recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bobi Wine** (oikealta nimeltään **Robert Kyagulanyi Ssentamu**, s. 12. helmikuuta 1982, Mpigin piirikunta, Uganda) on ugandalainen laulaja, näyttelijä ja poliitikko. Hän haastaa maansa presidentinvaaleissa 2021 istuvan presidentin Yoweri Musevenin. Wine edustaa puoluetta nimeltä National Unity Platform, joka pyrkii muun muassa parantamaan maan koulutuksen ja terveydenhuollon tilaa.

Elämä ja ura
------------

Bobi Wine syntyi vuonna 1982 Mgipissä keskisessä Ugandassa ja muutti myöhemmin perheensä mukana pääkaupunkiin Kampalaan, jonka slummissa hän varttui. Teini-ikäisenä hän kiinnostui taiteesta, ja aloitettuaan Makereren yliopistossa sosiaalitieteiden opinnot hän vaihtoi ne ensimmäisen lukukauden jälkeen musiikin, tanssin ja näyttämötaiteen opintoihin. Hän valmistui vuonna 2003. Saavutettuaan suurta suosiota kantaaottavalla afrobeat-musiikillaan Wine lähti mukaan politiikkaan ehdokkaana vuoden 2017 täydennysvaaleissa, ja pääsi kansanedustajaksi. Elokuussa 2018 armeijan erikoisjoukot pahoinpitelivät hänet hotellihuoneessa Aruan kaupungissa, ja häntä vastaan myös nostettiin syyte maanpetturuudesta. Taustalla oli Winen näkyvä asema presidentti Musevenin arvostelijana. Marraskuussa 2020 oppositiopuolue National Unity Platform (NUP) nimesi hänet presidenttiehdokkaakseen tammikuun 2021 vaaleihin. Vaalien alla joulukuussa hänen apulaisiaan loukkaantui turvallisuusjoukkojen kumiluodeista ja kolme viikkoa ennen vaaleja hänen henkivartijansa kuoli sotilaspoliisin ajoneuvon ajettua tämän päälle.

Lähteet
-------

1. ↑  About Bobi Wine *bobiwine.com*. Viitattu 13.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  "Getto­presidentti" haastaa vanhan rautakouran: Ugandan hallinto valmistautui vaaleihin sulkemalla sosiaalisen median *hs.fi*. Viitattu 13.1.2021.
3. ↑  Local PolicyArkistoitu kopio *nupuganda.org*.  Arkistoitu 6.3.2021. Viitattu 13.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Uganda elections 2021: Who is Bobi Wine? *bbc.com*. Viitattu 23.1.2021. (englanniksi)
5. ↑  Slummissa kasvanut poptähti nousi Ugandan presidentin pahimmaksi viholliseksi – Bobi Wine käänsi pahoinpitelyn poliittisesti hyödykseen *yle.fi*. Viitattu 13.1.2021.
6. ↑  Bobi Wine: From pop star to presidential hopeful in Uganda *dw.com*.  (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Lapinlahden Linnut** on suomalainen vuonna 1995 valmistunut kuusiosainen sketsisarja. Sarja on Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsenten viides sketsisarja. Yhtyeen jäsenten lisäksi sarjassa näyttelivät Heli Sutela, Miina Turunen, ja Puntti Valtonen.

Esitysajat
----------

Sarja ensiesitettiin marras-joulukuussa 1995, jota esitettiin keskiviikkoisin myöhäisillassa. Sarjaa ei ole esitetty uusintana ensiesityksen jälkeen.

### Esityspäivämäärät

| Jakso | Esityspäivä |
| --- | --- |
| 1. | 22.11.1993 |
| 2. | 29.11.1993 |
| 3. | 6.12.1993 |
| 4. | 13.12.1993 |
| 5. | 20.12.1993 |
| 6. | 27.12.1993 |
|

Vastaanotto
-----------

Helsingin Sanomien toimittaja Jarkko Jokelainen kommentoi ensiesityksen aikaan artikkelissaan sarjaa sanoilla: "Meno jatkuu samanlaisena: joukko koheltaa ammattitaitoisesti, vitsit pyyhkivät välillä yli hilseen ja musiikkiesitykset hillitsevät muutoin nopeana ryöppyävää vitsivalkadia".

Sarjan ensimmäisessä jaksossa esitetystä musiikkiesityksestä *Sen pitää olla Raimoa*, jonka musiikkivideon pääosassa oli kirkossa oleva raivoava pastori sai MTV3:n palautepuhelimeen katsojilta kriittistä palautetta, joka kuului: "Taas te pilkaatte, perkele, Jumalaa ja Jeesusta". Yhtyeen jäsen Timo Eränkö kommentoi asiaa Helsingin Sanomien artikkelissa: "Me emme pilkkaa uskontoja, vaan pikkusieluisia uskojia. Me suorastaan vihaamme uskonnon hyväksikäyttäjiä".

Sarjassa esitettyjä sketsejä
----------------------------

### Karpolla on asiaa

Parodia *Karpolla on asiaa* -ohjelmasta.

### Raiskausoikeudenkäynti

Raiskattu nainen joutuu oikeudenkäynnissä nöyryytetyksi.

### Tuhkaa ja tuhkaa

Sleepy Sleepers -yhtyeen jäsenten vuonna 1995 MTV3:lla esitetystä viihdeohjelmasta *Tuhkaa ja timantteja* tehty parodia.

Sarjan musiikkiesitykset
------------------------

Sketsisarjassa esitettiin sketsien lisäksi Lapinlahden Lintujen tekemää musiikkia, jotka julkaistiin yhtyeen vuonna 1995 julkaistulla albumilla *Tyttö huutaa hii!*

| Jakso | Musiikkiesityksen nimi |
| --- | --- |
| 1. | Sen pitää olla RaimoaTyttö huutaa hii! |
| 2. | MunasarjatultaOman asuntonsa kaluste |
| 3. | Älä itke, älä sureEi liian syvälle |
| 4. | PiikkiKohta joku kärsii |
| 5. | MulkkuMä kierrän sua |
| 6. | PäänahanmetsästäjäEn enää sano sanaakaan |

Lähteet
-------

1. 1 2  Lapinlahden Linnut *Elonet*. Viitattu 3.3.2024.
2. 1 2 3 4 5 6  Jokelainen, Jarkko: Lapinlahden Linnut.  *Helsingin Sanomat*, 22.11.1995, s. 59. Näköislehti, tilaajille.
3. ↑  Ohjelmatiedot 22.11.1995.  *Helsingin Sanomat*, 22.11.1995, s. 60. Näköislehti, tilaajille.
4. 1 2 3  Uusitorppa, Harri: Lapinlahden lintu Timo Eränkö ihailee sarjakuvan kapteeni Haddockia, juoppoa häirikköä "Tuhannen tuhatta turskattia, te bassibasuukit".  *Helsingin Sanomat*, 4.12.1995, s. 28. Näköislehti, tilaajille. Viitattu 2.3.2024.
5. ↑  Tyttö huutaa hii! *Fono.fi - Äänitetietokanta*. Viitattu 5.3.2024.
Connor Roberts vuonna 2021.
**Connor Richard John Roberts** (s. 23. syyskuuta 1995 Neath) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän on pelannut seuraurallaan Englannissa eri sarjatasoilla. Kauden 2023–2024 hän aloitti Valioliigassa pelaavassa Burnleyssä ja siirtyi tammikuussa 2024 lainalle mestaruussarjan Leeds Unitediin. Walesin maajoukkueessa hän on pelannut helmikuun 2024 loppuun mennessä 53 ottelua.

Roberts pelasi Swansea Cityn junioreissa ja kuului elokuuhun 2021 saakka seuran omistukseen mutta pelasi myös lainalla Yeovil Townissa, Bristol Roversissa ja Middlesbrough'ssa. Kaudella 2017–2018 Roberts pelasi Swansean joukkueessa Valioliigaa neljä ottelua, joista kolme avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Burnleyn joukkueessa 21 valioliigaottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhden maalin, huhtikuussa Southamptonia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän on pelannut vuodenvaihteeseen mennessä 12 valioliigaottelua. Englannin mestaruussarjassa Roberts on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut 173 ottelua ja tehnyt niissä 15 maalia; otteluista yhden hän on pelannut Middlesbrough'ssa, 43 Burnleyssä ja loput Swanseassa.

Roberts pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan. Helmikuun 2024 loppuun mennessä hän on pelannut 53 maaottelua, joista 47 ottelua avauskokoonpanossa. Hän oli vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa avauskokoonpanossa Walesin kaikissa neljässä ottelussa. Myös MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi Walesin kaikki kolme ottelua, joista kahdessa hän oli avauskokoonpanossa. Hänen maaotteluistaan seitsemän kuului vuoden 2020 EM-kilpailujen karsintaan, kahdeksan vuoden 2022 MM-kilpailujen karsintaan ja kahdeksan vuoden 2024 EM-kilpailujen karsintaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Roberts teki syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan, toisen kesäkuussa 2021 EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan ja kolmannen marraskuussa 2021 MM-kilpailujen karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Connor Roberts Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Lockyer |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 T. Roberts |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 C. Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Norrington-Davies |
18 J. Williams |
19 Brooks |
20 James |
21 A. Davies |
22 Mepham |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page

Walesin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Mepham |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 Johnson |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Lockyer |
18 J. Williams |
19 Harris |
20 James |
21 A. Davies |
22 Thomas |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
**Judith Faulkner** (s. 1943) on yhdysvaltalainen miljardööri. Hän perusti potilastietojärjestelmiä kehittävän Epic Systems Corporationin vuonna 1979 ja toimii edelleen sen toimitusjohtajana. Vuonna 2021 hän omisti 47 prosenttia yrityksestä, arvoltaan 6 miljardia dollaria.

Faulkner kasvoi Haddonfieldissa New Jerseyssa. Hän opiskeli matematiikkaa Dickinson Collegessa Carlislessa Pennsylvaniassa ja sai kesätyön hiukkasfysiikan laboratoriossa University of Rochesterissa, jossa hän tutustui Fortran-ohjelmointikieleen. Vuonna 1965 hän aloitti tohtoriopinnot University of Wisconsinin uudessa tietojenkäsittelytieteen ohjelmassa.
Professori Warner Slack opetti kurssia tietokoneiden hyödyntämisestä lääketieteessä. Vuonna 1969 Faulkner kehitti professori John Greistin alaisuudessa ohjelman, jolla sihteeri voi reikäkorttien avulla luoda aikataulun koko vuodeksi kerrallaan. 1970-luvun alussa Faulkner työskenteli University of Wisconsinissa ryhmässä, joka kehitti tietokantaa potilastietojen seuraamiseen. Vuonna 1979 Faulkner ja Greist perustivat Human Services Computing -yhtiön, josta tuli myöhemmin Epic Systems. Faulkner toimi sekä yhtiön johtajana että kirjoitti kaiken koodin Data Generalin Eclipse-minitietokoneelle.

Epicin ohjelmisto lisäsi laskutusominaisuudet 1980-luvulla ja graafisen käyttöliittymän 1990-luvulla. Vuonna 2004 yhtiö sai 400 miljoonaa sopimuksesta Kaiser Permanenten kanssa. 
Vuonna 2011 yhtiö ylitti yhden miljardin dollarin liikevaihdon. 
Vuonna 2020 floridalainen AdventHealth päätti ottaa ohjelmiston käyttöön 37 sairaalassaan.

Epic ei ole perustamisensa jälkeen ottanut ulkopuolisia sijoituksia tai tehnyt ikinä yritysostoja. Epic Systemia ei voi ikinä myydä tai vielä pörssiin, sillä Faulkner siirsi äänivaltaiset osakkeensa perheensä ja työntekijöiden hallitsemaan trustiin. Äänivallattomat osakkeet on siirretty Roots & Wings -säätiölle, joka käyttää varoja Faulknerin kiinnostuksen kohteisiin lasten aivojen kehittämiseen ja rikosoikeusuudistuksen ajamiseen.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Judy Faulkner *Ceoconnection.com*. CEO Connection. Viitattu 9.2.2024. (englanniksi)
**Petri Mikael Ala-Maunus** (s. 1970 Kuortane) on suomalainen taidemaalari, joka on keskittynyt yksityiskohtaisiin maisemamaalauksiin. Hän teki ensin erityisesti sokerisia*selvennä* auringonlaskuja, mutta hän siirtyi 2010-luvulla tarkkoihin ja jylhiin maisemiin, joissa ei ole näkyvissä ihmisen vaikutusta.

Elämä ja ura
------------

Petri Ala-Maunus syntyi Kuortaneella vuonna 1970. Hän opiskeli 1990–1993 Kankaanpään taidekoulussa. Hän keskittyi maisemaalaukseen, sillä se oli häntä vähiten kiinnostanut maalaustaiteen tyyppi. Ala-Maunus alkoi tehdä omantyylisiä maisemiaan, ja 1990-luvun aikana hän nousi esille taitavista ja sokerisista auringonlaskuista. Niitä hän maalasi eri kokoisille kankaille sekä useille muille materiaaleille pizzalaatikoista vaahteran lehtiin.

Ala-Maunus jatkoi opintojaan Kuvataideakatemiassa ja valmistui vuonna 2011 maisteriksi. Ala-Maunus siirtyi 2010-luvulla maalaamaan jylhiä maisemia, joissa ei ole jälkeäkään ihmisestä. Tarkasti tehdyt teokset ovat 1800-luvulla Düsseldorfin taideakatemiassa syntyneen romanttisen maisemataiteen perintöä. Ala-Maunus on itse korostanut teosten yhteyttä Hudsonjoen koulukuntaan. Ala-Maunuksen teos *Vaara-Suomi* pääsi vuonna 2017 Ateneumin taidemuseoon Eero Järnefeltin *Kasken* paikalle, kun tämä oli vuonna 2017 Suomen-kiertueella. *Vaara-Suomeen* Ala-Maunus siirsi Järnefeltin maiseman vuoteen 2893.

Lähteet
-------

1. 1 2  Petri Mikael Ala-Maunus *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 20.10.2018.
2. 1 2  Petri Ala-Maunus: Esittely Henna ja Pertti Niemistön Kuvataidesäätiö – Ars Fennica sr.  Arkistoitu 23.12.2018. Viitattu 20.10.2018.
3. ↑  Petri Ala-Maunus Galleria Heino. Viitattu 20.10.2018.
4. ↑  Kuvaja, Sini: Kankaanpäässä opiskelleen Petri Ala-Maunuksen teos tuuraa Ateneumissa Järnefeltin klassikkoa *Satakunnan Kansa*.  24.4.2017. Alma Media Oyj.  Arkistoitu 20.10.2018. Viitattu 20.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

Petri Ala-Maunus Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Kyberavaruus** on tietokoneiden ja niiden yhteyksien muodostama virtuaalinen ulottuvuus. Siinä ei voi liikkua fyysisesti vaan vain virtuaalisesti erilaisten tietokoneohjelmien avulla. 

Termi on peräisin tieteiskirjailija William Gibsonin novellista "Burning Chrome" vuodelta 1982, mutta se saavutti huomiota vasta kirjailijan teoksessa *Neurovelho* vuonna 1984.
Gibson kertoo tarvinneensa jonkinlaisen "näyttämön", jolle sijoittaa kertomustensa tapahtumia. Nähtyään nuoria pelaamassa kolikkopelejä ja alkeellisia kotitietokoneita, jotka kytkettiin toisiinsa puhelinyhteydellä, hän yhdisti nämä mielessään kaipaamakseen näyttämöksi. Tälle näyttämölle hän tarvisi jännittävän nimen. *Data-avaruus* tai *infoavaruus* eivät hänelle sopineet. Sen sijaan *kyberavaruus* kuulosti merkitykselliseltä, mutta Gibson ilahtui huomatessaan, ettei sana kuitenkaan todellisuudessa merkinnyt yhtään mitään, jolloin hän saattoi itse määritellä näyttämönsä säännöt.

Katso myös
----------

* Virtuaalitodellisuus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Maria Popova: How William Gibson Coined "Cyberspace" *The Marginalian*.  26.8.2014. Viitattu 28.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Joanna Buick & Zoran Jevtic: *Kyberavaruus vasta-alkaville ja edistyville*, Jalava 1996. ISBN 951-887-079-9

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* NARA

 |

 |
**Dneprin vesivoimalaitos** (ukr. ДніпроГЕС, *DniproHES*) on Ukrainan suurin vesivoimalaitos ja yksi Euroopan suurimmista. Se on Dnepr-jokea hallitsevan kuuden suuren padon ja vesivoimalan muodostaman kaskadin toiseksi alin voimala ja se sijaitsee Zaporižžjan kaupungin kohdalla.

Historia
--------

### Rakennustyöt

Pato rakenteilla noin vuonna 1930.
Venäjän keisarikunnassa kaavailtiin voimalaa Dneprille vuonna 1905. Jo 1800-luvulla oli tehty suunnitelmia saada alun perien koskien hallitsema Dneprin alajuoksu liikennöitäväksi koko matkaltaan. 

Vesivoimalan patoa ja voimalaitosta alettiin rakentaa GOELRO-suunnitelman puitteissa, ja se saatiin valmiiksi Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman puitteissa. Voimalaitoksen suunnitteli professori Ivan Aleksandrov, josta tuli myöhemmin valtion(talous)suunnitelmaviraston, Gosplanin, johtaja. Padon suunnittelivat arkkitehdit Viktor Vesnin ja Nikolai Kolli. 

Padon rakentaminen alkoi vuonna 1927 ja sähköntuotanto lokakuussa 1932. Laitoksen teho oli 560 MW; se oli tuolloin Euroopan suurin voimala ja yksi maailman suurimpia. Rakentamista valvoi yhdysvaltalainen eversti H. Cooper. Voimalaitoksen ensimmäiset generaattorit olivat General Electricin valmistamia. 

Teolliset keskukset Zaporižžja, Kryvyi Rih ja Dnepropetrovsk (nyk. Dnipro) kasvoivat voimlaitoksen rakentamisen aikana sen sähkön käyttäjiksi, mm. alumiinin tuotantokeskuksina. Alumiinin tuotanto liittyi tuolloin lähinnä lentokoneteollisuuden tarpeisiin. Hanke oli samanlainen yhdistetty varustelu-, työllisyys- ja kansantaloutta kiihdyttävä investointihanke kuin Yhdysvaltain TVA-voimalat Tennesseessä noin 10 vuotta myöhemmin. 

### Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan aikana voimalaitos tuhottiin kahdesti. Neuvostoliiton joukot hävittivät sen peräytyessään vuonna 1941. Saksalainen miehittäjä korjasi voimalan ja puolestaan vaurioitti sitä joutuessaan vetäytymään vuonna 1943. 

### Toisen maailmansodan jälkeen

Neuvostoliittolaiset jälleenrakensivat laitoksen vuosina 1944-1949 ja se alkoi taas tuottaa sähköä 1950. Vuosina 1969-1980 patoon rakennettiin toinen voimalaitos, jonka sähköteho oli 828 MW.

Voimalaitos nykyään
-------------------

Pato nykyisin.
Nykyinen pato Dneprin poikki heti Hortytsjan saaren yläpuolella on 800 metriä pitkä ja 61 meträ korkea. Padon rakentaminen nosti Dneprin vedenpintaa sen yläpuolella 37 metriä. Tämän jälkeen myös joen entiset koskialueet muuttuivat navigointikelpoisiksi.

Itsenäinen Ukraina yksityisti voimalaitoksen, joka tuottaa nykyisin 3,64 miljardia kWh vuodessa.

Lähteet
-------

* Encyclopedia of Ukraine

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dneprin vesivoimalaitos**.
* Valokuvia padosta
* GOELROn 85:s juhlavuosi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Valokuvia padosta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lisää valokuvia padosta
* Dneprin vesivoimalan räjähdys
* Venäläiset hyökkääjät tekivät ohjushyökkäyksen Dnipron HEPP:lle – patorakenteita tarkastetaan
*Tämä artikkeli käsittelee World Trade Center -rakennuksia yleensä. Termillä viitataan usein New Yorkin tuhoutuneisiin kaksoistorneihin. Elokuvasta kerrotaan artikkelissa World Trade Center (elokuva).*
**World Trade Center Association** (**WTCA**) perustettiin vuonna 1970 New Yorkissa. Sen tarkoitus on kerätä yhteen niin julkisia kuin yksityisiäkin yrityksiä ja tarjota näille ulkomaankauppaa edistäviä palveluita ja tietoa. Keskuksia on maailmassa yli kolmesataa noin 90 maassa. Keskusten välistä yhteistyötä organisoi kattojärjestö *World Trade Centers Association*, joka on voittoa tavoittelematon epäpoliittinen järjestö.

Suomessa on kolme World Trade Centeriä, jotka sijaitsevat Aleksanterinkadulla Helsingissä, Helsinki-Vantaan lentoasemalla sekä Lemminkäisenkadulla Turussa.

Kuvagalleria World Trade Centereista
------------------------------------

* World Trade Center New Yorkissa ennen Syyskuun 11. päivien iskuja 2001World Trade Center New Yorkissa ennen Syyskuun 11. päivien iskuja 2001
* Nykyinen One World Trade Center, New York CityssäNykyinen One World Trade Center, New York Cityssä
* World Trade Center,  TokiossaWorld Trade Center, Tokiossa
* 7 World Trade Center, New York Cityssä7 World Trade Center, New York Cityssä
* World Trade Center, DenverissäWorld Trade Center, Denverissä
* Beurs-World Trade Center, RotterdamissaBeurs-World Trade Center, Rotterdamissa
* Torre Futura, San SalvadorissaTorre Futura, San Salvadorissa
* World Trade Center, BarcelonassaWorld Trade Center, Barcelonassa
* World Trade Center,  HelsingissäWorld Trade Center, Helsingissä
* World Trade Center, OsakassaWorld Trade Center, Osakassa
* World Trade Center, TaichungissaWorld Trade Center, Taichungissa
* World Trade Centre, MumbaissaWorld Trade Centre, Mumbaissa

New Yorkin World Trade Center
-----------------------------

*Pääartikkeli: World Trade Center (1973–2001)*
*Pääartikkeli: World Trade Center (2001–)*
New Yorkin World Trade Center oli World Trade Centereista tunnetuin. Se oli rakennuskompleksi, johon kuului kokonaisuudessaan seitsemän rakennusta. Projektin suunnitteli amerikanjapanilainen arkkitehti Minoru Yamasaki. Noin 50 000 ihmistä teki töitä päivittäin näissä rakennuksissa.*lähde?* New Yorkin World Trade Centerin rakennukset WTC1, WTC2, WTC3, WTC6 ja WTC7 tuhoutuivat syyskuun 11. päivän iskussa vuonna 2001. Iskujen jälkeen alue on rakennettu täysin uudelleen.

Lähteet
-------

1. ↑  World Trade Centers Association *wtca.org*. Viitattu 21.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **World Trade Centers Association**.
* WTCA OnLine (Arkistoitu – Internet Archive)
Olle Spring ja Leif Sundström 1970-luvulla.
**Karl Olof "Olle" Spring** (s. 3. heinäkuuta 1942 Porvoo) on suomalainen toimittaja.

Spring työskenteli yli 40 vuoden ajan Västra Nyland -lehden palveluksessa. Hän toimi vuosina 1962–1965 lehden toimittajana, vuosina 1965–1971 toimitussihteerinä, vuosina 1971–1979 toimituspäällikkönä ja vuosina 1979–2005 päätoimittajana. Hän on toiminut myös Svenska folkskolans vänner -yhdistyksen lehden Svenskbygdenin toimittajana vuodesta 1988 ja yhdistyksen julkaiseman SFV-kalendernin toimittajana vuodesta 1989.

Paitsi omalla nimellään, Spring on kirjoittanut myös nimimerkillä Kosack. Vuonna 1979 julkaistiin hänen, Ralf Norrmanin (nimimerkki R-man) ja Bo Stenströmin (nimimerkki Sofflockes) pakinakokoelma nimeltä *Treskalldigt*. Springille myönnettiin vuonna 2006 lehdistöneuvoksen arvonimi vuosi sen jälkeen, kun hän jäi eläkkeelle Västra Nylandista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Spring Olle *Uppslagsverket Finland*. Schildts. Viitattu 1.2.2011. (ruotsiksi)
2. ↑  Treskalldigt / Kosack, R-man, Sofflockes ; [ill.: Peik Bäckström] *LIBRIS – Nationella bibliotekssystem*. Kungliga bibliotek. Viitattu 1.2.2011. (ruotsiksi)
3. ↑  Westerlund chefredaktör på VN *svenska.yle.fi*.  9.3.2005. Yleisradio. Viitattu 1.2.2011. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Anssi Pentsinen** (s. 30. elokuuta 1986 Jämsä) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti uransa aikana Jämsänkosken Ilvestä ja Vantaan Hiihtoseuraa.

Pentsinen sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 2011 vapaan hiihtotavan sprintissä 32:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen sprintissä 16:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui vapaan sprintissä 34:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 22:s ja Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan sprintissä 29:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 51:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä 32:s ja vapaan hiihtotavan sprintissä 36:s.

Pentsinen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2008. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 18:s Kuusamon kolmen kilpailun tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2010. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011. Se on yhä hänen paras sijoituksensa maailmancupissa (tilanne 6.3.2018).

Pentsinen voitti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan Suomen-mestaruuden 2018. Sprinttikilpailussa hän saavutti SM-hopeaa 2015 ja 2017. SM-pronssia hän on saanut sprintissä 2013 ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 2019. Parisprintissä hän voitti Suomen-mestaruuden Jämsänkosken Ilveksen joukkueessa vuosina 2013 ja 2015. Viestin Suomen-mestaruuden hän voitti Vantaan Hiihtoseurassa 2017.

Pentsinen lopetti uransa maastohiihtäjänä huhtikuussa 2019.

Pentsinen avioitui urheilutoimittaja Laura Arffmanin kanssa syyskuussa 2017. Pari meni kihloihin vuonna 2015 ja heidän esikoislapsi syntyi loppuvuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Anssi Pentsinen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Lund, Sakari: Pentsinen vaihtaa seuraa - Vantaan Hiihtoseura haastaa Vuokatti Ski Teamin tosissaan  17.8.2015. Yle Urheilu. Viitattu 10.9.2015.
3. ↑  SM-hiihdot 31.3.-2.4.2017 Kontiolahti *live.time4results.com*. Viitattu 4.4.2019.
4. ↑  Matti Heikkinen antoi kaikkensa Ylitorniolla – SM-kultaa voittanut Iivo Niskanen ylistää harjoitustoveriaan, jonka kanssa hän kävi verisiä kamppailuja: "Älyttömän iso apu" *yle.fi*. Viitattu 8.4.2019.
5. ↑  Urheilutoimittaja Laura Arffman ja huippuhiihtäjä Anssi Pentsinen menivät naimisiin - upea häämekko! *iltalehti.fi*. Viitattu 10.9.2017.
6. ↑  Ylen tv-kasvo ja huippuhiihtäjä kihloihin! *Ilta-Sanomat*.  1.1.2016.  Arkistoitu 2.1.2016. Viitattu 1.1.2016.
7. ↑  Syysvauva! Suosittu ruutukasvo Laura Arffman ja entinen maajoukkuehiihtäjä Anssi Pentsinen odottavat lasta *www.iltalehti.fi*. Viitattu 6.7.2019.
Sytytystulppa
Kipinän muodostuminen elektrodien välissä.
**Sytytystulppa** on polttomoottorissa sylinterinkanteen kierretty keramiikkaeristeinen metalliosa, johon johdettu suurjännitteinen sytytysvirta synnyttää kipinän palotilassa olevien tulpan kärkien välissä ja siten sytyttää polttonesteen ja ilman seoksen moottorissa.

Tavallisessa sytytystulpassa on kaksi elektrodia eli kärkeä, keskikärki ja sivukärki. Niiden kärkiväli on normaalisti 0,6–0,9 mm mutta joissakin tapauksissa suurempi, jopa 2,5 mm. Nykyisin käytetään usein ns. monikärkitulppia, joissa on useampi kuin yksi sivuelektrodi.

Erikoisrakenteisessa pintapurkaussytytystulpassa kipinä "liukuu" keskikärjen ja ulkokärjen välissä olevaa eristemateriaalia pitkin, eikä "hyppää" ilmassa kärjestä toiseen kuten tavanomaisissa sytytystulpissa.
Nykyisin sytytystulppa on moottorimallikohtainen osa, joka on valmistettu tietyllä kärkirakenteella, sivukärkien lukumäärällä, kärkivälillä, ja tietyllä lämpöarvolla usein vain yhtä moottorimallia varten.

Kärkien valmistusmateriaalina käytetään erikoismetalliseoksia, koska ne joutuvat kestämään suuria mekaanisia, sähköisiä ja lämpörasituksia. Sytytystulpat ovat kuluvia osia ja ne on määrävälein vaihdettava. Sytytystulppien käyttöikä on eräissä moottorimalleissa jopa 160 000 km.*lähde?* Lasersytytystä on kaavailtu sytytystulppien korvaajaksi korkean puristussuhteen moottoreissa.

Historia
--------

Sytystulpan keksi Étienne Lenoir vuonna 1859 ja hän patentoi sen tämän jälkeen. Sähköiseen sytytykseen kehittivät parannuksia myös muun muassa Nikola Tesla ja Robert Bosch, joka suunnitteli parannuksia magneettoon. Vuonna 1902 Boschille työskennellyt insinööri Gottlob Honold esitteli entistä paremman järjestelmän, joka käytti korkeaa jännitettä magneeton ja sytytystulpan kanssa.

Katso myös
----------

* Plasmasytytys

Lähteet
-------

1. ↑  Jussi Juurikkala: *MMM: Autokäsikirja*, s. 74 – 78. Otava, 1973. ISBN 951-1-00280-5.
2. ↑  SYTYTYSTULPPIEN PERUSTEITA Autotarvike.fi.  Arkistoitu 22.6.2015. Viitattu 9.3.2019.
3. ↑  Jean-François Tissot: Birth of an idea: Etienne Lenoir and the internal combustion engine *charge-magazine.abb.com*.  29.10.2020.  Arkistoitu 18.4.2023. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Electrical Igniter For Gas-Engines *patents.google.com*. Viitattu 19.6.2023. (englanniksi)
5. ↑  The beginnings 1886-1905 *bosch.com*. Viitattu 19.6.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sytytystulppa** Wikimedia Commonsissa
**Delphine Claudel** (s. 23. maaliskuuta 1996 Remiremont, Vosges, Ranska) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa SC Bressaude -seuraa ja on pituudeltaan 168 cm.

Claudel sijoittui 2021 Oberstdorfin MM-kilpailuissa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemäs ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi.

Claudel osallistui maailmancupin kilpailuun ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa joulukuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 22:s joulukuussa 2018. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs niin ikään Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020. Hän on saavuttanut neljä palkintosijaa loppunousuun päättyneillä Tour de Ski -kiertueen päätösetapeilla Val di Fiemmessä. Hän oli tässä 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmas vuosina 2021, 2022 ja 2024 sekä voittaja 2023. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes vuodenvaihteissa 2022–2023 ja 2023–2024. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi Les Roussesin 10 kilometrin väliaikalähtökilpailussa kaudella 2022–2023. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui toiseksi Canmoren 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Delphine Claudel Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Delphine Claudel *Olympedia*.  (englanniksi)
**Amerikanvesispanieli** (engl. *American Water Spaniel*) on amerikkalainen spanieleihin kuuluva koirarotu, joka toimii noutavana lintukoirana. Se on ollut Wisconsinin virallinen osavaltiokoira vuodesta 1985 lähtien.

Alkuperä ja käyttö
------------------

Amerikanvesispanieli polveutuu vesikoirista ja spanieleista, joita maahanmuuttajat veivät mukanaan Pohjois-Amerikkaan. Alkujaan sitä kutsuttiin brown water spanieliksi eli "ruskeaksi vesispanieliksi". Rotu on kehitetty lähinnä vesilintujen metsästykseen, ja se työskentelee ylösajavana ja noutavana lintukoirana. Kokonsa puolesta se soveltuu veneestä ja kojusta metsästämiseen. 1900-luvun alussa englantilaisten noutajien suosio kasvoi Yhdysvalloissa ja amerikanvesispanielit vähenivät huomattavasti. Nykyään rotu on pienilukuinen, vaikka metsästäjät arvostavatkin sitä. Amerikanvesispanieleita on Pohjois-Amerikan ulkopuolella hyvin vähän ja Suomessa on rekisteröity yhteensä 53. Koko maailmassa niitä on noin 7 000 yksilöä.

Ulkonäkö
--------

Amerikanvesispanieli on keskikokoinen, kiharakarvainen, tyypillinen spanieli. Se on helposti oppiva, kestävä ja voimakas. Väriltään se on suklaanruskea tai tummanruskea. Valkoista hyväksytään hiukan rinnassa. Säkäkorkeus on 38–46 cm.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Amerikanvesispanieli on erittäin oppivainen koira, joka rakastaa vettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Amerikanvesispanieli. KoiraNet-Jalostustietojärjestelmä. Haettu 28.1.2019.
2. ↑  American Water Spaniel. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.
3. ↑  American Water Spaniel, Wisconsin State Dog. State Symbols USA. Haettu 28.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
* Suomen Spanieliliitto
* The American Water Spaniel Club (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amerikanvesispanieli**.
**Tuomas Kannisto** on suomalainen luokanopettaja ja muusikko (säveltäjä, sanoittaja ja basisti).

Ura
---

Forssassa varttunut Kannisto soitti bassoa HB-nimisessä bändissä vuodesta 2009 lähtien.

HB-bändin lopetettua aktiivisen toiminnan Kannisto on säveltänyt lauluja muun muassa Jippii-lapsikuorolle ja Cat O' Nine Tails -yhtyeelle.

Vuonna 2019 Kannisto alkoi säveltää opetuslauluja YouTubeen.  Koronapandemian ja etäkoulun myötä kanava sai suosiota ympäri Suomen ja Koulujen Musiikinopettajat ry nimesikin Kanniston vuoden musiikinopettajaksi 2021.

Vuonna 2023 Kannisto voitti YK-liiton, Open Creative Housen ja Euroopan parlamentin Suomen toimiston järjestämän biisihaasteen laulullaan Ihmisoikeuksien julistus. Sittemmin Kannisto on esittänyt samaa laulua muun muassa Tarja Halosen syntymäpäiväseminaarissa.

Vuodesta 2023 alkaen Kannisto on säveltänyt ja sanoittanut lauluja myös Editan oppimateriaaleihin. 

Kannisto on opettanut laulun tekemistä Hiiden opistossa.  Lisäksi hän toimii luokanopettajana Kopun kristillisellä koululla Nummelassa.

Lähteet
-------

1. ↑  HB\_(yhtye)
2. ↑   Jippii joulumusikaali Kipin kapin Betlehemiin
3. ↑   Tuomas Kannisto
4. ↑   Vihtiläisopen Sanaluokkareggaesta tuli todellinen hitti: miehen opetuslauluja kuunnellaan nyt ympäri Suomea
5. ↑  Vihtiläinen Tuomas Kannisto on Vuoden Musiikinopettaja – tubettava opettaja, joka riimittelee lapsille opetuslauluja
6. ↑  Vihtiläinen opettaja Tuomas Kannisto vei voiton biisihaasteessa – puki ihmisoikeuksien julistuksen räpiksi
7. ↑  PRESIDENTTI HALOSEN SEMINAARI: KESTÄVÄN KEHITYKSEN TYÖ MUUTTAA MAAILMAA
8. ↑  Edita
9. ↑  Hiiden Opiston opinto-opas 23-24
10. ↑  Vihtiläinen opettaja Tuomas Kannisto vei voiton biisihaasteessa – puki ihmisoikeuksien julistuksen räpiksi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuomas Kannisto** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset kotisivut
* Tuomaksen opetuslaulut -YouTube-kanava
**Jolkby** on Kirkkonummen kunnanosa, joka sijaitsee Kirkkonummen keskustan koillispuolella n. 30 km Helsingistä länteen. Jolkbyn alue rajautuu etelässä Kirkkonummelta Jorvakseen vievään Vanhaan Rantatiehen, joka on lisäksi osa Kuninkaantietä, lännessä Vesitorninmäkeen, pohjoisessa Keskusmetsään ja idässä Killinmäkeen. Tien eteläpuolelta löytyvät asuinalueet Heikkilä ja Laajakallio, jotka muodostavat Jolkbyn kanssa löyhän yhteenliittymän ja alueilla on muun muassa yhteinen asukasyhdistys. Idässä Jolkbyn lähistöltä löytyy Killinmäki, joka on tunnettu*lähde?* muun muassa keskuslaitoksestaan*selvennä*.

Jolkby on saanut nimensä Kirkkonummen keskustan liepeillä sijaitsevan Jolkbyn kartanon mukaan. Samaa nimeä kantavat muun muassa keskustan läpi virtaava joki Jolkbyån sekä paremmin vesitorninmäkenä tunnettu Jolkbybergen. Jolkbyn kartanon Röman-sukuiset omistajat ovat vaikuttaneet vahvasti alueen kehitykseen, sillä he ovat antaneet maat, joilla on nyt aiemmin sairaalana toiminut kunnanvirasto ja kunnanlääkärin virka-asunto, nykyinen kuvataidekoulu.

Jolkbyn asuinalue on rakennettu pääasiassa 1980-luvulla. Alueella on myös Heikkilän koulu sekä Jehovan todistajien valtakunnansali.

Lähteet
-------

1. ↑  Pala paikallishistoriaa - Kirkkolaaksossa kohtaavat historia ja uusi aika

Aiheesta muualla
----------------

Jolkbyn-Heikkilän-Laajakallion asukasyhdistyksen sivut
**Säilöönotto** oikeustieteellisenä terminä tarkoittaa vapaudenmenetystä, joka ei perustu rikosepäilyyn tai rangaistukseen. Säilöönoton muotoja Suomessa ovat muun muassa ulkomaalaisen säilöönotto ja päihtyneen säilöönotto.

Ulkomaalaisen säilöönotto
-------------------------

Helsingin säilöönottoyksikkö, Niittylänpolku 10, Helsinki.
Ulkomaalaisten säilöönottoa sovelletaan usein turvapaikanhakijoihin joiden henkilöllisyydessä tai matkareitissä Suomeen on epäselvyyksiä. Arviolta noin 10−15 prosenttia turvapaikanhakijoista otetaan vuosittain säilöön. Myös kielteisen päätöksen saanut eli käännytettävä turvapaikanhakija tai muutoin karkotettava ulkomaalainen voidaan ottaa säilöön ennen hänen maastapoistamistaan.*lähde?*

Säilöönotosta päättää kihlakunnan poliisilaitoksen, keskusrikospoliisin, suojelupoliisin tai liikkuvan poliisin päällystöön kuuluva viranhaltija, lyhyessä säilöönotossa myös rajavartiolaitoksen vähintään majurin arvoinen upseeri. Säilöönottopäätös on käsiteltävä käräjäoikeudessa viimeistään neljän vuorokauden kuluessa sen alkamisesta ja sen jälkeen päätös on uudistettava oikeudessa kahden viikon välein. Käytännössä tuomistuin yhtyy aina poliisin vaatimukseen säilöönoton jatkamisesta (Streng, 2000). Säilöönoton kestolle ei ole säädetty takarajaa. VAHO:n selvityksessä (2000) keskimääräinen säilöönottoaika oli 22,3 vuorokautta.*lähde?*

Säilöönottoyksikkö on laitos, joka toimii säilöönotettujen ulkomaalaisten sijoituspaikkana. Suomen ensimmäinen säilöönottoyksikkö toimi syksystä 2002 alkaen Helsingissä Katajanokan entisen vankilan tiloissa. Nykyään säilöönottoyksikkö toimii vastaanottokeskuksen yhteydessä Helsingin Metsälässä vanhassa toimistorakennuksessa ja Joutsenossa. Kaikkien säilöönottoyksiköiden hallinto siirtyi Maahanmuuttovirastolle vuoden 2017 kuluessa.

Katso myös
----------

* Säilöönottoyksikkö
* Turvasäilö
* Internointi
* Ihmisoikeudet
* Liikkumisvapaus
* Liikkumisvapauden rajoitus (psykiatria)

Lähteet
-------

1. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Laki päihtyneiden käsittelystä 461/1973 *finlex.fi*. Edita. Viitattu 13.4.2017.
2. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Ulkomaalaislaki 301/2004 *finlex.fi*. Edita.  Arkistoitu 28.4.2017. Viitattu 13.4.2017.
3. ↑  Vastaanottokeskukset *migri.fi*. Maahanmuuttovirasto.  Arkistoitu 28.4.2017. Viitattu 28.2.2017.
4. ↑  Maahanmuuttoviraston toiminta- ja taloussuunnitelma 2018-2021 Maahanmuuttovirasto. Viitattu 29.2.2017. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Laki ulkomaalaislain muuttamisesta. Säilöönotto
* Muutos alaikäisen säilöönottoon valmisteilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Touko Harri Tapani Siltala** (s. 23. kesäkuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kirjankustantaja. Hän perusti veljensä Aleksi Siltalan kanssa Siltala-kustantamon vuonna 2008 ja toimii sen kustantajana. Vuoteen 2020 saakka Siltala oli myös toimitusjohtajana. Aiemmin Siltala työskenteli pitkään WSOY:llä.

Siltala valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982 pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli WSOY:llä kustannustoimittajana 1982 ja 1984–1987, mainospäällikkönä 1987–1989, suoramarkkinointiosaston johtajana 1989–1991, kotimaisen kaunokirjallisuuden kustantajana 1992–2000 ja kirjallisena johtajana 2000–2008.

Siltala vihittiin Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan kunniatohtoriksi 2017.

Touko Siltalalla on neljä lasta, joista vanhin, historiantutkija Sakari Siltala (s. 1984) työskentelee Siltala-kustantamon kustannustoimittajana. Hän on julkaissut muun muassa Walter Ahlströmin elämäkerran.

Lähteet
-------

1. 1 2  Touko Siltala *375 humanistia*. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Viitattu 6.3.2016.
2. ↑  Rohkeasti yrittäjäksi *375 humanistia*. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Viitattu 6.3.2016.
3. ↑  Arto Forsténista Siltalan uusi toimitusjohtaja, Touko Siltala keskittyy jatkossa kustantajan työhön *Turun Sanomat*.  26.8.2020. Viitattu 1.3.2022.
4. ↑  Filosofisen tiedekunnan kunniatohtorit 2017 Helsingin yliopisto.  Arkistoitu 31.3.2018. Viitattu 25.3.2018.
5. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 852. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
6. ↑  Forsbacka, Jonas: Sakari Siltala breddar bilden av tyrannen som blev Finlands rikaste.  *Hufvudstadsbladet*, 14.10.2023, s. 23–25. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 14.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Hautamäki, Terhi: Kustantamon mies Touko Siltala Yliopisto-lehti 22.6.2017.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Seppo Väinö Ilmari Nevala** (3. marraskuuta 1947 Ylitornio – 4. joulukuuta 2008 Järvenpää) oli suomalainen poliisineuvos ja Suojelupoliisin päällikkö 1996–2007.

Ennen poliisiuraansa Nevala oli muun muassa pääministeri Kalevi Sorsan poliittinen sihteeri. Suojelupoliisissa Nevala aloitti vuonna 1978. Nevalan poliisiuran ylimmät virat olivat sisäministeriön poliisijohtaja (1991), suojelupoliisin apulaispäällikkö ja lopulta suojelupoliisin päällikkö (vuosina 1996–2007). Sisäasiainministeriössä toimiessaan Nevala kannatti suojelupoliisin lakkauttamista. Suojelupoliisin päällikkönä Nevala ehdotti parlamentaarisen valvonnan tehostamisen vaihtoehdoksi sitä, että suojelupoliisin päällikön tehtävä muuttuisi määräaikaiseksi viiden vuoden jaksoissa.*lähde?*

Seppo Nevala joutui syyskuussa 2004 virkavapaalle ja vastaamaan oikeudessa suojelupoliisin toiminnasta. Syytteen mukaan Nevala oli alaisensa, Petri Knapen, kanssa jättänyt saattamatta tutkittavaksi, että niin sanotussa Soneran teleurkintajutussa Supon tutkijana toimineella Martti Pitkäsellä oli laittomasti saatuja televalvontatietoja. Syytteen mukaan tutkinta käynnistettiin vasta sen jälkeen, kun Sonera-juttua tutkinut keskusrikospoliisi ilmoitti Supolle laittomien tietojen paljastumisesta. Syytteet hylättiin käräjäoikeudessa 22. joulukuuta 2004 ja hovioikeudessa 31. maaliskuuta 2005.
*lähde?*
Nevala profiloitui myös niin sanottuihin Stasi-oikeudenkäynteihin johtaneissa vuoden 2002 tutkinnoissa valtiollisen poliisin päällikkönä, mikä huipentui tapaus Alpo Rusiin ja sen jälkipuintiin vuosina 2005–2007. Stasi-listojen asiassa Nevala oli ulkoasiainvaliokunnan kuulustelujen aikana sairauslomilla. Rusin tapauksesta suoritettu esitutkinta ei kuitenkaan johtanut syytteen nostamiseen.*lähde?*

Seppo Nevala jätti eroanomuksensa suojelupoliisin päällikön tehtävästä 27. heinäkuuta 2007 ja jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007. Hän kuoli 4. joulukuuta 2008 61-vuotiaana kotonaan sairauskohtaukseen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuomo Pietiläinen: Supon ex-päällikkö Seppo Nevala on kuollut *Helsingin Sanomat*.  5.12.2008. Viitattu 6.12.2008.
2. ↑  Supon mies vuodesta 1978 *Helsingin Sanomat*.  5.12.2008. Viitattu 6.12.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Seppo Nevalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Faija vaihtaa heviin** (*Like Father, Like Son*) on Rod Danielin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Sen pääosissa näyttelevät Dudley Moore, Kirk Cameron ja Margaret Colin.

Juoni
-----

Taikarohto saa kirurgin ja tämän teinipojan vaihtamaan kehojaan keskenään.

Vastaanotto
-----------

*Video-oppaassa* Asko Alanen ihmetteli, miten 1980-luvun lopulla saatettiin vuoden tai kahden sisällä julkaista monta kehonvaihtoideaan perustuvaa elokuvaa (tämän lisäksi ainakin italialainen *Da grande*, Tom Hanksin tähdittämä *Big* sekä *Paluu teiniksi*, *Vice Versa* ja *Suuri pieni mies*). Tässä tapauksessa tarjotaan hänestä kohkaavaa ja yllätyksetöntä roolienravistelun komiikkaa vain yhden tähden edestä.
Mikael Fränti luonnehti *Helsingin Sanomissa* elokuvaa pöhköksi nuorisokomediaksi, joka käsittelee fantasia-ainestaan yllätyksettömästi ja panee Dudley Mooren näyttelemään väsyneesti.

Lähteet
-------

1. ↑  "Faija vaihtaa heviin", *Video-opas 95*, WSOY 1994.
2. ↑  Fränti, Mikael: Elokuva.  *Helsingin Sanomat*, 17.11.1992, s. 47. Näköislehti (maksullinen).
Ritarikunnan tunnuksia
**Serafiimiritarikunta** (ruots. *Serafimerorden*) on Ruotsin korkea-arvoisin ritarikunta.

Ritarikunta perustettiin kuningas Fredrik I:n päätöksellä 23. helmikuuta 1748. Alkujaan ritarikunnan jäsenillä oli vastuu valvoa Ruotsin köyhiä, orpoja ja mielisairaita auttavia laitoksia. Jäsenet olivat tärkeitä vaikuttajia tällä saralla 1700- ja 1800-luvuilla, ja avun antajille myönnettiin kunnianosoitusta kiitoksena tästä. Kunniamerkki on valkoiseksi emaloitu kultainen Maltan risti, jonka sakaroiden välissä on tyylitellyt enkelikuviot. Merkkiä kannetaan vaaleansinisessä, rinnan yli oikealta vasemmalle kulkevassa nauhassa tai vaihtoehtoisesti koristeellisessa serafinpäistä ja patriarkanristeistä muodostuvassa ritarikuntaketjussa. 

Ritarikunnan jäsenelle laaditaan aina vaakuna (mikäli sitä ei ennestään ole), joka hänen kuoltuaan ripustetaan Tukholman Riddarholmskyrkaniin. Ritarikunnan jäsenen hautajaispäivänä kirkossa kuullaan niin sanottu Serafim-soitto, jolloin Riddarholmskyrkanin kelloja soitetaan tauottomasti kello 12 ja 13 välillä. Tällä perinteellä kunnioitetaan korkea-arvoisen vainajan muistoa.

Ritarikunnan jäsenyyskriteerejä kiristettiin tuntuvasti vuonna 1975: ritarikunnan jäsenyyden voi saada Ruotsin kuningashuoneen jäsenen lisäksi vain ulkomainen valtionpäämies tai tähän rinnastettava henkilö valtiovierailujen yhteydessä. Ritarikunnan suurmestari on Ruotsin hallitseva kuningas tai kuningatar.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

* ritari

Ritarikunnan jäseniä
--------------------

Ritarikunnan tuoreimmat ruotsalaiset jäsenet ovat Länsi-Götanmaan herttua, prinssi Daniel, joka sai jäsenyyden avioituessaan kruununprinsessa Victorian kanssa 19.6.2010  sekä heidän tyttärensä prinsessa Estelle, joka sai jäsenyyden kastajaisissaan 22.5.2012.

Suomalaisia Serafim-ritareita ovat presidentit Carl Gustaf Emil Mannerheim (1919), Lauri Kristian Relander (1925), Pehr Evind Svinhufvud (1932), Kyösti Kallio (1938), Juho Paasikivi (1952), Urho Kekkonen (1956), Mauno Koivisto (1982), Martti Ahtisaari (1994), Tarja Halonen (2000) ja Sauli Niinistö (2012). Suomen presidenteille on aina heidän virkaanastumisensa jälkeen laadittu Serafim-ritarikuntaa varten vaakuna ja tunnuslause. Aatelistaustaisilla Mannerheimilla ja Svinhufvudilla nämä olivat kuitenkin olemassa jo ennen presidenttiyttä. Suomalainen kreivi Gustaf Mauritz Armfelt lyötiin Serafim-ritariksi vuonna 1789.

Lähteet
-------

1. ↑  Seraphim Toll September 19th *The Royal Palaces*.  2022.  Arkistoitu 14.11.2022. Viitattu 14.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Royal Order of the Seraphim *wawards.org*. Viitattu 14.11.2022.
3. ↑  The Royal Order of the Seraphim *Tallinn Museum of Orders of Knighthood*.  25.7.2018. Viitattu 14.11.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Serafim-ritarikunnan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Ordnar *Kungahuset*.  2022. Viitattu 14.11.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Serafim-ritarikunta Ruotsin kuninkaallisen hovin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Górznon taistelu** oli Puolan–Ruotsin sodan aikana käyty taistelu Hermann Wrangelin johtamien ruotsalaisten ja Stanisław Potockin johtamien puolalaisten välillä 2. helmikuuta 1629 lähellä Górznon kaupunkia nykyisessä Puolassa. Taistelu päättyi ruotsalaisten voittoon.

Tausta
------

Kuvauksissa käytetyt Hermann Wrangel (yllä) ja Stanisław Potocki.
Ruotsalaisjoukot olivat talvella 1628–1629 siirtyneet talvimajoitukseen, joka osoittautui erityisen hankalaksi edellisen kyläm kesän ja sitä seuranneen huonon sadon ja ruokatilanteen takia. LisäksiStanisław Koniecpolskin komentama puolalaisen ahdisteli jatkuvasti ruotsalaisten varuskuntia. Ruotsalaisten sijaiskomentajana tuolloin palvellut Axel Oxenstierna päätti lopulta tehdä lopun hyökkäyksistä. Oxenstierna määräsi asialle kenttämarsalkka Hermann Wrangelin, jonka tehtävänä oli löytää ja tuhota puolalaisten pääjoukko.

Taistelu
--------

2. helmikuuta 1629 Wrangelin johtamat noin 3 400 ruotsalaista kohtasivat Stanisław Potockin komentaman noin 4 000:n puolalaisen joukon lähellä Górznoa. Potocki oli komentajana varsin kokematon. Hänen tarkoituksenaan oli houkutella Wrangel tekemään suora rintamahyökkäys puolalaisia vastaan, mutta Wrangel jakoi tämän sijaan ratsuväkensä kahtia ja hyökkäsi puolalaisten sivustoja vastaan. Puolalainen jalkaväki osoittautui hyvin haavoittuvaksi ratsuväkeä vataan. Heiltä puuttuivat esimerkiksi monille länieurooppalaisille armeijoille tyypilliset pitkät peitset.Taistelu päättyi puolalaisten tappioon.

Seuraukset
----------

Puolalaisten tappiot olivat lähes puolet Potockin mukana olleesta armeijasta. Oxenstierna selosti sittemmin kuningas Kustaa II Aadolfille, kuinka 500 puolalaista oli otettu vangiksi. Ruotsalaiset olivat vallanneet myös puolalaisten kuormaston ja neljä kenttätykkiä. Kaikkiaan tappiot olivat yhtä suuret, kuin puolalaisten tappiot kahdessa aikaisemmassa taistelussa Dirschaussa ja Mewessä.

Wrangel yritti heti voittonsa jälkeen vallata vielä vallata Thornin kaupungin, mutta sen piiritys epäonnistui.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olli Bäckström: *Polttolunnaat - Eurooppa sodassa 1618–1630*, s. 441-443. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. ISBN 978-952-222-394.