recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heikki Harras Alitalo** (28. maaliskuuta 1923 Helsinki – 29. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. 

Alitalon vanhemmat olivat Ragnar Harald Alitalo ja Siviä Maria Peltonen ja puoliso vuodesta 1946 Kerttu Orvokki Kärkkäinen. Alitalon ura taiteilijana alkoi Karjalankannaksella Syvärillä, jossa hän soti 18-vuotiaana vapaaehtoisena. Hän kävi kirjekurssin ja teki ensimmäiset taiteelliset työnsä taistelujen lomassa. Vuosina 1944–1945 Alitalo kävi Taideteollista keskuskoulua, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin työväenopistossa. Siellä syntyi 1949 Alitalon ja hänen opettajansa Åke Mattaksen ystävyys ja toveruus. He tekivät yhdessä 1952 opintomatkan Ranskaan ja Espanjaan tutustuen siellä ekspressionistien töihin.

Alitalo toimi 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa taiteilijayhdistys Kiilan sihteerinä ja 1960-luvulla *Kansan Uutisten* taidearvostelijana. Hän toimi pitkään Suomen taideakatemian hallituksessa ja oli *Taide-lehden* päätoimittajana kahteen otteeseen 1970-luvulla. Alitalo oli innokas ammattiyhdistysihminen. Hänen mielestään ay-toiminta ja taidepolitiikka olivat välineitä, joilla taiteilija voi vaikuttaa alansa kehitykseen.

Alitalolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1974, Kuvataiteen valtionpalkinnon hän sai 1988. Alitalo oli Suomen Taiteilijaseuran kunniajäsen vuodesta 1983.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on. Who's who in Finland. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1994*, s. 49-50. Alitalo, Heikki. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
2. 1 2 3 4  Jylhä, Kari: Muistot: Heikki Alitalo *HS.fi*.  6.12.2007. Viitattu 17.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

Heikki Alitalo Kansallisgallerian kokoelmissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Dennis Crosby, 1961
**Dennis Michael Crosby** (13. heinäkuuta 1934 – 4. toukokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen isänsä oli laulaja Bing Crosby ja tyttärensä näyttelijätär Denise Crosby.

Dennis opiskeli veljiensä Garyn, Phillipin ja Lindsayn kanssa Bellarmine Academyssä San Joséssa. Yliopistosta hän valmistui 1952.

1950-luvun loppupuolella Dennis esiintyi veljiensä kanssa nimellä The Crosby Boys yökerhoissa ja *Ed Sullivan Show'ssa*, vaikka Dennis mieluummin vältteli sellaisia esiintymisiä.

Hän meni naimisiin vuonna 1958 tanssija ja malli Pat Sheehanin kanssa. Vain muutaman päivän päästä häistä toinen nainen, Marilyn Miller Scott, haastoi hänet oikeuteen tyttärensä Denise Crosbyn isyydestä. Oikeudenkäynti kesti kolme vuotta ja Crosbyn piti maksaa Scottille elatusmaksuja. Asia aiheutti nolostusta niin Dennisille kuin hänen kuuluisalle isälleenkin.

Crosby ja Sheehan saivat kolme lasta: Gregoryn, Dennis Michael Jr.:n ja Patrick Anthonyn. Crosby ja Sheehan erosivat 1964. Crosby meni uusiin naimisiin Arlene Newmanin kanssa, jonka kanssa hän sai kolme tytärtä. Dennis ja Arlene erosivat 1991.

11. joulukuuta 1989 Dennisin nuorempi veli Lindsay teki itsemurhan. Tämä, hänen tuore avioeronsa ja taistelu alkoholismin kanssa saivat Dennisin tekemään myös itsemurhan Novatossa, Kaliforniassa.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Dennis Crosby Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**John Håkan Hellberg** (s. 23. maaliskuuta 1930 Kokkola) on kansainvälisissä tehtävissä toiminut suomalainen lääkäri, toimittaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Hellbergin vanhemmat olivat opettaja John Hellberg ja Margit Backman. Teologi Göran Hellberg oli hänen veljensä. Håkan Hellbergin puoliso vuodesta 1956 on ollut Marita Linnea Söderström.

Hellberg tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1953. Hän toimi jo valmistuttuaan lähetyslääkärinä Afrikassa ja on sittemmin työskennellyt Suomen ohella muun muassa Namibiassa. Hellberg oli Maailman terveysjärjestön tiedotus- ja terveyskasvatusosaston päällikkö 1986–1987 ja sen jälkeen *Hufvudstadsbladetin* päätoimittaja 1987–1992. Hän sai lääkintöneuvoksen arvonimen 1992.

Julkaisuja
----------

Hellberg on kirjoittanut kaksi kirjaa kokemuksistaan lääkärintyöstä Afrikassa ja muualla sekä runsaasti artikkeleita:

* *Jag reste vidare*. Fontana Media, 2008.
* *Doktor i Kavango*. Fontana Media, 2006.
* Kehitysmaiden lääketiede ja Suomi. *Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim*, 1/1995 (111. vsk.), s. 13. (Viitattu 24.10.2017.)

Lähteet
-------

1. 1 2  Hellberg, Håkan hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. 1 2  *Vem och vad 1996*, s. 172–173. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X
3. 1 2  Hellberg, Håkan. (Arkistoitu – Internet Archive) Fontana Media.
4. ↑  *Facta 2001*, Täydennysosa 1990, s. 272. WSOY 1990.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| HBL:n logo | Edeltäjä:**Jan-Magnus Jansson** | **Hufvudstadsbladetin päätoimittaja**1987–1992 | Seuraaja:**Bo Stenström** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Kylän etelälaitaa tien 4052 varrella pohjoiseen
**Melkoniemi** on kylä Parikkalan kunnassa, Simpelejärven länsirannalla. 

Melkoniemi rajoittuu etelässä Peruspohjan kylään, lännessä Punkaharjun kuntaan ja pohjoisessa Särkisalmen kylän Tarvaspohjaan. Melkoniemen ja viereisen Peruspohjan kylän yhteenlaskettu asukasluku on noin 250 asukasta. Kylässä on lisäksi runsaasti kesäasutusta.

Melkoniemen maasto on vaihtelevaa. Runsaiden vesistöjen lomassa on korkeita mäkiä. Rehevät lehdot, korvet ja kuivat kangasmetsät vaihtelevat alueelle tyypillisesti. Oronmyllyn ja Peruspohjan Pöröpeikon polun yhdistää Melkoniemen kautta kulkeva retkeilyreitti, joka on osa E10-kaukovaellusreittiä.. Simpelejärven Haapalahti sijaitsee kokonaan Melkoniemen alueella. Useissa järvenlaskuissa Haapalahti on erottunut Simpelejärvestä erilliseksi alueeksi, joka on yhteydessä Simpelejärveen Melkoniemen (Lahdenkylän) kanavan kautta.

Elinkeinorakenteeltaan Melkoniemi on maatalousvaltainen kylä. Kylässä toimii metsästys- sekä kalastusseurat.

Keihäänheittäjä ja luontokuvaaja Hannu Siitonen asuu ja on kotoisin Melkoniemestä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Äijönvuori Retkipaikka.fi
* E10-kaukovaellusretti
* Melkoniemi Google Maps -palvelussa
Graham Parker esiintymässä vuonna 2012
**Graham Parker** (s. 15. marraskuuta 1950 Lontoo, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, joka aloitti uransa 1970-luvun puolivälissä. Parkerin musiikissa yhdistyivät etenkin alkuvuosina rock and roll ja folkrock sekä vaikutteet Van Morrisonin ja The Rolling Stonesin musiikista. Myöhemmin hänen musiikkinsa tuli uuden aallon vaikutteita. Parker saavutti kriitikkojen suosiota ja kohtalaista myyntimenestystä 1980-luvun lopulle asti.

Ura
---

Ennen levytysuransa alkua Parker oli soittanut vähän tunnetuissa pub rock -yhtyeissä. Vuonna 1975 hän äänitti demoja ja kokosi itselleen taustayhtyeen nimeltä The Rumour. Parker sai levytyssopimuksen Mercurylta ja julkaisi esikoisalbuminsa *Howlin’ Wind* vuonna 1976 nimellä Graham Parker & the Rumour. Albumi sai kriitikoilta kiitosta kuten sitä seurannutkin albumi *Heat Treatment* (1976).

Parkerin kolmas albumi *Stick to Me* julkaistiin 1977. Hänen uransa oli kuitenkin jumittunut paikalleen, mistä hän syytti levy-yhtiötään. Parker siirtyi Aristalle ja julkaisi neljännen albuminsa *Squeezing Out Sparks* (1979), joka on aiempia albumeja siloiteltumpi ja tyyliltään uutta aaltoa. Albumista tuli Parkerin uran suurin menestys: se nousi Yhdysvaltain albumilistan sijalle 40 ja myi yli 200 000 kappaletta.

Parkerin viides albumi *The Up Escalator* (1980) ei myynyt kovinkaan hyvin, ja Parker erotti taustayhtyeensä. Hän jatkoi albumien julkaisemista, kokosi uuden taustayhtyeen The Shot ja sai uransa ainoan top-40-singlehitin kappaleella "Wake Up (Next to You)" albumilta *Steady Nerves* (1985).

Vaihdettuaan 1980-luvun aikana useasti levy-yhtiötä Parker jatkoi uraansa RCA:lla albumilla *The Mona Lisa’s Sister* (1988). Albumi myi melko hyvin, mutta se jäi Parkerin uran viimeiseksi top-100-albumiksi.

Parker on julkaissut uusia studio- ja livealbumeja 2010-luvulle asti. Hän palasi The Rumourin kanssa yhteen vuonna 2011, ja kokoonpano on julkaissut sen jälkeen kaksi albumia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Thomas Erlewine: Artist Biography AllMusic. Viitattu 15.9.2018.

Kirjallisuutta
--------------

* Nyman, Jake: "Graham Parker and The Rumour", *Rocktieto. Osa 3 N–Z*, s. 42–45. Soundi-kirja 16. Pirkkala: Fanzine Oy, 1982. ISBN 951-99372-4-2.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Grahovo** (ven. Гра́хово, udmurtiksi Грах, *Grah* tai Грак, *Grak*) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Umjakin sivujoen Adamkan varrella 164 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kylä on Grahovon piirin keskus. Asukkaita on 3 400 henkeä (vuonna 2002).

Kylä on perustettu vuonna 1813. Sen asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, udmurtteja, mareja ja tataareja.

Grahovosta on maantieyhteydet Alnašiin, Kizneriin ja Možgaan. Siellä toimii elintarviketeollisuutta, tiilitehdas ja puunjalostuslaitos. Osa asukkaista työskentelee maataloudessa. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 287. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Grahovon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Bitboys Oy** oli suomalainen grafiikkaprosessoreita mobiililaitteisiin kehittävä yritys, jolla oli toimipaikat Noormarkussa ja Espoossa. Yhtiön perustivat vuonna 1991 Kaj ja Mika Tuomi ja sen juuret ulottuvat mm. Future Crew -ryhmään.

Yhtiön näytönohjainprojektit *Pyramid3D*, *Glaze3D*, DirectX8:aa varten suunnattu *Axe* ja high-end DirectX9 näytönohjain *Hammer* jäivät suurista lupauksista huolimatta julkaisematta. Axe haudattiin vuoden 2001 lopulla, jolloin Bitboys siirtyi suunnittelemaan matkapuhelimiin ja kannettaviin laitteisiin suunnattuja grafiikkapiirejä.

Pääomasijoitusrahasto Nokia Growth Partners sijoitti yhtiöön 4 milj. euroa helmikuussa 2006.

Toukokuun alussa 2006 julkistettiin kauppa, jolla maailman johtaviin grafiikka- ja multimediateknologiayrityksiin kuuluva kanadalainen ATI Technologies Inc. osti koko Bitboys Oy:n osakekannan (enimmillään n. 35 milj. euroa). Kaupassa myyjinä olivat Bitboys Oy:n omistajat ja työntekijät (vajaa 50 %), Nokia Growth Partners (noin 20 %), pääomasijoittajat Cipio Partners ja Conventum Venture Finance (kumpikin noin 14 %) sekä muut (noin 3 %).

AMD:n ostettua ATI:n BitBoys myytiin ATI:n mobiilitoimintojen mukana Qualcomm-yhtiölle. Yrityksen perustaneet Kaj ja Mika Tuomi, sekä Mikko Alho perustivat Siru Innovations -yrityksen vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Abazovic, Fuad. "ATI acquires Bitboys", *The Inquirer*, 2006-05-02. Luettu 2011-01-11. (english) Archived from the original on 2012-03-21.
2. ↑  Markham, Ontario – May 2, 2006-ATI Technologies Inc. (TSX:ATY, NASDAQ:ATYT) has acquired privately held Bitboys Oy, a 15-year veteran of the graphics industry for up to €35.2 million (about US$44 million). The final value is subject to certain performance-related conditions.
3. 1 2  Varjonen, Jukkapekka: Bitboysin väki huomasi olevansa pieni siru valtavassa korporaatiossa – Ulvilalaisen Siru Innovationsin perustajat tekivät paluun Commodore 64 -ajan intohimoon ja luovuuteen Satakunnan kansa.  Arkistoitu 29.10.2017. Viitattu 28.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Bitboys Oy kotisivut (arkistoitu versio 2006)
* The Crazy Story of Bitboys. 2012.
**Bit-slice-prosessori** (BSP) on suoritin, joka yhdistää pienemmän sanaleveyden suorittimia muodostamaan suuremman sanaleveyden suorittimen.
Yksinkertaisia aritmeettis-loogisen yksikön sisältäviä *kaskadi*-suorittimia kuten 4-bittistä voi yhdistää muodostamaan 8-, 16- tai 32-bittisen suorittimen.
Bit-slice -prosessoreita esiteltiin 1970-luvulla. Menetelmää käytettiin kun ei vielä ollut mahdollista mahduttaa suurempaa suoritinta yhdelle piirille: bit-slice -prosessoria käytetään osana suorittimen rakentamiseen. Bit-slice sijoittui välimaastoon kokonaisen mikroprosessorin ja TTL-logiikalla rakentamisen välille. Bit-slice-prosessoreita käytettiin minitietokoneissa ja useissa muissa järjestelmissä 1970- ja 1980-luvulla, mutta tekniikka vanhentui kun CMOS-tekniikan kehittyminen mahdollisti nopean suorittimen valmistamisen yhdelle mikropiirille.
Eräitä bit-slice-prosessoreita ovat AMD Am2901, 74181 ja MMI 5701 sekä MMI 6701.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ken Shirriff: Inside the Am2901: AMD's 1970s bit-slice processor *righto.com*. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Meng He: Reviving Bit-slice Technology in a Programmable Fashion *electronicdesign.com*.  10.11.2010. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  CPU of the Day: A 2-bit slice of the past: 3002 The Cpushack Museum. Viitattu 3.10.2017.
4. ↑  Ken Shirriff: Inside the vintage 74181 ALU chip: how it works and why it's so strange *righto.com*. Viitattu 26.5.2022. (englanniksi)
5. ↑  ITT AN/ALQ-136 Countermeasures Processor – Bit Slice with a Bite *cpushack.com*. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
6. ↑  AMD 2901 bit-slice processor family *cpu-world.com*. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)
7. ↑  Monolithic Memories Incorporated 5701/6701 bit slice processor *cpu-world.com*. Viitattu 23.5.2022. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Mick, John & Brick, James: *Bit-slice microprocessor design*. McGraw-Hill, 1980. (englanniksi)
**Bitinskoje** (ven. Битинское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Strugi-Krasnyjen- ja Pljussan piirien välisellä raja-alueella.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,04 neliökilometriä eli 104 hehtaaria. Sen keskisyvyys on noin 3 metriä, syvin kohta 8 metriä. Järvi sijaitsee metsäalueella, joka jää laajan suoalueen eteläpuolelle. Lähimmät kylät sijaitsevat kolmen (ven. Заборовка, *Zaborovka*), kuuden (ven. Новоселье, *Novoselje*) ja viiden kilometrin päässä (ven. Волково, *Volkovo*).

Luontoarvoja
------------

Järven korpimetsien ympäröimät rannat päättyvät hyllyvälle turvesuolle. Järven kalastoon kuuluvat ainakin ahven ja mutakala.

Historiaa
---------

Järven lähialueella sijaitsee kumpukalmisto, joka ajoitetaan ensimmäiselle esikristilliselle vuosituhannelle. Vanhoista keskiaikaisista verokirjoista tiedetään myös, että alueella on sijainnut verotettavia kyliä. Vielä 1930-luvulla seudulla on asunut virolaisia, ja vuonna 1937 seudulla oli jopa 60 taloa käsittävä kyläyhteisö. Se kuitenkin hajotettiin viimeistään vuonna 1939.

Vesistösuhteita
---------------

Järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka sivujoen Tšornajajoen valuma-alueeseen se kuuluu. Järvestä lähtee Korytnjaoja itään päin, ja se yhtyy muutaman kilometrin päässä Tšornojejärvestä tulevaan Tšornajajokeen, joka samalla alkaa kaartaa kohti itää. Tšornaja yhtyy parinkymmenen kilometrin päässä pääuomaansa Pljussaan. Järven valuma-alueen koko on 10,2 neliökilometriä, vaikka eräissä lähteissä se on ilmoitettu olevan 8,4 neliökilometriä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus ja asutus on tarkistettu Google Earth -karttapalvelusta käyttäen löytyneitä järven koordinaatteja.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Битинское, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
3. ↑  Tilavuus on laskettu keskisyvyyden ja pinta-alan avulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bitinskoje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 21.11.2019. (venäjäksi)
2. ↑  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Битинское
Kirjailija ja toimittaja Jussi Lehmusvesi
**Jussi Lehmusvesi** (s. 1972 Vantaa) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa *Vainikkala* ilmestyi helmikuussa vuonna 2017. Toinen kirja Operaatio Zuckerberg ilmestyi vuoden 2019 maaliskuussa. Lehmusvesi työskentelee Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana.

Lehmusvesi on työskennellyt aiemmin Nelosen uutisissa uutis- ja kulttuuritoimittajana (1999–2013) ja sitä ennen MTV:n ajankohtaistoimituksessa. *lähde?* Hän on ollut tekemässä Dokumenttiprojektin dokumenttielokuvaa *Rakastaa, rakastaa, ei rakasta*, 

Hän on ollut myös ohjaamassa, käsikirjoittamassa ja leikkaamassa musiikkivideoita Radiopuhelimet-yhtyeelle.

Lehmusvesi on filosofian maisteri. Hänen pääaineensa on journalistiikka. Hän on käynyt Sanoman toimittajakoulun.

Hän on naimisissa Ylen Aamu-tv:n juontajan Anna Lehmusveden kanssa. Lehmusvedellä on kaksi lasta ja hän asui vuonna 2017 Helsingin Hakaniemessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Jussi Lehmusveden esikoisteoksessa juna pysähtyy Vainikkalaan *Kouvolan Sanomat*.  Arkistoitu 8.2.2017. Viitattu 25.7.2017.
2. ↑  Radiopuhelimet antoi inspiraation murhamysteerille – esikoiskirjassa rehottaa mieshuumori ja paljastuu lapsuuden salaisuuksia *Yle Uutiset*. Viitattu 25.7.2017.
3. ↑  Jussi Lehmusvesi: Miltä tuntuu elää vuosi­satojen ajan? Ihmisen kuolemattomuus on lähempänä kuin koskaan, mutta toteutuessaan se tuottaisi pari ongelmaa. Maailman pitkäikäisimmän eläimen kuolema oli paitsi surullinen, myös ironinen, kirjoittaa Jussi Lehmusvesi. *Helsingin Sanomat*.  25.9.2021. Helsinki:  Sanoma Oyj. Viitattu 26.9.2021.
4. ↑  Leena Koivisto: Vantaalaislähtöisen Jussi Lehmusveden esikoiskirjassa juna kulkee, elämä ei *Vantaan Sanomat*. Viitattu 25.7.2017.
**Frans Johannes (Jussi, F. J.) Leino** (14. lokakuuta 1894 Lieto – 27. huhtikuuta 1960 Kaarina) oli suomalainen asianajaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Leinon vanhemmat olivat renki Frans Henrik Leino ja Alma Simola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja suoritti oikeustutkinnon 1919. Leino oli Lakiasiaintoimisto Leino & Leinon osakkaana Turussa 1919–1960.

Leino oli kansanedustajana 1924–1929 edustaen Turun läänin eteläista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Leino oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Jatkosodan aikana Leino oli mukana Teo Snellmanin perustaman Suomen Kansallissosialistisen Työväenpuolueen ja Yrjö Raikkaan johtaman *Suomen Kansallissosialistit ry*:n toiminnassa ja hän julkaisi myös kansallissosialismia käsitelleitä kirjoja. Leino joutui syksyllä 1944 valtiollisen poliisin pidättämäksi yhdessä monien muiden suomalaisten kansallissosialistien johtohenkilöiden kanssa.

Jussi Leino oli naimisissa 1916–1934 Marta Maria Raunion kanssa ja vuodesta 1935 Oili Tuulikki Tuomisen kanssa.

Teoksia
-------

* *Kansallissosialismi maailmanhistoriallisen kehityksen tuloksena*. Otava 1941
* *Kansallissosialistisia mietelauseita*. Suomen kansallissosialistisen työväenpuolueen Turun p.o. Turku 1942
* *Suomalainen kansallissosialismi luo uuden Sammon : Suomen uusi ohjelma* ; kirj. Jussi Leino ja Teo Snellman. Suomen kansallissosialistinen työjärjestö, Helsinki 1942

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Jussi Leino *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  *Suomalaiset fasistit*, kirjoittajat Aapo Roselius, Oula Silvennoinen, Marko Tikka, WSOY 2016, Jussi Leinosta luvuissa Kansainvälisiä voimia vastaan ja Kyy povella (Google kirjat linkki)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Aleksandr Gervasjevitš Lebedenko** (ven. Александр Гервасьевич Лебеденко, 21. kesäkuuta 1892 Tšerkassy – 9. joulukuuta 1975 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Itämaisia kieliä Pietarin yliopistossa opiskellut Lebedenko osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän sisällissotaan. Hän työskenteli toimittajana ja matkusteli eri maissa ja kirjoitti matkakirjoja ja lastenkirjoja kansainvälisistä aiheista. Historialliset romaanit *Tjažolyi divizion* ("Raskas divisioona", 1932) ja *Kasvoista kasvoihin* (*Litsom k litsu*, 1957) kuvaavat ensimmäistä maailmansotaa ja Venäjän sisällissotaa.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kiina eilen ja tänään*. Suom. Ludvig Kosonen. Leningrad: Kirja, 1931 (*Kipinän* kirjasto, 10).
* *Intia, Intia, Intia*. Suom. Ludvig Kosonen. Leningrad: Kirja, 1931 (*Kipinän* kirjasto, 11).
* *Kasvoista kasvoihin: romaani*. Suom. Urho Ruhanen. Moskova, Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Russkaja literatura XX veka. Prozaiki, poety, dramaturgi: biobibliografitšeski slovar*, s. 407–409. Moskva: Olma-Press Invest, 2005. ISBN 5-94848-211-1. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**Ampumahiihdon Euroopan-mestaruuskilpailut** (engl. *IBU Open European Championships* *(OECH)*) ovat vuosittain järjestettävät ampumahiihdon maanosamestaruuskilpailut. Ne ovat englanninkielisen nimensä mukaan avoimet Euroopan-mestaruuskilpailut, ja niihin voi osallistua kilpailijoita myös Euroopan ulkopuolelta. Euroopan-mestaruuskilpailuista jaetaan myös pisteitä IBU-Cupiin. Lajin suurimmat tähdet osallistuvat kilpailuihin harvoin.

Historia
--------

Ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää vuonna 1993 Slovakian Osrbliessa, mutta kilpailut jouduttiin lumenpuutteen vuoksi perumaan. Ensimmäiset kilpailut järjestettiin vuotta myöhemmin Kontiolahdella. Kilpailuissa oli erillinen nuorten (alle 22-vuotiaiden) sarja vuoteen 2015 asti. Vuodesta 2016 lähtien on järjestetty erilliset nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut, joista on jaettu juniorcupin pisteitä.

Järjestämispaikat
-----------------

| Vuosi | Kaupunki | Maa | Huom. |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Osrblie |  Slovakia | Peruttiin lumenpuutteen vuoksi. |
| 1994 | Kontiolahti |  Suomi |  |
| 1995 | Le Grand-Bornand |  Ranska |  |
| 1996 | Val Ridanna |  Italia |  |
| 1997 | Windischgarsten |  Itävalta |  |
| 1998 | Raubitš |  Valko-Venäjä |  |
| 1999 | Iževsk |  Venäjä |  |
| 2000 | Kościelisko |  Puola |  |
| 2001 | Haute Maurienne |  Ranska |  |
| 2002 | Kontiolahti |  Suomi |  |
| 2003 | Forni Avoltri |  Italia |  |
| 2004 | Raubitš |  Valko-Venäjä |  |
| 2005 | Novosibirsk |  Venäjä |  |
| 2006 | Großer Arber |  Saksa |  |
| 2007 | Bansko |  Bulgaria |  |
| 2008 | Nové Město na Moravě |  Tšekki |  |
| 2009 | Ufa |  Venäjä |  |
| 2010 | Otepää |  Viro |  |
| 2011 | Val Ridanna |  Italia |  |
| 2012 | Osrblie |  Slovakia |  |
| 2013 | Bansko |  Bulgaria |  |
| 2014 | Nové Město na Moravě |  Tšekki |  |
| 2015 | Otepää |  Viro |  |
| 2016 | Tjumen |  Venäjä |  |
| 2017 | Duszniki-Zdrój |  Puola |  |
| 2018 | Val Ridanna |  Italia |  |
| 2019 | Raubitš |  Valko-Venäjä |  |
| 2020 | Otepää |  Viro |  |
| 2021 | Duszniki-Zdrój |  Puola |  |
| 2022 | Großer Arber |  Saksa |  |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Biathlon European Championships 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Biathlon-Europameisterschaften
**Caesarea** (hepr. ‏קֵיסָרְיָה‎ Kesarya) on kaupunki Välimeren rannikolla Israelissa, Haifan ja Tel Avivin välillä. Vuoden 2017 lopussa kaupungissa oli 5 127 asukasta.

Historia
--------

### Antiikki

*Pääartikkeli: Antiikin Caesarea*
Antiikin ajan Caesarea oli lisänimeltään *Caesarea Palaestina* tai *Caesarea Maritima*. Herodes perusti sen vuosien 25 ja 13 eaa. välillä, ja rakennutti itselleen sinne palatsin meren rannalle. Caesareasta tuli roomalaisen Judaean provinssin pääkaupunki. Myöhemmin se toimi Syria Palaestinan ja Palaestina priman provinssien pääkaupunkina. Suurimmillaan kaupunki oli myöhäisantiikin aikana varhaisella bysanttilaisella kaudella, jolloin kaupunkia ympäröi kaupunginmuuri ja sinne johti kaksi akveduktia.

Antiikin ajan Caesarea Maritiman raunioita.
### Myöhempi historia

Vuonna 640 Caesareasta tuli viimeinen muslimien käsiin päätynyt kaupunki Palestiinassa. Ristiretkeläiset valtasivat kaupungin vuonna 1101 ja myöhemmin he rakensivat kaupunkiin vahvoja linnoitteita. Vuonna 1265 kaupunki kukistui jälleen, tällä kertaa Baibarsin johtamille mamelukeille. Baibars tuhosi koko kaupungin tarkoituksellisesti, minkä jälkeen se pysyi vuosisatoja raunioina.

Nykyinen Caesarea perustettiin vuonna 1884 ja sen asukkaat olivat Bosniasta tulleita muslimisiirtolaisia, jotka olivat lähteneet kotimaastaan Itävalta-Unkarin miehitettyä alueen. Siirtolaiset perustivat pienen kalastajakylän lähelle muinaista satamaa. Kylän asukkaat arabialaistuivat nopeasti ja Israelin itsenäisyyssodan puhjettua vuonna 1948 he joutuivat pakenemaan kodeistaan. Edmond de Rothschild ja Jewish Colonization Association olivat ostaneet maita Caesarean ympäriltä 1800-luvun lopulta alkaen ja Israelin itsenäistyttyä Rothschildien suku lahjoitti maat valtiolle. Caesareaan muutti varakkaita juutalaisia ja vanhat arabikylän asunnot purettiin nykyaikaisten asuntojen tieltä.

Talous
------

Caesarea on Israelin ainoa yksityisen yrityksen pyörittämä asutuskeskus. Sen toiminnasta vastaa Caesarea Edmond Benjamin de Rothschild Development Corporation ja sen asukkaat maksavat palvelumaksun kiinteistöveron sijaan. Caesareaan on rakennettu sittemmin hotelleja, golfkenttä ja teollisuuspuisto.

Väestö
------

Caesarean asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 5 127.

Katso myös
----------

* Caesarea Maritima

Lähteet
-------

1. ↑  City: Caesarea Go Visit Israel. Viitattu 12.7.2013. (englanniksi)
2. ↑  Caesarea Encyclopeda Britannica. Viitattu 12.7.2013.
3. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 4 Blu-Cof*, s. 333-334. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
4. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Qesaryya) Central Bureau of Statistics. Viitattu 16.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caesarea (Israel)** Wikimedia Commonsissa
Caetanin suvun vaakuna Bonifatius VIII:n aikana.
**Caetani** tai **Gaetani** on italialainen aatelissuku. Caetanin suku johtaa alkuperänsä keskiajalla vaikuttaneeseen niin sanottuun Anagnin sukuhaaraan, joka saavutti poliittista valtaa ja taloudellista menestystä tuettuaan Benedetto Caetanin valintaa paavi Bonifatius VIII:ksi vuonna 1294.

Bonifatius VIII pyrki lisäämään Caetanin suvun vaikutusvaltaa muiden aatelissukujen, erityisesti Colonnan, kustannuksella. Tämän ansiosta Caetanin suku kohosi Roomassa hallitsevaan poliittiseen asemaan ja säilyi siinä 1400-luvun loppuun saakka. Caetanit pitivät hallussaan Anagnin, Sermonetan, Fondin ja Piedmonten voimakkaita herttuakuntia. Noin vuonna 1420 perhe jakautui kahteen haaraan Napolin ja Rooman omistustensa perusteella. Suvun jäsenet toimivat merkittävissä asemissa sekä politiikassa että tiedemaailmassa 1800- ja 1900-luvuilla.

Katso myös
----------

* Leone Caetani

Lähteet
-------

1. 1 2  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: Caetani Family *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 23.6.2021. (englanniksi)
Havainnekuva Caesarin salakirjoituksesta. Tässä kuvassa siirrytään kolme askelta oikealle, jolloin kirjaimesta B tulee kirjain E.
**Caesarin salakirjoitus** (tunnetaan myös nimellä Caesarin koodi tai Caesar-salakirjoitus) on laajalti tunnettu ja hyvin yksinkertainen salausmenetelmä. Menetelmässä salattavan tekstin jokainen kirjain korvataan sitä aakkosissa aina saman sovitun kirjainmäärän jälkeen tulevalla kirjaimella. Käytettävän aakkoston päättyessä jatketaan aakkosten alusta siten, että aakkosten viimeistä kirjainta seuraavaksi katsotaan aakkosten ensimmäinen. 

Salakirjoitus on nimetty Julius Caesarin mukaan, sillä Suetonius kertoo Caesarin käyttäneen kirjeenvaihdossaan kuvatunkaltaista salakirjoitusta, jossa siirryttiin kolmen kirjaimen verran eteenpäin.

Caesarin salakirjoitus on helposti murrettavissa esimerkiksi frekvenssianalyysillä.

Yksinkertainen esimerkki
------------------------

Salataan määritelmän mukaan esimerkiksi suomenkielinen sana "esimerkki" Caesar-koodilla, jossa siirrytään kolmen kirjainmerkin verran oikealle:

```
Selväkielinen teksti: esimerkki
Salattu teksti:       HVLPHUNNL
```

Mikäli salausavain eli siirrettyjen kirjainten määrä tiedetään, näin salattu teksti voidaan vastaavasti purkaa tekemällä sama operaatio käänteisesti: tässä esimerkissä valittaisiin siis aakkostosta kirjain, joka on kunkin salakielisen tekstin kirjainmerkistä kolmen askeleen päässä vasemmalla. Samalla avaimella koodattu viesti voidaan nykyaikaista latinalaista kirjaimistoa käytettäessä purkaa seuraavasti:

```
Salattu teksti:       DOHD LDFWD HVW
Selväkielinen teksti: alea iacta est
```

### Rot13

Eräs Caesar-tyyppinen salaus on internetissä yleinen Rot13, jossa kirjaimet korvataan tarkalleen 13 kirjaimen päässä olevalla kirjaimella. Koska englanninkielisessä kirjaimistossa on 26 merkkiä, viesti salataan ja puretaan samalla algoritmilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Macura, Wiktor K.: Caesar's Method *MathWorld--A Wolfram Web Resource, created by Eric W. Weisstein*. Viitattu 30.11.2013. (englanniksi)

  

Klassinen salakirjoitus

|  |  |
| --- | --- |
| Menetelmät | ADFGVX • Affiini salaus (Atbash) • Caesar • Bifid • Hill • Kerta-avain • Kirja-salaus • Korvaussalaus • Moniaakkostoinen salaus • Pigpen • Playfair • Polybius • Rail fence • Rot13 • Scytale • Transpositiosalaus • Trifid • VIC • Vigenère |
| Kryptoanalyysi | Frekvenssianalyysi • Kasiski-menetelmä • Yhteensattumaindeksi |
**Johannes Immanuel (Jussi) Warén** (23. helmikuuta 1853 Hankasalmi – 29. elokuuta 1912 Kesälahti) oli suomalainen upseeri, joka julkaisi muistelmat osallistumisestaan Turkin sotaan.

Warénin vanhemmat olivat rovasti Johannes Warén (1827–1883) ja Maria Adolfina Aschan (1832–1914). Hän opiskeli Kuopion lyseossa, mutta lähti sitten Helsingin junkkarikouluun, suoritti upseeritutkinnon 1876 ja liittyi Venäjän armeijaan. Warén osallistui Turkin sotaan vuosina 1877–1878 ja oli mukana muun muassa Plevnan piirityksessä. Sodan jälkeen hän palveli miehitysjoukoissa Balkanilla ja Aigeanmeren saarilla sekä Puolassa. Warén erosi palveluksesta vuonna 1890 ja palasi Suomeen, jossa hän asettui vuonna 1901 Lepomäki-nimiseen huvilaansa Kesälahdella.

Warén kuvasi kaksiosaisissa muistelmissaan sodan tapahtumia kaunokirjalliseen sävyyn käyttäen pohjana sekä omia kokemuksiaan että toisilta kuulopuheina saamiaan tietoja.

Teoksia
-------

* *Upseerin muistelmia sotaretkeltä v. 1877-78-79, osa I*, kirjoitti J. I. Varén. WSOY 1895
* *Upseerin muistelmia venäläis-turkkilaisesta sodasta v. 1877-79, osa II*, kirjoitti J. I. Varén. WSOY 1898

Lähteet
-------

* J. I. Waren SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Teuvo Laitila : Soldier, structure and the other - social relations and cultural categorisation in the memoirs of finnish guardsmen taking part in the Russo-Turkish war, 1877–1878. Academic Dissertation, University of Helsinki, Faculty of Arts, Department of Cultural Anthropology 2001, Warénista sivulla 20 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teokset Fennica-tietokannasta

### Viitteet

1. 1 2  Merivirta, S. A.: Suomalaisen upseerin kertoelmia Turkin sodasta.  *Hakkapeliitta*, 12/1939, s. 360. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Kuolinilmoitus.  *Karjalan Sanomat*, 3.9.1912, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Dödsfall.  *Hufvudstadsbladet*, 1.9.1912, s. 8. Artikkelin verkkoversio.
**Kenneth Battilana** (s. 17. tammikuuta 1948 Turku) on suomalainen näyttelijä. Taiteellisen uransa Battilana on tehnyt pääosin Turun ruotsalaisessa teatterissa.

Elämä ja ura
------------

Battilana syntyi taiteilija Paulo Battilanan ja Signe Battilanan perheeseen. Hän aloitti opinnot Teatterikoulussa 1966, opiskeli siellä vuoden, palasi Turun Piirustuskouluun, jossa hän opiskeli niin ikään vuoden, jonka jälkeen hän päätti palata Teatterikouluun vielä vuodeksi. Hänet kiinnitettiin Turun ruotsalaiseen teatteriin 1971, kiinnitys kesti 36 vuotta. Battilana oli Turun ruotsalaisen teatterin kantavia voimia.

Battilana on näytellyt myös muutamissa televisiotuotannoissa; vuonna 1975 hän teki konstaapeli Nymanin roolin Carl Mestertonin ohjaamassa televisiosarjassa *Någon borde sörja*. Yle TV2:n epookkidraamassa *Hovimäki* hän näytteli piirilääkäri Cederin roolin. Vuonna 1989 Battilana näytteli sivuroolin Åke Lindmanin ohjaamassa televisioelokuvassa *Härän vuosi* ja vuonna 1991 hänellä oli sivurooli niin ikään Lindmanin ohjaamassa tuotannossa *Vihan päivät*.

Battilana on jatkanut uraansa Turun ruotsalaisessa teatterissa myös eläkkeelle jäämisensä jälkeen.

Näyttelijän uransa ohella Battilana on kuvittanut kaksi lastenkirjaa: *Ilona ja Muffa kirjastossa* sekä *Ilona ja Muffa teatterissa*. Lisäksi hän on tehnyt lavastuksia ja julisteita Turun ruotsalaiselle teatterille.

Filmografia
-----------

* Någon borde sörja (1975)
* Härän vuosi (1989)
* Vihan päivät (1991)
* Tapaus Falk (1997)
* Hovimäki (1999–2000)

Lähteet
-------

* Seppälä, Riitta; Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto ry, 1993. ISBN 951-31-0236-X.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 115
2. 1 2 3  60 vuotta huomenna: Battilana nauttii nyt arjesta *Turun Sanomat*. Copyright © 2000 - 2018 Turun Sanomat.  Arkistoitu 10.2.2018. Viitattu 9.2.2018.
3. ↑  Någon borde sörja *Yle Arkivet*. Yleisradio. Viitattu 9.2.2018.
4. ↑  Hovimäki : muuta väkeä *Vintti.yle.fi*. Yleisradio. Viitattu 9.2.2018.
5. ↑  Kenneth Battilana *IMDb*. Copyright © 1990-2018 IMDb.com, Inc.. Viitattu 9.2.2018.
6. ↑  Åbo Svenska Teaterin syyskausi alkaa Kungens tal -näytelmällä *Kaupunkimedia Aamuset*. Turun Tietotarjonta Oy / TS-Yhtymä.  Arkistoitu 10.2.2018. Viitattu 9.2.2018.
7. ↑  Battilana, Kenneth *Kirjasampo.fi*. Kirjastot.fi. Viitattu 9.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Åbo Svenska Teater: Glimtar ur teaterns arkiv (Arkistoitu – Internet Archive)
* Yle Areena: Härän vuosi; kesto 1 h 27 min.
* Kaleva.fi: Uu­tuus­musi­kaa­li näyttämölle Turussa
**Kennedyn aivot** on ruotsalaisen kirjailijan Henning Mankellin vuonna 2005 julkaistu rikosromaani. Suomeksi se julkaistiin 2006 Otavan kustantamana ja Laura Jänisniemen kääntämänä.

Nimestään huolimatta kirja ei kerro Kennedyistä, vaan murhatun John F. Kennedyn ruuminavauksen jälkeen kadonneet aivot mainitaan vain muutaman kerran ohimennen.

Kirjan pohjalta on tehty myös kaksiosainen saksalainen televisiosarja.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Päähenkilö on ruotsalainen arkeologi Louise Cantor, joka löytää poikansa Henrikin kuolleena tämän asunnosta. Poliisi pitää tapausta itsemurhana, mutta Louise ei usko tähän. Hän alkaa tutkia poikansa elämää, josta paljastuu uusia ja yllättäviä asioita. Tutkimukset vievät hänet Espanjaan, Australiaan ja lopuksi Afrikkaan, missä hänen poikansa on asunut ja työskennellyt aidsin uhrien auttamiseksi. Henrik on päässyt pahantekijöiden jäljille, ja se on ilmeisesti maksanut hänen henkensä. Mutta Henrik itsekään ei ollut täysin viaton.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Kennedyn aivot *kirjasampo.fi*. Viitattu 7.6.2020.
2. ↑  Elokuva Yellow Bird -yhtiön sivustolla
Cheick Doucouré vuonna 2021.
**Cheick Oumar Doucouré** (s. 8. tammikuuta 2000 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea ja on pelannut Malin maajoukkueessa vuodesta 2018.

Doucouré siirtyi kotimaastaan ranskalaisseura Lensiin helmikuussa 2018. Hän nousi Lensin edustusjoukkueeseen kaudella 2018–2019. Hän pelasi kahdella ensimmäisellä kaudella Ligue 2:ssa 48 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kausilla 2020–2022 hän pelasi Ligue 1:ssä 67 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän siirtyi kesällä 2022 englantilaisseura Crystal Palaceen, jossa hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 34 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa.

Doucouré pelasi Malin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan MM-kilpailuissa 2017 joukkueen sijoittuessa neljänneksi. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa marraskuussa 2018 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnassa Gabonia vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vaihdosta yhdessä ottelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cheick Doucouré Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Crystal Palace – Englannin Valioliiga
2 Ward |
3 Mitchell |
4 Milivojević |
5 Tomkins |
6 Guéhi |
7 Olise |
8 Lokonga |
9 Ayew |
10 Eze |
11 Zaha |
13 Guaita |
14 Mateta |
15 Schlupp |
16 Andersen |
17 Clyne |
18 McArthur |
19 Hughes |
21 Johnstone |
22 Édouard |
26 Richards |
28 Doucouré |
29 Ahamada |
36 Ferguson |
41 Whitworth |
43 Balmer |
44 Riedewald |
47 Wells-Morrison |
63 Goodman |
77 Ozoh |
78 Rodney |
Manageri Vieira
**Cheick Mouctary Diarra** (8. kesäkuuta 1939 Ségou – 1. huhtikuuta 2019 Bamako) oli malilainen journalisti, poliitikko ja diplomaatti.

Diarra kävi keskikoulun Bamakossa ja Conakryssa. Hän opiskeli journalismia Dakarin yliopistossa vuosina 1965–1968 ja suoritti tutkintonsa loppuun Strasbourgin yliopistossa vuosina 1968–1969. Diarra työskenteli sanomalehti *L’Essorin* päätoimittajana vuosina 1970–1977 ja toimi samaan aikaan myös Malin tiedotustoimiston Animin varajohtajana. Hän työskenteli Malin lehdistö- ja tiedotustoimisto Amapin ensimmäisenä johtajana vuosina 1977–1990 ja tiedotusministeriön neuvonantajana vuosina 1990–1991. Diarra johti myös Malin toimittajaliittoa ja toimi Afrikan toimittajaliiton pääsihteerinä.

Diarra oli presidentti Moussa Traorén aikana maan alla toimineen marxilaisen Malin työn puolueen PMT:n aktivisti. Hän toimitti puolueen lehteä ja työskenteli vuodesta 1989 lähtien ensimmäisessä riippumattomassa sanomalehdessä *Les Échosissa*. PMT pyrki tuhoamaan Traorén järjestelmän sisältä päin, ja tässä tarkoituksessa Diarra toimi myös hallitsevan Malin kansan demokraattisen liiton perustavan kokouksen pääesittelijänä vuonna 1979.

Diarra oli mukana perustamassa demokratialiike Ademaa lokakuussa 1990 ja sen pohjalta syntynyttä Adema-PASJ -puoluetta toukokuussa 1991. Hän osallistui Alpha Oumar Konarén vaalikampanjaan vuonna 1992 ja työskenteli sen jälkeen presidentin tiedottajana. Vuodesta 1995 aina eläkkeelle jäämiseen saakka vuonna 1997 Diarra toimi Malin Dakarin suurlähettiläänä. Vuonna 2013 hän työskenteli YK:n Malin-erityislähettilään neuvonantajana ja vuosina 2014–2018 Malin suurlähettiläänä Pariisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Communication présidentielle au Mali (1960-2019): Flash sur les 20 conseillers nommés à Koulouba! *Infodebo*.  Arkistoitu 25.12.2019. Viitattu 25.12.2019.
2. ↑  Obsèques de Cheick Moctari Diarra journaliste, diplomate et homme politique: L’hommage de la nation à un grand homme *Maliweb*. Viitattu 25.12.2019.
3. ↑  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 83. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
4. ↑  Cheick Mouctary Diarra, doyen de la presse malienne: 55 ans de carrière journalistique, politique et diplomatique *Maliweb*. Viitattu 25.12.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Logo
**BitchX** on tekstipohjainen IRC-asiakasohjelma, joka perustuu ircII:n avoimeen lähdekoodin. Ohjelma kirjoitettiin alun perin Unix-alustalle, mutta nykyään siitä on versioita myös Windows-käyttöjärjestelmälle.

Historia
--------

Alun perin BitchX oli vain nimimerkkien *Trench* ja *HappyCrappy* kirjoittama skripti ircII-ohjelmaan. *Colten Edwards* muokkasi siitä itsenäisen ohjelman, ja se sulautui loppujen lopuksi epic/IRC-asiakasohjelmaan.

Myöhemmin BitchX-ohjelma kirjoitettiin uudelleen C-ohjelmointikielellä. Uudelleenkirjoituksen myötä ohjelmaan lisättiin uusia toimintoja. BitchX:n toiminnallisuutta voi laajentaa paitsi ircII/epic-yhteensopivalla kielellä ja TCL-kielellä, myös konekielisillä ladattavilla moduuleilla.

Lopullinen versio, numeroltaan 1.1, julkaistiin vuonna 2004. Kehitystyö jatkuu edelleen *BitchX2*-nimellä, vaikka uutta versiota ei ole julkaistu, projektin uskotaan kallistuvan tämän hetkiseen Epiciin.

Ominaisuudet
------------

* BitchX:n tekstipohjaisuudesta huolimatta myös GTK+-käyttöliittymäkirjastoa käyttävä graafinen käyttöliittymä on saatavilla.
* Tukee IPv6-protokollaa, samanaikaisia yhteyksiä useaan IRC-palvelimeen ja SSL-liikennöintiä.
* Persoonalliset *quit*- ja *kick*-viestit, joiden myötä ohjelma on kerännyt tunnettavuutta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BitchX**.
* BitchX:n viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lunkulanlahti** (ven. Лункуланлахти, *Lunkulanlahti*) on Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä sijaitseva Laatokan koillisrannikon suojaisia lahtimainen vesialue.

Maantietoa
----------

Lunkulanlahden vesialue on todellisuudessa Lunkulansaaren suojaama rannikon vesialue, joka on todellisuudessa luode-kaakko- suuntainen ja molemmista päistään avoin salmi. Sen luoteispää yhtyy Uuksunlahden kanssa samassa kohdassa, jossa yhteinen lahdensuu avautuu Laatokan järvenselän suuntaan. Lahdensuuta suojaa kuitenkin vielä Mantsinsaari. Lunkulanlahden kaakkoispäässä on kapea ja matala Perämaansalmi, joka on aluksi 3,5 kilometriä pitkä kapeikko ja joka sitten aukenee leveäksi ja matalaksi lahdeksi.

Lahteen laskevat Kirkkojoki, Tulemajoki ja Miinalanjoki. Suurin joki on Tulemajoki, jonka suusta työntyy lahdelle yli 800 metriä pitkä kapea Rimaniemi. Lunkulanlahdella on kuusi pientä luotomaista saarta, joista neljä sijaitsee koillisrannan tuntumassa ja kaksi sijaitsee kaakossa lahden pohjukassa. Suurimman saaren nimi on vanhoissa suomalaiskartoissa Ristisaari ja se sijaitsee Kirkkojoen suulla. Perämaansalmessa on seitsemäntenä saarena Suusaari.

Kaikki rannat ovat olleet vanhastaa viljeltyjä ja asuttuja. Tulemajoen varressa sijaitseva Salmi on nykyäänkin suuri taajama, jossa on asukkaita alle 2 000 .

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2 3 4 5 6  Asia katsottu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer ja ACME.
2. ↑  Asia katsottu artikkelista Salmi.

### Viitteet

1. ↑  Kuusisto, Esko: Luoteis-Venäjä on vetten Venäjä.  *Vesitalous*, 2006, 47. vsk, nro 5, s. 7–10. Helsinki:  Ympäristöviestintä YVT Oy. ISSN 0505-3838. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 3.3.2022.
2. 1 2 3 4  Lunkulanlahti. *Kartassa:* *Topografinen kartta* 1:100 000. Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa (viitattu 3.3.2022)
Rétromobile 2014
**Rétromobile** on vuosittainen tammi-helmikuun taitteessa Pariisissa järjestettävä vanhojen autojen näyttely.

Näyttelyssä on esillä yli viisisataa vanhaa arvoautoa. Lisäksi näyttelyssä on osastoja autojen varaosille, pienoismalleille sekä autoiluun liittyvään taiteeseen ja kirjallisuuteen. Rétromobilessä on aina näytteillä myös autoihin liittyviä erikoisuuksia, esimerkiksi amfibioajoneuvoja. Olennaisena osana näyttelyä on historiallisten autojen huutokauppa. Vuonna 2016 näyttelyssä huutokaupattiin 170 ajoneuvoa. Valtaosa myydyistä autoista oli 1950-1970-lukujen urheilu- ja kilpa-autoja kuten Lamborghini, Porsche, Lancia, Jaguar ja Alfa Romeo. Vanhin vuonna 2016 myydyistä autoista oli vuoden 1908 Sizaire-Naudin ja kallein oli vuoden 1957 *Ferrari 335 Sport Scaglietti*, joka myytiin 32,1 miljoonalla eurolla. Myyty Ferrari oli myyntihetkellä maailman kallein auto.

Lähteet
-------

1. ↑  Le Louarn, Patrick: Klassikot hehkuivat Pariisissa.  *Aamulehti*, 13.2.2016, s. B22-B23.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rétromobile** Wikimedia Commonsissa

* Kotisivut
**MASSIVE** (engl. *Multiple Agent Simulation System in Virtual Environment*) on tietokoneanimaatio- ja tekoälyohjelmisto, jota käytetään suurten agenttijoukkoefektien*selvennä* luomiseen elokuvia ja televisiota varten. Sitä on käytetty muun muassa *Tarussa sormusten herrasta.*

Yleistä
-------

MASSIVE-ohjelmiston kehitti Stephen Regelous erikoistehosteteollisuutta varten. Sen lippulaivaominaisuutena on kyky luoda tuhansia tai miljoonia agentteja*selvennä*, joista jokainen toimii itsenäisesti. Sumea logiikka mahdollistaa sen, että jokainen agentti reagoi ympäristöönsä yksilöllisesti. Nämä ulkoiset muuttujat vaikuttavat agentin käytökseen ja kontrolloivat liikkeentunnistusanimaatioita luoden realistisen näköisiä hahmoja.

MASSIVE sisältää keinoälyominaisuuksien lisäksi vaatesimulaation, räsynukkefysiikan*selvennä* ja GPU-pohjaisen laitteistotason renderöinnin. MASSIVE-ohjelmistolla voi luoda esirakennettuja agentteja, jotka suorittavat tiettyjä tehtäviä, kuten stadium-yleisöagentit*selvennä*, katumellakka-agentit ja yksinkertaiset agentit, jotka kävelevät ympäriinsä ja puhuvat toisillensa.

Historia
--------

MASSIVE kehitettiin alun perin Wellingtonissa, Uudessa-Seelannissa. Peter Jackson vaati ohjelmistoa, joka mahdollistaisi satojen tuhansien sotilaiden yhtäaikaisen taistelun. Ongelmaa ei ollut ratkaistu elokuvateollisuudessa ennen tätä. Regelous loi Massiven sallien*selvennä* Weta Digitalin luoda erikoisefektejä, erityisesti taistelukohtauksia *Taru sormusten herrasta* -elokuvatrilogiaan.

Tuotanto
--------

MASSIVEa on käytetty useissa tuotannoissa, niin kaupallisissa kuin lyhytelokuvissakin, niin pienen kuin suuren skaalan tuotannoissakin.

Joitakin merkittäviä esimerkkejä:

* *Taru sormusten herrasta (elokuvatrilogia)*
* *Narnian tarinat: Velho ja leijona*
* *King Kong* (Peter Jacksonin uudelleenfilmatisointi)
* *Isiemme liput* (taistelu- ja joukkokohtausten lisäksi myös Tyynen valtameren ylittäneet merialukset luotiin Massivella)
* *Carlton Draught: Big Ad*
* *Category 7: The End of the World*
* *Hokkarihemmot*
* *Eragon*
* *Happy Feet*
* *The Ant Bully* (ensimmäinen elokuva, joka käytti kasvoanimaatiota Massiven yhteydessä)
* *Avatar* (ihmisjoukkojen lisäksi esimerkiksi kasvit ja alukset simulointiin Massivella)

Katso myös
----------

* Joukkosimulaatio
* Emergenssi
* NetLogo - moniagenttiohjelmointikieli ja integroitu mallinnusympäristö
* Maya (tietokoneohjelma)

Aiheesta muualla
----------------

* Massive Softwaren virallinen sivusto
* Weta Digitalin virallinen kotisivu