recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jürg Baur
**Jürg Baur** (11. marraskuuta 1918 Düsseldorf – 31. tammikuuta 2010 Düsseldorf) oli saksalainen säveltäjä.

Baurin ensimmäinen jousikvartetto kantaesitettiin, kun hän oli 18-vuotias. Vuosina 1937–48 Baur opiskeli Kölnin musiikkikorkeakoulussa; toinen maailmansota tosin välillä keskeytti hänen opintonsa. Hänelle opetti sävellystä Philipp Jarnach, pianonsoittoa Karl-Hermann Pillney sekä urkujensoittoa ja hengellistä musiikkia Michael Schneider. Tämän jälkeen Baur opiskeli vielä musiikkitiedettä Kölnin yliopistossa vuoteen 1951. Vuonna 1946 hän sai nimityksen musiikin teorian luennoitsijaksi Düsseldorfin konservatorioon. Vuosina 1952–60 hän toimi kuoromestarina ja urkurina Pyhän Paavalin kirkossa Düsseldorfissa. Vuonna 1960 Baur pääsi hallituksen stipendin turvin opiskelemaan Rooman Villa Massimoon kuuden kuukauden ajaksi; hän palasi Roomaan vuonna 1968 ja oli siellä kunniavieraana vuonna 1980.

Baur toimi Düsseldorfin konservatorion johdossa vuosina 1965–71 ja sai nimityksen professoriksi vuonna 1969. Vuonna 1971 hän seurasi Bernd Alois Zimmermannia sävellyksen opettajana Kölnin musiikkikorkeakoulussa, jossa hän opetti vuoteen 1990 saakka. Baurin lukuisiin tunnustuksiin kuuluvat Düsseldorfin kaupungin Schumann-palkinto (1957) ja Bundesverdienstkreuz (ensimmäisessä luokassa, 1970).

Baur sai laajaa tunnustusta säveltäjänä kohtalaisen myöhään urallaan. Hänen teoksissaan 1950-luvun alusta on kuultavissa Béla Bartókin tyylillinen vaikutus. Myöhemmin hän keskitti huomionsa dodekafoniaan ja tutki varsinkin Anton Webernin tuotantoa. Sarjallisuuden vaikutus on kuultavissa mm. teoksissa *Jousikvartetto nro 3* (1952), *Quintetto sereno* (1958), *Sonaatti kahdelle pianolle* (1957) ja *Ballata romana* (1960). *Quintetto serenossa* huomionarvoista on myös aleatoriikan hyödyntäminen. 1960-luvun alussa Baur tavoitteli helposti lähestyttävää, mutta modernia tyyliä, joka pysytteli vapaana avantgarden vaikutuksesta. Hänen menestyksekkäimpiä teoksiaan tältä ajalta ovat *Concerto romano* oboelle ja orkesterille (1960–61) ja *Romeo und Julia* (1962–63).

Ensisijaisesti Baur oli orkesteri- ja muun soitinmusiikin säveltäjä. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuoroteos *Perch?* (1967–68).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bach Cantatas: Jürg Baur (Composer)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Saamelaiskäräjien vaalit 2011** järjestettiin sunnuntaina 3. lokakuuta 2011. Posteissa suoritettu ennakkoäänestys alkoi 3. syyskuuta.

Vaaleissa oli yhteensä 5 483 äänioikeutettua, joista äänestämässä kävi 2 720. Äänestysprosentiksi muodostui 49,6. Varsinaisena vaalipäivänä 3. lokakuuta äänensä antoi vain 127 henkilöä. Ehdokkaita vaaleissa oli 40, joista Saamelaiskäräjille valittiin 21. Jokaisesta neljästä kunnasta valittiin kolme edustajaa sekä yksi varahenkilö. Lisäksi äänimäärän mukaan valittiin yhdeksän henkilöä. Jäsenet edustavat Saamelaiskäräjiä nelivuotiskauden 2012–2015.

Saamelaiskärjille valituista henkilöistä Pirita Näkkäläjärvi erosi kesäkuussa 2012, tultuaan nimitetyksi Yle Sámi Radion päälliköksi.

Saamelaiskärjäille valitut henkilöt ja äänimäärät
-------------------------------------------------

### Enontekiö

* Klemetti Näkkäläjärvi, 142
* Nihkolas Valkeapää, 55
* Ulla-Maarit Magga, 54

Varajäsen:

* Janne Näkkäläjärvi, 54

### Inari

* Tiina Sanila-Aikio, 148
* Tauno Haltta, 110
* Anu Avaskari, 104

Varajäsen:

* Pekka Pekkala, 66

### Sodankylä

* Rauni Äärelä, 81
* Petra Magga-Vars, 76
* Jouko Hetta, 61

Varajäsen:

* Antti Aikio, 44

### Utsjoki

* Anne Nuorgam, 101
* Nilla Tapiola, 95
* Asko Länsman, 90

Varajäsen:

* Veikko Porsanger, 68

### Äänimäärän mukaan valitut

* Arto Pohjanrinne, 88
* Heikki Paltto, 86
* Veikko Guttorm, 85
* Ilmari Tapiola, 85
* Pertti Heikkuri, 80
* Pirita Näkkäläjärvi, 77
* Anna Morottaja, 77
* Pentti Valle, 74
* Yrjö Musta, 72

Saamelaiskäräjien hallitus
--------------------------

Vaalien jälkeen valitut äänestivät keskuudestaan hallituksen nelivuotiskaudeksi. Klemetti Näkkäläjärvi valittiin puheenjohtajaksi, Tiina Sanila-Aikio ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi ja Heikki Paltto toiseksi varapuheenjohtajaksi. Muiden hallituksen jäsenten paikoille valittiin Asko Länsman, Petra Magga-Vars sekä Ilmari Tapiola.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tässä on uusi Saamelaiskäräjät  4.10.2011. Yle Uutiset. Viitattu 18.10.2013.
2. ↑  Pirita Näkkäläjärvi Yle Saamen päälliköksi  21.6.2012. Yle. Viitattu 18.10.2013.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Saamelaiskäräjien kotisivut
**Jürgen Locadia** (s. 7. marraskuuta 1993 Emmen) on curaçaolaiset sukujuuret omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka on kotimaansa lisäksi pelannut Englannissa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Iranissa ja Kiinassa. Oikeajalkainen Locadia on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Locadian ammattilaisuran ensimmäinen seura oli PSV Eindhoven, jota hän edusti kuutena kautena. Locadian debyytti Eredivisiessä tapahtui syyskuussa 2012 VVV Venloa vastaan. Locadia iski ottelussa hattutempun. Kaudella 2011–2012 hän voitti seuran kanssa niin KNVB-cupin kuin Alankomaiden supercupinkin. Seuraavalla kaudella Locadia debytoi seuransa paidassa Eurooppa-liigassa, jota hän on pelannut myös kausilla 2013–2014 ja 2014–2015. Kaudella 2013–2014 Locadia teki 31 pelaamassaan Eredivisie-ottelussa 13 maalia.

Tammikuussa 2018 Locadia siirtyi englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Kevätkaudella 2018 hän pelasi Valioliigassa kuusi ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 26 ottelua ja teki kaksi maalia. Elokuusta 2019 tammikuun 2020 loppuun hän edusti lainasopimuksella Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hoffeinheimia. Helmikuun 2020 alussa hän siirtyi lainalle Yhdysvaltoihin MLS-liigan FC Cincinnatiin ja pelasi siellä kesäkuun 2021 loppuun saakka.

### Maajoukkueura

Locadia on pelannut kaikissa Alankomaiden ikäkausimaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Alle 21-vuotiaissa hän pelasi vuosina 2013–2014 seitsemän ottelua tehden yhden maalin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4
Olga Hepnarová
**Olga Hepnarová** (30. kesäkuuta 1951 – 12. maaliskuuta 1975) oli tšekkoslovakialainen joukkomurhaaja. Hän surmasi kahdeksan ihmistä Prahassa 10. heinäkuuta 1973 ajamalla kuorma-autolla heidän päälleen. Uhrit seisoivat tapahtumahetkellä pysäkillä odottamassa raitiovaunua. Hepnarová tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin hirttämällä vuonna 1975. Hän oli viimeinen Tšekkoslovakiassa teloitettu nainen.

Hepnarová kärsi elämänsä aikana mielenterveysongelmista. Hän yritti itsemurhaa ensimmäisen kerran 13-vuotiaana. Ennen surmatekoon ryhtymistään heinäkuussa 1973 hän kirjoitti kirjeen, jossa hän kertoi haluavansa kostaa perheelleen ja maailmalle. Psykiatrisissa tutkimuksissa hänet todettiin syyntakeiseksi, eikä hän osoittanut katumusta teostaan.

Vuonna 2016 sai ensi-iltansa tšekkiläinen elokuva *Minä, Olga Hepnarová*. Se esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Film Review: ‘I, Olga Hepnarova’ *Variety*.  12.2.2016.  (englanniksi)
2. 1 2  Mo i, Olga *AlloCiné*.  (ranskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Olga Leinonen** (11. heinäkuuta 1877 Kajaani – 9. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1929.

Elämä
-----

Leinosen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Leinonen ja Saara Greeta Kemppainen. Hän kävi kansakoulun ja suoritti konekutomakurssin. Leinonen työskenteli palkkatyöläisenä ja työnjohtajana maanviljelys-, karjanhoito- ja meijeritöissä. Hän oli siirtolaisena Yhdysvalloissa muutamia vuosia vuodesta 1909 alkaen. Kun Leinonen palasi Suomeen, hänestä tuli konekutomaliikkeen omistaja Helsingissä. Hän toimi myös sosialidemokraattisen puolueen ja ammattiyhdistysliikkeen puhujana ja luennoitsijana.

Leinonen oli kansanedustajana 1919–1929, ja hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Leinonen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuustossa. Leinonen kuului lisäksi sosialidemokraattisen naisliiton liittotoimikuntaan.

Maaliskuussa 1929 Leinonen sai 10 kuukautta vankeutta väärästä valasta ja väärästä ilmiannosta. Samalla hän menetti myös kansalaisluottamuksensa ja joutui näin ollen luopumaan kansanedustajantoimestaan. Leinonen syyllistyi väärään valaan vuonna 1927 tapahtuneessa aviolapseksi julistamista koskeneessa oikeudenkäynnissä, jossa häntä kuultiin todistajana. Sosialidemokraattien Otto Marttila nousi eduskuntaan Leinosen tilalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Olga Leinonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 6.1.2016.
2. ↑  Kansanedustaja tuomittu väärästä valasta.  *Sosialisti*, 26.3.1929, nro 71, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.3.2023.
3. ↑  Eräs monimutkainen oikeusjuttu.  *Helsingin Sanomat*, 26.3.1929, nro 83, s. 11. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.3.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Valkeakosken kaupunginteatteri
**Valkeakosken kaupunginteatteri** on Valkeakoskella toimiva teatteri.

Teatteri on toiminut eri muodoissa vuodesta 1909 lähtien, jolloin teatteritalo valmistui. Romanttista tyyliä edustavassa rakennuksessa on 228-paikkainen päänäyttämö ja 60-paikkainen pieni näyttämö. Talossa on myös 100-paikkainen kahvila.

Teatterilla on vuosittain kahdesta kolmeen uutta ensi-iltaa, ja ohjelmistoon sisältyy myös vierailunäytäntöjä ja kertaluonteisia tuotantoja. Teatterin Näyttelijäyhdistys järjestää lisäksi noin neljä kertaa vuodessa ohjelmallisia *Cafe Teatro* -iltoja, joissa on mukana sekä paikallisia esiintyjiä että muita tähtivieraita. 

Teatteri panostaa paikallisen näyttämötaiteen osaamisen kehittämiseen ja järjestää kursseja muun muassa harrastajanäyttelijöille ja ääni- ja valoteknikoille. Teatteri tekee yhteistyötä myös Valkeakoski-opiston yhteydessä toimivan Teatteri-ilmaisun koulun kanssa. Koulu toteuttaa teatterissa vuosittain useita lapsille ja nuorille suunnattuja esityksiä.

Lähteet
-------

* Valkeakosken kaupunginteatteri (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teatteri-ilmaisun koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teatterin tiedotuskeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyytelömäistä elatusainetta petrimaljoilla.
Bakteeriviljelmä elatusaineella.
**Elatusaineella**, **ravinneliuoksella** tai **kasvatusalustalla** tarkoitetaan nestemäistä tai hyytelömäistä kasvualustaa, jota käytetään pieneliöiden tai solujen kasvatukseen laboratorio-olosuhteissa. Elatusaine sisältää ihanteellisen määrän kaikkia solun kasvuun tarvittavia ravinteita ja hivenaineita. Liuoksesta löytyvät kaikki solun kasvuun tarvittavat alkuaineet, joita ovat hiili, vety, happi, typpi, fosfori ja rikki. Liuos sisältää tyypillisesti myös suoloja, jonkin verran metalleja ja vitamiineja, joita tarvitaan solurakenteiden ylläpitoon ja erilaisiin aineenvaihdunnan toimintoihin.

Erilaisia liuoksia on useita, ja liuosten koostumus määräytyy aina tutkittavan eliön ravinnevaatimusten mukaan. Liuosten koostumusta säätelemällä voidaan valita halutut eliöt tai solut, joita halutaan kasvattaa. Tällaisia alustoja kutsutaan *selektiivisiksi kasvualustoiksi*.

Erilaiset kasvualustat
----------------------

Ravinneliuokset jaetaan pääasiassa kahteen luokkaan: synteettinen kasvualusta (engl. *defined medium*) ja kompleksinen kasvualusta (engl. *complex medium*). Synteettinen kasvualusta sisältää tunnetun määrän tarkkaan määritettyjä ja puhdistettuja ravinteita. Tällainen ravinneliuos sopii parhaiten tietyn eliön kasvattamiseen, jonka ravintovaatimukset tunnetaan. Kompleksinen alusta taas valmistetaan ravintoaineesta, jonka täyttä kemiallista koostumusta eikä aineiden määrää tunneta. Tällainen ravintoaine voi olla esimerkiksi kaseiini (maitoproteiini), liha-, soija- tai hiivauute.

Ravinneliuos voi olla nestemäisessä tai hyytelömäisessä muodossa: ravintoliemi tai ravintoagar. Ravintolientä käytetään muun muassa solumäärän lisäämisen. Jos ravintoliemessä kasvatettava eliö vaatii happea, on lientä ravisteltava koko kasvatuksen ajan. Ravintoliemi soveltuu hyvin myös anaerobisten mikrobien kasvattamiseen, kun liuoksen päälle lisätään kerros öljyä, jonka läpi happi ei kulje. Ravintoagar tai ravintomalja tehdään nestemäisestä ravinneliuoksesta lisäämällä seokseen agar-agaria. Ravintoagarilla mikrobit kasvavat ravintoalustan päällä, jolloin ne saavat runsaasti happea. Ravintoagarilla yksi solu voi muodostaa pesäkkeen.

Katso myös
----------

* Agar
* Petrimalja

Lähteet
-------

* Madigan, Michael et al.: *Brock biology of microorganism*. San Francisco: Pearson Benjamin Cummings, 2009. ISBN 0-321-53615-0.
Ilmajoen Osuusmeijeri Peuralankylässä.
**Peurala** tai **Peuralankylä** on Ilmajoen kylä, joka sijaitsee noin Ilmajoen kirkonkylän lounaispuolella, Koskenkorvalle johtavan yhdystie 7000:n varrella Kyrönjoen molemmin puolin. Seuraava kylä Koskenkorvalle päin on Luomankylä.

Kylän osia yhdistää Liinaniemen silta, Valle Antilan tekemä riippusilta vuodelta 1910. Kylässä sijaitsee Ilmajoen Osuusmeijeri, jonka tuotantotilat on vuokrannut käyttöönsä jalasjärveläinen Juustoportti. Peuralan- ja Luomankylien rajalla sijaitsee karjanhoitokouluna vuonna 1875 aloittanut Ilmajoen maatalousoppilaitos, jonka toimintaa ylläpitävät nykyisin Koulutuskeskus Sedu ja Seinäjoen ammattikorkeakoulu.

Kyrönjoen eteläpuolella sijaitseva Peuralan koulu lakkautettiin 2010. Kylän riippusillan tavoin myös se on Valle Antilan piirtämä ja rakennuttama. Koulun pitkäaikaisena opettajana oli mestaripelimannina tunnettu Lasse Peltonen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valle Antila, Rakennusmestari, sillanrakentaja 1882 - 1938 (Arkistoitu – Internet Archive), pdf, J.E. Antilan perilliset -yhdistyksen sivusto. Viitattu 21.11.2015.
2. ↑  Alkio, Jyrki: Juustontekijä osti meijerin, Talouselämä 23.3.2011. Viitattu 21.11.2015.
3. ↑  Arkistonmuodostaja: Etelä-Pohjanmaan karjatalouskoulu (Arkistoitu – Internet Archive), Arkistolaitos. Viitattu 21.11.2015.
4. ↑  Ilmajoen maatalousoppilaitos, Opinto-opas (Arkistoitu – Internet Archive), Seinäjoen ammattikorkeakoulu, päiväyksetön. Sivu 5. Viitattu 21.11.2015.
5. ↑  lmajoen Peuralan koulun lakkautus sinetöidään, Yle Pohjanmaa 18.12.2009. Viitattu 21.11.2015.
**Hárrejåkkå**  (luulajansaameksi *Hárrejåhkå* , meänk. *Harrijoki*) on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa Rånejoen vesistössä virtaava 8 kilometriä pitkä Rånejoen sivujoen Rutnajoen oma sivujoki.

Joen kulku
----------

Hárrejåkkå alkaa Harrejauresta, joka sijaitsee Atjekvaaran rinteen alla vaaran itäpuollella. Seudulla on runsaasti lampia ja järviä ja Harrijaure on niistä yksi suurimpia järviä. Joen alkupää alkaa järven luoteispäästä ja se virtaa aluksi luoteeseen päin. Siihen yhtyy heti etelästä tuleva puro, joka alkaa järvestä Suovdávrre. Sivupuron jälkeen alkaa joen mutkitteleva osuus, joka päättyy seuraavaan lyhyeen sivupuroon. Joki ylittää ensin Jutsánáphen suon ja se suuntaa sitten pohjoiseen päin. Alitettuaan Harrejaurin kylästä alkavan tien, se jatkaa mutkitellen seudun järvialueen lampien välissä. Siihen yhtyy kaksi puroa, toinen Särkijärvestä ja toinen Ahvenjärvestä. Ennen omaa yhtymistään Rutnajokeen, Hárrejåkkå pujahtaa vasemmalle jäävän Rutnavuoman ja oikealle jäävän Jutsájávrejieggen suon välistä.

Valuma-alue
-----------

Hárrejåkkån valuma-alueen pinta-ala on 35 neliökilometriä ja valuma-alueen pääuoma on Hárrejåkkån lisäksi sen latva-alueella Harrejaureen laskeva 7 kilometriä pitkä Biktjajávrresta alkava puro. Pääuoman kokonaispituudeksi tulee Harrejaure mukaan lukien noin 17 kilometriä. Puro virtaa esimerkiksi Garnisjönin ja Salmijärven läpi ja alittaa Nattavaaran ja Mesjauren välisen maantien. Latvaosuus alkaa Jokimukan kunnan puolelta. Edellä on jo mainittu kaikki joen sivu-uomat. Joki virtaa valuma-aluettaan laajemmalla järvialueella, jossa on toistasataa lampea ja järviä. Lähinnä joen uomaa sijaitsevat esimerkiksi Palojärvi, jonka rannalla on asutusta, Vuomajärvi, Madetjärvi, Vårsjön ja Kaivosjärvi sekä neljän järven rypäs: Jutsajärvi, Rytijärvi, Ahvenjärvi ja Tráhppojávrre. Rypäs kuuluu kuitenkin viereisen sivujoen Haukijoen valuma-alueelle. Harrejaureen laskeva latvapuron sivu-uomat virtaavat järvialueen pikkulammista, joita on kymmeniä. Lisäksi järvialueella sijaitsee Sotauren kulmakunta, joka kuuluu Jokimukkaan.

Hárrejåkkå yhtyy Rutnajokeen, joka yhtyy vuorostaan Rånejokeen. Rånejoki laskee Pohjanlahden Perämereen Råneåssa Luulajan kunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Hárrejåkkå (SE741783-170998) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 27.1.2021. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4  Hárrejåkkån yläjuoksu *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 27.1.2021. (ruotsiksi)
3. 1 2 3 4  Hárrejåkkån alajuoksu *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 27.1.2021. (ruotsiksi)
4. 1 2 3  Hárrejåkkå, Vattenwebb, SMHI, viitattu 27.1.2021 (ruotsiksi)
5. ↑  Thoms-Hjärpe, Christina: Län och huvudavrinningsområden i Sverige (PDF),Faktablad nr 10, 2002, SMHI, viitattu 27.1.2021 (ruotsiksi)
6. ↑  Rutnajoki (SE732092-179483) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 27.1.2021. (ruotsiksi)
**Hyötyliikunta** on liikuntaa, joka sisältää liikunnan ohella myös muita hyötyjä. Hyötyliikunta tapahtuu jonkin muun tekemisen ohella eli ei pelkästään liikunnan vuoksi, siis jokapäiväiseen elämään kuuluvaa liikkumista. Hyötyliikuntaan lasketaan kuuluvaksi esimerkiksi puutarhanhoito, puunhakkuu ja kaikki fyysinen aktiivisuus puuhastelun aikana. Myös liikunnallinen asiointi lasketaan hyötyliikunnaksi. Työmatkan tai muun välttämättömän matkan kulkeminen polkupyörällä auton sijasta, pihan haravoiminen tai portaiden käveleminen hissillä kulkemisen sijaan täyttää hyötyliikunnan kriteerit. Sen sijaan esimerkiksi lihaskuntoharjoitteet kuntosalilla eivät siis ole hyötyliikuntaa. 

Hyötyliikunta voi olla myös ajattelutapa - oman terveyden edistämistä. Jo puolen tunnin päivittäinen kävely tai pyöräily, vaikkapa kahdessa 15 minuutin osassa, pitää terveyttä yllä. Hyötyliikunta ei kuitenkaan yleensä nosta kuntoa eikä auta painon pudottamisessa.

Katso myös
----------

* Arkiliikunta
* Omaehtoinen liikunta
* Työmatkaliikunta
* Työpaikkaliikunta

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  Tiihonen, Arto: Liikuntakulttuurin käsitteitä tiedetoimittajille *Miksi liikun*. Viitattu 17.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Liikunta |
| --- |
|  |
| Muodot | 

|  |  |
| --- | --- |
| Arkiliikunta | 
* Omaehtoinen liikunta
* Hyötyliikunta
* Työmatkaliikunta
* Perheliikunta
* Työpaikkaliikunta

 |
|  |
| Kuntoliikunta | 
* Luontoliikunta
* Ulkoilu
* Ryhmäliikunta
* Kuntourheilu
* Kuntoilu

 |
|  |
| Harrasteliikunta | 
* Lähiliikunta
* Sosiaalinen liikunta
* Höntsäily
* Puulaakiurheilu

 |
|  |
| Terveysliikunta | 
* Terveyttä ja hyvinvointia edistävä liikunta
* Ennalta ehkäisevä liikunta
* Kuntouttava liikunta
* Toimintakykyä parantava liikunta

 |
|  |
| Erityisliikunta | 
* Soveltava liikunta
* Erityisryhmien liikunta
* Vammaisliikunta
* Vammaisurheilu
* Toimintakyvyltään heikentyneiden liikunta

 |

 |
|  |
| Muuta | 
* Kulttuuri

 |

 |
Gávdoksen ja Gavdopoúlan saarten kansainvälisesti tärkeä lintualueGavdopoúlan (pienempi) ja Gávdoksen saaret satelliittikuvassa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Gávdos, Chaniá, Kreeta, Kreikka |
| Pinta-ala | 
3 600 ha |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Γαύδος και Γαυδοπούλα |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Gávdoksen ja Gavdopoúlan saarten kansainvälisesti tärkeä lintualue** (**IBA**) sijaitsee Välimereen kuuluvalla Libyanmerellä, Kreikalle kuuluvan Kreetan saaren eteläpuolella. Alueen koko on 3 600 hehtaaria ja siihen kuuluu alueita kreikkalaisista Gávdoksen ja Gavdopoúlan saarista. Gávdoksen saari on *frýganan* ja katajien peittämä. Gavdopoúlaa peittää *frýgana*.

Suojelualueesta puolet on pensaikkoa, 30 prosenttia metsää, 10 prosenttia rantaviivaa, 10 prosenttia merta ja loput 10 prosenttia aluetta, jota ihminen on muokannut. Suojelualueella harjoitetaan esimerkiksi kalastusta, maanviljelyä ja matkailua.

Suojelualue on tärkeä alue muuttolinnuille, ja siellä asuu muun muassa karimetsoyhdyskunta ja kyläpöllösiä. Gávdos on ensimmäinen metsäinen saari Afrikasta pohjoiseen suuntaavien muuttolintujen reitillä, minkä ansiosta se on otollinen paikka tutkia kevätmuuttoa.

Suojelualuetta uhkaa muun muassa matkailun hallitsematon lisääntyminen sekä maastopalot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BirdLife IBA Factsheet – GR181 Gavdos and Gavdopoula islands BirdLife International. Viitattu 3.10.2010. (englanniksi)
2. ↑  Fauna & Flora on Gavdos gavdos-online.com. Viitattu 3.10.2010. (englanniksi)
Hyötypuutarhan kasvimaa
*Kukkiva puutarha*, Vincent van Gogh, 1888
**Hyötypuutarha** on puutarhatyyppi, jossa viljellään hyötykasveja, joita ovat vihannekset, juurekset, peruna, sipulit, marjat ja yrtit. Vihanneksista tunnetuimpia ovat kaalit, salaatit, pavut, herne, tomaatti, kurkku, kurpitsa ja paprikat. Yleisimpiä juureksia ovat punajuuri, porkkana, retiisi, retikka, nauris ja lanttu. Yleisiä viljeltyjä marjoja ovat puutarhamansikka, vadelma ja mustaherukka. Hedelmistä yleisimpiä ovat omena, luumu ja kirsikka. Tunnetuimpia yrttejä ovat basilika, meirami, persilja, sitruunamelissa, mintut, korianteri, rakuuna ja liperi.

Kuten koristepuutarhassa, myös hyötypuutarhassa kasvupaikan sijainnin edullisuus on tärkeä. Kasvimailla on sekä rivejä että penkkejä. Kasvimaan muotoja on monenlaisia ja jokainen voi tehdä sen muotoisen penkin, minkä katsoo itse parhaaksi. Penkki voi olla myös kohopenkki, jonka reunojen ympärys voi olla esimerkiksi puinen. Myös kasvihuoneviljelyssä sijainnilla on merkitystä. Kasvihuone tulisi sijoittaa paikkaan, joka on paitsi kasven kannalta mahdollisimman hyvä, myös hoitotoimenpiteiden kannalta mahdollisimman käytännöllinen.

Kasvivuorottelu auttaa kasvinsuojelussa. Hyvä vuorotteluväli on kolme tai neljä vuotta. Kasvinsuojelussa auttaa myös kateharso.

Katso myös
----------

* Kasvihuone

Lähteet
-------

* Luonnonmukainen kotipuutarha, Valitut Palat

### Viitteet

1. ↑  Marja Ylitalo: "Kotikasvihuone", *Kotipuutarhurin pikkujättiläinen*, s. 509. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-13471-6.

Kirjallisuutta
--------------

* Puutarha ja Piha, Satoisa hyötytarha, Juha Forsblom, Weilin+Göös, 2007, Isbn 978-951-0-30989-6
* Suomalaiset marjat, Sinikka Piippo, Minerva, 2010, Isbn 978-952-492-351-4
* Suuri yrttikirja, Jekka McVicar, Suomeksi toimittanut Elsi Saariaho, WSOY, 2004, Isbn 951-0-28654-0
James Mason kuvassa noin vuodelta 1870
**James Mason** (19. marraskuuta 1849 – 12. tammikuuta 1905) oli kuuluisa yhdysvaltalainen shakinpelaaja ja kirjailija. Hänen alkuperäinen nimensä on tuntematon, sillä hänet adoptoitiin lapsena ja hän otti nimen James Mason. Hänen perheensä muutti Jamesin ollessa lapsi Yhdysvaltoihin, missä hän oppi shakin säännöt ja sai työn *The New York Herald* -sanomalehdestä.

Mason kirjoitti useita kirjoja shakista, joista tunnetuimmat ovat *The Principles of Chess in Theory and Practice* (1894), *The Art of Chess* (1895), *Chess Openings* (1897), ja *Social Chess* (1900).

Mason kuoli Rochfordissa Essexissä Englannissa.

Aiheesta muualla
----------------

* James Mason ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gállos** (kreik. Γάλλος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 922 (vuonna 2011).

Kreetan yliopiston Réthymnon kampusalue Gálloksessa.
Gálloksen kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä lounaaseen Réthymnon keskustasta ja on käytännössä Réthymnon esikaupunkia. Kylän nimen alkuperää ei tiedetä varmuudella. Erään version mukaan se olisi peräisin ranskalaisesta (*gállos*) filhelleeni Joseph Balestrasta, joka osallistui taisteluun turkkilaisia vastaan vuonna 1822 ja on haudattu kylään. Toisen version mukaan nimi tulisi kuitenkin vanhasta Neitsyt Marian (*Panagía*) kirkosta lisänimeltään *Galoús* tai *Galatoús*, mikä viittaa maitoon (*gála*). Kolmannen version mukaan se tulisi venetsialaisesta sukunimestä Gallos. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisessa väestönlaskennassa vuonna 1577.

Gálloksessa sijaitsevat muun muassa Kreetan yliopiston Réthymnon kampusalue sekä Pietarin ja Paavalin luostari (*Moní Pétrou kai Pávlou*). Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Neitsyt Marian lisäksi Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*), Pyhälle Luukakselle (*Ágios Loukás*), Pyhälle Antoniokselle (*Ágios Antónios*) ja Pyhälle Kharalampokselle (*Ágios Charálampos*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3  Γάλλος *Terrabook*. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  Πανεπιστημιούπολη Γάλλου *Πανεπιστήμιο Κρήτης*. Viitattu 6.9.2021.
Zündapp Janus
**Zündapp Janus** on vuosina 1957–1958 valmistettu kääpiöauto. Moottoripyöriä valmistanut Zündapp-tehdas pyrki 1950-luvun kääpiöautomarkkinoille omalla kääpiöautollaan, joka jäi tehtaan ainoaksi automalliksi.

Auton erikoisuus ovat edessä ja takana olevat ovet (sivuilla ei ole ovia) sekä korin symmetrisyys edessä ja takana. Edessä ja takana matkustavat istuvat seläkkäin näkemättä toisiaan. Pieni moottori on keskellä istuinten välissä.

Yksisylinterisen kaksitahtisen ilmajäähdytteisen moottorin iskutilavuus on 248 cm³. Suurin teho on 10 kW / 5 000 r/min (14 hv). Puristussuhde 6,8. Vaihteita on neljä eteen sekä peruutusvaihde. Huippunopeus on vain noin 80–85 km/h.

Janus painaa 425 kiloa ja sen kantavuus noin 300 kiloa.

Januksen tuotanto alkoi kesäkuussa 1957.

Ajossa ongelmia aiheutti keskellä oleva kevyt moottori, joka saattoi johtaa painopisteen muuttumiseen ajon aikana. Varustelu oli niukka.

Pienestä koostaan huolimatta Janus ei ollut erityisen halpa. Kotimaassaan Länsi-Saksassa Janus maksoi 3 290 D-markkaa (ja 40 DM lämmityksestä), joka on euroina noin 7 768 €. Halvin Volkswagen Kupla maksoi tuohon aikaan Saksassa noin 3780 DM.

Tekniikan Maailman (9/1957) mukaan sarjatuotantoon päässyt Zündapp Janus olisi maksanut Suomessa noin 300 000 markkaa. Lehti kertoi Zündapp Janusissa olevan tilaa neljälle hengelle, moottorin iskutilavuus oli vain 245 cm³.

Vuonna 1957 valmistui vain 1 731 Janusta. Zündappin ainoan automallin valmistus loppui vuoden 1958 puolivälissä kannattamattomana. Kaikkiaan valmistettiin 6 902 Zündapp Janus -kääpiöautoa.

Mitat
-----

|  |  |
| --- | --- |
| **Pituus** | 2 890 mm |
| **Leveys** | 1 410 mm |
| **Korkeus** | 1 400 mm |
| **Akseliväli** | 1 825 mm |
| **Raideleveys** (edessä / takana) | 1 150 / 1 180 mm |
| **Omapaino** | 425 kg |

Lähteet
-------

1. ↑  *Tekniikan Maailma* 9/1957, s. 15.
2. ↑  *Tekniikan Maailma* 10/1957, pikkuautokatsaus.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zündapp Janus** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Zündapp Janus
**Lektar Oy** on vuodesta 1949 asti toiminut suomalainen teknisen tukkukaupan yritys. Ilmailualan tarvikkeilla aloittanut yritys myy nykyisin tuotteita etenkin rakennusalalle ja teollisuuden eri sektoreille. Lektar Oy on Lektar-yhtymän emoyhtiö, jonka lisäksi yritysryhmään kuuluvat tuotanto- ja pakkauskoneita maahantuova Bedika Oy ja Virossa toimiva myyntiyhtiö Lektar Eesti Oü. Ammattikäyttöön tarkoitettujen tuotteiden ohella Lektar välittää kodin taloustavaroita, kodinturvatuotteita, lattianpäällysteitä, puutarha- ja kylpyhuonekalusteita sekä katto- ja seinäpaneeleita.

Vuonna 2021 Lektar Oy:n liikevaihto oli 25,3 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 54. Bedika Oy:n liikevaihto oli 1,3 miljoonaa ja henkilöstömäärä 4.

Historiaa
---------

Lektar Oy:n perustivat Suomen ilmavoimien upseerit vuonna 1949 hankkimaan varaosia ilmavoimien koneisiin. Yrityksen nimi muodostettiin sanasta ’lentokonetarvike’. Vuonna 1975 Lektarin osti tytäryhtiökseen kymmenen vuotta aiemmin perustettu Teollisuus-Teräs Oy, joka kuitenkin myytiin vuonna 1986 ja toimitusjohtajana vuodesta 1975 toiminut Kalevi Ensio Lappalainen perheineen keskittyi Lektariin. Vuonna 1992 tehtiin sukupolvenvaihdos, jossa toimitusjohtajaksi tuli Lappalaisen tytär Anne Huuskonen. Vuonna 1997 hän siirtyi talouspäälliköksi ja toimitusjohtajaksi tuli Petri Lappalainen.

Leipomokoneita ja -materiaaleja välittävä, vuonna 1989 perustettu Bedika Oy tuli osaksi Lektar-yhtymää vuonna 1999. Bedikaan fuusioitiin vuonna 2010 pakkauskoneyritys Oy Suomen HPK Ab. Kahta vuotta myöhemmin Lektar osti ullakkoportaita sekä seinä- ja kattoluukkuja valmistavan Jonsir Oy:n ja vuonna 2021 Bedika Oy osti pakkauskoneyritys Hilpac Oy:n liiketoiminnan.

Lektar toimi aiemmin Helsingin Itäkeskuksen Maamerkki-tornitalossa (nyk. Helmitorni). Nyt toiminta on keskittynyt Hiekkakiventielle Helsingin Pihlajamäessä Kehä I:n vieressä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lektar Oy *rakennusfakta.fi*. Viitattu 14.11.2022.
2. ↑  Lektar Oy *is.fi*. Viitattu 14.11.2022.
3. ↑  Bedika Oy *is.fi*. Viitattu 14.11.2022.
4. 1 2 3  Lektar Oy *Lektar Oy*. Viitattu 14.11.2022.
**Urho Kaarlo Lamminheimo** (24. tammikuuta 1891 Ilmajoki – 15. lokakuuta 1962) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko sekä kuvanveistäjä.
Lamminheimoa on luonnehdittu pohjalaiseksi realistiksi. 

Maalauksissaan Lamminheimo käsittelee kotiseutunsa Lapuan lakeuksia ja niiden viljelyä, mutta mukana on myös Lapin maisemia, henkilöaiheita ja muotokuvia. Jotkin hänen teoksistaan pohjautuvat kuvitteellisiin aiheisiin ja hänen piirustuksissaan voidaan nähdä myös pyrkimystä symbolistiseen ilmaisuun. 
Lamminheimo teki öljyvärimaalausten ja akvarellien ohella muun muassa puupiirroksia, kuivaneulaa, veistoksia ja reliefejä.

Lamminheimo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1911–1913 ja Leipzigin *Akademie für Graphische Künste und Buchgewerbe* -koulussa vuonna 1938. Opiskeluun Saksassa sisältyi myös opintomatka Dresdeniin vuonna 1938. Lamminheimon vanhemmat olivat pankinjohtaja Kaarlo Fredrik Lamminheimo (ent. Ahlbäck) ja Elisabeth Hantula.

Teoksia
-------

Lapuan yhteiskoulussa kuvaamataitoa opettanut Lamminheimo toimi taiteilijana etenkin paikallisesti ja maakunnallisesti. Lamminheimon julkisia teoksia ovat Laihialle vuonna 1938 pystytetty Hulmin taistelun muistomerkki, Lapualla Suomen sodan, vanhan kirkon ja menneitten sukupolvien muistomerkit, sankarivainajien muistopatsas, Lapuan tuomiokirkon enkeliveistokset, Lapuan Kauhajärven ja Tiistenjoen kirkon alttaritaulu sekä Lapuan siunauskappelin, keskuskansakoulun ja Lapuan yhteiskoulun seinämaalaukset, Teuvalla Teuvan yhteiskoulun seinämaalaukset, Kauhavalla siunauskappelin seinämaalaukset ja Karijoella Karijoen kirkon alttaritaulu. Lapuan Kauhajärven kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on Lamminheimon suunnittelema ja paljastettu v. 1950. Lamminheimon teoksia on myös lapualaisissa yksityiskodeissa. 

### Kuvia julkisista teoksista

* Jääkärimuistomerkki, jalusta, patsas Lauri Leppänen, Lapua.*Jääkärimuistomerkki*, jalusta, patsas Lauri Leppänen, Lapua.
* Vapaussodan alkamisen muistomerkki, Laihia, 1938.*Vapaussodan alkamisen muistomerkki*, Laihia, 1938.
* 1939-1945 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki, Kauhajärvi, Lapua, 1950.*1939-1945 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki*, Kauhajärvi, Lapua, 1950.
* Asevelihautausmaan muistomerkki, Isokyrö, 1950.*Asevelihautausmaan muistomerkki*, Isokyrö, 1950.
* Jääkärimuistomerkki, Ylihärmä, Kauhava, 1966.*Jääkärimuistomerkki*, Ylihärmä, Kauhava, 1966.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijamatrikkeli
* Lapuan taiteen lyhyt historiikki. Lapuan taiteilijaseura (Arkistoitu – Internet Archive)
* Henkilöhistoriaa: Lamminheimo, Urho Kaarlo. Pohjanmaanväylän matkailuhakemisto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lekythion** (m.kreik. ληκύθιον, lat. *lecythium*) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se nimi viittaa lekyyttiin (*lekythos*) eli pieneen öljypullona käytettyyn ruukkuun.

Kaava
-----

Lekythion-säkeessä on seitsemän tavua. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

,
Lekythion voidaan nähdä sekä jambisen trimetrin että trokeisen katalektisen tetrametrin loppuosana.

Esimerkkejä
-----------

**Esimerkki 1**

Euripides, tragediasta *Foinikian naiset*:

νῦν δέ μοι πρὸ τειχέων
θούριος μολὼν Ἄρης
*nyn de moi pro teikheōn*
*thūrios molōn Arēs*
,
,
("Nyt raivoisa Ares on tullut muurieni eteen")
**Esimerkki 2**

Euripides, tragediasta *Ifigeneia taurien mailla*, toisen säkeen loppuosa:

Πέλοψ ὁ Ταντάλειος ἐς Πῖσαν μολὼν
θοαῖσιν ἵπποις Οἰνομάου γαμεῖ κόρην
*Pelops ho Tantaleios es Pisan molōn*
*thoaisin hippois Oinomaū gamei korēn*
, | ,
, | ,
("Pelops, Tantaloksen poika, tuli Pisasta nopein hevosin ja nai Oinomaoksen tyttären.")
**Esimerkki 3**

Edellisen parodia Aristofaneen komediassa *Sammakot*, jälkimmäisen säkeen lopussa lekythion-osio korvattu viittauksella lekyyttiin:

"Πέλοψ ὁ Ταντάλειος ἐς Πῖσαν μολὼν
θοαῖσιν ἵπποις" – "ληκύθιον ἀπώλεσεν"
*"Pelops ho Tantaleios es Pisan molōn*
*thoaisin hippois" – "lēkythion apōlesen"*
, | ,
, | ,
("Pelops, Tantaloksen poika, tuli Pisasta nopein hevosin" – "ja hukkasi pikku öljypullonsa.")

Lähteet
-------

1. 1 2  Halporn, James W. & Ostwald, Martin & Rosenmeyer, Thomas G.: *The Meters of Greek and Latin Poetry*, s. 88. Hackett Publishing, 1980. ISBN 0872202437. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Budelmann, Felix: *The Cambridge Companion to Greek Lyric*, s. 136–137. Cambridge University Press, 2009. ISBN 978-0-521-61476-4.
3. ↑  Euripides: *Foinikian naiset* 239–240.
4. ↑  Euripides: *Ifigeneia taurien mailla* 1–2. Sanan Οἰνομάου loppu -μάου on poikkeuksellisesti luettava yhtenä pitkänä tavuna.
5. ↑  Aristofanes: *Sammakot* 1233–1234. Sanan ληκύθιον loppu -θιον on poikkeuksellisesti luettava yhtenä pitkänä tavuna.
**Jean-Joseph Mouret** (11. huhtikuuta 1682 – 22. joulukuuta 1738 Charenton-le-Pont) oli ranskalainen säveltäjä.

Mouret'n isä oli silkkikauppias ja amatööriviulisti, joka takasi pojalleen kattavan musiikkikasvatuksen. Vuonna 1707 hänet nimitettiin Pariisissa Noaillesin herttua-marsalkan musiikkimestariksi, ja vuonna 1709 hän toimi musiikkijohtajana Sceaux'n hovissa, jossa teki paljon musiikkia *Grandes Nuits de Sceaux* -tapahtumasarjaan. Vuosina 1714–1718 Mouret johti Pariisin oopperan orkesteria.

Säveltäjänä Mouret omaksui komedisen oopperatyylin. Hänen ensimmäinen oopperansa *Le fêtes ou le triomphe de Thalia* (libretisti: Joseph de La Font) nostatti kohua, koska Pariisin ooppera oli tragedian pyhäkön maineessa. Mouret sävelsi myös lyyrisen komedian *Le mariage de Ragonde* (1714); vasta Jean-Philippe Rameaun *Platéen* katsotaan varsinaisesti aloittaneen ranskalaisen musiikkikomedian kauden. Mouret'n tuotantoon kuuluu myös tragedioita ja herooisia baletteja, mutta hän ei saavuttanut niillä vastaavaa menestystä kuin komedioillaan. Hän teki *divertissement*-sarjoja sekä ranskalaista että Pariisin uutta italialaista teatteria varten. Hänen näyttämömusiikin ulkopuoliseen tuotantoonsa kuuluu motetteja ja kantaatteja.

Vuonna 1720 Mouret sai *ordinaire du Roy* -nimikkeen, jonka nojalla työskenteli laulajana kuninkaan kamarissa. Vuosina 1728–1734 hän toimi Concert Spirituel -konserttisarjan musiikillisena johtajana, mutta sen taloudelliset ja juridiset vaikeudet vaikuttivat häneen henkilökohtaisesti. Instituution johto vaihdettiin vuonna 1734, ja Mainen herttua Louis-Augusten kuoltua (1736) Mouret menetti myös asemansa Sceaux'n hovissa. Vuonna 1737 tehty käytäntömuutos johti myös italialaisen teatterin johtoaseman menetykseen, joten Mouret menetti kaikki tulonlähteensä muutaman vuoden aikana. Hän sai kuitenkin vuosittaisen eläkkeen Savoiji-Carignanon prinssi Victor Amadeus I:ltä. Mouret kuoli Frères de Saint-Jean-de-Dieun hyväntekeväisyystyönä ylläpitämässä hoitolaitoksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jean-Joseph Mouret AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Iso-Ohjo

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
PadasjokiPäijät-HämeSuomi |
| Saariryhmä | 
Lehtisten saariryhmä |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
90 m  |
| Pinta-ala | 
22 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Iso-Ohjo**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella.

Maantietoa
----------

Saari on 900 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja Virmailansaaren edustalla, ja kuuluu Lehtisten saariryhmään yhtenä sen suurimmista saarista. Saariryhmässä on kymmeniä muita pikkusaaria, joista seitsemän sijaitsee Iso-Ohjon läheisyydessä. Niiden lisäksi Vähä-Ohjo ja Kalliosaari löytyvät Iso-Ohjon eteläpuolelta, Pirttisaari sen itäpuolelta ja Lehtinen sen luoteispuolelta. Saari on melko matala, mutta saaren keskellä oleva mäki kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren luoteisosaassa on pieni suojaisa lahti ja eteläosassa on niemen ja saaren yhdessä suojaama toinen lahti. Saareen on rakennettu alle kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Kuhmoisten ja Padasjoen välinen kuntaraja kulkee Iso-Ohjon ja Lehtisen välissä.

Historiaa
---------

Padasjoen seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1947 on saaren karttanimi "Iso-Ohto". Sen luoteispään lahteen on merkitty rantaniitty, mutta saari on kuitenkin autio. Vuoden 1965 peruskartassa saaren karttanimi on "Iso-Ohjo" ja jossa sen edellä mainittu niittyalue on merkitty maa-alueeksi. Seuraavassa kartassa niittyalue on taas järvenlahtea ja saaressa on nyt viisi mökkiä. Vuoden 1996 kartassa on mökkejä yksi lisää ja kyseinen lahti on merkitty taas maa-alueeksi.

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on mitattu Karttapaikan pinta-alan mittaustyökalulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Iso-Ohjo, Padasjoki (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 5.1.2020.
2. ↑  Paikkatieto: Iso-Ohjo, *paikkatietoalusta.fi*, viitattu 5.1.2020
3. ↑  Iso-Ohjo, Padasjoki (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 5.1.2020.
4. ↑  Iso-Ohjo, Padasjoki (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 5.1.2020.
5. ↑  Maanmittaushallitus: Padasjoen seudun taloudellinen kartta (1:100 000), 1947, Timo Meriluodon karttakokoelma, viitattu 5.1.2020
6. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 11 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1965.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 5.1.2020)
7. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 11 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1985.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 5.1.2020)
8. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 11 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1996.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 5.1.2020)
**Luca Cordero di Montezemolo** (s. 31. elokuuta 1947 Bologna, Italia) on italialainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten autojätti Fiatin hallituksen entisenä puheenjohtajana, Ferrarin entisenä pääjohtajana sekä yhtenä Formula 1 -sarjan suurimmista vaikuttajista. Koulutukseltaan Montezemolo on juristi.

Montezemolo opiskeli lakia Rooman yliopistossa, josta hän siirtyi Columbian yliopistoon vuonna 1971. Myöhemmin hän siirtyi Fiat-konserniin, josta hänet siirrettiin Ferrarille 1973. Siellä hänestä tuli Enzo Ferrarin assistentti ja seuraavana vuonna jo Scuderia Ferrarin tallipäällikkö. Vuonna 1975 Montezemolo ylennettiin kuitenkin Ferrarista Fiatin urheilutoiminnan johtajaksi ja vuonna 1977 koko Fiatin johtajistoon.

Vuonna 1991 Montezemolo palasi Ferrarille, kun Fiatin pääjohtaja Gianni Agnelli nimitti hänet koko Ferrarin pääjohtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 2014 asti. Hän toimi myös Maseratin johtajana vuosina 1997–2005.

Montezemolon vaikutus Formula 1 -sarjaan on ollut merkittävä. Jo hänen ensimmäisenä aikanaan Ferrarilla vuosina 1973–1977, talli voitti kaksi kuljettajien ja kolme valmistajien maailmanmestaruutta. Tehtyään paluun talliin hän palkkasi kaudeksi 1993 Peugeot'n johtajan Jean Todtin, joka houkutteli muun muassa Michael Schumacherin, Ross Brawnin ja Rory Byrnen talliin kaudeksi 1996. Vuonna 1999 Ferrari voitti valmistajien mestaruuden ensi kertaa 16 vuoteen ja seuraavana vuonna kuljettajien maailmanmestaruuden ensi kertaa 21 vuoteen. Tehtyään paluun Ferrarille, Montezemolo on johdattanut tallinsa kahdeksaan valmistajien- ja kuuteen kuljettajienmestaruuteen. 

Montezemolo toimi Fiatin hallituksen puheenjohtajana vuosina 2004–2010.

Luca Cordero di Montezemolo on sukua Andrea Cordero Lanza di Montezemololle, josta tuli kardinaali vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. ↑  Ferrarin pääjohtaja eroaa tehtävästään *Yle Urheilu*.  10.9.2014. Viitattu 5.11.2019.
2. ↑  Montezemolo: Alonson ja Massan välillä ei ole kiistaa "...Montezemolo ilmoitti tiistaina myös, että hän luopuu Ferrarin omistavan Fiatin hallituksen puheenjohtajan tehtävästä." *MTV Uutiset*.  20.4.2010. Viitattu 5.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Iso-Palonen** on korpimaiden ympäröimä järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 113 kilometriä itään. Järvi on osa Iso-Palosen-Maariansärkkien luonnonsuojelualuetta.

Maantiede
---------

Iso-Palosen pääaltaan pituus lännestä itään on 4,2 kilometriä. Pääaltaan itäosasta työntyy koilliseen järvenosa, joka jakautuu useisiin lahtiin. Järven länsiosan Häikänniemen kohdalla leveys on noin 150 metriä, järven itäosassa on yli puoli kilometriä leveitä kohtia. Iso-Palosen koillisosan Saviniemi ja sen itäpuolinen Pässisaari erottaa järven koillista osaa pääaltaasta. Noin kymmenesosa Iso-Palosesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Laajin yhtenäinen syvä vyöhyke sijaitsee pääaltaan itäosassa, ja siellä on myös järven syvin kohta, 22 metriä. Häikänniemen länsipuolella on joitakin kymmenmetrisiä syvänteitä, koillinen järvenosa on melko matala.

Iso-Palosen saarista karttanimi on järven keskiosan Häikänsaarilla ja koillisosan Pässisaarella. Nimettyjä tulouomia ovat etelästä virtaava Repopuro ja pohjoisesta Säynäjärveltä (190,7 metriä mpy) virtaava Säynäjäpuro. Iso-Palosen itäpuolella sijaitsee Veräinen. Järvien välisellä kannaksella sijaitsee Haapasärkkä; kannaksen kapein kohta on noin sata metriä. Iso-Palosen koillispuolella sijaitsevan Pikku-Palosen korkeustaso on puoli metriä Iso-Palosta ylempi. Iso-Palosen etelärannalla on ylänköä (Kiikkukangas, Valkeiskangas). Myös järven luoteisrannalla on ylänkömaata.

Iso-Palosen vesitilavuus on 9 367 000 kuutiometriä.

Iso-Palonen (59.955.1.011) kuuluu Palojoen valuma-alueeseen (59.955), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kalliojärven valuma-alue (59.95) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Iso-Palonen on Palojoen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Maaselänjärvi, Irkku ja Säynäjärvi. Alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Myös Sonkajärvellä sijaitsee Iso-Palonen. Sen pinta-ala on noin 20 hehtaaria ja järvinumero on 04.588.1.020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Iso-Palonen, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 9.7.2022.
3. ↑  Iso-Palonen. Järviwiki. Viitattu 9.7.2022.
4. ↑  Iso-Palosen - Maariansärkkien luonnonsuojelualue *luontoon.fi*. Viitattu 9.7.2022.
5. ↑  Palojoen valuma-alue (59.955). Järviwiki. Viitattu 9.7.2022.
6. ↑  Iso-Palonen (04.588.1.020). Järviwiki. Viitattu 9.7.2022.
**Iso-Pessous** on saareton metsäjärvi Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 18 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Iso-Pessouksen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä ja leveys lännestä itään 1,0 kilometriä. Järven lahdilla ja niemillä ei ole karttanimiä. Lähes neljäsosa Iso-Pessouksesta on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat 15 metriä. Järven suorantaiset etelä- ja länsiosat ovat matalia.

Iso-Pessoukseen laskee Viiksoja kaakosta Viiksjärveltä (128,0 metriä mpy). Järvien välissä kohoavan Pessousvaaran huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Iso-Pessous laskee Pessousjokea länteen Sinettäjokeen, jonne etäisyys on puolisen kilometriä. Sinettäjoki virtaa Sinettälammen (91,3 metriä mpy) kautta koilliseen ja laskee Ounasjokeen. Iso-Pessouksen itäpuolella sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Pikku-Pessous (105,1 metriä mpy).

Iso-Pessouksen vesitilavuus on 3 407 000 kuutiometriä.

Iso-Pessous (65.513.1.002) kuuluu Sinettäjoen alueeseen (65.513), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen alaosan alue (65.51) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Iso-Pessous on toiseksi laajin Sinettäjoen alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Viiksjärvi ja pienin Sinettälampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Iso-Pessous, vakavesi, Rovaniemi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 22.3.2022.
3. ↑  Iso-Pessous. Järviwiki. Viitattu 22.3.2022.
4. ↑  Sinettäjoen alue. Järviwiki. Viitattu 22.3.2022.
**Christopher Taylor White** (s. 7. maaliskuuta 1943 Barnet, Hertfordshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen laulaja, lauluntekijä, muusikko ja musiikkituottaja. White tuli tunnetuksi rockyhtyeen The Zombiesin basistina ja yhtyeen toisena lauluntekijänä. Hän teki suunnilleen yhtä monta The Zombiesin kappaletta kuin yhtyeen tunnetumpi jäsen Rod Argent. Whiten sävellyksiä ovat muun muassa "Leave Me Be", "I Must Move", "Remember You" ja albumilla *Odessey and Oracle* "Maybe After He’s Gone", "Changes" sekä "Beechwood Park". Hänet valittiin The Zombiesin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen maaliskuussa 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Unterberger, Richie: Chris White Biography *AllMusic*. Viitattu 15.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Rock & Roll Hall of Fame - 2019 Inductees *Rock & Roll Hall of Fame*. Viitattu 15.11.2019. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Italia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |