recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lobo vuonna 1973
**Lobo**, oikealta nimeltään **Roland Kent LaVoie** (s. 31. heinäkuuta 1943 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän saavutti soft rock -tyylisellä musiikillaan listamenestystä 1970-luvun alussa.

Ura
---

LaVoie liittyi 17-vuotiaana Rumors-yhtyeeseen ja sen jälkeen Sugar Beatsiin, jonka riveissä hän julkaisi ensimmäisen singlensä "What Am I Doing Here?" vuonna 1964. Yhtyeessä myös alkoi LaVoien ja tuottaja Phil Gernhardin pitkä yhteistyö.

Sugar Beatsin jälkeen LaVoie kuului lyhyen aikaa Little-Known Ugliesiin ja Me & the Other Guysiin. Niiden jälkeen LaVoie julkaisi ensimmäisen soolosinglensä "Happy Days in New York City" vuonna 1969.

Vuonna 1971 LaVoie otti käyttöön taiteilijanimen "Lobo" ja julkaisi singlen "Me and You and a Dog Named Boo", joka nousi Yhdysvaltain singlelistan viiden kärkeen. Lobon esikoisalbumilta *Introducing Lobo* (1971) pieniksi hiteiksi nousivat myös "I’m the Only One" ja "California Kid".

LaVoie ei ollut alun perin välttämättä tarkoittanut taiteilijanimeään pysyväksi mutta päätti jatkaa sen käyttöä. Hänen seuraava albuminsa *Of a Simple Man* (1972) sisälsi Lobon uran suurimman singlehitin "I’d Love You to Want Me" sekä toisenkin top-10-hitin "Don’t Expect Me to Be Your Friend". Myös seuraavalta albumilta *Calumet* (1973) nousi top-40-singlehittejä. Sen jälkeen Lobon listamenestys hiipui, vaikka "Don’t Tell Me Goodnight" menestyikin vielä vuonna 1975. Lobon viimeinen top-40:een yltänyt single oli "Where Were You When I Was Falling in Love" vuodelta 1979.

Lobo perusti vuonna 1981 oman levymerkin Lobo Records, joka nimettiin myöhemmin Evergreeniksi. Sen kautta Lobo julkaisi singlejä kunnes lopetti vuonna 1985 esiintymiset neljäksi vuodeksi. Tauon jälkeen hän jatkoi uraansa julkaisemalla levyjä Kaukoidässä, missä hän on yhä suosittu.

Albumit
-------

* *Introducing Lobo* (1971)
* *Of a Simple Man* (1972)
* *Calumet* (1973)
* *Just a Singer* (1974)
* *A Cowboy Afraid of Horses*  (1975)
* *Come with Me* (1976)
* *Lobo* (1979)
* *Am I Going Crazy* (1989)
* *Asian Moon* (1994)
* *Classic Hits* (1995)
* *Sometimes* (1996)
* *You Must Remember This* (1997)
* *You Must Remember This - The Instrumental Album* (1997)
* *Out of Time* (2008)
* *Propinquity* (2010)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jason Ankeny: Artist biography AllMusic. Viitattu 5.12.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Marta Sosińska-Janczewska** (s. 4. lokakuuta 1939 Varsova) on puolalainen pianisti.

Sosińska-Janczewska aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Hän opiskeli Wanda Łosakiewiczin johdolla vuosina 1952–1957 ja tämän jälkeen Varsovan musiikkiyliopistossa Zbigniew Drzewieckin johdolla. Hän valmistui vuonna 1963. Vuonna 1965 Sosińska-Janczewska sai kolmannen palkinnon sekä palkinnon parhaasta poloneesiesityksestä vuoden 1965 Chopin-pianokilpailussa. Hän aloitti opiskeluaikanaan konserttiuran, jonka aikana on esiintynyt Euroopassa, Brasiliassa, Uruguayssa, Argentiinassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa. 

Sosińska-Janczewska on äänittänyt Polskie Nagrania Muza -levy-yhtiölle sekä Puolan ja Saksan radio- ja televisioyhtiöille. Hän opetti vuosina 1985–2002 pianonsoittoa Würzburgin musiikkiyliopistossa. Lisäksi hän on pitänyt pianonsoiton mestarikursseja Buenos Airesissa ja Darmstadtissa. Hän on toiminut tuomariston jäsenenä useissa kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marta Sosińska-Janczewska (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Mons Graupiuksen taistelu** käytiin Rooman valtakunnan ja kaledonialaisten välillä nykyisen Skotlannin alueella vuonna 83. Taistelussa roomalaisen sotapäällikkö Gnaeus Julius Agricolan johtamat joukot kukistivat kaledonialaisheimojen liittouman armeijan. Varsinaisesta taistelupaikasta ei ole tarkkaa tietoa. Taistelu tunnetaan ensimmäisellä vuosisadalla eläneen roomalaisen historioitsija Tacituksen kuvauksesta, joka on tosin myöhemmin kyseenalaistettu. Jotkut nykyhistorioitsijat ovat jopa väittäneet, että taistelua ei koskaan käytykään ja koko kuvaus oli Tacituksen omaa keksintöä. Tämä näkökulma on kuitenkin vähemmistössä.

Voitosta huolimatta roomalaiset vetäytyivät pian Kaledoniasta ja joukkoja siirrettiin vaarallisemmalle Tonavan rajalle. Kymmenen vuotta myöhemmin he olivat vetäytyneet Newcastlen tasalle.

Lähteet
-------

* Campbell, Duncan B.: *Mons Graupius AD 83: Rome's battle at the edge of the world*. Osprey Publishing, 2010. ISBN 978-1-84603-926-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Campbell, s. 86–87
2. ↑  Mons Grapius Education Scotland.  Arkistoitu 23.10.2014. Viitattu 21.9.2014.
3. ↑  10 Battles that changed Scotland Scotland Magazines.  Arkistoitu 29.3.2015. Viitattu 21.9.2014.
Tämä on luettelo **Ruotsin kuntavaakunoista**, jotka ovat kuntaliitosten vuoksi menettäneet virallisen asemansa vuoden 1952 kuntauudistuksessa tai jo ennen sitä. Vuoden 1952 ja 1970-luvun kuntauudistuksen välissä käytössä olleet vaakunat ovat artikkelissa Ruotsin kuntavaakunat 1952–1970. Ruotsin nykyisten kuntien vaakunat löytyvät artikkelista Ruotsin kuntavaakunat.

Luettelossa on vaakunan alapuolella mainittu lakkautetun kunnan nimi ja sen alapuolella sulkeissa nykyisen kunnan nimi. Luettelossa ei ole kovin paljon vaakunoita, koska kaikilla Ruotsin kunnilla ei ole koskaan ollut omia vaakunoitaan ja vasta vuoden 1952 kuntauudistuksen jälkeen monet kunnat hankkivat oman vaakunan.

Tukholman lääni
---------------

* Duvbon taajaväkinen yhdyskunta(Sundbybergin kunta)**Duvbon taajaväkinen yhdyskunta**  
(*Sundbybergin kunta*)
* Laggan maalaiskunta(Knivstan kunta)**Laggan maalaiskunta**  
(*Knivstan kunta*)

Uppsalan lääni
--------------

* Gamla Uppsalan maalaiskunta(Uppsalan kunta)**Gamla Uppsalan maalaiskunta**  
(*Uppsalan kunta*)
* Läbyn maalaiskunta(Uppsalan kunta)**Läbyn maalaiskunta**  
(*Uppsalan kunta*)
* Stockholms-Näsin maalaiskunta(Upplands-Bron kunta)**Stockholms-Näsin maalaiskunta**  
(*Upplands-Bron kunta*)

Södermanlandin lääni
--------------------

* Barvan maalaiskunta(Eskilstunan kunta)**Barvan maalaiskunta**  
(*Eskilstunan kunta*)
* Näshultan maalaiskunta(Eskilstunan kunta)**Näshultan maalaiskunta**  
(*Eskilstunan kunta*)

Jönköpingin lääni
-----------------

* Bolmsön maalaiskunta(Gislavedin kunta, Ljungbyn kunta)**Bolmsön maalaiskunta**  
(*Gislavedin kunta, Ljungbyn kunta*)

Värmlannin lääni
----------------

* Färnebon maalaiskunta(Filipstadin kunta)**Färnebon maalaiskunta**  
(*Filipstadin kunta*)
* Ransäterin maalaiskunta(Munkforsin kunta)**Ransäterin maalaiskunta**  
(*Munkforsin kunta*)
* Värmskogin maalaiskunta(Grumsin kunta)**Värmskogin maalaiskunta**  
(*Grumsin kunta*)

Kopparbergin lääni
------------------

* Borlängen kauppala(Borlängen kunta)**Borlängen kauppala**  
(*Borlängen kunta*)
* Domnarvetin maalaiskunta(Borlängen kunta)**Domnarvetin maalaiskunta**  
(*Borlängen kunta*)
* Garpenbergin maalaiskunta(Hedemoran kunta)**Garpenbergin maalaiskunta**  
(*Hedemoran kunta*)
* Silvbergin maalaiskunta(Säterin kunta)**Silvbergin maalaiskunta**  
(*Säterin kunta*)
* Torsångin maalaiskunta(Borlängen kunta)**Torsångin maalaiskunta**  
(*Borlängen kunta*)

Jämtlandin lääni
----------------

* Linsellin maalaiskunta(Härjedalenin kunta)**Linsellin maalaiskunta**  
(*Härjedalenin kunta*)

Katso myös
----------

* Suomen kuntavaakunat

Ruotsin vaakunat

|  |  |
| --- | --- |
| Valtakunnan ja sen osien vaakunat | 
* Ruotsin vaakuna
* Ruotsin läänien vaakunat
* Ruotsin maakuntien vaakunat
* Ruotsin kihlakuntien vaakunat

 |
| Kuntien vaakunat | 
* Ruotsin kuntavaakunat ennen vuotta 1952
* Ruotsin kuntavaakunat 1952–1970
* Ruotsin kuntavaakunat (nykyiset)

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kommunvapen i Sverige, upphörda 1952 eller tidigare
Marte Elden
**Marte Elden** (s. 4. heinäkuuta 1986 Levanger) on norjalainen maastohiihtäjä.

Elden voitti vuonna 2005 nuorten MM-kilpailuissa kultaa 10 kilometrin yhdistelmähiihdossa.

Maailmancupissa Elden kilpaili ensimmäisen kerran Beitostølenissä marraskuussa 2005. Parhaimmillaan hän sijoittui maailmancupissa seitsemänneksi Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kaudella 2010–2011. Samalla kaudella hän sijoittui neljänneksi Tour de Skin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja oli toiseksi nopein kiertueen viimeisellä etapilla. Kiertueen lopputuloksissa Elden sijoittui yhdeksänneksi. Norjan viestijoukkueessa hän sijoittui kaksi kertaa viidenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marte Elden Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Langlauf Norwegen: Marte Elden beendet ihre Karriere live-wintersport.com.  Arkistoitu 4.12.2012. Viitattu 5.1.2013. (saksaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1994** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Pariisissa 1994.

Suomen seitsemästä miehestä ja neljästä naisesta koostunut joukkue ei saavuttanut mitaleita. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen EM-kisoissa voittoon yltänyt Sari Essayah oli 3 000 metrin kävelyssä kuudes ja Mika Halvari kuulantyönnössä kahdeksas.

Joukkue
-------

### Miehet

| Laji | Nimi | Sijoitus ja tulos |
| --- | --- | --- |
| **60 metrin aidat** | Kai Kyllönen | välierässään neljäs (7,71) |
| **korkeushyppy** | Matti Viitala | karsinnassa 20. (215) |
| Juha Isolehto | karsinnassa ilman tulosta |
| **seiväshyppy** | Jani Lehtonen | loppukilpailussa ilman tulosta 
(karsinnassa 550) |
| **pituushyppy** | Mika Kahma | karsinnassa ilman tulosta |
| **kuulantyöntö** | Mika Halvari | kahdeksas (19,48) |
| Markus Koistinen | kymmenes (19,16) |

### Naiset

| Laji | Nimi | Sijoitus ja tulos |
| --- | --- | --- |
| **60 metriä** | Sanna Hernesniemi | alkuerässään neljäs (7,38) |
| **3 000 metrin kävely** | Sari Essayah | kuudes (12.12,80) |
| **viisiottelu** | Tiina Rättyä | kymmenes (4287) |
| Helle Aro | 13. (4191) |

Lähteet
-------

* Martiskainen, Seppo (toim.): *Suomi voittoon – kansa liikkumaan. Suomen yleisurheilun 100 vuotta*, s. 433. Yleisurheilun tukisäätiö, 2006. ISBN 951-98952-2-1.

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
1967 • 
1969 • 
1970 • 
1971 • 
1972 • 
1973 • 
1974 • 
1975 • 
1976 • 
1977 • 
1978 • 
1979 • 
1980 • 
1981 • 
1982 • 
1983 • 
1984 • 
1985 • 
1986 • 
1987 • 
1988 • 
1989 • 
1990 • 
1992 • 
1994 • 
1996 • 
1998 • 
2000 • 
2002 • 
2005 • 
2007 • 
2009 • 
2011 • 
2013 • 
2015 • 
2017 •
2019
Lischin noduluksia värikalvolla
**Lischin nodulus** on värikalvolla esiintyvä hyvänlaatuinen kasvain, hamartooma. Lischin noduluksia esiintyy noin 90 %:lla niistä aikuisista, jotka sairastavat tyypin 1 neurofibromatoosia. Lischin nodulukset ovat nuorilla potilailla neurofibroomia yleisempiä, ja tyypillisesti ne kehittyvät jo potilaan ollessa 5–6-vuotias.

Lischin nodulus on 1–2 millimetrin kokoinen ja esiintyy yleensä multippelina ja molemmissa silmissä. Väri on vaihteleva. Koko ja lukumäärä usein kasvavat iän myötä. Yleensä Lischin nodulukset ovat oireettomia eivätkä aiheuta näön häiriöitä. Hoitoa muutokset eivät vaadi. Niistä on kuitenkin merkittävä hyöty diagnostiikassa; yhdessä vähintään yhden muun tyypillisen oireen ohella Lischin nodulukset riittävät tyypin 1 neurofibromatoosin diagnoosin vahvistamiseen. Lischin noduluksia esiintyy harvemmin myös ilman tyypin 1 neurofibromatoosia, esimerkiksi Watsonin oireyhtymässä, tyypin 2 neurofibromatoosissa ja epätyypillisessä segmentaalisessa neurofibromatoosissa.

Värikalvon hamartoomat kuvattiin kirjallisuudessa ensimmäisen kerran vuonna 1918. Silmälääkäri Karl Lisch raportoi ensimmäisenä värikalvon hamartoomien ja tyypin 1 neurofibromatoosin välisen yhteyden vuonna 1937, ja termiä Lischin nodulus on käytetty ensimmäisen kerran vuonna 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vijayalakshmi A. Senthilkumar, Koushik Tripathy, Lisch Nodules National Library of Medicine, viitattu 11.6.2023
2. 1 2 3  Sirkku Peltonen, Minna Pöyhönen, Hannele Koillinen, Leena Valanne, Juha Peltonen, Miten tunnistan neurofibromatoosin? Lääketieteellinen aikakauskirja Duodecim 2014, viitattu 11.6.2023
**Lisbeth Pahnke** (nyk. **Lisbeth Airosto**, s. 1945) on ruotsalainen lastenkirjailija. Suomeksi on käännetty hänen *Britta ja Hopea* -sarjansa, josta on ilmestynyt 13 teosta. Hänen kirjojaan on käännetty muun muassa suomeksi, portugaliksi, tanskaksi ja saksaksi. Pahnke työskentelee toimittajana ja kääntäjänä. Hän on naimisissa Harri Airoston kanssa. Pahnke on kasvattanut ja kasvattaa ruotsalaisia puoliverisiä ja poneja ja kilpailee esteratsastuksessa. Hänellä on kolme aikuista lasta, ja hän asuu nykyisin Smålandissa.

Britta-sarjan ensimmäinen teos ilmestyi 1966 ja viimeinen 1979. Suomeksi sarja ilmestyi ensin Kariston Nuortenkirjastossa vuosina 1972–1979. Alkupään kirjoista on otettu uusintapainos 1990-luvulla.

Britta-sarjan päähenkilö vanhenee vuosien aikana ihanan Hopea-poninsa kanssa. Kerronta painottuu ensin ratsastuskouluelämään ja myöhemmissä teoksissa toimimiseen ratsastuksenopettajana ja kilpailemiseen. Sarjassa on suuri paino erilaisilla ponien ja hevosten luonteenkuvauksilla. Muun muassa kirjava Billy-poni aiheuttaa ongelmatilanteita normaaleilla ratsastuskoulutunneilla. 

Kirjasarjan aikana Brittan suhde Lasseen syvenee. Henkilöhahmoja on vähän ja dialogi vähäistä. Sarjaa lukiessa hieman häiritsee kääntäjän ammattitaidottomuus hevosasioissa*kenen mukaan?*. Mm. loppupään kirjoissa puhutaan dresyyristä, kun pitäisi puhua kouluratsastuksesta. Samoin Täplä-poni on välillä Pilkku ja Pikkuveli Lilleman. Hevosten väreissä on ollut käännösvaiheessa sekaannusta.

Teokset
-------

* Britta och Silver får en chans (suomentamaton)

### Suomennetut Britta -sarjan kirjat

* Brittan ponikesä
* Britta ja Hopea
* Britta satuloi Hopeansa
* Britta ja Hopea kilpailevat
* Brittan uusi hevonen
* Britta, Hopea ja varsa
* Britta, Hopea ja Billy
* Britta ja Hopea talvipuuhissa
* Britta ja Hopea ratsastuskoulussa
* Britta ja Hopea voittavat
* Britta ja Hopea leirillä
* Britta ja Hopea uusilla urilla
* Britta ja Hopea saavat ystävän

Aiheesta muualla
----------------

* Artikkeli Lisbeth Pahnkesta (Arkistoitu – Internet Archive). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi
* Alankomaat

 |

 |
**Antoine Gizenga** (5. lokakuuta 1925 – 24. helmikuuta 2019) oli kinshasankongolainen poliitikko, joka oli Kongon demokraattisen tasavallan pääministeri vuosina 2006–2008.

Poliittisella urallaan Gizenga toimi varapääministerinä (1960 ja 1961–1962), pääministerinä (1960–1961) ja lyhyen ajan kilpailevan valtionhallinnon päämiehenä (1961). 21 Afrikan, Aasian ja Itä-Euroopan valtiota tunnusti helmikuussa 1962 hänen kapinallisen hallintonsa, joka piti hallussaan Kongon itäosaa Stanleyvillestä (nykyinen Kisangani) käsin. Hän oli vangittuna tammikuusta 1962 heinäkuuhun 1964 ja uudelleen lokakuusta 1964 marraskuuhun 1965, jonka jälkeen hän eli maanpaossa vuoteen 1992 saakka.

Gizenga oli lumumbalaisen puolueen (Parti Lumumbiste Unifié, PALU) presidenttiehdokas vuoden 2006 vaaleissa, joissa hän sijoittui kolmanneksi ensimmäisellä kierroksella noin 13 prosentin ääniosuudella Joseph Kabilan ja Jean-Pierre Bemban jälkeen. Hän tuki voitokasta Kabilaa vaalien toisella kierroksella. Vastineeksi tuesta Kabila nimitti Gizengan pääministeriksi 30.12.2006. Gizenga asettui ehdolle vuoden 2018 presidentinvaaleissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  RDC : Antoine Gizenga est mort à Kinshasa *Radio Okapi*. Viitattu 25.2.2019 (ranskaksi).
2. ↑  Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 61. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
3. ↑  Whereas one believed him in the retirement: Gizenga wants to be a President *Digitalcongo.net*.  26.3.2018.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 25.2.2019 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Mongolu, Marco: Elections 2018. Gizenga-Muzito : le marquage à la culotte *Digitalcongo.net*.  10.8.2018.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 25.2.2019 (ranskaksi).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Mustan käden käyttämä kokardi
**Musta käsi** (serb. Црна рука, kroatiaksi *Crna ruka*), virallisesti **Yhdistyminen tai kuolema** (Уједињење или смрт, *Ujedinjenje ili smrt*), oli Serbiassa vuonna 1911 perustettu nationalistinen salaseura. Järjestön tarkoituksena oli liittää kaikki serbien asumat Itävalta-Unkarin ja Osmanien valtakunnan alaisuudessa olleet alueet Serbiaan ja perustaa Suur-Serbia.

Mustaa kättä johti Serbian yleisesikunnan tiedustelutoimiston päällikkö, eversti Dragutin Dimitrijević, joka oli jo vuonna 1903 osallistunut upseerisalaliittoon, joka surmasi Serbian kuninkaan Aleksanteri I:n ja hänen puolisonsa Draga Mašinin. Järjestö pyrki myös vaikuttamaan hallituksen ulkopolitiikkaan, jossa se onnistuikin hyvin, kun sen toiminnan ansiosta Serbia osallistui vuosien 1912–1913 Balkanin sotiin, joissa Serbia sai huomattavia alueita haltuunsa.

Vuonna 1914 Mustaan käteen kuulunut opiskelija Gavrilo Princip murhasi Itävalta-Unkarin arkkiherttuan Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien. Tämä Sarajevon laukauksina tunnettu tapahtuma johti epäsuorasti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen myöhemmin samana vuonna. Serbian hallitus suojeli pitkään Mustan käden johtoa, mutta vuonna 1917 heidät päätettiin eliminoida. Järjestön johtajia syytettiin prinssihallitsija Aleksanterin salamurhan suunnittelusta ja heidät todettiin näytösoikeudenkäynnissä syyllisiksi. Dimitrijević ja kaksi muuta teloitettiin Kreikan Salonikissa, jossa Serbian johto oli tuolloin maanpaossa. Syytteet olivat todennäköisesti tekaistuja.

Katso myös
----------

* Narodna Odbrana
* Nuori Bosnia

Lähteet
-------

* Hannula, J. O.: *Maailmansodan historia I*. Helsinki: Otava, 1938.

### Viitteet

1. 1 2  Maailmansodan historia I: 9.
2. ↑  Maailmansodan historia I: 11.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musta käsi** Wikimedia Commonsissa
**Lise Davidsen** (s. 8. helmikuuta 1987 Stokke) on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Davidsen aloitti laulamisen ja kitaransoiton 15-vuotiaana. Hän pääsi Bergenin Grieg-akatemiaan, opiskeli Bettina Smithin sekä Hilde Haraldsen Sveenin johdolla ja valmistui vuonna 2010. Ensimmäiset merkittävät esiintymisensä hän teki Det Norske Solistkorin kanssa. Davidsen jatkoi opintojaan Kööpenhaminan Kuninkaallisessa ooppera-akatemiassa, jossa opettaja Susanna Eken ohjasi häntä oopperan pariin. Ensimmäisissä oopperarooleissaan Davidsen esiintyi Tanskan kuninkaallisessa oopperassa kaudella 2012–2013. Hän sai maisterinarvonsa vuonna 2014. Hän voitti vuonna 2015 Operalian ensi- ja yleisöpalkinnot Lontoossa. Davidsen on saanut useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten *Gramophone*-lehden "vuoden nuoren artistin" arvonimen (2018). Hän on ollut ehdolla Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon saajaksi.

Davidsen on esiintynyt muun muassa Glyndebournessa, Proms-festivaalilla, Wigmore Hallissa, Wienin valtionoopperassa ja Lontoon Royal Opera Housessa. Hänen rooleihinsa on kuulunut nimirooli Richard Straussin oopperassa *Ariadne auf Naxos*. Davidsen oli vuosina 2017–2018 Bergenin filharmonisen orkesterin residenssitaiteilija. Hän levytti vuonna 2015 Dacapo-levymerkille John Frandsenin lauluja ja julkaisi seuraavana vuonna Det Norske Solistkorin kanssa BIS-levymerkillä albumin *As Dreams*. Vuonna 2019 Davidsen solmi levytyssopimuksen Deccan kanssa ja julkaisi sille ensimmäisenä levynään Richard Straussin ja Richard Wagnerin musiikin kokoelman.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic: Lise Davidsen
2. ↑  Lise Davidsen: Lise nominated for the Nordic Council Music Prize

Aiheesta muualla
----------------

* Lise Davidsen: viralliset sivut (englanniksi), (norjaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Antoine Pesne, 1737, *Sophia Dorothea*
**Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg** (1687–1757) oli englantilainen prinsessa, josta tuli Fredrik Vilhelm I:n puolisona Preussin kuningatar.

Sofia Dorothea oli Ison-Britannian kuninkaan Yrjö I:n ja Sophia Dorothean ainoa tytär. Hänen molemmat vanhempansa kuuluivat Hannover-sukuun.

Hän meni naimisiin kruununprinssi Fredrik Vilhelmin kanssa vuonna 1706. He saivat neljätoista lasta, joista viisi kuoli aivan nuorina. Lapsista Fredrik (*Friedrich*) nousi myöhemmin Preussin valtaistuimelle Fredrik II:na ja Loviisa Ulriika (*Luise Ulrike*) Ruotsin valtaistuimelle kuningas Aadolf Fredrikin puolisona. Yksi lapsista, prinsessa Anna Amalia, oli säveltäjä.

Sophia Dorothea pyrki pitämään hyviä suhteita Englannin kuningashuoneeseen, ja järjestämään veljensä Yrjö II:n lasten avioliitot omien perheenjäsentensä kanssa, mutta Fredrik Vilhelm piti tällaista toimintaa maanpetturuutena.

Sophia Dorothea eli 16 vuotta pitempään kuin miehensä, ja hänestä tuli ylpeä ja rakastettu kuningataräiti poikansa Fredrik II Suuren hallituskaudella.

Esivanhemmat
------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   | Ernst August |
|   |   |   |   |
|   |   |   |   |   | Yrjö I |
|   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Fredrik V |
|   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Hannoverin Sofia |
|   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Elisabet Stuart |
|   |   |   |
| **Sophia Dorothea** |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | George William |
|   |   |   |   |
|   |   |   |   |   | Sophia Dorothea |
|   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   | Éléonore Desmier d'Olbreuse |
|   |   |   |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rudolf G. Scharmann: Sophie Dorothea von Hannover *Preussen.de*.  2003.  Arkistoitu 13.2.2016. Viitattu 15.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Musta laatikko** (engl. *black box*) on luonnontieteessä ja tekniikassa laite, järjestelmä tai olio, jota voidaan tarkastella ainoastaan sen syöttö- (input), tuloste- (output) tai siirto-ominaisuuksien (transfer) perusteella. Mitään tietoa "mustan laatikon" sisällöstä ei ole, mikä tarkoittaa, että sen toiminta on läpinäkymätöntä (mustaa). Musta laatikko voi olla tapauskohtaisesti esimerkiksi transistori, algoritmi tai jopa ihmismieli.

Mustan laatikon käsitettä on käytetty systeemikuvauksissa 1940-luvulta lähtien. Kybernetiikassa sen tekivät tunnetuksi Ross Ashby ja Norbert Wiener. Musta laatikko oli heille väline kuvata itseorganisoituvia järjestelmiä. Käsite on lainattu tähän yhteyteen fyysikko James Clerk Maxwellilta.

Esimerkiksi ohjelmistotuotannossa mustalaatikkotestauksella kokeillaan, ovatko annetuilla syötteillä saatavat tulokset odotetun kaltaisia. Testaus perustuu ohjelmiston ulkoisesti havaittavan toiminnan tarkasteluun. Itse mustaa laatikkoa eli ohjelmistoa ei tarkastella.

Katso myös
----------

* Musta laatikko

Lähteet
-------

* Glanville, Ranulph: Black boxes.  *Cybernetics & Human Knowing*, 2009, 16. vsk, nro 1-2, s. 153-167.
* Kämäräinen, Juha: *Tiedonkäytön ilmiöitä ammattikorkeakoulujen opinnäytetöissä: aineistolähtöinen tarkastelu ja käsitteellinen mallinnus*. väitöskirja, Oulun yliopisto, informaatiotutkimus. Oulu: Oulun yliopisto, 2018. ISBN 978-952-62-1753-6.
* Paakki, Jukka: Ohjelmistotuotanto: Ohjelmistojen testaus 1 (pdf) (Ohjelmistotuotanto -kurssimateriaali) *cs.helsinki.fi*.  2003. Helsingin yliopisto. Viitattu 2.11.2010.

### Viitteet

1. ↑  Glanville 2009
2. ↑  Glanville 2009, 153
3. ↑  Kämäräinen 2018, 61
4. ↑  Paakki, Jukka: Ohjelmistotuotanto: Ohjelmistojen testaus 1 (pdf) (Ohjelmistotuotanto -kurssimateriaali) *cs.helsinki.fi*.  2003. Helsingin yliopisto. Viitattu 2.11.2010.
**Jóna Sólveig Elínardóttir** (s. 13. elokuuta 1985 Reykjavík) on islantilainen reformipuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2016–2017.

Jóna suoritti ranskalaisen *baccalauréat général* -ylioppilastutkinnon Ranskassa vuonna 2004. Hän opiskeli Islannin yliopistossa ranskan kieltä ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2007, minkä jälkeen hän opiskeli kansainvälisiä suhteita ja valmistui maisteriksi vuonna 2011. Vuonna 2010 hän työskenteli Islannin suurlähetystössä Pariisissa. Vuosina 2011–2014 hän työskenteli Eurooppa-asioiden tutkijana Islannin yliopistossa. Vuosina 2011–2013 hän työskenteli Euroopan unionin Islannin-lähetystössä asiantuntijana. Vuosina 2015–2016 hän toimi opettajana Islannin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, ja vuonna 2016 hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi. Vuonna 2016 hänet valittiin reformipuolueen varapuheenjohtajaksi. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin, jossa hän istui vuoteen 2017 asti. hän toimi Alþingin 5. varapuhemiehenä vuosina 2016–2017 ja 2. varapuhemiehenä vuonna 2017. Vuonna 2017 hän toimi Alþingin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Jóna Sólveig Elínardóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 17.4.2023. Viitattu 17.4.2023. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Delle meravigliose cose del mondo*, 1496
**Marco Polon matkat** (ital. *Il Milione*) on Marco Polon sanelema matkakirja, joka kertoo hänen, hänen isänsä ja setänsä matkasta Kiinaan Kublai-kaanin hoviin, heidän oleskelustaan Kiinassa ja paluumatkasta Venetsiaan.

Historia
--------

Marco Polo saneli kirjan ollessaan vankina Genovassa meritaistelun jälkeen 1200-luvun loppuvuosina. Kirjailija Rustichello da Pisa oli vankilassa Marco Polon kanssa samaan aikaan, ja hän kirjasi Polon kertomukset ylös vanhalla ranskan kielellä. Alun perin kirjan nimeksi tuli *Kirjat maailman ihmeistä*, mutta se sai lempinimen *Il Milione*, ehkä siksi, että sen väitettiin sisältäneen miljoona valhetta. Epäilyksistä huolimatta Marco itse puolusti kirjan totuudenmukaisuutta kuolemaansa asti 1324. Kirjasta tuli kuuluisa, se toimi mallina myöhemmille kartoille Euroopassa, ja se innoitti Kristoffer Kolumbusta, joka otti kirjan mukaansa matkalleen 1492. Kolumbusta kiinnosti Marcon kuvailema Zipangun saari (eli Japani), jossa oli kuulemma paljon rikkauksia. Tämä oli yksi syy, mikä sai hänet etsimään vesireittiä lännen kautta.

Teoksen alkuperäinen käsikirjoitus on kadonnut; siitä on tiedossa kaikkiaan 119 keskiajalla tehtyä, erikielistä ja eri puolilta Eurooppaa löytynyttä, osittain toisistaan poikkeavaa jäljennöstä. Suomennos perustuu pääosin saksankieliseen August Bürckin käännökseen *Die Reise das Venezianers Marco Polo im dreizehnten Jahrhundert: Zum ersten Male vollständig Deutsch mit einem Kommentar* (1845) sekä ruotsinkieliseen Bengt Thordemanin käännökseen *Venetianaren Marco Polos resor i det XIII århundradet* (1916). Teoksen suomentaja, kielitieteilijä Aulis J. Joki omisti laatimansa käännöksen opettajalleen, tutkimusmatkailija ja kieltentutkija John Ramstedtille.

Sisältö
-------

Marco Polo pyrki kirjoittamaan puolueettoman kauppaoppaan, ja siihen onkin kirjattu ylös eri alueiden kauppatuotteita, ja mahdollisesti kauppiaille suopeita ruhtinaita.

Teos jakaantuu kolmeen osaan eli kirjaan. Ensimmäinen kirja on kertomus noin neljä vuotta kestäneestä matkasta Kiinaan ja toisessa Polo kuvailee Kublai-kaania, tämän aikaansaannoksia ja lähiympäristöä sekä Kiinan eri osia. Kolmas kirja on selostus seurueen kotimatkasta, mutta siinä kerrotaan myös kaukana matkareitistä sijainneista alueista, kuten Filippiineistä, Molukeista, Madagaskarista ja Afrikan itärannikosta, jopa Pohjois-Venäjästä ja Siperiasta. Nämä tiedot Polo sai todennäköisesti kyseisillä alueilla liikkuneilta toisilta, lähinnä arabialaisilta kauppiailta.

Lähteet
-------

* *Marco Polon matka* (Weilin+Göös)

### Viitteet

1. ↑  Jessie Szalay: Marco Polo: Facts, Biography & Travels *Live Science*.  27.2.2013. Viitattu 13.9.2015.
2. ↑   *Marco Polon matkat*, s. 353–354.
3. ↑   *Marco Polon matkat*, s. 10–12. Suomeksi toimittanut ja johdannon sekä selitykset kirjoittanut Aulis J. Joki. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1957.
Suomen Nuoriso-opiston Paukkulan kampuksen päärakennus ja pihaa Mikkelissä vuonna 2016.
**Suomen Nuoriso-opisto** (SNO) on vapaan sivistystyön ja toisen asteen ammatillisen koulutuksen oppilaitos Mikkelissä, Etelä-Savossa. SNO on kouluttanut ohjaajia ja taiteilijoita vuodesta 1923. Suomen Nuoriso-opisto tunnetaan valtakunnallisesti myös nimellä Paukkula. Suomen Nuoriso-opisto järjestää muun muassa nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkintoon johtavaa koulutusta, *personal trainer* -painotteista liikunnanohjauksen peruskurssia, leirikouluja, lasten kesäleirejä, Nordic Schoolin englannin kielen koulutusta ja J. H. Erkon kirjoituskilpailua. Näiden lisäksi Paukkula tuottaa liikunnanohjaus-, hyvinvointi-, kulttuuri-, taide-, hää- ja perhejuhla- sekä kokous- ja seminaaripalveluja.*lähde?*

Suomen Nuoriso-opiston toimintaa on Paukkulan kampuksen lisäksi Riuttalanhovissa ja Marjoniemessä, jotka sijaitsevat Saimaan rannalla lyhyen ajomatkan päässä Mikkelin keskustasta.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
Suonensisäinen "tippa".**Intravenoosinen** anto (myös *intravenöösinen*, lyhenne *i.v.*) on lääkkeen antotapa, jossa lääkevalmiste joko injektoidaan (ruiskutetaan) tai infusoidaan ("tiputetaan") suoraan laskimoon, yleensä kyynärtaipeen tai kämmenselän suoneen. Lääkeaineen vaikutus alkaa tällöin nopeasti. Intravenoosin muita etuja ovat annoksen tarkka säädeltävyys sekä mahdollisuus käyttää suuriakin lääketilavuuksia.

Lääkkeen laskimonsisäisestä injektoinnista voi seurata lääkeainepitoisuuden nopea nousu veressä. Alkupitoisuus saattaa olla tasaantuneeseen vaiheeseen nähden monikymmenkertainen, mikä voi olla haitallista etenkin sydämelle ja aivoille.

Intravenoosisesti käytettävälle lääkevalmisteelle on erityisiä vaatimuksia: lääkkeen tulee olla steriiliä ja liueta hyvin, se ei saa saostua infuusionesteeseen eikä sisältää kuumetta aiheuttavia aineita. Valmisteen happamuuden ja osmoottisuuden tulee olla sopivissa rajoissa, jotta suonen seinämä ei ärsyynny. Jotkut lääkeaineet voivat aiheuttaa kudosnekroosin joutuessaan laskimon sijasta viereiseen kudokseen (eli jos ne vahingossa injektoidaan paravenoosisesti eikä intravenoosisesti).

Veri ja plasma on aina annettava suoraan verenkiertoon; myös hyvin suuret lääkemäärät annetaan yleisimmin laskimoinfuusiona. Niin ikään kun lääkeaineen puoliintumisaika on lyhyt, tai kun terapeuttinen ja toksinen pitoisuus ovat hyvin lähellä toisiaan käytetään intravenoosi-infuusiota, jolla saavutetaan mahdollisimman vakaa lääkeainepitoisuus.

Katso myös
----------

* Suonensisäinen käyttö

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Koulu, Markku & Mervaala, Eero (toim.): "Farmakokinetiikka", *Farmakologia ja toksikologia*, s. 81. 9. painos. Kuopio: Kustannus Medicina, 2013. ISBN 978-951-973-165-0. Luku verkossa.
2. ↑  Koulu, Markku & Tuomisto, Jouko (toim.): "Farmakokinetiikka", *Farmakologia ja toksikologia*, s. 81. 6. painos. Kuopio: Kustannus Medicina, 2001. ISBN 951-97316-1-X. Luku verkossa.
**Suomen Näyttämöopisto** oli Helsingissä 1920–1941 toiminut, peruskoulutusta näyttelijän työhön antanut koulu. Se perustettiin jatkamaan 1906–1920 toimineen Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun työtä. Sota keskeytti Näyttämöopiston toiminnan 1939 ja oppilaitos lopetettiin 1941. Sen työtä jatkoi 1943 perustettu Suomen teatterikoulu.

Kaksivuotiseen koulutukseen otettiin uusia oppilaita vain joka toinen vuosi. Pääsyvaatimuksena oli vähintään 18 vuoden ikä ja vähimmäiskoulutuksena kansakoulun suorittaminen. Tärkeimmät oppiaineet olivat näyttämötoiminta, näyttämötaiteen historia, puhetekniikka, laulu, voimistelu, pantomiimi ja plastiikka eli kehon liikkeiden joustava hallinta. Opistoa johtivat Katri Rautio ja vuodesta 1924 Eero Kilpi. Oppilaiden lukumäärä oli noin 16.

Lähteet
-------

1. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 19, palsta 547, hakusana Suomen Näyttämöopisto. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1965.
2. ↑  *Iso tietosanakirja*. Osa 12, palsta 1114, hakusana Suomen Näyttämöopisto. Helsinki: Otava, 1937.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 15, palsta 896, hakusana plastiikka. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1964.
*Tämä artikkeli käsittelee kielikuvaa. Sanaparin muista merkityksistä kertoo Musta hevonen (täsmennyssivu).*
**Musta hevonen** (engl. *dark horse*) on kielikuva, jolla tarkoitetaan esimerkiksi vaaleissa ennakolta arvaamatonta voittajaa. Sanonta on jo tuttu 1800-luvulta ja se mainitaan kirjailija Benjamin Disraelin teoksessa *The Young Duke* (1831).

Suomen presidentinvaaleissa
---------------------------

Suomessa nimitystä on käytetty ennen kaikkea presidentinvaalien yhteydessä. Sillä tarkoitettiin henkilöä, jota ei ennen vaaleja ollut asetettu presidenttiehdokkaaksi, mutta joka kuitenkin sai ääniä valitsijamiesten toimittamassa presidentinvaalissa.

Vuoden 1919 hallitusmuodon mukaan vaalin toimitti 300 yleisillä vaaleilla valittua valitsijamiestä. Alkujaan perustuslaissa ei ollut säädöksiä siitä, keitä valitsijamiehet saivat äänestää presidentiksi, ja niinpä joskus he saattoivatkin äänestää myös "mustaa hevosta", toisin sanoen muuta henkilöä kuin ennen vaaleja asetettuja presidenttiehdokkaita. Vuonna 1925 valitsijamiehet valitsivatkin Lauri Kristian Relanderin presidentiksi, vaikka häntä ei ollut ennen valitsijamiesvaaleja asetettu ehdokkaaksi. Vuonna 1956 siihenastinen presidentti Juho Kusti Paasikivi pyydettiin ehdokkaaksi toiselle äänestyskierrokselle, vaikka hän ei enää ollut ehdolla vaaleissa. Paasikivi ei kuitenkaan päässyt kolmanteen äänestykseen.

Vuoden 1982 presidentinvaalien edellä Keskustapuolueen johto kannatti puolueen presidenttiehdokkaaksi Ahti Karjalaista, mutta puoluekokous valitsi ehdokkaaksi Johannes Virolaisen. Tällöin julkisuudessa esiintyi arveluja, että puoluekokouksen päätöksestä huolimatta Keskustapuolueen valitsijamiehet saattaisivat kuitenkin äänestää Karjalaisen "mustana hevosena" presidentiksi. Kaikki valitsijamiesehdokkaat kuitenkin kiistivät aikovansa näin tehdä, eikä Karjalainen saanut enää presidentinvaaleissa yhtään ääntä.

Vuonna 1987 hallitusmuotoa muutettiin niin, että valitsijamiehet saivat äänestää presidentiksi ainoastaan ennen valitsijamiesvaaleja asetettuja ehdokkaita. Täten mustan hevosen mahdollisuus poistui.

Lähteet
-------

1. ↑  Parkkinen, Jukka: Sanontojen selityksiä *parkkinen.org*. Viitattu 19.2.2008.
**Suomen Muotoilukasvatusseura** (SuoMu ry) on muotoiluoppimiseen vihkiytynyt yhdistys. SuoMu tuottaa oppimateriaalia ja alan tutkimusta, toimii eri kohderyhmien parissa tapahtumissa ja kouluissa sekä suunnittelee konsepteja opetukseen ja yrityksille.

SuoMu perustettiin vuonna 2013 edistämään muotoilukasvatuksen käyttöä. SuoMun toiminnassa on mukana eri alojen muotoilijoita, opettajia, kädentaitajia sekä kulttuuri-, viestintä- ja markkinointialan tekijöitä. SuoMu tuottaa opetus- ja tapahtumasisältöjä sekä tekee yhteistyötä opetus- ja kulttuurialan toimijoiden kanssa. Vuonna 2014 SuoMu julkaisi muotoilukasvatusta peruskouluun yhteistyössä Taiteen edistämiskeskuksen ja Designmuseon kanssa.

SuoMu tekee yleisötyötä tuottamalla SuoMun Kiertävän Muotoilukoulun tapahtumia muun muassa kirjastoissa, kulttuuritaloilla ja yleisötapahtumissa. Kiertävä muotoilukoulu tekee yhteistyötä koulujen kanssa työpajojen ja projektien muodossa. SuoMun ohjaajat ovat muotoilijoita, opettajia ja muotoilua ammatissaan käyttäviä eri alojen toimijoita, joille toiminta tarjoaa uudenlaisen ammatillisen kentän yleisötyön, opetuksen ja ohjaustoiminnan parissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Verkkosivut
* SuoMu Mediassa:
* Yle Puhe:
* Uutta Helsinkiä:
* Opettaja-lehti:  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Petteri Kajanmaa** (s. 1966 Helsinki) on suomalainen eversti, joka vuodesta 2019 lähtien toimi Maanpuolustuskorkeakoulun sotataidon laitoksen johtajana. Hän siirtyi vuonna 2022 Naton palvelukseen yliesikuntaan Belgiaan kahdesta kolmeen vuotta kestävään tehtävään, jossa suunnitellaan Suomen puolustuksen Nato-yhteensopivuutta.

Työura
------

Kajanmaa suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1999 ja everstiksi hänet ylennettiin 2017. Hän on toiminut muun muassa sotilastarkkailijaoperaation apulaiskomentajana YK:n operaatiossa (UNTSO) Lähi-idässä, opiskelijana Army War Collegessa Yhdysvalloissa, monikansallisen prikaatin apulaiskomentajana Libanonissa (UNIFIL) sekä opettajana ja pääopettajana Maanpuolustuskorkeakoululla.

Hän on ollut aktiivisesti mukana Upseeriliiton toiminnassa, toimien muun muassa sen hallituksessa. Vuonna 2009 liitto valitsikin hänet Vuoden upseeriksi.

Julkaisut
---------

Kajanmaa, Petteri: *Sotilasstrategia: Yksinkertainen, vaikea sota*. MPKK, 2021. ISBN 978-951-25-3218-6. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 24.3.2022).

Lähteet
-------

1. 1 2  Petteri Kajanmaasta vuoden upseeri HS.fi. 3.4.2009.
2. ↑  Yhteystiedot. MPKK
3. 1 2  Kommodori Tuominen Maanpuolustuskorkeakoulun vararehtoriksi *Puolustusvoimat.fi*.  16.12.2019. Viitattu 24.3.2022.
4. ↑  Leo Jaakkonen: Suomalaisille tuttua asiantuntijaa ei kohta enää nähdä tv:ssä mtv uutiset 7.6.2022, viitattu 11.3.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Elina Katariina Korjansalo** (s. 20. helmikuuta 1984 Pori) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edusti vuoteen 2010 saakka Kankaanpään seudun Leiskua ja tämän jälkeen Tampereen Pyrintöä. Korjansalon valmentajana toimi Matti Kero vuoteen 2010 ja tämän jälkeen Pirpa Takki.

Sisäratojen SM-kilpailuista Korjansalo saavutti pronssia 200 metrin juoksusta vuonna 2005. Hän oli mukana joukkueessa, joka sijoittui pronssille 4 × 100 metrin pikaviestissä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003.

Ennätyksikseen Korjansalo juoksi 60 metrillä ajan 7,58 vuonna 2002, 100 metrillä käsiajalla 11,7 ja sähköisellä ajanotolla 11,93 vuonna 2003 sekä 200 metrillä ajan 24,40 vuonna 2001. Pituudessa hänen ennätyksensä on 616cm vuodelta 2008. Virallisiin kilpailuihin Korjansalo ei ole osallistunut vuoden 2013 jälkeen.

Lähteet
-------

* Elina Korjansalo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. 1 2 3  Elina Korjansalo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
"**Petteri Punakuono**" (engl. *Rudolph the Red-Nosed Reindeer*) on Johnny Marksin vuonna 1949 säveltämä ja sanoittama joululaulu. Suomenkieliset sanat kirjoitti Sauvo Puhtila. Kappaleen tunnetuin esittäjä on yhdysvaltalainen laulaja Gene Autry, jonka nauhoitusta on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee "Petteri Punakuonosta" maailmanlaajuisesti toiseksi myydyimmän joululaulusinglen Bing Crosbyn "White Christmasin" jälkeen. Suomeksi kappaleen ovat äänittäneet Olavi Virta, Laila Kinnunen ja lukuisat muut artistit.

Laulun sanoituksessa kerrotaan Joulupukin rekeä vetävästä punakuonoisesta porosta nimeltä Petteri Punakuono.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakutulos kappaleelle Petteri punakuono *Suomen Äänitearkisto ry*. Viitattu 22.11.2013. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Cryer, Max: *Love Me Tender: The Stories Behind the World’s Favourite Songs*, s. 151–155. ReadHowYouWant.com, 2010. ISBN 9781458779564. (englanniksi)
3. ↑  Crump, William D.: *The Christmas Encyclopedia: Third Edition*, s. 350. McFarland, 2013. ISBN 9780786468270. (englanniksi)
**Suomen Mineraali Oy - Finska Mineral Ab** oli suomalainen vuosina 1917–1959 toiminut kaivosyhtiö ja rakennustarvikevalmistaja.

Yhtiö osti vuonna 1917 *Suomen Asbesti oy*:n ja Paakkilan asbestikaivoksen jonka yhteydessä sijaitsi myös asbestin rikastuslaitos. Yhtiöllä oli lisäksi maasälpä-, talkki- ja piimaalouhoksia eri puolilla Suomea. Suomen Mineraali louhi Kaatialassa, Parikkalassa ja Eräjärvellä maasälpää, Jormualla ja Maljasalmella talkkia sekä Kalvolassa, Komulla ja Sippolassa piimaata. Yhtiön Tapanilassa ja Muijalassa sijainneilla tehtailla valmistettiin tuotemerkeillä *Eternit* ja *Minerit* talojen ulkoseinissä ja katoissa käytettyjä asbestisementtilevyjä sekä asbestipahvia, eristemassaa ja tiivisteitä. Vuonna 1948 yhtiön tytäryhtiöksi tuli *Suomen Kiviteollisuus Oy*. Suomen Mineraalin toimitusjohtajana oli 1917–1955 diplomi-insinööri Yrjö Grönroos (1879–1966).

Suomen Mineraalin perusti ja sen pääomistaja oli Oy Telko Ab, vuoteen 1936 *Suomen Teollisuuskonttori Oy* joka toimi teollisuuden raaka-aineiden ja koneiden agentuurina ja maahantuojana sekä rautakauppatavaroiden ja rakennustarvikkeiden tukku- ja vähittäismyyjänä. Vuonna 1959 Paraisten Kalkkivuori Oy osti Suomen Mineraalin ja fuusioi sen samana vuonna itseensä. Paakkilan kaivoksen toiminta jatkui vuoteen 1975 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen Mineraali Oy täydentäviä yhtiötietoja, Pörssitieto G. Kock

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Mineraalin pienpainatteita digitoituina Kansalliskirjastossa
* E. Kosonen - O. Halonen : Suomen Mineraali Oy Paakkilan kaivos, raportti vuodelta 1958
*Tämä artikkeli käsittelee Princen albumia. Saman nimistä Willie D:n albumia käsittelee artikkeli Controversy (Willie D:n albumi).*

**Controversy** on Princen neljäs albumi, joka julkaistiin lokakuussa 1981. Albumi seurasi tyylillisesti edeltäjäänsä, Dirty Mindia. Nimikappaleesta, *Controversy* tuli hitti USA:n r&b-listalla, mutta muuten albumi ei menestynyt erityisen hyvin. Syyksi on epäilty samaa kuin edellisen Dirty Mind -levyn kohdalla, eli vahvasti seksuaalisia sanoituksia. Princen seuraavalla levyllä, 1999 oli mukana radioystävällisempiäkin lauluja, ja siitä tuli Princen läpimurto kansainvälisillä levymarkkinoilla.

Kappalelista
------------

Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia

1. "Controversy" – 7:14
2. "Sexuality" – 4:20
3. "Do Me, Baby" – 7:47
4. "Private Joy" – 4:25
5. "Ronnie, Talk to Russia" – 1:48
6. "Let's Work" – 3:57
7. "Annie Christian" – 4:21
8. "Jack U Off" – 3:12

Lähteet
-------

1. ↑  Prince Controversy [Explicit] *amazon.com*. Viitattu 24.4.2020.
Tyypillinen tsundere-hahmo. Hahmo voi olla kumpaa tahansa sukupuolta, mutta moe-tyttö on yleinen versio.
**Tsundere** (ツンデレ, ***Tsundere***) on japanilainen termi henkilölle, joka on ensi alkuun luonteeltaan kylmä ja vihamielinen, mutta näyttää vähitellen lämpimän puolensa toiselle henkilölle. Tsundere-hahmo voi käyttäytyä paheksuvasti, kylmästi tai ikävästi erityisesti sellaista henkilöä kohtaan, josta todellisuudessa välittää kovasti esimerkiksi ujoudestaan johtuen. Sana tulee kahdesta japaninkielisestä sanasta; *Tsun Tsun* (ツンツン) joka tarkoittaa "kääntyä pois inhoa tuntien", ja *Dere Dere* (デレデレ), jonka voi kääntää "uupunut" tai "rakkaudenkipeä".

Termiä käytetään usein anime- ja mangasarjojen sekä muun japanilaisen populaarikulttuurin hahmoista. Tällaiset hahmot ovat yleisiä esimerkiksi romanttisissa komedioissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Galbraith, Patrick W.: *The Otaku Encyclopedia: An Insider's Guide to the Subculture of Cool Japan*, s. 226–227. Kodansha International, 2009. ISBN 978-4770031013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tsundere – Artikkeli *TV Tropes* -sivustolla (englanniksi)

Anime ja manga

|  |  |
| --- | --- |
| Lajityyppejä | 
* Mecha
* Taikatyttögenre
* Haaremi
* Yaoi
* Yuri
* Hentai

 |
| Kohderyhmiä | 
* Lasten anime ja manga
* Shōnen (pojat)
* Seinen (miehet)
* Shōjo (tytöt)
* Josei (naiset)

 |
| Käsitteitä | 
* Cosplay
* Etchi
* Otaku
* Dōjinshi
* Fanipalvelu
* Visual novel
* Tsundere
* Yandere
* Moe

 |
**Control Denied** oli Chuck Schuldinerin vuonna 1996 sivuprojektina perustama yhtye, joka soittaa progressiivista metallia. Schuldiner halusi tuottaa musiikkia, joka oli vieläkin teknisempää ja melodisempaa kuin mikä hänen omalle yhtyeelleen Deathille yleensä sopi. 

Projekti keskeytyi vuonna 1998, kun Deathin albumi *The Sound of Perseverance* julkaistiin, mutta Control Deniedin debyyttialbumi *The Fragile Art of Existence* ilmestyi 1999. Julkaisun lähestyessä Schuldinerin aivoista löytyi pahanlaatuinen kasvain, mikä romutti kiertuesuunnitelmat.

Toinen levy, työnimeltään *When Machine And Man Collide*, ehdittiin nauhoittaa kitaroiden osalta ja sävellystyökin oli valmista, mutta Schuldiner menehtyi aivokasvaimen aiheuttamiin komplikaatioihin 13. joulukuuta 2001 ennen kuin levy saatiin kokonaan valmiiksi. 

Toisen levyn tuotanto keskeytyi lopullisesti juridisiin kiistoihin levy-yhtiön, Chuck Schuldinerin äidin ja Control Deniedin elossaolevien soittajien välillä (jotka ovat julkisesti ilmoittaneet olevansa julkaisun puolella). Osa vieläkin keskeneräisistä kappaleista julkaistiin raakakopioina ja ilman lauluraitoja *Zero Tolerancella*, kaksiosaisella kokoelmalevyllä, joka sisältää lisäksi Schuldinerin varhaisia b-puolia ja muita aiemmin julkaisemattomia kappaleita.

Diskografia
-----------

* *The Fragile Art of Existence* (1999)
**Reino Ensio Lemmetty** (14. maaliskuuta 1921 Muolaa – 7. kesäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen vaatetusalan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lemmetyn vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Sulo Teodor Lemmetty ja Hilja Tyyni Laukkanen ja puoliso vuodesta 1946 johtaja Marja Halonen. Lemmetty tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1942 ja harjoitti opintoja Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa 1944–1946. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Lemmetty oli Mikkelin Kansan Puku Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1946–1951 ja Valioasu Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1951–1989. Hän oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen 1966–1971 ja kaupunginhallituksen jäsen 1968–1969. Jääpalloilijana tunnetulla Lemmetyllä oli liike-elämän luottamustehtävien ohella myös urheilun luottamustehtäviä, kuten Mikkelin Palloilijoiden johtokunnan varapuheenjohtajuus 1952–1962 ja puheenjohtajuus 1962–1971. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1964). Lemmetty sai kauppaneuvoksen arvonimen 1971. Reino ja Marja Lemmetty muistetaan myös heidän Valioasu-yrityksensä nimissä tutkimuksen ja opetuksen hyväksi tekemästään lahjoituksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reino Lemmetty *Biografiasampo*. Viitattu 1.11.2022.
2. ↑  Urheiluasu ei sovi kaikkialle.  *Uusi Suomi*, 14.3.1981, nro 71, s. 17. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Valioasun rahasto