recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Roschier-Holmberg vuonna 1924.
**Åke Mauritz Roschier-Holmberg** (30. kesäkuuta 1906 Helsinki – 22. helmikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, jolle myönnettiin laamannin arvonimi.

Roschier-Holmbergin vanhemmat olivat liikemies Julius Mathias Holmberg ja Anni Ainikki Roschier. Tultuaan ylioppilaaksi 1924 Roschier-Holmberg aloitti lainopin opiskelun, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1931 ja sai varatuomarin arvon 1934. Hän toimi ensin hovioikeuden auskultanttina mutta ryhtyi asianajajaksi ja hankki 1936 omistukseensa Suomen ensimmäisen naispuolisen asianajajan Agnes Lundellin perustaman toimiston. Roschier-Holmberg osallistui toiseen maailmansotaan kapteenina

Åke Roschier-Holmberg oli 1947–1972 osakkaana Roschier-Holmbergin & Waseliuksen asianajotoimistossa, josta kehittyi Suomen suurimpiin ja arvostetuimpiin kuuluva alallaan. Hän osallistui aktiivisesti Suomen Asianajajaliiton toimintaan vuodesta 1934 ja toimi varapuheenjohtajana 1960–1966 ja puheenjohtajana 1968–1972. Suomen Lakimiesliiton hallituksen jäsen Roschier-Holmberg oli 1947–1956. Hän osallistui myös Suomen lainopillisen yhdistyksen toimintaan sekä alansa pohjoismaisten ja kansainvälisten järjestöjen työskentelyyn, julkaisi alaltaan artikkeleita sanoma- ja ammattilehdissä ja työskenteli useiden liikeyritysten hallituksissa. 1950- ja 1960-luvulla hän toimi lainvalmistelukomiteoiden jäsenenä. Suomen Asianajajaliiton kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1972, ja laamannin arvonimi hänelle myönnettiin 1977.

Roschier-Holmbergin puoliso vuodesta 1932 oli Eili Margaretha Schroderus. Margaretha Mickwitz oli heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sundström, Mia: "Roschier-Holmberg, Åke (1906–1983)", *Suomen kansallisbiografia, osa 8*, s. 344–345. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-449-5. / Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Hakran keramiikka** n. 3300–2800 eaa. oli varhaisharappalainen pohjoinen keramiikkaperinne noin 3300–2800 eaa. Se vastaa esiharappalaista Ravi-vaihetta. Hakran asutuskeskuksia oli runsaasti Länsi-Punjabin Bahawalpurissa. Erityisen runsas keskittymä oli Fort derawarin lähellä. Hakran ihmiset asuivat puoliksi maanalaisissa taloissa. Hakran aikaan oli lännessä Belutšistanin vuorilla ja Induksen tasangolla Kehi Begin keramiikka.
Hakran jälkeen alueelle tulivat Kot Dijin ja Siswalin perinteet. Arkeologi Raon mukaan Haryanan Bhirranassa oli Hakran keramiikkaa jo 8000–7000 eaa.

Ravi-vaihe
----------

Harappan Hakran keramiikkaa vastaavaa vaihetta sanotaan Ravi-vaiheeksi. Sen ensimmäinen vaihe alkoi 3900–3500 eaa. ja päättyi noin 3300 eaa. Ravi-vaiheen myöhäisempi jakso alkoi 3300 eaa. ja päättyi 2900-2800 eaa.[1]. Ravi-vaiheessa saatettiin käyttää harapassa jo vaunuja. Harappa oli Ravi-vaiheessa vain pieni kylä tai kyläryhmä.

Hakran löytöpaikkoja
--------------------

Ne Hakra-keskukset, joiden ala on yli 10 ha[2]
Tähdellä merkityt paikat leirejä[3]

Yli 20 ha:

* Chambrawala Ther 34.6 ha
* Musfarwali\* 27.6 ha
* Lathwala 2 26.3 ha
* Chandewala 2\* 24.7 ha
* Moniwala\* 22.9 ha
* Luppewala\* 22.7 ha
* Sohniwali\* 22.0 ha
* Bhootanwala C 20.6 ha
* Ambrawali 20.5 ha
* Adhi 1 20.0 ha

10–20 ha:

* Chikrala 19.2 ha
* Chore 19.0 ha
* Theriwala 18.9 ha
* Gajjuwala 2\* 16.7 ha
* Jharal 16.2 ha
* Sheruwala 2\* 15.1 ha
* Thoom Thali 14.1 ha
* Jalilpur 13.0 ha
* Valwala 2 11.2 ha
* Merechi Kanda 2\* 10.7 ha
* Bhootanwali 2 10.7 ha
* Mehwali 2 10.6 ha
* Baggewali\* 10.0 ha

5–10 ha:

* Khiplewali 2
* Safuwala 3
* Darkhanwala Ther
* litanwala
* Naharwali
* Dhuni, hakra
* Abduwali
* Jafawala 2
* Khiplewali 3
* Luppewala 3
* Nahranwala
* Sheruwala 3
* Waddenwali Sanukewala 2
* Khilewali

Muutamia melko tunnettuja pienempiä paikkoja:

* Merechi kanda
* Mosafarwali 2
* Naharwali B
* bhirrana
* Framana
* Girawad
* Rakhigarhi
* Kunal[4]

Lähteet
-------

* Possehl, Gregory L. Indus age: the beginnings Philadelphia, University of Pennsylvania Press 1999, ISBN 0-8122-3417-0

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Possehl 1999, s. 532
3. ↑  Possehl 1999, s. 536
4. ↑  Ware Culture
**Lohikäärmeen merkki** (engl. *Legend of the Dragon*) on Rick Ungarin luoma yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa esitettiin ensi kerran Isossa-Britanniassa heinäkuussa 2005 ja myöhemmin Yhdysvalloissa lokakuussa 2006 Jetixillä. Sarjasta oli tuotettu alun perin 26 jaksoa, jonka jälkeen sitä tilattiin vielä 13 jaksoa lisää. Toistaiseksi australialainen Toasted TV -kanava on esittänyt uusia jaksoja vuoden 2008 aikana.

Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella vuosien 2005–2006 aikana suomeksi tekstitettynä. Sarjan uusintakierrosta esitettiin vuoden 2007 huhtikuusta marraskuuhun. *Lohikäärmeen merkin* 26. jaksoa on myös julkaistu Suomessa DVD:lle vuoden 2006 aikana.

Tarina
------

*Lohikäärmeen merkki* kertoo lohikäärmeen vuonna syntyneistä 15-vuotiaista kaksosista Ang ja Ling Leungista, joilla on erityinen kohtalo. Kultaisen Lohikäärmeen kuoltua Mestari Chin valitsee kaksosista Angin uudeksi Kultaiseksi Lohikäärmeeksi ja antaa tälle haltuun kultaisen voimarenkaan. Ling pettyy suuresti Angin valinnasta, sillä hän oli Mestari Chinin dojon paras kamppailija. Ling kokee suurta nöyryytystä ja vannoo kostoa häntä kohtaan pettäneille, aloittaen veljestään ja mestaristaan. Ling siirtyy pimeälle puolelle Woo Yinin alias Eläinradan herran palvelukseen, jonka myötä hänestä tulee Varjolohikäärme. Eläinradan herra puolestaan pyrkii saamaan haltuunsa vähintään neljä kahdestatoista muinaisesta kiinalaista eläinradanmerkin voimarenkaasta, jonka myötä hän voisi elvyttää heikentyneen mestarinsa, Pimeimmän Jinin herran. Angin tehtävänä on pysäyttää kaksikko ja suojella kultaista rannekettaan, jonka avulla hän voi muuntautua Kultaiseksi Lohikäärmeeksi.

Äänirooleissa
-------------

Sarjan alkuperäiset äänet.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Alan Marriott  | … |  Ang Leung / Kultainen Lohikäärme, K-ho
  |
|  Larissa Murray  | … |  Ling Leung / Varjolohikäärme, Kobra
  |
|  Marc Silk  | … |  Xuan Chi
  |
|  Lucy Porter  | … |  Beingal (1. tuotantokausi), Ming
  |
|  Elly Fairman  | … |  Beingal (2. tuotantokausi), Yin Wi
  |
|  Dan Russell  | … |  Mestari Chin Ho, Woo Yin / Eläinradan herra, Chow, Wang Lee
  |
|  Gary Martin  | … |  Pimeimmän Jinin herra
  |

Videopelit
----------

Sarjan pohjalta on kehitetty *Legend of the Dragon*, joka julkaistiin vuonna 2007 PlayStation 2:lle, Wiille ja PlayStation Portablelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Nelonen[vanhentunut linkki] Viitattu 5.3.2009
2. ↑  Telvis.fi Viitattu 5.3.2009
3. ↑  DVDPlaza[vanhentunut linkki] Viitattu 5.3.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Lohikäärmeen merkki TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Liposomi on lipidimolekyyleistä koostuva kupla, jonka pinnalla on kaksi lipidimolekyylikerrosta.
**Liposomi** on rasvamaisista lipidimolekyyleistä koostuva kupla eli rasvarakkula, jonka pinnalla on kaksi lipidimolekyylikerrosta. Yleensä liposomi kelluu veden sisässä. Lipideissä on yleensä vesihakuinen eli hydrofiilinen ja vesipakoinen eli hydrofobinen pää. Näin vedessä kelluva liposomi säilyttää muotonsa. Monet elämän synnyn tutkijat ajattelevat liposomien edeltäneen soluja ja esisoluja. 

Liposomit kulkeutuvat ohutsuolen limakalvojen läpi verenkiertoon, ennen kuin ovat hajonneet ruuansulatuksessa ja verenkiertoon päätyneet lipostomit läpäisevät myös aivoja suojaavan veriaivoesteen. Liposomeja voidaan käyttää tästä johtuen lääkeaineiden kuljetuksessa ihmisruumiiseen immuunijärjestelmien ohi.

Polymersomit ovat liposomeja isompia kuplia, joita tehdään keinotekoisista lipideistä.

Liposomit ja elämän synty
-------------------------

Niin sanottu lipidimaailma-teoria olettaa elämän saaneen alkunsa liposeomeista, jotka jakautuvat ja joissa tapahtuu kemiallisia reaktioita. Lipidimaailma-teorian kannattajien mukaan liposomit voivat suotuisissa oloissa kehittyä esisoluiksi.

Liposomin koossa pysyminen fysiologisissa olosuhteissa
------------------------------------------------------

Liposomin perusraaka-aine on glyserofosfolipidi, etenkin fosfatidyylikoliini.

Liposomiin vaikuttaa neljä päävuorovaikutusta, joissa keskeisessä osassa ovat vesimolekyylit ja hiilet:

* Ioni-dipoli-vuorovaikutus glyserofosfolipidien ionisoituneiden ryhmien ja vesimolekyylien välillä.
* Van der Waalsin -vuorovaikutus glyserofosfolipien hiilivetyketjujen välillä.
* Vetysidokset veden ja glyserofosfolipidimolekyylien happiatomien vapaiden elektronien välillä.
* Hydrofobinen vuorovaikutus glyserofosfolipidien hiilivetyketjujen välillä.

Näin liposomi säilyttää muotonsa ja pysyy kasassa.

Katso myös
----------

* Lipidi
* Miselli
* Elämän synty

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Liposomi**.
1. ↑  Patentoitu kuljetusmenetelmä. 19.04.2010.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) The Origin of Life Kevin Raskoff
3. ↑   Marja Honkanen
4. ↑  Lääketieteen valintakokeen 2010 vastausanalyysin mallivastaus tehtävään 10 A
**Hugo Rosenlew** (3. tammikuuta 1862 Pori – 14. elokuuta 1915 Pori) oli suomalainen liikemies, joka toimi vuodesta 1907 lähtien W. Rosenlew & Co. Ab:n toimitusjohtajana. 

Hän syntyi Porissa teollisuusmies Wilhelm Rosenlewin ja tämän puolison Emma Carolina Rosenlewin toisena lapsena. Ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen Rosenlew matkusti ulkomaille opiskellakseen liikealaa. Hän työskenteli myös Englannissa ja Saksassa sekä opiskeli myöhemmin kieliä Ranskassa ja Sveitsissä. Vuonna 1884 Rosenlew palasi Poriin ja sai työpaikan isänsä yrityksestä. Wilhelm Rosenlewin kuolinvuonna 1892 hänestä tehtiin Rosenlewin konttoripäällikkö. Yhtiön johtajana Hugo Rosenlew toimi vuodesta 1899 lähtien ja 1907 hänestä tehtiin koko konsernin toimitusjohtaja.

Rosenlewin oli myös Ruotsin, Espanjan ja Englannin varakonsuli sekä Porin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Vuonna 1895 valmistui Porin keskustaan niin sanottu Junneliuksen palatsi, jonka Rosenlew ja apteekkari Robert Junnelius rakennuttivat perheidensä yksityisasunnoiksi. Nykyään rakennus toimii Porin kaupungintalona.

Rosenlew oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Hugo Rosenlewin lapsista tunnettu on runoilija Hjördis Rosenlew.

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1964
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1964
* Hugo Rosenlew (1865 - 1915) (Arkistoitu – Internet Archive) Porin kaupunki. (Viitattu 11.11.2020).

### Viitteet

1. ↑  Hugo Rosenlew Geni.com. Viitattu 15.6.2015.
2. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.
3. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, ss. 795-804.
4. ↑  Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Lohijoki Petroskoissa.
**Lohijoki** (ven. Лососи́нка, *Lososinka*) on Ääniseen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 25 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 302 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Äänisenrannan piirin Lohijärvestä (ven. *Lososinoje*), virtaa kiemurrellen kohti koillista ja laskee Äänisen Petroskoinlahteen Petroskoin kaupungin alueella. Tärkein sivujoki on Mašozerka.

Aikaisemmin Lohijoki oli nimensä veroinen, mutta nykyään se on pahasti saastunut. Vuonna 1703 sen suulle perustettiin Suojun (Pietarin) asetehdas, josta Petroskoin kaupunki on saanut alkunsa. Vuonna 1910 joen suuhun rakennettiin vesivoimalaitos.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 133. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2.
2. 1 2 3  Vse reki: informatsionnyi sait o rekah Rossii *vsereki.ru*. Viitattu 31.1.2014. (venäjäksi)
3. ↑  Gosudarstvennyi vodnyi rejestr *textual.ru*. Viitattu 31.1.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lohijoki** Wikimedia Commonsissa
**Hugo Schmeisser** (s. 24. syyskuuta 1884 – 12. syyskuuta 1953) oli saksalainen asesuunnittelija, joka tunnetaan konepistoolin ja rynnäkkökiväärin kehittäjänä. 

Hän työskenteli isänsä Louis Schmeisserin kanssa Bergmannin asetehtaalla ja kehitteli ensimmäisen konepistoolin prototyypin 1916. Ase, joka otettiin käyttöön 1918, sai nimen Bergmann MP18/I tehtaan omistajan Theodor Bergmannin mukaan. 

Vuonna 1921 Schmeisser palkattiin Haenelin tehtaalle pääjohtajaksi, jossa hän kehitteli MP18/I:tä sodasta saatujen kokemusten pohjalta. Tärkein muutos oli siirtyminen Parabellum-pistoolin 32-patruunaisesta rumpulippaasta 20 tai 32 patruunan tankolippaaseen. Bergmanin myöhempiä MP28-versioita käytettiin ympäri maailmaa. Englannissa valmistettiin 1940-luvun alussa muutaman tuhannen kappaleen erä MP28:n kopiota Lanchester-nimellä. Aseet olivat laivaston käytössä 1960-luvun alkuun asti.

Suomessa asetta käytettiin muun muassa Suojeluskunnan aseistukseen 7,65 x 21 mm Parabellum -kaliiperisena, sekä myöhemmin talvi- ja jatkosodassa tyyppinimikkeellä 900 KP SCHMEISSER. Sitä myös valmistettiin pieni erä Leonard Lindelöfin konetehtaassa.

Laadukas MP38 tunnettiin varsinkin Saksan ulkopuolella Schmeisser-konepistoolina. Tämän aseen suunnittelemiseen ei kuitenkaan Hugo Schmeisser osallistunut, ei myöskään MP38:n massatuotantomallin MP-40:n suunnitteluun.

Schmeisser kehitteli ja valmisti veljensä kanssa MP-40:sta uuden mallin, MP41-nimellä tunnetun puisella tukilla varustetun konepistoolin, joka on suorassa sukujatkumossa MP18, MP28 ja MP-40:n kanssa.

Toisen maailmansodan kallistuessa loppupuolelle Schmeisser kehitteli ensimmäisen rynnäkkökiväärin, Sturmgewehr 44:n. Schmeisser antautui yhdysvaltalaisille joukoille, mutta hänet luovutettiin vangiksi Neuvostoliittoon. Schmeisser osallistui maailman ehkä tunnetuimman rynnäkkökiväärin, AK-47:n suunnittelemiseen. Aseen väitetty kehittäjä Mihail Kalašnikov kuitenkin on itsepintaisesti kieltänyt saaneensa vaikutteita ulkomaisesta aseteknologiasta. 

Schmeisser vapautui sotavankeudesta ja palasi Saksaan 9. kesäkuuta 1952, mutta kuoli vuotta myöhemmin keuhkokuumeeseen.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hugo Schmeisser**.
* Valokuvia
* Hugo Schmeisser in der Sowjet Union *Schmeisser International*. Duissern Straße 7, Duisburg:  Schmeisser International GmbH.  Arkistoitu 18.4.2008. Viitattu 27.12.2018. (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Nicole Garcia 2007
**Nicole Garcia** (s. 22. huhtikuuta 1946 Oran, Algeria) on ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Garcia opiskeli näyttelijäksi ja sai ensimmäisen elokuvaroolinsa Jean Giraultin filmissä *Le gendarme se marie* (1968). Seuraavat elokuvaroolit olivat yhä suurempia, kuten tv-elokuva *La mort d'un enfant* (1974) ja *Duelle (une quarantaine)* (1976). Hän kohosi Ranskassa 1970-luvun lopulla varsin tunnetuksi elokuvatähdeksi ja näytteli myös lukuisissa tv-elokuvissa. Vuonna 1979 valmistuneesta filmistä *Henkien taistelu* (*Le cavaleur*) Garcia sai César-palkinnon parhaasta naissivuosasta.

Alain Resnais’n vuonna 1980 ohjaama Amerikan setä (*Mon oncle d’Amérique*) oli kokeellinen elokuva, ja Michel Devillen *Kuolema ranskalaisessa puutarhassa* (Péril en la demeure, 1985) tuotti hänelle César-palkinnon ehdokkuuden parhaaksi naispääosan esitykseksi ja Serge Leroyn *Totuuden hinta* (Le 4ème pouvoir, 1985) parhaan naispääosan palkinnon Montréalin elokuvajuhlilla.

Elokuvaohjaajana Garcia on toiminut 1980-luvulta alkaen. Vuonna 2006 valmistunut Garcian ohjaus *Charlie sanoo* (*Selon Charlie*) tunnetaan Suomessa Minna Haapkylän roolityöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Porträt der Schauspielerin Nicole Garcia. Thomas Staedli. Viitattu 7.4.2018.(saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nicole Garcia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nicole Garcia**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Preussilaiset heimot kartalla.
**Muinaispreussilaiset** eli **preussit** (muinaispreussiksi *prūsai*) olivat Itämeren kaakkoisrannikolla Veikselin ja Niemenin välillä eläneitä balttilaista muinaispreussin kieltä puhuneita heimoja. He eivät koskaan muodostaneet yhtenäistä kokonaisuutta, vaan olivat jakaantuneet moniin eri yhteisöihin. He asuttivat rautakaudella entisen Itä-Preussin etelä- ja keskiosia. Preussit ovat jättäneet jälkeensä suuren määrän arkeologisia löytöjä.

Puolalaiset aloittivat preussien väkivaltaisen käännyttämisen kristinuskoon vuonna 996. On epäselvää, mitä puolalaisten sotaretkien jälkeen tapahtui, mutta muutamat preussilaisheimot taistelivat puolalaisten puolella Fredrik I Barbarossaa vastaan. Vuonna 1166 puolalaiset tekivät taas sotaretkiä, mutta kärsivät murskaavan tappion. Puolalaisruhtinaat jatkoivat hyökkäyksiään epäonnistuen aina 1200-luvulle asti, jolloin Saksalainen ritarikunta valloitti preussien alueet ja pakkokäännytti heidät kristinuskoon. Preussit sulautuivat vähitellen kielellisesti saksalaisiin, ja muinaispreussin kieli katosi 1600- tai 1700-luvuilla. Kielelle oli kuitenkin jo ehditty kääntää muun muassa Katekismus, joten siitä jäi kirjallisiakin näytteitä, toisin kuin monista muista hävinneistä balttilaisista kielistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Muinaispreussilaiset** Wikimedia Commonsissa
|  |
| --- |
| Āā Āā |
|   |
| 

| Latinalaisen kirjaimiston täydennyksiä |
| --- |
| Āā | Àà | Ää | Åå | Ãã | Ĉĉ |
| Čč | Ćć | Çç | Ðð | Đđ | Ɖɖ |
| Éé | Êê | Ƒƒ | Ğğ | Ĝĝ | Ǧǧ |
| Ġġ | Ĥĥ | Ħħ | Ïï | İi | Ǩǩ |
| Ŀŀ | Łł | Ŋŋ | Ńń | Ññ | Ơơ |
| Ôô | Őő | Õõ | Ōō | Öö | Øø |
| Řř | ſ | Ŝŝ | Šš | Şş | Ŧŧ |
| Þþ | Ůů | Ŭŭ | Űű | Üü | Ŵŵ |
| Ƿƿ | Ȳȳ | Źź | Žž | Żż | Ʒʒ |
| Ligatuureja |
| Ææ | Ĳ ĳ | Œœ | ß |
| Tarkkeita |
| ´ | ` | ^ | ˇ |
| ¨ | ˜ | ¯ |
| Luettelo kirjaimista |

 |

**Ā** eli **ā** on latinalainen kirjoitusmerkki A, jonka päällä on pituusmerkki.

Jossain kielissä Ā merkitsee pitkää A:ta, kuten esimerksiksi balttilaisissa ja polynesialaisissa kielissä, joissain japanin romanisaatioissa (rōmaji), persiassa, paštussa ja arabiassa, sekä joissain latinankielisissä teksteissä (etenkin aloittelijoille). Romanisoidussa mandariinikiinassa (pinyin) sitä käytetään merkitsemään A:ta, joka lausutaan korkeana toonina. Sitä käytetään myös joissain englannin oikeinkirjoitukseen pohjautuvissa kirjoituksissa diftongina /eɪ/.

International Alphabet of Sanskrit Transliterationissa Ā tarkoittaa laveaa väljää takavokaalia आ.

Muissa kielissä kuin sanskritissa Ā luokitellaan muiden A:iden kanssa, eikä sitä pidetä itsenäisenä kirjaimena. Pituusmerkki huomioidaan vain, kun aakkostettavat sanat ovat muuten identtisiä. Esimerkiksi maorissa tāu (sinun) tulee sanan tau (vuosi) jälkeen, mutta ennen sanaa taumata (mäki).

Katso myös
----------

* Pituusmerkki
Cantinflas vuonna 1964.
**Cantinflas** (oik. *Mario Moreno-Reyes*, 12. elokuuta 1911 – 20. huhtikuuta 1993) oli meksikolainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyi vuodesta 1936 lähtien noin 50 elokuvassa 50 vuoden aikana. Hänen kansainvälisesti tunnetuin roolinsa oli Phileas Foggin palvelijan Passepartout’n rooli elokuvassa *Maailman ympäri 80 päivässä* (1956), josta hän voitti Golden Globen. Kun Cantinflasin seuraava Hollywood-elokuva *Pepe* (1960) ei menestynyt, hän palasi työskentelemään meksikolaisissa elokuvissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusitalo, Kari & Huhtamo, Erkki: "Riveistä vuonna 1993 poistuneet", *Elävän kuvan vuosikirja 1994*, s. 107–108. Suomen elokuvasäätiö. ISBN 951-37-1245-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cantinflas** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Þórey Edda Elísdóttir** (s. 30. kesäkuuta 1977 Reykjavik) on islantilainen seiväshyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan FH Hafnarfjörður -seuraa, ja on pituudeltaan 181 cm.

Þórey sijoittui yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997. Hän karsiutui EM-kilpailujen loppukilpailusta 1998 sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui seuraavana vuonna yhdeksänneksi Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa, viidenneksi Göteborgin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja 13:nneksi Sevillan MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000.

Þórey voitti NCAA:n yliopistomestaruuden 2001 Islannin halliennätyksellä 451. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli yhdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin MM-hallikilpailuissa ja jäi loppukilpailussa ilman tulosta Pariisin MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-hallikilpailuissa 2004.

Þórey hyppäsi Islannin ulkorataennätyksen 460 Madridissa 17. heinäkuuta 2004. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004 tuloksella 455. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samana vuonna seitsemäs ja 2005 kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin 2005 ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 sekä Pekingin olympialaisissa 2008.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Seiväshyppy** | 460 | Madrid | 17. heinäkuuta 2004 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Seiväshyppy** | 451 | Fayetteville | 10. maaliskuuta 2001 |

Lähteet
-------

1. ↑  Þórey Edda Elísdóttir *sports-reference.com*.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 30.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Thórey Edda Elísdóttir ISL *tilastopaja.org*. Viitattu 30.1.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Þórey Edda Elísdóttir Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6  Athletics - Thórey Edda ELISDÓTTIR *the-sports.org*. Viitattu 30.1.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Natalia** on Kaj Chydeniuksen Elvi Sinervon runoon säveltämä poliittinen laulu vuodelta 1970. Chydenius sävelsi runon Pekka Milonoffin ohjaamaan, Elvi Sinervosta kertovaan teatteriesitykseen *Isänmaalle vaaralliset henkilöt*. Laulun levytti lauluyhtye Agit-Prop paria vuotta myöhemmin 1972. Laulu alkaa sanoilla "Maa vieras on ja kylmä kevät sen..."

Runoilija Elvi Sinervo kirjoitti Natalia-runon sellitoveristaan istuessaan jatkosodan aikana poliittisena vankina Hämeenlinnan vankilassa. Tämä oli vakoilusta tuomittu venäläissukuinen Suomen kansalainen Natalia Tusula-Vereschjagin (1902–1974), joka oli asunut Ukrainassa nelisen vuotta. Miska Rantanen tutki naisen taustoja laajaan artikkeliin, joka julkaistiin *Helsingin Sanomien* sunnuntaisivuilla 12.12.2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lindfors, Jukka: Q-teatterin kuoro: Natalia *Yle Elävä arkisto*.  16.10.2009. Viitattu 11.6.2018.
2. ↑  Natalia (Lähteenä Virpi Kari (toim.): *Työväen laulukirja* (F-Kustannus 2007)) *Pomus-wiki*. Pomus. Viitattu 11.6.2018.
3. ↑  Rantanen, Miska: Laulun Natalia ei ollut ukrainalainen partisaani, vaan suomalainen vakooja *Helsingin Sanomat*.  12.3.2014. Viitattu 11.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Q-teatterin kuoro esittää "Natalian", Ylen Elävä arkisto
**Jason Belmonte** (s. 29. heinäkuuta 1983) on australialainen ammattikeilaaja. Hän on tullut kuuluisaksi etenkin kahden käden heittotyylistään ja on Osku Palermaan kanssa ensimmäisiä ammattilaisia tällä pelitavalla. Hänet on valittu neljästi PBA:n vuoden pelaajaksi, joista kolme perättäisinä vuosina. Vuoteen 2018 mennessä hän on tienannut 1,1 miljoonaa dollaria ja 21 300 -sarjaa, joista yksi televisioitiin PBA:n 20. TV-300 -sarjana. Tuolla suorituksella hän lunasti itselleen 10 000 Yhdysvaltain dollarin bonuksen.

Belmonte syntyi Orangen kaupungissa, New South Walesissa, Australiassa. Keilauksen hän aloitti jo kaksivuotiaana vanhempiensa keilahallissa, joka on edelleenkin hänen kotihallinsa.

PBA-ura
-------

Ammattilaisuran hän aloitti 2008 siirtyessään Pohjois-Amerikassa pelattavalle PBA-kiertueelle. Tuolloin poikkeavan pelitapansa lisäksi hän keräsi huomiota pallonsa teholla, sillä pyörinnän ja vauhdin määrä oli huomattavan suuri muihin nähden. Hänet valittiinkin vuoden tulokkaaksi 2008–2009. Belmonte on saavuttanut 17 PBA-turnausvoittoa, joista 9 major-tasoisia. Hänet on valittu vuoden pelaajaksi vuosina 2013–2015 ja 2017. Hän on ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut vuoden aikana kolme Major-tason PBA-turnauksia. Hän on 47. PBA-kiertueella miljoonatulot tienannut pelaaja ja teki tämän vielä ennätyksellisillä 131 pelatulla turnauksella, edeltävä ennätys oli Wes Malottin 180 turnausta. Belmonte on pelannut myös useamman vuoden PBA-seura L.A.X.:n riveissä.

Belmo-brändi
------------

Jason on STORM-pallovalmistajan tallipelaaja. Hän on ollut kehittämässä kahta BELMO-brändiä kantavaa palloa Timeless ja Drive. Keilakenkävalmistaja Dexter on valmistanut hänelle useammat signatuurikengät. 2017 Wanna play studios Ltd. julkaisi androidille mobiilipelin Bowling by Jason Belmonte. Hänellä on myös oma franchise-myynti.

Lähteet
-------

* Belmonten PBA-pelaajaesittely
* Jason Belmonten kotisivut
**Lundat** ovat joukko useita bantukieliä puhuvia kansoja, jotka elävät Kongon demokraattisen tasavallan kaakkoisosissa, Angolan itäosissa sekä Sambian pohjois- ja luoteisosissa. Lundat jakautuvat pienemmiksi eri alueilla eläviksi väestöryhmiksi, joista useat ovat alkujaan kotoisin Lundan kuningaskunnan alueelta.

Lundien polveutuminen vaihtelee eri alueilla; osa yhteisöistä on matrilineaarisia, osa patrilineaarisia ja osassa on molempia piirteitä. Avioliittomaksut ovat kuitenkin matalia ja leskeksi jääneen puolison periminen sekä serkkujenväliset avioliitot ovat yleisesti harjoitettuja käytänteitä.

Elinympäristö ja elinkeinot
---------------------------

Suurin osa lundista elää metsien reunustamien jokien halkomilla savannimailla ja metsästys sekä keräily ovat monille lundaryhmille tärkeitä ravinnonhankintatapoja. Nykyisin kaikki lundaryhmät harjoittavat kuitenkin maanviljelyä ja pienimuotoista karjanhoitoa. Viljelykasveina ovat maniokki, hirssit, maapähkinät, pavut ja maissi. Lisäksi kaupankäynti on paikallisella tasolla laajaa, ja lundat on tunnettu muun muassa norsunluun ja orjien kauppiaina.

Asuminen, sosiaaliset rakenteet ja uskonnot
-------------------------------------------

Lundakylät ovat pieniä ja tiiviitä. Joissakin yhteisöissä yhteisön hallinnollinen järjestelmä on varsin monimutkainen. Lundien uskonnot pohjautuvat taivaalla tai maan sisässä olevaan suureen ylimaalliseen henkeen, minkä lisäksi lundat harjoittavat myös esi-isiensä palvontaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lunda (people) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 1.6.2023. (englanniksi)
**Bartholomaeus Anglicus** (ennen vuotta 1203–1272) oli 1200-luvulla elänyt skolastikko ja fransiskaani. Bartholomeus opiskeli Pariisin yliopistossa ja toimi myöhemmin teologian lehtorina Magdeburgissa. Hänet tunnetaan erityisesti *De proprietatibus rerum* ("Asioiden ominaisuuksista") -ensyklopedian kirjoittamisesta vuoden 1240 tienoilla. Ensyklopediasta tuli yksi keskiajan kopioiduimmista ja siteeratuimmista kirjoista, ja siihen viitataan muun muassa Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirjassa. Kirjan maantiedettä käsittelevässä osassa on myös lyhyt kuvaus Suomesta (Winlandia) maana, joka rajautuu Norjan vuoriin, eikä ole tuottoisa lukuun ottamatta ruohoja ja metsää. Bartholomeus kuvaa suomalaisia barbaarisiksi ja villeiksi taikuuden harjoittajiksi.

Lähteet
-------

* Tirri, Rauno & Seija Tirri 2017. Luostarin yrtti- ja lääkekirja. *Naantalin luostarin kirja*. Toim. Mikko Kauko ja Marko Lamberg. Helsinki: SKS, s. 261–271.

### Viitteet

1. ↑  Oxford bibliographies: Bartholomeus Anglicus, viitattu 13.1.2022.
2. ↑  Tirri & Tirri 2017, s. 261–262.
3. ↑  Kansallisarkisto: Diplomatarium Fennicum 1118, viitattu 13.1.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Kansallisbiografia

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Frans Pertti Hörman** (23. huhtikuuta 1921 Viipuri – 28. marraskuuta 1941 Vienan Karjalan Suurlahti) oli taiteilijanimeltään **Pertti Tulivuori**. Hän oli monilahjainen taiteilija, joka hankki elantonsa esiintyvänä artistina. Pertti Tulivuori oli lahjakas laulaja ja muusikko. Lisäksi hän esiintyi voimistelu- ja akrobaattitaiteilijana. Hörman oli etniseltä taustaltaan romani, joka oli Suomen ensimmäinen romanielokuvanäyttelijä. Hän näytteli kahdessa eri SF-elokuvassa, jotka olivat: Jääkärin morsian vuodelta 1938 ja Aktivistit vuodelta 1939. Jääkärin morsian -elokuvassa hänet voidaan nähdä elokuvan alussa n. 5 minuutin kohdalla isossa joukkokohtauksessa *Tuchumin* asemalla, jossa kuhisee sotilaita ja sodan jaloista pakenevia pakolaisia. Hörman laulaa ja häntä säestää silloinen lapsitähti Heimo Haitto viulullaan. Vuonna 1939 valmistuneessa Aktivistit-elokuvassa Hörmanilla on koko elokuvan läpikulkeva rooli palveluspoika Pekan roolissa. 

Pertti Hörman esiintyi ennen sotia Viipurissa tanssimuusikkona muun muassa *Famido*-nimeä kantavassa yhtyessä. Samassa yhtyeessä esiintyi myös 1950-luvulla tunnetuksi tullut kuplettilaulaja ja näyttelijä Jorma Ikävalko. Famidossa Hörman toimi laulajana ja rumpalina. Hörman tunnettiin Viipurissa kaunisäänisenä laulajana, ja hän oli aina esiintyessään pukeutunut hyvin istuvaan ja taitavasti leikattuun, näyttävään pukuun.

Aiheesta muualla
----------------

* Pertti Hörman Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Þórunn Sveinbjarnardóttir** (s. 22. marraskuuta 1965) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on istunut kansanedustajana Alþingissä vuosina 1999–2011 ja jälleen vuodesta 2021 lähtien. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä.

Þórunn syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli politiikkaa ja mediaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1989. Vuonna 1991 hän valmistui kansainvälisen politiikan maisteriksi Johns Hopkinsin yliopistosta ja vuonna 2014 sovelletun etiikan maisteriksi Islannin yliopistosta. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1999. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä. Vuosina 2010–2011 hän oli sosiaalidemokraattisen liiton parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuosina 2009–2010 hän toimi ympäristövaliokunnan puheenjohtajana ja vuonna 2009 sosiaali- ja sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana. Vuodesta 2021 hän on ollut perustuslaki- ja ohjausvaliokunnan puheenjohtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Þórunn Sveinbjarnardóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 24.12.2022. Viitattu 24.12.2022. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Matra Rancho** on automalli, jota ranskalainen Matra-konserni valmisti yhteistyössä Simca-automerkin kanssa. Se oli yksi ensimmäisistä katumaastureista, ja se vastasi Range Roverin aloittamaan trendiin tarjoamalla tälle pienemmän ja edullisemman vaihtoehdon. Rancho tuotiin markkinoille vuonna 1977. Siitä tuli nopeasti suosittu, mutta se ei auttanut Simcan emoyhtiön Chryslerin tuolloisiin ongelmiin. Chrysler myi eurooppalaisen tytäryhtiönsä PSA:lle vuonna 1978, ja PSA päätti nimetä kaikki Simca-mallit Talboteiksi vuodesta 1979 lähtien. Näin **Matra-Simca Rancho** -nimi vaihdettiin **Talbot Matra Rancho**-nimeen. Ranchon valmistus jatkui vuoteen 1984 asti, johon mennessä valmistettiin 57 792 autoa, vaikka alkuperäinen suunnitelma oli 20 000 kappaletta .

Ranchon suunnitteli Antonis Volanis. Auto perustui Simcan suositun 1100-pikkuauton pick-up-versioon, jossa oli tavallista 1100-mallia pitempi akseliväli. Ranchossa oli sama etuosa kuin 1100:ssa, mutta loput korista Matra valmisti lasikuidusta ja polyesteristä, kuten myös koria kiertävät listat, jotka antoivat autolle jykevämmän ulkonäön. Myös maavaraa korotettiin. Toisin kuin useimmissa muissa maastoautoissa, Ranchossa ei ollut nelivetoa, vaan se oli etuvetoinen. Tekniikan lisäksi myös esimerkiksi kojelauta ja etupenkit olivat peräisin Simca 1100:sta. Ranchon voimanlähteenä toimi 1442 cm³, 80 hv (59 kW) versio nelisylinterisestä Simca Type 315 -rivimoottorista.

Ranchoa myytiin vuosien varrella useina eri versioina. Perusmallin ohella saatavilla oli **Grand Raid**, jossa oli "maastovarusteita" kuten sähkövinssi kiinnitettynä etupuskuriin ja varapyörä katolla. **Rancho X** oli paremmin varusteltu malli, jossa oli vakiovarusteena muun muassa kevytmetallivanteet ja metalliväri. **Découvrable**-malli, jonka peräosa koostui metallirungosta ja kangaspeitteistä, oli Ranchon avomalli. **Rancho AS** oli pakettiautoversio, jossa ei ollut takapenkkejä, eikä siitä siten tarvinnut maksaa Ranskassa autoveroa. Suomessa kaikki mallit olisivat olleet verollisia ja ne jäivät täällä tuntemattomiksi. Ranchoa tuotiin maahan vain muutama yksittäiskappale.

Rancho oli saatavilla myös seitsemänpaikkaisena, jolloin kaksi takimmaista istuinta olivat selkä menosuuntaan. Matra ehdotti PSA:lle Ranchon korvaajaksi muunneltavalla istuinjärjestelyllä varustettua tila-autoa, mutta PSA hylkäsi ehdotuksen. Matra myi suunnitelman lopulta Renault'lle, ja siitä tuli ensimmäinen nykyaikainen tila-auto, Renault Espace.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Talbot Matra Rancho *Simca Talbot Information Centre – Simca Club UK*.  Arkistoitu 26.3.2009. Viitattu 24.03.2009.
2. ↑  Timo Laitinen: *Auto 70-luvulla: nousun ja kriisin vuosikymmenellä*(2. painos) , s. 200. Helsinki: Alfamer Oy, 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matra Rancho** Wikimedia Commonsissa

* Matra-Simca Rancho matrasport.dk -sivustolla (englanniksi)
* The Matra Rancho: Chrysler Europe’s Car-Based SUV, allpar.com (englanniksi)
* SIMCA Club UK (englanniksi)
**Matriisielementti** on kvanttimekaniikassa käytetty termi, jonka avulla tyypillisesti observaabeleita kuvaaville lineaarioperaattoreille saadaan aikaiseksi matriisiesitys. Matriisielementti lasketaan operaattorista operoimalla siihen vasemmalta ja oikealta tilavektoreilla. 

Oletetaan, että tilat {\displaystyle \{|n\rangle \}} muodostavat täydellisen kannan. Merkitään näitä vastaavia konjugaattitilojen joukkoa merkinnällä {\displaystyle \{\langle m|\}}. Tällöin lineaarioperaattorin {\displaystyle {\hat {A}}} matriisielementti on

{\displaystyle A\_{mn}\equiv \langle m|{\hat {A}}|n\rangle .}

Esimerkiksi paikka-avaruuden tilavektorit (aaltofunktiot) ovat muotoa {\displaystyle \psi \_{n}({\vec {r}})} jonka konjugaattitila on {\displaystyle \psi \_{n}^{\*}({\vec {r}})}. Tällöin matriisielementti on

{\displaystyle A\_{mn}\equiv \int {\vec {dr}}{\vec {dr}}'\psi \_{m}^{\*}({\vec {r'}}){\hat {A}}(r',r)\psi \_{n}({\vec {r}}).}

Integrointialueena toimii koko paikka-avaruus.

Esimerkki: spin-1/2
-------------------

Spin-1/2 -hiukkasten spin-aaltofunktiot ovat muotoa

{\displaystyle \psi ={\begin{pmatrix}a\\b\end{pmatrix}},}

missä a ja b ovat kompleksilukuja. Tämän spin-avaruuden operaattorit ovat lineaarikombinaatioita Paulin spin-matriiseista {\displaystyle \sigma \_{i}}, {\displaystyle i\in 0,1,2,3} (tai {\displaystyle i\in 0,x,y,z}). {\displaystyle \sigma \_{0}} on avaruuden identiteettimatriisi. Valitaan kannaksi tilat

{\displaystyle |0\rangle \equiv {\begin{pmatrix}1\\0\end{pmatrix}}\quad {\text{ja}}\quad |1\rangle \equiv {\begin{pmatrix}0\\1\end{pmatrix}}}

ja

Näin esimerkiksi matriisin {\displaystyle \sigma \_{1}} matriisielementit ovat

{\displaystyle \langle 0|\sigma \_{1}|0\rangle =0\quad \langle 0|\sigma \_{1}|1\rangle =1\quad \langle 1|\sigma \_{1}|0\rangle =1\quad {\text{ja}}\quad \langle 1|\sigma \_{1}|1\rangle =0.}

Käyttö
------

Matriisielementit ovat hyödyllisiä erityisesti erilaisia energiatasosiirtymiä tarkasteltaessa. Siirtymien valintasäännöt määräytyvät yleensä juuri matriisielementeistä. Jos halutaan tutkia millaisia häiriöitä tietty häiritsevä voima systeemiin tuo, etsitään tuota voimaa kuvaavan häiriöpotentiaalin matriisielementit jossain systeemin luonnollisessa kannassa. Jos matriisielementti joidenkin tilojen välillä häviää, myös vastaavaa transitiota ei voida kyseisellä voimalla saada aikaiseksi. 

Atomien elektronien energiatilojen välisiä transitioita ulkoisessa sähkökentässä kuvataan yleisesti matriisielementtien avulla. Dipolikenttä saa esimerkiksi aikaan transitioita, joissa elektronin pääkvanttiluku muuttuu yhdellä ylös- tai alaspäin. Muuntyyppisten transitioiden matriisielementit ovat nollia.
**Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta** (lyhenne MET) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta on muodostettu vanhan Tampereen yliopiston Lääketieteen ja biotieteiden tiedekunnan pohjalle.

Tutkinto-ohjelmat ja tutkimusalueet
-----------------------------------

Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekuntaan kuuluvat seuraavat tutkinto-ohjelmat. Sulkuihin on merkitty kunkin opintosuunnan ainejärjestö.

* Lääketiede (Tampereen Lääketieteen Kandidaattiseura ry)
	+ Lääketieteen lisensiaatti
* Bioteknologia ja biolääketieteen tekniikka
	+ Diplomi-insinööri (Bioner ry)
	+ Filosofian maisteri (Biopsi ry)
* Biolääketieteen tekniikan tohtoriohjelma
* Lääketieteen ja biotieteiden tohtoriohjelma

Tiedekunnassa on seuraavat Suomen Akatemian huippuyksiköt:

* Monikudosmallintaminen
* Kasvaingenomiikka
* Mitokondrion biologia

Tiedekunnassa on lisäksi seuraavat tutkimuskeskukset:

* Eturauhassyövän tutkimuskeskus
* Keliakiatutkimuskeskus
* Lasten terveyden tutkimuskeskus
* Rokotetutkimuskeskus
* Sydän- ja verisuonitautien tutkimuskeskus

Lähteet
-------

1. ↑  Tiedekunnat Tampereen yliopisto.  Arkistoitu 7.3.2019. Viitattu 4.4.2019.
2. 1 2 3  Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta Tampereen yliopisto. Viitattu 27.6.2019.
Ariel Atom.
**Ariel Motor Company Ltd.** on brittiläinen autonvalmistaja. Yrityksen kotipaikka on Englannin Crewkernessä. Yritys työllistää 19 henkilöä.

Atom perustettiin vuonna 1991 Simon Saundersin toimesta nimellä Solocrest Ltd. Nimeksi vaihtui nykyiseen muotoon vuonna 1999. Alkuperäinen Ariel Motors säilyi Ariel Motorcyclesin alaisena tuotemerkkinä. Ariel on yksi Britannian pienimmistä autonvalmistajista, työllistäen ainoastaan 19 työntekijää ja valmistaen noin 100 autoa vuodessa.

Ariel on julkaissut kolme mallia: Atom, moottoripyörän Ace sekä Nomad. Atom on äärimmäisen kevyt, korkean suorituskyvyn auto. Auton moottori ja vaihdelaatikko ovat Hondan Civic Type-R:stä. Atomissa ei ole varsinaista koria eikä kattoa, vaan se muodostuu tukikaarista. Auto painaa alle 500 kilogrammaa ja uusimman mallin, Atom 3.5. superchargedin, teho-painosuhde on peräti 700 hevosvoimaa per tonni. Acessa on myös Hondan moottori ja vaihteisto (1237cc V4 moottori). Moottoripyörän valmistus aloitettiin 2015 ja sitä valmistetaan samoja määriä autojen kanssa. Nomad on mönkijätyylinen auto, joka esiteltiin tammikuussa 2015.

Lähteet
-------

1. ↑  Ariel launch the all new Ace motorcycle *westernmorningnews.co.uk*.  25.6.2014. Local World. Viitattu 29.5.2016. (englanniksi)
2. ↑  Ariel rolls out the Nomad, a buggy with 235hp *yahoo.com/news*.  6.1.2015. Yahoo! Inc..  Arkistoitu 30.6.2016. Viitattu 29.5.2016. (englanniksi)
**Hugo Edvard Otava** (ent. **Nyman**; 7. elokuuta 1889 Turku – 6. elokuuta 1967) oli kuvataiteilija, sanomalehtipiirtäjä ja kuvittaja. Hänen vanhempansa olivat ratavartija Johan Lääninpää-Nyman ja Eva Kristiina o.s. Kurppa. Otava oli naimisissa Signe Matilta o.s. Laineen kanssa.

Hugo Otava opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1907–1911. Hän debytoi Helsingissä vuonna 1911. Otava osallistui lukuisiin Suomen Taiteilijain näyttelyihin. Ulkomailla hän osallistui näyttelyihin Kööpenhaminassa, Tukholmassa, Oslossa, Göteborgissa ja Lyypekissä. Kuvittajana hän saattoi päätökseen Aarno Karimon kesken jääneen Kalevalan kuvituksen. Kalevala valmistui 1953 ja sisälsi noin 2 500 kuvaa. Otava kuului Pro Natura -ryhmään.

Tampereen taidemuseon ja Turun taidemuseon kokoelmissa on Hugo Otavan teoksia. 
Otava sai ylimääräisen palkinnon Vaasan itsenäisyyspatsaskilpailussa 1935 ja Elannon suihkukaivoveistoskilpailussa 1936. Hänet palkittiin myös Kiven kuvituskilpailussa 1944 (Kullervo).

Lähteet
-------

* Hugo Otava taiteilijamatrikkelissa
* 
* Turun ryhmä Ilmari Kaijala, Edvin Lydén, Jon Karsten, Hugo Otava, Weikko Puro, taidenäyttely Salon Strindberg 1922 -näyttelyluettelo (Salon Strindberg 1922)
* Aulos 1925 - Säveltaiteellis-kirjallinen julkaisu (Toimittaja Lauri Ikonen)
* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Hugo Otava
* Suomen taiteilijaseura: Kuvataiteilijat 1986, toim. Mauri Faven, Erkki Hirvelä, Jorma Hautala, Reino Laitasalo, Antti Lampisuo, Pirkko Nukari, Maria-Liisa Saastamoinen ja Päivi Lampinen, ISBN 951-95546-3-7; sivu 326
* Teosluettelo: Väinö Kunnas, Ann-Marie Häyrén ja ryhmä Pro Natura : Taidehalli = Konsthallen, 25.1. - 5.2.1930
Arican *Plaza Colon*.
**Arica** on satamakaupunki aivan pohjoisimmassa Chilessä, 18 kilometriä Perun rajalta. Kaupungin väkiluku oli 204 078 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Vuodesta 2007 Arica on toiminut uuden Región de Arica-Parinacotan pääkaupunkina.

Historia
--------

Rannikon lähellä vuonna 1868 tapahtunut Arican maanjäristys aiheutti tsunamin, joka vaurioitti kaupunkia pahasti. Kaupunki kuului Perulle vuoteen 1880 asti. Kaupunki on El Morro -kukkulan juurella, jossa oli Tyynenmeren sodan (1879–1883) päätaistelu.

Ilmasto
-------

Arica on maailman kuivimpia paikkoja. Lentoaseman sääasemalla mitattu vuotuinen sademäärä on keskimäärin 0,8 millimetriä. Ilmasto on leuto ja kuiva, mutta vedet ovat kuitenkin tarpeeksi lämpimiä uimiseen.

Nähtävyydet ja matkailu
-----------------------

El Morro -kukkula on hyvä vaihtoehto, jos haluaa katsella maisemia.*kenen mukaan?* Lisäksi Aricassa on yhtenä nähtävyytenä Gustave Eiffelin suunnittelema *San Marcos de Arica* -kirkko. *The Museo Arqueologicò San Miguel de Azapa* -niminen museo tarjoaa tietoa alueen historiasta, siellä on nähtävissä muun muassa inkojen muumioita.

Ennen Arica oli tärkeä kaupankäynnin keskus, nykyäänkin intiaaneja tulee kaupunkiin myymään perinteisiä käsitöitä. Nykyään se on tärkeä liikennekeskus, koska sieltä on hyvät kulkuyhteydet Boliviaan ja Peruun. Kaupunki on myös suosittu aloituspaikka retkille, jotka suuntautuvat Atacaman aavikolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Chile: Regions and Urban Agglomerations citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 2.1.2019. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  The 1868 Arica Tsunami USC Tsunami Research Center.  Arkistoitu 25.5.2011. Viitattu 2.11.2013.
3. ↑  Top 10 driest places in the world (Arkistoitu – Internet Archive) Top 10 everything
4. ↑  Arica Geografia

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arica**.
* (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* (espanjaksi)
* (espanjaksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
**Näennäisviljely** on maanviljelyä, jossa pellot pidetään viljelyksessä Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan tukien avulla, mutta ei tähdätä laadullisesti tai varsinkaan määrällisesti hyvään satoon. Näennäisviljely saattaa olla kannattavampaa kuin hyvään satoon tähtäävä viljely Suomessa siksi, että suuri osa tulosta tulee viljelemiseen liittyvistä maataloustuista eikä enää kokonaan tuotannon myymisestä saadusta hinnasta.

Näennäisviljelyssä käytetään vähemmän siemeniä ja lannoitteita, mahdollisesti myös kasvinsuojeluaineita kuin hyvään satoon tähtäävässä viljelyssä. Näin säästetään suoranaisia ainekustannuksia sekä myös konetunteja pellolla.

Osaan tuista ei ole liittynyt velvoitetta kerätä satoa pois pelloilta. Maataloustukien saamisen ehtona on hyvän maatalouskäytännön mukainen viljely
Näennäisviljelyn torjumiseksi EU on lisännyt tukiin jatkojalostusvelvoitteita.

Lähteet
-------

1. ↑  Näennäisviljely yleistymässä  2002. Valtiontalouden Tarkastusvirasto.  Arkistoitu 8.11.2014. Viitattu 8.11.2014.
2. ↑  Näennäisviljely kasvussa?  2001. YLE. Viitattu 1.6.2018.
3. ↑  Kuitukasvien näennäisviljely loppuu Suomesta (Euroopan komissio haluaa lopettaa kuitukasvien näennäisviljelyn. Niiden tukiehdot tiukentuvat ensi satokaudeksi. Nyt myös kuituhamppu on jatkojalostettava, kuten kuitupellavakin.)  1999. Taloussanomat. Viitattu 1.6.2018.
**Carl Johan Lindeqvist** (6. lokakuuta 1834 Padasjoki – 19. maaliskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja klassisten kielten asiantuntija, joka sai professorin arvon.

Lindeqvistin vanhemmat olivat kirkkoherra, filosofian tohtori Jakob Johan Lindeqvist ja Vilhelmina Lagerblad ja puoliso vuodesta 1861 Fanny Augusta Charlotta Lagerblad (k. 1917). Lindeqvist valmistui filosofian kandidaatiksi 1858 ja toimi sitten Helsingin yksityislyseon latinan ja kreikan opettajana vuoteen 1862, jolloin hän sai apurahan ulkomaan vierailuun valmistuakseen perustettavaksi suunnitellun normaalikoulun opettajaksi. Hänet valittiin tämän myöhemmin ruotsalaiseksi lyseoksi nimetyn koulun ensimmäiseksi klassisten kielten yliopettajaksi 1864, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. Koulun rehtorina Lindeqvist toimi vuodesta 1895. Hän julkaisi joukon oppikirjoja, kuten *Latinsk elementarbok I-II* (1871–1873), joka ilmestyi myös suomeksi (1874–1875) ja jonka kolmannen ruotsalaisen painoksen Lindeqvist toimitti itse suomeksi 1890. Tunnetuksi tuli myös Lindeqvistin teos *Kreikan kielioppi* (1881), joka julkaistiin suomeksi ja ruotsiksi. Siinä käytettiin ensimmäistä kertaa hyväksi vertailevan kielitieteen tuloksia. Lindeqvist toimi vt. sijaiskanslerin sihteerinä vuodesta 1897, papiston sihteerinä valtiopäivillä 1872–1891 sekä kirkolliskokouksen sihteerinä 1886. Professorin arvo hänelle myönnettiin vuonna 1889.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 463. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |