recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**James (Jim) F. Blinn** on tietokonegrafiikan kehitykseen merkittävästi vaikuttanut tietojenkäsittelytieteilijä ja animaattori. Blinn valmistui tohtoriksi Utahin yliopistosta vuonna 1978, jossa hänen väitöstyönsä ohjaaja oli Martin Newell. Newell toimi professorina ja Blinn avusti opettamisessa.

Blinnin työ kattaa komeettojen ja solujen esittämisen ja hän on työskennellyt Nasalle sekä tehnyt animaatiot *The Mechanical Universe* (1986) -sarjaan. Lisäksi Blinn työskenteli Carl Saganin *Cosmos: A Personal Voyage* -sarjaan. 1980-luvulla animaatioiden tekoon ei ollut valmista ohjelmistoa vaan kaikki tehtiin "kotikutoisella" ohjelmistolla.
Blinn on kirjoittanut IEEE:n lehteen *IEEE Computer Graphics and Applications* kolumnia, joka päätyi kolmen kirjan sarjaksi.

Blinnin mukaan tunnettu Blinnin laki sanoo, että renderöintiajat pysyvät vakiona suorituskyvyn parantumisesta huolimatta perustuen oletukseen, että visuaaliseen ulkoasuun panostetaan jatkuvasti enemmän.

Blinnin tunnettuja töitä ovat muun muassa parannukset Phong-varjostuksen laskentaan sekä bump mapping -tekniikan kehittäminen.
Blinnin väitöstyö *Computer display of curved surfaces* on julkaistu vuonna 1978. Väitöstyön yhteenvedossa Blinn mainitsee työtä varten tehdyn pyyhkäisyviivarenderointialgoritmin ja parannukset teksturointiin (pinnan epätasaisuudet, *bump mapping*). Lisäksi tutkimusta tehtiin heijastukseen ja valaistukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  James F. Blinn *macfound.org*.  1.7.1991. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Mike Seymour: Founders Series: industry legend Jim Blinn *fxguide.com*.  24.7.2012. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Jet Propulsion Lab (JPL) *accad.osu.edu*.  Arkistoitu. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  Blinn’s Law and the Paradox of Increasing Performance *cgw.com*.  16.7.2013. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
5. 1 2 3  Blinn, James F.: Computer display of curved surfaces *collections.lib.utah.edu*. Viitattu 26.9.2022. (englanniksi)
6. ↑  James Frederick Blinn: Computer display of curved surfaces. *dl.acm.org*. doi:10.5555/908845.   (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Blinnin kotisivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* DBLP

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**James Ellington** (s. 6. syyskuuta 1985 Lewisham, Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä. 179 senttimetriä pitkä ja 81 kilogrammaa painava Ellington edustaa Newham and Essex Beaglesia ja hänen valmentajaan toimii Rana Reider.

Ura
---

Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 Ellington saavutti kultaa 4 × 100 metrin viestissä.

Ellington oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi 200 metrillä alkueriin. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Ellington saavutti kultaa pikaviestistä. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa Ellington saavutti Englannin edustajana hopeaa pikaviestistä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Ellington sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja voitti kultaa Britannian joukkueessa 4×100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän jäi 100 metrillä alkueriin ja juoksi viidenneksi sijoittuneessa Britannian pikaviestijoukkueessa.

Ellington on saavuttanut urallaan kolme Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.

Ellington loukkaantui vakavasti tammikuussa 2017 Teneriffalla sattuneessa liikenneonnettomuudessa. Väärällä puolella tietä ajanut turisti törmäsi moottoripyörällä liikkuneeseen Ellingtoniin. Häneltä murtui onnettomuudessa molemmat sääret, sekä lisäksi lantio, pohjeluu ja silmäpohjaluu.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradoilla

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 metrin juoksu** | 10,04 | Amsterdam | 7. heinäkuuta 2016 |
| **200 metrin juoksu** | 20,31 | Clermont | 30. huhtikuuta 2016 |

### Sisäradoilla

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 metrin juoksu** | 6,67 | Sheffield | 8. helmikuuta 2014 |
| **200 metrin juoksu** | 21,30 | Birmingham | 26. helmikuuta 2006 |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  James Ellington Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Rönkä, Otto: Liikenneonnettomuudessa jalkansa katkonut sprinttimestari vannoo vielä juoksevansa: "Palaan 2018"  1.2.2017. Yle. Viitattu 3.5.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Emil Virtanen
**Emil Virtanen** ent. **Wagnström** (19. huhtikuuta 1889 Kärkölä – 14. toukokuuta 1948) oli suomalainen jääkäri ja punakaartin komppanianpäällikkö sekä autonkuljettaja.

Elämänvaiheet
-------------

Emil Virtasen äiti oli Amalia Vagnström. Virtanen toimi työmiehenä, kun hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 31. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon. Sieltä hän useiden karkausyritysten jälkeen huhtikuussa vuonna 1917 onnistui pääsemään Tanskaan, mistä matkusti Haaparannalle. Paluumatkallaan Suomeen hän työskenteli jonkin aikaa Seittenkarin sahalla ja palasi sitten kotimaahan ja liittyi sisällissodan alkaessa punakaartiin. Hän toimi komppanianpäällikkönä mm. Kalkkisissa ottamatta kuitenkaan osaa taisteluihin. Sisällissodan jälkeen hän pakeni toukokuussa vuonna 1918 Venäjälle, missä hän liittyi ensin lättiläiseen rykmenttiin ja myöhemmin suomalaiseen joukko-osastoon, joka taisteli Narvan seuduilla. Hän kertoi osallistuneensa myöhemmin lääkintäsotamiehenä Venäjän sisällissodan pohjoisrintamalla englantilaisia vastaan käytyihin taisteluihin.

Suomeen Virtanen palasi keväällä 1919 ja toimi sen jälkeen ensin autonkuljettajana Hämeenlinnassa ja vuodesta 1932 alkaen Helsingissä. Hänen myöhemmät elämänvaiheensa eivät ole tiedossa.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. ↑  Hietaniemen hautausmaa, kortteli U13, rivi 21, hauta 927
2. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
3. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Emil Wilhelm Matias Calonius** (8. elokuuta 1840 Helsinki – 3. syyskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijan kenraaliluutnantti, joka toimi yli 40 vuotta Haminan kadettikoulun palveluksessa.

Caloniuksen vanhemmat olivat Suomen kenraalikuvernöörin viraston kanslisti Carl Vilhelm Calonius ja Gustava Vilhelmina Wulff ja puoliso vuodesta 1871 vapaaherratar Eva Hildur Ulrika Falkenberg af Trystorp. Ratsumestari Henrik Calonius oli heidän poikansa. Emil Wilhelm Matias Calonius suoritti Paavalin kadettikoulun Pietarissa ja määrättiin palvelukseen 1. krenatööritarkk’ampujapataljoonaan 1859. Hänet komennettiin silti samana vuonna oppilaaksi Pietarin tykistöakatemiaan, minkä jälkeen hän siirtyi Henkivartioväen ratsastavaan tykistöön. Tykistöopin kertaaja Paavalin kadettikouluun hänestä tuli 1861, mutta Haminan kadettikoulun luokantarkastajan apulaiseksi Calonius määrättiin vielä samana vuonna. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin aliluutnantiksi.

Calonius toimi Haminan kadettikoulun kirjastonhoitajana ja museonjohtajana 1863–1870, samoin kuin koulun matematiikan, hallinto-opin ja venäjän kielen opettajana 1865–1870. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1866 ja alikapteeniksi 1868. Haminan kadettikoulun luokantarkastajaksi Calonius nimitettiin 1870 ja merkittiin 1871 Venäjän armeijan sotilasopetuslaitosten ylihallinnon upseeriluetteloihin kapteenina. Samana vuonna hänet myös ylennettiin everstiluutnantiksi, eversti hänestä tuli 1874 ja kenraalimajuri 1881. Calonius toimi kadettikoulun tykistöopin opettajana 1873–1877 ja 1880–1886.

Caloniuksesta tuli Haminan kadettikoulun johtaja syyskuussa 1903 Carl Enckellin jälkeen, mutta hänen tehtäväkseen jäi koulun lakkauttamisen loppuun saattaminen. Kenraaliluutnantiksi Calonius ylennettiin 1904 ja siirrettiin samalla kenttätykistön reserviin. Sotapalveluksesta hän sai eron 1906. Kadettikoulun ohella Calonius vaikutti Haminan kaupungin kulttuuri- ja sivistyselämään komiteoissa ja johtokunnissa, samoin kuin kansankirjaston perustamiseen kaupunkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Emil Wilhelm Matias Calonius *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 12.1.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Koiláda** (kreik. Κοιλάδα, kath.kreik. Κοιλάς, *Koilás*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ermionídan kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 165 (vuonna 2011).

Fránchthin luola Koiládasta nähtynä.
Koiládan kylä, suomeksi "Laakso", sijaitsee noin 80 kilometriä itäkaakkoon Árgoksen kaupungista. Kylän lähellä sijaitsee Fránchthin luola, joka on Kreikan merkittävimpiä paleoliittisen ja neoliittisen kivikauden arkeologisia kohteita.

Koiláda muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοιλάδος, *Topikí Koinótita Koiládos*), johon kuuluvat varsinaisen Koiládan kylän lisäksi kylät Doroúfi ja Kámpos sekä Koronídan saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 249. Vuodesta 1997 se kuului Kranídin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ermionídan kunnan Kranídin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Ermioni Franchthi Cave *Greeka.com*. Viitattu 3.10.2022.
3. ↑  Κοιλάς *Διοικητικές μεταβολές οικισμών*. ΕΕΤΑΑ. Viitattu 3.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koiláda** Wikimedia Commonsissa
**David James Nugent** (s. 2. toukokuuta 1985 Huyton) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä. Oikeajalkainen Nugent on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut yhden ottelun Englannin jalkapallomaajoukkueessa.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Liverpool FC:ssä nuorena pelannut Nugent teki ammattilaisdebyyttinsä tuolloin Englannin Ykkösliigassa pelanneessa Bury FC:ssä. Hän edusti Buryä vuoteen 2005 asti. Pelejä kertyi 88 ja maaleja 18.

Vuonna 2005 Nugent siirtyi Englannin Mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Preston North Endiin. Hän pelasi seurassa kolme kautta, ennen kuin siirtyi Valioliigassa pelanneeseen Portsmouth FC:hen, jossa syntyi myös Valioliigadebyytti. Portsmouthissa Nugent voitti FA Cupin kaudella 2007–2008. Kaudeksi 2009–2010 Nugent lainattiin Portsmouthista Valioliigaan nousseeseen Burnley FC:hen, jossa Nugent pelasi kauden aikana 30 peliä onnistuen kuudesti. Burnley kuitenkin putosi Mestaruussarjaan ja Nugent palasi talousvaikeuksista kärsineeseen Portsmouthiin, joka putosi niin ikään Mestaruussarjaan. Kaudella 2010–11 Nugent oli Portsmouthin luottopelaajia ja pelasi jokaisessa sarjaottelussa.

Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi saman sarjan Leicester Cityyn. Leicesterissäkin Nugent oli luottohyökkääjä ja teki 20 maalia kaudella 2013–14, jonka jälkeen Leicester voitti Mestaruussarjan ja nousi Valioliigaan. Kaudella 2014–2015 Nugent teki viisi maalia 29 ottelussaan Valioliigassa.

### Maajoukkueura

Vuodet 2005–2007 Nugent pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. 14 pelissä syntyi neljä maalia. Englannin jalkapallomaajoukkueeseen hän pääsi pelattuaan hyvin Mestaruussarjan Preston North Endissä. Nugent oli ensimmäinen pelaaja The Football Leaguesta maajoukkueessa sitten David Jamesin. Ensimmäisessä ja tähän mennessä ainoassa maaottelussaan, EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan Nugent onnistui vetämään maaliviivalta pallon maaliin tultuaan vaihdosta kentälle.

Lähteet
-------

* David Nugent Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli käsittelee runoilijaa. Vapaaottelija ja urheiluselostaja Aleksi Nurmisesta on eri artikkeli.*
**Aleksi Nurminen** (9. helmikuuta 1889 Suistamo – 26. heinäkuuta 1953 Jyväskylä) oli suomalainen opettaja ja runoilija.

Nurminen valmistui opettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1912. Hän toimi lyhyen aikaa kansakoulunopettajana Impilahdella, Suojärvellä, Sortavalan Riekkalassa ja Hiitolassa. Vuonna 1919 Nurminen siirtyi Sortavalan Nukuttalahden koulun opettajaksi, jossa toimessa oli aina talvisodan loppuun 1940 sekä uudelleen vuosina 1942–1944. Sotien välillä hän oli opettajana Etelä-Pohjanmaalla Nurmossa ja Jyväskylän maalaiskunnassa sekä jatkosodan jälkeen Etelä-Pohjanmaalla, mistä vuonna 1945 siirtyi Toivakan Heiskan kouluun.

Koulutoimensa ohella Nurminen toimi vuodesta 1926 lähtien Sortavalan Riekkalansaaren osuuskassan hoitajana ja kuului osuuskassan hallitukseen ja Itä-Karjalan Osuuskassaliiton johtokuntaan. Sortavalan maaseurakunnan kirkkovaltuustoon ja useisiin seurakunnallisiin toimikuntiin sekä Opettajayhdistyksen johtokuntaan hän kuului usean vuoden ajan.

Nurmisen vanhemmat olivat räätäli, maanviljelijä Aleksi Nurminen ja Matroona Nurminen. Nurmisen puoliso oli Ida Maria (o.s. Hannukka).

Teoksia
-------

* *Toukomiehet : juhlaruno 21 yleisen kansakoulukokouksen avajaisiin Sortavalassa 12 päivänä kesäkuuta 1934*. Sortavala 1934
* *Muistojen kannel* : runoja. Karjalan kirja, Jyväskylä 1951

Lähteet
-------

* Aleksi Nurminen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus, Opettaja Aleksi Nurminen, Uusi Suomi, 1953, No 207, sivu 3, julkaistu 5.8.1953
2. 1 2 3  Suomen Kirjailijat 1945–1980, Nurminen, Aleksi, sivu 452, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985
3. 1 2 3  Kuolleita, kansakoulunopettaja Aleksi Nurminen, Uusi Suomi, 1953, No 201, sivu 9, julkaistu 30.7.1953
*Tämä artikkeli käsittelee jääkiekkoilijaa. Suomalaisesta poliitikosta kertoo artikkeli Aleksi Laine.*

**Aleksi Laine** (s. 23. helmikuuta 1995 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.

Ura
---

Laine on Porin Ässien oma kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 2011 ja A-nuorten SM-pronssia kaudella 2013-2014. Laine debytoi Ässien SM-liigajoukkueessa kaudella 2013–2014. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa runkosarjan viimeisellä kierroksella 13. maaliskuuta 2014 vieraissa Pelicansia vastaan. Laine pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Karhu HT:ssä. Noissa otteluissa hän hankki pistetililleen yhden syöttöpisteen.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2013–2014 | Karhu HT | II-divisioona | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | – | – | – | – | – |
|  | Ässät | SM-liiga | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Aleksi Laine *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  EliteProspects
2. ↑  Kokoonpano – Liiga  13.3.2014. Liiga.  Arkistoitu 15.3.2014. Viitattu 15.3.2014.
**Dessau** oli kaupunki Saksan Saksi-Anhaltin osavaltiossa, jokien Mulde ja Elbe yhtymäkohdassa. Se oli niin kutsuttu piiritön kaupunki (*kreisfreie Stadt*), eli kaupunki, joka ei kuulunut mihinkään piirikuntaan. Dessaun taru itsenäisenä kaupunkina päättyi 1. heinäkuuta vuonna 2007. Siitä lähtien se on ollut osa Dessau-Roßlaun kaupunkia.

Varhaisin maininta Dessausta historiankirjoissa voidaan sijoittaa vuodelle 1213. Kaupungista tuli tärkeä keskus vuonna 1570, kun Anhaltin ruhtinaskunta perustettiin. Ruhtinaskunta lakkautettiin vuonna 1603, mutta Dessau säilyi vauraana Anhalt-Dessaun pääkaupunkina. Kun 1863 Anhalt muodostettiin uudelleen, tuli Dessausta jälleen sen pääkaupunki ja säilytti asemansa vuoteen 1918 asti.

Tunnettu Bauhausin taide- ja arkkitehtuurikoulu muutti Dessauhun vuonna 1925 Weimarista. Dessaussa se toimi vuoteen 1932 asti, jolloin se muutti Berliiniin. Dessauhun jäi kuitenkin useita merkittäviä Bauhaus-kohteita, joista osa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Ennen toista maailmansotaa Dessaussa oli lentokonetehdas, jokisatama ja lentokenttä. Sitä pommitettiin rajusti.

Bauhaus-rakennus entisessä Dessaun kaupungissa.

Katso myös
----------

* Junkersin lentokonetehdas

Lähteet
-------

1. 1 2  Dessau Encyclopedia Britannica. Viitattu 4.10.2013.
2. ↑  Bauhaus and its Sites in Weimar and Dessau Unesco. Viitattu 4.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dessau** Wikimedia Commonsissa
**Daerpies Dierie** on eteläsaamenkielinen kirkollinen aikakauslehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa.

Lehden perusti eteläsaamelainen pastori Bierna Bientie, jonka tavoitteena oli tehdä lehteä, joka olisi yhdistelmä seurakuntalehteä, uutisten levittäjää sekä keskustelukanavaa eteläsaamelaisille kulttuuriaiheille. Lehden nimeksi tuli Daerpies Dierie ja se alkoi ilmestyä neljästi vuodessa. Lehden nimi merkitsee kahta nauhaa, joita käytetään yhdistämään kaksi saamelaispuvun takin materiaalin osaa toisiinsa. Tämä kuvastaa lehden pyrkimystä yhdistää eteläsaamelaiset toinen toisiinsa. Muuten lehdellä on osin sama tarkoitus kuin Nuorttanaste -lehdellä pohjoissaamea puhuville. Lehti sisältää materiaalia sekä eteläsaameksi että norjaksi.

Lehden julkaisemista tukevat Nidarosin hiippakunta, Norjan Saamelaiskäräjät, Ruotsin kirkko sekä sen Härnösandin hiippakunta.

Lähteet
-------

1. ↑  Harald Gaski & Tr. John Weinstock: Sámi Culture in the Nordic Countries – Administration, Support, Evaluation Sami Culture. Viitattu 22.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Daerpies Dierie Samisk menighet i sørsamisk område.  Arkistoitu 22.10.2019. Viitattu 22.10.2019. (norjaksi)

Katso myös
----------

* Nuorttanaste

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo kreikkalaisen mytologian hahmosta. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*
Dafne Deverialin maalauksessa.
**Dafne** (m.kreik. Δάφνη, *Dafnē*, 'laakeri'; lat. *Daphne*) oli kreikkalaisessa mytologiassa joko Peneioksen ja Kreusan, Ladonin ja Gaian tai Amyklaan tytär.

Apollon ja Dafne, Giovanni Battista Tiepolo, 1743-1744
Ovidiuksen teoksessa *Muodonmuutoksia* tapahtumat saavat alkunsa Apollonin vähäteltyä Eroksen jousiammuntataitoja, jolloin tämä osoitti nuoliensa mahdin jumalalle saamalla tämän rakastumaan Dafneen ja ajamaan tätä takaa. Lopulta uupunut Dafne haluten pitää neitsyytensä rukoili joko Gaiaa tai Peneiosta auttamaan häntä, ja niin hän muuttui laakeripuuksi. Tämän jälkeen laakeripuusta tuli Apollonille pyhitetty puu.

Parthenioksen teoksessa *Erotika pathemata* Oinomaoksen poika Leukippos rakastui Dafneen ja pukeutui neidoksi voidakseen metsästää tämän kanssa. Mustasukkainen Apollon sai kuitenkin metsästäjättäret pysähtymään kylpemään alasti Ladon-joella. Kun Leukippos epäröi riisua vaatteensa, nymfit repivät vaatteet hänen päältään ja Leukippoksen salaisuuden paljastuttua surmasivat hänet keihäillään. Apollonin lähestyttyä tämän jälkeen Dafnea tämä pakeni ja muuttui puuksi huudettuaan Zeusta apuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyginus: *Fabulae* cciii (engl. käännös).
2. 1 2  Ovidius: *Muodonmuutoksia* i.452–566 (engl. käännös).
3. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 10.7.8 (engl. käännös).
4. ↑  Filostratos: *Apollonios Tyanalaisen elämä* i.16 (engl. käännös[vanhentunut linkki]).
5. 1 2  Parthenion: *Erotika Pathemata* 15 (engl. käännös).
6. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.20.2–4 (engl. käännös).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dafne** Wikimedia Commonsissa
Udagawa Yōan
**Udagawa Yōan** (jap. 宇田川 榕菴, 1798–1846) oli japanilainen länsimaisen tieteen eli *rangakun* oppinut Edo-kauden loppupuolella 1800-luvulla. Hän toi Japaniin modernin kasvitieteen kirjoittamiensa teosten *Botanikakyō* (菩多尼訶経, 1822) ja *Shokugakukeigen* (植学啓原, 1833) myötä; jälkimmäisessä hän esitteli Carl von Linnén kehittämän tieteellisen taksonomian. 1837 julkaistu *Seimikaisō* (舎密開宗) eli "johdatus kemiaan" oli vuorostaan Japanin ensimmäinen systemaattinen kemian teos.

*Seimikaisō* perustui pääosin hollanninkieliseen versioon *Chemie, voor beginnende Liefhebbers* (1803) William Henryn vuonna 1801 julkaiseman teoksen *Elements of Experimental Chemistry* saksankielisestä käännöksestä, mutta myös muihin länsimaisiin kemiaa käsitteleviin kirjoihin sekä japanilaisiin ja kiinalaisiin lähteisiin. Lisäksi siinä on kuvauksia Udagawan omista tieteellisistä kokeista. Erityisesti kirjassa kuvataan hyvin tarkasti Alessandro Voltan 40 vuotta aikaisemmin keksimä sähköparisto. Udagawa rakensi pariston itse vuonna 1831 ja käytti sitä erilaisissa kokeissa, mukaan lukien lääketieteellisissä kokeissa, mikä perustui uskoon sähkön sairauksia parantavasta vaikutuksesta.*lähde?*

Udagawan *Seimikaisōssa* kuvattiin myös Japanissa ensimmäistä kertaa yksityiskohtaisesti Antoine Lavoisierin löydöt ja teoriat. Udagawa tekikin lukuisia tieteellisiä kokeita ja kehitti uusia tieteellisiä termejä, joita käytetään japanin kielessä yhä; esimerkiksi "hapettuminen" (jap. 酸化, *sanka*), "pelkistyminen" (jap. 還元, *kangen*), "kyllästyminen" (jap. 飽和, *hōwa*) ja "alkuaine" (jap. 元素, *genso*).

Kuvia
-----

* Aukeama teoksessa ShokugakukeigenAukeama teoksessa *Shokugakukeigen*
* Kuvaus Voltan patsaasta teoksessa SeimikaisōKuvaus Voltan patsaasta teoksessa *Seimikaisō*
* Kemiallisia kokeita teoksessa SeimikaisōKemiallisia kokeita teoksessa *Seimikaisō*

Lähteet
-------

1. ↑  宇田川榕庵 Kotobank / 
ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / デジタル版 日本人名大辞典+Plus. Viitattu 4.9.2017.
2. ↑  舎密開宗 Kotobank / ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 日本大百科全書(ニッポニカ). Viitattu 4.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Udagawa Yōan** Wikimedia Commonsissa

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Udagawa Yōan
**Kalsiumferrosyanidi** eli **kalsiumheksasyanoferraatti(II)** (Ca2[Fe(CN)6]) on kalsium- ja ferrosyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kalsiumferrosyanidia käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena sekä paakkuuntumisenestoaineena suolassa, esimerkiksi maantiesuolassa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa kalsiumferrosyanidi on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen dodekahydraatti Ca2[Fe(CN)6]·12H2O. Kalsiumferrosyanidi liukenee hyvin veteen, mutta ei etanoliin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Kalsiumferrosyanidia voidaan valmistaa käsittelemällä natriumferrosyanidia kalsiumhydroksidilla:

Na4[Fe(CN)6] + 2Ca(OH)2 → Ca2[Fe(CN)6] + 4 Na(OH)
Kalsiumferrosyanidia voidaan lisätä suolan joukkoon paakkuuntumisenestoaineeksi. Yhdisteen E-koodi on E538. Suomessa sitä saa käyttää elintarvikkeiden lisäaineena ainoastaan ruokasuolalle ja sen johdannaisille. Ruokaviraston mukaan hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti (ADI) ferrosyanidia sisältävien lisäaineiden E535-E538 (natriumferrosyanidi, kaliumferrosyanidi ja kalsiumferrosyanidi) yhteismäärälle on 0,025 mg/kg/vrk.

Kalsiumferrosyanidin imeyminen ihmiskehoon on vähäistä ja se ei keräänny elimistöön. Sitä pidetään turvallisena, kunhan nautitut määrät pysyvät vähäisinä ja saantisuosituksen mukaisena. Aineen myrkytysvaikutus kohdistuu munuaisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Haynes, William M. (toim.): *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 53. 97. painos. CRC Press, 2016. ISBN 9781439814628. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.12.2020). (englanniksi)
2. 1 2  E538 - Kalsiumferrosyanidi Ruokavirasto. Viitattu 12.10.2022.
3. ↑  George A. Burdock: *Encyclopedia of food and color additives*, s. 1105–1106. CRC Press, 1997. ISBN 9780849394164. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.12.2020). (englanniksi)
4. ↑  Calcium ferrocyanide (compound) PubChem. Viitattu 16.12.2020. (englanniksi)
5. 1 2  Peter Aggett, Fernando Aguilar, Riccardo Crebelli, et al.: Re‐evaluation of sodium ferrocyanide (E 535), potassium ferrocyanide (E 536) and calcium ferrocyanide (E 538) as food additives.  *EFSA Journal*, 2018, 16. vsk, nro 7. PubMed:32626000. doi:10.2903/j.efsa.2018.5374. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
Omid Djalili (2010).
**Omid Djalili** (s. 30. syyskuuta 1965 Lontoo, Englanti) on englantilainen stand up -koomikko, näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa kansallisuuksiin kohdistuvien stereotypioiden humoristisesta käsittelystä. Hänen televisio-ohjelmaansa *The Omid Djalili Show*, joka on yhdistelmä sketsejä ja stand up -komiikkaa, on esitetty myös Suomessa.

Yksityiselämä
-------------

Djalili syntyi Lontoon Chelseassa iranilaisille vanhemmilleen, ja on perheensä tavoin bahai. Hän kävi Holland Park Schoolia ja myöhemmin Ulsterin yliopistoa, joka sijaitsee Colerainessa Pohjois-Irlannissa. Hän opiskeli pääasiassa englantia ja teatteria.

Djalili on jalkapallofani ja kannattaa Chelseaa. Hän on naimisissa brittinäyttelijä Annabel Knightin kanssa, ja heillä on tytär ja kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Darius Kadivar: In The Arena With Omid Djalili *Payvand Iran News*.  3.12.2007.  Arkistoitu 2.12.2017. Viitattu 14.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Omid Djalili Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ronald William "Ron" Collier** OC (3. heinäkuuta 1930 Coleman, Alberta – 22. lokakuuta 2003 Toronto, Ontario) oli kanadalainen pasunisti, säveltäjä, sovittaja, kapellimestari ja musiikkipedagogi. Hän kuului jazzia ja taidemusiikkia yhdistelleeseen liikkeeseen ja oli ensimmäinen Kanadan neuvoston stipendin saanut jazzsäveltäjä. Hänen merkittäviä sävellyksiään ovat *The City* (1960), *Hear Me Talkin' To Ya* (1964), *Carneval* (1969) ja *Humber Suite* (1973). Hän myös teki orkestraation Oscar Petersonin teoksesta *Canadiana Suite* (1997).

Collier tuli ehkä parhaiten tunnetuksi yhteistyöstään Duke Ellingtonin kanssa 1960–1970-lukujen aikana. Hän sävelsi myös elokuvia sekä televisiota varten ja opetti Toronton Humber Collegessa kahden vuosikymmenen ajan. Collier kuoli syöpään vuonna 2003, mutta pääsi samana vuonna postuumisti Kanadan ritarikunnan upseeriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Canadian Encyclopedia: Ron Collier


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kreikkalaisesta kirjaimesta. Omikron on myös yksi COVID-19-tautia aiheuttavista viruksista.*

**Omikron** (isona kirjaimena **Ο**, pienenä **ο**, kreik. όμικρον) on kreikkalaisen kirjaimiston 15. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa lyhyt o-äänne [o], mitä merkitsee myös sen nimi (ό μικρον, *o mikron*, "pieni o"), siinä missä oomega merkitsi alun perin pitkää o-äännettä (ὦ μέγα, *ō mega*, "suuri o"). Kreikkalaisissa numeroissa omikronin lukuarvo on 70.

Latinalaisessa kirjaimistossa omikronia vastaa kirjain O/o ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain О/о. Suomen kieleen omikron translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta *o*.

Muoto ja sen historia
---------------------

Omikron on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (*ajin*).

Omikron oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa ja muistutti niissä yleensä aina foinikialaista esikuvaansa ollen ympyrän muotoinen. Poikkeuksia olivat muun muassa Paroksen ja Thasoksen kirjaimistot, joissa omikron muistutti enemmän myöhempää oomegaa, sekä Meloksen ja eräiden muiden eteläisten Kykladien polisten kirjaimistot, joissa omikron muistutti myöhempää C-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa.

Epigrafisissa lähteissä omikronista esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Tietokonejärjestelmissä
-----------------------

Tietokoneissa omikron koodataan eri merkistöissä seuraavasti:

|  | Ο | ο |
| --- | --- | --- |
| Unicode | U+039F | U+03BF |

Lähteet
-------

1. 1 2  Kiilunen, Jarmo & Nikki, Nina: *Alfasta oomegaan. Uuden testamentin kreikan tukipaketti*, s. 124–127. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 103. Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 2013. ISBN 978-951-9217-58-1.
2. ↑  Voutiras, E.: "The introduction of the alphabet". Teoksessa Christidis, A.-F. (toim.): *A History of Ancient Greek. From the Beginnings to Late Antiquity*, s. 267. Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-521-83307-3.
3. ↑  Karali, M.: "Writing systems". Teoksessa Christidis, A.-F. (toim.): *A History of Ancient Greek. From the Beginnings to Late Antiquity*, s. 204–205. Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-521-83307-3.
4. ↑  Ancient Greek letter forms *Poinikastas*. Centre for the Study of Ancient Documents, University of Oxford. Viitattu 15.12018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Omikron** Wikimedia Commonsissa
**Ron Fair** on yhdysvaltalainen A&R-johtaja, äänitetuottaja ja lauluntekijä. Hän on tehnyt pitkän uran isoissa levy-yhtiöissä ja mentoroinut muun muassa artisteja Christina Aguilera, Vanessa Carlton, The Black Eyed Peas ja Fergie sekä Pussycat Dolls.

1980-luvulla Fair työskenteli A&R-tehtävissä levy-yhtiöissä RCA Records, Chrysalis Records ja Island Records UK Lontoossa. 1990-luvulla hän palasi Yhdysvaltoihin ja työskenteli levy-yhtiössä EMI Records, muun muassa Roxetten kanssa. Vuonna 1993 hänestä tuli RCA Recordsin A&R-osaston senior vice president. Hän oli muun muassa viisinkertaista platinaa myyneen *Reality Bites* -soundtrackin vastaava tuottaja.

Ron Fair kiinnitti Christina Aguileran RCA Recordsille ja oli muun muassa tämän debyyttialbumin vastaava tuottaja.

Vuonna 2001 hänestä tuli Interscope Recordsiin kuuluvan A&M Recordsin presidentti. Hän tuotti muun muassa singlen "Lady Marmalade", Vanessa Carltonin albumin *A Thousand Miles* sekä Black Eyed Peas -yhtyeen hitin "Where is the Love?" yhdessä Will.i.amin kanssa.

Helmikuusta 2013 lokakuuhun 2014 Fair oli johtotehtävissä Virgin Recordsissa ja sitä ennen Geffen Recordsissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biography of Ron Fair Audio Engineering Society, Inc.. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
2. ↑  Harpelin, Shirley: Ron Fair Exits Virgin Records *Billboard*.  20.10.2014. Viitattu 4.11.2015. (englanniksi)
3. ↑  Duhigg, Charles: Musician Is Front Man at Geffen *articles.latimes.com*.  14.8.2006. Viitattu 4.11.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**McCabe ja Mrs Miller** (*McCabe and Mrs. Miller*) on Robert Altmanin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1971. Se perustuu Edmund Naughtonin romaaniin, jonka pohjalta Altman laati käsikirjoituksen yhdessä Brian McKayn kanssa. Elokuvan nimiosia näyttelevät Warren Beatty ja Julie Christie.

Juoni
-----

Parrakas peluri McCabe saapuu Kanadan rajan hökkelikylään, voittaa korttipelissä ja ryhtyy suunnittelemaan liiketoimia kylään asettuakseen. Kumppanikseen hän saa oopiumiin mieltyneen bordellinomistajan, rouva Millerin. Pian kylään vetää väkeä ilotalon lisäksi myös pelikasino.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus
--------------------------------

Julie Christie sai Mrs Millerin roolista parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla sen olevan naturalistinen vastine lännenelokuvan siloitellulle visuaaliselle perinteelle samalla tavoin kuin edellinen Altman-ohjaus *M.A.S.H.* (1970) rikkoi sankarillisen sotaelokuvan kliseet. "Altman esittelee tyyppejä, tilanteita, ristiriitoja, tapahtumia, ihmisen arvottomuutta ja moraalittomuutta epädramaattisesti: näyttelijät saavat liikkua ja puhua melko vapaasti, mumista ja humista." Näkökulma on ulkopuolisen tarkkailijan, ja katsoja saa luoda elokuvan omassa päässään jos jaksaa pysyä mukana.

Vuonna 2010 elokuva valittiin Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Altmanin vastaus Hollywood-westernin siloitetulle lännelle.  *Helsingin Sanomat*, 11.12.1982, s. 51. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  The 44th Academy Awards – 1972 *Oscars.org – Academy of Motion Picture Arts and Sciences*. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  Complete National Film Registry Listing *National Film Preservation Board, Library of Congress*. Viitattu 22.5.2019. (englanniksi)
4. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
**Mbwana Ally Samatta** (s. 23. joulukuuta 1992 Dar es Salaam) on tansanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Belgian pääsarjassa pelaavaa Royal Antwerpia lainalla turkkilaisseura Fenerbahçesta.

Samatta siirtyi kotimaastaan Simban joukkueesta Kongon demokraattisen tasavallan Mazembeen kesällä 2011. Joukkue voitti Afrikan Mestarien liigan kaudella 2014–2015 ja Samatta teki 13 ottelussaan kahdeksan maalia, muun muassa USM Algeria vastaan pelatun kaksiosaisen loppuottelun molemmissa otteluissa. Tammikuussa 2016 hän siirtyi Eurooppaan ja belgialaisseura Genkiin, jossa hän neljän vuoden aikana pelasi yli sata liigaottelua ja teki kymmeniä maaleja. Kaudella 2018–2019 hän teki Belgian liigan runkosarjassa 28 ottelussaan 20 maalia, millä hän oli sarjan paras maalintekijä. Genk voitti tuolla kaudella Belgian-mestaruuden. Mestarien liigassa Samatta pelasi syksyllä 2019 kuusi ottelua ja teki niissä kolme maalia, vieras- ja kotiottelussa Red Bull Salzburgia sekä vierasottelussa Liverpoolia vastaan. Aiempina kausina Samatta pelasi Eurooppa-liigassa 19 ottelua ja teki niissä viisi maalia.

Tammikuussa 2020 Samatta siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan. Hän teki maalin helmikuun alussa ensimmäisessä valioliigaottelussaan Bournemouthia vastaan ja joukkueensa ainoan maalin liigacupin loppuottelussa, jonka Aston Villa hävisi Manchester Citylle 1–2, mutta sen enempää maaleja hän ei kauden aikana tehnyt. Hän pelasi tuolla kaudella 14 valioliigaottelua, joista 11 ottelua avauskokoonpanossa.

Samatta pelasi kauden 2020–2021 lainalla turkkilaisseura Fenerbahçessa. Hän pelasi Turkin Superliigassa kauden aikana 27 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi Fenerbahçen omistukseen, mutta elokuussa hän lähti kauden mittaiselle lainalle belgialaiseen Royal Antwerpiin.

Samatta on pelannut vuodesta 2011 alkaen Tansanian maajoukkueessa ja toiminut kapteenina vuodesta 2016. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki maalin Keniaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ally Samatta Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Kartanon päärakennus toukokuussa 2013.
Emil Wikström: *Aino* (1909)
**Fellmanin kartano** eli **Lahden kartano** (alun perin ja ruots. *Lahtis Gård*) on valtiopäivämies kapteeni August Fellmanin 1898 rakennuttama ja arkkitehti Hjalmar Åbergin suunnittelema alankomaalaistyyppinen kartano, joka sijaitsee Lahden keskustan ja Pikku-Vesijärven välissä. Kartanon itäpuolella on suihkulähde, jossa on kuvanveistäjä Emil Wikströmin suunnittelema Aino-veistos vuodelta 1909. Veistos oli alun perin Helsingissä, mutta se siirrettiin Lahteen 1949.

Historiaa
---------

Fellmanin kartanolla järjestettiin 13. huhtikuuta 1903 perustuslaillisten lakimiesten kokous, jossa protokollasihteeri K. J. Ståhlberg, valtiopäivämies August Fellman, P. E. Svinhufvud, Jonas Castren, Ossian Procopé, Carl Mannerheim yhdessä 171:n muun pääasoassa perustuslaillisen lakimiesten kanssa kokoontuivat päättämään, miten helmikuun manifestin toimeenpanoa Suomen suuriruhtinaskunnassa vastustettaisiin. Kokouksen muistoksi on Fellmanin kartanon sisäänkäynnin vasemmanpuoleisessa seinässä tapahtumasta Essi Renvallin toteuttama muistolaatta. Kokouksen vuoksi August Fellman joutui siirtymään ulkomaille kahdeksi vuodeksi. 

Vuonna 1918 Fellmanin kartanon alue ulottui nykyisen Fellmaninpuiston alueelle. Suomen sisällissodan lopussa niin sanotulle Fellmanin pellolle eristettiin yli 20 000 antautunutta punaista – sotilaita ja siviilejä – jotka olivat yrittäneet paeta itään kohti Neuvosto-Venäjää, mutta joiden pakotien osasto Brandenstein oli katkaissut.

Vuonna 1912 kuolleen August Fellmanin perikunta omisti kartanon vuoteen 1919, jolloin sen ostivat maineen Kansallis-Osake-Pankin rahoituksella J. Ranta-Knuuttila ja E. Sirkkunen. Teollisuusalueiksi sopivat alueet he pitivät itsellään, mutta itse kartanon lähialueineen he myivät 3 900 000 markalla Lahden kaupungille. Fellmanin kartanon alue kuului Hollolan kuntaan, mutta kun Lahden kaupunkiin vuonna 1924 liitettiin toisen kerran Hollolan kunnan alueita, laajeni Lahden kaupunki pinta-alaltaan 15,5 neliökilometriä ja myös Fellmanin kartanon alue lähialueineen siirtyivät osaksi Lahden kaupunkia.

Fellmanin kartanon entisille maille on sittemmin rakennettu Lahden ammattikoulu, nykyinen Lahden ammattikorkeakoulu, Lahden uimahalli ja Lahden urheilutalo. Ståhlberginkadun, Kallionkadun ja Svinhufvudinkadun rajoittamassa kolmiossa olevassa puistossa on runsaasti jaloja lehtipuita ja Punavankien muistomerkki toukokuussa 1918 Fellmanin puistoon vangiksi joutuneiden punaisten muistoksi.

Kartanoa on maalattu ja kunnostettu viimeksi talvella 2011–2012. Nykyisin siellä toimii Lahden kaupunginmuseon Lahden historiallinen museo, joka on Lahden kaupungin museoiden päätoimipaikka.

Lähteet
-------

1. ↑  Lahden Kaupunginmuseo :: Lahden kartano *www.lahdenmuseot.fi*. Viitattu 15.1.2021.
2. ↑  Maailman ja Suomen Suuratlas, sivu 266, WSOY, Instituto Geografico Agostini, Novara, Igda, 1985, ISBN 951-0-12598-9
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kartanosta Lahden historiallisen museon sivuilla
Edmund Stoiber.
**Edmund Stoiber** O.Q. (s. 28. syyskuuta 1941) on saksalainen poliitikko. Hän toimi Baijerin osavaltion pääministerinä 1993–2007 ja CSUn puheenjohtajana 1999–2007. Liittopäivävaaleissa 2002 hän oli Saksan kristillisdemokraattisen unionin liittokansleriehdokas. Kampanjan alkupuolella hän johti mielipidetiedusteluissa, mutta hävisi vaalit Gerhard Schröderille.

Stoiber on kotoisin Rosenheimin alueelta Baijerista. Hän on koulutukseltaan juristi ja työskenteli ennen politiikkaan siirtymistään Regensburgin yliopistossa. Hän pääsi Baijerin osavaltioparlamenttiin 1974.

Lähteet
-------

1. ↑  Stoiber: Good, but not good enough  2002. BBC. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu. (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Silphium antiikin aikaisessa rahassa.
**Silphium** (lat.), **silfion** (m.kreik. σίλφιον), **laser** tai **laserjuuri** oli antiikin kreikkalaisten käyttämä mauste. Silphium oli erään kasvin juuri, jota käytettiin vihannesten kera, mutta erityisesti sillä maustettiin lihaa, ja käytettiin sitä viininkin maustamiseen.

Silphiumia alettiin tuoda Kreikkaan vuonna 638 eaa. Pohjois-Afrikasta. Maustetta viljelivät kyreneläiset, jotka toivat sitä kreikkalaisille ja myöhemmin roomalaisille. Roomalaiset arvostivat silphiumia myös suuresti. Se oli aikansa kalleimpia mausteita, jota ei kasvanut muualla, mutta sitten jostain syystä silphiumin tuonti tyrehtyi.

Varmaa tietoa ei ole, miksi maustetta ei enää tuotu Roomaan ja miksi mausteen tuotanto loppui. On epäilty, että syynä saattoi olla jonkinlaiset poliittiset erimielisyydet.*lähde?* Koska mausteen vienti tyrehtyi, mausteen tuottajat ilmeisesti hävittivät mausteviljelmänsä, ja koko kasvi hävisi noin ensimmäisen vuosisadan puolivälissä. On arveltu että kasvi on saattanut olla kahden eri kasvin hybridi, joka lisääntyy vain suvuttomasti, ja kuoli sukupuuttoon.

Maun lisäksi silphiumia tarvittiin siksi, että sillä oletettiin olevan raskautta ehkäisevä vaikutus, ja siitä tuli lemmen vertauskuva. Silphiumin siemen on sydämenmuotoinen. Kasvi oli kuvattu paikallisissa kolikoissa.

Myöhemmin roomalaiset yrittivät löytää kasvia uudestaan mutta tuloksetta. Kerrotaan, että etsinnöissä löydettiin yksi kasvi, joka lähetettiin keisari Nerolle. Hän oli siis tarinan mukaan viimeinen, joka on maistanut silphiumia. Lukuisten etsintöjen jälkeen roomalaiset löysivät mausteen, jolla he kykenivät välttävästi korvaamaan silphiumin. Mauste on hajupihka, jolla väitetään olevan hyvin valkosipulimainen/sipulimainen aromi.

Lähteet
-------

1. ↑  Lewis, Charlton T. & Short, Charles: silphium *A Latin Dictionary*.  1879. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: σίλφιον, τό *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Gorvett, Zaria: BBC - Future - The mystery of the lost Roman herb  7.9.2017. BBC. Viitattu 07.12.2017.
4. ↑  Malmberg, Ilkka: Makaronia ja kilpa-autoja.  *Helsingin Sanomat*, 6.3.2011, s. D 7.
5. ↑  The plant Silphium silphium *sylphium.com*. Viitattu 07.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Silphium** Wikimedia Commonsissa
*Hakusana "feuillantit" ohjaa tänne. Katolisesta kongregaatiosta kerrotaan artikkelissa Feuillantit (luostarijärjestö).*
**Feuillanttien klubi** (ransk. *Club des Feuillants*, virallinen nimi **Amis de la Constitution**, "Perustuslain ystävät") oli Pariisissa Ranskan vallankumouksen aikana vuosina 1791–1792 toiminut perustuslaillisen monarkian kannattajien poliittinen keskustelukerho. Nimitys johtui klubin kokoontumispaikasta, vanhan sisteriläisjärjestön feuillanttien (*Feuillants*) luostarista kaupungin keskustassa, lähellä Tuileries’n palatsia.

Feuillanttien klubi kannatti perustuslaillista monarkiaa aikana, jolloin kuninkaanvallan kumoaminen oli saamassa kannatusta Ludvig XVI:n epäonnisen pakomatkan ja kiinnijäämisen jälkeen kesäkuussa 1791. Uusi klubi syntyi, kun siihen asti maltillisen jakobiiniklubin piirissä nousi radikalisoitumisen mukana esille niitä, jotka halusivat jatkaa entistä valtiomuotoa uuden perustuslain alaisuudessa. Erosta tuli julkinen, kun perustuslaillisen monarkian kannattajat julkaisivat asiaansa perustelevan lehtisen 16. heinäkuuta 1791. 

Uuden klubin jäseniksi tuli 264 entistä jakobiinia. Sen alkuperäinen tarkoitus oli tasapainottaa radikaalien jakobiinien aina vain painavampaa vaikutusvaltaa. Ensimmäiset istunnot pidettiin Palais-Royalissa ja sitten rue Saint-Honorélla sijainneessa luostarissa. 

Feuillants-klubin johtajana toimi Antoine Barnave, joka oli kansalliskokouksen määräämänä ollut hakemassa kuninkaallista perhettä takaisin Varennesista. Jäsenistöön kuului poliitikkoja, tiedemiehiä ja korkeita upseereita, mm. matemaatikko, tähtitieteilijä ja useita tieteellisiä teoksia julkaissut Jean Sylvain Bailly sekä Yhdysvaltain vallankumouksessa mainetta saanut markiisi La Fayette. Muita olivat Alexandre Théodore Victor Lameth, Emmanuel Joseph Sieyès, Louis Ramond de Carbonnières, Vincent-Marie Viénot de Vaublanc, Bernard Germain de Lacépède, Bernard Journu-Auber, Hugues-Bernard Maret ja sallivuutta puolustanut protestanttinen pastori Paul-Henri Marron.

Klubi menetti vaikutusmahdollisuutensa, kun Ranskan lakiasäätävä kansalliskokous hajotettiin 21. syyskuuta 1792. Saman vuoden maaliskuussa girondistit olivat sulkeneet feuillantit Ranskan hallituksen ulkopuolelle kostoksi siitä, että he olivat vastustaneet sotaa Itävallan kanssa. Monarkian kaaduttua 10. elokuuta klubin jäsenet joutuivat maalitauluiksi. Laadittiin 841 nimen luettelo ja klubin jäseniä pidätettiin ja syytettiin maanpetoksesta. Monia teloitettiin myöhemmin niin sanottuna terrorin aikana vuosina 1793–1794. 

Feuillantti-nimeä käytettiin vielä jonkin aikaa loukkauksena, joka tarkoitti samaa kuin "maltillinen", "kuninkaanvallan kannattaja" ja "aristokraatti".
Donald Douglas vuonna 1946.**Donald Wills Douglas** (1892–1981) oli Douglas Aircraft Companyn perustaja. Donald oli alun perin lentokonesuunnittelija ja työskenteli Cessnalle. 

Donald syntyi Yhdysvalloissa ja alkoi lukiossa jo opiskella lentokonetekniikkaa. Donaldin päästyä koulusta, hän alkoi hakea töitä Cessnalta, mutta erosi yhden työ vuoden jälkeen ja perusti Douglas Aircraft Companyn jonka legendaarisin lentokone oli Douglas DC-3.

Lähteet
-------

* Suuri lentokonekirja (ISBN: 978-952-220-700-5)

### Viitteet

1. ↑  McDonnell Douglas Corporation Encyclopaedia Britannica. Viitattu 18.7.2018.
2. ↑  Donald Douglas National Aviation.  Arkistoitu 12.8.2014. Viitattu 11.8.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Pyhä Priska** (myös **Prisca**, **Priscilla**, **Prisque** tai **Rooman Prisca**; kuollut 275 Rooma, Italia) oli roomalainen aatelinen, neitsyt, marttyyri ja pyhimys. On ehdotettu, että hän kärsi marttyyrikuoleman miekanpistosta Claudius II:n aikana, haudattiin Via Ostiensella tai Via Salarialla ja siirrettiin myöhemmin läheiseen kirkkoon Aventinukselle. Priska kuvataan nuorena naisena yhden tai useamman leijonan kanssa tai kotkan tai miekan kanssa. Vuodesta 1969 lähtien hänen kulttinsa on rajattu hänen roomalaiseen basilikaansa. Priskan juhlaa vietetään 18. tammikuuta. Pyhästä Priskasta on yhteensopimatonta tietoa eivätkä tutkijat ole onnistuneet dokumentoimaan hänen elämäänsä ja marttyyrikuolemaansa.

Roomalaiskatolisessa messussa ja hetkipalveluksessa pyhää Priskaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

"*Da, quǽsumus, omnípotens Deus: ut, qui beátæ Priscæ Vírginis et Mártyris tuæ natalítia cólimus; et ánnua sollemnitáte lætémur, et tantae fídei proficiámus exémplo.*"

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saint Prisca of Rome *CatholicSaints.Info*.  17.1.2013. Viitattu 28.9.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Santa Prisca su santiebeati.it *Santiebeati.it*. Viitattu 28.9.2018.
3. 1 2  Catholic Online: St. Prisca - Saints & Angels - Catholic Online *Catholic Online*. Viitattu 28.9.2018. (englanniksi)
4. ↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: St. Prisca *www.newadvent.org*. Viitattu 28.9.2018.
5. ↑  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 28.9.2018.
6. ↑  Divinum Officium *divinumofficium.com*. Viitattu 28.9.2018.