recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hanspeter Latour** (s. 4. kesäkuuta 1947) on sveitsiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.

Ura pelaajana
-------------

Latour aloitti peliuransa FC Thunin joukkueessa 1964. Hän etsi peliaikaa myös FC Le Loclesta ja BSC Young Boysista, kunnes lopetti maalivahtiuransa 1974 vain 27-vuotiaana.

Ura valmentajana
----------------

Latour aloitti valmennusuransa 1974 FC Dürrenastin päävalmentajana. Hän valmensi Sveitsin alasarjoissa pelanneita FC Thunia ja FC Solothurnia, kunnes siirtyi vuonna 1997 Grasshopper-Club Zürichin apuvalmentajaksi. Yhden apuvalmentajakauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi FC Badeniin ja sieltä FC Wiliin. Vuonna 2001 hän palasi jälleen FC Thuniin, ja toinen päävalmentajakausi seurassa nosti Latourin nimen tietoisuuteen, sillä hänen johdollaan piskuinen Thun nousi Sveitsin pääsarjaan kauden 2001–2002 päätteeksi.

Latour luotsasi Thunia pääsarjassakin hyvällä menestyksellä, mikä huipentui kauden 2004–2005 mestaruushopeaan. Kauden jälkeen hän siirtyi Grasshopper-Club Zürichin peräsimeen, mutta pesti jäi vain puolen kauden mittaiseksi Latourin siirryttyä tammikuussa 2006 Saksan Bundesliiga-seura 1. FC Kölnin peräsimeen. Latour ei onnistunut luotsaamaan *Kilipukkeja* kuiville, vaan seura putosi kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Latour jatkoi kuitenkin tehtävissään, kunnes huono kauden alku toi potkut marraskuussa 2006.

Kesällä 2007 Latour palasi valmennustehtäviin ja Grasshopper-Club Zürichin päävalmentajaksi. Latourin johdolla Grasshoppers tavoitteli kirkkainta kärkeä Sveitsin liigassa, mutta kohtalona oli kaksi neljättä sijaa. Kauden 2008–2009 jälkeen Latour sai potkut tehtävistään.

Lähteet
-------

1. ↑  Latour bei GC entlassen


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Uwe Rapolder** | **1. FC Kölnin päävalmentaja**1–11/2006 | Seuraaja:**Christoph Daum** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Christian GrossAlain GeigerKrasimir Balăkov** | **Grasshopper-Club Zürichin päävalmentaja**19972005–1/20062007–2009 | Seuraaja:**Rolf FringerKrasimir BalăkovCiriaco Sforza** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Jordan Cole Harvey** (s. 28. tammikuuta 1984 Mission Viejo, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Major League Soccerin Vancouver Whitecapsia.

Seurajoukkueura
---------------

Harvey kuului neljä peräkkäistä Pacific-10-konferenssin mestaruutta vuosina 2002–2005 ja kansallisen NCAA-mestaruuden vuonna 2002 voittaneeseen University of California, Los Angelesin yliopistojoukkueeseen Bruinsiin. Viimeisen yliopistovuotensa aikana hän pelasi myös USL Premier Development Leaguen Orange County Blue Starissa, jonka kanssa hän voitti koko liigan runkosarjan.

Colorado Rapids varasi Harveyn Major League Socceriin vuoden 2006 MLS Supplemental Draft -varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla yhdeksän. Kehityspelaajasopimuksen tehnyt Harvey pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan seurassa MLS Reserve Division -reservisarjaa, jonka Colorado voitti molemmilla kausilla, sekä lainalla USL First Divisionin Seattle Soundersissä. MLS-debyyttinsä hän teki lopulta 4. toukokuuta 2008 ottelussa D.C. Unitedia vastaan. Kaudella 2009 hän oli joukkueensa eniten ja koko liigan kahdeksanneksi eniten minuutteja (2 613) pelannut pelaaja ja yksi viidestä kenttäpelaajasta, joka pelasi pelasi kaikissa 30 MLS:n runkosarjaottelussa.

Kaudeksi 2010 Harvey siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Hän pelasi kaudella 2010 jälleen kaikissa MLS:n runkosarjaotteluissa ja kuului myös kauden 2011 alkupuoliskolla joukkueensa käytetyimpiin pelaajiin. Heinäkuussa 2011 hänet kuitenkin kaupattiin Vancouver Whitecapsille vaihdossa allokaatiorahaan.

Maajoukkueura
-------------

Harvey pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. ↑  Player Bio UCLA Bruins Athletics. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Players Major League Soccer.  Arkistoitu 21.5.2010. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Orange County Blue Star United Soccer Leagues.  Arkistoitu 5.1.2010. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
4. ↑  Stats Major League Soccer.  Arkistoitu 2.5.2011. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
5. ↑  Union select 10 players in expansion draft  25.11.2009. Major League Soccer. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
6. ↑  Whitecaps FC acquire Jordan Harvey from Philadelphia Union  7.7.2011. Vancouver Whitecaps FC. Viitattu 7.7.2011. (espanjaksi)
7. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jordan Harvey** Wikimedia Commonsissa

* Jordan Harveyn esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
* Jordan Harveyn esittely Vancouver Whitecapsin sivustolla (englanniksi)
**Kepa Blanco González** eli **Kepa** (s. 13. tammikuuta 1984 Marbella, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Recreativo Huelvaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Kepa on Sevillan kasvatti. Hän teki kaudella 2004–2005 ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ja nousi seuraavien kahden vuoden aikana tärkeäksi hyökkäyssuunnan pelaajaksi.

Kauden 2006–2007 avausottelussa Levantea vastaan hän teki hattutempun. Kauden edetessä hänen asemansa joukkueessa kuitenkin laski ja lopulta 22. tammikuuta 2007 hän siirtyi loppukauden kestäneellä lainasopimuksella englantilaiseen West Hamiin, jonka jälkeen joukkueella oli mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä.

Kepa pelasi lontoolaisseurassa ensimmäisen ottelunsa 30. tammikuuta 2007 Liverpoolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle ja vain 70 sekuntia myöhemmin hän onnistui myös maalinteossa.

Heinäkuussa 2007 Kepa teki nelivuotisen sopimuksen Getafen kanssa, joka osti hänet 3,5 miljoonalla eurolla. Sevilla sisällytti sopimukseen takaisinosto-oikeuden ensimmäisen kahden kauden ajaksi. 21. lokakuuta 2007 hän tuli vaihdosta kentälle ja teki Getafen toisen maalin ottelussa Real Murciaa vastaan. Samaisessa ottelussa hänet kuitenkin ajettiin kentältä punaisella kortilla potkaistuaan vastustajaa. Kausina 2008–2010 hän pelasi vain yhdeksässä sarjaottelussa.

Kaudeksi 2010–2011 Kepa siirtyi Recreativo Huelvaan, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Samaan aikaan Recreativosta Getafeen siirtyi Adrián Colunga.

Maajoukkueura
-------------

Kepa pelasi useita otteluita Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän teki voittomaalin vuoden 2005 Välimeren kilpailuiden loppuottelussa Turkkia vastaan.

Saavutukset
-----------

* **Sevilla:**
	+ UEFA Cup: 2006, 2007
	+ Copa del Rey: 2007

* **Maajoukkueet:**
	+ Välimeren kilpailut: 2005

Lähteet
-------

1. 1 2  Getafe to get hands on Kepa  6.7.3007. UEFA. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)
2. ↑  Kepa BDFutbol. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  Kepa Blanco nuevo delantero del Decano  5.8.2010. Recreativo de Huelva.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 7.8.2010. (espanjaksi)
4. ↑  Adrián Colunga traspasado al Getafe  5.8.2010. Recreativo de Huelva. Viitattu 7.8.2010. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Mediterranean Games 2005 (Spain) RSSSF. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kepan esittely Recreativon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Esittely BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Jerry Jones
**Jerral Wayne "Jerry" Jones Sr.** (s. 13. lokakuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen liikemies ja NFL-seura Dallas Cowboysin omistaja.

Ura
---

Jones kasvoi Arkansasissa ja opiskeli Arkansas'n yliopistossa. Hän oli voittamassa amerikkalaisen jalkapallon yliopistomestaruutta vuonna 1964. Jones pelasi hyökkäyksen linjassa ja hänen joukkuekaverina oli mm. Jimmy Johnson. Jones aloitti työuransa isänsä vakuutusyhtiössä, mutta siirtyi pian öljy- ja kaasubisnekseen. Hänen yrityksensä Jones Oil and Land Lease oli erittäin menestyksekäs.

Vuonna 1989 Jones hankki omistukseensa Dallas Cowboysin NFL-seuran 140 miljoonan dollarin kauppahintaan. Jones aloitti välittömästi seuran voimakkaan uudistamisen. Valmentaja Tom Landry ja pitkäaikainen toimitusjohtaja Tex Schramm saivat lähteä. Valmentajaksi tuli Jonesin opiskelukaveri Jimmy Johnson. Jonesin terävät bisnesvaistot ja Johnsonin erinomainen valmennus ja pelaajapolitiikka saivat Cowboysin kurssin käännettyä. Kaudella 1992 joukkue eteni Super Bowliin ja kaatoi loppuottelussa Buffalo Billsin. Tämä toistui seuraavana vuonna. Toisen mestaruuden jälkeen ristiriidat Jonesin ja valmentaja Johnsonin välillä kävivät ylitsepääsemättömiksi, joka johti Johnsonin eroon. Cowboys voitti mestaruuden Barry Switzerin johdolla kauden 1995 päätteeksi, mutta sen jälkeen joukkueen menestys on ollut heikompaa.

Jonesin titteli Cowboysissa on omistaja/presidentti/toimitusjohtaja. Hän on tiiviisti mukana päättämässä joukkueen pelaajapolitiikasta. Tätä on kritisoitu, sillä yleensä omistajat luottavat palkattuihin asiantuntijoihin ja valmentajiin, kun joukkuetta kootaan. Jonesin johdolla Dallas Cowboysista on tullut on NFL:n arvokkain seura, vaikka menestysvuosista on aikaa. Vuonna 2010 seuralle valmistui uusi kotiareena, 1,2 miljardia dollaria maksanut Cowboys Stadium.

Yksityiselämä
-------------

Jerry Jonesilla ja hänen vaimollaan Genellä on kolme lasta, jotka kaikki työskentelevät Dallas Cowboysin organisaatiossa. Jonesilla on yhdeksän lastenlasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jerry Jones AskMen.  Arkistoitu 2.6.2013. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
2. ↑  Matt Cordin: 1989 Review: Jerry Jones Fires Tom Landry Know Your Dallas Cowboys.  Arkistoitu 17.6.2013. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
3. 1 2 3  Jerry Jones Dallas Cowboys.  Arkistoitu 27.11.2012. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
4. ↑  Barry Horn: Jimmy Johnson sets record straight about his time with Cowboys: ‘I had complete and total responsibility over the football operation,’ not Jerry Jones Dallas Morning News. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
5. ↑  Jon Machota: Jerry Jones on hiring a general manager: ‘It’s just not going to happen’ Dallas Morning News. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
6. ↑  Jerry Jones Forbes. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)
7. ↑  Jeff Mosier: The cost of Cowboys Stadium has escalated to $1.2 billion Dallas Morning News.  Arkistoitu 4.3.2013. Viitattu 17.1.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Paula Holmila**, (s. 1953 Lapua) on toiminut vuodesta 1982 asti kulttuuritoimittajana, kriitikkona, tv-toimittajana ja dokumentaristina. Hän asuu Pohjassa.. Paula Holmila toimii *Helsingin Sanomien* arkkitehtuuritoimittajana ja arkkitehtuurikriitikkona.

Työura
------

Ennen ryhtymistään toimittajaksi Holmila toimi Taidemaalariliiton pääsihteerinä. Hän on opiskellut muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulussa, Helsingin yliopistossa, ulkomaalaisille tarkoitetussa Perugian yliopistossa Italiassa ja useissa musiikkioppilaitoksissa.

Taiteen keskustoimikunta myönsi hänelle kolmivuotisen arvostelija-apurahan 2010–2012.

Holmila työskenteli *Uuden Suomen* kulttuuritoimituksessa vuosina 1985–1991 vastuualueinaan kuvataide ja arkkitehtuuri. Uuden Suomen lopettamisen jälkeen hän siirtyi Yleisradion TV1:n palvelukseen ja teki siellä muun muassa dokumentteja ja haastatteluja. Lisäksi hän on avustanut useita lehtiä.

Televisiodokumentteja
---------------------

Paula Holmilan käsikirjoittamia televisiodokumentteja ovat muun muassa:

* Arkkitehtuurisarja *Neljä rakennusta* (Poleeni, Arktikum, Eurooppalainen elokuvakoulu ja Bepop)
* *Mäntyniemi ja Pietilöiden arkkitehtuuri*
* *Kiasma, Alkulähteeltä monumentiksi*
* *Urho Kekkosen muistomerkki Helsinkiin*
* *Asuminen Suomessa*
* *Arabian arki*
* *Juhani Harri, Veistosten maa*
* *Jarmo Mäkilä*
* *Juha Leiviskä*.

Hän on tehnyt myös Itse asiassa kuultuna -ohjelmia muun muassa Heikki Sirenistä, Hannu Salamasta, Jarl Hellemannista ja Tapani Raittilasta.

Julkaisu
--------

Paula Holmila: *Musiikkitalo*. Kirjapaja, 2011. ISBN 9789522472168. (suomeksi)(ruotsiksi)(englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Uusi Suomi
2. ↑  Seminaari Kritiikki arkkitehtuurin rakentajana, puhujat[vanhentunut linkki]
3. ↑  Litmanen-Peitsala Päivi: Taiteen keskustoimikunta on myöntänyt taiteilija-apurahat *Kirjastolehti*.  15.9.2009. Suomen kirjastoseura. Viitattu 25.8.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Musiikkitalo Kotimaa-yhtiöt.  Arkistoitu 3.4.2013. Viitattu 10.10.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjoittajan blogi.
**Jean Shiley Newhouse** (20. marraskuuta 1911 Harrisburg, Pennsylvania – 11. maaliskuuta 1998 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä, olympiavoittaja Los Angelesissa 1932.

Shiley sai saman tuloksen Mildred Didriksonin kanssa olympiakarsinnoissa. Tämä oli enteellistä, sillä itse kisoissa molemmat hyppäsivät 165 ja joutuivat uusimaan kultamitalista. Varsinaisessa kilpailussa molemmat olivat pudottaneet kolmesti korkeudesta 167, mutta uusinnassa molemmat ylittivät sen. Didriksonin hyppy hylättiin "sukeltamisen" takia ja Shiley sai kultaa. Shileyn tulos 165 oli maailmanennätys, uusinnassa hypättyä kaksi senttiä parempaa tulosta ei sellaiseksi hyväksytty.

Vuoden 1936 olympialaisiin Shiley ei saanut enää osallistua, koska hänet katsottiin silloisten tiukkojen amatöörisääntöjen puitteissa ammattilaiseksi hänen toimittuaan uimaopettajana.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑   Raevuori, Antero; Arponen, Antti O.; Hannus, Matti: *Urheilu 2000, osa 1*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19377-1.
2. ↑   *IAAF Statistics Handbook Helsinki 2005*. IAAF, 2005.

Naisten korkeushypyn olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1928: Ethel Catherwood |
1932: Jean Shiley |
1936: Ibolya Csák |
1948: Alice Coachman |
1952: Esther Brand |
1956: Mildred McDaniel |
1960: Iolanda Balaș |
1964: Iolanda Balaș |
1968: Miloslava Rezková |
1972: Ulrike Meyfarth |
1976: Rosemarie Ackermann |
1980: Sara Simeoni |
1984: Ulrike Meyfarth |
1988: Louise Ritter |
1992: Heike Henkel |
1996: Stefka Kostadinova |
2000: Jelena Jelesina |
2004: Jelena Slesarenko |
2008: Tia Hellebaut |
2012: Anna Tšitšerova |
2016: Ruth Beitia |
2020: Marija Lasitskene |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Erik Grape** (4. huhtikuuta 1755 Ylikainuu, Ruotsi – 26. marraskuuta 1808 Alakainuu) oli ruotsalainen pappi ja luonnontutkija.

Erik Grapen vanhemmat olivat Ylikainuun kirkkoherra Isak Isaksson Grape ja Margareta Fjelström. Grapen suku on saksalaista alkuperää. Erik Grape opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui papiksi 1781. Hän toimi ensin Pajalan kappalaisena, ja 1788 alkaen Enontekiön kirkkoherrana 18 vuoden ajan. Viimeksi hän ehti vielä toimia jonkin aikaa Alakainuun kirkkoherrana.

Enontekiöllä Grape sattui isännöimään kahta eurooppalaista tutkimusmatkailijaa vuonna 1799. Ensin saapui englantilainen Edward Daniel Clarke, jolle Grape lahjoitti kirjoittamansa kuvauksen Enontekiöstä *Enontekis Sokns Beskrifning*. Clarke talletti sen Cambridgen yliopiston kirjastoon. Clarken lähdettyä saapui päivää myöhemmin italialainen Giuseppe Acerbi ruotsalaisen everstin A.E. Skjöldebrandin kanssa. Clarke ja Acerbi eivät ehtineet tavata.

Grape antoi 1790-luvulla isorokkorokotuksen noin 40 aikuiselle saamelaiselle. Yksikään heistä ei sairastunut, vaikka tavallisesti puolet sairastuneista kuoli.

Erik Grape ja Elisabet Margareta Turdfjaell vihittiin Pajalassa 15. helmikuuta 1787. Heille syntyi ainakin kahdeksan lasta.

Grapen pitäjänkuvaukseen sisältyy myös kuvaus Enontekiön linnustosta.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5

### Viitteet

1. ↑  Alatornion ja Tornion kaupungin paimenmuisto Ruotsin vallan aikana (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  [ Harald Larsson Hemsida (ruotsiksi)][vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
**Issam Badda** (arab. عصام بادة‎, s. 10. toukokuuta 1983 Khémisset, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Badda edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa FUS de Rabatia.

Seurajoukkueura
---------------

Badda aloitti uransa IZK Khémissetin junioreissa vuonna 2000, josta hän siirtyi edustukseen vuonna 2005. Heinäkuussa 2008 Badda siirtyi FUS de Rabatin riveihin. Hän oli voittamassa kaudella 2009–2010 Marokon cupin lisäksi Afrikan Confederation Cupia.

Maajoukkueura
-------------

Badda on edustanut Marokkoa vuodesta 2008 lähtien. Badda valittiin Marokon joukkueeseen vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän ei pelannut yhtään ottelua. Hän oli sairastunut 'hyvänlaatuiseen' malarian muotoon ennen kisojen alkua.

Saavutukset
-----------

* Marokon cup: 2010
* Afrikan Confederation Cup: 2010

Lähteet
-------

1. ↑  Issam Badda *transfermarkt* viitattu 17.2.2012 (englanniksi)
2. ↑  Morocco goalkeeper contracts malaria *BBC* 25.1.2012 Viitattu 17.2.2012 (englanniksi)

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 al-Kaddouri |
4 Kantari |
5 Benatia |
6 Hermach |
7 Taarabt |
8 El Ahmadi |
9 El Arabi |
10 Belhanda |
11 Assaidi |
12 Amsif |
13 Kharja |
14 Boussoufa |
15 El Kaoutari |
16 Alioui |
17 Chamakh |
18 Boukhriss |
19 Carcela |
20 Hadji |
21 Amrabat |
22 Badda |
23 Mrani |
Valmentaja Gerets
Uržumin vaakuna.
**Uržum** (ven. Уржу́м, mariksi Вÿрзым) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uržumka-joen rannalla lähellä paikkaa, jossa se laskee Vjatkaan, 195 kilometriä Kirovista etelään. Kaupunki on Uržumin piirin keskus. Asukkaita on 11 500 henkeä (vuonna 2005).

Kaupunki on saanut alkunsa marien asutuksen paikalle vuonna 1584 rakennetusta venäläisestä linnoituksesta. Vuonna 1647 rakennettiin uusi maavallein vahvistettu puinen linnoitus. Vuonna 1796 Uržumista tuli Vjatkan lääniin kuuluneen samannimisen kihlakunnan keskus. Kaupunki tunnettiin poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana. Vuonna 1901 Uržumin kihlakunnan asukkaista 67 % oli venäläisiä, 25 % mareja, 4 % tataareja ja 4 % udmurtteja.

Uržum on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat empiretyylinen lääkintäopiston rakennus ja vuosina 1894–1900 rakennettu Kolminaisuuden katedraali. Kaupungissa on siellä syntyneen puoluejohtaja Sergei Kirovin kotimuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 494. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Entsiklopeditšeski slovar F.A. Brokgauza i I.A. Efrona (1890–1907). CD-rom, 2002.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uržum**.
* Uržumin kaupungille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Uržumin piiri Kirovin alueen sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**RJAN** tai **RJaN eli** **Raketno-Jadernoje Napadenije** (ven.: РЯН — акроним, обозначающий Ракетно-Ядерное Нападение) oli Neuvostoliiton tiedustelujärjestelmä, jonka avulla tarkkailtiin Yhdysvaltojen aikeita.

Operaation tarkoitus oli selvittää, oliko Ronald Reaganin hallinnolla suunnitelmia ensi-iskuista ydinaseella Neuvostoliittoon.*lähde tarkemmin?* Sen käynnisti toukokuussa 1981 KGB:n silloinen johtaja Juri Andropov. Rjanin merkitys vahvistui, kun tuli tieto suunnitelmista sijoittaa Länsi-Saksaan Pershing-W50-ydinkärkiä. Ohjukset oli suunniteltu siten, että ne voitiin laukaista liikkuvista kulkuneuvoista, jolloin niiden paikantaminen olisi vaikeaa. Lentoaika Länsi-Saksasta Euroopan-puoleiseen Neuvostoliittoon oli vain neljästä kuuteen minuuttia (keskimääräinen lentoaika Länsi-Saksasta Moskovaan oli kuudesta kahdeksaan minuuttia), eikä neuvostoliittolaisilla siten olisi ollut juuri ollenkaan aikaa valmistautua.

Ronald Reagan ilmoitti julkisesti SDI-ohjelman kehittämisestä 23. maaliskuuta 1983. Neuvostojohdon tulkinnan mukaan SDI-ohjelmalla oli tarkoitus tehdä Yhdysvallat haavoittumattomaksi neuvostohyökkäyksen suhteen, joten Yhdysvallat voisi laukaista ohjukset Neuvostoliittoon tarvitsematta pelätä vastaiskua. Tästä yllätyshyökkäyksen pelosta johtui Rjan-ohjelman äkillinen laajentuminen. 

Pelko saavutti huippunsa, kun Neuvostoliitto ampui alas korealaisen matkustajakoneen Moneronin saaren lähistöllä 1. syyskuuta 1983, sekä Nato-harjoituksen Able Archer 83 aikana. Neuvostoliitossa uskottiin, että Yhdysvaltojen ensi-isku oli lähellä.

Operaatiota supistettiin 1984 projektin vetäjien Juri Andropovin ja puolustusministeri Dmitri Ustinovin kuoltua.

Lähteet
-------

1. ↑  A Cold War Conundrum: The 1983 Soviet War Scare (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 1.12.2010 (englanniksi)
2. 1 2 3   Christopher Andrew and Vasili Mitrokhin (2000). *The Mitrokhin Archive: The KGB in Europe and the West.* Gardners Books. ISBN 0-14-028487-7.
**Hicham Mahdoufi** (arab. هشام محذوفي‎, s. 5. elokuuta 1983 Khouribga) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Raja Casablancaa.

Ura
---

Mahdoufi aloitti ammattilaisuransa Olympique Khouribgan joukkueessa kaudella 2001-2002. Hän pelasi joukkueessa kuuden kauden verran kunnes sai lainasopimuksen ukrainalaiseen Dynamo Kiovaan kesällä 2007. Mahdoufi ei kuitenkaan saanut peliaikaa edustusjoukkueessa ja pelasi joukkueen reservijoukkueessa. Sittemmin 30. elokuuta 2007 Dynamo Kiova julkisti lainanneensa pelaajan toiseen ukrainalaisseuraan Metalist Harkovaan. Mahdoufi ehti pelata joukkueessa neljä sarjaottelua ja kaksi UEFA Cupissa, jossa hän teki yhden maalin Evertonia vastaan.

Lainasopimuksen päätyttyä Mahdoufi palasi takaisin vanhaan seuraansa. Kesällä 2010 Mahdoufi siirtyi Raja Casablancaan.

Maajoukkueura
-------------

Maajoukkuetasolla Mahdoufi on pelannut vuodesta 2006 lähtien ja oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Хишам Махдуфи остается в "Динамо" *fcdynamo.kiev.ua* 25.7.2007 Viitattu 5.4.2010 (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 Mahdoufi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Erbati |
7 Alloudi |
8 Kissi |
9 el-Moubarki |
10 Sektioui |
11 Zerka |
12 Fouhami |
13 Kharja |
14 Chahiri |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Kabous |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Bagui |
23 Aboucherouane |
Valmentaja Michel
**Stéphane Raoul Pugno** (23. kesäkuuta 1852, Montrouge, Ranska – 3. tammikuuta 1914, Moskova, Venäjä) oli ranskalainen pianisti, opettaja ja säveltäjä. Hän debytoi pianistina jo 1858 ja saatuaan prinssi Poniatowskilta taloudellista apua opiskeli Ecole Niedermeyer -koulussa. Vuosina 1866–1869 hän opiskeli Pariisin konservatoriossa, missä hän voitti palkinnon pianonsoitossa 1866, harmoniassa 1867, säveltapailussa 1867 ja urkujensoitossa 1869.

Pugno osallistui aktiivisesti Pariisin kommuunin toimintaan 1871 ja oli sen oopperan musiikillinen johtaja. Kommuunin kaaduttua hänestä tuli 1872 St Eugène-Ste Cécile -kirkon urkuri ja saman kirkon kuoronjohtaja vuosiksi 1878–1892. Vuodet 1892–1896 hän toimi Pariisin konservatorion harmoniaopin professorina ja 1896–1901 pianonsoiton professorina. Vuonna 1893 hän aloitti uudelleen konsertoinnin ja oli pian aikansa tunnetuimpia pianisteja. Hänen soittoaan levytettiin 1903 Pariisissa, jolloin jälkipolvet saivat käsityksen hänen kevyestä kosketuksestaan ja joustavasta tekniikastaan. Vuonna 1896 hän aloitti resitaalit viulisti Eugène Ysaÿen kanssa ja tuloksena oli juhlittuja esityksiä. Hän esitti myös varhain Wagnerin teoksia. Kuuluisa tapahtuma oli esimerkiksi 1893 yhdessä Debussyn kanssa pianolla soitettu esitys Reininkulta-oopperan kohtauksista. Pugno sävelsi operetteja, koomisia oopperoita ja salonkimusiikkia, mutta teokset on nykyään unohdettu. Pugno muistetaan parhaiten monista piano-oppilaistaan.

Oppilaita
---------

* Marion Bauer
* Nadia Boulanger
* Henry Février
* Fanny Flodin-Gustafsson
* Philippe Gaubert
* Boris Markewitsch
* Germaine Schnitzer
* Magda Tagliaferro
* Jakow Tkatsch, Emil Gilelsin opettaja
* Juliusz Wolfsohn
* Henry Woollett

Lähteet
-------

1. 1 2  *The New Grove dictionary of music and musicians, Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0.*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Johannes Matias Ilmari Kiljunen** (24. kesäkuuta 1900 Juankoski – 18. helmikuuta 1926) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat raatimies Yrjö Juhani Kiljunen ja Anna Henriikka Hartikainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lempi Narisen kanssa.

Opinnot
-------

Kiljunen kävi kaksi luokkaa Kuopion klassillista lyseota ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Lappeenrannan yhteiskoulussa vuonna 1921. Hän suoritti jääkärialiupseereille järjestetyn aktiivikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja ampumatoimintakurssin vuonna 1924 sekä taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925.

Jääkärikausi
------------

Kiljunen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 28. marraskuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 6. tammikuuta 1918.

Suomen sisällissota
-------------------

Kiljunen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 3. patteriin ja osallistui sisällissodan taisteluihin Kurussa ja Muroleessa Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 4. patterissa ja otti osaa taisteluihin Kämärällä ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Sisällissodan jälkeen Kiljunen toimi Suomen tykistökoulussa, mistä hänet siirrettiin 29. elokuuta 1918 Laatokan Valamon saariasemalle. Valamosta hänet siirrettiin 10. marraskuuta 1918 kenttätykistörykmentti 2:n 3. patteriin ja edelleen 30. huhtikuuta 1919 alkaen kenttätykistörykmentti 3:n I patteristoon. Tykistöstä hänet siirrettiin 25. syyskuuta 1920 Uudenmaan rykmenttiin ja edelleen 15. kesäkuuta 1921 alkaen joukkueenjohtajaksi Savon jääkärirykmentin 8. komppaniaan. Armeijasta Kiljunen erosi 23. marraskuuta 1921. Seuraavana vuonna 1. syyskuuta hänet nimitettiin Viipurin suojeluskuntapiirin 5. alueen päälliköksi. Hänet haudattiin Lappeenrantaan.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jefreitteri 11. helmikuuta 1918
* Aliupseeri 29. huhtikuuta 1918
* Varavääpeli 12. toukokuuta 1918
* Vääpeli 24. lokakuuta 1918
* Vänrikki 15. kesäkuuta 1921
* Luutnantti 6. joulukuuta 1925
 | Vapaudenmitali 1. lk. kunniamerkkinauhaVapaudenmitali 2. lk. kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitali kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenmitali 1. lk.
* Vapaudenmitali 2. lk.
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
**Urho Johannes Julin** (16. lokakuuta 1928 Haukipudas – 27. toukokuuta 2002) oli suomalainen kestävyysjuoksija.

Julin sijoittui Helsingin olympialaisissa 1952 3 000 metrin estejuoksun kolmannessa alkuerässä viidenneksi ajalla 9.09,4 ja karsiutui jatkosta. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui estejuoksussa kymmenenneksi ja Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 5 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi.

Kalevan kisoissa Julin saavutti estejuoksussa hopeaa vuosina 1950 ja 1952, 5 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 1952 ja 10 000 metrin juoksussa kultaa vuonna 1957 ja pronssia 1956. Hän sijoittui Brysselin kansainvälisissä maastojuoksukilpailuissa 22. marraskuuta 1953 kolmanneksi.

Julinin valmentajana toimi Olli Virho.

Lähteet
-------

1. 1 2  Urho Julin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1953*, s. 364. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1952.
3. ↑  Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1955*, s. 342. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1954.
**Klaus Sammer** (s. 5. joulukuuta 1942) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja.

Sammer pelasi uransa alkuvaiheessa Stahl Gröditzissä ja Einheit Dresdenissä ennen siirtymistään Dynamo Dresdeniin 1965. Hän pelasi valtaosan urastaan Dynamossa, jossa hän voitti DDR:n mestaruuden kahdesti ja cupin kerran. Sammer pelasi myös 17 maaottelua DDR:n maajoukkueessa. Pelaajauran päätyttyä 1975 Sammer ryhtyi valmentajaksi. Hän valmensi Dynamo Dresdeniä kahteen otteeseen. Vuosina 1983–1986 Dynamo voitti Sammerin johdolla cupin kahdesti aikana, jota hallitsi valtion suosima Dynamo Berlin. Sammerin ensimmäinen pesti päättyi cup-voittajien cupissa kärsittyyn tappioon Bayer Uerdingeniä vastaan. Hän palasi Dynamo Dresdenin valmentajaksi 1992 sen pelatessa Bundesliigassa. Pesti kesti yhden kauden ajan, minkä jälkeen hän toiminut muun muassa useissa eri tehtävissä Saksan jalkapalloliitossa.

Klaus Sammerin poika on sekä DDR:n että jälleenyhdistyneen Saksan maajoukkueessa pelannut Matthias Sammer.

Lähteet
-------

1. ↑  Klaus Sammer worldfootball.net. Viitattu 12. helmikuuta 2010. (englanniksi)
2. ↑  Klaus Sammer fussballdaten.de. Viitattu 12. helmikuuta 2010. (saksaksi)
3. ↑  Klaus Sammer feierte am Mittwoch seinen 65. Geburtstag  5.12.2007. Deutscher Fußball-Bund. Viitattu 29.1.2016. (saksaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Gerhard PrautzschHelmut Schulte** | **Dynamo Dresdenin päävalmentaja**1983–19861992–4/1993 | Seuraaja:**Eduard GeyerRalf Minge** |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Klaus Sammer
**Chambon-sur-Lac** on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 38 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista lounaaseen.

Chambon-sur-Lacin kirkko
Kunnan alueella on osittain vulkaaninen järvi Lac Chambon. Järvi on matala, ja sen vesi lämpenee nopeasti. Se on suosittu uimapaikka, ja se on saanut useana vuonna uimarantoja palkitsevan sinisen lipun järven hyvälaatuisesta vedestä.

Chambon-sur-Lacin romaaninen kirkko on rakennettu 1100- ja 1200-lukujen vaihteessa. Kirkkoa on uusittu useita kertoja. Chambon-sur-Lacin kylä on rakennettu vanhalle suolle ja kirkko vajoaa muutaman senttimetrin vuosisadassa. Kirkon edessä oleva alkuperäinen jalkakäytävä on 1,80 metriä sisäänkäynnin alapuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 9.10.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Le Lac Chambon Mairie de Chambon-sur-Lac. Viitattu 9.10.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Église de Chambon sur Lac Mairie de Chambon-sur-Lac. Viitattu 9.10.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Vulcania > Issoire Tour de France 2023. Viitattu 9.10.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chambon-sur-Lac** Wikimedia Commonsissa
**Harri Mikael Pesonen** (s. 17. maaliskuuta 1962 Lauritsala) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Lauritsalan Kisaa.

Pesonen voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Vaasassa 1986 tuloksella 15,97 m.

Pesonen edusti Suomea kahdessa maaottelussa vuonna 1984 voittaen kummatkin. Helsingissä 2. syyskuuta hän hyppäsi ennätyksensä 16,42 m ja Santiago de Compostelassa, Espanjassa 8. syyskuuta myötätuulituloksen 16,43 m. Lisäksi hän osallistui maaotteluun Helsingissä vuonna 1986 jääden ilman tulosta.

Pituusennätyksekseen hän hyppäsi vuonna 1985 tuloksen 735 cm.

Vuosittainen kehitys
--------------------

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1980 | 15,03 | karsinnan 15. (14,46) |
| 1981 | 14,71 (15,25 w) |  |
| 1982 | 15,26 (15,62 w) | 7. (15,13) |
| 1983 | 15,32 | karsinnan 7. (15,32) |
| 1984 | 16,42 (16,43 w) | 5. (15,82) |
| 1985 | 15,81 | 11. (15,09) |
| 1986 | 15,97 | kultaa (15,97) |
| 1987 | 15,77 | karsinnan 2. (15,77) |

w = myötätuulitulos

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Harri Pesonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Helena Rissanen** (s. 1949 Nilsiä) on suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut vuodesta 2010 Pirkkalan pormestarina.

Rissanen, puoluetaustaltaan sosialidemokraatti, on toiminut Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsenenä vuodesta 1985. Vuosina 1989–1995 ja 2009–2010 hän toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Huhtikuussa 2010 Pirkkalan kunnanvaltuusto valitsi hänet yksimielisesti kunnan pormestariksi. Hän seurasi tehtävässä erotettua Antero Saksalaa. Rissanen on toiminut poliittisella urallaan myös SDP:n puoluevaltuuston varapuheenjohtajana vuosina 1987–1999.

Ammattiyhdistysvaikuttajana Rissanen on toiminut Suomen Teollisuustoimihenkilöiden Liiton (STL) puheenjohtajana vuosina 1993–2001 ja STL:n ja kolmen muun ammattiliiton fuusioiduttua Toimihenkilöunionin (TU) toisena puheenjohtajana vuosina 2001–2005. Vuodesta 2005 vuoteen 2010 hän työskenteli TU:n johtajana, vastuualueinaan järjestötoiminta, jäsenpalvelut, koulutus ja henkilöstöasiat. Vuonna 2005, kun Ilkka Joenpalo jäi eläkkeelle, hän myös pyrki TU:n puheenjohtajaksi, mutta puheenjohtajavaalin voitti Antti Rinne äänin 258–235.

Ennen siirtymistään STL:n johtoon Rissanen työskenteli lähes kahdenkymmenen vuoden ajan, vuoteen 1993, Valmetin tehtaalla Tampereella, viimeiset kymmenen vuotta ostajana. Hän toimi myös tehtaan toimihenkilöiden luottamusmiehenä.

Rissanen on leski ja hänellä on kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Helena *Web Archive (helenarissanen.fi)*.  Arkistoitu 24.9.2013. Viitattu 16.5.2022.
2. ↑  YLE Tampere: Rissanen Pirkkalan pormestariksi *yle.fi*.  6.4.2010. Viitattu 12.4.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Antti Rinne Toimihenkilöunionin johtoon *MTV3.fi*.  30.9.2005. Viitattu 12.4.2010. [vanhentunut linkki]

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Antero Saksala** | **Pirkkalan pormestari**2010– | Seuraaja:**-** |
Mario Van Peebles
**Mario Van Peebles** (alk. Mario Peebles, s. 15. tammikuuta 1957 México, Meksiko) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *Mustat pantterit* (1995) ja *Ali* (2001). Hän on ohjaaja Melvin Van Peeblesin ja näyttelijä Maria Marxin poika.

Eniten palkintoehdokkuuksia Van Peebles on saanut vuoden 2003 elokuvallaan *How to Get the Man’s Foot Outta Your Ass* (tai *Baadasssss!*), joka teki kunniaa hänen isänsä tunnetulle blaxploitaatioelokuvalle *Sweet Sweetback’s Baadasssss Song* (1971). Puolidokumentaarisesta elokuvasta hän voitti Black Reel Awards -gaalan käsikirjoituskategorian ja parhaan ohjaajan palkinnon ja oli ehdolla myös näyttelijänä ja parhaasta elokuvasta. Elokuva sai myös muun muassa kolme Film Independent Spirit Awards -ehdokkuutta.

Suomessa Mario Van Peebles vieraili tammi–helmikuussa 2010 Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystön ja Kansallisen audiovisuaalisen arkiston (Kava) kutsumana liittyen elokuvateatteri Orionissa esitettyyn *Black History Month* -teemasarjaan, joka oli ensimmäinen afroamerikkalaisen elokuvan retrospektiivi Suomessa. Van Peebles vieraili luennoimassa myös Tampereella ja Oulussa elokuvansa *Posse* (1993) esitysten yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  *How to Get the Man's Foot Outta Your Ass (2003)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi), Awards. Viitattu 12.12.2021.*tarvitaan parempi lähde*
2. ↑  Mario Van Peebles vierailee Suomessa, Kava, arkistoitu 30.10.2010 (Internet Archive). Viitattu 12.12.2021.
3. ↑  Mario Van Peebles kävi Suomessa
4. ↑  A Peeble Person: Mario Van Peebles Tampereella

Aiheesta muualla
----------------

* Mario Van Peebles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kaisa-Mari Ruokolainen** (s. 8. tammikuuta 1984 Seinäjoki*lähde?*) on suomalainen laulaja, joka asuu nykyään Riihimäellä.

Kaisa-Mari Ruokolainen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 2003. Hänellä on aktiivista teatteritaustaa Riihimäen nuorisoteatterista sekä laulu- ja musiikkiopintoja. Ruokolainen on opiskellut Helsingin yliopistossa logopediaa.

Ruokolaisen ura alkoi lapsikuorossa 6-vuotiaana. Hän osallistui Tenavatähti-laulukilpailuun vuonna 1994 ja selvisi semifinaaleihin asti kappaleella "Maailman paras levy". Samana vuonna hän vei voiton Salon lastenlaulukilpailussa.

Laajemmin yleisön tietoisuuteen Kaisa-Mari Ruokolainen tuli vuosina 2002–2003, jolloin hän esiintyi Yölintu-orkesterin kesäkiertueilla sekä Mahdunko maailmaas -konserttikiertueella. Tuolloin Ruokolainen ja Simo Silmu myös levyttivät dueton "En koskaan". Ruokolainen esiintyy yhdessä Jari Kokkisen ja Foxpop-orkesterin kanssa erilaisissa tilaisuuksissa. Kesällä 2010 Ruokolainen esiintyi Yle TV2:n *Kesäillan valssi* -ohjelmassa, joka kuvattiin Riihimäen Riutanharjulla.

Ruokolaisen laulunopettajana toimii näyttelijä-muusikko Pauliina Kiuru.

Kaisa-Mari Ruokolaiselta julkaistiin lokakuussa 2010 uutta musiikkia. Hänen neljäs singlensä "Saippuakupla" nousi heti ilmestyttyään Radio Suomen soitetuimpien kappaleiden listalla ykkössijalle ja myös Tätä Suomi tanssii -listalle. Ruokolaisen laulamana on julkaistu myös "Etäisyys" (2003) ja "Suuri päivä" (2009) -nimiset kappaleet.

Lähteet
-------

1. ↑  Saippuakupla soitetuimmaksi! extraviihde.fi. Viitattu 11.12.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kaisa-Mari Ruokolainen nousee Saippuakuplalla artistitaivaalle YLE. Viitattu 11.12.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kaisa-Mari Ruokolaisen kotisivut
* Extra Viihde (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Steven Michael Goodman** (s. 3. elokuuta 1957) on yhdysvaltalainen eläintieteilijä, joka on erikoistunut lintuihin.

Goodman on oppiarvoltaan biologian kandidaatti (1977). Hän työskentelee tutkijana ja suojelubiologina Chicagon Field Museum of Natural Historyssa. Hän on tutkinut varsinkin Madagaskarin ja Tansanian eläimistöä.

Goodman on ollut kuvailemassa tieteelle uusina lintulajeina isotiaisvangan (*Calicalicus rufocarpalis*) ja madagaskarinpikkukertun (*Cryptosylvicola randrianasoloi*).

Teoksia
-------

* Goodman, S.M. & Benstead, J.P. (toim.) 2003: *The Natural History of Madagascar*. Chicago. The University of Chicago Press.

Lähteet
-------

* Field Museumin tutkijasivu (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jakob Ahlsman** (9. kesäkuuta 1798 Pöytyä – 29. marraskuuta 1872 Olkkala, Vihti) oli suomalainen koulumestari ja sanakirjan tekijä.

Ahlsman syntyi piika Maria Jöransdotterin aviottomana lapsena. Hän kasvoi isoäitinsä luona ja joutui ajoittain turvautumaan kerjäämiseenkin. Jakob sai kuitenkin kodin erään Marttilassa asuneen leskiemännän luota ja hän sai mahdollisuuden myös opiskeluun. Vuonna 1815 16-vuotias Jakob Ahlsman ryhtyi kiertäväksi lastenopettajaksi ensin Marttilassa ja sitten muuallakin Turun lähimpäristössä. Hän tutustui kesällä 1826 Turussa toimineeseen Bell-Lancaster–kouluun jossa pidemmälle edistyneet oppilaat ohjasivat hitaammin eteneviä tovereitaan. Ahlsman alkoi soveltaa näitä periaatteita myös omassa opetuksessaan.

Ahlsman siirtyi 1838 opettajaksi Vihtiin ja vuonna 1840 hänestä tuli Vihdin kiertävä koulumestari. Hän oli tässä toimessa aina kuolemaansa saakka.

Ahlsman avusti Turussa ja Helsingissä ilmestyneitä sanomalehtiä muun muassa Suometarta. Hän julkaisi 1858 *Jesuksen Kristuksen sotamies* nimisen uskonnollisen kirjasen jota otettiin useita painoksia. Ahlsman teki myös 1826–1835 käsikirjoituksen 302-sivuiseen ruotsalais-suomalaiseen sanakirjaan jota ei kuitenkaan painettu. Vuonna 1868 Ahlsman vieraili Elias Lönnrotin luona Sammatissa ja ryhtyi avustamaan Lönnrotia uuden virsikirjan valmistelussa. Tämä työ oli kuitenkin velä kesken Ahlsmanin kuollessa.

Ahlsman on haudattu Vihdin kirkon läheisyyteen. Hänen haudalleen pystytettiin 1906 jugendtyylinen harmaakivinen hautapaasi.

Lähteet
-------

* Vihdin henkilögalleria : Ahlsman Jakob (Arkistoitu – Internet Archive)
* Arno Forsius: Vihdin kirkon hautausmaa (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Totuuden lauseita.  *Sanomia Turusta*, 15.07.1856, nro 29, s. 1-2. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Doria Kansalliskirjasto : Ahlsmanin ruotsalais-suomalaisen sanakirjan käsikirjoitus vuodelta 1835 pdf-tiedostona
Heiko Bonan mestaruuspokaalin kanssa.
**DFV-Supercup** (myös **Pokal des Deutschen Sportechos**) oli kerran järjestetty jalkapallocup, joka järjestettiin Itä-Saksassa. Cupissa kohtasivat DDR-Oberligan mestari, sekä FDGB-Pokalin voittaja. Cupin ottelu pelattiin 5. elokuuta 1989 Cottbusin Stadion der Freundschaftilla.

Cup toimi pelikauden aloituksena, mutta kauden 1990–1991 alussa ottelua ei enää järjestetty.

Ottelu
------


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. elokuuta 1989 | Berliner FC Dynamo | **4–1** | Dynamo Dresden |   |


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Schulz 31'Doll 62', 75'Ernst 84' | (1–0) | Sammer 87' | Stadion der Freundschaft, Cottbus  **Yleisöä:** 22 000  |
|   |

Lähteet
-------

1. ↑  East Germany 1988/89 RSSSF. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)

Itä-SaksaSaksan demokraattisen tasavallan jalkapallo
Lajiliitto: Saksan demokraattisen tasavallan jalkapalloliitto  

Sarjat: DDR-Oberliga | DDR-Liga | II. DDR-Liga | Bezirksliga  

Cup-kilpailut: FDGB-Pokal | DFV-Supercup   

Maajoukkueet: DDR:n maajoukkue (luettelo pelaajista) | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
**Johan Olsson** (s. 19. maaliskuuta 1980 Västerås) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän on kaksinkertainen viestin olympiavoittaja sekä 15 ja 50 kilometrin maailmanmestari.

Olsson lopetti uransa kauteen 2016-2017.

Arvokilpailut
-------------

Vuoden 2006 talviolympialaisissa Olsson saavutti pronssia miesten viestijoukkueessa ja oli 15 kilometrin perinteisessä kilpailussa kuudes. Hiihdon MM-kisoissa Sapporossa 2007 Olsson oli 15 kilometrin vapaalla seitsemäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen kilpailussa kahdeksanneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän saavutti kultaa viestissä, pronssia yhdistelmäkilpailussa sekä 50 kilometrin perinteisellä ja oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa yhdestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa viestissä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli toinen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Hän voitti hopeaa myös viestistä Ruotsin joukkueen kanssa ja voitti maailmanmestaruuden 50 kilometrin matkalla. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti 15 kilometrin perinteisellä hiihtotavalla hopeaa. Viestissä hän saavutti kultaa Ruotsin joukkueen kanssa. 50 kilometrillä hän oli yhdeksäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä sai hopeaa viestissä ja pronssia 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa yhdeksänneksi sekä oli mukana voittamassa Ruotsille viestipronssia.

Maailmancup
-----------

Olsson voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Davosissa 13. joulukuuta 2008 oltuaan ykkönen miesten 15 kilometrin perinteisellä hiihdetyssä kilpailussa. Samalla kaudella hän oli lisäksi toinen Otepään ja kolmas Valdidentron 15 kilometrin perinteisen kilpailuissa. Kaudella 2011–2012 hän voitti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Sjusjøenissa, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun Nové Městossa ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun Szklarska Porębassa. Kaudella 2012–2013 hän voitti Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Hän on saavuttanut maailmancupin palkintosijoja myös Ruotsin viestijoukkueen jäsenenä.

Lähteet
-------

* Johan Olsson Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  OLSSON Johan - Biographie *data.fis-ski.com*. Viitattu 2.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johan Olsson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |