recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mini John Cooper Works Buggy** on BMW:n omistaman Minin valmistama erämaaralliauto, jolla on voitettu kerran erämaarallin maailmanmestaruus ja kahdesti Dakar-ralli. Saksalainen X-raid-talli on käyttänyt autoa vuodesta 2018 lähtien.

Dakar-ralli
-----------

### 2018

X-raidin kuljettajat Mikko Hirvonen ja Dakar-rallitulokas Bryce Menzies osallistuivat uudella autolla Dakar-ralliin 2018. Hirvonen sijoittui 19:nneksi ja Menzies keskeytti. Parhaimmillaan Menzies oli kilpailussa neljäntenä.*lähde?*

### 2019

Seuraavan vuoden Dakar-ralliin Peugeotilla ajaneet Stéphane Peterhansel, Carlos Sainz ja Cyril Despres siirtyivät X-raidin Minille. Despres sijoittui kolmikosta parhaiten, viidenneksi. Sainz sijoittui 13:nneksi voitettuaan yhden erikoiskokeen, kun taas Peterhansel keskeytti voitettuaan sitä ennen kaksi erikoiskoetta. Peterhansel onnistui Dakar-rallin jälkeen voittamaan helmi-lokakuun välisenä aikana ajetun erämaarallin maailmanmestaruuden.*lähde?*

### 2020

Dakar-ralli 2020 ajettiin ensimmäistä kertaa Saudi-Arabiassa, jossa kuljettajina jatkoivat vain Sainz ja Peterhansel. Sainz sai auton ensimmäisen Dakar-rallin voiton ajettuaan kilpailun aikana neljä erikoiskoevoittoa. Saman tallin Peterhansel sijoittui kolmanneksi voitettuaan neljä erikoiskoetta.

Maailmanmestaruus
-----------------

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija |
| --- | --- | --- |
| 2019 | Ranska Stéphane Peterhansel | Saksa Andrea Peterhansel |
|

Dakar voitot
------------

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija |
| --- | --- | --- |
| 2020 | Espanja Carlos Sainz | Espanja Lucas Cruz |
| 2021 | Ranska Stéphane Peterhansel | Ranska Édouard Boulanger |

Lähteet
-------

1. ↑  Mini John Cooper Works Buggy *x-raid.de* Viitattu 31.8.2020 (englanniksi)
2. ↑  Espanjalaislegenda voitti maailman tunnetuimman aavikkorallin – Mikko Hirvonen toi Minin maaliin *is.fi* 21.1.2018 Viitattu 31.8.2020
3. ↑  2020 Dakar Rally: Top 5 Finishers And Winners From Each Class *redbull.com* Viitattu 31.8.2020 (englanniksi)
**Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana** muodostui useasta osasta: Saksan valtakunnanhallintoon suoraan liitetyt alueet ja valtakunnan hallintoon suoraan liitettyinä alueina kohdellut alueet, joiden muodollinen asema kuitenkin jätettiin toista maailmansotaan seuraavaksi odotettavaa rauhankongressia varten. Toisessa ryhmässä olivat siviilihallintoon pannut valloitetut alueet, joilla oli rodullisesti germaaniseksi luokiteltava väestö ja myös voittomaat, joilta suunniteltiin slaaveja karkotettavaksi, tuhottavaksi tai syntyvyyssäännösteltäväksi, jotta saksalaisille uudisasukkaille olisi elintilaa.

Saksan siviilihallintoon eivät kuuluneet Wehrmachtin sotilashallintoon kuuluvat alueet, joita oli Atlantin rannikolla ja samalla itärintamalla, jossa käytiin taisteluja. Wehrmachtin sotilashallinto ulottui jopa 300 kilometriä rintamalta selustaan päin, minkä vuoksi esimerkiksi Saksan siviilihallintoon ehti vain 2/3 Ukrainasta.

Saksan siviilihallinto tarkoitti käytännössä valloitetuilla alueilla sitä, että kenraalikuvernööriksi tai protektoriksi asetettiin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piiripäälliköitä tai muita virkailijoita, jotka ryhtyivät kohtelemaan väestöä lähinnä kansallissosialistisen rotuideologian mukaisesti ja missä parhaimmassa asemassa olivat valloitetut germaanikansat ja heikoimmassa asemassa slaavit. 

Tärkein siviilihallinnon muoto oli valtakunnanministeri Alfred Rosenbergin johtama valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön johtamat hallintoelimet, joille siirrettiin valloitettujen alueiden hallinto sen jälkeen, kun alue oli Saksan armeijan edetessä jäänyt selustaan, jolloin Wehrmachtin sotilashallinto lakkautettiin kyseisen valloitetun alueen osalta.

Valloitettujen alueiden hallinnasta kuitenkin kilpaili osittain Heinrich Himmlerin johtama SS sekä Herman Göringin johtaman Saksan nelivuotissuunnitelman jäljiltä jääneet suunnittelutoimistot, jotka sotateollisuuden vuoksi saivat lisää merkitystä senkin jälkeen, kun vuosiksi 1936–1940 määrätty nelivuotissuunnitelma oli päättynyt.

Siviilihallinnosta huolimatta idässä myös Wehrmachtille jäi omaa hallintoa, muun muassa suuret sotavankileirit.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana** |
| **Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö**
Ostlandin valtakunnankomissariaatti | 
Ukrainan valtakunnankomissariaatti |
Joseph Pujol
*Le Pétomane du Moulin Rouge* (1900)
**Le Pétomane**, oikealta nimeltään **Joseph Pujol**, (1. kesäkuuta 1857 Marseille – 1945) oli ranskalainen flatulisti eli pierutaiteilija, jonka esityksiin kuului olennaisena osana piereskely. Hän oli omana aikanaan varsin tunnettu ja ihailtu sen vuoksi, että hän kykeni varsin taitavasti hallitsemaan vatsanpohjansa lihaksia ja näin tuottamaan erilaisia ääniä. 

Joseph Pujol syntyi Marseillessa. Hänen isänsä oli kivityömies ja kuvanveistäjä François ja äitinsä Rose Pujol. Perheessä oli viisi lasta. Kerrotaan, että päästyään koulusta Pujol koki kummallisen kokemuksen uidessaan meressä. Hän laittoi päänsä veden alle, pidätti hengitystään ja tunsi jääkylmän veden tunkeutuneen peräaukkoonsa. Kuivalle maalle päästyään hän huomasi veden tulevan ulos hänen peräaukostaan. Liityttyään armeijaan Pujol kertoi tupatovereilleen erityiskyvyistään ja viihdytti heitä tunkemalla vettä peräaukkoonsa ja ruiskuttamalla sitä sieltä ulos. Hänen varsinainen ammattinsa oli leipuri, mutta hän päätti koettaa onneaan viihdemaailmassa. Ensimmäisen lavaesiintymisensä Pujol teki Marseillessa vuonna 1887, ja se oli suurmenestys. Sittemmin hän siirtyi Pariisiin ja esiintyi Moulin Rougessa vuonna 1892. 

Esityksissään Pujol muun muassa soitti peräpäällään huilua sekä piereskeli tykkitulen ja ukkosen ääniä. Hän pystyi myös sammuttamaan kynttilän usean metrin päästä. Vuonna 1894 Pujolin ja Moulin Rougen välit erkanivat, ja hän perusti oman kiertävän sirkuksen, teatteri Pompadourin. Seuraavina vuosikymmeninä Pujol muutti esitystensä luonnetta. Eräs suosituimmista esityksistä oli maatilan eläinten äänten matkiminen. Esityksen huippukohta oli hänen oma näkemyksensä vuoden 1906 San Franciscon maanjäristyksestä.

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Pujol lopetti pierutaiteilijan työn ja palasi leipuriksi Marseilleen. Myöhemmin hän avasi leipomon Touloniin. Pujol kuoli 88-vuotiaana vuonna 1945. Hänet on haudattu La Valettessa sijaitsevalle hautausmaalle. Pariisin yliopisto tarjosi hänen perheelleen suuren summan rahaa, jotta he lahjoittaisivat ruumiin tutkimuksia varten, mutta perhe kieltäytyi tarjouksesta.*lähde?*

Pujol esiintyy myös Jari Tervon satiiriromaanissa *Koljatti* (2009), jossa fiktiivinen pääministeri Lahnanen suututtaa Ranskan presidenttiä väittämällä Pujolia ranskalaiseksi kulttuurivaikuttajaksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Joseph Pujol... le pétomane (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
* The Straight Dope: *Did a French vaudeville star once specialize in trained flatulence?* (englanniksi)
* (englanniksi)
* Jean Nohain & F. Caradec: Petomaani. Elämä ja työt, eli tuulen viemää (LOVE KIRJAT, 1983) 99 sivua, ISBN 951-835-068-X

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sylkirauhastulehdus** on bakteerin, nuoremmilla myös viruksen aiheuttama suurien sylkirauhasten tulehdus.

Etiologia
---------

Tyypillisin sylkirauhastulehdus syntyy iäkkäälle kuivuman seurauksena. Kuivumaa voi aiheuttaa esimerkiksi huono nesteytys, lääkitys tai diabetes. Myös sylkirauhasen kivi voi tukkia tihehyeitä ja siten aiheuttaa tulehduksen. Tavallisia sylkirauhastulehduksen aiheuttavia aerobisia bakteereja ovat *Staphylococcus aureus* ja streptokokit. Usein kyseessä on sekainfektio.

Paramyksoviruksen aiheuttama sikotauti aiheuttaa myös sylkirauhastulehduksia. Aiemmin tauti oli yleinen lapsilla, mutta MPR-rokotteen myötä se on Suomessa varsin harvinainen. Harvoin sylkirauhastulehduksen taustalla voi myös olla Epstein–Barrin virus tai HIV-infektio.

Kliininen kuva ja diagnoosi
---------------------------

Oireita ovat kuume ja sylkirauhasen tulehduksesta kertovat oireet: turvotus, kuumotus, punoitus ja kipu. Joskus suun sisään aukeavista sylkirauhastiehyistä voi valua märkävuotoa merkkinä bakteeri-infektiosta.

Diagnoosi on kliininen. Sylkirauhasten tarkastelulla ja tunnustelulla voidaan todeta tulehdus. Märkävuodosta voidaan ottaa bakteeriviljely. Epäselvissä tilanteissa voidaan sylkirauhasta tutkia ultraäänellä.

Hoito
-----

Sylkirauhastulehduksen ensisijainen hoito on antibiootti ja riittävä nesteytys. Rauhasta voi lypsää tyhjäksi märkävuodosta. Jos sylkirauhasessa on kivi, poistetaan se tähystyksessä.

Sylkirauhasen komplikaatioina voi syntyä paise tai tulehdus voi levitä kaulan syviin osiin. Molemmissa tilanteissa hoitona on leikkaus.

Lähteet
-------

1. ↑  Juhani Nuutinen: *Korva-, nenä- ja kurkkutaudit ja foniatrian perusteet*, s. 225–231. Korvatieto OY, 2011.
Specie Resumption Actin myötä kuvassa näkyvistä "vihreäselkäisistä" dollareista luovuttiin.
**Specie Resumption Act** oli Yhdysvalloissa 14. tammikuuta 1875 hyväksytty lakiehdotus, jonka myötä Yhdysvallat palasi takaisin kultakantaan. Laki astui voimaan vuoden 1879 alussa.

Specie Resumption Act päätti vuosia kestäneen kiistan siitä, pitäisikö Yhdysvaltain dollarin olla sidottu johonkin jalometalliin vai ei (ns. fiat-raha). Vihreäselkäisiä dollareita alettiin painamaan Yhdysvaltain sisällissodan aikaan, kun Unionilla ei ollut varaa maksaa liikkeelle laskemiaan valtionobligaatioita takaisin. Koska vihreäselkäisiä dollareita ei ollut sidottu mihinkään jalometalliin, laski niiden arvo nopeasti niiden nimellisarvon alapuolelle. Tämän takia velkaantuneet yhdysvaltalaiset - joista valtaosa oli kotoisin vanhoista etelävaltioista - halusi pysyä vihreäselkäisissä dollareissa, kun taas velanantajat - jotka olivat pääosin pohjoisvaltiolaisia - halusivat palata takaisin kultakantaan.

Lähteet
-------

1. ↑  "Resumption Act of 1875." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.
2. ↑  Rutherford B. Hayes: Domestic Affairs *Millercenter*.  Arkistoitu 2.1.2016. Viitattu 16.1.2016. (englanniksi)
**Marrit Leenstra** (s. 10. toukokuuta 1989 Wijckel) on alankomaalainen pikaluistelun olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari.

Leenstra kuului Sotšin olympialaisissa 2014 Alankomaiden joukkueeseen, joka voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa. Lisäksi hän oli neljäs 1 500 ja kuudes 1 000 metrillä. Hän saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hopeaa joukkuetakaa-ajossa ja pronssia 1 500 metrillä sekä sijoittui kuudenneksi 1 000 metrillä.

Leenstra on voittanut joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Sotšissa 2013, Kolomnassa 2016 ja Gangneungissa 2017 sekä saanut hopeaa Inzellissä 2011 ja Heerenveenissä 2015. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa 1 000 metrillä neljänneksi 2011 ja 2017, seitsemänneksi 2015 ja 2016 ja kahdeksanneksi 2013, 1 500 metrillä neljänneksi 2017, viidenneksi 2015, kuudenneksi 2016 ja kymmenenneksi 2009, yleisluistelussa neljänneksi 2011 sekä MM-sprinttikilpailuissa neljänneksi 2016 ja 2018 sekä kahdeksanneksi 2012.

Matkakohtaisissa EM-kilpailuissa Leenstra on voittanut joukkuetakaa-ajossa kultaa sekä saanut 1 000 ja 1 500 metrillä pronssia 2018. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 2011 sekä sijoittunut neljänneksi 2017 ja kuudenneksi 2008.

Leenstra voitti nuorten maailmanmestaruuden yleisluistelussa ja joukkuetakaa-ajossa 2008. Hän paransi nuorten maailmanennätystä kaksi kertaa 1 500 metrillä, kerran 1 000 metrillä ja miniottelussa.

Leenstra voitti 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2012–2013 ja 2014–2015, sijoittui toiseksi kausilla 2010–2011, 2016–2017 ja 2017–2018 sekä kolmanneksi 2011–2012 ja 2015–2016. 1 000 metrin cupissa hän oli toinen kausilla 2014–2015 ja 2017–2018 sekä kolmas 2011–2012, 2015–2016 ja 2016–2017. Maailmancupin yhteiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kaudella 2017–2018. Hän on voittanut viisi maailmancupin henkilökohtaista osakilpailua, sijoittunut 23 kertaa toiseksi ja 17 kertaa kolmanneksi.

Leenstra on voittanut Alankomaiden-mestaruuden yleisluistelussa 2011 ja 2012, sprinttiluistelussa 2013 sekä 1 000 metrillä 2011, 2013, 2014 ja 2015.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 37,95 | Calgary | 3. joulukuuta 2017 |
| **1 000 m**  | 1.13,72 | Calgary | 2. joulukuuta 2017 |
| **1 500 m** | 1.52,06 | Calgary | 3. joulukuuta 2017 |
| **3 000 m** | 4.02,74 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| **5 000 m** | 7.06,74 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Marrit Leenstra *SchaatsStatistieken.nl*. Viitattu 13.1.2018. (hollanniksi)
2. ↑  ISU WorldCup 2016/2017 World Cup Ladies 1500m Rankings 1500m Ladies ISUl. Viitattu 22.3.2017. (hollanniksi)
3. 1 2 3  ISU World Cup Speed Skating Finals 2017-2018 ISU. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
4. 1 2  ISU World Cup Final Heerenveen ISU. Viitattu 20.3.2016. (englanniksi)
5. ↑  ISU WorldCup 2016/2017 World Cup Ladies 1000m Rankings 1500m Ladies ISUl. Viitattu 22.3.2017. (hollanniksi)
6. ↑  ATHLETE DATA OF MARRIT LEENSTRA *speedskatingnews.info*. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
**Syrakusalaisten aarrekammio** (m.kreik. Θησαυρὸς τῶν Συρακοσίων, *Thēsauros tōn Syrakosiōn*), tutkimuksessa myös *Aarrekammio II*, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Sisilian Syrakusan kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Olympian viiden läntisimmän aarrekammion rauniot ylärinteen puolelta nähtynä. Syrakusalaisten aarrekammio on näistä neljäs vasemmalta.
Syrakusalaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuonna 480 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Syrakusalaisten arrekammio oli näistä toinen lännestä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Sikyonilaisten aarrekammio ja itäpuolella Epidamnoslaisten aarrekammio (vaikkakin aiemmin itäpuolelle on joskus sijoitettu niin kutsuttu Tuntematon aarrekammio).

Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen cellan leveys oli 6,3 metriä ja pituus 11,45 metriä. Julkisivu oli etelään päin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olympia, Treasury of the Syracusans (2) (Building) *Perseus*. Viitattu 7.4.2022.
2. ↑  Ministry of Culture and Sports *Olympia's Treasuries*.  Arkistoitu 11.5.2022. Viitattu 7.4.2022.
3. 1 2  Dyer, Louis: Olympian Treasuries and Treasuries in General.  *The Journal of Hellenic Studies*, 1905, 25. vsk, s. 294–319. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Syrakusalaisten aarrekammio** Wikimedia Commonsissa
Saskenin logo.
**Sasken** on tuotekehitys- ja IT-palveluiden tarjoaja, jonka pääasialliset toimialat ovat puolijohdetekniikassa, autoteollisuudessa, tietoliikenteessä, kuluttajaelektroniikassa, vähittäiskaupan järjestelmissä ja teollisuusautomaatiossa. 

Sasken on perustettu vuonna 1989. Se työllistää 2200+ henkilöä. Saskenilla on kehitysyksiköitä Bangaloressa, Punessa, Chennaissa (Intia), Kaustisella ja Tampereella (Suomi) sekä Pekingissä (Kiina). Lisäksi Saskenilla on edustus seuraavissa maissa: Saksa, Japani, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Iso-Britannia ja Yhdysvallat.

Sasken Communication Technologies Ltd. on pörssiyhtiö ja se on listattu pörssissä vuodesta 2005 lähtien (Bombayn pörssi ja Intian kansallinen pörssi).

Yli 25 toimintavuotensa aikana Sasken on toimittanut ratkaisuja yli 200:aan markkinoille vietyyn maailman johtavien laitevalmistajien tuotteeseen. Saskenilla on hallussaan 70 patenttia.

Saskenilla on seuraavat sertifikaatit: ISO 14001:2004, ISO 27001:2005, ISO 9001:2008, TL9000 sekä CMMI-DEV-V1.3-ML3.

Sasken Communication Technologies Ltd osti vuonna 2006 Botnia Hightech Oy:n, joka oli johtavia langattoman tietoliikenteen tutkimuksessa ja testipalveluissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön sivusto (englanniksi)
**Ihalaisi** (ven. Иголино, *Igolino*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Kylä mainittiin joskus nimellä *Pienautio*. 

Kylä sijaitsi Ihalaistenjoen rannalla, ja sen perustivat siirtolaiset Suomesta 1800-luvun puolivälissä, Aleksandrovkan eli Markkovan hovilta vuokratuille maille. Järvisaarella näitä siirtolaisia kutsuttiin karjalaisiksi. He lunastivat Ihalaisiin kylän omakseen 1900-luvun alussa. Tilat olivat siellä *huuttareita* (ven. хутор, *hutor*) eli erillisiä tiloja, joiden talot sijaitsivat kaukana toisistaan.
Ihalaisiin kylässä oli 1900-luvun alussa 13 taloa. Vuonna 1926 kylässä oli 15 taloa ja 68 asukasta, niistä suomalaisia 54. Ihalaisissa asui myös virolaisia. 

Suomalaissiirtolaiset ja heidän jälkeläisensä saivat vielä neuvostoajan alussa säilyttää Suomen kansalaisuuden. Vuonna 1938 neuvostoviranomaiset vaativat Suomen kansalaisia joko lähtemään maasta tai luopumaan kansalaisuudestaan. Samana vuonna kesällä oli annettu määräys, jonka mukaan kaikkien piti asua kylissä lähellä toisiaan eikä siirtolaisten tapaan huuttareilla, yksinäistiloilla. Määräyksen seurauksena lähes kaikki talot siirrettiin Metsäpirtin ja Korkan yhteyteen, joten vuonna 1939 kylässä oli enää kaksi taloa.. 

Kylän suvut 1900-luvun alussa: Alanko (kotoisin Jämsästä), Kaartinen (Jaakkima), Kammonen (Jaakkima), Klemettilä (Luumäki), Kontio (Pielisjärvi), Hakkarainen (Kontiolahti), Littunen (Kurkijoki), Miettinen (Nilsiä), Rompponen (Suomi), Sinkkonen, (Jaakkima), Talikka (Kurkijoki), Tepponen (Suomi), Tuovinen (Suomi), Teräväinen (Parikkala)..

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Robin Easton: Järvisaaren Suomalaiset 1702–1943 Inkerin kulttuuriseura, 2013.
2. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
**Marrakechin rautatieasema** (ransk. *Gare de Marrakech*) on rautatieasema Marrakechin kaupungissa Marokossa. Rautatieasema on kaupungin ainoa, ja se sijaitsee linjan päässä, minkä ansiosta aseman kohdevalikoima on melko rajallinen. Marrakechin rautatieasemalta on säännöllistä suoraa junaliikennettä esimerkiksi Casablancaan, maan pääkaupunkiin Rabatiin, Fèsiin ja Tangeriin. Junayhteys Tangeriin liikennöidään yöjunana. Uudistettuna elokuussa 2008 avattua rautatieasemaa hallinnoi Marokon kansallinen rautatieyhtiö ONCF (*Office national des chemins de fer*), joka myös liikennöi asemalta lähteviä junia.

Juna Marrakechin rautatieasemalla. Taustalla vuonna 2008 valmistunut asemarakennus.
ONCF:n tytäryhtiö Supratours liikennöi linja-autoilla asemalta muun muassa Agadiriin ja Essaouiraan. Marrakechin rautatieasemalta on myös paikallista linja-autoliikennettä, minkä lisäksi aseman ulkopuolella on takseja. Rautatieasema sijaitsee lähellä Marrakechin *medinaa* eli vanhaakaupunkia, ja sieltä on kävelymatka suosituimpiin nähtävyyksiin.

Asemalla on muun muassa pankkiautomaatteja, rahanvaihtopisteitä, postitoimisto ja ravintoloita.

Lähteet
-------

1. ↑  Trains Grandes Lignes ONCF.  Arkistoitu 27.11.2015. Viitattu 17.3.2013. (ranskaksi)
2. ↑  Marrakech Train Station Morocco Accessible Travel.  Arkistoitu 8.7.2013. Viitattu 17.3.2013. (englanniksi)
3. 1 2 3  Getting There *Frommer's*. John Wiley & Sons, Inc. Viitattu 17.3.2013. (englanniksi)
4. 1 2  Marrakech Railway Station - Recognizable Landmark and Easy Transport Morocco.com. Viitattu 17.3.2013. (englanniksi)
**Poouli** (*Melamprosops phaeosoma*) on sukupuuttoon kuollut endeemisenä Mauin saarella Havaijilla elänyt varpuslintu.

Kooltaan poouli oli noin 14 cm. Laji oli peippomaisen tukeva. Sen vatsa oli väriltään valkoinen lukuun ottamatta punertavaa peräpäätä. Silmänympärykset, nokanalus ja selkä olivat mustat. Pooulin päälaki oli väriltään harmaa, ja siivet olivat tummanruskeat. Nokka oli tukevarakenteinen ja harmaa. Lajin laulu oli hiljaisia säkeitä. Kutsuääni oli äänekäs *chirk*, jota lintu usein toisti sarjoina.

Laji eli *Metrosideros polymorpha* -puita kasvavissa metsissä 1 400–2 100 metrin korkeudessa. Ravintonaan pooulit käyttivät etanoita, hämähäkkejä ja toisinaan myös hedelmiä.

Poouli löydettiin vuonna 1973. Vuosina 1975–1985 sen kanta romahti vieraslajien ja tautien takia. Suurimmat uhat olivat elinympäristön hakkaaminen ja malarialoisiota levittävän hyttysen elinympäristön leviäminen korkeammalla sijaitseviin metsiin. Lisäksi saarelle levinneet rotat sekä *Herpestes auropunctatus* -mungolaji saalistivat lintuja. Myös saarelle levinnyttä laukkakotiloa on syytetty pooulin tärkeän ravinnon alkuperäisten maaetanoiden häviämisestä. Poouleja oli vuonna 1997 enää kolme yksilöä. Niistä yksi pyydystettiin vuonna 2004, mutta yksilö kuoli seuraavana vuonna. Laajoista etsinnöistä huolimatta lajista ei ole havaintoja vuoden 2004 jälkeen, ja vuonna 2019 Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto listasi sen hävinneeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BirdLife International: *Melamprosops phaeosoma* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2019-3*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 14.12.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Poo-uli – BirdLife Species Factsheet BirdLife International. Viitattu 25. maaliskuuta 2008.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q550316
* Wikispecies: Melamprosops phaeosoma
* ADW: Melamprosops\_phaeosoma
* ARKive: melamprosops-phaeosoma
* Avibase: 9AC8AEA8BF8DD2E9
* BirdLife: 22720863
* BOLD: 747494
* CoL: 3Z4LB
* BOW: poouli
* eBird: poouli
* ECOS: 1505
* GBIF: 2494564
* iNaturalist: 10650
* IRMNG: 10971931
* ISC: 75580
* ITIS: 179582
* IUCN: 22720863
* NatureServe: 2.102431
* NCBI: 385245
* uBio: 7054187
* Xeno-canto: Melamprosops-phaeosoma

 |

 |
**Olli Koivistoinen** eli **Kakkisen Olli** (18. joulukuuta 1877 Suonenjoki – 4. huhtikuuta 1953) oli Suonenjoen ja Karttulan rajalla Kakkisen salon erämaa-alueella asunut sanavalmis savolaisukko josta on jäänyt elämään paljon tarinoita. Häntä kutsuttiin *Kakkisen salon muaherraksi*. Kakkisen salo oli Ollin elinaikana tietön, louhikkoinen ja soinen erämaa-alue Suonenjoen keskustaajaman koillispuolella.

Olli Koivistoinen syntyi Räsahon talon saunassa Loviisa Koivistoisen aviottomana lapsena, hänen isänsä oli tohmajärveläinen miilunpolttaja Olli Haara. Ollilla ja hänen vaimollaan Kustaavalla oli taas kaksi poikaa joista kumpikin kuoli isorokkoon. Jonkinlaisena metsänvartijana toiminut Olli Koivistoinen asui vaimoineen suon laidassa sijainneessa vanhassa mökissä joka saattoi olla peräisin 1700-luvulta.

Kauko Vainion kirjassa kerrotaan että talvisodan aikana loppiaisena 1940 noin parikymmentä venäläistä pommikonetta pudotti Ollin mökin lähiympäristöön noin 60 suurta räjähdepommia. Mökille ja sen asukkaille ei koitunut vahinkoja, mökin seinältä vain putosi kello ja puntari. Epäselväksi jäi oliko pommitus tarkoituksellinen vai halusivatko lentäjät vain päästä eroon pommilastista. Pommituksesta jäivät muistoksi vain suolle syntyneet suuret pommikuopat.

Kakkisen salolla olevaan suureen 5 metriä korkeaan siirtolohkareeseen, *Ollin kiveen*, on hakattu Kakkisen Ollin muistokirjoitus. Ollin mökistä on säilynyt puolet ja se palvelee nykyisin syksyisin Jouhtenisen metsästysseuran hirvenlihan paloittelupaikkana.

Kauko Vainio on julkaissut kaksi Olli Koivistoisesta kertovaa omakustannekirjaa:

* *Kakkisen Olli - kertomus Olli Koivistoisesta, omalaatuisesta humoristista ja poikkeuksellisesta salon ukosta*. 1957
* *Kopratalakkunnoo - kertomus sanavalmiista savolais-ukosta ja hänen lähiympäristöstään*. 1977

Lähteet
-------

* Aulis Koivistoinen - Savolaisia päiväkirjamietteitä : juttua Kärkkäälästä : Kakkisen Olli
* Jouhtenisen metsästysseuran sivut : Metsästysalueet ja maja : Kuka oli Kakkisen Olli?
* Olli Koivistoisen Kansaneläkelaitoksen-henkilökortti Astia-tietokanta.*lähde tarkemmin?*

Aiheesta muualla
----------------

* Karttapaikka : Kakkisen Ollin muistokivin sijainti
**Marraskuun 17.** (kreik. Επαναστατική Οργάνωση 17 Νοέμβρη, *Epanastatikí Orgánosi Dekaeftá Noémvri*) oli 1970-luvulla perustettu kreikkalainen marxilais-nationalistinen terroristijärjestö.

Historia
--------

Järjestön perustaja oli matemaatikko ja trotskilaisen poika Aléxandros Giotópoulos. Giótopoulos kuului vasemmistolaiseen Kreikan sotilasjunttaa vastustaneeseen opiskelijaliikkeeseen. Terroristijärjestö nimettiin 17. marraskuuta 1973 tapahtuneen Ateenan kansallisen teknillisen korkeakoulun opiskelijoiden kansannousun mukaan. Kansannousu murskattiin panssarivaunuilla. Järjestön ideologiaksi otettiin marxismi ja nationalismi. Pääviholliseksi tuli Naton johtaja Yhdysvallat. Järjestö sai rahaa ryöstämällä pankkeja sekä mahdollisesti ulkomailla oleskelevilta saman aatteen kannattajilta.

Marraskuun 17. teki salamurhia ja räjäytteli pommeja. Järjestö surmasi esimerkiksi joulukuussa 1975 Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIAn paikallisjohtaja Richard Welchin. Muut uhrit olivat muun muassa Turkin edustajia, Yhdysvaltain tukikohtien sotilaita ja teollisuusmiehiä. Vuonna 2000 järjestö surmasi brittiläisen sotilasattasea Stephen Saundersin.

Järjestöön kuulunut Sávvas Xirós pidätettiin heinäkuussa 2002, kun hänen pomminsa ei räjähtänytkään. Xiróksen kuulusteluissa ilmi tulleiden tietojen ansiosta muutkin järjestön jäsenet pidätettiin sittemmin. Marraskuun 17. saattoi olla ainoastaan 25 jäsenen ryhmä.

Joulukuussa 2003 järjestön kaksi johtajaa, Giotópoulos ja Dimítris Koufontínas, saivat elinkautiset vankeusrangaistukset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lahtinen, Sole: Pikkuinen marxilaisryhmä taisteli tuulimyllyjä vastaan.  *Helsingin Sanomat*, 9.12.2003.  Sanoma company. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.3.2010.
2. ↑  Terroristeja tuomiolla murhista Kreikassa.  *Helsingin Sanomat*, 9.12.2003.  Sanoma company. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.3.2010.
3. ↑  Terroristijohtajille elinkautiset Kreikassa.  *Helsingin Sanomat*, 18.12.2003.  Sanoma company. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.3.2010.
**Olli Kolstela** (s. 1957) on suomalainen virkamies ja suojelupoliisin apulaispäällikkö, jonka vastuualueena on strategiset asiat.

Koulutus
--------

Olli Kolstela on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.

Ura
---

Olli Kolstela aloitti suojelupoliisin strategisena apulaispäällikkönä lokakuussa 2010.

Kolstela työskenteli aiemmin keskusrikospoliisissa (KRP), missä hän toimi tiedusteluosaston apulaisosastopäällikkönä vastuualueenaan toiminnan suunnittelu ja kehittäminen. Hän työskenteli lähes kymmenen vuotta KRP:n rikostietopalvelussa, joka toimii poliisin kansainvälisen toiminnan kansallisena keskuksena. Hän johti lähes viisi vuotta rahanpesun selvittelykeskusta, joka vastaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta.

Lisäksi Kolstela oli käynnistämässä KRP:n tsunamioperaatiota Thaimaassa 2004–2005.

Lähteet
-------

1. ↑  Eskola, Meri: Supon Olli Kolstela jää eläkkeelle: "Joka sukupolvella on traumansa"  25.6.2021. Apu. Viitattu 27.5.2023.
2. ↑  Supo – Suojelupoliisin johto *Suojelupoliisi*.  18.4.2019.  Arkistoitu 18.4.2019. Viitattu 18.4.2019.
3. ↑  Lehti: Islamistinen terrorismi Supon ykköskohde *Uusi Suomi*.  27.7.2011. Viitattu 18.4.2019.
4. ↑  Krp:n päällikön virkaan 11 hakijaa – MTVuutiset *MTV Uutiset*.  28.08.2013. Viitattu 18.4.2019.
5. ↑  Markkula, Hannes: Supon nimitysuutinen katosi oudosti viideksi vuorokaudeksi – Kotimaa – Ilta-Sanomat *Ilta-Sanomat*.  1.9.2010. Viitattu 18.4.2019.
6. ↑  Supon päälliköksi 21 hakijaa – Yle Uutiset *Yle.fi*.  31.8.2007. Viitattu 18.4.2019.
7. ↑  Reinboth, Susanna: Supon päälliköksi yhdeksän hakijaa – joukossa nykyinen johtotroikka – Kotimaa – HS.fi *Helsingin Sanomat*.  31.12.2015. Viitattu 18.4.2019.
Kahden sylin kolikko.
**Syli** oli Guinean rahayksikkö vuosina 1972–1986.

Guinean rahayksikkönä toimi vuoteen 1960 saakka CFA-frangi ja sen jälkeen Guinean frangi, jonka liikkeelle laskusta vastasi Guinean keskuspankki. Ranskan frangista, CFA-frangista sekä Malin ja Madagaskarin frangeista poiketen Guinean frangia ei devalvoitu vuonna 1969, mikä nosti sen arvoa suhteessa näihin valuuttoihin.

Syli korvasi Guinean frangin 2. lokakuuta 1972. Sen nimi tarkoittaa susun kielessä norsua, joka oli hallitsevan Guinean demokraattisen puolueen tunnus sekä presidentti Sékou Tourén lempinimi. Yksi syli vastasi kymmentä Guinean frangia ja jakautui sataan cauriin. Jälkimmäinen nimitys perustuu Länsi-Afrikassa rahana käytettyihin kaurikotiloihin.

Ensimmäinen seteli- ja kolikkosarja on päivätty vuodelle 1971. Se käsittää 50 caurin, 1, 2 ja 5 sylin kolikot sekä 10, 25, 50 ja 100 sylin setelit. Vuonna 1977 julkaistiin joukko 500, 1 000 ja 2 000 sylin hopea- ja kultakolikoita. Vanhat setelit vaihdettiin huhtikuussa 1981 uusiin 1, 2, 5, 10, 25, 50, 100 ja 500 sylin seteleihin, joista osa on päivätty vuodelle 1980. Seteleissä ja kolikoissa on kuvattu paikallisten aiheiden ja henkilöiden lisäksi Patrice Lumumba, Mohammed V, Kwame Nkrumah, Josip Broz Tito, Miriam Makeba ja Mao Zedong.

Yksi syli vastasi 0,036 kultagrammaa, minkä perusteella sen virallinen kurssi oli aluksi 22,736 syliä yhdestä Yhdysvaltain dollarista ja 4,444 syliä Ranskan frangista. Syli sidottiin vuonna 1975 Kansainvälisen valuuttarahaston erityisnosto-oikeuteen, minkä seurauksena sen virallinen kurssi oli 19,8 syliä dollarilta. Mustan pörssin kurssi oli kuitenkin jo tuolloin lähes 180 syliä dollarilta, ja vuonna 1982 sallittiin myös vapaaseen markkinakurssiin perustuvat operaatiot.

6. tammikuuta 1986 otettiin käyttöön uusi Guinean frangi, joka vastasi yhtä syliä. Virallinen valuuttakurssi nousi samalla 22,6:sta 300 frangiin dollarilta ja vapaa kurssi 340:een.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Valjuty stran mira: spravotšnik. 5-je izdanije*, s. 81–82. Moskva: Finansy i statistika, 1987.
2. 1 2  O'Toole, Thomas & Baker, Janice E.: *Historical Dictionary Of Guinea, 4th edition*, s. 187. Lanham: Scarecrow Press, 2005. ISBN 0-8108-4634-9.
3. 1 2  *Standard Catalog of World Paper Money. Modern Issues. 1961–Present. 20th edition*, s. 449–450. Iola: Krause Publications, 2014. ISBN 978-1-4402-4037-9.
4. 1 2  *2010 Standard Catalog of World Coins 1901–2000*, s. 1004. Iola: Krause Publications, 2009. ISBN 978-0-89689-814-1.
**Harvey James Vale** (s. 11. syyskuuta 2003 Haywards Heath) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttänä ja laitalinkkinä Chelseassa ja Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Vale on 181 senttimetriä pitkä ja vasenjalkainen.

Valella on Chelseassa sopimus vuoden 2025 kesään asti. Hän on Chelsean kasvatti mutta oli lainalla Hull Cityssa vuoden 2022 syksystä tammikuuhun 2023 asti. Chelsean edustusjoukkueessa Vale on pelannut viisi cup-ottelua. Englannin nuorten maajoukkueissa hän on pelannut 24 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Lokakuussa 2022 Transfermarkt arvioi Valen arvon olleen kaksi miljoonaa euroa.

Lähteet
-------

1. ↑  England - H. Vale - Profile with news, career statistics and history *int.soccerway.com*. Viitattu 14.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Harvey Vale - Player profile 22/23 *www.transfermarkt.com*. Viitattu 14.6.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Harvey Vale Chelsean sivuilla

Chelsea – Englannin Valioliiga
1 Kepa |
4 Badiashile |
5 Fernández |
6 Thiago Silva |
7 Kanté |
8 Kovačić |
9 Aubameyang |
10 Pulisic |
11 Félix |
12 Loftus-Cheek |
13 Bettinelli |
14 Chalobah |
15 Mudryk |
16 Mendy |
17 Sterling |
18 Broja |
19 Mount |
20 Zakaria |
21 Chilwell |
22 Ziyech |
23 Gallagher |
24 James |
26 Koulibaly |
27 D. Fofana |
28 Azpilicueta |
29 Havertz |
30 Chukwuemeka |
31 Madueke |
32 Cucurella |
33 W. Fofana |
36 Slonina |
56 Hutchinson |
67 Hall |
  Santos |
Manageri Potter
Sormijatkoksen tekeminen päittäin.
**Sormijatkamista** käytetään sahatavaran jatkamisen sekä puusepänteollisuudessa esimerkiksi virheettömän sahatavaran valmistamiseen lyhyemmistä kappaleista. 

Sormijatkamiseen kehitettyjen linjojen pääosat:

* sahatavaran katkaisu
* sormien työstäminen tapahtuu pysty- tai vaakasuunnassa liikkuvalla jyrsinpäällä. On myös jyrsinpöytiä joissa kappaleita liikutetaan ja jyrsimet pysyvät paikoillaan.
* liiman levitys sormiin
* liitoksen puristus ja mahdollisesti liiman kovetus
* sahatavaran katkaisu

Sormijatkaminen tapahtuu jyrsinnän ja liimanlevityksen jälkeen, sahatavaramittainen raaka-aine liimataan yhteen puristamalla, ja valmis liimattu aihio katkaistaan tarvittavaan määräpituuteen vasta sen jälkeen. Liimauksessa käytetään yleensä polyuretaaniliimaa, joka on 1-komponenttinen läpikuultava liima. Rakennesahatavaran jatkamiseen käytetään fenoli-resorsinolihartsiliimaa, jolloin puristusolosuhteilla on vaikutusta sauman lujuuteen. Rakennetarkoituksiin käytettäessä valmistettava normien mukaan. Myös vaneria voidaan jatkaa sormiliitoksilla (yleensä vinoliitos).
**Hasan Abdal** (urduksi ‏حسَن ابدال‎, *Hasan Abdāl*) on pikkukaupunki Pakistanin Punjabin provinssissa. Paikka tunnetaan etenkin paikallisesta lähteestään, jolla on uskonnollista merkitystä sikheilleja muslimeille. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 63 218.

Maantiede
---------

"Lala Rukhin" hauta. Paikan sanotaan olevan Akbarin tyttären hauta.
Toinen 1500-luvulla rakennettu hauta.
Hasan Abdal sijaitsee Pakistanin Punjabin provinssissa Attockin piirikunnassa. Attockin kaupunki sijaitsee Hasan Abdalista noin 40 kilometriä länteen.

Historia
--------

Kädenjälkeä muistuttava painanne kivessä Hasan Abdalin lähteellä.
Hasan Abdal tunnetaan etenkin paikallisesta lähteestä, jolla on ollut pitkään uskonnollista merkitystä niin buddhalaisille, hindulaisille, muslimeille ja sikhiläisillekin. Paikan mainitsee jo kiinalainen buddhalainen matkailija Xuanzang 600-luvulla. Xuanxang viittaa käärmekuningas Elapatran vesialtaaseen. Myöhemmin paikka tunnettiin eri hallitsijoiden pysähdyspaikkana näiden matkatessa Kashmiriin. Paikalla on myös Suurmogulien valtakunnanaikaisia raunioita, joista yhteen on viitattu Akbarin tyttären hautana. Todellisuudessa tästä ei ole kuitenkaan varmuutta.

Hasan Abdalin lähteellä on kivi, jossa on kädenjäljen mukainen painauma. Painauma on eri uskonnoissa selitetty hieman eri tavoin. Lähde pulppuaa pinnalle kiven alta. Muslimit kutsuvat lähdettä nimellä Baba Walin lähde. Nimi Baba Wali on ilmeisesti viittaus ilmeisesti Kandaharista lähtöisin olevaan pyhimykseen nimeltä Hasan Abdal, joka saapui paikalle Timur Lenkin mukana. Lähde liittyy myös sikhiläiseen tarinaan. Sikhiläisessä versiossa kädenjälki on guru Nanakin, joka pysäytti kukkulalta alas vierineen kiven kädellään. Tarina tosin lienee myöhempää keksintöä Randžit Singhin valtakauden ajoilta. Paikalle perustettiin joka tapauksessa Panja Sahibibin gurdwara.

Väestö
------

Hasan Abdalin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 63 218. Vuoden 1998 vastaavassa laskennassa asukasluku oli 37 976.

Lähteet
-------

1. 1 2  Urban localities by population size and their population by sex, annual growth rate and household size (pdf) Pakistan Bureau of Statistics.  Arkistoitu 18.11.2021. Viitattu 28.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  B. Lewis, V.L. Ménage, Ch. Pellat, J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam, Volume III (H-Iram)*, s. 245. E. J. Brill, 1986. ISBN 90 04 08118 6. (englanniksi)
3. ↑  W. H. McLeod: *Historical Dictionary of Sikhism*, s. 237. 2. painos. The Scarecrow Press, 2005. ISBN 0-8108-5088-5. (englanniksi)
**Sormikaktus** (*Leuchtenbergia principis*) on omaan sukuunsa kuuluva meksikolainen kaktuskasvilaji. Se on nimetty Leuchtenbergin herttuan ja Napoleon Bonaparten lapsipuolen Eugène Beauharnaisin mukaan. Sen ulkonäköä kuvaa hyvin englanninkielinen nimi agave cactus, sillä sen sormimaiset ulokkeet tuovat mieleen agaaven. Lähin sukulainen on rautakaktusten (*Ferocactus*) suku.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Sormikaktus on yksivartinen, satunnaisesti mätästävä, matalakasvuinen, enintään tavallisesti 35 cm, satunnaisesti jopa 70 cm korkeaksi kasvava kaktus. Sen juuristo on laaja ja mehevä, varsi pallomainen tai lyhyen lieriömäinen ja vahvasti nystyinen. Nystyt ovat pitkiä, hieman lehtimäisiä, poikkileikkaukseltaan kolmiomaisia, 10–12 cm pitkiä, ja kunkin päässä on areoli. Siihen kiinnittyy joukko litistyneitä, taipuisia, paperimaisia, kellertäviä ja jopa 15 cm pitkiä piikkejä. Kukat kehittyvät areolin sisäreunaan, ovat auki päivällä ja kestävät usein monta päivää. Muodoltaan ne ovat suppilomaisia, väriltään keltaisia, läpimitaltaan 5–6 cm. Kukka tuoksuu, ja sen pohjus on suomuinen emin vartalon ympäriltä. Hedelmä on munamainen tai pitkänomainen, kypsänä kuiva ja enintään kolme cm pitkä; kuihtuneet kehälehdet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat leveän soikeita, mustia tai ruskeita.

Levinneisyys
------------

Sormikaktus kasvaa Meksikon pohjois- ja keskiosan aavikolla Coahuilan, San Luis Potosín, Guanajuaton, Zacatecasin ja Hidalgon alueella.

Elinympäristö
-------------

Sormikaktus kasvaa kalkkikivisellä maaperällä Chihuahuan aavikolla.

Käyttö
------

Sormikaktus on ollut suosittu viljelyssä erikoisen ulkonäkönsä ja kestävyytensä vuoksi sekä helposti kukkivana. Sen viljely koristekasviksi alkoi Euroopassa jo vuonna 1846, mutta alkuinnostuksen jälkeen miltei lopahti. 1900-luvun alussa sen suosio taas lisääntyi, mutta kovin usein sitä ei ainakaan Suomessa ole kaupan.

* Leuchtenbergia principis*Leuchtenbergia principis*
* kukkiakukkia
* HedelmääHedelmää
* HedelmääHedelmää
* SiemenetSiemenet

Lähteet
-------

* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.
* Kasvien suomenkieliset nimet.

### Viitteet

1. ↑  Fitz Maurice, B & Fitz Maurice, W.A.: *Leuchtenbergia principis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2016.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Anderson 2001:395
3. ↑  Anderson 2001:395s
4. 1 2  Anderson 2001:396
5. ↑  Anderson 2001:395 ja oma havainto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sormikaktus** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133994
* Wikispecies: Leuchtenbergia principis
* CoL: 6Q3NH
* EoL: 5191676
* EPPO: LHBPR
* GBIF: 3941512
* GRIN: 319209
* iNaturalist: 186122
* IPNI: 133853-1
* ITIS: 907388
* IUCN: 152572
* NCBI: 130135
* Open Tree of Life: 1076913
* PalDat: Leuchtenbergia\_principis
* Plant List: tro-5107415
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:133853-1
* Species+: 25969
* Tropicos: 5107415
* WFO: wfo-0001289425

 |

 |
Kaunis turhuus, Mika Waltarin runoja CD, Antero Prihan orkesteri, solistinaan Harri Saksala.
**Kaunis turhuus** on Antero Prihan säveltämä laulusarja Harri Saksalalle ja Antero Prihan orkesterille. Tekstit ovat Mika Waltarin runoja eri vuosikymmeniltä. Musiikki liikkuu tangon ja jazzin eri tyyleissä. Laulusarja on julkaisu CD-levynä vuonna 2009.

> »Kun kirjailijan ura alkoi kangastella mielessäni, luulin itseäni oikeastaan runoilijaksi. Tähän vaikutti osaltaan se, että nuorten runoilijain – siis ensimmäisten tulenkantajien - piiri johon ́jouduin ́koostui juuri runoilijoista, ja runous oli se elämän vesi joka merkitsi heille eniten.» 
> 
> 

Waltari huomasi pian kuumien nuoruusrunojen saaman kritiikin ja oman kehityksensä kautta olevansa enemmän prosaisti. Hän kirjoitti kuitenkin koko elämänsä ajan runoja itselleen pöytälaatikkoon säilyttääkseen tunteita ja muistoja elämänsä vaiheista. 

Runot on julkaistu kokoelmassa *Mikan runoja ja muistiinpanoja 1925–1978*, ja säveltäjä Antero Priha on säveltänyt ne tätä levyprojektia varten. 

CD:llä olevat Waltarin runot ovat eri vuosilta:

* vuodelta 1926: Inspiraatio, Chanson Monotone, Runo pienille sisarille, Laulu sydämelleni, Tumma jumala ja Koulu. Vuodelta
* Vuodelta 1938 Intohimo, 1944-46 Viimeinen kevätyö, Vanhaan tyyliin, Rakastunut kivenhakkaaja, Kenraali kuolee aamunkoitteessa, Elämän lokakuussa, Täysikuu.
* Angelus Silesiuksen Taivaan matkamies on Mika Waltarin käännös vuodelta 1978.

Yhtye
-----

Julkaistu lokakuussa 2009 Rosebud Oy;lle / Hannu Paloviita

* Harri Saksala, laulu
* Antero Priha, trumpetti
* Anne-Mari Kanniainen, harmonikka
* Antti Heerman, viulu
* Ulf Krokfors, basso
* Markku Ounaskari, rummut
* Antero Priha, säveltäjä
* Mika Waltari, sanoittaja
* Risto Hemmi, äänitys, miksaus 2009
* Henrik Otto Donner, tuottaja

Lähteet
-------

1. ↑
**Hasan Ferit Alnar** (11. maaliskuuta 1906 – 27. heinäkuuta 1978) oli turkkilainen säveltäjä ja kapellimestari.

Alnar aloitti säveltämisen 16-vuotiaana. Hän opiskeli harmoniaa ja turkkilaista musiikkia Hüseyin Sadettin Arelin johdolla. Wienissä hän suoritti opintoja Joseph Marxin johdolla, ja sieltä hän sai diplominsa orkesterinjohdossa ja sävellyksessä. 1920-luvulla Alnar loi teoksia muun muassa saz semai - ja taqsim-tyylilajeissa. 1930-luvun alusta asti hänen tuotantoonsa kuuluu paljon länsimaistyylisiä teoksia, joiden pohjana on käytetty turkkilaisia makameita. Alnarin teoksia ovat muiden muassa konsertot sellolle (1943) ja kanunille (1951). Kanun oli soitin, johon Alnar oli syventynyt jo varhain.

Alnarilla oli useita kapellimestaritehtäviä Istanbulissa ja Ankarassa. Hän opetti myös konservatorioissa molemmissa kaupungeissa ja työskenteli jonkin aikaa Carl Ebertin avustajana Turkin valtionoopperassa ja -baletissa. Yhdessä Necil Kazım Aksesin, Ulvi Cemal Erkinin, Cemal Reşit Reyn ja Ahmed Adnan Saygunin kanssa hän muodosti Turkin viisikoksi kutsutun säveltäjäryhmän.

Lähteet
-------

1. ↑  Hasan Ferit Alnar Universal Edition
2. 1 2 3 4  Hasan Ferid Alnar Naxos
3. 1 2  HASAN FERİT ALNAR Turkish Music Portal
4. ↑  Contemporary Turkish Composers - Turkish Five ScienceDirect


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Vadstenan linnaa.
**Vadstenan linna** on Ruotsissa, Itä-Götanmaan maakunnassa, Vadstenan kunnassa sijaitseva linna. Se on peräisin 1500-luvulta edustaen renessanssi-tyylisuuntaa. Nykyisin linnassa toimii esimerkiksi alueellinen arkisto ja museo.

Linnan rakennutti alun perin kuningas Kustaa Vaasa vuoden 1545 tienoilla linnoitukseksi suojelemaan Tukholmaa tanskalaisilta ja smålandilaisilta. Suunnitelmia kuitenkin muutettiin ja rakennuksesta tuli renessanssipalatsi Ruotsin prinssille ja Itä-Götanmaan herttualle Magnus Vaasalle, Kustaa Vaasan pojalle. Siksi rakennus valmistui kokonaan vasta vuonna 1620. Magnuksen vanhempi veli, kuningas Juhana III, rakennutti linnaan kolmannen kerroksen. 

1710-luvulta lähtien Ruotsin kuninkaallinen perhe ei enää majoittunut linnassa. Viimeinen siellä majoittunut kuninkaallinen oli prinsessa Ulriika Eleonoora vuonna 1716.

Rakennus on yksi Ruotsin parhaiten säilyneistä renessanssilinnoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nationalmuseum: Vadstena slott (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Viitattu 8.8.2015.


CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vadstenan linna**.
**Kaunis Sadie** (engl. *Sadie McKee*) on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford nimiroolissa, Gene Raymond, Franchot Tone ja Edward Arnold. *Kaunis Sadie* kertoo nuoresta naisesta Sadie McKeestä (Crawford), joka tulee työväenluokasta. Sadie kärsii kolmen parisuhteen ajan matkallaan kohti menestystä.

*Kaunis Sadie* perustuu Viña Delmarin tarinaan *Pretty Sadie McKee*, jonka pohjalta John Meehan sovitti käsikirjoituksen. Lawrence Weingarten toimi elokuvan tuottajana. Tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Sadie McKee Brennan
  |
|  Gene Raymond  | … |  Tommy Wallace
  |
|  Franchot Tone  | … |  Michael "Mike" Alderson
  |
|  Edward Arnold  | … |  Jack Brennan
  |
|  Esther Ralston  | … |  Dolly Merrick
  |
|  Earl Oxford  | … |  Stooge
  |
|  Jean Dixon  | … |  Opal
  |
|  Leo G. Carroll  | … |  Brennanin hovimestari "Finnegan" Phelps
  |
|  Akim Tamiroff  | … |  Riccori
  |
|  Zelda Sears  | … |  Rouva Craney
  |
|  Helen Ware  | … |  Rouva McKee
  |
|  Gene Austin  | … |  Viihdyttäjä pianossa
  |
|  Candy Candido  | … |  Viihdyttäjä bassossa
  |
|  Otto Heimel  | … |  Viihdyttäjä kitarassa
  |

Tuotanto
--------

*Kauniin Sadien* kuvaukset alkoivat 12. helmikuuta 1934. Elokuvaa kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 612 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 7. huhtikuuta 1934. *Kaunis Sadie* oli siihen aikaan poikkeuksellisen kallis MGM-tuotanto.

*Kaunis Sadie* on Leo G. Carrollin ensimmäinen elokuva. *Kaunis Sadie* on yksi ensimmäisistä elokuvista, joka käsittelee alkoholismia vakavana ongelmana eikä koomisena lisäkkeenä.

Laulu "All I Do Is Dream of You" kirjoitettiin elokuvaa varten Gene Raymondin laulettavaksi. Myöhemmin kappaletta käytettiin Debbie Reynoldsille *Laulavat sadepisarat* -elokuvaan (1952).

Julkaisu ja vastaanotto
-----------------------

*Kaunis Sadie* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. toukokuuta vuonna 1934 ja Suomessa 11. marraskuuta 1934. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 838 000 dollaria ja ulkomailla 464 000 dollaria; yhteensä elokuva tuotti 1 302 000 dollaria. Elokuva menestyi näin ollen kohtuullisesti muihin Crawfordin sen ajan elokuviin verrattuna. *The Hollywood Reporter* kehui Crawfordin roolisuoritusta.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Elokuvaa käytettiin jännityselokuvassa *Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?* (1962), jossa Blanche Hudson (Joan Crawford) katselee vanhaa klassikkoelokuvaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Sadie McKee (1934) *imdb.com*. IMDB.com. Viitattu 28.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2  SADIE MCKEE (1934) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 28.3.2013. (englanniksi)
3. ↑  Sadie McKee (1934) *allmovie.com*. Allmovie.com. Viitattu 28.3.2013. (englanniksi)
4. ↑  Sadie McKee (1934) *elonet.fi*. Elonet.fi. Viitattu 28.3.2013. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Kaunis Sadie* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kaunis Sadie* Elonetissä.
* *Kaunis Sadie* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Kaunis Sadie* TCM Movie Databasessa (englanniksi)