recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Yetnebersh Nigussie vuonna 2011.
**Yetnebersh Nigussie** (s. 24. tammikuuta 1982 Ambrahan) on etiopialainen juristi ja ihmisoikeusaktivisti, joka työskentelee vammaisten oikeuksien hyväksi. Hänelle myönnettiin vuonna 2017 oikeudenmukaisuuspalkinto (Right Livelihood), joka jaettiin Tukholmassa 1. joulukuuta 2017.

Elämäkerta
----------

Yetnebersh Nigussiellä on seitsemän sisarusta, hänen isänsä tuli pappisperheestä. Viiden vuoden iässä hän sairasti aivokalvontulehduksen. Maaseudulla ei ollut tarvittavaa hoitoa ja se johti tytön sokeuteen. Sokeuden johdosta Nigussie välttyi lapsiavioliitolta, mikä oli hyvin yleistä Amaricin pohjoisosassa asuville tytöille. Nigussien isoäiti järjesti tytölle paikan katoliseen sokeiden kouluun Shashemenessa. Vammaiset tytöt olivat alimmassa yhteiskuntaluokassa. Kahdentoista vuoden iässä Nigussie huomasi, että hän ei ollut samanlainen kuin muut lapset. Nigussie jatkoi opintoja Menelik II-oppilaitoksessa Addis Abebassa ja pääsi Addis Abeban yliopistoon, jossa hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 2006.

YK: n yleissopimus
------------------

Nigussie on sitoutunut vammaisten oikeuksia koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimukseen. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **"** | Keskity henkilöön äläkä vammaan. Meillä on yksi vamma, mutta 99 muuta kykyä, joiden varaan rakentaa. | **"** |
| – Yetnebersh Nigussie  |

Palkinnot ja palkinnot
----------------------

* AMANITARE-palkinto seksuaalista ja lisääntymisterveyttä edistäville lakimiehille, 2003, Johannesburg, Etelä-Afrikka.
* Yksilöpalkinto erinomaisesta HIV/aidsin ehkäisy- ja torjuntatoiminnasta, jonka myönsivät Addis Abeban kaupunki yhteistyössä Addis Abeban HIV/aidsin ehkäisy- ja valvontatoimiston (HAPCO) kanssa. 7. lokakuuta 2005 Addis Abeba, Etiopia.
* Paras HIV/AIDS-kansallinen aktivisti, yleislääkäriyhdistyksen pakinto, 2005, Addis Abeba, Etiopia.
* World of Difference 100 -palkinto, jonka kansainvälinen naisjärjestö (TIAW) myönsi vuonna 2011.
* Right Livelihood -palkinto, 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Yetnebersh Nigussie *Light for the World*.  Arkistoitu 28.4.2019. Viitattu 3.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Yetnebersh Nigussie *The Right Livelihood Award*. Viitattu 3.5.2019.
3. ↑  "Yetnebersh Ngussie". rightlivelihoodaward.org.
4. ↑  Ethiopia Investor website
5. ↑  "2017 års Right Livelihood-pris" (Arkistoitu – Internet Archive).


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Riikinkukkorausku** (*Potamotrygon motoro*) on Etelä-Amerikassa Amazonin alueella elävä rauskulaji joka on täydellisesti sopeutunut makeaan veteen vaikka sen esi-isät olivat mereisiä. Paikalliset ihmiset pelkäävät tätä kalaa enemmän kuin piraijoja sillä se sitä on värityksensä ansiosta vaikea erottaa joenpohjasta ja jos sen päälle astuu se käyttää pyrstössään olevaa myrkkypiikkiä. Myrkky ei ole ihmiselle vaarallista mutta pisto on kylläkin hyvin tuskallinen (vastaa useampaa ampiaisenpistoa). Kaikesta huolimatta riikinkukkorausku on suosittu laji yleisöakvaarioissa sillä se sopeutuu hyvin vankeuteen ja sen tiedetään lisääntyneen vankeudessa. Myös erittäin suuriin kotiakvaarioihin mielenkiintoinen laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Täysikasvuinen riikinkukkorausku on 50–70 cm pitkä ja 30 cm leveä. Selkäpuoli on ruskea ja musta-keltaisten rengaskuvioiden kirjoma.

Ravinto
-------

Riikinkukkorausku saalistaa pieniä pohjaeläimiä kuten matoja, nilviäisiä ja pieniä kaloja.

Akvaariossa pidettäessä sille voi tarjota ruoaksi esim. muikkua ja silakkaa. Kauppojen kuivamuoniin tämä kala ei koske lainkaan.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

aikuiselle riikinkukkorauskulle akvaario saisi olla laajapinta-alainen, ja kooltaan vähintään 700–1000 litraa. Akvaarion korkeus on epäolennainen seikka riikinkukkorauskun akvaariossa. Laaja pinta-ala on tärkeää, sillä rausku liikkuu lähinnä pohjaa pitkin, ja suurena lätyskänä tarvitsee tilaa. Akvaariossa tulisi olla laajoja hiekka-alueita ja järeä suodatus. Nostelee kaivautuessaan kasveja pohjalta, joten ei kasviakvaarioon soveltuva kalalaji. Samaan akvaarioon käyviä lajeja ovat lähinnä erittäin suuret plekot ja erittäin suuret kirjoahvenet. Syö pienemmät lajit.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Drioli, M. & Chiaramonte, G.: *Potamotrygon motoro* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2005. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.8.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Potamotrygon motoro* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1297913
* Wikispecies: Potamotrygon motoro
* ADW: Potamotrygon\_motoro
* ARKive: potamotrygon-motoro
* BOLD: 183095
* CoL: 4M4R9
* EoL: 205366
* FishBase: 6382
* GBIF: 2419333
* iNaturalist: 110338
* IRMNG: 10150538
* ITIS: 564439
* IUCN: 39404
* NCBI: 86373
* Species+: 68478
* WoRMS: 882142

 |

 |
**Tesväri** on humuspitoinen metsäjärvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 31,4 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 22 kilometriä länteen.

Maantiede
---------

Tesväri on rannoiltaan varsin mutkitteleva. Järvi on saareton, rannoilla on jonkin verran asutusta. Reitti järven luoteisosan Lamminperänlahdelta järven kaakkoiskolkkaan on noin puolitoista kilometriä. Tesväriä erottaa sen itäpuolisesta Puujärvestä kapeimmillaan 30 metriä leveä kannas. Tesvärin kaakkoiskolkasta virtaa kapea salmi Puujärveen, jonka korkeustaso on kymmenen senttimetriä Tesväriä alempi. Tesväriin virtaa oja pohjoisesta Kolmjärvestä. Tesvärin länsipuolella sijaitsee Fiskarsinjoen alueeseen kuuluvat Pirunlinnan Suonia ja Lauklampi. Tesvärin ja Lauklammen välissä sijaitsee Herniemenkallion luonnonsuojelualue (85 metriä mpy).

Maa- ja metsätalous sekä asutus hajakuormittavat Tesväriä, jonka ekologinen tila on hyvä. Vesi on ruskeaa, mutta kirkasta.

Tesväri (23.023.1.005) kuuluu Puujärven valuma-alueeseen (23.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen päävesistössä (23). Toinen jakovaihe on Lohjanjärven alue (23.02). Tesväri on Puujärven alueen toiseksi laajin vakavesi, ero laajimpaan eli Puujärveen on kuitenkin huomattavan suuri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tesväri, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.5.2021.
3. 1 2 3 4  Tesväri *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 6.5.2021.
4. ↑  Tesväri. Järviwiki. Viitattu 6.5.2021.
5. ↑  Puujärven valuma-alue (23.023). Järviwiki. Viitattu 6.5.2021.
Umm Salama kirjoitettuna yhteen sidottuna arabialaisena ligatuuritekstinä.
**Umm Salama bint Abi Umayya** (arab. أُمّ سَلَمَة هِنْد بِنْت أَبِي أُمَيَّة‎ ) (580 tai 596 – 678 tai 679 tai 680 tai 683), oli yksi profeetta Muhammedin kolmestatoista vaimosta, joiden joukossa hän kuului Uskovaisten äideiksi kutsuttuun yhdeksän vaimon ryhmään. Umm Salama oli Muhammedin vaikutusvaltaisimpia vaimoja ja hänen nimensä esiintyy 175:n tai jopa 375:n *hadith* -kertomuksen kertojaketjussa eli *isnadissa.* Šiiat katsovat, että Khadijan jälkeen Umm Salama on Muhammedin tärkein vaimo eikä Aiša (joka taisteli Alia vastaan).

Umm Salama oli alun perin Abu Salaman vaimo. Molemmat osallistuivat kahteen pakomatkaan Mekasta Abessiniaan, Hänen miehensä kuoli taistelussa saamiinsa haavoihin vuonna 625, minkä jälkeen laillisen ajan odotettuaan, Umm Salama meni naimisiin Muhammedin kanssa 4. maaliskuuta 626. Toisen tiedon mukaan avioliitto solmittiin Medinassa vuonna 624 ennen Badrin taistelua. Umm Salama oli viimeinen Muhammedin elossa ollut vaimo.

Umm Salaman historiallisuutta ei ole varmistettu, sillä häntä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa eli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen.

Katso myös
----------

* Muhammed
* Muhammedin historiallisuus
* Muhammedin vaimot

Lähteet
-------

* Al-Tabari: *The History of al-Tabari. Volume XXXIX. Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors. Translated and annotated by Ella Landau-Tasseron*. State University of New York Press, 1998. Teoksen verkkoversio.
* Ibn Ishaq: *The Life of Muhammad. A translation of Ishaq’s sirat rasul Allah with introduction and notes by A. Guillaume*. Oxford University Press, 1955. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Ibn Hisham: *Profeetta Muhammedin elämäkerta (suom, Jaakko Hämeen-Anttila)*. Basam Books, 1999. ISBN 952-9842-27-9.
* Sayeed, Asma: *Women and the Transmission of Religious Knowledge in Islam*. Cambridge University Press, 2013. ISBN 978-1-107-03158-6. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  al-Tabari, 1998, s. 176
2. ↑  al-Tabari, 1998, s. 175
3. ↑  Ibn Hisham, 1999, s. 454; Ibn Ishaq, 1955, s. 792
4. ↑  Sayeed, 2013, s. 25
5. ↑  Sayeed, 2013, s. 35
6. ↑  al-Tabari, 1998, s. 177
7. ↑  Ibn Hisham, 1999, s. 454
8. ↑  Ibn Ishaq, 1955, 792
**Umpilisäketulehdus** (lääketieteessä myös **appendisiitti**) on umpilisäkkeen tulehdus, jota kutsutaan arkikielessä **umpisuolentulehdukseksi**, vaikka umpisuoli on oikeasti eri asia kuin umpilisäke ja tulehtuu vain harvoin. Nykyään myös lääkärit ja Terveyskirjasto.fi kuitenkin toisinaan käyttävät tätä arkikielen termiä potilaiden kanssa, jotta potilaiden on helpompi ymmärtää diagnoosia.

Oireet
------

Umpilisäkkeentulehduksen yleisimpiä oireita ovat kuume, kylkikipu, oksentelu, pahoinvointi, ripuli, ruokahaluttomuus, ummetus, vatsakipu ja vatsan turvotus.

Syyt
----

Umpilisäketulehdus on umpilisäkkeen tukkeutumisesta johtuva tulehdussairaus, jota esiintyy noin 7 prosentilla ihmisistä ja useimmiten 10–30-vuotiailla. Tulehduksen aiheuttaja on hapenpuute umpilisäkkeessä tai umpilisäkkeen ontelon tukkeutuminen.

Hoito
-----

Tulehdus lievenee useimmissa tapauksissa itsestään, mutta umpilisäke joudutaan joissain tapauksissa leikkaamaan. Leikkauksia tapahtuu Suomessa vuosittain noin 6 000.  Myös pelkkä antibioottihoito saattaa olla toimiva ratkaisu, joka voi riittää yksinään hoitamaan tulehdusta. Esimerkiksi koteloituneissa tapauksissa antibioottia käytetään valikoidusti ennen leikkausta. Nykytietämyksen mukaan useimmat umpilisäkkeen tulehdukset hoituvat leikkauksen sijaan antibioottihoidolla.

Komplikaatiot
-------------

Puhjennut ja tulehtunut umpilisäke johtaa hengenvaaralliseen vatsakalvontulehdukseen, joten diagnoosi ja oikea hoito olisi hyvä saada mahdollisimman ajoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kielitoimiston sanakirja
2. 1 2 3  Terveyskirjasto: umpilisäketulehdus Viitattu 21.3.2012
3. ↑  Terveyskirjasto: Millainen on umpisuolentulehdus?
4. 1 2 3  Oireet.fi: umpilisäkkeentulehduksen oireet Viitattu 21.3.2012
5. 1 2 3  Lääkärikirja: umpilisäketulehdus Viitattu 21.3.2012
6. 1 2  Uusi tutkimus: Tulehtuneelle umpilisäkkeelle riittäisi monessa tapauksessa antibiootti – "Yli 2 500 leikkausta voitaisiin jättää vuosittain tekemättä" *Yle Uutiset*.  26.9.2018. Viitattu 14.6.2022.
7. ↑  Uusi tutkimus: Tulehtuneelle umpilisäkkeelle riittäisi monessa tapauksessa antibiootti – "Yli 2 500 leikkausta voitaisiin jättää vuosittain tekemättä" Yle, 2018

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Umpilisäketulehdus** Wikimedia Commonsissa
**Yaesu** on japanilainen amatööriradiovalmistaja. Se perustettiin vuonna 1959.

Yaesu Musenin amatööriradioita
------------------------------

### Käsiradiopuhelimet ~ 5 W

Käsiradiopuhelimet ja autoradiopuhelimet ovat yleensä 70 cm:n ja 2 m:n amatööriradioaaltojen alueelle lähettäviä radioita. Käsiradiopuhelinten suurimmat tehot ovat yleisesti QRP-luokkaa eli 5 W. 

| **Käsiradiopuhelimet** | **FT2DE** | **FT3DE** | **FT-4VE** | **FT-4XE** | **FT-60R**  | **FT-65E** | **FT-70DE** | **VX-6E** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

### Autoradiopuhelimet ~ 50 W

Autoradiopuhelimet lähettävät yleensä samalle aallonpituusalueelle, mutta ovat teholtaan yleisesti 40 W UHF:llä ja 50 W VHF:llä. Kuitenkin on myös 80 W - 100 W VHF-lähetyksiä.

| **Autoradiopuhelimet** | **FT2980E** | **FT7900E** | **FT8900R** | **FTM100DE** | **FTM400XDE** | **FTDX101MP** | **FTDX101MP** | **FTM-3100E** | **FTM-3200DE** | **FTM-3207DE** | **FTM-7250DE** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

### Tukiasemaradiot ~ 100 W

HF+6m - tai toisella tavalla nimettyinä HF+50 MHz -radiot ovat perinteisimpiä ja varsinaisimpina amatööriradiona pidettyjä radioita. Niiden kyky lähettää on laaja: yleensä MF-alueelta 160:n, HF-alueelta 80:n, 40:n, 30:n, 20:n, 17:n, 15:n, 12:n ja 10:n sekä VHF-alueelta 6 metrin aaltoalueen lähetyksiä. Joissain Icomeissa on 4 m:n alue. Joissain Yaesuissa ja Kenwoodeissa on myös 160 m:n ja HF:n sekä 6 m:n lisäksi myös 2 m ja 70 cm niin kuin käsiradiopuhelimissa ja autoradiopuhelimissa yleensä.

Jotkut QRP- eli vähätehoradiolähettimet ovat lähetysteholtaan vain 5 W, vaikka niissä on samat aaltoalueet kuin tukiasemaradioissa.

Yaesun digitaalinen lähetysmuoto on C4FM. Muita amatööriradoiden lähetysmuotoja ovat Icomin sekä Kenwoodin D-Star ja yleinen lisenssimaksuton DMR. DMR:ää käytetään myös ammattiradioliikenteessä ja sen järjestelmässä radiolähettimen voi yksiöidä rekisterinumerolla niin, että niillä voi lähettää tekstiviestejä. 

| **HF+6m -tukiasemaradiot** | **FT818ND** | **FTDX10** | **FTDX101MP** | **FTDX101D** |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
**Orménio** (kreik. Ορμένιο, kath.kreik. Ορμένιον, *Orménion*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Länsi-Traakiassa lähellä maan pohjoisrajaa. Se kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Trígonon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Trígonon kunnallisyksikköön. Orménio muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ορμενίου, *Topikí Koinótita Ormeníou*). Kylän väkiluku on 557 (vuonna 2011).

Eurooppatietä E85 Orménion lähellä.
Orménio sijaitsee Évros-joen länsirannalla Bulgarian rajan lähellä linnuntietä noin 36 kilometriä luoteeseen Orestiádan kaupungista. Kylän pohjoispuolella Bulgarian rajalla sijaitsee koko Kreikan pohjoisin piste (41°44′56″N, 26°10′24″E). Myös Turkin raja on suhteellisen lähellä. Orménion ohi kulkee Eurooppatie E85, jonka varrella kylä on ensimmäinen asutus Kreikan puolella Bulgariasta tultaessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Ormenio, village, Orestiada *Greek Travel Pages*. Viitattu 20.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orménio** Wikimedia Commonsissa
Virginia Zeani vuonna 1963.
**Virginia Zeani** (21. lokakuuta 1925 Solovăstru – 20. maaliskuuta 2023 West Palm Beach, Florida) oli romanialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän debytoi Bolognassa toukokuussa 1948 tulkitsemalla Violettan roolin Giuseppe Verdin oopperassa *La traviata*. Hän oli tuolloin viime hetkellä valittu tuuraaja vailla kokemuksia orkesterin kanssa esiintymisestä sekä harjoittelua. Lopulta Zeani esiintyi uransa aikana laulajana yhteensä 648 kertaa. Ura lavalla kesti 34 vuoden ajan; ohjelmisto kattoi kaikkiaan 69 oopperaa ja laajan roolien kirjon. Näihin rooleihin lukeutuivat muiden muassa Lucia di Lammermoor, Gilda, Elvira, Senta, Aida ja Magda Sorel. Vuonna 1957 Zeani loi Blanche de la Forcen roolin Francis Poulencin oopperassa *Karmeliittain tarinoita*.

Zeani esiintyi Metropolitan-oopperassa, La Scalassa, Pariisin oopperassa, Covent Gardenissa ja Rooman oopperassa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Beniamino Giglin, Franco Corellin, Alfredo Krausin, Luciano Pavarottin, Plácido Domingon, Shirley Verrettin ja Grace Bumbryn kanssa. Zeani vetäytyi lavalta vuonna 1982 ja jatkoi uraansa musiikin parissa työskentelemällä opettajan ominaisuudessa. Hän piti 22 vuoden ajan Indianan yliopistossa miehensä, basso Nicola Rossi Lemenin kanssa studiota, jolla harjoittelivat muiden muassa Sylvia McNair, Angela Brown, Elizabeth Futral, Elina Garanča, Vivica Genaux ja Ailyn Perez.

Lähteet
-------

1. ↑  Gramilano: Interview with Virginia Zeani at 90 "My brain believes that I’m eternally young"
2. ↑  Virginia Zeani, Versatile and Durable Soprano, Dies at 97 *The New York Times*.  21.3.2023. Viitattu 27.3.2023.
3. 1 2  Schmopera: Interviewing the Greats: Virginia Zeani

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Oskar Hertwig 1906
**Oskar Wilhelm August Hertwig** (myös **Oscar**, 21. huhtikuuta 1849 Friedberg, Hessenin suurherttuakunta — 25. lokakuuta 1922 Berliini, Saksa) oli saksalainen eläintieteilijä, embryologi ja solubiologi.  Hän havaitsi ensimmäisenä siittiösolun ja munasolun tumien yhdistymisen olennaisen roolin hedelmöittymisessä tutkittuaan merisiilien munasolujen hedelmöittymistä vuonna 1875. Hän kehitti myös niin sanotun alkiolehtiteorian yhdessä veljensä Richard von Hertwigin kanssa.

Ihmisen ja selkärankaisten solukehityksen kuvausta kirjassa *Lehrbuch der Entwicklungsgeschichte des Menschen und der Wirbeltiere* (1906)
Hertwig opiskeli lääketiedettä ja eläintiedettä Jenassa, Zürichissä ja Bonnissa. Hänet nimitettiin anatomian lehtoriksi Jenan yliopistossa vuonna 1875 ja professoriksi 1881. Vuodet 1888 - 1921 Hertwig toimi anatomian ja kehityshistorian professorina Berliinin yliopistossa ja oli myös yliopiston Anatomisch-Biologische Institutin johtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Georg Uschmann: Hertwig, Oscar Wilhelm August *Neue Deutsche Biographie 8*.  1969. Viitattu 6.12.2014. (saksaksi)
2. 1 2 3  Oskar Hertwig *Encyclopædia Britannica*.  2014. Viitattu 6.12.2014.
3. 1 2  *Weilin + Göösin tietosanakirja 2*, s. 606. Espoo: Weilin + Göös, 1992.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Oskar Freysinger** (s. 12. kesäkuuta 1960) on sveitsiläinen poliitikko, joka edustaa Sveitsin kansanpuoluetta (UDC).

Elämäkerta
----------

Freysinger opiskeli saksankielisessä koulussa Sionissa, ja myöhemmin hän opiskeli saksalaista kirjallisuutta ja filosofiaa sekä ranskankielistä kirjallisuutta saaden loppututkinnon 1985.

Freysinger on opettanut Lycée-Collège de la Plantassa vuodesta 1987.

Vuodesta 1997 vuoteen 2001 hän kuului Sveitsin kristillisdemokraattiseen puolueeseen.

Hän oli Sveitsin kansanpuolueen kansanedustajana vuodesta 2003 vuoteen 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oskar Freysinger *Parliament*. Viitattu 26.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Freysingerin kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Nautintaselitelmä** on aiemmin käytössä ollut asiakirja, joka maa-alueen jakotoimituksessa laadittiin varsinaisen maanjaon perustaksi. Siinä lueteltiin kullekin jako-osakkeelle kuuluvat tilukset sekä niiden pinta-alat ja jyvitysarvot. Nautintaselitelmään kuului kartta ja karttaselitelmä, johon tiluskuvion tiedot merkittiin. Nautintaselitelmästä nähtiin kuinka suuren osan jako-osakkaan omistamat jyvitysarvot olivat kaikkien jaettavien tilusten yhteisestä jyvitysarvosta. Jakotoimitusta ei voinut suorittaa ennen kuin jako-osakkaat olivat hyväksyneet nautintaselitelmän tai se oli hyväksytty tuomioistuimen päätöksellä joko sellaisenaan tai muutettuna.

Nautintaselitelmästä säädettiin asetuksessa jakolaitoksesta (82/1916) sen 97–100 pykälissä. Sitä käytettiin myös asetuksen kumonneessa jakolaissa (604/1951) 106 pykälässä ja lain nojalla annetussa jakoasetuksessa (407/1952) 7 luvussa. Jakolaki kumottiin kiinteistönmuodostamislailla (554/1995).

Lähteet
-------

1. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 14, palsta 500, hakusana nautintaselitelmä. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1964.
2. ↑  *Iso tietosanakirja*. Osa 9, palstat 191–192, hakusana nautintaselitelmä. Helsinki: Otava, 1935.
Dodge Charger
**Dodge Charger LX** on uusin Dodge Charger-mallisukupolvi, joka valmistetaan Kanadan Ontariossa, Bremptonissa. Aiempiin Charger -sukupolviin poiketen se on neliovinen sedan. Auto on kuitenkin takavetoinen kuten edeltäjänsä. Malli tuli myyntiin vuonna 2006 ja se perustuu samaan LX -pohjalevyyn Chrysler 300C:n ja Dodge Magnumin kanssa. Perusmallit **SE** ja **SXT** ovat varustettuja V6 -moottorilla, ja tehokkaammissa versioissa käytetään V8 -moottoreita.

Chargerista on tehty myös poliisiautoversio, joka yritetään saada kilpailemaan Ford Crown Victorian kanssa Yhdysvaltojen poliisiautomarkkinoilla.

Erikoismallit
-------------

Vuonna 2005 esiteltiin **SRT-8** malli New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä. Tämän mallin moottorina on 6,1 -litrainen Hemi ja siinä on tehokkaammat Brembon jarrut sekä erilainen sisusta ja keula kuin perusmalleissa. 

Vuonna 2006 esiteltiin **Daytona R/T** malli Chicagon autonäyttelyssä. Autossa on tehokas 5,7 -litran Hemi -moottori sekä päivitetty jousitus ja renkaat. Edessä on pieni spoileri ja konepellissä sekä takalokasuojissa on Hemi -tarrat retrohenkisesti. Daytona R/T -malli oli alun perin saatavana vain kahdella vanhalla värillä, jotka ovat "Go ManGo!"-metallihohto-oranssi vuoden 1970 Chargerista ja "Top Banana"- keltainen myös vuodelta 1970. Uutena värinä tuli myöhemmin myös "TorRed".

Vuonna 2006 esiteltiin myös New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä **Super Bee**-malli mallivuodeksi 2007. Tässä mallissa on sama 6,1 -litrainen Hemi -moottori kuin SRT-8:ssa, mutta värit olivat erikoiset "Detonator Yellow", "Blue Pearl", ja "Hemi Orange". Lisäksi siinä on mustat "Suber Bee" -teippaukset. Tätä mallia valmistetaan vain rajoitettu 1000 kappaleen erä.

Moottorit
---------

* **SE** (2700 cm3) (EER) - 192 hv
* **SE/SXT** (3500 cm3) (EGJ) - 253 hv (186 kW), 339 Nm
* **R/T** (5700 cm3) (Hemi) - 345 hv (254 kW) @ 5000 r/min, 525 Nm @ 4000 r/min, 250 km/h, 0-100 km/h n. 6 s
* **Daytona R/T** (5700 cm3) (Hemi) - 355 hv (261 kW), 529 Nm
* **SRT-8/Super Bee** (6100 cm3) (Hemi) - 431 hv (317 kW), 569 Nm
Dodge Polara 1970
**Dodge Polara** on Dodgen täysikokoinen automalli, jota valmistettiin vuosina 1960–1973 neljän sukupolven verran.

Sukupolvet
----------

### Ensimmäinen sukupolvi

Ensimmäisen sukupolven Polara tuli rinnakkaismallinsa, huonommin varustellun Dodge Matadorin kanssa Dodgen malliston huipulle. Auton muotoilupiirteitä hallitsee rakettimainen perä. Autossa on enemmän kromia kuin Matadorissa ja sen muotoilu on hyvin massiivista. Rinnakkaismalli Matador poistui markkinoilta jo vuonna 1961, mutta Polaraa valmistettiin vielä neljän sukupolven ajan.

### Kehitys

Vuonna 1961 samalla kuin rinnakkaismalli Matador poistui markkinoilta, Polarasta tuli Dodgen ainoa täysikokoinen automalli. Samana vuonna auton siipiä muutettiin korkeammaksi. Auton muotoilu oli nyt täysin erilaista kuin muilla jenkkimerkeillä ja täysikokoisia Dodgeja myytiin vähemmän kuin koskaan ennen, ainoastaan 14 032 autoa vuodessa.

### Moottorit

* **6.3 V8** 6286 cm³ - 330 hv @4600 r/min

**Dodge Polara mk3** eli Polaran kolmas sukupolvi esiteltiin vuonna 1965, edeltäjästään poiketen se oli jälleen oikea täysikokoinen automalli joka perustui samaan pohjalevyyn Plymouthin ja Chryslerin täysikokoisten mallien kanssa. Malliston huipulle Polara ei kuitenkaan enää päässyt vaan sen paikan vei uusi Dodge Monaco.

Toinen sukupolvi
----------------

### Kehitys

Tämän sukupolven mallien muotoilua muutettiin joka vuosi hieman, jotta auto saatiin pidettyä modernin näköisenä. Muotoilupiirteisiin kuuluu sekä kulmikkaita että pyöreitä muotoja.

Kolmas sukupolvi
----------------

**Dodge Polara mk3** eli Polaran kolmas sukupolvi esiteltiin vuonna 1965, edeltäjästään poiketen se oli jälleen oikea täysikokoinen automalli, joka perustui samaan pohjalevyyn Plymouthin ja Chryslerin täysikokoisten mallien kanssa. Malliston huipulle Polara ei kuitenkaan enää päässyt vaan sen paikan vei uusi Dodge Monaco.

### Kehitys

Tämän sukupolven mallien muotoilua muutettiin joka vuosi hieman, jotta auto saatiin pidettyä modernin näköisenä. Muotoilupiirteisiin kuuluu sekä kulmikkaita että pyöreitä muotoja.

Neljäs sukupolvi
----------------

Uusi, leveämmin muotoiltu Polara-malli, joka tuli myyntiin vuonna 1969, mallin tuotanto lopetettiin vuonna 1973 ja sen paikkaa mallistossa piti Dodge Monaco seuraavan neljän vuoden ajan, kunnes epäonnistunut Dodge St. Regis -malli tuli myyntiin. Auto perustuu Chryslerin C-koriin.

### Moottorit

| Malli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **7.2** | V8 | 7206 cm³ | 246 kW (335 hv) @ 4400 r/min | 636 Nm @ 3200 r/min | SAE |

Mitat
-----

* Pituus: 5755 mm
* Leveys: 2020 mm
* Korkeus: 1390 mm
* Akseliväli: 3098 mm
* Raideleveys (e/t): 1577/1610 mm
* Maavara: 140 mm
* Omamassa: 2015 kg
* Polttoainesäiliö: 87 l

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dodge Polara** Wikimedia Commonsissa
**Timo Tapani Rotonen** (s. 16. heinäkuuta 1959 Pudasjärvi) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Hän toimi viimeksi Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä Pääesikunnassa vuosina 2018–2019.

Aiemmin Rotonen toimi Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen ensimmäisenä johtajana 2015–2017. Sitä edeltävissä tehtävissä hän on palvellut logistiikkapäällikkönä Pääesikunnassa, huoltopäällikkönä Maavoimien esikunnassa, esikuntapäällikkönä Puolustusvoimien/Maavoimien materiaalilaitoksen esikunnassa, komentajana Helsingin ilmatorjuntarykmentissä, Oriveden asevarikon päällikkönä, vanhempana osastoupseerina Helsingin ilmatorjuntarykmentissä, osastopäällikkönä Ilmatorjuntakoulussa ja patterinpäällikkönä Oulun ilmatorjuntapatteristossa.

Rotosella on kokemusta YK:n rauhanturvatehtävissä (UNPREDEP) entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, jossa hän toimi Pohjoismaiden yhteisessä pataljoonassa (NORDBAT) pataljoonaupseerina sekä apulaiskomentajajana (UNTSO) Lähi-idässä.

Rotonen valmistui Sotakorkeakoulusta vuonna 1991. Hän on opiskellut Italiassa NATO Defense Collegessa ja Yhdysvalloissa Naval Postgraduate Schoolissa. Rotonen ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 2012, kenraalimajuriksi vuonna 2014 ja kenraaliluutnantiksi 2018. Hän jäi reserviin vuoden 2019 lopusta.

Lähteet
-------

* Timo Rotosen Curriculum Vitae puolustusvoimat.fi -sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Rotosesta kenraaliluutnantti – Yksi uusi nimi kenraalikuntaan *Yle Uutiset*. Viitattu 6.12.2018.
2. ↑  Puolustusvoimien sotatalouspäällikkö, kenraaliluutnantti Timo Rotonen tarkasti ilmapuolustusharjoituksen *Maavoimat*.  16.11.2019. Viitattu 3.7.2020.
**Benjamin Harold "Benh" Zeitlin** (s. 14. lokakuuta 1982 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.

Zeitlin tunnetaan parhaiten ensimmäisestä ohjaamastaan täyspitkästä elokuvasta "Beasts of the Southern Wildista". Elokuva voitti lukuisia palkintoja eri elokuvafestivaaleilla, ja Zeitlin itse sai Oscar-ehdokkaiden joukkoon parhaan ohjauksen kategoriassa.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Carl Hugo Lindberg** (16. helmikuuta 1863 – 27. tammikuuta 1932) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Hugo Lindbergin vanhemmat olivat varatuomari Karl Henrik Lindberg ja Betty Antoinette Lindqvist. Hän oli naimisissa Alfhild Lindbergin (1871–1935) kanssa, perheen pojasta Kaj Henrik Rainer Florentin Lindbergistä (s. 1901) tuli sisätauteihin erikoistunut lääketieteen ja kirurgian tohtori. Lindberg työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksessa arkkitehtina. Hän tutki graniitin käyttöä rakennusaineena ja myötävaikutti siihen, että 1900-luvun alun Suomen jugend-arkkitehtuurissa alettiin käyttää luonnonkiveä rakennusten materiaalina. Lindberg sai vuonna 1919 ensimmäisenä Suomessa yliarkkitehdin arvonimen.

Rakennuksia
-----------

* 1902-1907 Kotiniemen kasvatuslaitos, Vilppula, nykyisin Vilppulan vankila
* 1904 Päivölän Virkistyskoti, Nummela
* 1904 Yrjönkatu 7, Helsinki

Lähteet
-------

* Hugo Lindbergin elämäkerta Kansallisbiografiassa
* Find A Grave : Hugo Lindberg

### Viitteet

1. ↑  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 359. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Kotiniemen kasvatuslaitos
3. ↑  Päivölän virkistyskoti (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  korttelit.fi (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Andrei Tsumak** (s. 1959 Pietari, Venäjä) on venäläissyntyinen suomalainen näyttelijä-ohjaaja. Hän on käynyt Pietarin teatteriakatemian vuosina 1978–1983. Tsumak muutti Suomeen vuonna 1987. Hän toimi näyttelijä-ohjaajana Savonlinnan kaupunginteatterissa vuosina 1987–1993, minkä jälkeen hän on ohjannut muun muassa Jyväskylän ja Lahden kaupunginteattereissa, Tampereen ylioppilasteatterissa ja Rovaniemen Teatterissa. Tsumak työskentelee kouluisäntänä Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa.

Tsumak on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa, kuten *Rukajärven tie* (1999), *Rentun ruusu* (2001), *Umur* (2002) ja *Napapiirin sankarit* (2010) ja ollut mukana myös televisiosarjoissa *Ratamo*, *Aktivistit*, *Mogadishu Avenue* , *Kotikatu* ja *Sipoon herttua*

Filmografia
-----------

* *Helsingin herra* – vastaava mestari
* *Rukajärven tie* (1999) – venäläinen Korolissa
* *Maamiehen päiväkirja* (2001)
* *Rentun Ruusu* (2001) – venäläinen tullimies
* *Umur* (2002) – venäläinen sotilas
* *Mosku – lajinsa viimeinen* (2003) – Rupipään sakkia
* *Luonto ja terveys* (2006)
* *Tali-Ihantala 1944* (2007) – venäläinen ääni
* *Helppo elämä* (2009) – Sergei
* *Napapiirin sankarit* (2010) – Sergei
* *Hella W* (2011) – Vasili Terentjev
* *Tappajan näköinen mies* (2016) – Krasnyj

Lähteet
-------

1. 1 2  Harju, Hannu: Andrei Tsumak.  *Helsingin Sanomat*, 29.7.1999.
2. ↑  Mustalaisleiri muuttaa Rovaniemen teatteriin *yle.fi*.  27.8.2001, päivitetty 4.6.2008. Viitattu 15.10.2019.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Andrei Tsumak Elonetissä.   Viitattu 15.10.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Andrei Tsumak Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Andrei Ivanovitš Zelentsov** (ven. Андре́й Ива́нович Зеленцо́в; 1896 Nižni Novgorod – 15. elokuuta 1941 Louhen piiri) oli neuvostoliittolainen prikaatinkomentaja*selvennä*, joka tunnetaan erityisesti Suomussalmen taisteluiden 163. divisioonan komentajana talvisodassa.

Henkilökuva
-----------

Zelentsov syntyi Nižni Novgorodissa Volgan varrella vuonna 1896. Hän aloitti sotilasuransa Venäjän keisarikunnan armeijassa Aleksandrovin sotaopistossa vuonna 1915 ja valmistui vuonna 1917 Kiovan ilmailukoulusta lentäjä-tähystäjäksi ja yleni samalla luutnantiksi. Zelentsov liittyi 7. maaliskuuta 1918 vapaaehtoisesti puna-armeijaan ilmailuopettajaksi. Hän toimi rykmentinkomentajana vuosina 1922–1927 ja sen jälkeen Moskovan sotilaspiirin esikunnassa vuoteen 1931 saakka. Zelentsov suoritti Sota-akatemian iltaopiskeluna ja valmistui vuonna 1932. Hän toimi taktiikanopettajana jatkokursseilla vuosina 1931–1936 ja hänet ylennettiin everstiksi 4. joulukuuta 1935.

Talvisota
---------

Talvisodassa Zelentsov komensi Suomussalmen taisteluissa Neuvostoliiton 163. divisioonaa, jonka tehtävänä oli vallata ensin Suomussalmi ja jatkaa etenemistä kohti Oulua katkaistakseen Suomen, jolloin Suomi olisi menettänyt maayhteyden Ruotsiin. Zelentsovin divisioona ei kuitenkaan operaatiossaan onnistunut, vaan joutui vetäytymään Suomumussalmelta joulukuun lopulla 1939. Zelentsovin divisioonan apuun oli tulossa Neuvostoliiton 44. divisioona, jonka suomalaiset kuitenkin tuhosivat lähes kokonaan.

Toinen maailmansota
-------------------

Talvisodan jälkeen Zelentsov nimitettiin Neuvostoliiton 88. jalkaväkidivisioonan komentajaksi 14. kesäkuuta 1940 ja hänet ylennettiin samana päivänä kenraalimajuriksi. Zelentsov kaatui jatkosodassa Suomen vastaisella rintamalla Louhessa 15. elokuuta 1941 Saksan ilmavoimien syöksypommittajan iskussa. Hänet on haudattu Murmanskiin.

Lähteet
-------

* Raunio, Ari; Kilin, Juri: *Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota*. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5.
"**Yesterdays**" on Jerome Kernin säveltämä ja Otto Harbachin sanoittama amerikkalainen popkappale ja jazzstandardi vuodelta 1933. Se esitettiin ensimmäisen kerran Broadway-näytelmässä *Roberta*. Musikaalista tehtiin elokuvaversio vuonna 1935, ja kappale oli yksi neljästä alkuperäisestä musiikkinumerosta jotka otettiin mukaan elokuvaan. Kappaleen lauloi elokuvassa Irene Dunne ja muissa pääosissa olivat Randolph Scott, Fred Astaire ja Ginger Rogers.

Kappale julkaistiin alun perin nimellä "Yesterday", ja ensimmäinen rivi oli nuottijulkaisussa kirjoitettu yksikössä "Yesterday, yesterday", mikä ei rimmannut seuraavan säkeen lopun "sequester'd days" kanssa. Myöhemmissä julkaisuissa tämä painovirhe on korjattu muotoon "Yesterdays, yesterdays".

Kappaleen on kääntänyt suomeksi Sauvo Puhtila nimelle "Eilinen".

Lähteet
-------

1. 1 2  Jeremy Wilson: Yesterdays *JazzStandards.com*. Viitattu 6.4.2010. (englanniksi)
2. ↑  Roy Hemming: *The Melody Lingers On: The Great Songwriters and Their Movie Musicals*, s. 93. Newmarket Press, 1999. ISBN 1557043809. (englanniksi)
3. ↑  Alec Wilder ja James T. Maher: *American Popular Song: The Great Innovators, 1900–1950*, s. 69. Oxford University Press US, 1972. ISBN 0195014456. (englanniksi)
4. ↑  Hakutulos kappaleelle Eilinen *Suomen äänitearkisto r. y. tietokanta 1901–1999*. Viitattu 6.4.2010. [vanhentunut linkki]
**Timo Saarnio** (s. 1944 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja kalustesuunnittelija. Hän on keskittynyt 1990-luvun lamasta alkaen kalusteisiin ja suunnitellut erityisesti tuoleja.

Ura
---

Saarnio valmistui sisustusarkkitehdiksi 1971 Taideteollisesta oppilaitoksesta Helsingistä. Valmistuttuaan Saarnio työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa Helsingissä kymmenen ensimmäistä vuotta. Hänen päätöitään tältä ajanjaksolta ovat muun muassa Valion pääkonttorin sisustus Helsingissä 1975–1977 ja Bagdadin konferenssikeskus Irakissa 1978–1981. 

Saarnio aloitti 1982 työskentelyn omassa sisustusarkkitehtitoimistossa, jossa hän suunnitteli sisustuksia useiden yritysten pääkonttoreihin. Asiakkaita olivat muun muassa Kemira, Perusyhtymä, Fiskars, Partek, Jaakko Pöyry Oy ja Haka. Vuodesta 1982 hän on myös toiminut huonekalusuunnittelijana ja osallistunut useisiin suunnittelukilpailuihin. 1990-luvun lamasta lähtien hän on ollut pelkästään kalustesuunnittelija.

Saarnio suunnitteli 1987 Intimo-kalustesarjan ensin omalle yritykselleen Intimo Oy:lle, sittemmin mallisto siirtyi Martela Oy:lle. Intimo-sarjaan kuuluvat julkitilakäyttöön tarkoitetut yleistuolit, nojatuolit, sohvat ja pöydät. Yhdestä puuosasta ilman liitoksia valmistetun Una-tuolin Saarnio suunnitteli vuonna 1995 P. O. Korhonen Oy:lle.

Vuodesta 1992 Timo Saarnio on työskennellyt freelance-huonekalusuunnittelijana ja tehnyt yhteistyötä muun muassa Martelan, P. O. Korhosen, Selka-Line Oy:n, italialaisen Horm srl:n ja japanilaisen Interior Center Co. Ltd:n kanssa. 

Saarnio on osakkaana Arktis-toimistossa, jonka suunnittelijana hän toimii.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

Saarnio on palkittu lukuisissa eri muotoilukilpailuissa.

Saarnio on saanut Taideteollisuuden Valtionpalkinnon 1990. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin kolmevuotinen Valtion taiteilija-apuraha. Hän on toiminut myös Taideteollisessa korkeakoulussa tuntiopettajana sekä SIO:n ja Ornamon luottamustehtävissä.

Vuonna 1996 hän vastaanotti kolme merkittävää muotoilualan palkintoa:

* Ensimmäinen palkinto kansainvälisessä Asahikawa-96 kilpailussa Japanissa, kilpailutyönä Woody–tuoli
* Ensimmäinen palkinto Forsnäs–kilpailussa Ruotsissa, kilpailutyönä Duetto–tuoli
* Red Dot -palkinto korkeatasoisesta suunnittelutyöstä Saksassa, kilpailutyönä Una–tuoli

Vuonna Saarnion Pack-tuoli valittiin 1998 Vuoden tuoliksi Udinen kansainvälisillä huonekalumessuilla Italiassa. Saarnion Una-tuoli valittiin 1999 Brnossa näyttelyn parhaaksi huonekaluksi (Best of Mobis) Tšekin tasavallassa. Samana vuonna Saarnio sai SIO:n Vuoden kalustesuunnittelija -palkinnon Habitare–messuilla Helsingissä Clip–tuolillaan ja vastaanotti "Good Design Awardin" Japanissa Woody-Stack-tuolilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Saarnio, Martela
2. 1 2 3  Hannu Pöppönen, Tuoli sukellusveneeseen. Helsingin Sanomat 1.6.2014 s. B 31
3. ↑  Vuoden kalustesuunnittelija (SIO), SIO ry. Internet Archive 21.10.2017. Viitattu 23.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Saarniosta Designarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Näkymä İlisun kylään.
**İlisu** (ven. Елису, *Jelisu*) on kylä Qaxin piirissä Azerbaidžanissa. Se sijaitsee 1200–1400 metrin korkeudella Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä virtaavan Qaraçay-joen laaksossa 12 kilometriä Qaxista koilliseen. Asukkaita on noin 3 400 henkeä.

1700-luvulla İlisusta tuli Kaukasuksen molemmin puolin asuvien tsahurien sulttaanikunnan keskus. İlisun sulttaanikunta liitettiin Venäjään vuonna 1807, ja lopullisesti se lakkautettiin vuonna 1844 viimeisen sulttaanin liityttyä imaami Šamilin joukkoihin. 1800-luvun lopulla kylä tunnettiin sen lähellä sijaitsevista kuumista kivennäisvesilähteistä.

Nykyään İlisu on suosittu matkailukohde. Kivestä rakennetun kylän nähtävyyksiin kuuluvat linnoituksen rauniot ja erikoinen moskeija. Lähistöllä sijaitsee İlisun luonnonsuojelualue.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Štšukina, Ju.A.: *Azerbaidžan*, s. 200. Moskva: Vokrug sveta, 2010. ISBN 978-5-98652-286-9.
2. 1 2 3  John Noble, Michael Kohn, Danielle Systermans: *Georgia, Armenia & Azerbaijan (3rd edition)*, s. 279. Victoria, Oakland, London: Lonely Planet, 2008. ISBN 978-1-74104-477-5.
3. ↑  *Narody Rossii: entsiklopedija*, s. 386. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-082-7.
4. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona (CD-rom): Jelisu*. Moskva: Adept, 2002 (alkuperäisjulkaisu 1890–1907).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **İlisu** Wikimedia Commonsissa
Hugo ja Ilma Malmi (o.s. Durchman).
**Hugo Johannes Malmi** (vuoteen 1906 **Malm**; 5. maaliskuuta 1878 Helsinki – 1. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli insinööri ja vuorineuvos, joka suunnitteli ja rakennutti Imatrankosken vesivoimalan ja oli Imatran Voiman ensimmäinen toimitusjohtaja. 

Malmin vanhemmat olivat rautatievirkamies Karl Malm ja Sofia Lönnberg. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1903 ja tuli samana vuonna Tie- ja vesirakennushallituksen apulaisinsinööriksi, kohoten myöhemmin vanhemmaksi insinööriksi. Vuosina 1916–1917 hän toimi työpäällikkönä voimalaitostyömailla, vuodesta 1918 hän oli valtion Koskivoimakomitean yli-insinööri ja vuodesta 1923 Koskivoimatoimiston johtaja.

Malmin päätyö oli Imatrankosken vesivoimalan suunnittelu ja rakentaminen vuosina 1918–1929, voimalan valmistuttua hänestä tuli sen pääjohtaja ja vuonna 1932 Imatran Voiman toimitusjohtaja. Vuosina 1934–1950 hän oli koskitoimikunnan puheenjohtaja ja vuosina 1941–1948 Oulujoen vesivoimalat omistaneen Oulujoki Oy:n toimitusjohtaja. Hän toimi myös useissa eri valtion komiteoissa ja vuosina 1922–1925 suomalais-norjalaisessa rajakomissiossa sekä edusti Suomea alansa kansainvälisissä kongresseissa. Teknillisten seurojen yhteisvaliokunnan puheenjohtaja hän oli vuosina 1930–1939.

Malmi oli ahkera kirjoittaja, joka julkaisi juttuja alansa lehdissä ja laati teoksen *Imatra ja sen kahlitseminen* (1949). Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvo vuonna 1948.

Malmin puoliso vuodesta 1906 oli Ilma Maria o.s. Durchman.

Lähteet
-------

* Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 493. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

Aiheesta muualla
----------------

* Hoffman, Kai: Vuorineuvos Hugo Malmi (1878–1952). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Malmi, Hugo hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Tallin kuljettajan Sandy Stuvikin mestaruusauto Aasian Formula Renault-kaudella 2010
**Asia Racing Team** on macaolais-kiinalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2003, jolloin talli kilpaili Aasian Formula Renault Challenge -sarjassa. Seuraavana vuonna talli sijoittui toiseksi Aasian Formula Renault -sarjassa.Vuonna 2005 tallin kuljettaja Hiroyuki Matsumura voitti Macaon Grand Prix -kilpailun. Seuraavana vuonna talli voitti Aasian Formula Renault -sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 talli sijoittui jälleen sarjan toiseksi. Vuonna 2008 talli sijoittui toiseksi Formula Asia sarjassa ja voitti Asian Drivers Trophyn. Talli debytoi myös Formula BMW Pacific -sarjassa samana vuonna. Vuonna 2009 talli kilpaili Aasian Porsche Carrera Cup -sarjassa voittaen kaksi kilpailua. Seuraavana vuonna talli voitti jälleen Aasian Formula Renault -sarjan mestaruuden. Talli kilpaili myös Aasian Formula BMW-sarjassa samana vuonna. Vuonna 2011 talli kilpaili GT Asia Championship -sarjassa ja Formula Pilota China -sarjassa. Talli järjestää myös ajokoulutusta nuorille kuljettajille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Team History Asia Racing Team (ART) Motorsports.  Arkistoitu 11.1.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  GT Asia Championship Asia Racing Team (ART) Motorsports.  Arkistoitu 11.1.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Racing School Asia Racing Team (ART) Motorsports.  Arkistoitu 11.1.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Asia Racing Team
Jyväskylän seminaarin naisoppilaita 1920-luvulla.
**Auskultantti** eli **opettajakokelas** tai **opetusharjoittelija** on opettajankoulutustaan suorittava henkilö, joka on edennyt käytännöllisen harjoittelun vaiheeseen. Yleensä nimitystä käytetään normaalikoulussa opettajan pedagogisten opintojen harjoittelua suorittavasta opiskelijasta, mutta nykyisissä opettajankoulutuksen järjestelyissä on mahdollista suorittaa harjoittelu myös tavallisessa koulussa, joita kutsutaan tässä yhteydessä "kenttäkouluiksi".

Nimitys auskultantti on peräisin latinan verbistä *auscultare* ’kuunnella’ ja viittaa siihen, että erityisesti 1800-luvulla tyypillisin opettajankoulutuksen opetusmuoto oli pätevän opettajan pitämien oppituntien seuraaminen. Rinnakkaiskoulujärjestelmän aikana kansakoulunopettajaseminaarien viimeisen vuoden opiskelijoita kutsuttiin auskultanteiksi, samoin kuin oppikoulunopettajiksi normaalikouluissa pätevöitymässä olleita maistereita ja kandidaatteja.

Aineenopettajaksi opiskeleva auskultantti suorittaa opettajan pedagogiset opinnot (60 op) yleensä yhdessä lukuvuodessa. Tällöin harjoittelu normaalikoululla ja teoriaopetus opettajankoulutuslaitoksella limittyvät toisiinsa. Usein opinnot suoritetaan opiskelun loppuvaiheessa, jolloin ne edeltävät välittömästi valmistumista. Pedagogiset opinnot voi suorittaa myös erillisinä opintoina. Tähän kehotetaan erityisesti muutoin päteviä, ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita henkilöitä, jotka työskentelevät epäpätevinä opettajina.

1900-luvun alkupuolelta alkaen aina 1950-luvulle kansakoulunopettajaseminaarien pääsyvaatimuksena oli kansakoulu-, myöhemmin keskikoulututkinto. Ylioppilaiden olikin 1930-luvulle saakka mahdollista pätevöityä kansakoulunopettajiksi vuodessa seuraamalla seminaaria **hospitantteina**. Mahdollisuus lakkasi, kun Jyväskylän seminaari muuttui Kasvatusopilliseksi korkeakouluksi, joka erikoistui ylioppilaiden kouluttamiseen kansakoulunopettajiksi.

Katso myös
----------

* Auskultointi
**Aurvandil** on skandinaavisessa mytologiassa jättiläinen ja näkijätär Gróan aviomies.
Thor heitti Aurvandilin jäätyneen varpaan taivaalle, jossa se muuttui kirkkaaksi tähdeksi.

Kun Thorin ja Hrungnir-jättiläisen välisessä taistelussa Thorin päähän oli uponnut kivensirpale, tarjoutui Gróa poistamaan sen ja lauloi loitsunsa Thorin pään yllä, kunnes kivi alkoi irrota. Kun Thor ajatteli toiveikkaasti, että sirpale poistetaan, hän halusi palkita Gróan loitsuistaan. Hän kertoi Gróalle, että oli kahlannut pohjoisesta Élivágarin yli ja kantanut Gróan aviomiehen Aurvandilin selässään olevassa korissa Jotunheimista. Yksi Aurvandilin varpaista oli juuttunut koriin ja jäätynyt kiinni. Thor katkaisi varpaan ja heitti sen taivaalle, missä siitä tuli tähti nimeltä Aurvandilin varvas. Hän lisäsi, että ei menisi kauan kun Aurvandil palaisi kotiin. Gróa oli niin iloinen miehensä paluusta, että unohti loitsunsa. Niinpä kivensirpale jäi Thorin otsaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aurvandil *Encyclopedia Mythica*. Viitattu 11.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Aurvandil *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 11.11.2020. (norjaksi)
**Hugo** on staattisten verkkosivujen generointiin käytettävä ohjelmisto. Ohjelmistoa on sanottu nopeimmaksi olemassa olevaksi sivuja tuottavaksi ohjelmaksi. Hugo on toteutettu Go-ohjelmointikielellä ja sen ensimmäiset versiot on kehittänyt Steve Francia, joka julkaisi ensimmäisen version vuonna 2013.
Ohjelmistoa verrataan Ruby-kielellä toteutettuun Jekyll-ohjelmistoon, jonka on sanottu aloittaneen pienimuotoinen vallankumous vuonna 2008. Ohjelmisto on julkaistu avoimena lähdekoodina.

Toiminta
--------

Staattisen sivun generaattori tukee merkintäkieltä, jonka mukaan ohjelma muodostaa varsinaiset tiedostot verkkosivulle. Tämän etuna on, että käyttäjän ei tarvitse tuntea HTML:ää, joka helpottaa sivujen luomista, ja staattiset sivut ovat nopeasti ja turvallisesti palveltavissa käyttäjille.

Hugo tuottaa HTML- ja CSS-sivuja sisältömallineista: ohjelmisto tukee Markdown-merkintäkieltä.
Hugon kaltaiset staattisten sivujen generaattorit ovat vaihtoehto sisällönhallintajärjestelmille (engl. *content management system*, CMS). Staattiset sivut ovat samanlaisia jokaisella lukukerralla, joka eroaa jatkuvasti uudelleen luotavista dynaamisista sivuista. Staattisten sivujen generointi liittyy tyypillisesti Jamstack-kehitykseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Interview with Bjørn Erik Pedersen, Hugo lead developer *tnd.dev*. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Jekyll vs. Hugo - choosing the right tool for the job *cloudcannon.com*.  4.3.2021. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Jason van Gumster: Hugo vs. Jekyll: Comparing the leading static website generators *opensource.com*.  18.5.2017. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  gohugoio / hugo *github.com*. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
5. 1 2 3  What is a static site generator? *cloudflare.com*. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)