recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Christoph "Sumi" Sumann** (s. 19. tammikuuta 1976 Judenburg, Itävalta) on itävaltalainen entinen ampumahiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 2000-2001 kevääseen 2014 asti.

MM-kilpailut
------------

Sumann sijoittui Hanti-Mansijskin MM-kisoissa 2003 kahdeksanneksi sprintissä sekä kymmenenneksi normaalimatkalla ja takaa-ajossa. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2005 hän hiihti ankkuriosuuden Itävallan pronssijoukkueessa, jossa hänen lisäkseen kilpailivat Daniel Mesotitsch, Friedrich Pinter ja Wolfgang Rottmann. Joukkue hävisi Norjan kultakvartetille 43,3 sekuntia käytettyään neljä varapatruunaa. Norja puolestaan käytti seitsemän varapatruunaa. Hopeajoukkue Venäjä käytti viisi varapatruunaa - hävisi Norjalle tasan 26 sekuntia.

Olympialaiset
-------------

Sumann sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 yhdeksänneksi yhteislähdössä ja seitsemänneksi takaa-ajossa. Anterselvan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui niin ikään seitsemänneksi yhteislähtökilpailussa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti yhteislähtökilpailussa hopeaa 8,9 sekuntia Dominik Landertingerille hävinneenä. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Itävallan saadessa Norjan jälkeen hopeaa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Sumann saavutti hopeaa takaa-ajossa ja viestissä. Yhteislähtökilpailussa hän oli neljäs ja normaalimatkalla kahdeksas. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia normaalimatkalla. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Itävallan viestijoukkueessa.

Maailmancup
-----------

Maailmancupissa Sumann on voittanut kuusi osakilpailua: Brezno-Osbrlien sprintin kaudella 2001–2002, Pokljukan takaa-ajon ja yhteislähdön kaudella 2006–2007, Oberhofin yhteislähdön kaudella 2008–2009, Pokljukan normaalimatkan kaudella 2009–2010 ja Hanty-Mansijskin takaa-ajokilpailun kaudella 2012–2013. Lisäksi hän sijoittui kaudella 2006–2007 kolmanneksi Ruhpoldingin yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2008–2009 hän oli kolmas Vancouverin sprinttikilpailussa sekä Hanti-Mansijskin sprintissä ja takaa-ajossa. Kaudella 2009–2010 hän oli toinen Oslon yhteislähdössä sekä kolmas Östersundin normaalimatkan kilpailussa ja Oslon pikakilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui kolmanneksi Östersundin pikakilpailussa. Cupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut yhdeksänneksi kaudella 2006–2007, kuudenneksi 2008–2009, toiseksi kaudella 2009–2010 ja kahdeksanneksi 2010–2011.

Sumann lopetti uransa kauden 2013-2014 päätteeksi.

Lähteet
-------

* Christoph Sumann Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  OLYMPIC WINTER GAMES - Sochi (RUS) IBU. Viitattu 25.2.2014. (englanniksi)
2. ↑  Bergerillä ylimääräisiä paineita *yle.fi*. Viitattu 6.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Terry Zwigoff
**Terry Zwigoff** (s. 18. maaliskuuta 1949 Appleton, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä, joka tunnetaan varsinkin elokuvistaan *Crumb* (1994), joka käsittelee underground-sarjakuvataiteilija Robert Crumbin elämää, ja *Ghost World* (2001), joka on elokuvasovitus Daniel Clowesin samannimisestä sarjakuvasta. *Crumbista* hän voitti palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla ja oli ehdolla parhaan käsikirjoittajan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta *Ghost World*.

Zwigoff alkoi työskennellä sarjakuvien parissa 1970-luvulla, kun hän muutti San Franciscoon ja tapasi Robert Crumbin. Heitä molempia yhdisti heidän kiinnostuksensa juurimusiikkiin. Zwigoff opetteli soittamaan selloa ja mandoliinia ja liittyi Crumbin kielisoitinryhmään R. Crumb and his Cheap Suit Serenadersiin. Nykyään hän soittaa sanfranciscolaisessa instrumentaaliyhtyeessä The Excitement Boys.

Ohjaukset
---------

* *Louie Bluie* (1985)
* *Crumb* (1994)
* *Ghost World* (2001)
* *Paha pukki* (2003)
* *Art School Confidential* (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  The Cheap Suit Serenaders
2. ↑  Aahceleb.com

Aiheesta muualla
----------------

* Terry Zwigoff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jesse Espo** (s. 5. syyskuuta 1995 Kotka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoessa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura
---

Espo on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä B-nuorten I-divisioonan karsinnoissa tehoilla 8+8=16. Kesken kauden 2012–2013 Espo siirtyi Titaaneista KooKoohon. Kaudella 2013–2014 hän debytoi miesten peleissä pelattuaan KooKoo-65:n joukkueessa yhden II-divisioonan karsintasarjan ottelun. Kesällä 2014 Espo haki try-outin kautta pelipaikkaa sekä Helsingin IFK:n että Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuorista. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 HPK:hon, jossa Espo voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.

Kaudeksi 2015–2016 Espo palasi KooKoohon, kun seuran A-juniorijoukkue oli nostettu edustusjoukkueen SM-liiganousun myötä A-nuorten SM-liigaan. Hän nousi KooKoon A-nuorten varakapteeniksi ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 9+14=23.

Elokuussa 2016 Espo teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi liigajoukkueessa harjoituskaudella kuusi ottelua. SM-liigadebyyttinsä Espo teki kuitenkin 18. marraskuuta 2016 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin KooKoon 13. hyökkääjäksi ja Espo sai ottelussa jääaikaa 27 sekuntia. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2017–2018 Espo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoen riveihin.

Muuta
-----

Espon isoveli Jere pelaa Jessen joukkuetoverina JHT Kalajoessa.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2016–2017 | KooKoo | SM-liiga | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 | – | – | – | – | – |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Jesse Espo The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Jesse Espo *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Jesse Espo *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2  Espo: "Viime kautta sitoutuneempi ryhmä kasassa"  7.10.2016. KooKoo Hockey Oy. Viitattu 19.11.2016.
3. ↑  Ottelutilastot *liiga.fi*.  18.11.2016. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 19.11.2016.
4. ↑  JHT Kalajoki | Facebook
**Nestor Niemelä** (12. syyskuuta 1862 Punkalaidun – 23. toukokuuta 1889 Punkalaidun) oli suomalainen kirjailija. Niemelä julkaisi teoksia myös nimimerkillä *N. Niemelä*.

Niemelä oli kotoisin Punkalaitumen Koskioisten kylässä sijainneesta Heinämäen torpasta.

Niemelä ei saanut mitään kouluoppia mutta hän kartutti tietojaan itseopiskelun avulla ja harjoitteli myös kirjoittamista. Hänellä oli aikaa kirjallisille harrastuksille koska hän ei heikon terveytensä takia kyennyt maatöihin. Esikoisteos *Mäkelän veljekset* ilmestyi 1887 ja viimeksi häneltä ilmestyi kertomus *Luisulan lapset* kansankirjailijoiden novellikokoelmassa *Syvistä riveistä*. Viimeiset neljä vuotta elämästään Niemelä sairasti keuhkotautia ja hän kuoli 26-vuotiaana veljensä omistamassa torpassa.

Teoksia
-------

* *Mäkelän veljekset : kuvaus Hämeestä*. WSOY 1887
* *Takamaan torpparit*. WSOY 1889
* *Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma*. WSOY 1890 (sisältää Niemelän novellin *Luisulan lapset*)

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Uutinen Niemelän kuolemasta, Aamulehti no 63 28.05.1889
* Punkalaitumen kylät : Koskioinen : Kylän historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)

1. 1 2  Kuollut, Uusi Suometar, 26.05.1889, nro 122, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia Nestor Niemelän e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
* Project Gutenberg: Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Ray Loriga
**Ray Loriga** (s. 5. maaliskuuta 1967, Madrid), oikealta nimeltään **Jorge Loriga Torrenova**, on
espanjalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja.

Loriga aloitti ohjaajan uransa omaan romaaniinsa *Caídos del cielo* perustuvalla elokuvalla *La pistola del hermano* 1997. Hän oli myös mukana käsikirjoittamassa Pedro Almodóvarin elokuvaa *Lihan värinä* (1997).

*Kameleontissa* (1993) nuori mies lukitsee itsensä huoneeseen elääkseen musiikin maailmassa. Hän yrittää löytää jotain, mikä tekisi elämästä elämisen arvoista: piristeitä, rokkia ja unelmia. *Kirkkaalta taivaalta* -romaanin (1995) kertojana on poika, jonka ihailema isoveli löytää pistoolin, ampuu tavaratalon vartijan ja lähtee pakomatkalle. 

*Tokio ei välitä meistä enää* -romaania (1999) on luonnehdittu kyberpunkin ja nouveau roman -suunnan sekoitukseksi. Se on lähitulevaisuuteen sijoittuva tarina laillistetun huumeyhtiön edustajasta, jonka myymä aine auttaa unohtamaan muistot. Teos sai vuonna 2003 Tähtivaeltaja-palkinnon vuoden parhaasta scifi-kirjasta. *Mies joka keksi Manhattanin* (2004) koostuu erilaisista elämäntarinoista, jotka limittyvät paikassa ja ajassa.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Kirkkaalta taivaalta* (Tammi, 1997)
* *Tokio ei välitä meistä enää*. (Tokio ya no nos quiere, 1999.) Suomennos: Päivi Paappanen. Like scifi. Like, 2002. ISBN 952-471-027-7.
* *Kameleontti* (Like, 2003)
* *Mies joka keksi Manhattanin* (Like, 2007)

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjasampo Viitattu 21.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Ray Loriga Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Toni Jerrman: Jokainen päivä on vain uusi eilinen. Helsingin sanomat 25.9.2002.
* Ulla Kytönen: Ajattelen sinua koko ajan. Kiiltomato.net 17.2.2003.
* Tähtivaeltaja-palkinto 2002 (Arkistoitu – Internet Archive).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Väinö Severi Poutiainen**, kirjailijanimi **Matti Carelius** (30. tammikuuta 1911 Sortavala – 4. joulukuuta 1988 Thunder Bay, Ontario, Kanada) oli kanadansuomalainen majuri, insinööri ja kielitieteen harrastaja.

Poutiaisen vanhemmat olivat kauppias Antti Poutianen (1851–1916) ja kirjanpitäjä Aina Hedvig Emilia Poutianen o. s. Simelius (1871–1953). Poutiainen muutti Kanadaan ja hän palveli Kanadan armeijassa hiihtojoukkojen kouluttajana yleten majuriksi. Myöhemmin hän työskenteli tienrakennusinsinöörinä.

Poutiainen julkaisi vuonna 1972 Kanadassa kirjailijanimellä *Matti Carelius* teoksen *Tosi* jossa hän väitti muinaisten etruskien kielen olleen suomen kielelle sukua. Poutiaisen etruskin kieltä käsittelevät muistiinpanot ovat Suomalais-Ugrilaisen Seuran tutkimusarkistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  MyHeritage : Majuri, insinööri Väinö Severi Poutiainen (Googlen välimuistitallenne)
2. 1 2  Geni.com : Väinö Severi Poutiainen
3. ↑  Inkeri Koskinen : *Villi Suomen historia: Välimeren Väinämöisestä Äijäkupittaan pyramideihin*, luku Aspalaisia ajattelijoita (Google-kirjat linkki)
4. ↑  Arkistojen portti : Mikä on Suomalais-Ugrilainen Seura
**Abu Usamah Khalifah At-Thanabi**  (s. 4. maaliskuuta 1964) on Green Lane Masjidin (moskeija Birminghamissa, Britanniassa) imaami. Hän edustaa wahhabismi-suuntausta.

Lapsuus ja nuoruus
------------------

Abu Usamah Khalifah At-Thanabi syntyi Patersonissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa viisilapsisen perheen nuorimpana. Hän eli lapsuutensa Patersonin vaikeissa oloissa, kunnes perhe muutti Passaicin asuinalueelle.

Hän kääntyi muslimiksi vuonna 1986 ja aloitti opinnot Medinan yliopistossa kuten useat muutkin uudet ja innokkaat käännynnäiset.

Hän suoritti opintonsa menestyksellisesti ja opiskeli arabian kieltä. Hän vaihtoi ei-muslimin nimensä hänen paremmin tunnettuun nimeensä kääntymisen jälkeen. Hänet tunnettiin aluksi nimellä Abdur Rahman Khalifah, mutta hänen ensimmäisen lapsensa syntymän jälkeen hän otti nimen Abu Usamah (Usamahin isä) ja lisäsi sukunimekseen At-Thanabi, joka viittaa imaami Ad-Dhanabiin. At-Thanabi tarkoittaa "kullasta tehtyä".

Ura
---

Valmistumisen jälkeen Abu Usamah matkusti Sh Ibn Uthaymeen kanssa ja opetti Britanniassa ennen paluutaan Yhdysvaltoihin vuonna 1996. Silloin hän pyrki ensimmäistä kertaa imaamiksi. Paikkana oli Orlando, Florida. Hän lähti sieltä vuonna 1999 ollakseen imaami nopeasti kasvavassa salafee-yhteisössä Philadelphian Germantownissa, Pennsylvaniassa.

Hän lähti Philadelphiasta vuonna 2001. Hän käväisi Clevelandissa, Ohiossa, ja päätti imaamin työnsä Yhdysvalloissa olemalla imaami Islamic Center of Peoriassa Illinoissa. Myöhemmin hän muutti Isoon-Britanniaan ja sai imaamin paikan Green Lane Majidista Birminghamista.

Kannanotot
----------

Tammikuussa 2007 Abu Usamah tallentui salaa Channel 4:n dokumenttiin, kun hän saarnasi moskeijassa. Dokumentissa paljastettiin, kuinka useissa moskeijoissa saarnattiin vihaan vääräuskoisia vastaan.

Kommenttien joukossa olivat muun muassa, että *"kukaan ei rakasta kuffaaria (ei-muslimia), yksikään täällä ei rakasta kuffaaria. Kaikki vihaavat kuffaaria."*

*"Allah on luonut naisen, vaikka hänellä olisi loppututkinto, arvottomammaksi. Hänen älynsä on epätäydellistä, arvottomampaa. Hän voi kärsiä hormoneista, jotka tekevät hänestä tunteellisen. Kaksi naistodistajaa vastaa yhtä miestodistajaa."*

Abu Usamah ei sano hyväksyvänsä Osama bin Ladenin keinoja, mutta kehottaa muslimeja jihadiin: *"He taistelevat Allahin puolesta. Rohkaisen teitä olemaan heidän joukossan, aloittamaan itsenne sivistämisen sitä aikaa varten, joka on nopeasti tulossa. Silloin pöytä käännetään ympäri ja muslimit ovat asemassa, jossa heillä on ylivoima."*

*"Ja kun se tapahtuu, ihmisiä ei kuole - ilman syytä."* [1]

Abu Usamah väittää videoidussa vastauksessaan, että dokumentissa näytetyt kommentit "oli irrotettu asiayhteydestään".

Lähteet
-------

1. ↑   1
*Tämä artikkeli kertoo kanadalaisesta jääkiekkoilijasta. Stuart Barnes on myös englantilainen rugbypelaaja.*

**Stuart "Stu" Barnes** (s. 25. joulukuuta 1970 Spruce Grove, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija.

Barnes oli juniori-ikäisenä sensaatio. Hän keräsi huomiota jo 10-vuotiaana. Myöhemmin WHL-juniorisarjassa hän teki 386 pistettä kolmen kauden aikana New Westminster Bruinsin ja Tri-City Americansin joukkueissa. Keväällä 1988 Barnes valittiin WHL:n vuoden tulokkaaksi ja seuraavana vuonna koko sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Winnipeg Jets varasi Barnesin NHL:ään varaustilaisuudessa 1989. Seuraavalla kaudella hän teki WHL-uransa pisteet: 52 maalia ja 92 maalisyöttöä 63 ottelussa.

Barnesin NHL-uransa alkoi kaudella 1991–1992 Winnipeg Jetsissä. Barnes pelasi Winnipegissä runsaat kaksi kautta, joskin vietti osan ajasta myös AHL-liigassa pelanneessa farmiseurassa Moncton Hawksissa. Barnes joutui puolustavaan rooliin, eikä pystynyt keräämään juniorisarjojen pistemääriä enää NHL:ssä. Kesken kauden 1993–1994 Winnipeg kauppasi Barnesin Florida Panthersiin vaihdossa Randy Gilheniin. Barnes pelasi Floridassa neljällä kaudella, ja kesken kauden 1996–1997 Pittsburgh Penguins hankki Barnesin vaihdossa Jason Woolleyhyn ja Chris Wellsiin.

Pittsburghissa Barnes pelasi kaudella 1997–1998 uransa parhaan kauden pisteiden valossa, kun hän pääsi pelaamaan Pittsburghin ykkösketjuun Mario Lemieux'n ja Jaromír Jágrin rinnalle. Barnes teki 78 ottelussa 30 maalia ja 65 pistettä. Seuraavalla kaudella siirto vei Barnesin Buffalo Sabresiin vaihdossa Matthew Barnabyhyn. Hän toimi vuosina 2001–2003 Buffalon kapteenina.

Barnes pelasi Buffalossa kevääseen 2003 saakka, jolloin hänet kaupattiin Dallas Starsiin Michael Ryaniin ja toisen kierroksen varausoikeuteen. Dallasissa Barnes teki kaudella 2003–2004 NHL-uransa 500. pisteensä. Barnes pelasi uransa 1000:nnen NHL:n runkosarjaottelun maaliskuussa 2006. Dallasissa Barnes pelasi kevääseen 2008 saakka, jolloin hän ilmoitti lopettavansa uransa. Barnes pelasi NHL-uransa aikana 1 136 runkosarja- ja 116 pudotuspeliottelua. Pisteitä hänelle kertyi runkosarjassa yhteensä 597.

Barnes siirtyi pelaajauransa jälkeen Dallasin apulaisvalmentajaksi, kun hän teki ennen kauden 2008–2009 kahden vuoden sopimuksen joukkueen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stu Douglas Barnes *Legends of Hockey*. Hockey Hall of Fame and Museum. Viitattu 16. huhtikuuta 2009. (englanniksi)
2. ↑  Sabres name Craig Rivet captain *WKBW.com*.  8. lokakuuta 2008. Buffalo:  WKBW-TV7.  Arkistoitu 19.11.2008. Viitattu 16. huhtikuuta 2009. (englanniksi)
3. ↑  Heika, Mike: Iowa a star in Stars' big production *DallasNews.com*.  30. marraskuuta 2006. The Dallas Morning News. Viitattu 16. huhtikuuta 2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Barnes retires, joins Stars coaching staff *TSN.ca*.  28. syyskuuta 2008. Viitattu 16. huhtikuuta 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Stu Barnes The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Maria Szymanowska
**Maria Szymanowska** (alk. **Marianna Agata Wołowska**; 14. joulukuuta 1789 Varsova Puola – 25. heinäkuuta 1831 Pietari, Venäjä) oli puolalainen säveltäjä ja ensimmäisiä ammattimaisia virtuoosipianisteja 1800-luvulla. Hän oli taustaltaan juutalainen. Szymanowska kiersi laajasti esiintymässä Euroopassa, etenkin 1820-luvulla, ennen kuin asettui pysyvästi Pietariin. Siellä hän sävelsi hoville, piti konsertteja, opetti musiikkia ja piti vaikutusvaltaista salonkia. Hän kuoli koleraan.

Szymanowska sävelsi pianokappaleita, lauluja ja muita pieniä kamariteoksia sekä ensimmäiset puolalaiset etydit ja nokturnit pianolle. Hänen tyyliään on luonnehdittu sanoin Chopinia edeltävän ajan *stile brillant*. Hänen sävellystensä määrä on noin sata, mutta orkesteriteoksia hänen ei tiedetä säveltäneen.

Szymanowskan tytär oli Celina Szymanowska, jonka puoliso oli puolalainen romantiikkaa edustava runoilija Adam Mickiewicz.

Lähteet
-------

* Elämäkerta ja bibliografia, Puolan musiikin keskus (Maja Trochimczyk) (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Maria Szymanowska — A Modern Reveal: Songs and Stories of Women Composers *A Modern Reveal*. Viitattu 21.3.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Frederick William "Fred" Schule** (27. syyskuuta 1879 – 4. syyskuuta, 1962) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, 110 metrin aitajuoksun olympiavoittaja St. Louisissa 1904.

Schule syntyi Fairfieldissä, Ohiossa ja opiskeli Michiganin yliopistossa. Hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden 120 metrin aidoissa 1903.

Mestaruudestaan huolimatta Schule ei ollut ennakkosuosikki olympialaisissa. Etukäteen parhaina pidettiin vuosien 1903 ja 1904 yliopistomestari Edwin Clappia, joka ei kuitenkaan ilmestynyt paikalle alkueriin, ja Thaddeus Schideleriä, joka oli juossut vain kuukautta ennen olympialaisia 15,0, Alvin Kraenzleinin epävirallista maailmanennätystä 15,2 paremmin. Aika oli epävirallinen, koska se oli otettu vain kahdella kellolla. Olympialaisissa Schule voitti alkueränsä helposti ja voitti finaalissa Schidelerin kahdella metrillä ajalla 16,0. Schule kilpaili myös 200 metrin aitajuoksussa sijoittuen viidenneksi.

Frederick Schule kuoli 82-vuotiaana Poughkeepsiessä, New Yorkin osavaltiossa, jonne hän oli muuttanut kaksi vuotta aiemmin saman osavaltion De Ruyterista.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 12. Otava, 1970.

Miesten 110 metrin aitajuoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Thomas Curtis |
1900: Alvin Kraenzlein |
1904: Frederick Schule |
1908: Forrest Smithson |
1912: Frederick Kelly |
1920: Earl Thomson |
1924: Daniel Kinsey |
1928: Sid Atkinson |
1932: George Saling |
1936: Forrest Towns |
1948: William Porter |
1952: Harrison Dillard |
1956: Lee Calhoun |
1960: Lee Calhoun |
1964: Hayes Jones |
1968: Willie Davenport |
1972: Rod Milburn  |
1976: Guy Drut |
1980: Thomas Munkelt |
1984: Roger Kingdom |
1988: Roger Kingdom |
1992: Mark McKoy |
1996: Allen Johnson |
2000: Anier García |
2004: Liu Xiang |
2008: Dayron Robles |
2012: Aries Merritt |
2016: Omar McLeod |
2020: Hansle Parchment |


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Sandy Casar** (s. 2. helmikuuta 1979 Mantes-la-Jolie, Yvelines) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi koko ammattilaisuransa 2000–2013 Française des Jeux / FDJ -tallissa. Casar on kilpaillut myös cyclocrossissa.

Casar sijoittui toiseksi vuoden 2002 Pariisi–Nizza-ajossa ja voitti nuorten kilpailun. Lisäksi hän oli paras Circuit Franco–Belgo -kilpailun neljännellä etapilla. Seuraavana vuonna Casar voitti Sveitsin ympäriajon neljännen osuuden ja tuli kolmanneksitoista Italian ympäriajossa. Vuoden 2004 Ranskan ympäriajossa Casar sijoittui kuudenneksitoista; lisäksi hän oli nuorten kilpailussa toinen ja viidennellä etapilla kolmas. Tour du Poitou Charentes de la Vienne -kilpailussa hän voitti toisen osuuden. Lisäksi hän oli toinen Route du Sud -etappikilpailussa.

Casar voitti vuonna 2005 Route du Sudin sekä sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 12. ja 19. osuudella. Seuraavana vuonna hän tuli kuudenneksi Italian ympäriajossa. Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Casar sijoittui kymmenennellä etapilla toiseksi Cédric Vasseurin jälkeen  ja voitti kilpailun 18. osuuden huolimatta koiran aiheuttamasta kolarista – hän oli loppukirissä paras neljän miehen kärkiryhmästä ennen Axel Merckxiä. 

Vuonna 2008 Casar sijoittui kuudenneksi Tour de Romandiessa. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui Alpeilla ajetulla 16. etapilla toiseksi Cyril Desselin jälkeen. Kokonaiskilpailussa hän oli neljästoista ja saman vuoden Espanjan ympäriajossa yhdeksästoista. Ranskan ympäriajossa 2009 hän sijoittui kahdeksannella ja 16:nnella etapilla toiseksi. Kokonaiskilpailussa hän oli kahdestoista. Baskimaan ympäriajossa 2010 hän oli kuudes. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti 9. etapin ja oli toinen 16. etapilla. Ranskan ympäriajossa 2011 hän sijoittui kolmanneksi yhdeksännellä ja 17:nnella etapilla. Italian ympäriajossa 2012 hän oli 12. etapilla toinen ja saman vuoden Ranskan ympäriajossa 14. etapilla kolmas.

Lähteet
-------

* Sandy Casar trap-friis.dk-tietokannassa (englanniksi)
* Sandy Casar cyclingarchives.com-tietokannassa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Sandy Casar *procyclingstats.com*. Viitattu 8.1.2014. (englanniksi)
2. ↑  Ympäriajon etappivoitto Ranskaan Yle 18.7.2007 Viitattu 27.7.2007
3. ↑   Casar voitti koirakolarista huolimatta Yle 27.7.2007 Viitattu 27.7.2007

Aiheesta muualla
----------------

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
**Francisco "Paco" Bru Sanz** (12. huhtikuuta 1885 Madrid, Madridin maakunta, Espanja – 10. kesäkuuta 1962 Málaga, Espanja) oli espanjalainen jalkapalloilija, erotuomari ja valmentaja.

Bru oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti urallaan Barcelonaa ja Espanyolia, ja pelasi joitain otteluita myös Katalonian maajoukkueessa. Barcelonassa hän voitti Espanjan cupin vuonna 1910 sekä neljä Katalonian-mestaruutta, ja Espanyolissa kaksi lisää. Pelaajauransa jälkeen Bru ryhtyi erotuomariksi ja tuomitsi muun muassa Espanjan cupin loppuottelun vuosina 1916 ja 1917.

Vuonna 1920 Brusta tuli Espanjan maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Hänen johdollaan Espanja sijoittui toiseksi vuoden 1920 kesäolympialaisissa. Vuonna 1930 Bru valmensi Guillermo Riveron kanssa Perun maajoukkuetta ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Ennen Espanjan sisällissotaa hän toimi Madridin valmentajana, ja luotsasi joukkueen Espanjan cupin voittajaksi vuosina 1934 ja 1936. Sisällissodan aikana Bru valmensi Gironaa tasavaltalaisten hallitsemilla alueilla pelatussa Lliga Mediterràniassa. Sisällissodan jälkeen hän palasi kahdeksi vuodeksi Madridiin ja valmensi myöhemmin myös Granadaa.

Saavutukset
-----------

**Pelaajana**

* Espanjan cup (1): 1910
* Katalonian-mestaruus (6): 1908–1909, 1909–1910, 1910–1911, 1911–1912, 1914–1915, 1915–1916

**Valmentajana**

* Olympiahopea (1): 1920
* Espanjan cup: 1934, 1936

Lähteet
-------

1. ↑  RSSSF: Spain – Cups 1910 (Luettu 28. heinäkuuta 2007)
2. ↑  RSSSF: Spain – Cup 1916 ja 1917 (Luettu 28. heinäkuuta 2007)
3. ↑  Fútbol en la Red: Paco Bru (Luettu 28. heinäkuuta 2007)
4. ↑  Peru FIFA.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 5.9.2015. (englanniksi)
5. ↑  Lara, Miguel Ángel: Bru, un seleccionador español en medio de una conspiración *Marca*. Unidad Editorial. Viitattu 5.9.2015. (espanjaksi)

Perun joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1930
1 Astengo
2 Cillóniz
3 de las Casas
4 Denegri
5 Fernández
6 Galindo
7 García
8 Góngora
9 Lavalle
10 Lores
11 Maquilón
12 Neyra
13 Pacheco
14 Pardon
15 Quintana
16 Rodríguez Nue
17 Sarmiento
18 Soria
19 Souza Ferreira
20 Valdivieso
21 Valle
22 Villanueva
Valmentaja Bru
**Eeva Marjatta Vuori** (o.s. **Jääskeläinen**; s. 8. kesäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen juristi, joka oli korkeimman oikeuden jäsen 1. maaliskuuta 2009 asti.

Työura
------

Vuori valmistui 1972 oikeustieteen lisensiaatiksi Turun yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän toimi siellä assistenttina 1967–1974 ja sitten Turun hovioikeuden esittelijänä vuoteen 1982.

Vuori toimi 1985–1994 Tampereen raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä ja käräjätuomarina. Hänet nimitettiin korkeimman oikeuden ylimääräiseksi oikeusneuvokseksi 1995. Vuoresta tuli korkeimman oikeuden vakinainen jäsen 1. maaliskuuta 1996.

Pimeää kauppahintaa koskenut rikosepäily
----------------------------------------

Eeva Vuori joutui julkisen keskustelun kohteeksi, kun häntä vuosina 1996–1997 epäiltiin talokauppaan liittyneestä veronkierrosta. 

Vuori oli yhdessä miehensä Ilkka Vuoren kanssa myynyt kesähuvilan Turun kaupunginjohtajalle Juhani Lepälle. Myöhemmin Vuori oli korkeimman oikeuden jäsenenä epäämässä valitusluvan myöntämistä Lepälle ns. Matintalo-kauppoihin liittyneessä rikosasiassa. Leppä vaati tuomion purkua pitäen Vuorta pimeästä kauppahinnasta johtuen esteellisenä häntä koskevassa asiassa.

Syyttäjä päätyi olemaan syyttämättä Eeva Vuorta verorikoksesta, koska katsoi, että Vuori ei ollut tietoinen pimeän kauppahinnan maksamisesta. Myöhemmin eduskunnan oikeusasiamies hänelle tehdyn kantelun johdosta päätyi siihen, ettei Vuoren voitu katsoa syyllistyneen virkarikokseen asiassa.

Tapaus herätti voimakasta lehdistökeskustelua korkeimman oikeuden jäsenten rooleista ja oikeuden menettelytavoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 1220. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
2. ↑  *Suomen Lakimiehet 2003*, s. 1255.
3. ↑  Virolainen, Jyrki: *Korkein oikeus kriisissä*, s. 40–117, 204–226. Pandecta Oy, 1997. ISBN 952-5147-05-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Eeva Vuoren Curriculum vitae. (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Josh Gonner** (s. 11. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Helsinki Seagullsia.

Pelaajaura
----------

Josh Gonner pelasi kaudet 2003–04 ja 2004–05 yliopistokoripalloa NCAA-sarjassa South Carolina Gamecocksin joukkueessa. Kauden 2006–07 hän pelasi Yhdysvalloissa ABA-liigaa Texas Tycoonsin joukkueessa. Suomeen Gonner tuli kaudeksi 2007–08 Korisliigaa pelaavaan Torpan Poikien joukkueeseen. Gonner pelasi runkosarjassa 39 ottelua, joissa pisteitä syntyi keskimäärin 18,2. Kaudella 2008–09 Gonner palkattiin UU-Korihaiden Korisliiga-joukkueeseen. Hän edusti seuraa kaksi kautta ja siirtyi kesällä 2010 Bulgarian liigassa pelanneeseen BC Balkan Botevgradiin. Gonner ei pelannut seurassa kuitenkaan koko kautta, vaan siirtyi joulukuussa 2010 Kouvoihin.

Muuta
-----

Josh Gonnerin veli Dainmon Gonner on myös koripalloilija. Hän pelasi Suomessa kauden 2006–07 Kauhajoen Karhun joukkueessa Koripallon I-divisioonaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Josh Gonner vahvistamaan Korihaita  24.10.2008. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 4.10.2010.
2. ↑  Josh Gonner arrived in Botevgrad  31.8.2010. Balkan League. Viitattu 4.10.2010. (englanniksi)
3. ↑  Gonner palaa Lehtosen valmennukseen  21.12.2010. Kouvot. Viitattu 21.12.2010. [vanhentunut linkki]
**Henri Malundama** (s. 8. kesäkuuta 1995 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa. Malundaman pelipaikka on vasen laitapuolustaja tai laitalinkki. Hänellä on sekä kamerunilaisia että kongolaisia sukujuuria.

Tampereella syntynyt Malundama edusti lähes koko junioriuransa TKT:tä. Vuonna 2010 hän kävi Valioliigassa tuolloin pelanneen Blackburn Roversin harjoitusleirillä. Vuonna 2013 Malundama siirtyi Kakkosessa pelanneeseen TPV:hen, jota hän ehti edustaa kahdeksan ottelun verran, ennen kuin Ykkösessä pelannut Ilves osti nuoren pelaajan. Malundama osui heti debyyttiottelussaan Ilveksen paidassa Tammelan stadionilla. Kaudella 2013 hän pelasi seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2014 otteluita kertyi jo 18, mutta maaleja ei tullut yhtään. Kaudeksi 2015 Ilves nousi Veikkausliigaan, mutta Ilves vuokrasi hänet Kakkosessa pelanneen AC Kajaanin riveihin.

Kaudeksi 2016 Malundama siirtyi Valkeakoskelle FC Hakan riveihin. Sen jälkeen hän on ollutkin Hakan vakiokokoonpanossa puolustuslinjoilla. Hän oli mukana nostamassa Hakaa kaudella 2019 Veikkausliigaan ja pelasi kaudella 2020 Hakan Veikkausliigajoukkueessa ja pelasi kaikki 22 ottelua.

Malundama on edustanut Suomea kolmesti alle 15-vuotiaiden maajoukkueessa 2010.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Henri Malundama Soccerway-sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Ilves värväsi Valioliigaseurojen tähtäimessä olleen pelaajan *suomifutis.com*.  2.7.2013. Viitattu 12.11.2020.
5. ↑  Ilves lainasi nuoret lupauksensa AC Kajaaniin *kymppipaikka.fi*.  2.7.2013. Viitattu 12.11.2020.
6. ↑  Henri Malundama siirtyi FC Hakan riveihin vuonna 2016 ja on lukeutunut muutaman viime vuoden aikana joukkueen avainpelaajiin *fchaka.fi*.  7.8.2020. Viitattu 12.11.2020.
7. ↑  Henri Malundama *transfermarkt.com*. Viitattu 12.11.2020. (englanniksi)

FC Haka – Veikkausliiga
1 Hilander |
2 Kyöstilä |
3 Friberg |
4 Auvinen |
5 De Lucas |
6 Bushue |
7 Hilska |
8 Hussein |
9 Bosnjak |
10 Chidi |
12 Hakala |
13 Huhtala |
15 Purme |
16 Laaksonen |
17 Laine |
18 Saarinen |
19 Tainio |
20 Malundama |
21 Listo |
22 Kohonen |
23 Ojala |
24 Antinaho |
26 Alison |
27 Loen |
77 Yartey |
  Vucenovic |
Valmentaja Tainio
**Najeh Braham** (s. 20. toukokuuta 1977 Bembla, Tunisia) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Braham pelasi pitkään Saksan alasarjoissa ja oli myös voittamassa jalkapallon Afrikan-mestaruutta Tunisian joukkueessa vuonna 2004.

Ura
---

Braham aloitti uransa kotimaassaan Tunisiassa US Monastirin riveissä, jossa hän pelasi kolme kautta ennen siirtymistään Saksaan vuonna 2000. Göttingenissa Braham esitti vakuuttavia otteita tehden 21 maalia 38 ottelussa. Heinäkuussa 2001 hän siirtyi Regionalliga Südissa pelanneeseen Eintracht Trieriin, jossa Braham pelasi ensimmäisellä kaudella vain 7 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Joukkue onnistui nousemaan 2. Bundesliigaan ja päätti lainata pelaajan tulevaksi kaudeksi toiseen seuraan, mutta halukkaita ei löytynyt. Eintracht Trier kuitenkin antoi mahdollisuuden hyökkääjälle, joka onnistui tekemään 13 maalia 29 ottelussa auttaen joukkuetta säilymään sarjassa ollen sarjataulukon puolessa välissä. Seuraava kausi 2003–2004 oli kuitenkin pettymys, kun Braham ei onnistunut maalinteossa kertaakaan pelaamassaan 15 ottelussa.

Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi 2. Bundesliigaan nousseeseen FC Rot-Weiß Erfurtiin, jossa hänen maalinteko vaikeudet jatkuivat tehtyään vain yhden maalin 12 ottelussa. Rot-Weiß Erfurt ei halunnut enää jatkaa hyökkääjän sopimusta ja hän palasi takaisin Eintracht Trieriin heinäkuussa 2005. Joukkue oli pudonnut takaisin Regionalliga Südiin ja huolimatta Brahamin 12 maalista joukkue putosi Oberliga Südwestiin. Braham jätti seuran kauden päätteeksi ja pelasi kaudella 2006–2007 Sportfreunde Siegenissa yhden ottelun, vietettyään suurimmaksi osaksi kautta joukkueen reservijoukkueessa. Kauden päätteeksi Sportfreunde Siegen päätti purkaa hänen sopimuksensa joulukuussa 2007. 27. tammikuuta 2008 Braham allekirjoitti uuden sopimuksen 1. FC Magdeburgin kanssa aina vuoteen 2011 asti, joka putosi 3. Ligasta Regionalliga Nordiin kaudeksi 2008–2009. Hän vietti seurassa lähes kaksi kautta onnistuen maalinteossa 18 kertaa 44 ottelussa. Kaudeksi 2009-2010 Braham siirtyi 3. Ligassa pelaavaan Erzgebirge Aueen.

### Maajoukkueura

Tunisian maajoukkueessa Braham pelasi 14 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän oli voittamassa maansa ensimmäistä Afrikan-mestaruutta vuonna 2004. Samassa turnauksessa Braham pelasi kaksi ottelua tehden yhden maalin.

Saavutukset
-----------

* Afrikan-mestaruus: 2004

Lähteet
-------

* T-Online.sport-dienst.de (saksaksi)
* Weltfussball (saksaksi)
* National Football Teams

### Viitteet

1. ↑  Aue verpflichtet Braham 13.7.2009 Viitattu 4.10.2009 (saksaksi)

Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Boumnijel |
2 Badra |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Braham |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jedidi |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Saïdi |
22 Azaiez |
Valmentaja Lemerre
John Robert Gregg
**John Robert Gregg** (17. kesäkuuta 1867 Shantonagh, Irlanti – 23. helmikuuta 1948) oli irlantilais-yhdysvaltalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä, pikakirjoituksen opettaja ja pikakirjoituskirjojen julkaisija. Greggin järjestelmä nousi suosituksi erityisesti Yhdysvalloissa.

Elämä ja ura
------------

John Robert Gregg syntyi vuonna 1867 Irlannissa, Monaghanin kreivikunnassa sijaitsevassa Shantonaghissa. Gregg oli jo nuorena kiinnostunut pikakirjoituksesta ja perehtyi useisiin eri järjestelmiin. Vuonna 1887 hän ryhtyi opettamaan pikakirjoitusta Liverpoolissa, käyttäen aluksi T. S. Malonen julkaisemaa järjestelmää. Keväällä 1888 hän julkaisi kuitenkin oman pikakirjoitusjärjestelmän nimeltään *Light-Line Phonography*.

Vuonna 1893 Gregg muutti Yhdysvaltoihin ja julkaisi järjestelmänsä myös siellä, mutta koska nimi *Light-Line* oli jo rekisteröity, järjestelmän nimeksi tuli ensin *Gregg's Shorthand* ja myöhemmin *Gregg Shorthand*. Gregg perusti *Gregg Publishing Company* -nimisen kustannusyhtiön, joka julkaisi pikakirjoituksen lisäksi muidenkin alojen kirjoja, ja hän toimi yhtiön johtajana aina kuolemaansa saakka. Gregg kuoli 80-vuotiaana vuonna 1948.

Katso myös
----------

* Greggin järjestelmä

Lähteet
-------

* Butler, E. H.: *The Story of British Shorthand*. Lontoo: Sir Isaac Pitman & Sons, Ltd. 1951.
* Cowan, Leslie: *John Robert Gregg*. Pre-Raphaelite Press, 1984.
* Leslie, Louis A. (toim.): *The Story of Gregg Shorthand*. McGraw-Hill Book Company, 1964.

### Viitteet

1. ↑  Cowan, s. 11, 120
2. ↑  Leslie, esipuhe, s. v-vi korjaa aikaisemman väärän tiedon Rockcorrysta syntymäpaikkana
3. ↑  Butler, s. 146–148
4. ↑  Butler, s. 149–151
5. ↑  Guide to the John Robert Gregg Papers New York Public Library. Viitattu 28.10.2008.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Anthony William "Nick" Winter** (25. elokuuta 1894, Brocklesby, Australia – 6. toukokuuta 1955 Pagewood, Australia) oli australialainen yleisurheilija, kolmiloikan olympiavoittaja Pariisissa 1924.

Pariisin olympialaisten aikaan Winter oli jo lähes 30-vuotias, poikkeuksellisen iäkäs tuon ajan yleisurheilijaksi. Kolmiloikkakilpailua johti pitkään Argentiinan Luis Brunetto tuloksella 15,425, kunnes Winter viimeisellä yrityksellään hyppäsi maailmanennätyksen 15,525. Ennen viimeistä hyppyään hän oli kolmantena ensimmäisellä kierroksella hyppäämällään tuloksella 15,13, edellään Brunetton lisäksi edellinen olympiavoittaja Vilho Tuulos. Hänen ennätyksensä ennen olympialaisia oli vain 15,15. Winterin tekniikkaa pidettiin puuttellisena, hän otti ainoastaan 20 metrin vauhdin mutta korvasi nopeuden puutteen raa'alla voimalla. Maailmanennätys ja kultamitali olivat hänelle itselleenkin yllätyksiä, etukäteen hän oli arvellut pystyvänsä korkeintaan tulokseen 15,30 ja Tuuloksen voittavan varmasti.

Erillisen karsinnan jälkeen Winter valittiin Amsterdamin olympialaisiin, mutta siellä hän ei selvinnyt finaaliin. Vielä vuonna 1930 hän voitti Australian mestaruuden tuloksella 14,40 ja tuli kaksi vuotta myöhemmin toiseksi. Tämän jälkeen hän lopetti kilpauransa.

Sittemmin Winter kärsi alkoholiongelmasta. Hän kuoli häkämyrkytykseen kotonaan toukokuussa 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pihkala, Lauri; Jukola, Martti: *Olympialaiskisat ennen ja Pariisissa 1924*. WSOY, 1924.
2. ↑  Quercetani, Roberto: *Kilpakenttien kuninkaat*. Weilin&Göös, 1965.

Miesten kolmiloikan olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: James Connolly |
1900: Myer Prinstein |
1904: Myer Prinstein |
1908: Timothy Ahearne |
1912: Gustaf Lindblom |
1920: Vilho Tuulos |
1924: Nick Winter |
1928: Mikio Oda |
1932: Chūhei Nanbu |
1936: Naoto Tajima |
1948: Arne Åhman |
1952: Adhemar Ferreira da Silva |
1956: Adhemar Ferreira da Silva |
1960: Józef Szmidt |
1964: Józef Szmidt |
1968: Viktor Sanejev |
1972: Viktor Sanejev |
1976: Viktor Sanejev |
1980: Jaak Uudmäe |
1984: Al Joyner |
1988: Hristo Markov |
1992: Mike Conley |
1996: Kenny Harrison |
2000: Jonathan Edwards |
2004: Christian Olsson |
2008: Nelson Évora |
2012: Christian Taylor |
2016: Christian Taylor |
2020: Pedro Pichardo |


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Véronique Mang** (s. 15. joulukuuta 1984 Douala, Kamerun) on ranskalainen pikajuoksija.

Mang kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 11,39. Samoissa kisoissa hän oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti olympiapronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi ajalla 11,30. Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ennätyksellään 11,11 s. Hän hävisi voittajalle Verena Sailerille yhden sadasosasekunnin. 200 metrin loppukilpailussa hänet hylättiin varaslähdön vuoksi. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Ranskan hopeajoukkueessa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi ajalla 7,22 s. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF
* 50 metrin juoksu: 6,24 (2010)
* 60 metrin juoksu: 7,19 (2011)
* 100 metrin juoksu: 11,11 (2010)
* 200 metrin juoksu: 22,92 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Véronique Mang Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Saksan Sailer satasen sähäkin *hs.fi*.  29.7.2010. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 31.7.2010. Viitattu 30.7.2010.
4. ↑  Soumare ykkönen naisten 200 metrillä *yle.fi*.  31.7.2010. Viitattu 3.8.2010.
5. ↑  4x100m Relay Women Final *European Athletics*.  1.8.2010. Viitattu 3.8.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Länsikatu** on katu Joensuun keskustassa. Kaupungin ruutukaavakeskusta rajoittuu lännessä Länsikatuun. Kadun varrella on Mehtimäen urheilukeskus ja kaksi koulua: Joensuun lyseon lukio ja Joensuun normaalikoulu. Länsikatu on yli kilometrin pituinen. Se alkaa Eteläkadun risteyksestä ja päättyy Rauhankadun risteykseen. Länsipuolella on Linnunlahden ja Otsolan kaupunginosat. Eteläpuolella on Hasanniemi ja pohjoispäässä on Kanervala.

Joensuun Ellin taloja Länsikadulla ja Kalastajankadulla.

Kadun varrella on itäpuolella (eteläpäästä alkaen):

* Joensuun Ellin ensimmäinen opiskelija-asuntotalo
* Ravintola Gaudeamus
* Ystävyydenpuisto
* Useita asuinkerrostaloja

Kadun länsipuolella: 

* Linnunlahden uimaranta ja Laulurinne
* Joensuun leirintäalue
* Joensuun Tiedepuisto
* Itä-Suomen liikuntaopisto
* Joensuun lyseon lukio (lukio muutti Tiedepuiston rakennukseen 2021)
* Louhelan kenttä
* Keskusurheilukenttä
* Itä-Suomen yliopisto
* Länsikadun koulu
* Ilvespuisto
* Useita omakoti- tai rivitaloja kadun pohjoispäässä.

Länsikadulla on risteykset seuraavien katujen kanssa etelästä lueteltuna: Eteläkatu, Louhelankatu, Papinkatu, Kalastajankatu, Malmikatu, Suvantokatu, Koskikatu-Yliopistokatu, Siltakatu, Niskakatu-Tulliportinkatu, Yläsatamakatu, Sairaalakatu, Pohjoiskatu-Otsonkatu ja Rauhankatu-Ahmankatu.

Liikennevalot
-------------

Länsikadun ainoat liikennevalot ovat Koskikatu-Yliopistokatu-risteyksessä. Syyskuussa 2020 valmistui liikenneympyrä Siltakadun risteykseen.

Taideteoksia
------------

* Tiedepuiston pääsisäänkäynnin edustalla on Teppo Laurinollin teos *Paluu tulevaisuuteen* (2000).
* Kerrostalon seinässä, Länsikatu 18, muraali (Natalia Rak, 2020)
* Siltakadun risteyksen liikenneympyrässä yliopiston logosta aiheensa saanut Kasvu (Sakari Hartikainen, 2022).
* Tiedon lähteellä - Sortavalan seminaarin muistomerkki, (Armas Hutri 1965) Länsikadun koulun edustalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Emilia Saukkonen: Itä-Suomen yliopiston maamerkkinäkin toimiva ympäristöteos valmistui Joensuussa *Yle Joensuu*.  11.8.2022. Viitattu 6.9.2022.
**MV Edgar Wood** on Winnipegjärvellä liikennöivä lautta-alus. Alus liikennöi järven länsirannalla Matheson Islandin eteläpuolella mantereella sijaitsevasta Islandview'n lauttasatamasta järven itärannalle Bloodveinin kylään. Lauttareitti toimii Provincial Road 234:n jatkeena.

110,48 bruttorekisteritonnin aluksen on rakentanut Riverton Boat Works Ltd. Rivertonissa Manitobassa vuonna 1958 ja sen kantavuus on 36 tonnia. Aluksen pituus on 27,4 metriä, leveys 7,3 metriä ja syväys 1,8 metriä. Se voi kuljettaa 39 matkustajaa ja 11 ajoneuvoa. Aluksen miehistö käsittää kolme henkilöä. Vuonna 2007 alus kuljetti 1 883 matkustajaa ja 1 049 ajoneuvoa.

Alus liikennöi vain sulan veden aikaan. Liikennöintikauden keskimääräinen alkamisajankohta on 25. toukokuuta ja päättymisajankohta 26. lokakuuta. Alus purjehtii reitin Islandview – Bloodvein – Islandview kerran vuorokaudessa arkisin. Lisäksi alus on liikenteessä joka toinen lauantai. Maanantaisin ja perjantaisin ajetaan jokapäiväisen aamuvuoron lisäksi ylimääräinen vuoro iltapäivällä. Aiemmin alus liikennöi myös Bloodveinin lounaispuolella sijaitsevaan Princess Harbourin satamaan, mutta satama poistui aikataulusta purjehduskaudella 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ferry History (M.V. Edgar Wood) Province of Manitoba. Viitattu 1.2.2009. (englanniksi)
2. ↑  Ferry Traffic (M.V. Edgar Wood) Province of Manitoba. Viitattu 1.2.2009. (englanniksi)
3. ↑  Ferry Schedules (M.V. Edgar Wood) Province of Manitoba. Viitattu 1.2.2009. (englanniksi)
4. ↑  Ferry Schedules (M.V. Edgar Wood) Province of Manitoba. Viitattu 27.10.2009. (englanniksi)
Giovanni Luigi Bonelli
**Giovanni Luigi (Gianluigi) Bonelli** (22. joulukuuta 1908 Milano, Italia – 12. tammikuuta 2001 Alessandria, Italia) oli italialainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan erityisesti Tex Willer -sarjakuvahahmon toisena luojana yhdessä Aurelio Galleppinin kanssa.

Ura
---

Bonelli alkoi kirjoittaa runoja ja lyhyitä tarinoita pian ylioppilastutkintonsa jälkeen. Bonellin alkuaikojen kirjallinen tuotanto oli saanut vaikutteita monista seikkailukirjallisuuden klassikoista, kuten Jack Londonista, Zane Greysta, Alexandre Dumas’sta ja H. Rider Haggardista. Hänen ensimmäiset tarinansa julkaistiin *Corriere dei Piccoli* ja *Giornale Illustrato dei Viaggi* -aikakauslehdissä.

Bonellin ura sarjakuvissa alkoi 1930- ja -40-luvuilla, jolloin toimittaja Lotario Vecchi kutsui Bonellin yhteistyöhön Società Anonima Editrice Vecchi -kustantamon kanssa. Bonellin työ ja yrityskaupat pelastivat kustannusyhtiön vararikolta myöhemmin. Bonelli saattoi ostaa *Audace*-aikakauslehden ja perustaa oman Redazione Audace -kustannusyhtiön tammikuussa 1941. Myöhemmin yhtiöstä tuli Bonellin kustannustoiminnan ydin.

Bonelli oli toisen maailmansodan loppupuolella, 1943–45, maanpaossa Sveitsissä, kun taas hänen Tea-vaimonsa ja Sergio-poikansa oleilivat Liguriassa. Pariskunta erosi sodan jälkeen, Bonelli muutti Genovaan jaTea otti kustannustoiminnan haltuunsa.

Bonelli ja Galleppini keksivät Tex Willer -hahmon vuonna 1948. Hahmo ei ollut välitön menestys mutta selvisi lopulta alkuvaikeuksista. Bonelli kehitti myös lukuisia muita sarjakuvahahmoja Audace-kustantamolle. Hän jatkoi työskentelyään Tex Willerin parissa aina kuolemaansa saakka 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Fabrizio Gallerani: Biography. Viitattu 7.10.2011. (englanniksi)
2. ↑  Tex: the creators. Giovanni Luigi Bonelli.. Sergio Bonelli Editore.  Arkistoitu 12.4.2013. Viitattu 7.10.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |