recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee Mark Sandrichin elokuvaa. Peter Chelsomin elokuvasta Saanko luvan? (2004) on eri artikkeli.*

**Saanko luvan?** (*Shall we Dance*) on yhdysvaltalainen
Mark Sandrichin ohjaama elokuva vuodelta 1937. Tämä pääosien esittäjille Fred Astairelle ja Ginger Rogersille tyypillinen tanssipitoinen musiikkielokuva sijoittuu baletin maailmaan.

Juoni
-----

Amerikkalainen balettitanssija Peter P. Peters (Fred Astaire) käyttää nimeä "Petrov" ja tanssii pariisilaisessa balettiseurueessa, jota johtaa Jeffrey Baird (Edward Everett Horton). Petersin salainen halu on sekoittaa klassista balettia moderniin jazztanssiin, ja kun hän näkee valokuvan kuuluisasta steppitaiteilijasta Linda Keenestä (Ginger Rogers), hän ihastuu tähän heti. Hän juonittelee heille tapaamisen, mutta Linda ei innostu. He tapaavat uudelleen valtamerilaivalla paluumatkalla Euroopasta New Yorkiin, ja Linda alkaa lämmetä Petroville. Heidän tietämättään julkisuuteen saatetaan tekaistu todiste siitä että he ovat keskenään naimisissa. Suutuspäissään Linda kihlautuu Jim Montgomeryn kanssa, Petrovin ja hänen managerinsa Arthur Millerin harmiksi. Aviohuhua ei saada loppumaan, ja niin Petrov ja Linda päättävät ensin avioitua ja sitten erota saman tien. Linda alkaakin oikeasti rakastua aviomieheensä Petroviin, mutta löytää tämän sitten toisen naisen seurasta. Lopulta Petrov saa tilaisuuden selittää asian suuttuneelle Lindalle, ja tarinalla on onnellinen loppu.

Aiheesta muualla
----------------

* *Saanko luvan?* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Shall We Dance (1937 film) 

Fred Astairen ja Ginger Rogersin yhteiset elokuvamusikaalit

|  |
| --- |
| *Carioca* (1933) · *Continental – hupainen avioero* (1934) · *Roberta* (1935) · *Top Hat* (1935) · *Laivasto tanssii* (1936) · *Hääkarkuri* (1936) · *Saanko luvan?* (1937), *Ihanaa on elää* (1938) · *Tanssin kuningaspari* (1939) · *Me tanssimme taas* (1949) |
**Vääksyn rullarata** oli Asikkalassa Vääksynharjun kannaksella Vesijärven kanavan länsipuolella sijainnut tukkiensiirtorata, joka oli käytössä vuosina 1877–1898.

Rataa käyttivät vuonna 1870 perustettu Lahden saha ja vuonna 1874 perustettu Vesijärven saha. Sahat kuljettivat aluksi tukkinsa viereisen vuonna 1871 valmistuneen Vesijärven kanavan kautta nippu-uittona tai erikoisrakenteisissa proomuissa. Koska tämä oli hidasta ja aiheutti lisäkustannuksia, päättivät sahat rakentaa kanavan viereen rullaradan. Esikuvina olivat Tampereella Pispalanharjun yli vuosina 1869 ja 1875 rakennetut vastaavanlaiset siirtolaitteet.

Rullarata rakennettiin talvella 1877 ja sen rakennutti Vesijärven sahan omistanut August Fellman. Tukit nostettiin Päijänteen rannasta 12 hevosvoiman höyrykoneen vetämien kettinkien avulla 400 metrin matkan Vääksynharjun laelle, jossa sijaitsi myös radan tiilinen konehuone. Täältä tukit laskivat painovoimalla rullarataa pitkin alas Vesijärven rantaan, jossa ne koottiin hinattavaksi lautaksi. Tällä osuudella sijaitsi myös kaksi puusiltaa, joita pitkin harjulla kulkevat maantiet ylittivät radan. Radalla voitiin kuljettaa 300-1 000 tukkia vuorokaudessa; määrä riippui tukkien koosta.

Rullarata oli käytössä vuoteen 1898 saakka, joskin sen käyttö vaihteli saha-alan suhdanteiden mukana ja rullarata oli välillä pysähdyksissäkin joitakin vuosia. Vääksyn rullarata purettiin vuonna 1905 ja nykyisin siitä muistuttavat vain kadunnimet *Rillitie* ja *Rullatie*.

Lähteet
-------

* Lauri Muranen : Asikkalan historiaa – Rullarata Vääksyn kannaksen yli (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 4.11.2009)
Ramón Gómez de la Serna, noin 1928.
**Ramon Gómez de la Serna** (1888–1963) oli espanjalainen aforisti. Madridissa syntynyt Serna joutui lähtemään maanpakoon Buenos Airesiin Espanjan sisällissodan aikana.

|  |
| --- |
| Tärkeintä elämässä on, ettei ole kuollut—Virpi Alanen, Aforismin taide. *Parnasso* 5/2021 s. 25 |

Hänen aforismeistaan käytetään nimitystä *gregueria*. Virpi Alanen luonnehtii niitä surrealistis-runollisiksi. Niissä on usein mukana huumoria. Ne ovat outoja ja oivaltavia, hän kirjoittaa. Sernan aforismeja on suomeksi kokoelmana *Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja*.

Suomennettu tuotanto
--------------------

* *Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja : valikoima gregueríoja*, suom. Arto Rintala, Into 2018 ISBN 978-952-264-460-2
* "Muistojen hermosärkyä", julkaisussa: *Parnasso* 3/2008, s. 43

Lähteet
-------

1. ↑  Ramon Gómez de la Serna Center for the Art of Translation. Viitattu 2.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Virpi Alanen, Aforismin taide. *Parnasso*5/2021 s. 25

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ramon Gómez de la Serna** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo elokuvasta. Olkinainen on myös Miljoonasade-yhtyeen kappale albumilta Veitsen valossa*

**Olkinainen** (*Woman of Straw*) on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1964. Sen ovat Catherine Arleyn samannimisen dekkarin pohjalta käsikirjoittaneet Stanley Mann, Robert Muller ja elokuvan tuottajanakin toiminut Michael Relph. Pääosia näyttelevät Sean Connery, Gina Lollobrigida ja Ralph Richardson.

Juoni
-----

Tyrannimaisen töykeä miljonäärivanhus (Richardson) palkkaa itselleen kartanoonsa italialaisen sairaanhoitajan (Lollobrigida). Miljonäärin testamentissa koko omaisuus on määrätty hyväntekeväisyyteen, mutta veljenpoika (Connery) keksii juonen saada omaisuudesta siivun itselleen naittamalla vanhan setänsä ja tämän uuden hehkeän hoitajan. Hän tekee naisen kanssa sopimuksen, että saisi myöhemmin osan tämän saamasta perinnöstä. Lomalla Mallorcalla setä tekee uuden testamentin vaimonsa hyväksi. Suunnitelma näyttää kariutuvan, kun vanhus yllättäen kuolee huvipurrellaan ja kuolema osoittautuu myrkytykseksi. Lopulta selviää, että murhaaja on veljenpoika, joka yritti lavastaa setänsä uuden vaimon syylliseksi.

Vastaanotto
-----------

Aikalaisarviot elokuvasta olivat varsin tyrmääviä. *The New York Timesin* Eugene Archer kirjoitti, miten hassulta tuntuu nähdä James Bondina jo kuuluisaksi tullut Sean Connery tässä välityössään, juuri sellaisessa vanhanaikaisessa dekkarissa joita Bond-tarinat parodioivat. *Helsingin Sanomien* Pertti Avola kirjoitti *Olkinaisen* tv-esityksen alla 1992 elokuvan olevan Basil Deardenille tyypillisesti sujuvasti ohjattu, mutta kuivakas. Hänen mielestään Dearden saa tarinaan eloa vain silloin kun kuvissa on miljonäärivanhusta esittävä Ralph Richardson. Myös elokuvan loppuratkaisua hän piti kömpelönä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Avola, Pertti: Kuivakas jännäri juonitteluista äreän miljonäärin kartanossa.  *Helsingin Sanomat*, 27.6.1992, s. 46. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Archer, Eugene: Gina Lollobrigida Stars in 'Woman of Straw'  1.10.1964. The New York Times. Viitattu 3.9.2018. (englanniksi)
**Keiju-margariini** on Bunge Finland Oy:n omistama tuotemerkki. Keiju-tuoteperheeseen kuuluu erilaisia kasvirasvalevitteitä, margariineja, kasviöljyjä sekä juokseva rypsiöljyvalmiste. Liki kaikki Keiju-tuotteet valmistetaan Raisiossa, Suomen ainoassa margariinitehtaassa, joka on ollut toiminnassa vuodesta 1958. Tehdas työllistää yli 90 henkilöä tuotannon, tuotekehityksen ja myynnin tehtävissä. 
Bunge Finland Oy on perustettu lokakuussa 2009, jolloin yhtiö osti Raisio Oyj:ltä margariiniliiketoiminnan. Keiju-levitteiden ja Keiju-öljyjen lisäksi muita Bunge Finlandin valmistamia tuotteita ovat Sunnuntai-leivontamargariinit sekä kolesterolia alentava*lähde?* rypsiöljypohjainen Alentaja-levite.

Tuotteet
--------

**Margariinit ja kasvirasvalevitteet**

Liki kaikille Keijun kasvirasvalevitteille ja margariineille on myönnetty Sydänmerkki. Tuotteet sisältävät runsaasti omega-3-rasvahappoja sekä D2-vitamiinia. Keijun kasvirasvalevitteitä ja margariineja on useita eri vaihtoehtoja, joiden ominaisuudet vaihtelevat hieman toisistaan. Tuotteista löytyy maidottomia ja laktoosittomia sekä vähälaktoosisia vaihtoehtoja.

**Keiju Juokseva rypsiöljyvalmiste**

Keiju Juokseva rypsiöljyvalmiste on maidoton, laktoositon ja säilöntäaineeton. Keiju Juokseva sisältää runsaasti omega-3-rasvahappoja ja D2-vitamiinia sekä sille on myönnetty Sydänmerkki.

**Muut Levitteet**

Keiju Paahdetut siemenet rypsiöljy-kasvirasvalevite 50 % on maidoton ja laktoositon sekä soveltuu leivälle, ruoanlaittoon ja leivontaan. Tuote sisältää D2-vitamiinia ja tuotteelle on myönnetty Sydänmerkki.

**Öljyt**

Keijun tuotteisiin kuuluu laaja valikoima rypsiöljyjä sekä muita kasviöljyjä. Usealle Keijun öljytuotteelle on myönnetty Sydänmerkki. Rypsiöljyssä on lisäksi runsaasti omega-3-rasvahappoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Keiju tuotemerkki. Keiju.fi, Bunge Finland Oy.
2. ↑  Keiju valmistettu Suomessa. Bunge Finland Oy.
3. ↑  Kuluttajatuotteet. Bunge Finland Oy kuluttajatuotteet.
4. 1 2  Keiju öljyt. Keiju.fi.
5. ↑   Keiju juokseva. Keiju.fi.
6. ↑   Keiju muut levitteet. Keiju.fi.
**Helene Marie Fossesholm** (s. 31. toukokuuta 2001) on norjalainen maastohiihtäjä. 

Fossesholm saavutti Lahden nuorten MM-kilpailuissa 2019 kultaa viestissä sekä hopeaa 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa. Oberwiesenthalissa 2020 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Hän voitti Norjan joukkueessa viestin maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi.

Fossesholm kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2019 sijoittuen 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Falunin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän saavutti ensimmäiset palkintosijansa oltuaan toinen sekä Rukan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa että Lahden 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.

Fossesholm on Norjan-mestari vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä vuodelta 2021.

Lähteet
-------

* Helene Marie Fossesholm Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Nuoruus** on suomalaisen kuvanveistäjän Aimo Tukiaisen marmoriveistos, korkeus 40 cm, vuodelta 1947. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1965 (Antellin kokoelmat).

Nuoruus on päätutkielma, joka kuvaa Inari Vehmasta, nuorta tyttöä. Inari Vehmas oli suomalaisen taidekriitikon E. J. Vehmaksen tytär.

Veistoksessa suurisilmäinen tyttö puolipitkine kihartuvine hiuksineen katsoo mietteliäästi eteenpäin. Aimo Tukiainen yhdisti *Nuoruus*-veistokseen osuvan yhdennäköisyyden ja nuoren tytön sielukkuuden, jolloin veistoksesta tuli samalla suomalaisen ihmisen ideaalikuva. Hän käytti tätä samaa ilmaisutapaa useassa muussakin päätutkielmassa. Tukiaisen katsotaan omaksuneen tämän tiukan klassisen muotokielen veisto-opettajaltaan, Felix Nylundilta, opiskellessaan Helsingin Taideyhdistyksen koulussa. Myös kodin ankaruuden ja askeettisuuden katsotaan muokanneen häntä tunneilmaisuja karttavaksi ja patetiaa välttäväksi. Alkuun Tukiainen opiskeli Viipurin Taideyhdistyksen koulussa.

Lähteet
-------

Timo Huusko: *Aimo Tukiainen: Nuoruus*. Teoksessa *Ateneum-opas*. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 103.

Aiheesta muualla
----------------

* Veistos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Nuoruus.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jijelin maakunta** (arab. ولاية جيجل‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Jijelin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2 398 neliökilometriä. Asukkaita on 765 200 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Jijelin maakunta rajoittuu idässä Skikdan, etelässä Milan ja Sétifin ja lännessä Béjaïan maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat vuoret, laaksot ja rannikkovyöhykkeen pienet tasangot. Tärkeimmät joet ovat El Kebir ja Djendjen. Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Vuotuinen sademäärä on 800–1 200 millimetriä. Talvet ovat kosteita ja leutoja (5–15 astetta) ja kesät kuivia ja kuumia (20–35 astetta).

Maakunta jakautuu hallinnollisesti 11 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 28 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Chekfa, Djimla, El Ancer, El Aouana, El Milia, Jijel, Settara, Sidi Maarouf, Taher, Texenna ja Ziama Mansouriah.

Jijelistä on hyvät maantieyhteydet naapurimaakuntiin. Kaupunkiin johtaa rautatie Ramdane Djamelista. Djendjenissä toimii kauppasatama, ja lisäksi on kolme kalastussatamaa. Jijelin lähellä sijaitsee Ferhat Abbasin kansainvälinen lentoasema.

Paikallisia elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous, kalastus, teollisuus ja matkailu. Jijelin yliopisto toimii Jijelissä ja Tassoustissa. Nähtävyyksiin kuuluvat Välimeren rannikko hiekkarantoineen ja saarineen, vuoret, metsät ja tippukiviluolat, Ras El Afian majakka, Tazan kansallispuisto, Beni Belaïd -järven luonnonsuojelualue ja Kissirin eläinpuisto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya de Jijel *Aniref*. Viitattu 4.3.2024.
2. ↑  Nos sites touristiques *Direction du Tourisme et de l’Artisanat Jijel*. Viitattu 4.3.2024.

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum el Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
| "Sä huudat"Cheek |
| --- |
| Singlen "Sä huudat" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Alpha Omega* |
|  Julkaistu | 19. elokuuta 2015 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tekijä(t) | Cheek, Juha-Matti Penttinen, Ossi Riita, Antti Riihimäki |
|  Tyylilaji | rap |
|  Kesto | 03.10 |
|  Levy-yhtiö | Liiga Music / Warner Music Finland |
| Listasijoitukset |
| Suomen virallinen singlelista: 1.Suomen virallinen latauslista: 1.Suomen radiosoittolista: 5. |
| Cheekin muut singlet |
| "Flexaa"2014 | "Sä huudat"2015 | "Sillat"2015 |

**"Sä huudat"** on ensimmäinen single suomalaisen rap-artisti Cheekin lokakuussa 2015 julkaistulta yhdeksänneltä studioalbumilta Alpha Omega. Single julkaistiin 19. elokuuta 2015.

"Sä huudat" oli ensimmäinen kappale, jonka Cheek julkaisi vuoden kestäneen keikka- ja julkaisutaukonsa jälkeen. Hän on kuvaillut kappaletta "voimakkaimmaksi koskaan tekemäkseen biisiksi", ja kertonut sen kuvaavan tauon aikana syntyneitä ajatuksia.

Kappaletta kuunneltiin Spotifyssa ensimmäisen vuorokauden aikana 254 900 kertaa. Se rikkoi näin Suomen Spotifyn vuorokauden kuunteluennätyksen, jonka JVG:n "Tarkenee" kuukautta aiemmin vei Cheekin "Timantit on ikuisia" -kappaleelta 110 000 toistolla.

"Sä huudat" sijoittui Suomen virallisella listalla ensimmäiseksi sekä single- että latauslistoilla. Se nousi suoraan molempien listojen kärkeen viikolla 35/2015. Kappale pysyi singlelistan ykkösenä myös seuraavan viikon. Radiosoittolistalla "Sä huudat" oli parhaimmillaan viides viikoilla 37/2015 ja 39/2015. Yhteensä listaviikkoja kertyi sekä single-, lataus- että radiosoittolistoilla 11.

Hannu Aukian ohjaama musiikkivideo kappaleeseen julkaistiin YouTubessa 28. elokuuta. Sitä on katsottu 4,5 miljoonaa kertaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Määttänen, Juuso: Cheek uudesta singlestään: "Voimakkain tekemäni biisi" *iltalehti.fi*.  19.8.2015. Viitattu 21.8.2015.
2. ↑  Mattila, Ilkka: Cheek kiinnostaa: ennätysmäärä Spotify-kuuntelua ja 55 000 myytyä lippua *hs.fi*.  26.8.2015.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 28.8.2015.
3. ↑  Vehmas, Ilona: Cheek nappasi ennätyksensä takaisin murskavoitolla *iltalehti.fi*.  21.8.2015. Viitattu 21.8.2015.
4. ↑  Cheek: Sä huudat Musiikkituottajat – IFPI Finland ry.  Arkistoitu 13.1.2016. Viitattu 13.1.2016.
5. ↑  Cheek julkaisi Sä huudat -musiikkivideon, katso täältä! *pohjalainen.fi*.  28.8.2015. Viitattu 28.8.2015.
6. ↑  Cheek - Sä huudat (Official video) *YouTube.com*.  28.8.2015. Viitattu 12.8.2018.
Juan Bermudon *Declaración de instrumentos musicales* -teoksen etusivu
**Juan Bermudo** (n. 1510 – n. 1565) oli espanjalainen musiikkiteoreetikko, säveltäjä ja fransiskaaneihin kuulunut munkki.

Bermudon keskeisin julkaisu on *Declaración de instrumentos musicales* (1555), jossa käsitellään ajan tyypillisiä soittimia ominaisuuksineen. Teos on tärkeä 1500-luvun esityskäytäntöjen lähde. Bermudon sävellystuotantoon kuuluu urkuteoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gonnoscodina** (sardiksi *Gonnoscodìna*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 477 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 8,82 neliökilometriä. Se sijaitsee 112 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gonnoscodina** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
*Tämä artikkeli käsittelee taiteilija Pekka Nevalaista. Historiantutkija Pekka Nevalaisesta (1959–2021) on erillinen artikkeli.*Nevalaisen *ABC, kissa...* (2000) Ruoholahden ala-asteen pihalla Helsingissä.
**Pekka Nevalainen** (s. 20. huhtikuuta 1951 Tyrvää, Suomi) on suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hän asuu ja työskentelee Kiskossa.

Pekka Nevalainen on opiskellut maalausta Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1974. Hän kuului performanssiryhmä Record Singersiin sekä yhteiskunnan arvoja satirisoineeseen Ö-ryhmään.

Nevalainen aloitti pop-henkisten ja kantaaottavien maalausten parissa. 1970- ja 1980-luvun vaihteessa hän alkoi tehdä installaatio-, maa- ja videotaidetta. Aiheina on ollut myös Kalevala ja muinainen Egypti. Myöhemmin 1990-luvun alkupuolelle saakka teemoina oli myös perhe ja suomalainen maaseutu. ympäristöteoksien jälkeen Nevalainen on tehnyt pienimuotoisempia marmori- ja pronssiveistoksia, sekä väriä ja pintaa käsitteleviä maalauksia.

Nevalaiselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.

Kansanedustaja ja ministeri Valde Nevalainen oli Pekka Nevalaisen isä.

Lähteet
-------

1. ↑  Nevalainen, Pekka. Valtion taidemuseo. Viitattu 29.2.2012. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Tunnustuspalkinto 2011 (10 000 €) Pekka Nevalaiselle.  2011. Suomen taideyhdistys.  Arkistoitu 7.10.2007. Viitattu 29.2.2012.
3. 1 2 3  Nevalainen, Pekka. Valtion taidemuseo. Viitattu 29.2.2012. [vanhentunut linkki]
4. 1 2 3  *Weilin + Göösin tietosanakirja 4 Neu-Set*, s. 1320. Gütersloh: Weilin + Göös, 1993. ISBN 951-35-500-2.
5. ↑  He saivat taiteilijaeläkkeet - katso lista!  30.6.2014. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 30.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Nevalaisen blogi
* Pekka Nevalainen Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Rozetkan logo.
**Rozetka** (ukr. Розетка) on ukrainalainen verkkokauppa, joka lukeutuu liikevaihdolla mitattuna maansa suurimpiin verkkokauppoihin. Yrityksen kotipaikka on Kiova. Vuoden 2022 liikevaihto oli 18,388 miljardia Ukrainan hrivnaa (UAH) ja nettovoitto 0,1191 miljardia hrivnaa. Yrityksen palveluksessa oli tuolloin 923 henkeä.

Venäjän hyökkäyssodan alkaminen merkitsi Rozetkalle myynnin rajua putoamista. Kuukausimyynti romahti noin 4 miljardista Ukrainan hrivnasta (106,6 milj. USD) 23 miljoonaan hrivnaan (612 921 USD). Maaliskuun 2022 jälkeen yrityksen kyky jatkaa toimintaansa oli epävarmaa. Notkahduksesta kuitenkin toivuttiin, ja vuonna 2023 Rozetka avasi jo 40 uutta fyysistä myymälää. 2024 tammikuussa Rozetkalla oli yhteensä Ukrainassa 116 toimipaikkaa, jotka toimivat sekä myymälöinä että verkko-ostosten jakeluterminaaleina. Vuonna 2019, ennen koronaepidemiaa yrityksellä oli palveluksessaan noin 4 000 työntekijää. Tuolloin yrityksellä oli vain seitsemän fyysistä myymälää, mutta esimerkiksi 600 hengen laajuinen puhelinpalvelu (call center). Verkko-ostokset toimitettiin asiakkaille ainoastaan postitoimipaikkojen (Ukrpošta, Nova pošta ja Meest) kautta. Kun yritys ryhtyi jakelemaan tilauksia myös omista toimipisteistään, niitä perustettiin voimakkaasti lisää.

Rozetkan perustivat vuonna 2005 Vladyslav Tšetšotkin (ukr. Владислав Чечоткін) ja hänen vaimonsa Iryna Tšetšotkina (ukr. Ірина Чечоткіна) elektroniikan ja kodinkoneiden verkkokauppana. Sittemmin yrityksen tuotevalikoima on laajentunut huomattavasti. Vuonna 2018 Rozetka ja eteläafrikkalaiseen Naspers-monialakonserniin kuulunut EVO, joka oli Ukrainan suurimpiin lukeutuvan Prom.ua-markkinapaikan taustayritys, yhdistivät voimansa Ukrainan johtavan Rozetka-EVO -verkkokauppakonsernin perustamiseksi. Maaliskuussa 2023 Rozetka avasi verkkokaupan myös Puolaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  How Rozetka online marketplace grew and adapted to the war – founder profile *english.nv.ua*.  25.1.2024. Viitattu 1.3.2024. (ukrainaksi)
2. 1 2  Denys Krasnikov: Rozetka’s CEO runs 4,000-employee giant like family business *kyivpost.com*.  1.4.2019. Viitattu 1.3.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3  Rozetka and EVO merge to create Ukraine’s e-commerce champion *horizoncapital.com.ua*.  30.11.2018. Viitattu 1.3.2024. (englanniksi)
4. ↑  37193071 ТОВ «РОЗЕТКА. УА» *opendatabot.ua*.  23.02.2024. Viitattu 1.3.2024. (ukrainaksi)
5. ↑  Уляна Букатюк & Олександр Шаріпов: Плюс Shafa та Prom. Rozetka взялася за доставку товарів. Чому «Укрпошта» та «Нова пошта» не бояться амбітного конкурента *forbes.ua*.  26.10.2023.  Arkistoitu 26.10.2023. Viitattu 1.3.2024. (ukrainaksi)
6. ↑  Владислав Чечеткин, Бизнесмен *my.ua*.  25.1.2024. Viitattu 1.3.2024. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rozetkan verkkosivusto (rozetka.ua) (ukrainaksi)
* Promin verkkosivusto (prom.ua) (ukrainaksi)
**Sikandar** on vuonna 1941 ilmestynyt Sohrab Modin ohjaama ja tuottama intialainen Aleksanteri Suuresta ja kuningas Purusta kertova Bollywood-elokuva. Elokuvan juoni on kansallismielinen ja se oli aikanaan suuri menestys Intiassa.

Juoni
-----

Prithviraj Kapoor Sikandarin roolissa.
*Sikandar* kertoo nimensä mukaisesti Sikandarista eli Aleksanteri Suuresta ja hänen sotaretkestään Intian niemimaalle. Sikandar (Prithviraj Kapoor) eli länsimaalaisittain Aleksanteri on elokuvan vieras valloittaja, jota vastaan kuningas "Puru" (Sohrab Modi) yrittää yhdistää naapurivaltakuntansa. Puru jää ylivoimaisen Sikandarin vangiksi, mutta hänen urheudestan vaikuttuneena Sikandar tekee hänestä liittolaisensa. Isänmaalle uskollinen Puru kieltäytyy kuitenkin tarjoamasta joukkojaan Sikandarin tuleville sotaretkille.

Tuotanto ja vastaanotto
-----------------------

Sikandar oli ensimmäinen Aleksanteri Suuresta kertova elokuva. Elokuva on mustavalkoinen ja se sisältää esimerkiksi suuria joukkokohtauksia. Elokuvan tuotti ja ohjasi myös siinä näytellyt Sohrab Modi. Sen näyttelijät puhuvat hindiä.

Elokuva oli hengeltään nationalistinen. Se tehtiin Mahatma Gandhin johtaman Intian brittihallinnon vastaisen liikkeen aikana, sekä toisaalta myös toisen maailmansodan riehuessa. *Sikandar* eli Aleksanteri onkin elokuvan kuvauksen mukaan rauhan rikkoja ja kansojen tuhoaja. Häntä vastustavat intialaiset käyvät puolestaan oikeutettua taistelua vapautensa puolesta. Aleksanteri vertautuu katsojille brittien imperialismiin. Britit tekivät aikanaan 1800-luvulla Intiaa vallatessaan myös itse vertauksia Aleksanteriin.

Kansallismielisen mielialan vallitessa elokuvakin oli valtava menestys. Se dubattiin myös persiaksi. Vuonna 1965 ilmestyi Kedar Kapoorin ohjaama uusi värillinen versio *Sikandar-e-Azam*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jaakkojuhani Peltonen: "Bollywoodin, Hollywoodin ja animen Aleksanterit", *Aleksanteri Suuri - Sankari ja myytti*. Gaudeamus, 2021. ISBN 978-952-345-685-3.
Riippuliidin ja lentäjä Alpeilla.
**Riippuliidin** on purjesiipinen jäykkärunkoinen painopisteohjattu lentolaite, jossa lentäjä tyypillisesti riippuu valjaiden avulla ja ohjaa trapetsiputkesta painopistettään liikuttelemalla liitimen kulkua. Riippuliitimessä riiputaan lennon aikana vaaka-asennossa valjaissa ja jalat laitetaan vetoketjulla suljettavaan pussiin suojaan ilmavirralta.

Liidin on tavallisimmin laattojen avulla jäykistettyä tekstiiliä ja runko usein alumiiniputkea tai aerodynaamisesti muotoiltua profiilia. Myös hiilikuitua käytetään joidenkin osien materiaalina. Kankaana käytetään samoja kankaita kuin purjeveneiden purjeissa.

Lähtö ja laskeutuminen tapahtuvat vastatuuleen yleensä jaloin. Riippuliidintä voidaan hinata korkealle eri tavoin tai lähtö voi tapahtua korkealta paikalta juosten. Suomessa yleisin hinaustapa on kääntöpyörähinaus. Siinä 300–1 000 metriä pitkä naru kulkee kääntöpyörän kautta. Toisessa päässä on auto, moottorikelkka tai mönkijä. Toinen pää kiinnitetään riippuliitovaljaisiin. Riippuliidin vedetään narun pituudesta riippuen satojen metrien korkeuteen.

Taitava riippuliitäjä voi pysytellä ilmassa jopa useita tunteja hyödyntäen nousevia ilmavirtauksia. Riippuliidon vapaan matkan ennätys Suomessa on 309 kilometriä.

Riippuliitovälineet ja -menetelmät ovat kehittyneet vuosikymmenien aikana huimasti. Odottamattomien onnettomuuksien varalta valjaissa on mukana myös pelastusvarjo. Lentojen vaarallisuus riippuu siitä, milloin ja kuinka lentää. 

Riippuliitokoulutus on Suomessa korkeatasoista. Kursseja järjestetään ympäri Suomen sekä kesällä että talvella. Kurssin hinta on noin tuhat euroa. Kurssin suoritettuaan saa pilotin kelpoisuuden ja voi lentää ilman opettajan valvontaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Riippu- ja varjoliidon Suomen ennätykset *tim.jyu.fi*. Viitattu 25.2.2018.
2. ↑  Riippuliito pähkinänkuoressa *riippuliito.net*. riippuliito.net.  Arkistoitu 22.1.2016. Viitattu 25.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Riippuliidin**.
* Oulun Icaros Team (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ultra-Team Lahti (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jämin riippuliitäjät
* Tampereen Kevytilmailukerho
* Etelä-Pohjanmaan liitäjät (Arkistoitu – Internet Archive)
* Imatran ilmailukerho (Arkistoitu – Internet Archive)
* Etelän liitäjät
* Ilmailuliitto
* Turun Seudun Riippuliitäjät (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ennätykset
* Riippuliito.net (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ingmar Bengtsson** (2. maaliskuuta 1920 Tukholma – 3. joulukuuta 1989) oli ruotsalainen musiikkitieteilijä ja pianisti.

Bengtsson opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa pianonsoittoa vuosina 1937–1940 ja sai vielä vuoteen 1943 asti opetusta Gottfrid Boonilta. Bengtsson piti ensikonserttinsa vuonna 1942 ja jatkoi aktiivista esiintymistä pianistina vuoteen 1953. Hän muun muassa säesti yksinlaulajia. Bengtsson oli vuonna 1947 Baselissa, jossa opiskeli sekä Schola Cantorum Basiliensisissa että Jacques Handschinin johdolla. Musiikkitieteelliset opintonsa hän suoritti Uppsalan yliopistossa, jossa häntä opettivat Carl-Allan Moberg ja Sven E. Svensson. Bengtsson sai filosofian lisensiaatin arvon vuonna 1945 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1955. Väitöskirja käsitteli Johan Helmich Romania ja tämän soitinmusiikkia. Väitöskirjassaan Bengtsson tutki teosten autenttisuutta käsikirjoitus- ja muotoanalyysien avulla. Vuonna 1961 hänestä tuli Uppsalan yliopiston musiikintutkimuksen, vuonna 1969 musiikkitieteen professori.

Bengtsson työskenteli musiikkikriitikkona *Svenska Dagbladetissa* vuosina 1943–1959. Kirjoissaan hän tarkasteli usein musiikkipedagogisia kysymyksiä, esityskäytäntöjä ja uutta musiikkia. Bengtssonin julkaisujen joukossa ovat *Från visa till symfoni* (1947) ja musiikkitieteen kattava yleisteos *Musikvetenskap* (1973). Bengtsson toimi vuosina 1948–1950 Fylkingenin puheenjohtajana. Hänelle myönnettiin Medaljen för tonkonstens främjande vuonna 1974 ja Tegnérpriset vuonna 1983. Vuonna 1992 Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia alkoi jakaa Bengtssonin mukaan nimettyä palkintoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ala-Könni, Erkki ym. (toim.): *Otavan iso musiikkitietosanakirja 1*, s. 342. Helsinki: Otava, 1978. ISBN 951-1-02381-0.
2. ↑  Ingmar Bengtsson ArtistInfo, viitattu 1.3.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Vem är det : Svensk biografisk handbok Projekt Runeberg, viitattu 1.3.2024 (ruotsiksi)
4. ↑  Tidigare medaljörer Kungliga musikaliska akademien, viitattu 1.3.2024 (ruotsiksi)
5. ↑  Pristagare Tegnérsamfundet, viitattu 1.3.2024 (ruotsiksi)
6. ↑  Ingmar Bengtsson-priset Kungliga Musikaliska Akademien, viitattu 1.3.2024 (ruotsiksi)
**Jokisivun kaivos** on Huittisten Jokisivulla toimiva kultakaivos jonka omistaa Dragon Mining Oy. 

Kaivos aloitti toimintansa kesällä 2009. Vuotuinen tuotanto on 300–400 kiloa (noin 10 000 unssia) kultaa. Jokisivun kaivos työllisti 45 henkilöä vuonna 2011.

Ensimmäiset viitteet kullasta saatiin lohkarenäytteestä jo 1964 ja varsinainen malmiesiintymä löytyi Outokumpu Oy:n kairauksissa 1985. Polar Mining Oy jatkoi alueen tutkimuksia vuodesta 2003 alkaen ja kaivostoiminta alkoi kesällä 2009. Malmioita on kaksi, Kujankallio ja Arpola, joita molempia louhittiin ensin avolouhoksena. Vuonna 2010 alettiin valmistella maanalaista louhintaa, joka käynnistyi vinotunnelin valmistuttua loppuvuonna 2011.

Kaivoksesta louhitaan malmia noin 10 000 tonnia kuukaudessa. Malmi kuljetetaan rikastettavaksi Sastamalan rikastamolle, jossa rikastetaan myös Oriveden Kutemajärven kultakaivoksen malmi.

Lähteet
-------

* Huittisten kultakaivos menossa maan alle, YLE Uutiset Satakunta 8.9.2011

### Viitteet

1. 1 2 3  Jokisivun kultakaivos *ramboll.fi*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 17.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* GTK: Jokisivu (englanniksi)
**Toivo Gideon Tuhkanen** (2. toukokuuta 1877 Jalasjärvi – 4. huhtikuuta 1957 Kajaani) oli suomalainen taidemaalari. 

Toivo Tuhkanen kävi 1901 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun. Hän oli sitten opettajana Helsingin reaalilyseossa ja vuodesta 1903 lähtien aluksi virkaatekevänä ja sitten vuodesta 1910 vakinaisena piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana Helsingin normaalilyseossa. Lisäksi Tuhkanen oli tuntiopettajana 1918 Helsingin koelyseossa ja vuonna 1917 Helsingin työväenopistossa. Tuhkanen opiskeli Kööpenhaminassa, Hampurissa ja Hannoverissa 1911 ja hän tutustui taideopetukseen Berliinissä ja Dresdenissä 1912. Hän maalasi alttaritauluja, muotokuvia, laatu- ja maisemakuvia ja toimi myös kirjojen kuvittajana. Toivo Tuhkanen omisti vuodesta 1922 Paltaniemellä Eino Leinon syntymäkotina tunnetun Hövelön tilan ja harjoitti siellä maanviljelyä. Hänen poikansa oli taidemaalari Kalevi Tuhkanen (1918–2002).

Tuhkanen on maalannut useita alttaritauluja, kuten:

* Kajaanin kirkon alttaritaulu *Jeesus kävelee veden päällä*,
* Kalajoen kirkon alttaritaulua reunustavat maalaukset *Tuhlaajapojan paluu* ja *Hyvä paimen*,
* Kuhmon kirkon alttaritaulu *Vapahtajan ylösnousemus*,
* Ristijärven kirkon alttaritaulu *Jeesus ristillä*,
* Sukevan kirkon alttaritaulu *Ristiinnaulittu* sekä
* Tyrnävän kirkon alttaritaulu *Kristuksen syntymä*.

Tuhkasen maalauksissa on usein kuvattuna vene rannalla.

Lähteet
-------

* Otavan ison tietosanakirjan artikkelit Kajaani, Kalajoki, Kuhmo, Ristijärvi ja Tyrnävä
* Tuhkanen Tarinaradiossa. Kirjastokaista.

### Viitteet

1. ↑  Toivo Tuhkanen, (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisgalleria
2. ↑  60 vuotta, Aamulehti, 01.05.1937, nro 116, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Taiteilija Toivo Tuhkanen, Helsingin Sanomat, 01.05.1937, nro 116, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Paltaniemen taloja ja niissä asuneita henkilöitä, Suku Forum 18.3.2011
5. ↑  Geni.com : Kalevi Tuhkanen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |

 |
**Olympiakos BC** (kreik.: Κ.Α.Ε. Ολυμπιακός) on kreikkalainen koripalloseura. Se on osa suurta Olympiakos CFP-seuraa. Olympiakos on voittanut Euroliigan kolmesti, ja Kreikan mestaruuksia seuralla on kaksinumeroinen lukumäärä.

Historia
--------

Koripallojaosto perustettiin 6 vuotta seuran perustamisen jälkeen, vuonna 1931. Ensimmäinen Kreikan mestaruus tuli 1949 ja seuraavaa jouduttiin odottamaan 11 vuotta. Voiton myötä Olympiakos sai ensikertaa mahdollisuuden osallistua kansainväliseen koripallosarjaan.

Seuraava mestaruus tuli vasta vuonna 1976 ja samalla Olympiakos osallistui Euroopan Cup-voittajien Cupiin ja voitti Kreikan cupin. Vuonna 1979 Olympiakos ylsi seurajokkueiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kuuden parhaan joukkoon. 

1980-luvulla joukkue voitti ainoastaan yhden Kreikan Cupin, mutta 1990-luku oli Olympiakosin hallintaa. Tällöin seura voitti viisi perättäistä Kreikan mestaruutta vuosina 1993–1997. Kreikan cupin voittoja tuli kaksi, ja menestys huipentui vuonna 1997 voitettuun Euroopan mestaruuteen. Samalla seura voitti arvostetun tripla-mestaruuden eli maansa mestaruuden, cupin ja Euroliigan. 

Rikkaiden Angelopoulosin veljesten siirtyminen seuran omistajiksi on mahdollistanut korkeat palkat pelaajille, esimerkiksi Josh Childressille ja Theodoros Papaloukasille. Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisten aikaan seura osoitti kiinnostusta LeBron Jamesia ja Kobe Bryantia kohtaan.

Mestaruudet
-----------

* Euroliiga: 1997, 2012, 2013
* Intercontinental Cup: 2013
* Kreikan liiga (14): 1949, 1960, 1976, 1978, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 2012, 2015, 2016, 2022 ja 2023
* Kreikan cup (12): 1976, 1977, 1978, 1980, 1994, 1997, 2002, 2010, 2011, 2022, 2023 ja 2024
* Kreikan Supercup (1): 2022

Areena
------

Ateenan olympialaisten naisten lentopallo-ottelu menossa Peace and Friendship Stadiumilla.
*Pääartikkeli: Peace and Friendship Stadium*
Peace and Friendship Stadium, (tunnetaan myös nimellä Stadio Erinis & Filias eli SEF) on Kreikan toiseksi suurin urheiluhalli. 14 776 katsojan kapasiteetilla se jää Athens Olympic Indoor Hallin lukemista muutaman tuhannen paikan verran. Vuonna 1985 avattu areena palveli Ateenan olympialaisissa lentopallon näyttämönä. Koripallossa siellä on myös pelattu vuoden 1987 EM-kilpailut ja vuoden 1998 MM-kilpailut. Myös Olympiakoksen lentopallojoukkue Olympiakos SC pelaa kotiottelunsa Peace and Friendship Stadiumilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Greek team may make $eriou$ run at LeBron after 2010 season Sports Illustrated.  Arkistoitu 5.1.2010. Viitattu 1.8.2008. Englanti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Olympiakos BC** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen kotisivu
* Joukkue Euroliigan sivuilla

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
**Hjalmar Johan Mikander** ( 2. tammikuuta 1862 Käkisalmi – 24. heinäkuuta 1948 Kuopion maalaiskunta) oli kouluneuvos, joka toimi Suomen ensimmäisten kansanopistojen rehtorina ja kansanopistotoiminnan kehittäjänä.

Henkilöhistoria
---------------

Hjalmar Mikanderin vanhemmat olivat kappalainen Johan Gottlieb Mikander ja Fredrika Kristina Dalhström ja puoliso vuuodesta 1891 Augusta Magdalena (Dutti) Lindman (k. 1923). Mikander tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän toimi jo 1884–1892 Helsingissä kansakoulunopettajana. Opintomatkalla Tanskaan ja Ruotsiin alkuvuonna 1892 hän perehtyi kansanopistotyöhön, syksyllä hänestä tuli vasta perustetun Keski-Savon kansanopiston johtaja. Vuonna 1895 Mikander siirtyi Pohjois-Savon kansanopiston johtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1918 ja vielä myöhemmin 1922–1942. Kouluhallituksen vapaan valistustyön kouluneuvoksena Mikander työskenteli 1918–1922. Mikander oli myös Koivumäen kotitalouskoulun johtaja vuodesta 1923.

Teokset
-------

* *Kymmenen vuotta Pohjois-Savon kansanopistossa*, 1905
* *Silmäys Pohjois-Savon kansanopiston 20-vuotiskauteen 1895–1915*, 1915
* *Kolmekymmentä vuotta Pohjois-Savon kansanopistossa 1895–1925*, 1925
* *Samverkan mellan Sveriges och Finlands folkhögskolor, sedd från finskt håll*, 1928

Suomennokset
* *Kuvauksia luonnosta ja kansanelämästä Suomessa*, 1900, Ragnar Hult ja Petrus Nordmann, suomeksi sovittanut H. Meinander
* *Ylös orjuudesta*, 1904, Booker T. Washington, suom. Hjalmar Mikander

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 106–107. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1932.
2. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 4.11.2019)
3. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 441. (Viitattu 4.11.2019)

Aiheesta muualla
----------------

* *Hjalmar Johannes Mikander, Suomen kansanopiston uranuurtajia*, 1957, Erkki Paavolainen, julkaisussa *Kansanopisto 1957*, ss. 73–80

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Dmitri Šiškin
**Dmitri Šiškin** (ven. Дмитрий Игоревич Шишкин; s. 1992 Tšeljabinsk) on venäläinen pianisti.

Šiškin pääsi Gnesin-musiikkiakatemiaan vuonna 2001. Hän valmistui vuonna 2015 Moskovan konservatoriosta, jossa oli opiskellut Eliso Virsaladzen johdolla. Sittemmin hän on opiskellut Epifanio Comisin johdolla Cataniassa ja Arie Vardin johdolla Hannoverissa. Šiškin on tullut palkituiksi useissa kansainvälisissä kilpailuissa, kuten Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa (ensipalkinto, 2018) ja kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa (toinen palkinto, 2019). Vuonna 2015 Šiškin sijoittui kuudenneksi kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.

Šiškin on soittanut lukuisten venäläisten ja ulkomaalaisten orkesterien kanssa. Hän on tehnyt esiintymisiä myös kansainvälisillä festivaaleilla, kuten Bergenin kansainvälisellä festivaalilla ja Dubrovnikin kesäfestivaalilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dmitry Shishkin Mariinsky
2. 1 2  Top of the World - Dmitry Shishkin Nordlysfestivalen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Samson- ja Goliath-nosturit vuonna 2018.
**Samson ja Goliath** ovat kaksi lastausnosturia, jotka sijaitsevat Queen’s Islandilla Belfastissa Pohjois-Irlantissa. Nosturit on nimetty Raamatun hahmojen Simsonin (engl. *Samson*) ja Goljatin (*Goliath*) mukaan. Ne hallitsevat Belfastin kaupunkisiluettia ja ovat tunnettuja maamerkkejä. Vaikka nosturit ovat suhteellisen uusia, niistä on tullut nopeasti yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista.

Historia
--------

Nosturit sijaitsevat Harland & Wolffin telakalla. Saksalaisen Krupp-insinööritoimiston rakentama Goliath valmistui vuonna 1969 ja Samson vuonna 1974. Goliath on 96 metriä ja Samson 106 metriä korkea. Goliath on nostureista hieman lähempänä Belfastin kaupunkia ja kauempana rannasta.

Rakentaminen
------------

Nosturien jänneväli on 140 metriä ja ne voivat nostaa jopa 840 tonnin kuorman 70 metrin korkeuteen. Niiden nostokapasiteetti on yhteensä yli 1 600 tonnia, yksi maailman suurimmista. Ennen käyttöönottoa nosturit testattiin tuhanteen tonniin saakka, mikä taivutti lastauslaituria yli 30 senttimetriä alaspäin. Nosturien juuressa oleva kuivatelakka on maailman kuudenneksi suurin, sen mitat ovat 556 × 93 metriä.

Harland & Wolffin taantuma
--------------------------

Harland & Wolffilla oli enimillään 35 000 työntekijää ja hyvä tilauskanta, mutta nostureiden rakentamista seuraavina vuosina työvoima ja liiketoiminta vähenivät. Viimeisin telakalta vesille laskettu alus oli ro-ro-alus maaliskuussa 2003. Sittemmin telakka on uudistanut itsensä keskittyen vähemmän laivojenrakennukseen ja enemmän suunnitteluun, laivojen korjauksiin ja offshore-rakennushankkeisiin sekä kilpailemaan muista metallitekniikan ja rakentamisen projekteista. Aluksi oltiin huolissaan siitä, että pääosin tarpeettomiksi käyneet nosturit purettaisiin. Myöhemmin samana vuonna ne kuitenkin luokiteltiin historiallisiksi muistomerkeiksi Pohjois-Irlannin vuoden 1995 historiallisia muistomerkkejä ja arkeologisia kohteita koskevan säädöksen nojalla.

Samson ja Goliath eivät teknisesti ole "suojeltuja rakennuksia", mutta Pohjois-Irlannin ympäristövirasto tunnustaa ne "arkkitehtuurisesti tai historiallisesti kiinnostaviksi" rakennuksiksi.

Laivanrakennus on lopetettu Belfastissa, mutta nosturit halutaan pitää osana nykyistä kuivatelakkaa, joka sijaitsee "Titanic-korttelin" vieressä. Harland & Wolff piti niitä toimintakunnossa aina vuoteen 2015 asti, mutta yritys lopetti toimintansa vuonna 2019.

Lähihistoria
------------

Lokakuussa 2007 Goliath aloitti toimintansa uudelleen viiden vuoden tauon jälkeen, jota yrityksen edustaja kuvasi tämän korostavan telakan kasvavaa työmäärää. 

Itä-Belfastissa avattiin vuonna 2020 klubi, jonka teemana ovat Samson ja Goliath.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  
Titanic apology to city shipyard  5.10.2007. BBC News. Viitattu 5.10.2007.
4. ↑  Lynch: East Belfast GAA unveil new club crest ahead of first matches *belfastlive*.  16.7.2020. Viitattu 4.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Samson ja Goliath** Wikimedia Commonsissa

* Titanic-kortteli
**Gustaf Evert Arppe** (18. maaliskuuta 1884 Sortavala – 25. huhtikuuta 1967) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Kymin Oy:n Högforsin tehtaan toimitusjohtajana vuosina 1929–1958.

Arppe syntyi maineikkaaseen teollisuussukuun. Hänen isoisänsä Nils Ludvig Arppe oli suurliikemies, joka omisti sahojen ohella muun muassa Pohjois-Karjalassa Värtsilän, Möhkön ja Käenkosken rautaruukit. Hänen isänsä oli agronomi Evert Waldemar Arppe. Gustaf Arppe valmistui konerakennusinsinööriksi vuonna 1907 Zürichin teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli insinöörinä Zürichissä 1907–1908, Helsingissä 1908–1909 ja turbiini-insinöörinä Karlstadin konepajalla Ruotsissa 1909–1912. Arppe aloitti Paraisten Kalkkivuori Oy:n käyttöinsinöörinä vuonna 1912 työskenneltyään sitä ennen ulkomailla. Vuodesta 1918 hän oli yhtiön yli-insinööri. Hänestä tuli Högforsin Tehdas Oy:n toimitusjohtaja marraskuussa 1929 suuren laman kynnyksellä. Hän aloitti yrityksessä radiaattoreiden ja keskuslämmityskattiloiden valmistuksen ja rationalisoi toimintaa laajoin investoinnein. Vuonna 1933 yritys siirtyi Kymin Oy:n omistukseen ja sulautui siihen vuonna 1940. Arppe oli myös Hyvinkään-Pyhäjärven Rautatieosakyhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1929. 

Arppe oli Suomen Metalliteollisuuden työnantajaliiton hallituksessa 1930–1958. Vuoden 1949 metallityöväen lakon selvittelyssä oli silloisella puheenjohtajalla Arppella merkittävä osuus. Arppe toimi myös Suomen Teollisuusliiton hallituksessa vuosina 1930–1958 sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksessa. Vuorineuvoksen arvon Arppe sai vuonna 1947.

Lähteet
-------

* Olli Turunen: Vuorineuvos Gustaf Arppe (1884–1967). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Viitteet
--------

1. 1 2  50-vuotias. Insinööri Gustaf Arppe, Helsingin Sanomat, 18.03.1934, nro 75, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**TT Circuit Assen** on moottorirata Assenissa Alankomaissa.

Rata on tullut tunnetuksi moottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjasta, jota on ajettu radalla sarjan alusta vuodesta 1949 alkaen. Radalla on ajettu myös Superbiken MM-sarjaa vuodesta 1992 alkaen ja yksi Champ Carin osakilpailu.

Historia
--------

Alkuperäistä Assenin länsipuolella sijainnutta 28 kilometriä pitkää katurataa käytettiin ensimmäisen ja ainoan kerran vuonna 1925 Hollannin TT-ajoissa. Seuraavaksi vuodeksi rata siirrettiin kulkemaan nykyisen radan lähiympäristön teille, silloin radan pituus oli 16,5 kilometriä.

Vuonna 1955 rakennettiin 7,7 kilometriä pitkä moottorirata. Sitä remontoitiin vuonna 1984, jolloin pohjoista lenkkiä lyhennettiin, tämän seurauksena rata lyheni 6,1 kilometriin. Vuonna 1989 rataa levennettiin 3 metrillä 10 metriin ja kaikki toimintorakennukset uusittiin. Vuonna 1992 rata suljettiin kokonaisuudessaan pois julkisilta teiltä. Vuonna 2003 remontoitiin fasiliteetit uudestaan ja rakennettiin moottoripyöräpuisto. Vuonna 2006 rata lyhennettiin nykyiseen 4,5 kilometriin.

Suomalainen kuljettaja Gösta Lönnfors kuoli Assenin radalla tapahtuneessa onnettomuudessa vuonna 1948.

Lähteet
-------

* Radan kotisivut (hollanniksi, englanniksi)
* History (Arkistoitu – Internet Archive) ttcircuit.com (hollanniksi, englanniksi)
* Motul TT Assen MotoGP.com (englanniksi)
* Round 04 - Prosecco DOC Dutch Round WorldSBK.com (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **TT Circuit Assen** Wikimedia Commonsissa