recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Safiya Husseini** (s. 1967) on nigerialainen nainen, joka tuli tunnetuksi aviorikokseen liittyneestä oikeudenkäynnistään ja šariaan perustuvasta kuolemantuomiostaan Nigerian Sokoton osavaltiossa. Huomattavan painostuksen jälkeen oikeusistuin päätyi lopulta vapauttamaan hänet.

Safiya Husseini syntyi vuonna 1967. Hän tuli tunnetuksi oikeudenkäyntinsä kautta. Husseini oli ollut naimisissa ja eronnut. Erottuaan hän tapasi Yahaya Abubakar-nimisen miehen ja tuli raskaaksi solmimatta uutta avioliittoa. Tämä johti syytteisiin aviorikoksesta Sokoton osavaltiossa vuonna 2001. Sokoto oli yksi Nigerian 12. pohjoisesta osavaltiosta, joissa sovellettiin islamilaista lakia eli šariaa. Husseinin miesystävä Abubakar tunnusti kuulusteluissa harrastaneensa seksiä Husseinin kanssa kolmena eri kertana. Oikeus vapautti Abubakarin, sillä teoilla ei ollut šarian vaatimia neljää miespuolista todistajaa.

Toisin kuin Abubakarille, oikeusistuin Sokoton Gwadabawassa päätyi antamaan Husseinille aviorikoksesta kuolemantuomion kivittämällä. Tapaus herätti jo oikeudenkäynnin aikana suurta kohua Nigeriassa. Tapaa soveltaa muslimeihin šarialain vaatimia ankaria rangaistuksia kritisoitiin. Kritiikkiä esittivät myös hallitukset ja järjestöt ulkomailla. Maaliskuussa 2002 tuomioistuin päätyi lopulta vapauttamaan Husseinin, koska hän oli tullut raskaaksi hieman ennen, kuin šaria oli virallisesti otettu käyttöön Sokoton osavaltiossa. Vielä samana vuonna nostettiin kuitenkin hyvin samankaltaiset syytteet Amina Lawalia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Toyin Falola, Ann Genova ja Matthew M. Heaton: *Historical Dictionary of Nigeria*, s. 187. 2. painos. Rowman & Littlefield, 2018. ISBN 9781538113141. (englanniksi)
2. 1 2  Mannir Dan-Ali: Stoking Nigeria's Sharia fires *BBC News*. BBC. Viitattu 23.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Nigeria Sharia architect defends law *BBC News*. BBC. Viitattu 23.3.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tímea Babos** (s. 10. toukokuuta 1993 Sopron) on unkarilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 25 syyskuussa 2016 ja nelinpelissä ykkösenä heinäkuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta kaksinpelissä ja 19 WTA-turnausta nelinpelissä. Vuonna 2018 hän voitti nelinpelissä Kristina Mladenovicin kanssa Australian avoimen mestaruuden

Tennisura
---------

### Junioriura

Vuonna 2009 Babos pääsi loppuotteluun Ranskan avointen tyttöjen nelinpelissä Heather Watsonin kanssa. He kuitenkin hävisivät loppuottelun Elena Bogdanille ja Noppawan Lertcheewakarnille. Heinäkuussa Babos pelasi tenniksen Euroopan-mestaruuskilpailujen nelinpelin loppuottelussa Zsofia Susanyin kanssa. He hävisivät ranskalaisparille. Vuonna 2010 Babos pelasi Australian avointen tyttöjen nelinpeliä Gabriela Dabrowskin kanssa. He hävisivät loppuottelussa Jana Čepeloválle ja Chantal Škamloválle. Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelissä Babos pelasi Sloane Stephensin kanssa voittaen turnauksen loppuottelussa Lara Arruabarrena-Vecinon ja María-Teresa Torró-Florin. Babos ja Stephens voittivat myös Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Jälkimmäisessä he saivat luovutusvoiton.

### Ammattilaisura

Babos teki debyyttinsä ITF-turnauksissa huhtikuussa 2009. Hän voitti kauden aikana kaksi pelaamistaan viidestä kaksinpelin loppuottelusta. Babos pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjassa Budapestissa heinäkuussa 2010. Hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella Timea Bacsinszkylle luvuin 4–6, 2–6. Kauden aikana hän voitti kolme ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä. Vuonna 2011 Babos voitti neljä ITF-turnausta sekä kaksinpelissä että nelinpelissä. Hän pääsi toiselle kierrokselle Budapestin WTA-turnauksessa voitettuaan Anna Remondinan. Toisella kierroksella hän hävisi ykköseksi sijoitetulle Roberta Vincille kolmessa erässä luvuin 6–4, 5–7, 2–6. Helmikuussa 2012 Babos pääsi välieriin Bogotán WTA-turnauksessa, jossa hän hävisi Aleksandra Panovalle. Seuraavalla viikolla hän saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa, kun hän päihitti Monterreyn loppuottelussa Alexandra Cadanțun.

Lähteet
-------

1. ↑  Timea Babos – Stats *wtatennis.com*. Women's Tennis Association. Viitattu 29.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Tímea Babos – Player Activity (Juniors) *itftennis.com*. International Tennis Federation.  Arkistoitu 31.12.2013. Viitattu 6.1.2012. (englanniksi)
3. ↑  Timea Babos – Info *wtatennis.com*. Women's Tennis Association. Viitattu 6.1.2012. (englanniksi)
4. ↑  Timea Babos – Activity *wtatennis.com*. Women's Tennis Association. Viitattu 6.1.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tímea Babosin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tímea Babos** Wikimedia Commonsissa

* Tímea Babos WTA:n sivuilla
* Tímea Babos ITF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| "Run of the Mill"George Harrison |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *All Things Must Pass* |
|  Julkaistu | 27. marraskuuta 1970 |
|  Tekijä(t) | George Harrison |
|  Tuottaja(t) | Phil Spector |
|  Tyylilaji | Folkrock |
|  Kesto | 02.49 |
|  Levy-yhtiö | Apple Records |

**Run of the Mill** on englantilaisen muusikko George Harrisonin vuonna 1970 julkaistu kappale albumilta *All Things Must Pass*. Harrison kirjoitti kappaleen pian The Beatlesin *Get Back* -äänitysten päätyttyä vuonna 1969, kun yhtyeen jäsenten välillä oli paljon keskinäisiä kiistoja ja vaikeuksia. 

Kappaleen tulkitaan usein olevan Harrisonin henkilökohtainen kuva viimeisestä vuodestaan The Beatlesin jäsenenä. *Rolling Stone* -lehden Andrew Grant Jacksonin mukaan kappaleen lyriikoista on tulkittavissa Harrisonin turhautumus The Beatlesiin ja siihen, etteivät John Lennon ja Paul McCartney ymmärtäneet hänen kehittyneen laulunkirjoittajana, sekä sen ymmärtäminen, että hän oli menettänyt muiden yhtyeen jäsenten ystävyyden.

Vastaanotto
-----------

Kappaleen ilmestyessä *Rolling Stonen* kriitikko Ben Gerson kehui sitä "liikuttavaksi klassikko-Beatlesiksi" ja "mccartneymaiseksi lyriikaksi".

Vuonna 2014 julkaistun Harrisonin albumikokoelman arvostelussa *Classic Rock* -lehden Paul Trynka kirjoittaa kappaleesta Run of the Mill seuraavasti:

> »Kuten monissa Harrisonin kappaleissa, alku ja soinnutus ovat helliä, rauhoittavan tunnistettavia, mutta juuri aloillemme asettuessamme melodia hyppääkin ohi hänelle tunnusomaisella tahtiosoituksen lyhytkestoisen vaihtamisen tempulla. Se on häikäisevää ammattitaitoa – vaan silti hellää ja pakottamatonta.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Andrew Grant Jackson: Book Excerpt: George Harrison Realizes It’s Time to Move On From the Beatles *Rolling Stone*.  17.8.2012. Viitattu 7.12.2020.
2. ↑  Ben Gerson: All Things Must Pass *Rolling Stone*.  21.1.1971. Viitattu 7.12.2020.
3. ↑  Paul Trynka: George Harrison: The Apple Years 1968–1975 *Classic Rock*.  8.10.2014. Viitattu 7.12.2020.
Raymond Nonnatus.
**Pyhä Raymond Nonnatus** (1204 Portell, Urgelin hiippakunta, Katalonia, Espanja – 31. elokuuta 1240 Cardona, Espanja) oli espanjalainen pyhimys, pappi, kardinaali ja yhteisön *Ordo B. Mariae Virginis de Mercede* jäsen. Hän sai sukunimensä "Nonnatus" eli "Ei-syntynyt" siitä että hänen äitinsä kuoli synnyttäessään hänet ja hänet piti poistaa kohdusta keisarileikkauksella.

Raymondin isä suunniteli hänelle uraa Aragonian hovissa mutta mies tunsi kutsua uskonnolliseen elämään ja rupesi lopulta papiksi. Hän auttoi ostamaan kristittyjä orjia Pohjois-Afrikan maurilaisista maista ja antoi itsensä panttivangiksi järjestääkseen yhden heistä vapautettavaksi. Raymond lunastattiin lopulta vapaaksi, palasi Espanjaan ja paavi Gregorius IX teki hänestä kardinaalin. Hän kuoli kuumeeseen matkalla Roomaan vastatakseen paavilliseen kutsuun. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 5. marraskuuta 1625 ja paavi Aleksanteri VII julisti hänet pyhimykseksi 1657. Hän eli seuraavien 3 paavien hallintokausien aikana: Innocentius III (1198-1216), Honorius III (1216-1227) ja Gregorius IX (1227-1241).

Hän on vauvojen, synnyttämisen, lasten, odottavien äitien, raskaana olevien naisten, kätilöiden, synnytyslääkäreiden, väärin syytettyjen ihmisten, Dominikaanien tasavallan Baltoan ja Costa Rican San Ramon suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys kuumetta vastaan. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 31. elokuuta.

Miestä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

> »Deus, qui in liberándis fidélibus tuis ab impiórum captivitáte beátum Raymúndum Confessórem tuum mirábilem effecísti: eius nobis intercessióne concéde; ut, a peccatórum vínculis absolúti, quæ tibi sunt plácita, líberis méntibus exsequámur.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Saint Raymond Nonnatus *catholicsaints.info*. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Order of Our Lady of Mercy (Institute of Consecrated Life - Men) [Catholic-Hierarchy] *www.catholic-hierarchy.org*. Viitattu 25.8.2022.
3. 1 2  CatholicSaints.Info » Blog Archive » New Catholic Dictionary – Saint Raymond Nonnatus *catholicsaints.info*. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
4. ↑  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Book of Saints – Raymund Nonnatus *catholicsaints.info*. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: List of Popes *www.newadvent.org*. Viitattu 25.8.2022.
6. ↑  Catholic Online: St. Raymond Nonnatus - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
7. ↑  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 25.8.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Ranger 7
Ensimmäinen yhdysvaltalaisen avaruusaluksen (Ranger 7) Kuusta ottama valokuva. Suuri kraatteri keskellä oikealla on Alphonsus
**Ranger 7** oli yhdysvaltalainen NASAn Ranger-avaruusohjelman iskeytymisluotain, joka laukaistiin Atlas-Agena B -kantoraketilla Kuuhun 28. heinäkuuta 1964 klo 16:50 UTC. Luotaimen tarkoituksena oli ottaa tarkkoja lähikuvia Kuusta ennen törmäämistään siihen. Luotaimessa oli kuusi televisiokameraa, joista kaksi oli laajakulmaista. Luotaimen massa oli 365,7 kg. 

68,6 tunnin lennon jälkeen luotain törmäsi Kuuhun 31. heinäkuuta 1964 klo 13:25:48.82 UT koordinaateissa 10°38' eteläistä - 20°36' läntistä Mare Nubiumin ja Oceanus Procellarumin (nimettiin myöhemmin Mare Cognitumiksi) välissä Kopernikus-kraatterista etelään. 17 minuuttia ennen törmäystä luotain alkoi lähettämään kuvia Maahan, joita lähetettiin 4 308 ennen törmäystä. Törmäysnopeus oli 2,62 km/s. Viimeisen kuvan erotuskyky oli 0,5 metriä. Kuvat olivat paljon tarkempia kuin mitä Maahan sijoitetuilla teleskoopeilla oli mahdollista ottaa.

Aiheesta muualla
----------------

* NASA: Ranger 7 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Luotaimen ottamia kuvia
* Lunar impact: A history of Project Ranger (PDF) 1977

Ranger-ohjelma
Ranger 1 | Ranger 2 | Ranger 3 | Ranger 4 | Ranger 5 | Ranger 6 | Ranger 7 | Ranger 8 | Ranger 9
**Raymond Legrand** (1908 Pariisi – 1974 Pariisi) oli ranskalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Hän oli säveltäjä Gabriel Faurén oppilas ja jo varhain teki tunnetuksi itsensä töillä, jotka käsittelivät harmonisointia, instrumentointia ja orkestrointia.

Hän sävelsi myös runsaasti varieteemusiikkia sovittaen musiikkia Ray Venturan orkesterille, aina siihen saakka kun hän perusti oman orkesterina. Hänen oman orkesterina solisteina esiintyivät monet myöhemmät kuuluisuudet, kuten Irène de Trébert, Maurice Chevalier, Georges Guétary ja Tino Rossi.

Legrand tuli tunnetuksi myös elokuvien musiikin tekijänä. Tunnetuin lienee *Mademoiselle Swing*, jonka ohjaksi Richard Pottier vuonna 1942.

Raymond Legrandin ensimmäisestä avioliitosta Marcelle der Mikaelian, Jacques Héllan sisaren, kanssa hänelle syntyi poika Michel Legrand, josta tuli isäänsäkin kuuluisampi säveltäjä. Toisen avioliittonsa Raymond Legrand solmi sihteerinsä ja orkesterinsa laulajan Colette Renardin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Raymond Legrand movies.nytime.com-tietokannassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tête de Moine ja Girolle-höylä
**Tête de Moine** ("munkinpää") on sveitsiläinen puolikova pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettava juusto, joka on suojattu AOC-tunnuksella (*Appellation d'origine contrôlée*) vuodesta 2001 lähtien.

Juuston ja sen nimen historiaa
------------------------------

Tête de Moine -juuston historia ulottuu yli 800 vuoden taakse Bellelayn luostariin nykyisen Bernin kantonin alueelle, Bernin Juran hallintoalueen ja Juran kantonin raja-alueelle. Nimi "munkinpää" viittaa yhtäältä luostariin juuston syntysijana, toisaalta juuston ulkonäköön: juustot ovat muodoltaan lieriömäisiä, halkaisijaltaan 10–15 senttimetriä ja painoltaan keskimäärin hieman alle kilon, ja kun niiden "kansi" leikataan juustoa avattaessa, ne muistuttavat munkin tonsuuria. Toisen version mukaan juuston nimitys olisi peräisin luetteloista, joissa määritettiin luostarin kellarissa säilytettävän juuston määrä "yhtä munkinpäätä kohti".

Girolle
-------

Tunnusomaisin piirre Tête de Moine -juuston nauttimisessa on, ettei sitä leikata, vaan se höylätään ruusukkeiksi. Perinteisesti juustoruusukkeita on vuoltu pystyasennossa pidettävällä veitsellä, mutta nykyään ruusukkeiden höyläämistä varten on olemassa erityinen pyöritettävä höylä, josta käytetään sen ranskankielistä nimeä Girolle. Tämän keksinnön patentoi Lajoux’ssa Juran kantonissa sijaitsevan Metafil-firman hienomekaanikko Nicolas Crevoisier vuonna 1981. Vuonna 1986 Girolle-keksintö toi hänelle Juran kantonin innovaatiopalkinnon.

Girolle-höylää käytettäessä siihen kuuluvan pyöreän puisen alustan keskellä olevaan reikään kiinnitetään metallitanko, johon juusto lävistetään. Varsinainen höyläosa pujotetaan metallitankoon juuston päälle. Ruusukkeiden vuoleminen onnistuu parhaiten juuston ollessa lähes jääkaappikylmä. Girolle-kokonaisuuteen kuuluu myös juustokupu, joka auttaa säilyttämään juuston aromin jääkaapissa.

Valmistus ja ravintosisältö
---------------------------

Yhden Tête de Moine -juustokilon valmistukseen tarvitaan hieman yli 10 litraa maitoa. Juustot kypsyvät 13–14 asteen lämmössä kosteassa kellarissa (ilmankosteus noin 90 prosenttia) vähintään 75 päivän ajan.

Tête de Moine -juuston ravintosisältö keskimäärin (pro 100 g):

* vettä 35,0 g
* proteiineja 25,0 g
* rasvaa 35,0 g
* kivennäisaineita 4,0 g
* energiaa 1720 kJ
* kaloreita 419 kcal
* rasvaa kuiva-aineesta 51 %

Lähteet
-------

1. ↑  Tête de Moine -juuston historiaa kronologisesti (englanniksi)
2. ↑  Tête de Moine -juuston perustietolomake (englanniksi)
3. ↑  Nimen vaihtoehtoisia selityksiä (englanniksi)
4. ↑  Girolle®: lyhyt esittely (englanniksi)
5. 1 2  Tête de Moine -juuston ravintosisältö (englanniksi)
6. ↑  Tête de Moine -juuston varastointi ja kypsytys (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fromages Spielhofer SA, Fromagerie de St-Imier - Tête de Moine - Cheesemaker

* Tête de Moine: Fromage de Bellelay (juuston virallinen sivusto) *tetedemoine.ch*. Viitattu 20.3.2008. (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi)

* La girolle originale – instrument à racler le fromage (Girolle-höylän virallinen kotisivu) *lagirolle.ch*. Viitattu 20.3.2008. (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi)
**Punarosellat** (*Platycercus elegans*) ovat runsaslukuisia koko levinneisyysalueellaan. Ne elävät Tasmaniaa lukuun ottamatta Australian itä- ja kaakkoisosissa, istutettuina myös Uudessa-Seelannissa ja Norfolkinsaarella. Ne ovat rohkeita, värikkäitä lintuja, jotka liikkuvat pareittain tai muutaman yksilön ryhminä. Nuoria lintuja saattaa joskus tavata isoissakin parvissa. Punarosellan pituus on noin 36 cm ja paino 110–170 g eli se on kooltaan naakan kokoluokkaa.

Suurimman osan päivästä punarosellat ruokailevat maassa tai puiden latvuksissa syöden siemeniä, varsinkin eukalyptusten ja akasioiden, mutta lisäksi myös marjoja, hedelmiä, mettä, hyönteisiä ja niiden toukkia. Lajin pesä on puunkolossa.

Lisääntymiskausi alkaa elokuun lopussa tai syyskuun alussa. Koiras ilmaisee paritteluhalukkuutensa riiputtaen siipiään ja levittäen pyrstöään liikutellen sitä puolelta toiselle. Naaras munii onttoon puuhun 5-8 munaa hautoen niitä 21 päivää. Nuoret linnut lähtevät pesästä viisiviikkoisina, mutta pysyvät emonsa seurassa vielä toiset viisi viikkoa ennen liittymistään muiden rosellojen parveen.

Punarosellasta on olemassa muutamia luonnossa esiintyviä variaatioita. Ennen ne luokiteltiin omiin lajeihinsa: Punarosella (Platycercus elegans), keltarosella (Platycercus flaveolus) ja adelaidenrosella (Platycercus adelaidae). Nykyään ne luetaan kuitenkin samaan lajiin, ja adelaidenrosella on keltarosellan ja punarosellan luonnossa esiintyvä hybridi. Ne ovat väritykseltään samanlaiset kuin päälaji, paitsi keltarosellalla punarosellan punainen väri on korvautunut keltaisella, ja adeleidenrosella on näiden väliltä, oranssinpunainen.

Lähteet
-------

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Platycercus elegans* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.5.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Platycercus elegans | 
* Wikidata: Q53731
* Wikispecies: Platycercus elegans
* AFD: Platycercus\_(Platycercus)\_elegans
* Avibase: C343ED678B8938F6
* BirdLife: 22733483
* BirdLife-Australia: crimson-rosella
* BOLD: 71631
* CoL: 4JP8F
* BOW: criros2
* eBird: criros2
* Fossilworks: 255515
* GBIF: 2479311
* iNaturalist: 18921
* IRMNG: 10592780
* ITIS: 554870
* IUCN: 22733483
* NBN: NHMSYS0001689606
* NCBI: 269190
* NZBO: crimson-rosella
* NZOR: e67df714-5f20-432f-919a-242e4152cba9
* Species+: 8841
* Xeno-canto: Platycercus-elegans

 |
|  |
| Psittacus elegans | 
* Wikidata: Q109578363
* GBIF: 7877187

 |

 |
**Runar Eklund** (11. kesäkuuta 1882 Pietarsaari – 20. syyskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Eklundin vanhemmat olivat kuuromykkäinkoulun opettaja Lorentz Fredrik Eklund ja Elise Amanda Wiklund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Helsingin reaalilyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1905.

Eklund oli Helsingin kaupungin palveluksessa eri tehtävissä 1908–1924 ja toimi apulaiskaupunginarkkitehtina 1911–1924 ja vt. kaupunginarkkitehtina 1919–1924. Eklund suunnitteli useita kunnallisia rakennuksia Helsinkiin toimiessaan kaupunginarkkitehti Karl Hård af Segerstadin apulaisena yhdessä arkkitehti Einar Flinckenbergin kanssa. Eklund suunnitteli lisäksi yksityisesti rakennuksia. 

Runar Eklund oli naimisissa vuodesta 1908 Hilda W. Nybergin kanssa. Runar Eklundin veli oli itsenäisyysaktivisti, toimittaja ja kansanedustaja Artur Eklund.

Suunnittelutöitä
----------------

* Kaisaniemen kansakoulu, Puutarhakatu 1, Helsinki (yhdessä Einar Flinckenbergin kanssa)
* Kallion kirjasto, Helsinki 1912 (Karl Hård af Segerstadin apulaisena)
* Rikhardinkadun kirjaston lisäkerros
* Pitkäsilta, Helsinki 1912
* Snellmanin koulu, Punavuorenkatu 10 - Albertinkatu 11, Helsinki 1921
* Millerin talo, Lahti, 1925
* Vesijärvenkadun huoltoasema, Lahti, 1931
* Malminkatu 14, Helsinki 1933

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kirjastot.fi kysymyspalvelu 21.2.2007 : Runar Eklund
2. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1901 : numero 27142
3. ↑  Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely : Karl Hård af Segerstad (Arkistoitu – Internet Archive)
Konstantinus II kuvattuna keisarina soliduksessa, kääntöpuolella Victoria, n. 326–330 jaa.
**Konstantinus II** (316–340) oli Konstantinus Suuren ja keisarinna Faustan vanhin poika. Hän hallitsi Rooman läntisimpiä provinsseja vuosina 337–340.

Konstantinus nimitettiin apukeisariksi (caesar) jo 1-vuotiaana. Hän seurasi lapsena isäänsä monille sotaretkille ja johti 16-vuotiaana visigoottien vastaista taistelua Tonavan rintamalla. Hänen nuoren ikänsä vuoksi johtajuus lienee kuitenkin ollut nimellistä.

Isänsä kuoltua Konstantinuksesta tuli keisari yhdessä veljiensä Constantius II:n ja Constansin kanssa. Konstantinus sai hallittavakseen Gallian, Britannian ja Hispanian. Hän ei kuitenkaan ollut ilmeisesti tyytyväinen saamaansa osuuteen valtakunnasta, sillä vuonna 340 hän ryhtyi sotatoimiin veljeänsä Constansia vastaan aikoen vallata tältä Italian. Valtaus epäonnistui surkeasti, sillä Konstantinus sai surmansa väijytyksessä Aquileian kaupungin lähellä.

Konstantinuksen lyhyestä hallintokaudesta on säilynyt vain vähän tietoja. Voidaan tosin olettaa, että hän oli korkeintaan keskinkertainen kyvyiltään. Konstantinus Suuren vanhimpana poikana hänen olisi kuulunut periä koko valtakunta, mutta ilmeisesti hänen isänsä ei luottanut hänen kykyihinsä ja päätti poikkeuksellisesti tehdä kaikki kolme poikaansa vallanperijöiksi.

Kirjallisuutta
--------------

* Alf Henrikson: *Antiikin tarinoita 1–2*. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18515-9.
* Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto: *Rooman keisarit*. Karisto, 2000. ISBN 951-23-4094-1.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konstantinus II**.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Konstantinus Suuri** | **Rooman keisari**Kanssahallitsijat:Constantius II ja Constans | Seuraaja:**Constans** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Punapää

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
SysmäPäijät-HämeSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
105 m  |
| Pinta-ala | 
3,1 ha  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Punapää**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

Maantietoa
----------

Saari on 290 metriä pitkä, 160 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria .
Se sijaitsee Virmailanselän keskellä Paatsalon ja Virmailansaaren välissä. Punapäätä lähimmät saaret ovat Paatsalo, joka sijaitsee lähes 600 metrin päässä, ja Punapäänluoto, jonne on matkaa yli 350 metriä. Saari on kallioinen metsäsaari, jolla on yksi huippu ja sen itäpuolella jyrkänne. Sen korkein kohta yltää noin 105 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa 27 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saari on autio. Sen eri puolilta kulkee ohi kolme veneväylä.

Luontoarvoja
------------

Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).

Katso myös
----------

* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Punapää, Sysmä (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
2. ↑  Punapää, Sysmä (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
3. 1 2  Punapää, Sysmä (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 25.9.2019.
4. ↑  Päijänteen alue (FI0335003), 7.3.2014, viitattu 25.9.2019
5. Paikkatieto: Punapää, paikkatietoalusta.fi, viitattu 25.9.2019

Päijänteen kansallispuisto

* Päijänne
* Haapasaari
* Kelvenne
* Pulkkilanharju
* Päijätsalo
**Alvar Saladin Törnudd** (23. lokakuuta 1866 Viipuri – 23. helmikuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kirjallisuuden tutkija ja pankinjohtaja.

Törnuddin vanhemmat olivat insinööri Gustaf Törnudd ja Fanny Serenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1885 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1898.

Törnudd väitteli tohtoriksi kirjallisuuden alalta ja oli 1900-luvun alussa mukana Euterpe-ryhmän toiminnassa. Hän sai 1901 sakkoja luettuaan laittomia asevelvollisuuskutsuntoja vastustaneen julistuksen Ruokolahden kirkossa.

Törnudd toimi 25 vuotta Pohjoismaiden Osakepankin konttorin johtajana Imatralla ja hän työskenteli myös kolmen vuoden ajan Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorissa Helsingissä.

Teoksia
-------

* *Quelques feuilles d’un manuscrit inédit de Sénancour*. Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki. Helsingfors 1897
* *Etienne Pivert de Sénancour : en literaturhistorisk studie : akademisk afhandling*, väitöskirja. Helsingfors 1898

Lähteet
-------

* Alvar Törnudd SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* TÖRNUDD Alvar Saladin. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Martin Gardberg : Släkten Serenius

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Range Rover Sport** on Land Roverin valmistama ensimmäisen sukupolven malli vuosina 2005 - 2013*lähde?*

Land Rover oli vuonna 2002 esitellyt uuden Range Rover mallin. 2000-luvun alussa elettiin SUV-mallisten autojen buumia*kenen mukaan?*, Land Rover halusi julkaista Range Roverin lisäksi edullisemman mallin joka nimettiin Range Rover Sport malliksi. Range Rover Sport oli huomattavasti pienempi sisätiloiltaan kuin isoveljensä Range Rover, lisäksi sport mallin maasto-ominaisuuksista ei haluttu tingitä. Range Rover Sport maasto- ominaisuuksista piti huolta uusi Terrain Response järjstelmä, ohjelmat olivat ilmajousituksen säätö sekä alamäkihidastin, erikoisohjelman valikossa olivat vaihtoehtona Nurmi/Sora/Lumi/Jää, Muta/Urat, Kivikko. Moottorivaihtoehtona olivat 2.7 TDV6 (190 hv) 3.6 TDV8 (272 hv) 4.4 V8 (299 hv) 4.2 V8 Supercharged (390 hv) Range Rover Sporttia sai vain automaattivaihteisena, vaihteisto oli ZF valmistama. Vuonna 2009 julkaistiin facelift malli jolloin moottoritehot ja valikoima kasvoivat 3.0 TD V6 (245 hv) 3.6 TD V8 (272 hv) 5.0 V8 (375 hv) 5.0 V8 Supercharged (510 hv)*lähde?*
Tuntematon tekijä, *Viimeinen Konstantinopolin piiritys*, 1499.
**Konstantinopoli piiritettiin** 11 kertaa Bysantin valtakunnan aikana. Kahden piirityksen ansiosta Konstantinopoli vapautui Kreikan vallasta: ristiretkeläisten vuonna 1204 ja lopullisesti osmanien 1453, ja niiden jälkeen kaupunki islamilaistettiin.

Persialaisten ja arabien piiritykset
------------------------------------

*Osa Rooman-Persian sotia*
* Konstantinopolin ensimmäinen piiritys vuonna 626, piirittäjinä avaarit ja sassanidit.
* Ensimmäinen arabien tekemä piiritys vuosina 674–678.
* Toinen arabien tekemä piiritys vuosina 717–718.

Bulgaarien ja russien piirtykset
--------------------------------

* Bulgaarit piirittivät kaupungin vuonna 813.
* Russien tekemä piiritys vuonna 860.
* Russien tekemä piiritys vuonna 941.

Ristiretkeläisten piiritykset
-----------------------------

*Pääartikkeli: Neljäs ristiretki*
* Ensimmäinen piiritys neljännellä ristiretkellä tapahtui vuonna 1203. Piiritys loppui keisarin maksaessa lunnaat piirittäjille.
* Toinen piiritys onnistui 1204 ja ristiretkeläiset ryöstivät kaupungin.

Osmanien piiritykset
--------------------

* Osmanit piirittivät Konstantinopolin useaan otteeseen 1390–1402 välisenä aikana.
* Piiritys vuonna 1422
* Konstantinopolin viimeinen piiritys vuonna 1453.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sieges of Constantinople
**Anna ystävämme** (engl. *Anne of Green Gables*) on Kevin Sullivanin ohjaama kanadalainen televisiosarja. Vuosina 1985–2000 tuotettu sarja pohjautuu L. M. Montgomeryn suosittuihin Anna-kirjoihin.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Megan Follows   | … |  Anna Shirley
  |
|  Colleen Dewhurst   | … |  Marilla Cuthbert
  |
|  Richard Farnsworth   | … |  Matthew Cuthbert
  |
|  Schuyler Grant   | … |  Diana Barry
  |
|  Jonathan Crombie   | … |  Gilbert Blythe
  |
|  Patricia Hamilton   | … |  Rachel Lynde
  |

Emmy-palkittu*lähde?* 13-osainen sarja on esitetty Suomessa Yleisradion kanavilla viitisen kertaa suomeksi tekstitettynä ja kahdesti ruotsinkielisin tekstein. Sarja on julkaistu myös kolmen dvd:n sarjana.

Sarjaa jatkaa vuonna 2008 valmistunut kolmiosainen jatkosarja *Anna ystävämme: uusi alku*, jonka kehyskertomus sijoittuu vuoteen 1945. Tässä sarjassa Anna Shirleytä esittää Barbara Hershey.

Niin ikään Montgomeryn kirjoihin perustuva sarja *Tie Avonleaan* sijoittuu Prinssi Edwardin saarelle ja seuraa Avonlean kylän elämää.

Juoni
-----

### Kolme ensimmäistä tuotantokautta

Annan tarina alkaa, kun punatukkainen orpotyttö Anna Shirley päätyy Prinssi Edwardin saarelle kasvatiksi iäkkäiden Marilla ja Matthew Cuthbertin luo. Hän tuottaa heti alkajaisiksi pettymyksen, sillä Cuthbertit ovat odottaneet tilalle avuksi riuskaa poikaa. Älykäs ja hauska, mutta omapäinen ja arvaamaton Anna järjestääkin yllätyksen toisensa jälkeen, eikä hänen sopeutumisensa ole helppoa kenellekään Avonleassa.

Anna kuitenkin varttuu ja kiintyy niin Vihervaaraan ja kasvatusvanhempiinsa kuin myös erääseen hauskannäköiseen poikaan, Gilbert Blytheen. Vuosien kuluessa nuorten toveruus kasvaa rakkaudeksi. Kirjailijan urasta haaveileva Anna ja lääkäriksi opiskeleva Gilbert ovat aikeissa avioitua. Mutta Euroopassa raivoava ensimmäisen maailmansota vie Gilbertin rintamalle, ja myös Anna joutuu kohtaamaan sodan kauhut.

### Neljäs tuotantokausi

Eletään vuotta 1945 ja Anna palaa Prinssi Edwardin saarelle kirjoittamaan näytelmää. Visiitti tuo kuitenkin menneisyyden hänen elämäänsä – ja menneisyydestä paljastuu myös salaisuuksia.

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan kotisivusto (englanniksi)
* Sarja Yleisradion sivuilla
**Three Flavours Cornetto trilogy** (joskus myös **Cornetto trilogy** tai **Blood and Ice Cream trilogy**; suom. ***Cornetto-trilogia***) on kolmen brittiläisen komediaelokuvan sarja, jotka on ohjannut Edgar Wright, käsikirjoittanut Wright yhdessä Simon Peggin kanssa ja tuottanut Nira Park.

Trilogiaan kuuluvat vuoden 2004 romanttinen zombie-elokuva *Shaun of the Dead*, vuoden 2007 poliisielokuva *Hot Fuzz* ja vuoden 2013 pubikierroksesta kertova tieteiselokuva *The World's End*. Elokuvissa on myös suurelta osin samat näyttelijät, ja niiden pääosissa ovat Simon Pegg ja Nick Frost.

Wright, Pegg ja Frost vuonna 2013.
Trilogian nimen alkuperä on vitsissä, jonka elokuvien tekijät kertoivat kun toimittaja kysyi heiltä *Shaun of the Dead*- ja *Hot Fuzz* -elokuvissa nähdyistä Cornetto-jäätelöistä. Se on viittaus puolalaisen ohjaaja Krzysztof Kieslowskiin niin sanottuun trikolorisarjaan *Kolme väriä* (1993–1994). *Shaun of the Deadissa* jäätelö on punainen ja mansikanmakuinen, *Hot Fuzzissa* sininen klassikkomaku ja *The World's Endissa* vihreä ja maultaan minttu-suklaa.

Jokaisessa elokuvassa nähdään Cornetto-jäätelö ja kuullaan musiikkia hedelmäpelistä *Ooh Aah Dracula*. Elokuvia yhdistää myös jokaisessa oleva kohtaus, jossa hypätään aidan yli huonoin lopputuloksin. Wright on myös todennut elokuvien yhdistävän ihmissuhdekomedian zombielokuvaan, poliisielokuvaan ja tieteiselokuvaan.

Trilogian näyttelijät
---------------------

| Näyttelijä | *Shaun of the Dead* | *Hot Fuzz* | *The World's End* |
| --- | --- | --- | --- |
| Simon Pegg | Shaun | Nicolas Angel | Gary King |
| Nick Frost | Ed | Danny Butterman | Andy Knightley |
| Julia Deakin | Yvonnen äiti | Mary Porter | Hotellin omistaja |
| Reece Shearsmith | Mark |  | Androidi |
| Michael Smiley | Tyres |  | Rev. Green |
| Peter Serafinowicz | Pete |  | Kodinomistaja |
| Martin Freeman | Declan | Lontoon poliisin ylikonstaapeli | Oliver Chamberlain |
| Bill Nighy | Phillip | Lontoon poliisin ylikomisario | Verkko |
| Rafe Spall | Noel | Andy Cartwright | Kodinostaja |
| Patricia Franklin | Vanhapiika | Annette Roper | Yläkerran nainen |
| David Bradley |  | Arthur Webley | Basil |
| Paddy Considine |  | Andy Wainwright | Steven Prince |
| Alice Lowe |  | Tina | Kodinostaja |
| Nicola Cunningham | Mary |  | Potilas |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Andrew Collins: Simon Pegg: The World’s End is $4 million shy of double what Hot Fuzz cost *Radio Times*.  13.7.2013. Viitattu 10.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Ben Child: Just one more Cornetto trilogy: Simon Pegg and Edgar Wright set for reunion *The Guardian*.  20.8.2014. Viitattu 10.9.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Peter Howell: Edgar Wright: Crawling toward the apocalypse, and a sweet finish *The Star*.  23.8.2013. Viitattu 10.9.2016. (englanniksi)
4. ↑  Edgar Wright, Simon Pegg, Nick Frost Might Finally Finish Up Their Ice Cream Trilogy *I Watch Stuff*.  12.12.2011. Viitattu 10.9.2016. (englanniksi)
Konstanty Wasyl Ostrogski.
**Konstanty Wasyl Ostrogski** (liett. *Konstantinas Vasilijus Ostrogiškis*, ukr. Костянтин-Василь Острозький, *Kostjantyn-Vasyl Ostrozkyi*; 2. helmikuuta 1526*lähde?* – 13. helmikuuta*lähde?* 1608) oli liettualainen ruhtinas, Volodymyr-Volynskyin starost, Volhynian marsalkka ja Kiovan voivodikunnan voivodi Puola-Liettuassa. 

Ostrogskin vanhemmat olivat Konstanty Ostrogski ja Aleksandra Słucka. Hän avioitui vuonna 1553 Zofia Tarnowskan kanssa. Liitosta syntyivät seuraavat lapset: Elżbieta Ostrogska, Janusz Ostrogski, Katarzyna Ostrogska, Konstanty Ostrogski ja Aleksander Ostrogski.

Ostrogski perusti Ostrohin akatemian ja Dermanin luostarin kirjapainon. Hänen valvonnassaan painettiin Ostrohin Raamattu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lubomyr Wynar: Ostrozky, Kostiantyn Vasyl *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 23.9.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Pohjois-Suomen Rautatieharrastajien lättähattujuna VR:n varikkoalueella Oulussa
**Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat ry** eli lyhyemmin **PoRha** on suomalainen rautatieliikennekerho, jonka kotipaikka on Oulu. Yhdistys omistaa kaksi Dm7-kiskobussia eli lättähattua, yhden Dm7-junan EFiab-sarjan liitevaunun, sähköradan huoltovaunun, rata-auton, kaksi moottoriresiinaa sekä Valmet-laituriauton. Yhdistyksellä on Trafin myöntämä liikennöintilupa koko Suomen rataverkolle. Elokuussa 2000 perustetun yhdistyksen toiminta keskittyy rautatie- ja pienoisrautatieharrastuksen kehittämiseen ja ylläpitoon sekä rautatiehistoriallisen esineistön, perinteiden ja kulttuurin taltiointiin. Näiden lisäksi yhdistys keskittää voimansa omistamansa rautatiekaluston säilyttämiseen, kunnossapitoon sekä kalustolla järjestettäviin jäsen-, yleisö- sekä tilausmatkoihin. Näiden lisäksi yhdistys ylläpitää myös rautatieliikennearkistoa sekä harjoittaa näyttelytoimintaa. Yhdistyksellä on myös oma pienoisrautatie.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhdistyksen nettisivut

Muuta Ouluun liittyvää

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunki ja hallinto | 
* kaupunginvaltuusto
* vaakuna

 |
| Media | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Lehdet | 
* 65 Degrees North
* Forum24
* Kaleva
* Kansan Tahto
* Oulu-lehti
* Oulun Sanomat
* Pohjolan Työ

 |
|  Radiot | 
* Radio Mega
* Yle Oulu
* Sea FM Radio
* Radio Kaleva
* Radio Pooki

 |

 |
| Oppilaitokset | 
* AMK
* Yliopisto
* OSAO

 |
| Muuta Ouluun liittyvää | 
* Hätälä
* Kauppakeskus Galleria
* Katri Antell
* Oulun Energia
* Oulun Puhelin
* Oulun yliopistollinen sairaala
* Paskakaupunni
* Pulla-Pirtti
* Pelastushelikopteri Sepe
* Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat
* Ylikiimingin vaakuna
* Oulun radio- ja televisioasema
* Rotuvaari
* Kauppakeskus Valkea

 |
Pohjois-Satakunnan kyltti
**Pohjois-Satakunta** oli Ikaalisiin ja Jämijärvelle levinnyt paikallislehti. Se ilmestyi kaksi kertaa viikossa, tiistaisin ja torstaisin eurotabloid-kokoisena. Lisäksi ajoittain painettiin erikoisnumeroita joita myytiin lähipaikkakunnilla. Lehden keskimääräinen levikki oli 4464 kpl (LT 2014).

Toimitus
--------

Päätoimittaja, toimitusjohtaja (yhteinen Hämeenkyrön Sanomien kanssa): Katri Linnikko, edeltäjä Kari Mäkelä  
Toimittajat: Terhi Palonen, Päivi Seppälä ja Liisa Raipala

Historia
--------

Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
on neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaetaan myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.

Erikoispainokset
----------------

**Ikaalisten Seudun Matkailulehti** 
ilmestyi kolme kertaa vuodessa tammikuussa, toukokuun lopussa
ja syyskuussa. Se kertoi elävästi monista
mahdollisuuksista viettää elämysrikasta ja
rentouttavaa lomaa Ikaalisten seudulla tai
piipahtaa katkaisemaan muuten vain työn
aherrusta. Matkailulehti oli luettavissa näköispainoksena
sähköisesti.

Nuorten toimitus
----------------

Kesäisin Pohjois-Satakunnassa toimi Nuorten toimitus, jossa kesätyöntekijät toimivat kesätoimittajina lehdessä. Työjakso oli kaksi palkallista viikkoa joiden saldo oli yhteensä 280 euroa.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjois-Satakunnan internetsivut
* Ikaalisten kaupungin internetsivut
* Mediaperhe Oiva:
* Pohjois-Satakunta (porssitieto.fi)
**Valtatie 2** (**"Kakkonen"**) on Harjavallassa sijaitseva tanssilava. Lava on noin kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta Valtatie 2:n ja Kantatie 43:n risteyskohdassa Hiittenharjun ulkoilu- ja virkistysalueen tuntumassa.

Lava on perustettu vuonna 1966 ja se oli aktiivisesti toiminnassa 1980-luvun puoliväliin saakka, sekä lyhyen aikaa 1990-luvun jälkipuoliskolla. Vuonna 2008 toiminta alkoi uudelleen, tällä kertaa alkuperäisen tanssilavarakennuksen vieressä sijaitsevan entisen tennishallin tiloissa. Nykyään tanssipaikka on viralliselta nimeltään *V2*, mutta yleisesti puhekielessä edelleen Valtatie 2 tai Kakkonen. 

Valtatie 2:n tanssikausi ajoittuu talviaikaan lokakuulta huhtikuulle. Tapahtumia järjestetään viikoittain.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiittenharjun ulkoilu- ja virkistysalue (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Tapsukka tarinoi-blogi

Aiheesta muualla
----------------

* V2:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* tanssi.net/Valtatie 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1986** oli jalkapallon naisten SM-sarjan 13. kausi ja kaikkiaan 16. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, jolle saavutus oli seitsemäs Suomen mestaruus.

Sarjajärjestelmä
----------------

Naisten SM-sarja 1985 pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeinen putosi I divisioonaan kaudeksi 1987 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan naisten I divisioonan toiseksi sijoittuneen kanssa.

Joukkueet
---------

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi | Helsinki |
| Herttoniemen Toverit | Helsinki |
| Kaunis Nainen Futis | Helsinki |
| Kemin Into | Kemi |
| Kiffen | Helsinki |
| Kotkan Työväen Palloilijat | Kotka |
| Lappeenrannan Pallo | Lappeenranta |
| Puotinkylän Valtti | Helsinki |
| Turun Palloseura | Turku |
| Turun Pyrkivä | Turku |

Sarjataulukko
-------------

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 18 | 16 | 2 | 0 | 81 | 7 | +74 | **34** |
| 2 | KNF | 18 | 10 | 6 | 2 | 45 | 20 | +25 | **26** |
| 3 | Pyrkivä | 18 | 11 | 1 | 6 | 35 | 25 | +10 | **23** |
| 4 | TPS | 18 | 9 | 2 | 7 | 29 | 28 | +1 | **20** |
| 5 | Kiffen | 18 | 9 | 1 | 8 | 27 | 30 | −3 | **19** |
| 6 | Valtti | 18 | 7 | 3 | 8 | 27 | 35 | −8 | **17** |
| 7 | HerTo | 18 | 6 | 4 | 8 | 22 | 32 | −10 | **16** |
| 8 | Into | 18 | 6 | 3 | 9 | 20 | 29 | −9 | **15** |
| 9 | LaPa | 18 | 1 | 4 | 13 | 10 | 40 | −30 | **6** |
| 10 | KTP | 18 | 2 | 0 | 16 | 21 | 71 | −50 | **4** |

SM-karsinta
-----------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | HyPS | 2−4 | LaPa | Hyvinkää |  |
|  |
|  |  |  |  |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | LaPa | 1−1 | HyPS | Lappeenranta |  |
|  |
|  |  |  |  |

* LaPa säilyi SM-sarjassa yhteismaalein 5−3.

Lähteet
-------

1. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – List of Women League First Level Tables  28.11.2019. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. Viitattu 30.4.2022. (englanniksi)

Kansallinen Liiga -kaudet
1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979   
 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989   
 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999   
 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009   
 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019  
2020 | 2021 | 2022 | 2023

*(1971–1973 epävirallinen naisten SM-kilpailu, 1974–2006 Naisten SM-sarja, 2007–2019 Naisten Liiga)*
**Sinun silmäsi näkivät minut: {Rakkaustarina}** (isl. *Augu þín sáu mig – astarsaga*) on Sjónin vuonna 1994 ilmestynyt romaani. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2004 Liken kustantamana Maarit Kalliokosken suomennoksena.

Arviot suomennoksesta
---------------------

Helsingin Sanomien Janna Kantolasta kirjan groteski maailma, jossa mikään epäinhimillinen ei ole vierasta, tuo parhaimmillaan mieleen Lars von Trierin unohtumattoman sairaalasarjan Riget. Myös Paula Rönni näki, että välillä ollaan groteskiuden puolella. Hänestä kekseliäisyys ja ironian takaa kuultava inhimillisyys tekevät romaanista nautinnollista luettavaa, ja parasta ovat henkilökuvat. Markku Soikkeli nosti arviossaan esiin myytit ja sen, miten mielikuvamme Euroopan historiasta perustuvat niille. Soikkelista teoksen tyylin omaperäisyys on häiritsevän itsetarkoituksellista – ja tavattoman kiehtovaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kantola, Janna: Poiminnat: Ei niin hyvää, ettei jotain pahaakin *Helsingin Sanomat*.  5.5.2004. Viitattu 29.10.2019.
2. ↑  Rönni, Paula: Sjón Sinun silmäsi näkivät minut (rakkaustarina) *Kiiltomato.net*. Viitattu 29.10.2019.
3. ↑  Soikkeli, Markku: Sodassa Euroopan myytit heräävät henkiin *web.archive.org*.  23.8.2007. Portti 2004.  Arkistoitu 23.8.2007. Viitattu 29.10.2019.
**Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1975** oli jalkapallon naisten SM-sarjan kolmas kausi ja kuudes kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Kemin Into, jolle saavutus oli ensimmäinen naisten Suomen mestaruus. IF-Fk ja Ilves putosivat Naisten perussarjaan kaudeksi 1977. SM-sarjaan nousivat Helsingin Ponnistus ja Lahden Sampo.

Sarjajärjestelmä
----------------

Naisten SM-sarja 1976 pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjanousijoita olivat KPT ja MP.

Joukkueet
---------

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
| City-Pallo | Helsinki |
| Helsingin Jalkapalloklubi | Helsinki |
| IF Finströms Kamraterna | Finström |
| Tampereen Ilves | Tampere |
| Kemin Into | Kemi |
| Kuopion Pallotoverit | Kuopio |
| Mikkelin Palloilijat | Mikkeli |
| Turun Palloseura | Turku |

Sarjataulukko
-------------

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Into | 14 | 10 | 3 | 1 | 24 | 5 | +19 | **23** |
| 2 | HJK | 14 | 8 | 6 | 0 | 14 | 4 | +10 | **22** |
| 3 | TPS | 14 | 8 | 5 | 1 | 21 | 6 | +15 | **21** |
| 4 | City-Pallo | 14 | 5 | 4 | 5 | 23 | 21 | +2 | **14** |
| 5 | MP | 14 | 4 | 3 | 7 | 18 | 18 | 0 | **11** |
| 6 | KPT | 14 | 3 | 5 | 6 | 17 | 22 | −5 | **11** |
| 7 | IF-FK | 14 | 4 | 1 | 9 | 17 | 25 | −8 | **9** |
| 8 | Ilves | 14 | 0 | 1 | 13 | 9 | 42 | −33 | **1** |

Suomen mestarit
---------------

Innon pelaajat: Kirsti Aarni, Leila Frondelius, Eila Harju, Tuula Ilmavirta, Päivi Kalasniemi, Arja Ketola, Salme Kinnunen, Aune Koivuaho, Ulla Lehtosaari, Irmeli Leskinen, Marja-Leena Luomanperä, Sirkka Malm, Soile Malm, Merja Pietiläinen, Tuula Räsänen, Kirsti Tervaniemi. Valmentaja: Lauri Viitanen.

Lähteet
-------

1. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – List of Women League First Level Tables  28.11.2019. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. Viitattu 23.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2  *Suomen Palloliiton toimintakertomus 1976*, s. 26. Helsinki: Suomen Palloliitto, 1976. Teoksen verkkoversio (PDF).

Kansallinen Liiga -kaudet
1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979   
 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989   
 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999   
 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009   
 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019  
2020 | 2021 | 2022 | 2023

*(1971–1973 epävirallinen naisten SM-kilpailu, 1974–2006 Naisten SM-sarja, 2007–2019 Naisten Liiga)*
**Anna Šohina** (s. 23. kesäkuuta 1997 Novosinkivo) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Tornado Dmitrovia ja on toiminut joukkueen kapteenina vuodesta 2015 lähtien.

Ura
---

Šohina pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2012-2013 Venäjän pääsarjatasolla Tornado Dmitrovin joukkueessa. Tulokaskaudellaan hän teki 46 ottelussa tehot 33+20=53. Hän pelasi myös kauden aikana alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa voittaen turnauksen maalipörssin kuudella osumalla viidessä ottelussa. Seuraavana vuonna Šohina valittiin Venäjän joukkueen kapteeniksi ja hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Lisäksi hänet valittiin Venäjän aikuisten maajoukkueeseen vuoden 2014 talviolympialaisiin, joissa kuudessa ottelussa syntyi tehot 1+3=4. Vuonna 2015 Šohina pelasi kolmantena vuonna putkeen alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Venäjä sijoittui turnauksessa pronssille Šohinan tehtyä viidessä ottelussa seitsemän tehopistettä.

Kaudella 2015-2016 Šohinan toimiessa Dmitrovin kapteenina joukkue voitti toisena vuonna peräkkäin Venäjän mestaruuden. Vuosina 2016-2019 Šohina voitti kolmesti sarjan pistepörssin sekä kahdesti maalipörssin. Vuonna 2018 hänet valittiin toisen kerran olympialaisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anna Shokhina EliteProspects. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)