recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Westmalle Tripel -pulloja. Oikealla on uusi nykyinen etikettimalli, vasemmalla vanha edellinen malli.
**Westmallen panimo** (**Brouwerij der Trappisten van Westmalle**) on belgialainen luostaripanimo. Se sijaitsee Westmallen kylässä, Belgiassa *Onze-Lieve-Vrouw van het Heilig Hart* -sisterssiläisluostarissa.

Westmalle on suurin ja kaupallisin trappist-oluita tuottavista panimoista. Luostari tuottaa myös maitoa ja juustoa. Panimo valmistaa kolmea erilaista pintahiivaolutta.

Historiaa
---------

Luostari perustettiin vuonna 1794, mutta trappistiluostari siitä tuli vasta 22. huhtikuuta 1836. Samana vuonna apotti Martinus Dom aloitti pienen panimon rakentamisen, ja 10. joulukuuta tarjoiltiin lounaalla ensimmäisen kerran oman panimon olutta. Alkuvuosina olutta tehtiin vain omaan tarpeeseen. Paikallinen myynti luostarin porteilta alkoi vuonna 1856 ja tukkukauppa vuonna 1921. 

Westmalle on pannut tummaa olutta vuodesta 1856, mutta nykyinen dubbel perustuu ensi kerran vuonna 1926 tehdyn oluen reseptiin. 

Vuonna 1934 panimo kehitti ensimmäisen tripel-tyyppisen trappist-oluen. Sekä dubbelin että tripelin on sanottu saaneen alkunsa Westmallesta.

Panimoon rakennettiin uudet tuotantotilat vuonna 1991 ja uusi pullotuslinja vuonna 2000. Nykyinen pullotuskapasiteetti on 45 000 pulloa tunnissa ja vuosittainen tuotantomäärä 120 000 hehtolitraa (2004).

Oluet
-----

Westmalle Dubbel -pulloja. Oikealla on uusi nykyinen etikettimalli, vasemmalla vanha edellinen malli.
Westmalle valmistaa kolmea erilaista olutta. Extra on tarkoitettu munkkien nautittavaksi, muu tuotanto jakautuu 40:60 trippelin hyväksi. 

* Westmalle Extra (alkoholia 5 % tilavuusprosenttia); vaalea ale-tyyppinen olut. Extraa valmistetaan vain kerran tai kahdesti vuodessa ja on tavallisesti tarjolla vain luostarin munkeille. Olutta myydään kuitenkin satunnaisesti luostarilta.
* Westmalle Dubbel (7 %); tumma, punertavan ruskea dubbel, joka jälkikäy pullossa. Nykyinen resepti pohjautuu vuoden 1926 olueen. Dubbelia myydään 33 ja 75 senttilitran pulloissa. Se on myös ainoa tumma trappist-olut, jota saa hanaoluena.
* Westmalle Tripel (9,5 %); kirkkaan kullankeltainen tripel, joka jälkikäy pullossa. Tripel kehitettiin uusien tuotantotilojen myötä vuonna 1934, nykyinen resepti on vuodelta 1956. Olutta myydään sekä 33 että 75 senttilitran pulloissa.

Westmallen oluthiiva tulee *Saccharomyces cerevisiae* -hiivasienestä. Myös Westvleterenin trappist-panimo käyttää Westmallen hiivaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Webb, Timi: *Good Beer Guide to Belgium*. Campaign for Real Ale, 2005. ISBN 1-85249-210-4.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Westmalle (panimo)**.
* Luostarin kotisivut
**Drogheda** (iiriksi *Droichead Átha*) on Irlannin itärannikolla oleva pieni teollisuuskaupunki. Se sijaitsee 50 kilometriä Dublinista pohjoiseen. Kaupunki sijaitsee Boynejoen varrella.

Historia
--------

Droghedan lähistöllä on ollut asutusta jo 3200 eaa. Kaupunki on ollut merkittävä keskus keskiajalla, jolloin se oli vankkojen muurien ympäröimä. Nykyään alkuperäisistä kymmenestä portista on vielä jäljellä 1200-luvulla rakennettu portti, *St. Laurence Gate*. Vuonna 1690 kaupungin lähistöllä käytiin Boynen taistelu. Korkealla kaupungin yläpuolella sijaitsevassa vuonna 1808 rakennetussa *Millmount*in Martello-tornissa on nykyään kaupungin sotaisasta historiasta kertova museo. Torni vaurioitui pahoin Irlannin sisällissodassa vuonna 1922, mutta se on sittemmin kunnostettu.

Urheilu
-------

Kaupungin jalkapallojoukkue on Drogheda United FC.

Tunnettuja asukkaita
--------------------

* Pierce Brosnan, näyttelijä
* Mairead McGuinness, poliitikko, Euroopan parlamentin varapuhemies
* Colin O’Donoghue, näyttelijä

Lähteet
-------

1. ↑   Tilastot
2. 1 2 3   www.drogheda.ie

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Drogheda**.
Jussi S. Jauhiainen (2015)
**Jussi Sakari Jauhiainen** (s. 13. lokakuuta 1963 Helsinki) on Turun yliopiston maantieteen professori. Sitä ennen hän on toiminut professorina Helsingin yliopistossa (1999–2002, kaupunkimaantiede) ja Oulun yliopistossa (2002–2009, suunnittelumaantiede).

Jauhiainen on ollut useaan otteeseen tutkimustehtävissä Suomen Akatemian rahoittamana ja lisäksi Marie Curie -tutkijana Saarlandin yliopistossa. Hän on työskennellyt Tarton yliopistossa vuodesta 1995 lähtien. Jauhiaisen tutkimuksen kohteina ovat aluepolitiikka, aluesuunnittelu ja aluekehitys, innovaatioiden ja tietoyhteiskunnan maantiede, innovaatiopolitiikka, kaupunkipolitiikka, talousmaantiede ja poliittinen maantiede.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jauhiainen, Jussi S.: Curriculum Vitae  1.10.2012. Turun yliopisto.  Arkistoitu 16.9.2012. Viitattu 20. heinäkuuta 2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kuvan oikealla puolella näkyy A2 -tyylinen puolineliapilaliittymä.
**Puolineliapilaliittymä** tai pelkästään **puolineliapila** on eritasoliittymä, joka on yksinkertaistettu neliapilaliittymä. Siinä on neliapilalle tyypilliset silmukkarampit, joita tosin on neljän sijasta kaksi ja kaksi-neljä suoraa ramppia, joita on myös puolet vähemmän tai saman verran kuin neliapilaliittymässä. Rombisen ja puolineliapilan risteytys on niin sanottu yhdistelmäliittymä. Yhdistelmäeritasoliittymät ovat Suomen yleisin eritasoliittymämuoto.

Tyylit
------

### Neljäramppiset

Neljäramppiset ovat yleisimpiä puolineliapilaliittymiä Suomessa yleisin puolineliapilaliittymämuoto.

#### A2

A2-tyylissä ramppi poistuu ennen risteyssiltaa. Sekundääritieltä poistutaan näin ollen vastakkaiseen suuntaan, kuin mihin ollaan menossa.

#### B2

B2-tyyli on A2:n vastakohta.

#### AB2

AB2-tyylissä kaikki rampit ovat samalla puolella.

* A2-tyylinenA2-tyylinen
* AB2-tyylinenAB2-tyylinen

### Kuusiramppiset

Kuusiramppinen A4-puolineliapilaliittymä.
Kuusiramppisia puolineliapilaliitymiä käytetään silloin kun sekundääritiellä on paljon liikennettä.

#### A4

A4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen risteyssiltaa ja törmää sekundääritiehen T-risteyksenä, mutta päätielle liittyjien ei tarvitse ylittää sekundääritien toista kaistaa.

#### B4

B4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen ja jälkeen risteyssillan menosuunnasta riippuen. Osa päätielle liittyvistä joutuu tässä tyylissä kuitenkin ylittämään vastaan tulevien kaistan.

Katso myös
----------

* Eritasoliittymä
* Pinoliittymä
* Turbiiniliittymä
* Neliapilaliittymä

Lähteet
-------

1. ↑  Perusverkon eritasoliittymät Liikennevirasto.  Arkistoitu 4.10.2018. Viitattu 4.10.2018.
2. ↑  Eritasoliittymät – Tiet *www.mattigronroos.fi*. Viitattu 4.10.2018.
**Abel Evert (*Aapeli* Eevertti) Hautanen** (9. syyskuuta 1899 Jalasjärvi, Suomen suuriruhtinaskunta – 23. marraskuuta 1984 Jalasjärvi, Suomi) oli suomalainen mestaripelimanni, 1- ja 2-rivisen harmonikan soittaja, pienviljelijä ja suutari. Hänen soittotyyliään on pidetty eteläpohjalaisen vähärivisten harmonikkojen soiton esikuvana.

Kansanpelimanni
---------------

Hautanen sai 10-vuotiaana huuliharpun ja ensimmäisen harmonikkansa 14-vuotiaana. Jo nuoruusvuosina hän soitti 1- ja 2-rivistä harmonikkaa tansseissa ja häissä. Hautanen lopetti soittamisen 1920-luvulla monirivisten harmonikkojen vallatessa alaa kolmeksikymmeneksi vuodeksi.

1950-luvulla Hautanen aloitti soittamisen uudelleen ja hänen vanhahtava ja laaja ohjelmistonsa tyylikkääksi kuvatun soittotavan myötä herättivät runsaasti kiinnostusta. Hänen soittotyyliään on tallennettu ja tutkittu 1960-luvulta lähtien ja se on ollut esikuvana monille vähärivisten harmonikkojen soittajille, kuten Teppo Välimäelle. Hänen soittotyylinsä mainitaan jopa yleisesti ottaen eteläpohjalaisen vähärivisoiton esikuvana.

Palkinnot
---------

* valtakunnallinen pelimannimestaruus vuosina 1955, 1958 ja 1972
* mestaripelimannin arvonimi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1973
* taiteilijaeläke 1976

Hautanen kommentoi saavutuksiaan itse muun muassa seuraavasti 73-vuotiaana:

Haastattelija: *"No mites, te ootte siis mestaripelimanni, miten tällasen tittelin saa?"*  

Hautanen: *"No ku ottaa tällaasen huonon haitarin ja menee Helsinkiin ja pelaa siel."*  

Haastattelija: *"Niin yksinkertastako se…?"*  

Hautanen: *"Joo joo. Sitte annetaan ensipalkinto."*

Levytyksiä
----------

* *Pelimanni* (1979, uudelleenjulkaistu: Kansanmusiikki-instituutti, KICD-6, 1997)

Lähteet
-------

1. ↑  Eino Saari: Eino Saaren äänitteet 2006 (pdf) *www.karviankotiseutu.fi*.  2006. Viitattu 21. joulukuuta 2007.
2. ↑  Aapeli Evert Hautanen *BillionGraves*. Viitattu 28.7.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  *Suuri Musiikkitietosanakirja 2 C-Ha*, s. 267. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1990. ISBN 951-35-4726-4.
4. ↑  *Suuri Musiikkitietosanakirja 6 Seg-Ö*, s. 252–253. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1992. ISBN 951-35-4730-2.
5. ↑  Valtion ylimääräiset taiteilijaeläkkeet.  *Helsingin Sanomat*, 24.6.1976. Näköislehti (maksullinen).
6. ↑  "Ei tällä mitään tienaa" (Kansanperinnearkisto, nauha AK/2458, raidat 12-14, transkriptio haastattelusta blogissa) *anni.blogsome.com*.  13. maaliskuuta 2007.  Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 21. joulukuuta 2007.  (Arkistolinkki)

Aiheesta muualla
----------------

* Aapeli Hautasen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Sol Invictus* kuvattuna. Roomalaista taidetyötä, hopeaa, 200-luku, Pessinus (Bala-Hissar), Anatolia.
**Sol Invictus** (suom. *voittamaton aurinko*) oli alkujaan syyrialaisperäinen sol-jumala, josta keisari Aurelianus teki Rooman valtionuskonnon vuonna 274.

Sol Invictus oli jo 100-luvulta lähtien ollut sol-kultin kohteena. Keisari Elagabalus yritti tehdä siitä Rooman pääuskonnon (noin vuosina 219–222), mutta aate ei saanut kannatusta. Vasta 270-luvulla ilmapiiri oli suopeampi vieraille jumalille, ja kun Aurelianus kukisti Roomasta irtautuneen Palmyran valtakunnan vuonna 273, hän ajatteli voittonsa olevan Sol Invictus -jumalan ansiota. Hän rakennutti suuren temppelin Roomaan Sol Invictukselle ja teki jumalasta Rooman pääuskonnon. Sol Invictuksen syntymäpäivää vietettiin 25. joulukuuta,ja sen jälkeen kun kristinuskosta tuli Rooman pääuskonto, tuli samasta päivästä myös kristittyjen joulupäivä. Ensimmäinen kristitty keisari Konstantinus Suuri ja hänen isänsä Constantius suosivat kummatkin Sol Invictusta. Constantius oli suvaitsevainen kristittyjä kohtaan, ehkä siksi että Sol Invictuksen kultilla ja kristinuskolla oli monia yhtäläisyyksiä. Vaikka Konstantinus kääntyikin kristinuskoon Mulviuksen sillan taistelun jälkeen, ei hän kuitenkaan hylännyt Sol Invictusta.

Katso myös
----------

* Saturnalia
* Mithralaisuus
* Talvipäivänseisaus

Lähteet
-------

* Paavo Castrén & Leena Pietilä-Castrén: *Antiikin käsikirja*. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. ↑  Festival for Sol Invictus (Arkistoitu – Internet Archive) Biblioteca Arcana
2. ↑  Warren T. Treadgold: *A History of the Byzantine State and Society*, s. 31–33. Stanford University Press, 1997. ISBN 9780804726306. Teoksen verkkoversio (viitattu 14.2.2009).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sol Invictus**.
*Tämä artikkeli kertoo diplomaatista. Kuvanveistäjästä, joka on työskennellyt aikaisemmin nimellä Anne Meskanen, kertoo artikkeli Anne Meskanen-Barman.*
**Anne Meskanen** on suomalainen diplomaatti. Hän on työskennellyt syyskuusta 2022 alkaen Suomen suurlähettiläänä Beirutissa, Libanonissa. Aikaisemmin hän työskenteli marraskuusta 2020 lähtien Irakissa EU:n siviilikriisinhallintaoperaation (EUAM) varapäällikkönä. Meskanen toimi Kosovossa Pristinan edustuston päällikkönä 2011–2015 ja suurlähettiläänä Kabulissa, Afganistanissa 2015–2017. Vuosina 2017–2018 hän oli tasa-arvosuurlähettiläs. Hän on työskennellyt myös Syyriassa Damaskoksen edustustossa, New Yorkin Suomen YK-edustustossa ja Bukarestissa.

Meskanen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän aloitti ulkoministeriössä vuonna 1996. Suomessa Meskanen on työskennellyt ulkoministeriön yleisten globaaliasioiden yksikössä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Uudet suurlähettiläät Beirutiin ja Lusakaan sekä kiertävä suurlähettiläs Etelä-Aasiaan  29.4.2022. Suomen ulkoministeriö. Viitattu 21.7.2023.
2. ↑  Jeskanen, Jenni: Anne Meskanen liikkuu Bagdadissa panssaroidulla autolla ja ratkoo Irakin suurinta ongelmaa, joka ei kansalaisten mielestä ole turvallisuus *HS.fi*.  14.12.2020. Viitattu 17.2.2021.
3. ↑  Paakkanen, Mikko: Anne Meskanen EU:n siviilikriisinhallinnan varapäälliköksi Irakiin *Helsingin Sanomat*.  12.11.2020. Viitattu 17.2.2021.
4. ↑  Marjatta Rasi kutsuttu YK:n rauhanrakentamisrahaston neuvonantajaksi. Suomen suurlähetystö, Vilna.12.3.2007. Viitattu 18.4.2017 (Arkistoitu – Internet Archive)
**The New Encyclopedia of Unbelief** on Tom Flynnin toimittama uskonnottomuuden historian ja ajattelun lähdeteokseksi tarkoitettu artikkelikokoelma. Teos on seuraaja Gordon Steinin toimittamalle teokselle *Encyclopedia of Unbelief* (1985). 

Kirjan artikkelit käsittelevät ateismia, agnostisismia, sekulaaria humanismia, sekularismia ja skeptismiä. Uusiin aiheisiin kuuluvat uskonnoton moraali, Jeesuksen historiallisuuden kyseenalaistaminen, älykkään suunnittelun kritiikki, uskonnottomuus ja seksuaalimoraali sekä katsaukset uskonnottomuuden tilaan eri puolilla maailmaa. Uuteen laitokseen on myös lisätty tietoja uskonnottomuuden ja 1800- ja 1900-lukujen yhteiskunnallisten uudistusliikkeiden kuten työväenliikkeen, anarkismin ja feminismin välisistä yhteyksistä.

Kirjan toimituskuntaan on kuulunut 130 tutkijaa ja aktivistia eri maista. Kirja sisältää yli 500 artikkelia 100 kirjoittajalta. Kirjoittajien joukkoon kuuluvat muun muassa filosofit ja tutkijat Joe Barnhart, David Berman, Hermann Bondi, Vern Bullough, Daniel Dennett, Taner Edis, Paul Edwards, Antony Flew, Annie Laurie Gaylor, Peter Hare, Van Harvey, R. Joseph Hoffmann, Susan Jacoby, Paul Kurtz, Gerd Lüdemann, Michael Martin, Kai Nielsen, Robert M. Price, Peter Singer, Victor J. Stenger, Ibn Warraq, G. A. Wells, David Tribe ja Sherwin Wine. Esipuheen on kirjoittanut Richard Dawkins.

Lähteet
-------

* The New Encyclopedia of Unbelief Prometheus Books. Viitattu 17.11.2007. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Flynn, Tom (toim.): *The New Encyclopedia of Unbelief*. Amherst, New York: Prometheus Books, 2007. ISBN 1-59102-391-2. (englanniksi)
* Stein, Gordon (toim.): *The Encyclopedia of Unbelief 1–2*. Buffalo, New York: Prometheus Books, 1985. ISBN 0-87975-307-2. (englanniksi)
**Heinkel He 178** oli saksalainen, toisen maailmansodan aikainen, Heinkel Flugzeugwerken kehittämä maailman ensimmäinen suihkukoneen prototyyppi.

Heinkel Flugzeugwerke rahoitti Hans Joachim Pabst von Ohainin tekemää suihkuvoimalaitetutkimusta 1930-luvun alussa. Syyskuussa 1937 Heinkelin tehtaalla Rostockissa koekäytettiin ensimmäistä saksalaista suihkuturbiinia. Siitä kehitettiin HeS 3-moottori, jonka työntövoima oli noin 4 500 Newtonia. Heinkelillä työskennellyt lentokoneinsinööri Sigfried Gunther suunnitteli koelentokoneen, jossa uutta moottorityyppiä kokeiltiin. Heinkel He 178 -mallinimen saanut prototyyppi lensi ensi kerran 27. elokuuta 1939 koelentäjä Erich Warsitzin ohjaamana. Lento oli ensimmäinen suihkumoottorin voimalla lennetty lento.

Kone esiteltiin Valtakunnan ilmailuministeriötä johtaneille Ernst Udetille ja Erhard Milchille 1. marraskuuta 1939, mutta parhaita mäntämoottorikoneita hitaampana se ei herättänyt heissä kiinnostusta. Heinkelin tehdas oli valtiojohtoisessa järjestelmässä valittu valmistamaan ja kehittämään vain pommikoneita, ja osittain tästä syystä Heinkelin myöhemmin kehittämä He 280 ei päässyt sarjatuotantoon.

Prototyyppi sijoitettiin koelentojen jälkeen Deutsches Technikmuseumiin Berliiniin, jossa se tuhoutui liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä vuonna 1943.

Tekniset tiedot
---------------

He 178 -jäljennös*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&07.04800007,48 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&&07.02000007,2 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&&09.01000009,1 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&01561.&&&&001 561 kg
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&&01998.&&&&001 998 kg

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0700.&&&&00700 km/h

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*, s. 519. Enderby: Blitz, 1997. ISBN 1-85605-375-X.

### Viitteet

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinkel He 178**.
1. ↑  Flight Captain Erich Warsitz *Firstjetpilot.com*. Lutz Warsitz. Viitattu 18.2.2009. (englanniksi)
2. ↑  Hans Joachim Pabst von Ohain  9.3.2019. Encyclopaedia Britannica. Viitattu 16.4.2019.
3. ↑  Goebel, Greg: The Messerschmitt Me-262 Schwalbe / Sturmvogel *Air Vectors*.  1.2.2009. Greg Goebel. Viitattu 18.2.2009. (englanniksi)
**Gerard Victory** (1921 Dublin – 1995) oli irlantilainen säveltäjä.

Victory opiskeli University College Dublinissa ja Trinity Collegessa. Hän liittyi vuonna 1948 RTÉ:n palvelukseen ja toimi sen musiikkijohtajana vuosina 1967–1982. Victory oli Irlannin taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäsen ja vuosina 1981–1983 UNESCO:n Kansainvälisen säveltäjärostrumin puheenjohtaja. Hän sai Ranskan Ordre des Arts et des Lettres'n ritarinarvon ja Saksan Bundesverdienstkreuzin.

Victoryn tuotannon joukossa on neljä sinfoniaa, kaksi pianokonserttoa, kantaatti *Ultima Rerum* ja kahdeksan oopperaa. Tunnetuimmat näistä oopperoista ovat *Chatterton*, *An Evening for Three* ja *The Rendezvous*. Lisäksi Victory sävelsi muun muassa elokuva- ja näytelmämusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gerard Victory Contemporary Music Centre, viitattu 15.8.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Vehnänleseitä.
**Leseet** ovat viljan jyvistä ennen niiden jauhamista tai rouhimista irrotettavat kuoriosat, joihin jää uloimpia valkuaispitoisia solukoita. Leseisiin jää myös alkio, ellei sitä eroteta erilleen. Leseitä voidaan valmistaa kaikista viljoista käytettäväksi ihmisen ravintona tai eläinten rehuna. Leseitä voidaan käyttää leipiin, rieskoihin, piirakoihin, jälkiruokiin, leivonnaisiin, mureketaikinoihin ja kasvisruokiin.. Leserehulla ruokitaan pääasiassa lehmiä, jonkin verran kanoja ja sikoja sekä harvemmin lampaita ja hevosia.

Leseet ovat kuitupitoista ravintoa, ja niissä on runsaasti B-vitamiinia ja fosforia. Alkioissa on jonkin verran E-vitamiinia. Suuri osa leseistä on hemiselluloosaa. Ravintoarvoltaan parhaita leseitä saadaan vehnästä, seuraavaksi parhaita rukiista ja näitä seuraavat ohran- ja kauranleseet. Esimerkiksi ruista jauhettaessa saadaan 22–25 prosenttia leseitä, noin 65 % jauhoja ja 5–10 % jälkijauhoja.

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
* Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961

### Viitteet

1. ↑  Hiutaleet ja leseet Myllyn Paras.  Arkistoitu 5.12.2010. Viitattu 24.9.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leseet** Wikimedia Commonsissa
**Taidekeskus Salmela** on taidegalleria ja kesäajan kulttuuritapahtuma Mäntyharjun kirkonkylässä. Se kuuluu Finland Festivalsin jäsentapahtumiin. Salmelan toimintaan kuuluvat kuvataidenäyttelyt, konsertit, laulu- ja kuvataidekilpailut, luennot ja runotapahtumat. Se järjestää muun muassa Nuorten taiteilijoiden kuvataidekilpailua ja Merikanto-laulukilpailua.

Taidekeskus Salmelan päärakennusTaidekeskus Salmela on perustettu vuonna 1990. Kuvataiteen näyttelytilana toimii 1850-luvulla rakennettu kirvesmiesempire-tyylinen rakennus Salmela, joka on ollut Savon suurin ja merkittävin kirkkokansan kokoontumispaikka. Kesällä 2005 näyttelytilat laajenivat kulttuurihistoriallisesti arvokkaalle Domanderin alueelle, kun miljööseen kuuluvat Mäntyharjun vanha postitalo ja apteekki avattiin kunnostettuina näyttelytoiminnalle. 2006 näyttelytilat laajennettiin käsittämään vanha palvelijan asunto sekä piha-aitat ja kesäksi 2007 kunnostettiin navetta-rakennuksesta näyttelykäyttöön kaksi näyttelytilaa.

Taidekeskus Salmelan Maisemapuisto avattiin vuonna 2002. Maisemapuistoon kuuluvat veistospuisto, huvimajat sekä kulttuuriravintola. Kesäksi 2003 puistoon toteutettiin lampi, jonka rantaan nousivat Carl Ludvig Engelin ja Aino Marsion suunnittelemat huvimajat. Vuonna 2004 esiteltiin Wivi Lönnin suunnittelema kulttuurihistoriallinen huvimaja. Maisemapuistossa sijaitsee myös Salmelan järjestämän Huvimajakilpailun suunnitelmien mukaan rakennettu huvimaja Huviksesi. Salmelan veistospuistoon valmistui vuonna 2008 Theodor Höijerin (1843–1910) suunnittelemien vanhojen ikkunoiden inspiroima Huvimaja Höijer.

Vuonna 2009 Salmelan piha-alueella avattiin vuosittain uudistuva veistospuisto, jossa oli esillä ensimmäisenä kesänä teoksia Ukri Merikannolta, Eero Hiiroselta ja Lars-Gunnar Nordströmiltä.

Kulttuuriravintola Kesäheinä toimii kuvataiteen näyttelytilana, sekä ruokakulttuurin edistäjänä. Vuonna 2014 ravintola Kesäheinän yhteyteen valmistui arkkitehti Riitta Vesalan suunnittelema Puistonäyttämö. Vuoteen 2023 mennessä Salmelassa oli käynyt yli 800 000 vierasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Salmela, Miljöön esittely
2. ↑  Salmela, Etusivu
3. ↑  taidekeskussalmela.fi/info *taidekeskussalmela.fi*. Viitattu 16.8.2023.
**Jaryd "Summit1g" Lazar** on yhdysvaltalainen Twitch-striimaaja ja entinen kilpailullinen Counter-Strike: Global Offensive -pelaaja. Hänet tunnetaan yhtenä Twitch-palvelun suosituimmista striimaajista ja hänen striiminsä ovat keränneet viimeisen kolmen vuoden aikana, päivittäin noin 20 tuhatta katsojaa. Lazar on tyypiltään monipuolinen striimaaja ja hänet nähdään striimaamassa eri pelejä eri peligenreistä.

Vuonna 2019 Lazarilla on yli 3,6 miljoonaa seuraajaa ja 263,4 miljoonaa katselukertaa. Se tekee hänestä Twitchin viidenneksi seuratuimman striimaajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Summit1g *Streamerpedia*. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  summit1g *Liquipedia Counter-Strike Wiki*. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  summit1g - Profile Overview & Stats *TwitchTracker*. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  Summit1G Becomes the Most Followed Twitch User - The Full Top 10 *Dexerto.com - Esports & Gaming*.  Arkistoitu 12.6.2018. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Twitch *Twitch*. Viitattu 4.2.2019.
*Tämä artikkeli käsittelee irlantilaista säveltäjää. Toinen Havelock Nelson on yhdysvaltalainen musiikkitoimittaja.*
**Havelock Nelson** OBE (1917 Cork – 1996) oli irlantilainen säveltäjä, kapellimestari ja sovittaja.

Nelson opiskeli Trinity Collegessa ja Royal Irish Academy of Musicissa. Hän liittyi BBC:n palvelukseen Belfastissa vuonna 1947. Nelson kuului Dublin Orchestral Playersin perustajiin vuonna 1939. Hän johti myös BBC:n orkesteria Pohjois-Irlannissa. Nelson sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon vuonna 1966. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1977 ja lähti Trinidad ja Tobagoon johtamaan paikallista oopperaseuruetta.

Nelsonin laajaan tuotantoon kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, kuorosarja, muita kuoroteoksia ja monenlaisia lauluja. Nelson sävelsi myös kamarimusiikkiteoksia ja soolosoitinteoksia, joihin kuuluvat *Three Irish Diversions* pianolle ja *Cameos* klarinetille. Lisäksi hänen tuotantonsa joukossa on elokuviin, radioon ja televisioon sävellettyä musiikkia. Nelson teki omien alkuperäisten teostensa ohella paljon sovituksia irlantilaisista ja muista kansanlauluista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Havelock Nelson Naxos, viitattu 15.8.2023
2. 1 2 3 4  Havelock Nelson Contemporary Music Centre, viitattu 15.8.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Frederick May** (1911 Dublin – 1985) oli irlantilainen säveltäjä.

May aloitti opintonsa Royal Irish Academy of Musicissa John F. Larchetin johdolla. Hän sai Dublinin Trinity Collegesta musiikin kandidaatin arvon vuonna 1931 ja jatkoi opintojaan Lontoon Royal College of Musicissa Gordon Jacobin sekä Ralph Vaughan Williamsin johdolla. Vuonna 1933 Maylle myönnettiin stipendi, jonka turvin hän pääsi suorittamaan opintoja Wieniin Egon Welleszin johdolla. May kärsi vuodesta 1938 lähtien otoskleroosista, joka aiheutti kuuroutumisen ja tinnituksen. Hänelle kehittyi myös vaikeita mielenterveysongelmia. Hänen sävellystuotantonsa jäikin suppeaksi ja on enimmäkseen peräisin 1940-luvun alkupuolelta sekä sitä varhaisemmilta ajoilta. Mayn teosten joukossa ovat *Scherzo for Orchestra* (1933), *Songs from Prison* (baritonille ja orkesterille, 1941) ja jousikvartetto c-mollissa (1936).

May toimi Abbey Theatren musiikkijohtajana viidentoista vuoden ajan ja sävelsi myös itse musiikkia näytelmiin. May oli homoseksuaalinen. Hän oli uskonnoltaan protestantti sekä poliittisilta vakaumuksiltaan Irlannin republikaani ja antifasisti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Frederick May Contemporary Music Centre, viitattu 14.8.2023
2. 1 2  Jane Maxwell, Saving Frederick May Trinity College Dublin 7.10.2016, viitattu 14.8.2023
*Tämä artikkeli käsittelee romaania. Muista merkityksistä katso täsmennyssivua Jäniksen vuosi.*

**Jäniksen vuosi** on Arto Paasilinnan tunnetuin romaani. Kirja on vuodelta 1975, jolloin kiinalaisen horoskoopinkin mukaan oli jäniksen vuosi, ja sen kustantaja oli Weilin & Göös. Myöhemmin sitä ovat julkaisseet kirjakerhot, WSOY ja Gummerus. Kirja on käännetty 30 eri kielelle, muun muassa ranskaksi, hepreaksi, japaniksi, kiinaksi, koreaksi, turkiksi, venäjäksi, ukrainaksi, latviaksi ja liettuaksi.

Tarina kertoo turhautuneesta toimittajasta Kaarlo Vatasesta, joka kesäisellä työmatkallaan löytää vammautuneen jäniksenpoikasen, joka oli jäänyt Vatasen ja tämän työtoverin auton alle. Vatanen päättää heittää hyvästit entiselle elämälleen ja aloittaa huumorilla ja haikeudella alkavan seikkailun ympäri Suomea jäniksen kanssa. Vatanen tapaa mm. Kiuruveden entisen nimismiehen, joka on tutkinut harrastuksenaan Kekkosta. Erityisesti hän on tutkinut Kekkosesta otettuja valokuvia ja tullut siihen tulokseen, että Kekkonen oli 1960-luvun lopulla korvattu nuoremmalla kaksoisolennolla. Ajauduttuaan karhujahdissa Neuvosto-Venäjälle Vatanen palautetaan vankivaunussa Suomeen, jossa hänet erotetaan jäniksestä. Lähetettyään kirjeen Kekkoselle hän saa kiireesti jäniksensä yhteiseen selliin.

Jäniksen vuosi ilmestyi ranskaksi Éditions Denoëlin kustantamana vuonna 1989 ja saavutti heti suuren suosion sekä arvostelijoiden että lukijoiden parissa. Romaani julkaistiin nimellä *Le Lièvre de Vatanen* (suom. Vatasen jänis), jottei sitä olisi sekoitettu samaan aikaan julkaistuun kiinalaisia horoskooppimerkkejä esittelevään teossarjaan. Jäniksen vuodesta on tullut Ranskassa kestosuosikki, jota myydään vuosittain tuhansia kappaleita.

Teoksen pohjalta on tehty myös elokuvia, Risto Jarvan ohjaama kehuja saanut *Jäniksen vuosi* vuodelta 1977 ja ranskalaisen Marc Rivièren vähemmän kehuttu *Jäniksen vuosi* (*Le Lièvre de Vatanen*) vuodelta 2006.

Lähteet
-------

1. ↑  Jäniksen vuosi *Kirjasampo*. Viitattu 15.8.2023.
2. ↑  Suomen kirjallisuuden käännökset Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.  Arkistoitu 2.1.2015. Viitattu 15.8.2023.
3. ↑  Jouni K. Kemppainen - Onnellinen mies - kirjailija Arto Paasilinnan elämä, Kustannusosakeyhtiö Paasilinna, 2012
4. ↑  Karjalainen, Jussi: Arto Paasilinnan jänistarina eksyy Kanadan takamaille.  *Helsingin Sanomat*, 19.9.2011, s. C 3. Artikkelin verkkoversio (vain tilaajille).
*Tämä artikkeli kertoo suomalaisesta kuvanveistäjästä. Samannimisestä pesäpalloilijasta kertoo artikkeli Anni Laakso (pesäpalloilija).*
**Anni Laakso** on suomalainen kuvanveistäjä. Laakso opiskeli Kuvataideakatemiassa vuodesta 1990 lähtien ja suoritti kuvataiteen kandidaatintutkinnon vuonna 1995 ja kuvataiteen maisterintutkinnon 1997. Vuodesta 2012 lähtien Laakso on ollut Taideyliopiston Kuvataideakatemian tohtorikoulutusohjelmassa.

Ura
---

*Tytöt*, 2002, Helsinki.
*Puunhaltijankolo*, 2011, Vantaa.
Helsingissä asuva Laakso on pitänyt Suomessa ja Suomen ulkopuolella lukuisia yksityisnäyttelyitä ja osallistunut myös kymmeniin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin eri maissa. Laakso on työskennellyt 2000-luvulla useissa taiteilijaresidensseissä, viimeisimpiin kuuluu Villa Lante Roomassa.

Anni Laakso kuvaa töidensä olevan usein tilapäisiä veistoksia tai installaatioita erilaisissa paikoissa. Laakson mieltää teoksiensa tunkeutuvan jo olemassa olevaan tilaan. Hän käyttää löydettyjä materiaaleja ja pitää työssään tärkeänä omin käsin tekemistä. Töiden luonteesta johtuen ne ovat paikkasidonnaisia ja kehittävät vuoropuhelua ympäristönsä kanssa. Katselija voi astua sisään useisiin Laakson taideteoksiin.

### Julkisia teoksia

Laakson julkisia veistoksia ovat muun muassa vuonna 2002 paljastettu *Tytöt* Kivikon palvelukeskuksessa Helsingissä ja ympäristötaideteos *Puunhaltijankolo* Leinelän päiväkodin pihassa Vantaalla. Teos on vuodelta 2011

Lähteet
-------

1. 1 2  Laakso, Anni: CV/ Resume Anni Laakso. Viitattu 5.4.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Laakso, Anni: Residenssitaiteilija Anni Laakso esittäytyy  2019. Suomen Rooman instituutti. Viitattu 5.4.2020. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Anni Laakso  2013. Suomen kulttuuri-instituutti New Yorkissa. Viitattu 5.4.2020. (englanniksi)
4. ↑  Tytöt Helsingin taidemuseo. Viitattu 5.4.2020.
5. ↑  Julkinen taide Vantaan kaupunki.  Arkistoitu 24.9.2020. Viitattu 5.4.2020.
6. ↑  Leinelän taideasuinalue Vantaan kaupunki.  Arkistoitu 3.8.2017. Viitattu 5.4.2020.
7. ↑  Laakso, Anni: Puunhaltijankolo Anni Laakso. Viitattu 5.4.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Anni Laakson kotisivut (englanniksi)
**Rich Lyons** on yhdysvaltalainen Suomessa yli kymmenen vuotta asunut stand up -koomikko.

Suomen stand up -komiikan synnystä lähtien Lyons on pysynyt maan johtavana englanninkielisenä koomikkona ja hän on esiintynyt ympäri Eurooppaa vuodesta 1997. Hän oli *London Bridge New Comedy Fringe* -festivaalikilpailun toinen vuonna 2009, ja siitä lähtien hän on ollut satunnainen pääesiintyjä Lontoon kiertueella. Hänen komediansa kattaa laajan valikoiman aiheita popkulttuurista, terrorismin aikakaudesta, politiikasta, uskonnosta, keski-iän kriisistä, televisiosta, julkkiksista ja niin edelleen. Hän saattaa myös ottaa koskettimet esiin ja esittää muutaman komediakappaleen. Hän esiintyy baareissa, klubeilla, yrityksissä ja Eurovision laulukilpailun lämmittelykoomikkona myös areenoilla.

Lyons on näytellyt mm. televisiosarjassa Nyrkki ja minisarjassa Alamaailma: Vanki. Televisiosarjassa Pasila hän toimi Barack Obaman hahmon ääninäyttelijänä. Lyons on myös yksi suunnitellun, mutta toteutumattoman *Kuningas Nalin tarina* -elokuvan käsikirjoittajista. Vuonna 2021 julkaistussa Omerta 6/12 -elokuvassa Lyons näytteli yhdysvaltalaista uutistoimittajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rich Lyons *Ohjelmakauppa*. Viitattu 27.8.2023.
2. ↑   "Pasila". Jani Volanen, Kari Hietalahti, Juho Milonoff (käsikirjoitus). Filmiteollisuus Fine. 2007-02-17.
3. ↑   ""The Legend of King Nal"". en
4. ↑   "Omerta 6/12". Jasper Pääkkönen, Nanna Blondell, Sverrir Gudnason (käsikirjoitus). Cinematic, Stellar Film. 2021-11-19.
**Maakuntakaava** on yleispiirteinen suunnitelma maakunnan alueiden käytöstä. Maakuntakaavassa esitetään kartalla kokonaiskuva maakunnan kehittämisestä, ja siinä ratkaistaan valtakunnallisesti, maakunnallisesti ja seudullisesti merkittävät maankäyttökysymykset. Maakuntakaava ohjaa kuntien yleis- ja asemakaavoitusta ja viranomaisten muuta alueiden käytön suunnittelua.

Maakuntakaavan laatiminen
-------------------------

Maakuntakaavan laatiminen perustuu maankäyttö- ja rakennuslakiin, jossa määritellään sen sisältövaatimukset. Maakuntakaavassa suunnitellaan yleispiirteisesti alueiden käyttöä alueella, muun muassa alue- ja yhdyskuntarakennetta, liikenneyhteyksiä, vesihuoltoa, luonnonsuojelua, kulttuuriympäristöarvoja ja virkistysalueita. Maakuntakaavan osia ovat kaavakartta, kaavamerkinnät ja -määräykset sekä selostus, jossa esitellään kaavan sisältö. Maakuntakaava laaditaan maakunnan tai sen osan alueelle, ja se voidaan laatia myös jotakin tiettyä aihekokonaisuutta käsittelevänä vaihemaakuntakaavana. Maakuntakaavan laatimisesta vastaa maakunnan liitto, ja sen hyväksyy maakuntavaltuusto. Maakuntakaava laaditaan vaiheittaisena prosessina, jonka kuluessa laaditaan tarvittavat pohjaselvitykset, arvioidaan kaavaratkaisun vaikutukset, käydään vuoropuhelua asiantuntijoiden ja sidosryhmien kanssa ja asetetaan ehdotus julkisesti nähtäville.

Historia
--------

Vuoteen 1993 saakka maakuntakaavaa edeltäneen seutukaavan laatimisvelvollisuus oli seutukaavaliitoilla.

Vuoteen 2016 saakka maakuntakaavat vahvistettiin ympäristöministeriössä.

Katso myös
----------

* Yleiskaava
* Asemakaava

Lähteet
-------

1. 1 2  Edita: Ajantasainen lainsäädäntö: Maankäyttö- ja rakennuslaki 132/1999 *finlex.fi*. Viitattu 8.8.2017.
2. 1 2  Maakuntakaava antaa suuntaviivat kaavoitukseen *Uudenmaan liitto*. Viitattu 16.8.2023.
3. ↑  Ymparisto > Maakuntakaavoitus *www.ymparisto.fi*. Viitattu 8.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Maakuntakaavoitus
* Maakuntakaava antaa suuntaviivat kaavoitukseen
**Esteri Kallio** (o.s. **Kissala**, s. 7. syyskuuta 1932 Kemin maalaiskunta – 14. kesäkuuta 2020 Kemi) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti kuulantyönnössä SM-mitaleja 1950-luvulla. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti aktiivivuosinaan Lautiosaaren Lujaa, Kemin Intoa, Karihaaran Karua ja Kemin Kuntoa.

Kallio voitti kuulantyönnössä Suomen-mestaruuden vuonna 1957, saavutti SM-pronssia vuonna 1954 sekä sijoittui neljänneksi vuosina 1951 ja 1964. Hän edusti Suomea maaotteluissa Ruotsia ja Viroa vastaan vuonna 1957.

Kallion kuulantyöntöennätys oli syyskuussa 1964 tehty 13,16 m.

Lähteet
-------

1. ↑  Keminmaan seurakunta, Keminmaan Kallinkankaan hautausmaa, Esteri Kallio (o.s. Kissala) hautatunniste UH I 11:464A (osasto I, rivi 11, paikka 464A), viitattu 2021-06-16
2. 1 2 3 4 5 6  Esteri Kallio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. 1 2  Martiskainen, Seppo et al.: *Suomi voittoon - kansa liikkumaan*, s. 496. Yleisurheilun Tukisäätiö, 2006. ISBN 951-98952-2-1.
4. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 281. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
5. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 229. , 1987.
**Tuomas Turriago** (s.1979) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hänet tunnetaan kamarimuusikkona ja soolopianistina. Vuodesta 2004 Turriago on toiminut Tampereen ammattikorkeakoulun musiikkiakatemian säestyksen lehtorina ja vuodesta 2019 kamarimusiikin ja prima vistan opettaja Sibelius-Akatemiassa.

Turriago opiskeli pianonsoittoa Keski-Suomen Konservatoriossa Carlos Turriagon ja Sibelius-Akatemiassa Erik T. Tawaststjernan johdolla. Hän sai ensimmäisen palkinnon Kilin pianokilpailussa Ruotsissa 1992, finaalisijan Ettlingenin kansainvälisessä pianokilpailussa 1992 ja toisen palkinnon Jyväskylän pianokilpailussa 2001. Turriago on esiintynyt Suomessa Tampere Filharmonian, Tampere Raw’n, Mikkelin Orkesterin ja Jyväskylä Sinfonian pianosolistina. Hän on esiintynyt lukuisilla suomalaisilla musiikkijuhlilla, muissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa sekä Aasian maissa. 

Tuomas Turriago on Tampereen Kamarioopperayhdistyksen perustajajäsen ja kapellimestari. Hän on johtanut myös Vaasan, Seinäjoen ja Mikkelin Kaupunginorkestereita ja Tampere Raw’ta, Tampere Chamberia sekä Tampere Filharmonian vaskiyhtyettä.

Syksystä 2010 Tuomas on ollut Suomen Säveltäjät ry:n jäsen. Turriagon 48 sävellystä käsittävään tuotantoon kuuluu mm. kaksi kamarioopperaa, kaksi pianosonaattia, sonaatit tuuballe ja pianolle, trumpetille ja pianolle, käyrätorvelle ja pianolle, alttosaksofonille ja pianolle, huilulle ja pianolle, soolokitaralle sekä nokkahuilulle ja cembalolle, kaksi jousikvartettoa, teos harpulle, teos saksofonille ja pianolle, sonaatit tuuballe ja pianolle sekä trumpetille ja pianolle, teos tuuballe ja harmonikalle, sinfonia jousille, teos vaskiyhtyeelle ja lyöjille sekä useita pienimuotoisia teoksia pianolle. 

Vuosina 2011-16 Tuomas oli Astor Piazzollan musiikkiin erikoistuneen In Time -kvintetin pianisti. Turriago on levyttänyt Alba- ja Pilfink Records -levymerkeille. Uusin levy, Sonatas (2022), sisältää neljä Turriagon kamarisonaattia, soittajina Sami Junnonen, huilu, Joonatan Rautiola, saksofoni, Tommi Hyytinen, käyrätorvi, Harri Lidsle, tuuba sekä Marko Hilpo ja Tuomas Turriago, piano.

Lähteet
-------

1. ↑  Turriago Tuomas, säestyksen lehtori  11.11.2010. Tampereen ammattikorkeakoulu. Viitattu 28.1.2013.
2. ↑  Ei otsikkoa Turku:  Turun Konservatorio.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 28.1.2013.
3. ↑  Turriago, Tuomas (1979-) Uusinta.com. Viitattu 28.1.2013. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Jouko Harjanne trumpetti, Tuomas Turriago piano, Finnish Trumpet Sonatas Pilfink records. Viitattu 28.1.2013. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Kare Eskola: Harjanne osaamisensa ytimessä  31.5.2012. Yleisradio. Viitattu 28.1.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Turriagon verkkosivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Cobra** on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna 1986 Commodore 64:lle ja seuraavana vuonna Amstrad CPC:lle ja ZX Spectrumille.

Pelaaminen
----------

Peli perustuu elokuvaan *Cobra*.
Peli yhdistää ammuskelua ja tasohyppelyä.

ZX Spectrum -versiossa on kolme tasoa, jotka seuraavat väljästi elokuvan juonta: jokaisessa tasossa on löydettävä päähenkilön tyttöystävä ja johdettava hänet turvaan. Amstrad CPC -versio on jaettu kahdeksaan alueeseen, jotka on siivottava tietystä määrästä rikollisuutta tietyssä ajassa.
Commodore 64 -versio on yhdistelmä ZX Spectrum ja Amstrad CPC -versioista: tässä on kolme tasoa kuten Spectrum-versiossa, mutta grafiikat vastaavat tyyliltään Amstrad-versiota.

Kehitys
-------

Pelin suunnittelijaksi asetettiin Jonathan "Joffa" Smith, joka oli aiemmin tehnyt käännöksen *Green Beret* -kolikkopelistä ZX Spectrumille.
Musiikista vastasi Martin Galway, mutta Commodore 64 -versiossa musiikin on tehnyt Ben Daglish.
Amstrad CPC -version kehittäjäksi on merkitty John Gibson, mutta tästä on epäselvyyttä. Commdore 64 -versio oli Zach Townsendin varhaisia ohjelmointitöitä.

Myöhemmät Oceanin elokuviin perustuvat pelit menestyivät paremmin.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut *Zzap!64* -lehden arvostelussa pisteiksi 13/100.

*Commodore User* -lehti antoi pelille arvosanaksi 4/10.

Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelille yhden tähden viidestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Andrew Fisher: The curious computer games of the Sylvester Stallone-headlined movie Cobra *filmstories.co.uk*.  29.4.2020. Viitattu 26.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Cobra  helmikuu 1987. ZZap. Viitattu 6.10.2018. (englanniksi)
3. ↑  Cobra review *amr.abime.net*. Viitattu 26.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  Mikrobitti 4/1987, sivu 74

Aiheesta muualla
----------------

* *Cobra* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Cobra* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Cobra* MobyGamesissa (englanniksi)
* Peli Lemon64-sivustolla (englanniksi)
**Le Verdon-sur-Mer** on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Médocin niemimaalla Atlantin rannalla, noin 100 kilometriä Bordeaux’sta luoteeseen.

Kunta sijaitsee Gironden estuaarin suulla, ja sen edustalle on rakennettu Cordouanin majakka (*Phare de Cordouan*) turvaamaan laivojen kulkua. Majakka valmistui vuonna 1611, ja se on Euroopan vanhimpia majakoita.

Toisessa maailmansodassa Médocin niemimaan kärjessä oleva Pointe de Grave oli osa saksalaisten rakentamaa puolustuslinjaa, Atlantin vallia. Rakennelmista on yhä osa jäljellä. Pointe de Gravesta pääsee turistijunalla Soulac-sur-Meriin.

  

* Cordouanin majakkaCordouanin majakka
* Pointe de GravePointe de Grave
* Turistijuna Pointe de Grave - Soulac-sur-MerTuristijuna Pointe de Grave - Soulac-sur-Mer

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Le Verdon-sur-Mer** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  INSEE
2. ↑  Gironden matkailusivut
3. ↑  Gironden matkailusivut
**Voivodikunnan tie 753** (puol. *droga wojewódzka 753*) on Puolassa Kielcen piirikunnassa sijaitseva noin 20 kilometriä pitkä voivodikunnan tie.

Reitti ja tieyhteydet
---------------------

Voivodikunnan tie 753 alkaa Wola Jachowan kylässä, missä se kääntyy valtatieltä 74. Tie kulkee ainakin Bielinyn, Huta Nowan, Bartoszowinyn ja Milanowska Wólkan kylien läpi ennen kuin päättyy Nowa Słupian kaupungissa voivodikunnan tiehen 751. Hieman ennen päätepistettään tie risteää liikenneympyrässä voivodikunnan tien 756 kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Droga wojewódzka 753 *Conadrogach.pl*. Viitattu 16.8.2023. (puolaksi)
2. ↑  Wykaz numerów dróg wojewódzkich (pdf) Kansallisten teiden ja moottoriteiden pääosasto (Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad). Viitattu 16.8.2023. (puolaksi)
3. ↑  Krajowa Mapa Zagrożeń Bezpieczeństwa *Policja.pl*. Viitattu 16.8.2023. (puolaksi)

Voivodikunnan tiet Świętokrzyskin voivodikunnassa

723
• 728
• 742
• 744
• 745
• 746
• 748
• 749
• 750
• 751
• 752
• 753
• 754
• 755
• 756
• 757
• 758
• 759  

• 761
• 762
• 763
• 764
• 765
• 766
• 767
• 768
• 770
• 771
• 776
• 777
• 783
• 785
• 786
• 795
• 872
• 973
**Laura Haimila** on suomalainen toimittaja, juontaja ja sosiaalisen median vaikuttaja. Hänen mediauransa alkoi vuonna 2010 Radio NRJ:llä. Hän juonsi toimittaja Tuija Pehkosen kanssa Suomen suosituinta iltapäiväohjelmaa.*lähde?* Haimilan viimeinen lähetys NRJ:n taajuudella kuultiin syyskuussa 2015. Hän on sittemmin työskennellyt Yleisradiossa ja Radio Helsingissä. Laura Haimila on esiintynyt lukuisissa TV:n viihdeohjelmissa ja toimi vuonna 2022 Big Brother Suomen kommentaattorina.

Vuodesta 2021 hetkellä Haimila on juontanut yhteiskunnallista kahdesti viikossa julkaistavaa *Kerhotalo*-podcastia yhdessä Emmi Nuorgamin kanssa.

Mediatyön lisäksi hän on työskennellyt myös musiikkialalla monien suomalaisartistien, kuten SANNI ja Vesala, taustalla. Haimila oli laulaja SANNIn manageri vuosina 2018-2022.

Muut työt
---------

Haimila on kuvannut laulaja Cristal Snow’n musiikkivideot *Wicked* ja *Surrender* sekä ohjannut ja kuvannut Maija Vilkkumaan musiikkivideon *Unisex*. Hänet on nähty myös Ilta-Sanomien *ToosaTV*-nettisketsisarjassa kahdessa roolissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerhotalo - Haimila & Nuorgam *Buzzsprout*. Viitattu 21.4.2023.
2. ↑  Cristal Snow - Wicked *YouTube*.  2.9.2010. Viitattu 10.5.2014.
3. ↑  Cristal Snow - Surrender (Official Music Video) *YouTube*.  31.10.2010. Viitattu 10.5.2014.
4. ↑  Maija Vilkkumaa: Unisex *YouTube*.  15.11.2017. Viitattu 16.6.2018.
5. ↑  NRJ:n Iltapäivän Laura Haimila mukana ToosaTv:ssä - kurkista kulisseihin! (Tallenne sivusta Internet Archiven tietokannassa) *Radio NRJ*.  15.11.2013.  Arkistoitu 7.4.2014. Viitattu 10.5.2014.
6. ↑  ToosaTV: Kaason ja morsiamen pitkä suudelma yllätti *Ilta-Sanomat*.  18.11.2013.  Arkistoitu 7.4.2014. Viitattu 10.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laura Haimila** Wikimedia Commonsissa

* Laura Haimila Twitterissä
* / Laura Haimila Facebookissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Plouescat** (bretoniksi *Ploueskad*) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.

Plouescatin rannikolle on tunnusomaista kilometrien mittaiset hiekkadyynit. Sitä kutsutaankin nimellä *Côte des Sables* eli hiekkarannikko. Rannikolla on myös runsaasti neoliittisen kauden aikaisia menhirreitä.

Kunnan keskustassa olevan Saint-Pierren kirkon kellotorni on 58 metriä korkea. Se on Bro-Léonin toiseksi korkein kellotorni, ja vain Saint-Pol-de-Léonin katedraalin kellotorni on korkeampi. Kunnan katettu kauppahalli *Les Halles*, joka tunnetaan myös nimellä *Cohue*, on peräisin 1500-luvulta.

  

* Menhir Cam LouisMenhir Cam Louis
* Saint-Pierren kirkon kellotorniSaint-Pierren kirkon kellotorni
* Les HallesLes Halles

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Plouescat and the Côte des Sables (Sandy Coast) Official website of tourism in Brittany. Viitattu 9.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plouescat** Wikimedia Commonsissa
**Kaffrinen alue** (ransk. *région de Kaffrine*) on hallintoalue Senegalin keskiosassa. Sen keskus on Kaffrinen kaupunki. Alueen pinta-ala on 11 262 neliökilometriä. Asukkaita on 679 000 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Kaffrinen alue käsittää 5,6 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Diourbelin ja Lougan, koillisessa Matamin, idässä Tambacoundan, lounaassa ja lännessä Kaolackin ja luoteessa Fatickin alueisiin sekä etelässä Gambiaan. Vesistöjä ovat Saloumjoki ja Gambian sivujoki Baobolong. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.

Alue jakautuu Birkelanen, Kaffrinen, Koungheulin ja Malem Hodan departementteihin. Arrondissementteja on yhdeksän, kaupunkikuntia viisi ja maalaiskuntia 28. Kaupungit ovat Birkelane, Kaffrine, Koungheul, Malem Hodar ja Nganda.

Alueella asuu 4,1 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 15,1 %. Asukkaista 74 % on wolofeja. Lisäksi on fulbeja ja sererejä. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkein viljelykasvi on maapähkinä. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito, metsien hyödyntäminen, kaupankäynti, käsityöammatit ja liikenne. Teollisuutta ei ole lainkaan.

Wanarin kivikehät ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta. Muita nähtävyyksiä ovat vanhat moskeijat, mausoleumit ja pyhät puut. Alueelle tehdään lähinnä metsästysmatkoja. Majoituspalvelut ovat vähäisiä.

Lähteet
-------

* Situation economique et sociale régionale de Kaffrine 2014 *ansd.sn*.  Arkistoitu 21.11.2017. Viitattu 7.6.2018.

### Viitteet

1. ↑  Indicateurs clés *ansd.sn*. Viitattu 7.6.2018.
2. 1 2 3  Situation 2014, s. 15.
3. ↑  Situation 2014, s. 17.
4. ↑  Situation 2014, s. 16.
5. ↑  Situation 2014, s. 17–18.
6. ↑  Situation 2014, s. 27.
7. ↑  Situation 2014, s. 26.
8. ↑  Situation 2014, s. 18–19.
9. ↑  Situation 2014, s. 158.
10. ↑  Situation 2014, s. 178–182.

Senegalin alueet

* Dakar
* Diourbel
* Fatick
* Kaffrine
* Kaolack
* Kédougou
* Kolda
* Louga
* Matam
* Saint-Louis
* Sédhiou
* Tambacounda
* Thiès
* Ziguinchor