.2021.
5. ↑  Poliisit-sarjassa esiintynyt Marianne Kiukkonen tuomittiin urkinnasta sakkoihin  16.10.2014. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 15.7.2016. Viitattu 15.7.2016.
6. ↑  Rikoksista syytetty julkkispoliisi tuomittiin kuolemantuottamuksesta vuonna 2006  13.8.2014. Seiska. Viitattu 15.7.2016.
7. ↑  Tunnettu poliisi kuuluu MV-lehden suljettuun FB-ryhmään  16.7.2016. Turun Sanomat. Viitattu 15.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Marianne Kiukkosen kotisivut.
Marianne Jean Baptiste vuonna 2009
**Marianne Raigipcien Jean-Baptiste** (s. 26. huhtikuuta 1967 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on karibialaiset (antigualais-saintlucialaiset) sukujuuret. Hänen läpimurtoroolinsa vuonna 1996 oli kansainvälisessä menestyselokuvassa *Salaisuuksia ja valheita*, jonka ansiosta hän oli ensimmäinen musta brittiläinen naisnäyttelijä, joka on ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi, ja samasta roolista hän sai myös Golden Globe -ehdokkuuden. Jean-Baptiste on myös säveltänyt ja sanoittanut sekä levyttänyt albumin bluesia.

Hän näytteli vuodesta 2002 alkaen yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Ilman johtolankaa* FBI-agentti Vivian Johnsonia, jolla on vakava sydänsairaus ja pieni poika. *Ilman johtolankaa* lopetettiin 2009. Jean-Baptiste näytteli brittiläisen rikossarjan *Broadchurch* toisella kaudella vuonna 2015.

Jean-Baptiste on naimisissa brittiläisen balettitanssijan Evan Williamsin kanssa, jonka kanssa hänellä on tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Hattenstone, Simon: Marianne Jean-Baptiste: 'It's not a sob story - I could have stayed in the UK and fought it out' *The Guardian*.  15.6.2015. Viitattu 11.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Marianne Jean-Baptiste Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pohjanmaan liitto** on yksi Suomen kahdeksastatoista (1.1.2011 alkaen) maakunnan liitosta. Liitto on kuntayhtymä, jonka jäsenenä on Pohjanmaan maakuntaan kuuluvat 1.1.2021 alkaen 14 kuntaa: Kaskinen, Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Laihia, Luoto, Maalahti, Mustasaari, Närpiö, Pedersöre, Pietarsaari, Uusikaarlepyy, Vaasa ja Vöyri. 

Maakuntajohtajana on toiminut toukokuusta 2022 alkaen Mats Brandt. Virasto sijaitsee Vaasassa.

Tehtävät
--------

Liiton päätehtävät ovat alueiden kehittäminen ja maakuntakaavoitus. Liitto hohtaa ja koordinoi Pohjanmaalla tehtävää kehittämistyötä, jolla luodaan edellytykset maakunnan tasapainoiselle kehittymiselle ja taloudelliselle kasvulle. Aluekehittämistoimia rahoitetaan sekä kansallisella että EU:n rahoituksella. Suunnitteluviranomaisena liitto huolehtii maakuntakaavan laatimisesta ja kaavan pitämisestä ajan tasalla. Lisäksi liitto valvoo jäsenkuntiensa etuja eri asioissa ja hoitaa suomenkielisen väestön kulttuuriasioita. Liitto osallistuu myös monenlaisten kansainvälisten asioiden ja yhteyksien hoitoon Pohjoismaissa, Itämeren alueella, EU:ssa ja Euroopassa.*lähde?*

Hallinto
--------

### Maakuntajohtajat

* 1994–2017: Olav Jern
* 2017–2022: Kaj Suomela
* 2022– Mats Brandt

Lähteet
-------

1. ↑  Organisaatio ja päätöksenteko Pohjanmaan liitto. Viitattu 10.5.2023.
2. ↑  Mats Brandtista uusi maakuntajohtaja  8.11.2021. Pohjanmaan liitto. Viitattu 10.5.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjanmaan liitto

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maakuntaliitot |
| --- |
|  |
| 
* Etelä-Karjala
* Etelä-Pohjanmaa
* Etelä-Savo
* Häme
* Kainuu
* Keski-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Kymenlaakso
* Lappi
* Pirkanmaa
* Pohjanmaa
* Pohjois-Karjala
* Pohjois-Pohjanmaa
* Pohjois-Savo
* Päijät-Häme
* Satakunta
* Uusimaa
* Varsinais-Suomi

 |

 |
Lehden ensimmäisen vihkon etusivu.
**Wiburgs Mancherley** oli Viipurissa vuonna 1821 ilmestynyt kaupungin ensimmäinen sanomalehti.

Saksankielisen lehden julkaisija oli Viipuriin kirjapainon vuonna 1814 perustanut entinen Frenckellin kirjapainon faktori Anders Cedervaller. Sen kielivalinta oli ymmärrettävä, sillä saksalaiset, jotka vuonna 1812 muodostivat 13 prosenttia Viipurin asukkaista, olivat kaupungin vaikutusvaltaisin väestöryhmä. Lehden toimittajana työskenteli 77-vuotias eversti Carl Josef von Bell, joka aikaisemmin oli ollut Venäjän armeijan palveluksessa. Kerran kuukaudessa ilmestynyt *Wiburgs Mancherley* oli luonteeltaan enemmänkin aikakauslehti, jonka sisältö koostui muista lehdistä lainatuista sekalaisista kirjoituksista. Hengeltään se edusti valistuksen ja hyödyn oppeja. Uutisia tai paikallista aineistoa siinä ei ollut juuri lainkaan.

Pienikokoisen *Wiburgs Mancherleyn* vuosikerta käsitti 374 sivua ja 404 numeroitua kirjoitusta. Lehden levikki ei ole tiedossa, mutta ilmeisesti se ei ollut mikään kaupallinen menestys. Myöhemmin Cederwaller haki lupaa uudelle viikkolehdelle, joka alkoi ilmestyä vuoden 1823 alusta nimellä *Wiburgs Wochenblatt*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 97–98. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951–657-220-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Wiburgs Mancherley digitoituna kansalliskirjastossa
**Takashi Shimoda** (jap. 下田 崇; s. 28. marraskuuta 1975 Hiroshima, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Takashi Shimoda edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1999. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996 ja Asian mestaruuskilpailuissa 2000.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1999 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 1 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Kawaguchi |
3 Matsuda |
4 Morioka |
6 Hattori |
8 Mochizuki |
9 Nishizawa |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Morishima |
13 Yanagisawa |
14 Nakamura |
15 Oku |
17 Inamoto |
19 Kubo |
20 Takakuwa |
21 Shimoda |
22 Nakazawa |
24 Myōjin |
26 Kaimoto |
27 Kitajima |
29 Takahara |
30 Ono |
Valmentaja Troussier
**Link: The Faces of Evil** on Animation Magicin CD-i:lle kehittämä videopeli, joka julkaistiin yhdessä *Zelda: The Wand of Gamelon*in kanssa. Peli liittyy teemaltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumatta tapahtuneen kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon.
Tästä ja Wand of Gamelonista on tullut Internet-ilmiöitä lähinnä animaatioiden takia.

Tarina
------

Link, Hyrulen sankari, viettää tylsiä päiviä rauhalliseksi muuttuneessa valtakunnassa. Ganon juonii ilkeitä suunnitelmia Koridain saarella ja kaappaa Prinsessa Zeldan. Lentävällä matolla liikkuva taikuri Gwonam noutaa Linkin apuun ja seikkailu alkaa. 
Lopulta Link onnistuu vangitsemaan Ganonin Koridain kirjaan ja pelastaa Zeldan. Koridain saari palaa ennalleen Linkin ja Zeldan lentäessä takaisin Hyruleen. Loppuvideossa Link anelee suudelmaa Zeldalta, vastaavaa flirttailua ei esiinny Nintendon Zelda-peleissä. Niin ikään viralliseen kaanoniin kuulumattomissa Zelda animaatiosarjoissa ja sarjakuvissa kylläkin.

Pelin kulku
-----------

Peli etenee sivusta kuvatuissa ruuduissa *The Adventure of Link*in tapaan. Tarinaa kerrotaan piirretyn animaation avulla, jolla Philips tahtoi esitellä CD-ROMin mahdollisuuksia uudessa konsolissaan. Ohjaustuntuma Linkiin jäi kuitenkin yleisen mielipiteen mukaan kehnommaksi kuin Nintendon Zelda-peleissä. Kritiikkiä aiheutti myös heikko, yhdellä Koridain kirjan osumalla voitettava Ganon, sekä huonolaatuinen ääninäyttely ja animaatio.

Lähteet
-------

1. ↑  Pelin alkuvideo
2. ↑  Pelin loppuvideo

Aiheesta muualla
----------------

* *Link: The Faces of Evil* MobyGamesissa (englanniksi)
* Pelin esittely Hyrule Times -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

*The Legend of Zelda* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsarjan pelit: | 
* The Legend of Zelda
* The Adventure of Link
* A Link to the Past
* Link’s Awakening
* Ocarina of Time
* Majora’s Mask
* Oracle of Ages
* Oracle of Seasons
* Four Swords
* The Wind Waker
* Four Swords Adventures
* The Minish Cap
* Twilight Princess
* Phantom Hourglass
* Spirit Tracks
* Skyward Sword
* A Link Between Worlds
* Tri Force Heroes
* Breath of the Wild
* Tears of the Kingdom

 |
| Spinoff-pelit: | 
* Zelda LCD -pelit
* Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland
* Link's Crossbow Training
* Ripening Tingle’s Balloon Trip of Love
* Hyrule Warriors

 |
| Uudelleenjulkaisut: | 
* BS Zelda
* BS Zelda: Kodai no Sekiban
* A Link to the Past/Four Swords
* Ocarina of Time Master Quest
* Ocarina of Time 3D
* The Wind Waker HD
* Majora's Mask 3D
* Twilight Princess HD

 |
| CD-i-pelit: | 
* Link: The Faces of Evil
* Zelda: The Wand of Gamelon
* Zelda’s Adventure

 |
| Kokoelmat: | 
* Collector’s Edition

 |
| Julkaisemattomat: | 
* The Triforce Trilogy
* Mystical Seed of Courage

 |
| Universumi: | 
* Hahmot
	+ Link
	+ Prinsessa Zelda
	+ Ganon
	+ Midna
	+ Tingle
* Hyrule

 |
Wichita High School East syyskuussa 2012.
**Wichita High School East** on toisen asteen oppilaitos Wichitan kaupungissa, Kansasissa, Yhdysvalloissa.

Wichita High School Eastissa on luokat 9–12 ja siellä on oppilaita 2 300. Opettajia koulun palveluksessa on 143. High schoolin kampus on 44 eekkerin laajuinen ja se palvelee 10,5 neliömailin kokoista aluetta.

Wichita High School Eastin historia alkaa tammikuusta 1922, jolloin kaupunkilaiset päättivät uuden high schoolin perustamisesta. Vanha oppilaitos alkoi käydä pieneksi kasvavalle opiskelijamäärälle. Kaupungin koulutuslautakunta hankki muutaman kuukauden neuvotteluiden jälkeen 68 eekkerin kokoisen maa-alan, jolle arkkitehti Lorentz Schmidt suunnitteli uuden koulurakennuksen. Koulun nimi oli alkujaan Wichita High School, mutta se muutti nimensä Wichita High School East 1929, kun Wichita North High School perustettiin.

Lähteet
-------

1. ↑  East High School *Public School Review*. Viitattu 31.12.2009. (englanniksi)
2. 1 2  East High School Wichita Public Schools. Viitattu 31.12.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut (englanniksi)
Etelävaltiot Yhdysvaltain kartalla. Syvä etelä punaisella, osavaltiot, jotka joskus lasketaan syvään etelään oranssilla. Loput etelävaltioista keltaisella.
**Syvä etelä** (engl. *Deep South*) on kulttuurinen ja maantieteellinen alue Yhdysvaltain etelävaltioissa. Historiallisesti alueeseen laskettiin ne osavaltiot, jotka ennen sisällissotaa olivat eniten riippuvaisia puuvillatuotannosta, jossa käytettiin afroamerikkalaisia orjia. Usein alueen osavaltioita kutsutaan myös **puuvillaosavaltioiksi** (engl. *Cotton States*), sen takia, että puuvilla oli syvän etelän pääasiallinen rahakasvi.

Syvään etelään lasketaan yleensä kuuluvan Louisiana, Mississippi, Alabama, Georgia ja Etelä-Carolina.

Lähteet
-------

1. ↑  Fryer, Darcy: The Origins of the Lower South *Lehigh’n yliopisto*. Viitattu 22.2.2019.
2. ↑  Freehling, William: "The Editorial Revolution, Virginia, and the Coming of the Civil War: A Review Essay", *The Regeneration of American History*, s. 10. Oxford University Press, 1994. Teoksen verkkoversio (viitattu 22.2.2019). (englanniksi)
3. ↑  Deep South *The Free Dictionary*. Viitattu 22.2.2019.
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Pohjanmaan Kansa** oli Vaasassa vuosina 1931–1991 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.

Kommunistisen *Työn Äänen* lakkauttamisen jälkeen sen kirjapainoyhtiö Oy Kirjapaino Ab siirtyi sosiaalidemokraattien haltuun. Jo aikaisemmin lakannutta *Raivaajaa* korvaamaan perustettiin uusi lehti *Pohjanmaan Kansa*. Toukokuussa 1931 sen kirjapaino joutui pommi-iskun kohteeksi. Vuosikymmenen loppuolella lehden toimintaedellytykset paranivat, mutta jo 1950-luvun alussa se joutui jatkuviin taloudellisiin vaikeuksiin, joista selvittiin vasta 1970-luvun alkuun mennessä. Valtion lehdistötuki ja ammattiliittojen lehtisetelit paransivat tilannetta 1970-luvun puolivälissä, ja vuonna 1980 lehtiyhtiölle valmistui uusi toimitalo. 1980-luvun puolivälissä yhtiö lähti mukaan paikallisradiotoimintaan ja alkoi julkaista *Uusi Vaasalainen* -kaupunkilehteä.

1980-luvun lopulla lehden levikki alkoi laskea ja sen toiminta muuttui tappiolliseksi. Kesäkuussa 1990 sovittiin fuusiosta *Demari*-lehteä julkaisseen Kustannus Oy Kansanvallan kanssa. *Pohjanmaan Kansan* muuttui *Demarin* osana julkaistuksi *Pohjanmaan Demariksi*, jota painettiin aluksi Vaasassa. Pohjanmaan alueelliset vaihtosivut poistuivat *Demarista* vuonna 2001, jolloin lehti muuttui *Uutispäivä Demariksi*.

*Pohjanmaan Kansa* ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1945–1945 kuudesti, vuosina 1950–1967 jälleen kolmesti ja vuodesta 1968 lähtien neljästi viikossa. Sen levikki oli 1940-luvulla 3 000–5 000 kappaletta ja kohosi 1970-luvun lopussa yli kymmeneen tuhanteen. Päätoimittajina työskentelivät Isak Penttala (1931), Olavi Eronen (1931–1934), Frans Färm (Värtelä, 1935–1937), Eikka Mäkinen (1937–1939), Akseli Rodén (1939, 1941 ja 1947), Viljo Kosonen (1939–1940), Paavo A. Vuori (1941–1946), Viljo Hyvönen (1946–1947), Eero Oksanen (1947–1950), Viljo Kallio (1951–1952), Iivari Lumikero (1952–1954), Pentti Ketola (1954–1966), Arvo Pohjanhovi (1966–1975), Alpo Tiitinen (1975–1979), Vesa Karvinen (1979–1984) ja Iisakki Manninen (1984–).

Lähteet
-------

* Hämäläinen, Reijo: *Työväenlehden arktinen taival*. Vantaa: Kellastupa, 2015. ISBN 978-952-5787-18-4. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 237–238. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  Hämäläinen, s. 159–162.
3. ↑  Hämäläinen, s. 163.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pohjanmaan Kansa* digitoituna kansalliskirjastossa
Ulkoinen ja sisäinen linkitys
**Linkkirakennus** (engl. *Link building*) tarkoittaa tietylle internet-sivulle ohjautuvia hyperlinkkejä muilta internet-sivuilta. Tällaisilla hyperlinkeillä, joita voi kutsua lyhennetysti myös "linkeiksi", pystytään helposti siirtymään toiselta internet-sivulta toiselle tai oman internet-sivun sisällä esimerkiksi etusivulta tuotesivulle. Sen lisäksi, että käyttäjät pystyvät liikkumaan linkistä toiseen, myös Googlen hakukonerobotit siirtyvät linkkien avulla sivulta toiselle. Riippuen siitä onko kyseessä omalla sivulla tapahtuva ristikkäinen linkitys vai linkitys eri domainien välillä, on kyseessä joko sisäinen linkitys tai ulkoinen linkitys.

Hyödyt
------

Linkkirakennuksella helpotetaan sivukävijöiden sekä hakukonerobottien etenemistä sivuilla, siten että he löytävät helpommin etsimänsä. Toisaalta linkkirakennus on hyvin tärkeä tapa nostaa internet-sivun laadukkuutta ja arvokkuutta Googlen robottien silmissä. Yleisesti ottaen mitä laajempi ja laadukkaampi linkkiportfolio internet-sivulla on, sitä paremmin Google suosii sitä etsiessä sopivia hakuvaihtoehtoja internet-käyttäjille. Mikäli Google pitää jotain sivua laadukkaampana ja parempana osumana, niin se nostaa sen myös ylemmäksi Googlen hakutuloksissa.

Linkkien lisääminen
-------------------

Linkkien lisääminen internet-sivulle tapahtuu yleisesti ottaen kyseisen sivun CMS-järjestelmän (content management system) kautta. Linkki upotetaan järjestelmiin muodossa <a href="https://www.sivu-a.fi">linkki{{Vanhentunut linkki|bot=InternetArchiveBot }}</a>. href="" kenttään syötetään halutun internet-sivun URL. <linkki>/a> kohtaan syötetään niin kutsuttu ankkuriteksti, eli se minkälaisena linkki näkyy. Tässä tapauksessa linkki näkyisi sisällössä siten, että siinä lukisi "linkki".

Lähteet
-------

1. ↑  Joshua Hardwick: 9 Easy Link Building Strategies (That Anyone Can Use) *SEO Blog by Ahrefs*.  4.10.2018. Viitattu 22.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Learn the Basics of Quality Link Building for SEO | WordStream *www.wordstream.com*. Viitattu 22.3.2021.
3. ↑  Link Building for SEO: The Definitive Guide (2021) *Backlinko*.  28.4.2017. Viitattu 22.3.2021. (englanniksi)
4. ↑  HTML a href Attribute *www.w3schools.com*. Viitattu 22.3.2021.