recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Olbrich kuvattuna kuolinvuotenaan
**Joseph Maria Olbrich** (22. joulukuuta 1867–8. elokuuta 1908) oli itävaltalainen jugendia edustanut arkkitehti ja professori Darmstadtissa vuodesta 1899. Olbrich pyrki arkkitehtuurissaan vapauteen vanhoista tyyleistä sekä konstruktiivisuuteen. Hän oli Otto Wagnerin oppilaista kuuluisin ja työskenteli yhdessä tämän kanssa 1890-luvulla. Olbrichista tuli kohta Wienin sesessionistisen arkkitehtipiirin johtaja. Yksi hänen päätöistään on hänen vuonna 1898 Sezessionille suunnittelemansa näyttelyrakennus. Vuonna 1899 hän siirtyi suurherttua Ernst Ludvigin toiveesta Olbrichin Darmstadtiin Mathildenhöhen taiteilijasiirtokunnan johtajaksi ja suunnittelijaksi. Useimmat siirtokunnan rakennukset toteutettiin Olbrichin piirustusten perusteella. Tässä asemassa Olbrich saavuttikin suurimman maineensa. Asuintaloissa Olbrich yhdisteli englantilaista kaupunkiarkkitehtuuria ja mannermaista jugendia. Vaikka Olbrich oli kenties wieniläisen jugendtyylin taiteellisesti lahjakkain edustaja, 1900-vuosikymmenen puolivälissä hän ryhtyi suunnittelemaan aiempaa funktionalistisempia, ajan klassisoivaan, jugendin vastaiseen virtaukseen liittyviä rakennuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kodin suuri tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1979, s. 98
2. ↑  Iso Tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1935, s. 602
3. ↑  Tietosanakirja, osa 6 vuodelta 1914, s 1492
4. ↑  *Factum, osa 5*, s. 296. Espoo: Weilin & Göös, 2004. ISBN 951-35-6644-7.
5. ↑  *Facta, osa 6*, s. 1026. 8. p.. Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-01486-9.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Maria Olbrich**.
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Rajasuo** on Natura 2000 -alueisiin kuuluva suo Haminassa lähellä Virolahden rajaa. Alue kuuluu soidensuojeluohjelmaan ja on osittain suojeltu. Rajasuota on tarkoitus ennallistaa syksystä 2012 alkaen osana Metsähallituksen Suoverkosto-LIFE -hanketta. Ennallistamisen päämääränä on saada suon vedenpinnan taso luonnolliselle korkeudelle patoamalla ja kaivamalla ojia umpeen.

Luonto
------

Rajasuo on pääosin puuton, korkeiden kallioiden rajaama melko karu suoalue, joka käsittää suoyhdistymätyypeiltään keidassuon nuoruusvaiheita ja eteläisiä aapasoita. Alueesta on avosuota lähes 90 % ja puustoista hakattua rämettä sekä korpea noin 10 %. Suotyyppejä ovat rahkaräme (RR), isovarpuräme (IR), lyhytkorsineva (LkN), silmäkeneva (SiN), nevaräme (NR), kalvakkaneva (KN), saraneva (SN), rimpineva (RiN) ja nevakorpi eli sarakorpi (NK).

Kasviston valtalajeja ovat virpapaju (*Salix aurita*), vaivaiskoivu (*Betula nana*), tupasvilla (*Eriophorum vaginatum*), valkopiirtoheinä (*Rhynchospora alba*), raate (*Menyanthes trifoliata*), pullosara (*Carex rostrata*), mutasara (*Carex limosa*), jouhisara (*Carex lasiocarpa*) sekä rahkasammalet (*Sphagnum*).

Linnustoltaan Rajasuo on merkittävä kohde, jossa esiintyy lintudirektiivin I liitteen lajeista muun muassa huuhkaja, kapustarinta, kurki, liro, palokärki ja varpuspöllö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kaakkois-Suomen ympäristökeskus: Rajasuo  22.7.2008 (Päivitetty). www.ymparisto.fi. Viitattu 6.9.2012.
2. ↑  Kaakkois-Suomen ympäristökeskus: Rajasuon luontotyypit ja lajit *ymparisto.fi*. www.ymparisto.fi. Viitattu 6.9.2012.
3. ↑  Miina Hakala: Rajasuon ojat umpeen.  *Kymen Sanomat*, 8.8.2012, s. 20.
Rajendra Pachauri
**Rajendra Kumar Pachauri** (20. elokuuta 1940 Nainital, Intia – 13. helmikuuta 2020) oli intialainen taloustieteen ja tuotantotalouden tohtori. Pachauri osallistui ilmastonmuutospaneelin IPCC:n työhön vuodesta 1995 ja toimi sen johtajana vuodesta 2002 alkaen. 

Pachauri erosi tehtävästään 24. helmikuuta 2015, kun entinen työtoveri syytti häntä seksuaalisesta häirinnästä.

Pachauri opiskeli Yhdysvalloissa North Carolina State Universityssä ja suoritti tohtorin tutkinnon sekä tuotantotaloudessa (industrial engineering) että taloustieteessä. Hän luennoi mm. Yhdysvaltain ja Intian yliopistoissa, oli tutkijana Maailmanpankissa ja toimi neuvonantajana YK:n kehitysohjelmassa (UNDP) vuosina 1994–1999. Pachauri oli jäsenenä useissa kansallisissa ja kansainvälisissä johtokunnissa ja komiteoissa (tieteellinen, tutkimus, kunnallinen, ammatillinen ja yritykset). Hän sai korkean intialaisen palkinnon Padma Bhushanin Intian presidentiltä tammikuussa 2001.

Pachauri oli Itä-Suomen yliopiston kunniaprofessori. Presidentti Tarja Halonen myönsi Pachaurille Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkin vuonna 2010. Hänen johtamallaan monialakonserni TATA:n tukimusyksiköllä TERI:llä on toimisto Joensuussa Itä-Suomen yliopiston kampuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Ex-TERI chief R K Pachauri dies at 79 *India News*.  13.2.2020. Indian Express. Viitattu 13.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Pachauri Biography US Climate Change Science Program. Viitattu 27.10.2013.
3. 1 2  Työtoverin ahdistelusta syytetty YK:n ilmastopaneelin johtaja eroaa tehtävästään *Ylen uutiset*.  24.2.2015. Viitattu 24.2.2015.
4. ↑  Nobelisti Pachauri Itä-Suomen yliopiston kunniaprofessoriksi Itä-Suomen yliopisto. Viitattu 27.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Rajendra Pachauri (englanniksi)
* Pachaurin Nobel-puhe (englanniksi)
* UN scientist backs '350' target for CO2 reduction. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alligny-en-Morvan** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Château-Chinon (Ville):n kaupungista koilliseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Hilairen kirkko on peräisin 1100-luvulta, mutta se on uudistettu myöhemmin. Kirkossa on 1500-luvulta oleva maalattu puinen pietà, sekä Marc Hénardin kuparista pakottamalla valmistettu tympanon.

Pierre Ecriten kylässä on Rooman vallan aikainen steela *Stèle de Pierre Ecrite*, ja jonka kautta kulki roomalainen tie Via Agrippa. 1700-luvulla kylän läpi kulki Autunin ja Saulieun välinen postireitti. Vuonna 1780 Pierre Ecriten kylään avattiin relais, eli postitalo jossa oli postia kuljettavalle vaunulle vaihtohevoset. Postitalo oli toiminnassa vuoteen 1851 saakka. Pierre Ecriten kylän tunnetuin tapahtuma sattui 16. maaliskuuta 1815, jolloin Napoleon pysähtyi sinne matkallaan Elban saarelta kohti Pariisia.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

  

* Saint-Hilairen kirkkoSaint-Hilairen kirkko

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 3.11.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Alligny-en-Morvan Patrimoine du Morvan. Viitattu 3.11.2021. (ranskaksi)
3. ↑  La grande route de Pierre-Ecrite Mairie d'Alligny-en-Morvan. Viitattu 3.11.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 3.11.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alligny-en-Morvan** Wikimedia Commonsissa
**Allison Johnson** on suomalaissukuinen yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi vuosina 2005–2011 Applen maailmanlaajuisen markkinoinnin johtajana ja vastasi muun muassa ensimmäisen iPhonen ja iPadin lanseerauksista. Sitä ennen Johnson toimi vuosina 1999–2005 Hewlett-Packardin viestintäjohtajana ja vastasi muun muassa HP:n ja Compaqin fuusioviestinnästä.

Vuodesta 2011 Johnson on toiminut perustamassaan San Franciscoon markkinoinnin suunnittelutoimistossa nimeltä West, johon alkuvaiheessa sijoitti varojaan myös Twitterin perustaja Jack Dorsey. Toimiston asiakkaana oli Bluetooth-pienlaitteita valmistanut Jawbone, mutta sen konkurssin takia West on irtisanonut suuren osan henkilöstöstään. Johnsonin myöhempiin asiakkaisiin kuuluu muun muassa suomalainen avaruusmediayhtiö Space Nation.

Allison Johnsonin isoäidin sukunimi on Piippo, ja suku on kotoisin Piippolasta. Johnson puhuu jonkin verran suomea ja on lapsena tottunut saunomaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Keränen, Matti: Applen suomalaistaustainen ex-markkinointijohtaja lohduttaa suomalaisia: "insinöörit eivät osaa myydä myöskään Piilaaksossa" *Tekniikka & Talous*.  27.9.2017. Viitattu 28.9.2017.
2. ↑  Mannila, Marko: HP:n "pääministerikin" lähtee talosta *Ilta-Sanomat Digitoday*.  15.2.2005. Viitattu 28.9.2017.
3. ↑  Heath, Alex: Apple’s Former Marketing Chief On What It Was Like To Work Under Steve Jobs [Video] *Cult of Mac*.  17.3.2014. Viitattu 28.9.2017.
4. ↑  Coffee, Patrick: COO/CFO Leaves Former Apple Marketing Chief’s Consultancy West *Adweek*.  16.3.2016. Viitattu 28.9.2017.
5. ↑  Coffee, Patrick: We Hear: Allison Johnson’s West Lays Off Most of Its Creative, Production Departments *Adweek*.  29.1.2016. Viitattu 28.9.2017.
**Palstatila** oli Suomessa 19.12.1864 annetun lohkomis- ja erottamisasetuksen mukaisesti toisesta tilasta erotettu siinä suhteessa epäitsenäinen tila, että sen maaverosta jäi vastaamaan emätila. Vastineena tästä palstatila maksoi emätilalle vuosittaisen palkintoveron. Lohkomalla muodostetut tilat olivat tässä suhteessa täysin itsenäisiä. Palstatilalla ei ollut manttaalia eikä se suorittanut veroa valtiolle, vaan se suoritti emätilalle palkintoveroa. Palstatilajärjestelmä lakkautettiin 1926 annetulla lailla (340/1926), jolloin palstatiloista tuli vuoden 1927 alusta alkaen tavallisia tiloja, joille laskettiin myös manttaali. Tämän jälkeen palstatilat ja emätilat olivat samanarvoisia itsenäisiä tiloja eikä palstatiloilla enää ollut eroa lohkomalla muodostettuihin itsenäisiin tiloihin nähden.

Lähteet
-------

* Pettinen, Maiju: Ositustoiminta. *Teoksessa:* *Maanmittaus Suomessa 1633–1983*, s. 155-171. Helsinki: Maanmittauslaitos, 1983. ISBN 951-46-622-3.

### Viitteet

1. ↑  Pettinen 1983: 156-157.
2. 1 2  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusana emätila.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana palstatila.
4. ↑  Pettinen 1983: 158-159.
**Pete Sandoval** (s. 21. huhtikuuta 1963) on elsalvadorilaissyntyinen yhdysvaltalainen extreme metal -rumpali. Hän on syntynyt Santa Anassa, El Salvadorissa. Hän on tunnettu tuplabasareiden käytön nopeudesta ja teknisestä osaamisesta. Ensimmäinen merkittävä bändi, jossa hän soitti oli grindcore-bändi Terrorizer. Kyseisessä bändissä hän alkoi kehittää rumpalintaitojaan. 

Sandovalia pyydettiin liittymään death metal -yhtye Morbid Angeliin. Terrorizer hajosi Sandovalin lähdön jälkeen. Häntä pidetään yhtenä nopeimmista metallirumpaleista, mutta jotkut sanovat hänen soittonsa hidastuneen Morbid Angeliin liittymisen jälkeen. Sandovalin soiton tunnettavin piirre on nopeat blast beatit. 

Hän joutui harjoittelemaan jopa öisin, että sai totuteltua jalkansa nopeuteen. Altars of Madness nauhoitettiin vain muutama kuukausi hänen liittymisensä jälkeen.

Sandovalin lempinimiä ovat muun muassa "Commando" ja "Pete the Feet".

Aiheesta muualla
----------------

* Pete Sandoval Discogsissa.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee entsyymien, reseptorien ja muiden proteiinien allosteerista säätelyä. Jos tarkoitit osin lääkinnällisiä reseptoriagonistien allosteerisia säätelijöitä, katso allosteerinen säätelijä.*
Biokemiassa **allosteerinen säätely** tarkoittaa entsyymin tai proteiinin säätelyä siten, että spesifinen **efektorimolekyyli** sitoutuu proteiinin *allosteeriseen kohtaan* eli kohtaan, joka tarkoittaa jotain muuta kohtaa kuin proteiinin aktiivinen kohta. Efektoreja, jotka lisäävät proteiinin aktiivisuutta, kutsutaan *allosteerisiksi aktivaattoreiksi*. Proteiinin aktiivisuutta alentavia efektoreja kutsutaan *allosteerisiksi inhibiittoreiksi*. Termi *allosteerinen* tulee kreikan kielen sanoista *allos*, "toinen" ja *steerinen*, "muoto", joka viittaa säätelykohtaan, joka on muu kuin proteiinin aktiivinen kohta. Allosteerinen säätely on hyvä esimerkki takaisinkytkentä -säätelystä.

Allosteerisen säätelyn muodot
-----------------------------

Suurin osa allosteerisistä vaikutuksista voidaan selittää MWC mallilla (kehittäjät Monod, Wyman ja Changeux) tai jaksoittaisella mallilla (kehittäjät Koshland, Nemethy ja Filmer). Molemmat mallit sanovat, että entsyymin alayksiköt esiintyvät yhdessä tai kahdessa konformaatiossa, jännittyneessä (T) tai vapautuneessa (R) ja että vapautuneet alayksiköt sitoutuvat substraattiin paremmin kuin jännittyneet. Nämä kaksi mallia eroavat toisistaan eniten sen suhteen, kuinka ne olettavat alayksikköjen interaktoivan ja millaisissa suhteissa alayksiköt esiintyvät entsyymissä.

### MWC malli

MWC mallia, jota usein kutsutaan myös symmetriamalliksi, selittää entsyymin alayksiköiden kiinnittyvän siten, että niiden konformaatiomuutokset vaikuttavat kaikkiin muihinkin alayksiköihin. Näin kaikkien alayksiköiden on esiinnyttävä samassa konformaatiossa.

### Jaksoittainen malli

Jaksoittainen malli ennustaa alayksiköiden olevan kytköksissä siten, että konformaatiomuutos indusoi saman muutoksen muihin. Näin alayksiköiden ei tarvitse välttämättä olla samassa konformaatiossa. Jaksoittainen malli on tiivistettävissä seuraaviin neljään kohtaan:

* alayksiköiden ei tarvitse olla samassa konformaatiossa
* substraattimolekyylit sitoutuvat induced-fit mallilla
* konformaatiomuutokset eivät vaikuta kaikkiin alayksiköihin
* substraatin sitoutuminen lisää substraattiaffiniteettiä viereisiin alayksiköihin

Allosteerinen aktivaatio
------------------------

*Allosteerinen aktivaatio* tapahtuu, kun yhden entsyymin tai proteiinin substraatin sitoutuminen yhteen sitoutumiskohtaan lisää substraattien sitoutumista muihin sitoutumiskohtiin. Happimolekyylien sitoutuminen hemoglobiiniin on esimerkki allosteerisestä aktivaatiosta: Yhden happimolekyylin sitoutuminen yhteen alayksikköön lisää hapen sitoutumista muihin alayksikköihin. Hemoglobiinin tapauksessa happi on sekä substraatti että efektori. Allosteerinen eli "muu" kohta on hemoglobiinin kyseessä ollen happea sitovan alayksikön aktiivinen kohta eli hemiryhmä ja sen rautaioni.

Katso myös
----------

* entsyymikinetiikka
**Platu 25** on 25-jalkainen urheilullinen kilpapurjevene. Platu 25 on Euroopan suurin nykyaikainen yksityyppiluokka. Euroopassa veneitä on yli 500 kappaletta. Vuonna 2005 ISAF -tunnustuksen saaneen luokan maailmanmestaruuskilpailuihin odotetaan vuosittain yli 100 venekuntaa. MM-kilpailuihin osallistuu lukuisia purjehduksen ammattilaisia, joten harrastuksessa pitkälle edenneille amatööreille riittää myös haasteita. Luokka on tunnettu hyvästä tunnelmasta ja tasokkaasta kilpapurjehduksesta. Suomessa veneluokan toimintaa hallinnoi ja kehittää Suomen Urheiluveneliitto ry.
Platu on esitelty kotimaisten venelehtien artikkeleissa; Vene-lehti 4/2006 ja syksyn 2005 Pro Sail -lehdessä

Historia
--------

Platu syntyi suunnittelija Bruce Farrin kynästä 1990-luvun puolivälissä urheiluveneiden aaltoon. Siitä tuli nopeasti kaikilla mantereilla suosittu yksityyppiluokka. Euroopassa Beneteau 25 nimellä tunnetun Platun suunnittelu perustuu Farrin tekemiin havaintoihin hänen kehitellessään Volvo Ocean Race -veneitä. Platussa on samankaltaisuuksia edellisten sukupolvien "VOR"-veneiden kanssa.

Suomen Platu-laivue
-------------------

* s/y Peto Jr, Helsinki
* s/y Lutfisk, Helsinki
* s/y Averell Dalton, Rauma
* s/y Woosh, Helsinki
* s/y Pyssy, Helsinki
* s/y Farrina, Helsinki
* John Doe, Helsinki
* s/y Oona, Jyväskylä

Kuvia
-----

* Platu 25  Suomen Urheiluveneliitto ry:n luokkamestaruuskilpailussa 2006 Platu 25 Suomen Urheiluveneliitto ry:n luokkamestaruuskilpailussa 2006
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  Vene-lehti 4/2006 sivu 22: koepurjehdusartikkelin referaatti (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bénéteau 25 Platu**.
* Suomen Platu-liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Platu-keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kansainvälinen Platu-sivusto
Allis-Chalmers GRV 23 PS, 1958
Allis-Chalmers puskutraktori Keskolla Tapanilassa vuonna 1961. Kuvannut Mauno Mannelin.
**Allis-Chalmers** oli yhdysvaltalainen traktorimerkki, jolla oli valmistusta myös Britanniassa. Yhtiö muodostui Edward P. Allis Company:n, Fraser and Chalmers Company:n, Gates Iron Works:n ja Dickson Manufacturin Company:n toimintojen yhdistyessä 1914 taloudellisten vaikeuksien johdosta. 

Allis-Chalmersiin oli ostolla yhdistynyt Advance-Rumely. Suomessa toisen maailmansodan jälkeen Allis-Chalmers sijoittui kalliin hintaluokan traktoreihin, minkä vuoksi siitä käytettiin puhekielessä myös nimitystä *Kallis-Jalmari*.

1985 maatalouskoneiden valmistus myyntiin saksalaiselle Klockner-Humboldt-Deutz:lle, minkä jälkeen valmistus jatkui Deutz-Allis-nimisenä. Yhtiö myytiin 1989 ja siitä tuli AGCO. Alliksia valmistettiin 2001 saakka, jolloin nimestä luovuttiin.

Katso myös
----------

* Luettelo traktorimalleista

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Allis-Chalmers**.
* Epäviralliset kotisivut
Matematiikassa **imaginaariyksikkö** mahdollistaa reaalilukujen laajentamisen kompleksilukujen joukkoon. Sen täsmällinen määritelmä riippuu tavasta, jolla laajennus tehdään. Imaginaariyksikköä merkitään {\displaystyle \scriptstyle i={\sqrt {-1}}}, missä siis {\displaystyle \scriptstyle i^{2}=-1}. Toisinaan imaginaariyksiköstä käytetään merkintää *j* ja ι.

Perussyy tähän laajennukseen on, että kaikilla polynomiyhtälöillä ei ole ratkaisua reaalilukujen joukossa. Erityisesti yhtälö \scriptstyle x^2+1=0 on tällainen. Ajattelemalla, että kyseisellä yhtälöllä olisikin ratkaisuna imaginaariyksikkö *i* ja määrittelemällä *i*:n laskutoimitukset sopivasti, saadaankin jokaiselle reaalikertoimiselle polynomiyhtälölle *f(x)=0* ratkaisu. (Katso algebrallinen sulkeuma ja algebran peruslause).

Imaginaariyksikkö on myös osa Eulerin lausetta funktioteoriassa.

Määritelmä
----------

Määritelmän mukaan *i* on eräs toisen asteen yhtälön 

{\displaystyle x^{2}+1=0\ }
ratkaisuista, jotka ovat

{\displaystyle x=\pm {\sqrt {-1}}=\pm i}.
Reaalilukujen laskusäännöt voidaan laajentaa imaginaarisille ja kompleksisille luvuille ajattelemalla lukua *i* muuttujana, kertomalla lukuja kuten polynomeja ja ottamalla huomioon, että *i2=−1*. Korkeammista eksponenteista imaginaariyksikön eksponentti voidaan palauttaa välille 0,...3 kaavan *in=-in-2* avulla.

Imaginaariyksikön käänteisluku on sama kuin sen vastaluku, koska

{\displaystyle {\frac {1}{i}}\;=\;{\frac {1}{i}}\cdot {\frac {i}{i}}\;=\;{\frac {i}{i^{2}}}\;=\;{\frac {i}{-1}}\;=\;-i}.

Lähteet
-------

1. ↑  Larson, Ron & Hostetler, Robert & Edwards, Bruce: *College Algebra: A Graphing Approach*, s. 187. Cengage Learning, 2007. ISBN 9780618851881. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis: *Complex Variables*. Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009 (1964). ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook).
* Rikkonen, Harri: *Matematiikan pitkä peruskurssi II – Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku*. Helsinki: Otakustantamo, 1969. ISBN 951-671-022-0.
* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf).
* Boyer, Carl B. & Merzbach, Uta C.: *Tieteiden kuningatar – Matematiikan historia, osa II*, s. 618–653. "Luku 21, Eulerin aika". Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Art House, 1994. ISBN 951-884-158-6.
**Allmän Litteratur-Tidning** oli Turussa vuonna 1803 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.

*Allmän Litteratur-Tidningiä* voidaan pitää Suomen järjestyksessä kolmantena aikakauslehtenä, jos sellaisiksi ei lasketa *Åbo Tidningaria* ja vuosina 1800–1803 ilmestynyttä aikakauskirjaa *Utdrag ur Kongl. Finska Hushållnings Sällskapets Dagbokia*. Kahdesti viikossa ilmestynyt "oppinut lehti" sisälsi tiedeuutisia ja kirja-arvosteluja, joista suurin osa käsitteli luonnontieteitä ja teologiaa. Turun akatemian professorien perustaman lehden päätoimittajana työskenteli ilmeisesti H. G. Porthan ja sen tärkein avustaja oli Turun piispa Jakob Tengström. Muita avustajia olivat Johan Gadolin ja J. F. Wallenius. Valtakunnalliseksi tarkoitettua lehteä luettiin myös Tukholmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 10: Aikakauslehdistön historia*, s. 21–24. Kuopio: Kustannuskiila oy, 1992. ISBN 951-657-327-4.

Aiheesta muualla
----------------

* *Allmän Litteratur-Tidning* digitoituna kansalliskirjastossa
Banaanikärpäsen jalkojen imaginaalilevyjä. Levyt on värjätty Hedgehog-proteiiniin sitoutuvalla värillä, joka osoittaa sen lokalisaation vihreällä.
**Imaginaalilevyt** ovat täydellisen muodonvaihdoksen läpikäyvän hyönteisen toukan rakenteita. Ne muodostavat kehittyessään suurimman osan aikuisen hyönteisen rakenteista, kuten pään, jalat, siivet ja sukupuolielimet. Niiden solut erkanevat muista solulinjoista jo alkionkehityksen aikana ja niiden jakautuminen jatkuu myös toukkavaiheiden aikana, toisin kuin useimpien muiden toukan solukkojen. 

Kotelovaiheen aikana imaginaalilevyjen kudokset läpikäyvät monia voimakkaita muutoksia, jotta ne voivat muodostaa aikuisen kärpäsen rakenteita. Imaginaalilevyjen sisäpuoli kääntyy ulospäin ja niiden muoto pitenee. Levyn keskiosasta muodostuvat kääntymisen myötä syntyvän ruumiinosan distaaliset, kauimpana keskiosasta sijaitsevat rakenteet. Koska imaginaalilevyjen kehityksen suunta on tässä vaiheessa yksilönkehitystä jo määräytynyt, muodostuu esimerkiksi jalan imaginaalilevystä jalka, vaikka se siirrettäisiin minne tahansa muuhun kudokseen. Banaanikärpäsen imaginaalilevyillä tehdyillä tutkimuksilla onkin pystytty selvittämään yksilönkehitykseen voimakkaasti vaikuttavien homeoottisten geenien toimintaa monisoluisissa organismeissa.

Lähteet
-------

* Ashburner, M. Golic, K.G. & Hawley, R.S.: *Drosophila: A Laboratory Handbook*. Cold Spring Harbor Laboratory Press, 2005. ISBN 0-87969-706-7.
* Mattila, J.: *Imaginaalilevyt – kurssityöohje.*. Genetiikan laboratorio, Turun yliopisto, 2003.
**Anastasija Moh’njuk** (ukr. Анастасія Мохнюк, s. 1. tammikuuta 1991 Nova Kah'ovka, Ukraina) on ukrainalainen seitsenottelija.

Moh’njuk kilpaili sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2013 pituushypyssä sijoittuen kahdeksanneksi. Vuonna 2014 hän oli seitsenottelun 14. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Zürichissa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Moh’njuk sijoittui seitsemänneksi tuloksella 6359. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Tampereella Moh’njuk saavutti pronssia tuloksella 5898.

Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa Portlandissa 2016 Moh’njuk sijoittui viisiottelussa alun perin toiseksi pistein 4847, mutta hän menetti mitalinsa kun hänen kisoissa antamassaan dopingnäytteessä oli merkkejä meldoniumin käytöstä. Moh’njuk totesi käyttäneensä ainetta edellisen vuoden puolella, kun aine ei ollut vielä kiellettyjen aineiden listalla. Hän ei saanut tapauksesta kilpailukieltoa. Huhtikuussa 2016 hän kuitenkin antoi positiivisen dopingnäytteen ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 21.4.2016–20.4.2020.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF

Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 24,30 (2015)
* 800 metrin juoksu: 2.15,52 (2014)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,00 (2015)
* Korkeushyppy: 183 (2015)
* Pituushyppy: 657 (2013)
* Kuulantyöntö: 14,96 (2015)
* Keihäänheitto: 39,76 (2015)
* Seitsenottelu: 6359 (2015)

Sisäradat
* 800 metrin juoksu: 2.16,69 (2016)
* 60 metrin aitajuoksu: 8,13 (2015)
* Korkeushyppy: 182 (2013)
* Pituushyppy: 662 (2013)
* Kuulantyöntö: 14,58 (2016)
* Viisiottelu: 4745 (2016)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anastasija Moh’njuk Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 24.5.2019
2. ↑  Ukrainian Anastasiya Mokhnyuk tests positive for meldonium *SkySports*.  14.4.2016. Viitattu 28.4.2016. (englanniksi)
3. ↑  Sanctions for anti-doping rule violations in athletics IAAF Newsletter 190 (pdf) (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Pete lainahöyhenissä** (engl. *Hatching Pete*) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ohjasi Stuart Gillard ja käsikirjoitti Paul W. Cooper. Pääosassa esiintyvät muun muassa Jason Dolley, Mitchel Musso, Tiffany Thornton ja Josie Loren.

Juoni
-----

Pete Ivey 16-vuotias hiljainen poika, jota eivät koulussa edes opettajatkaan oikein huomaa. Hänen paras kaverinsa on Cleatus Poole, joka on koulun koripallojoukkueen maskotti. Poole on kuitenkin kyllästynyt pitämään asua yllään allergiansa vuoksi ja suostuttelee kaverinsa Pete tulemaan hänen tilalleen maskotiksi. Molempien yllätykseksi Pete osoittautuukin paremmaksi maskotiksi kuin Poole. Kukaan ei kuitenkaan tiedä vaihdosta ja Poole suostuttelee Pete jatkamaan maskottina olemista mutta paljastamatta todellista henkilöllisyyttä. Kun Poole saade kaiken huomion, Pete ei tunne oloaan sen paremmaksi, mutta paraatissa käyneen vahinkopaljastuksen myötä Poole jää vähemmälle huomiolle. Ihmiset alkavat kysellä toisiltaan, kuka heidän koripallojoukkueensa maskotti oikein onkaan. Jää Peten ratkaistavaksi, päättääkö hän paljastaa olevansa maskotti vai jäädä tuntemattomaksi.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jason Dolley  | … |  Pete Ivey
  |
|  Mitchel Musso  | … |  Cleatus Poole
  |
|  Tiffany Thornton  | … |  Jamie Wynn
  |
|  Josie Loren  | … |  Angela Morrissey
  |
|  Sean O'Bryan  | … |  Leon Ivey
  |
|  Amy Farrington  | … |  Doris Ivey
  |
|  Crawford Wilson  | … |  Dwayne Dill
  |
|  Aramis Knight  | … |  Wendell Pate
  |
|  Rachel Woodward  | … |  Susie
  |
|  Edward Herrmann  | … |  rehtori Fred Daly
  |
|  Brian Stepanek  | … |  valmentaja Mackey
  |
|  Ryan Michael Davis  | … |  Jam Horner
  |
|  Nick Whitaker  | … |  Floyd
  |
|  Madison Riley  | … |  Camie Poole
  |
|  Dave Nibley  | … |  Jack Poole
  |

Musiikki
--------

Elokuvassakin näytelleet Mitchel Musso ja Tiffany Thornton äänittivät kappaleen "Let It Go", joka kuului paraatikohtauksessa. Kappale soitettiin Radio Disneyllä 20. maaliskuuta 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Hatching Pete *Family.ca* Viitattu 4.10.2009 (englanniksi)
2. ↑  Debut of "Let it Go" by Mitchel Musso and Tiffany Thornton to debut on Disney Channel and Disney.com *Laughing Place* 17.3.2009 Viitattu 4.10.2009 (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo marsalkka Mannerheimin tyttärestä. Hänen äitinsä ja marsalkka Mannerheimin puoliso oli Anastasia Mannerheim.*
Anastasie Mannerheim vuonna 1967.
**Anastasie "Stasie" Mannerheim** (23. huhtikuuta 1893 Pietari – 18. huhtikuuta 1978 Letchworth Hertfordshire, Englanti) oli Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimin ja vapaaherratar Anastasia Mannerheimin esikoinen. Hänellä oli sisar nimeltään Sophie.

Gustaf ja Anastasia Mannerheim erosivat virallisesti 1919, mutta jo vuonna 1902 he olivat epävirallisessa asumuserossa. Vuonna 1903 Anastasie ja Sophie matkustivat äitinsä kanssa Yhdysvaltojen kautta Kiinaan ja sieltä edelleen Eurooppaan. Anastasie kävi Ranskassa katolilaista sisäoppilaitosta ja sai ranskalais-englantilaisen kasvatuksen. Vuonna 1913 Anastasie siirtyi sisarensa kanssa sukulaisten hoiviin Suomeen, koska isä Gustaf Mannerheim asui virkatehtävissä Varsovassa eikä voinut ottaa heitä luokseen. 

Anastasie oli lapsena terveydeltään heikohko, ja aikuistuttuaan hän tunsi vetoa erakoitumiseen. Käännyttyään roomalaiskatolisuuteen Anastasie liittyi ensimmäisen maailmansodan aikana Englannissa karmeliittaluostariin. Hän luopui kuitenkin luostarielämästä vuonna 1932 ja asettui asumaan Lontooseen yhdessä elämänkumppaninsa Olive Rooneyn kanssa. Anastasie esitteli Rooneyn myös marsalkka Mannerheimille tyttöystävänään. Hän vieraili viimeisen kerran Suomessa vuonna 1967 isänsä syntymän satavuotisjuhlissa.

Anastasie Mannerheim oli 84-vuotias kuollessaan vuonna 1978 Letchworthin vanhainkodissa Englannin Hertfordshiressä.

Katso myös
----------

* Mannerheim (suku)

Lähteet
-------

1. 1 2  Suku ja Perhe
2. ↑  Mannerheim-Museo. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  "Marskin tytär kuoli Englannissa." *Vuosikirja 1978*, s. 103
4. ↑  Pallaste, Tuija: Stasie ja Sophy.  *Helsingin Sanomat, Kuukausiliite*, marraskuu 2017, s. 50–59. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Pallaste, Tuija: Esikoistytär jätti luostarin ja löysi neiti Rooneyn.  *Helsingin Sanomat, Kuukausiliite*, heinäkuu 2013. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.3.2014.  (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  *Vuoden uutistapahtumat kuvina 1967*, s. 138


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Kirje ateenalaisille** eli *Kirje Ateenan neuvostolle ja kansalle* (m.kreik. Ἀθηναίων τῇ βουλῇ καὶ τῷ δήμῳ, *Athēnaiōn tē būlē kai tō dēmō*; lat. *Epistula ad Athenienses*) on keisari Julianus Apostatan kirjoittama julkinen kirje, joka oli nimensä mukaisesti osoitettu ateenalaisille.

Historia
--------

Julianus kirjoitti kirjeen vuonna 361. Hän oli saanut Galliassa sotavoittoja ja hänen joukkonsa olivat julistaneet hänet uudeksi keisariksi. Näin Julianus oli käytännössä kaappaamassa valtaa serkultaan Constantiukselta. Loppuvuodesta tilanne oli muuttumassa sisällissodaksi. Tuolloin Julianus kirjoitti joukon kirjeitä marssiessaan joukkoineen itään päin kohtaamaan Constantiuksen armeijan, tarkoituksenaan oikeuttaa valtaistuinta koskevat vaatimuksensa. Ateenalaisten lisäksi hän kirjoitti Rooman senaatille, spartalaisille sekä korinttilaisille. Ateenalaisille osoitettu kirje on näistä ainoa nykyaikaan säilynyt.

Sisällissodan esti lopulta vain Constantiuksen sairastuminen ja kuolema. Näin Julianus sai keisariuden. Kirje on ilmeisesti kirjoitettu vasta sen jälkeen, kun Julianus jo oli saanut tiedon Constantiuksen kuolemasta.

Sisältö
-------

Kirje on käytännössä apologia eli puolustuspuhe, jossa Julianus haluaa kertoa omat keisariksi valitsemiseen liittyneet tekonsa filosofian ja oikeudenmukaisuuden perintöä vaaliville ateenalaisille. Hän kertoi kirjeessään omista elämänvaiheistaan ja pyrki perustelemaan tekojaan, jotka olivat johtaneet sen hetkiseen poliittiseen tilanteeseen. Näin kirje on sisällöltään hyvin omaelämäkerrallinen.

Julianus kuvasi kirjeessään areiolaisen kristityn Constantiuksen samanlaiseksi pahantekijäksi kuin aiemmat pakanalliset keisarit olivat olleet ja piti tätä näin tekopyhänä. Näin hän pääsi ilmaisemaan vihaansa serkkuaan kohtaan; hän syytti tätä mm. oman perheensä surmasta ja omasta karkotuksestaan ja vangitsemisestaan aiemmin. Tekopyhyyden syytteen Julianus laajensi samalla koskemaan kaikkia kristittyjä. Hän kertoi selvinneensä Constantiuksen hänelle aiheuttamista koettelemuksista jumalien ja näiden keinonaan käyttämän filosofian avulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kosonen, Päivi: *Isokrateesta Augustinukseen*, s. 153-156. Johdatus antiikin omaelämäkerralliseen kirjallisuuteen. Jyväskylä: Atena, 2007. ISBN 978-951-796-474-6.
2. 1 2 3 4  Hooper, Finley & Schwartz, Matthew: *Roman Letters: History from a Personal Point of View*, s. 136-138. Wayne State University Press, 1991. ISBN 0814320236. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Kunsman, Bryce Raymond: *Julian the Apostate: Apart from Christianity*, s. 45. ProQuest, 2008. ISBN 0549932224. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Julian the Emperor: *Letter to the Senate and the People of Athens*. Perseus. (muinaiskreikaksi)
* Julian the Apostate: *Letter to the Senate and People of Athens*. The Tertullian Project. (englanniksi)
***Gnetum cleistostachyum*** on luumioiden sukuun ja *Sessiles*-alasektioon kuuluva liaanilaji, joka on kuvattu Kaakkois-Yunnanista. Lajin nimi on edelleen pätemätön, ja eflorasin mukaan on suositeltavaa lykätä nimen hyväksymistä, kunnes täydellisemmät, etenkin siemenistä koostuvat kokoelmat on tutkittu.

Kasvin stilbeenijohdannaiset
----------------------------

*Gnetum cleistostachyum* sisältää lukuisia stilbeenijohdannaisia; näihin lukeutuvat gnetukleistolit A, B ja C, gnetifoliini A, p-Kumaarihappo, pikeatannoli, resveratroli, bisisorhapontigeniini A, gnetuhainiini P, gnetuliini, stilbeeniolignaanit, gnetukleistoli F, gnetofuraani A, lehmbacholi D, gnetifoliini F ja gnetumontaniini, gnetukleistoli D (2-metoksioksiresveratroli), gnetukleistoli E (3-metoksi-isorhapontigeniini), rapontigeniini, isorhapontigeniini, 4-metoksiresveratroli ja pinosylviini.

Lähteet
-------

1. ↑  *Gnetum cleistostachyum* C.Y.Cheng *GBIF*. Viitattu 13.7.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gnetum cleistostachyum 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5574216
* GBIF: 3783277
* IPNI: 383508-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:383508-1
* Tropicos: 14300247
* WFO: wfo-0000795577

 |

 |
**Mariehemsängarna** on viheralue Uumajassa, joka sijaitsee Mariehemin ja Stadslidenin välissä. Alue on tunnettu laajoista nurmikentistään. Puiston läpi kulkee pieni joki, jossa on pieniä lampia, joilla on kesäisin yleensä joutsenia ja sorsia. Mariehemsängarnassa sijaitsee myös Mariehem SK:n kotikenttä MSK Arena.

Alueen kokonaispinta-ala on noin 0,1 m2.

Brännbollsyran Uumajassa vuonna 2013.
Mariehemsängarnassa on järjestetty vuodesta 1974 lähtien vuosittainen Brännbollsyran-musiikkifestivaali, jonka yhteydessä järjestetään myös IKSU:n järjestämä Brännbollscupen-kilpailu, jossa pelataan brännbollia. Brännbollsyran on Ruotsin suurin opiskelijafestivaali.

Frisbeegolf
-----------

Mariehemsängarnassa on Umeå Discgolf Clubin 18-reikäinen frisbeegolfrata. Rata on yhteisön hallinnoima ja se on ilmaiseksi yleisön käytettävissä. Rata on perustettu vuonna 1980, jolloin siinä oli vain yhdeksän reikää, mutta vuosien mittaan se on laajentunut 18-reikäiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Mariehemsängarna *umea.se*. Umeå kommun.  Arkistoitu 3.5.2014. Viitattu 21.5.2014. (ruotsiksi)
2. ↑  Sveriges house-drottningar Rebecca & Fiona klara för Brännbollsyran 2014 - Sveriges största studentfestival *mynewsdesk.com*.  3.12.2013.  Arkistoitu 21.5.2014. Viitattu 21.5.2014. (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mariehemsängarna
**Bjørn Petter Ingebretsen** (s. 26. toukokuuta 1967) on norjalainen jalkapallovalmentaja.

Ura
---

Ingebretsen pelasi nuorena Grue IL:n juniorijoukkueessa muun muassa yhdessä Ståle Solbakkenin kanssa. Hän harjoitteli Solbakkenin kanssa Arsenalin akatemiassa vuonna 1986. Ingebretseniä pidettiin lupaavana pelaajana, mutta loukkaantumiset ja vammat estivät ammattilaisuran.

Hän aloitti valmennusuransa 2000-luvun alussa Buskerudin alueen juniorivalmentajana ja työskenteli myöhemmin myös Lynin juniorivalmentajana. Vuonna 2005 hän siirtyi Strømsgodsetin organisaatioon juniorivalmennuksen koordinaattoriksi. Ingebretsen edustusjoukkueen apuvalmentajana Dag-Eilev Fagermon, Ronny Deilan ja David Nielsenin valmennustiimeissä. Toukokuussa 2015 Ingebretsen nousi Godsetin päävalmentajaksi. Ingebretsenin johdolla seura eteni Eurooppa-liigassa kolmannelle karsintakierrokselle saakka ja sijoittui Tippeligaenissa hopealle. 

Kesäkuussa 2016 Ingebretsen joutui sairaalahoitoon saatuaan sydänkohtauksen. Hän palasi Strømsgodsetin penkin päähän jo heinäkuussa. Lokakuussa 2016 hän ilmoitti lopettavansa päävalmentajan tehtävissä terveyssyiden vuoksi.

Loka-marraskuussa 2018 Ingebretsen palasi valmennustehtäviin Fredrikstadin valmentajana, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Hän palasi joulukuussa takaisin Strømsgodsetiin pelaajatarkkailijaksi. Kesäkuussa 2018 hän nousi jälleen seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa vuoden verran, kunnes jätti toukokuussa 2019 tehtävänsä jälleen terveyssyiden vuoksi.

Huhtikuussa 2021 Ingebretsenistä tuli kolmannen kerran Strømsgodsetin päävalmentaja, tällä kertaa yhdessä Håkon Wibe-Lundin kanssa. Menestys jäi vaisuksi ja lopulta kaksikko jätti tehtävänsä kauden 2022 jälkeen.

Meriitit
--------

* Norjan mestaruus
	+ Hopeaa: 2015

Lähteet
-------

1. ↑  Den stille ledertypen
2. ↑  SIF-trenerens nye hjelper
3. ↑  BJÖRN PETTER INGEBRETSEN
4. ↑  Bjørn Petter Ingebretsen er ny hovedtrener i Strømsgodset
5. ↑  Strømsgodset-treneren innlagt med hjerteinfarkt
6. ↑  Bjørn Petter Ingebretsen tilbake etter hjerteinfarkt
7. ↑  Ingebretsen gir seg som hovedtrener i Godset: - Helsa må gå foran
8. ↑  Godset låner ut Ingebretsen til kriserammede Fredrikstad: − En stor utfordring
9. ↑  Ingebretsen leder Strømsgodset midlertidig
10. ↑  Går av som Godset-trener: - Helsa kommer først
11. ↑  Nytt fungerende trenerteam i Strømsgodset
12. ↑  Wibe og BP trer til side


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**David NielsenTor Ole SkullerudHenrik Pedersen** | **Strømsgodsetin päävalmentaja**5/2015–10/20166/2018–7/20194/2021–2022 | Seuraaja:**Tor Ole SkullerudHenrik Pedersenavoin** |
**Carl Sidensnöre** (15. toukokuuta 1809 – 30. maaliskuuta tai 18. toukokuuta 1889 Pietari) oli suomalaissyntyinen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali.[1]

Carl Sidensnören isä oli sotilaslääkäri, hovineuvos Carl Sidensnöre ja puoliso Elisabeth Karlovna Reitzenstein. Myös heidän pojastaan Alexander Sidensnörestä tuli amiraali. Carl Sidensnöre tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1824 ja ylennettiin gardemariniksi 1825. Vuonna 1827 hän osallistui linjalaiva Svjatoi Andrein oppilaspurjehdukseen Kronstadtista Portsmouthiin ja takaisin. Merikadettikoulun päätetyttyä Sidensnöre ylennettiin midshipsmaniksi toukokuussa 1828 ja hänet määrättiin palvelukseen ensin linjalaiva Fère Champenoise'lle ja sitten korvetti Lvitsalle, jolla hän myös purjehti 1831 Kronstadtista Plymouthiin ja takaisin. Seuraavana vuonna hän toimi suomalaisen tullialuksen päällikkönä, vuosina 133– 1834 hän palveli kuunari Snegillä merenmittauksissa Suomenlahden saaristossa.[1]

Sidensnöre ylennettiin luutnantiksi toukokuussa 1834. Hän toimi 1835–1842 edelleen alusten päällikkönä merenmittauksissa Suomenlahdella. Huhtikuussa 1842 hänet siirrettiin 1. Suomen meriekipaasin 2. komppaniaan ja hän toimi loppuvuonna kouluttajana myös 6. komppaniassa, minkä jälkeen hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi. Sidensnöre toimi joulukuusta 1842 tammikuuhun 1849 sekä 6. että 3. komppanian päällikkönä, tammikuun lopussa 1849 hänet siirrettiin palvelukseen 14. meriekipaasiin. Siellä hän komensi 1849–1851 höyryfregatti Herkulesta. Joulukuussa 1849 Sidensnöre ylennettiin 2. luokan kapteeniksi. Heinäkuussa 1853 Sidensnöre nimitettiin jäseneksi Venäjän laivaston laivanrakennuskomiteaan.[1]

Krimin sotaan Sidensnöre osallistui maaliskuusta 1854 komennettuna Suomeen sijoitetun sotaväen esikunnan Suomen joukkojen jaoston erikoiskäyttöön. Hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi joulukuussa 1854 ja määrättiin helmikuussa 1855 1. Suomen meriekipaasin komentajaksi, mutta siirrettiin toukokuussa takaisin erityistehtäviinsä. Sodan jälkeen helmikuussa 1856 hänet määrättiin Venäjän laivaston koulutus- ja työekipaasin komentajaksi, mutta siirrettin jo huhtikuussa laivaston insinööri- ja tykistöoppilaitoksen johtajaksi Pietariin.[1]

Lokakuussa 1860 Sidensnöre valittiin jäseneksi Pietarin merisota-akatemiaan pyrkivien meriupseerien valintakomiteaan. Hänet ylennettiin Venäjän laivaston maavoimissa palvelevien joukkojen kenraalimajuriksi tammikuussa 1864 ja hänelle myönnettiin tammikuussa 1869 laivaston perämieskunnan kenraaliluutnantin arvo. Hänestä tuli samalla laivaston teknillisen komitean jäsen. Helmikuussa 1877 Sidensnöre valittiin myös merisota-akatemian komitean jäseneksi, missä tehtävässä hän palveli kuolemaansa saakka. Vara-amiraaliksi hänet ylennettiin elokuussa 1879.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sidensnöre, Carl *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Anna Byström
**Anna Byström-Sternvall** (21. tammikuuta 1854 Tukholma, Ruotsi – 1926 Porvoo) oli ruotsalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä, joka viime vuotensa asui Porvoossa. Hänellä oli suomalaisia juuria, sillä hänen isoisänsä isä Anders Byström oli helsinkiläinen kauppias ja toimi myös kunnallisissa tehtävissä ja oli porvarien edustajana valtiopäivillä Tukholmassa.

Byström-Sternvallin vanhemmat olivat professori Oscar Byström ja Augusta Bäckström. Hän opiskeli 1871–1880 laulua Isidor Dannströmin ja Pietarissa Henriette Nissen Salomanin oppilaana; plastisuutta Signe Hebben oppilaana, lausuntaa Bertha Tammelinin oppilaana. Hän oli kiinnitettynä Dramatenissa 1878–1881, Stora teaternissa Göteborgissa 1881–1890; Svenska teaternissa Tukholmassa 1890–1891, Dramatenissa jälleen 1891–1899, August Ranftin teattereissa 1899–1909 ja Knut Lindrothin kiertueella 1909–1910. Lindrothin kiertueen jälkeen hän muutti Porvooseen, jossa hän kuoli 1926.

Byström esiintyi laulajana isänsä Oscar Byströmin kanssa Turussa huhtikuussa 1875 ja sai osin kriittiset mutta pääosin hienot arvostelut.

Byström-Sternvall oli vuosina 1883–1905 naimisissa näyttelijä Oscar Sternvallin kanssa.

Lähteet
-------

* Lennart Hedwall: Konsertlivet i Åbo under Oscar Byströms kapellmästartid 1872–1876 Acta Musica, Åbo akademi. Åbo 1989 (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Walborg Hedberg ja Louise Arosenius: Svenska kvinnor från skilda verksamhetsområden. S. 19 Albert Bonniers 1914 (ruotsiksi)
2. 1 2  Lennart Hedwall s. 41
3. ↑  Lennart Hedwall s. 7
4. ↑  Oscar Byström. Levande musikarv. Viitattu 1.5.2020 (ruotsiksi)
5. ↑  Lennart Hedwall s. 27, 28
**Björnstadin oireyhtymä** on äärimmäisen harvinainen autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä. Se aiheuttaa pili torti -oireen eli hauraat hiukset ja kuulovammaisuutta. Björnstadin oireyhtymä johtuu mutaatioista geenissä BCS1L.

Björnstadin oireyhtymän yhteydessä esiintyvä hauraus ei yleensä koske muuta kehon karvoitusta kuin hiuksia. Tyypillisiä potilailla ovat alueet, joissa esiintyy alopeciaa eli hiusten lähtöä. Kuulon ongelmat ilmenevät sensorineuraalisena eli sisäkorvan muutoksista johtuvana kuulovikana. Kuulon ongelmat voivat vaihdella lievistä täyteen kuurouteen ja saattavat johtaa myös puheen vaikeuksiin. Yleensä kuulovika on molemmissa korvissa. Eräissä potilaissa on raportoitu kehitysvamma tai hypogonadismi, mutta näistä kumpikaan ei kuulu oireyhtymän tyypillisiin piirteisiin. Björnstadin oireyhtymän oireet alkavat ilmetä varhain lapsuudessa. Hiusten poikkeavuus voi lievittyä iän myötä, erityisesti murrosiän jälkeen.

Björnstadin oireyhtymän tunnisti ensimmäisenä professori Roar Bjørnstad vuonna 1965. Hän oli havainnut haurashiuksisuuden kahdeksalla potilaalla, joista viidellä esiintyi myös sensorineuraalinen kuurous. Sittemmin Björnstadin oireyhtymää on havaittu eri puolilla maailmaa. Esiintyvyydestä ei kuitenkaan ole tarkkaa tietoa. Joissain geneettisissä häiriöissä esiintyy samankaltaisia oireita kuin Björnstadin oireyhtymässä. Erotusdiagnostiikassa saatetaan ottaa huomioon Menkesin tauti ja ektodermaalisten dysplasioiden tautiryhmä. Björnstadin oireyhtymän tavoin mutaatioista BCS1L-geenissä johtuvia oireistoja ovat GRACILE-oireyhtymä ja kompleksi III:n puutosoireyhtymä, jotka kuitenkin ilmenevät vakavammin oirein.

Björnstadin oireyhtymän hoito on oireenmukaista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Björnstad syndrome MedlinePlus, viitattu 23.6.2023
2. 1 2 3 4 5 6  Björnstad Syndrome National Organization for Rare Disorders, viitattu 23.6.2023
**Carl Samuel Nottbeck** (13. syyskuuta 1779 Tallinna – 1. elokuuta 1847 Pietari) oli baltiansaksalainen liikemies. Hän oli Suomen tuottoisimman tehtaan, Finlayson & Co:n, omistajajohtaja.

Perhe
-----

Carl Samuel Nottbeck oli viidennen polven tallinnalainen. 1800-luvun alussa hän muutti Pietariin. Hän solmi avioliiton Charlotta Dorotea von zur Mühlenin kanssa, joka oli myös baltiansaksalainen, tallinnalaisen raatimiehen tytär. He asuivat Pietarin Vasilinsaaressa, ja he saivat yksitoista lasta. Heidän kotinsa oli uskonnollinen, ja siellä järjestettiin gossnerilaisten hartaushetkiä. Nottbeckien kotikielenä Pietarissa oli saksa, mutta kodin ulkopuolella puhuttiin ranskaa ja venäjää. Nottbeck johti Pietarissa perustamaansa kauppahuonetta, jolla oli oikeus harjoittaa ulkomaankauppaa.

Finlayson
---------

Vuonna 1836 hän osti Finlaysonin puuvillatehtaan yhdessä Georg Adolf Rauchin kanssa. Lisäksi heillä oli äänetön yhtiökumppani englantilainen William Wheeler. Finlaysonin ostoa oli järjestelemässä baltiansaksalainen Ferdinand Uhde, josta tuli Finlaysonin isännöitsijä. Heitä kaikkia, kuten yrityksensä myynyttä James Finlaysonia, yhdistivät uskonnolliset verkostot. Nottbeck vastasi yhtiön tuotteiden myynnistä ja markkinoista Venäjällä ja toimi koko yhtiön johtajana. Carl Samuel Nottbeckin aikana alkoi yhtiön voimakas kehittäminen. Tuotantotiloja rakennettiin ja tuotantoa kasvatettiin Tampereella. Carl Samuel Nottbeck ei tiettävästi koskaan käynyt Tampereella. Sen sijaan hän lähetti toiseksi vanhimman poikansa Wilhelmin jo vuonna 1836 Tampereelle Ferdinand Uhden mukana perehtyäkseen tehtaan toimintaan ja johtamiseen. Vanhin poika Carl työskenteli Finlaysonin Pietarin konttorissa. Muut lapset eivät työskennelleet yhtiössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Carl Samuel Nottbeck  16.3.2018. geni.com. Viitattu 1.2.2020.
2. 1 2  Mäkelä, Ulla Kaarina: Historian pro gradu –tutkielma: POJASTA POLVI PARANEE? Nottbeckien kolme sukupolvea Finlayson & Co:ssa 1836 - 1907  2018. Tampereen yliopisto. Viitattu 1.2.2020.
**Björn Strandell** (26. huhtikuuta 1897 Uusikaarlepyy – 30. joulukuuta 1990) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1947. Hän myös kilpaili ratsastuksessa kesäolympialaissa 1936 ja 1948.

Strandellin vanhemmat olivat apteekkari Ivar Hjalmar Strandell ja Aina Rauha Nordfors. Strandellin isä toimi Auran Panimo Oy:n johtokunnan puheenjohtajana 1924–1929, ja yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja oli Strandellin isoisä V. L. B. Strandell. Björn Strandellin puoliso vuodesta 1929 oli Anja Maria Hovilainen. Strandell valmistui farmasian kandidaatiksi 1917, suoritti Ruotsissa farmasian opintoja 1919–1921 ja sai proviisorin arvon 1924. Hän toimi 1925–1927 Helsingin yliopiston farmaseuttisen laitoksen kemian assistenttina ja perusti 1928 korvikekermaa valmistaneen Oy Tarmoke Ab:n Riihimäellä. Auran Panimon johtokunnan jäseneksi hänet nimitettiin 1930 ja toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi 1933. Strandell muutti yhtiön nimen suomenkieliseksi, mikä aiheutti Strandellin kauden alussa yhtiön osakkaiden välillä huomattavaa erimielisyyttä. Tehtaiden isännöitsijäksi Strandell nimesi appensa Toivo Hovilaisen. Strandell nimitti johtokuntaan 1937–1959 Ilmari Katajan, jonka avulla yhtiö etabloitui Turun suomenkieliseen liike-elämään. 1971 Strandell myi Auran Panimon osake-enemmistönsä Oy Hartwall Ab:lle.

Strandell kilpaili kansainvälisesti purjehduksen 8mR-luokassa ja ratsastuksessa sekä Berliinin että Lontoon olympiakisoissa. Hän toimi sekä Suomen Ratsastajainliiton että Suomen Kenttäratsastusseuran johtokunnassa ja Helsingin olympiakisojen esteratsastuskilpailujen yliratapäällikkönä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juha Vahe: Björn Strandell *Biografiasampo*. Viitattu 15.7.2023.
2. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 15.7.2023.