recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ashworth oikealla Salomonsaarilla, Guadalcanalilla vuonna 1943.
**Frederick Lincoln "Dick" Ashworth** (24. tammikuuta 1912 – 3. joulukuuta 2005) oli Yhdysvaltain laivaston vara-amiraali. Hän oli keskeisiä hahmoja Yhdysvaltain Manhattan-projektissa. Ashworth oli Annapolisin merisotakoulun suorittanut meriupseeri. William S. Parsons oli Ashworthin läheinen työtoveri. Frederick L. Ashworth oli se sotilashenkilö, jonka suosituksesta juuri Tinian valittiin uudeksi tukikohdaksi 509. raskaalle erityispommitusrykmentille.

Ashworth aseisti ja viritti Fat Man- plutoniumpommin apulaisenaan aliluutnantti Philip M. Barnes. Bockscariksi nimetyn Boeing B-29 Superfortress pommikoneen ylitettyä kolmasti Kokuran ja epäonnistuessa pommitustehtävässä, juuri Ashworth komensi koneen pommittaja Kermit K. Beahania pudottamaan Fat Manin tutkan avulla Nagasakiin. Pommi osui arviolta 5 kilometriä aiotusta maalista, joka oli ammustarviketehdas. Tuho oli silti valtava, ja arviolta 60% kaupunkialueesta tuhoutui. Pommi pudotettiin vaikeista olosuhteista, kuten huonosta näkyvyydestä huolimatta, koska koneen polttoainetilanne oli niin huolestuttava.

Frederick L. Ashworthin sotilasarvo oli eläkkeelle siirtyessään vara-amiraali. Hänet palkittiin muiden muassa Silver Star- ja Bronze Star-kunniamerkein.

Lähteet
-------

* Gordon Thomas & Max Morgan Witts: *Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä*. WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X.

### Viitteet

1. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 106–107
2. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 114–115
3. ↑   Viitattu 18.01.2022.
4. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 361

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Wilhelm Christian Åkerman** (7. joulukuuta 1835 Viipuri – 2. elokuuta 1919 Viipuri) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.[1]

Åkermanin vanhemmat olivat kapteeni Christian Wilhelm Åkerman ja Constance Maria von Kohl ja puoliso vuodesta 1867 Elisabet Eleonora Lange. Åkerman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1845 ja määrättiin sieltä 1855 valmistuttuaan junkkarina palvelukseen 9. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1857 ja siirrettiin palvelukseen 19. Kostroman jalkaväkirykmenttiin. Åkerman ylennettiin aliluutnantiksi 1862 ja komennettiin mainituksi vuodeksi palvelukseen H.M. Keisarin mallirykmenttiin Pietariin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1864 ja alikapteeniksi 1865 ja siirrettiin luutnanttina Henkivartioväen jääkärirykmenttiin syksyllä 1866. Åkerman ylennettiin 1872 alikapteeniksi, 1875 kapteeniksi ja 1878 everstiksi, jolloin hänet siirrettiin 3. reservipataljoonan komentajaksi. Marraskuussa 1889 Åkerman määrättiin 86. Lappeenrannan jalkaväkirykmentin komentajaksi ja maaliskuussa 1894 12. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi kenraalimajuriksi ylennettynä. Hän sai eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina lokakuussa 1899.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilhelm Christian Åkerman *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 4.5.2020)
Wilhelm Bauck
**Carl Wilhelm Bauck** (13. joulukuuta 1808 Göteborg, Ruotsi – 8. lokakuuta 1877 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen urkuri, musiikkikirjailija ja säveltäjä. Hän työskenteli Göteborgin englantilaisen kirkon urkurina vuodesta 1828 ja muutti 1832 Tukholmaan, jossa toimi pianonsoitonopettajana ja kriitikkona. Hän kirjoitti Aftonbladetiin nimimerkillä -u- 1842–1859, Nya dagligt allehanda -lehteen 1860–1871 ja Dagens Nyheteriin vuodesta 1871. Bauck avusti myös lyhytaikaisesti Stockholms musiktidning -lehteä 1844 ja vuodet 1853–1857 hän oli toimittajana Ny tidning för musik -lehdessä. Vuonna 1858 Bauck siirtyi musiikinhistorian ja estetiikan opettajaksi Tukholman konservatorioon, josta hän sai professuurin 1864. Bauckin sävellystuotanto sisältää lauluja, pianokappaleita ja jousikvarteton.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* *Teoretisk-praktisk modulationslära,* 1859
* *Handbok i musikens historia från fornvelden intill nutiden,* 1862
* *Allmän musiklära för tonkonstens idkare I–II,* 1864–1871
* *Musik och theater. Samlade kritiska uppsatser,* 1868
* *Musikaliskt real-lexikon,* 1871
* *Musiklärans första grunder,* 1872

Oppilaita
---------

* Vivika Ekman

Lähteet
-------

1. ↑  *Sohlmans musiklexikon,* Sohlmans Förlag 1948–1952.
2. 1 2  *Sohlmans musiklexikon,* Sohlmans Förlag 1975–1979, ISBN 91-7198-020-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Frederick Carl Bock** (18. tammikuuta 1918 Greenville, Michigan – 25. elokuuta 2000 Scottsdale, Arizona) oli Yhdysvaltain ilmavoimien majuri, joka oli niin kutsutussa *operaatio Silverplatessa*. Operaation tarkoituksena oli ensimmäisen ydinpommituksiin kykenevän lennoston operaatiovalmiuteen saattaminen. Bockin nimikkokoneena oli "Bockscariksi" nimetty Boeing B-29 Superfortress. Ennen tätä oli Bock ollut pommituslentäjänä Himalajan yli lennoilla.

Bock lensi "Great Artistea", joka oli tarkkailukone Nagasakiin kohdistuneessa *Erikoispommihyökkäyksessä nro 16*. Hän kuljetti tarkkailijoita, joiden varusteina oli erinäisiä ydinräjähdyksen voimakkuutta mittaavia laitteita. Ydinpommituksia harjoitellessa Bock pommitti kahdesti Fukushimaa. Bockin koneessa mukana ollut: New York Timesin toimittaja William L. Laurence sai tähän lentoon liittyvästä raportistaan Pulitzerin palkinnon. Bock palkittiin Air Medal:illa sekä Distinguished Flying Cross:illa (DFC).

Sodan jälkeen Frederick Bock opiskeli biologiksi Chicagossa. Hän kehitteli esimerkiksi peritoneaalista dialyysiä. Bock menehtyi syöpään kesällä 2000.

Lähteet
-------

* Campbell, Richard H. (2005). *The Silverplate Bombers: A History and Registry of the Enola Gay and Other B-29s Configured to Carry Atomic Bombs*. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company. ISBN 0-7864-2139-8.

### Viitteet

1. 1 2   Viitattu 24.2.2022.
2. ↑   Viitattu 24.2.2022.
3. ↑  Campbell, 2005: 26–29.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Frederick C. Bock
Vuonna 1984 avatun Minskin Kastrytšnitskaja-metroaseman halli
**Kastrytšnitskaja** eli **Oktjabrskaja** (valkoven. Кастрычніцкая, ven. Октябрьская) on yksi Minskin metron linjan 1 eli Maskouskajan ("Moskovan") linjan asemista Valko-Venäjällä. Asema sijaitsee sijainniltaan keskeisen Lokakuun aukion edustalla Minskin keskustassa. Oktjabrskaja yhdistää kaksi metrolinjaa ja se on kaupungin vilkkain metroasema. 

Aseman suunnittelivat arkkitehdit Ju. Vdovin, Ju. Grigorjev, Je. Leonovitš, M. Trenin ja taiteilija A. Kuznetsov. Se avattiin 30. kesäkuuta 1984 osana ensimmäisen, aluksi kahdeksan asemaa käsittäneen metrolinjan avaamista. Vuonna 1991 avattiin maanalainen yhdyskäytävä läheiselle, poikittaisen metrolinjan Kupalauskaja-asemalle (Kupalovskaja). 

Asemaa edeltävä asema on koillisesta päin tultaessa Ploštšad Pobedy (Voiton aukio) ja sitä seuraava asema hallinnollisen ydinkeskustan Ploštšad Lenina (Leninin-aukio, Itsenäisyyden aukion metroasema).

Asema oli pommi-iskun kohteena 11. huhtikuuta 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Minskin metroräjähdys varmistumassa terrori-iskuksi *Helsingin Sanomat*.  11.4.2011. Viitattu 2.9.2011.
2. 1 2  Moskovskaja linija Minskin metro, minsk-metro.net. Viitattu 18.10.2013. (venäjäksi)
3. ↑  Oktjabskaja Minskin metro, minsk-metro.net. Viitattu 18.10.2013. (venäjäksi)
4. ↑  Avtozabodskaja linija Minskin metro, minsk-metro.net. Viitattu 18.10.2013. (venäjäksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kastrytšnitskajan metroasema**.
Stanmerin kartano.
Kevättä Stanmerin puistossa.
Näkymä Stanmerin kylästä, oikealla kirkontorni.
**Stanmer Park** on suuri puisto Brightonin kaupungin koillispuolella East Sussexissa, Englannissa. Sen itäpuolella on Sussexin yliopiston kampus. Puiston alueella sijaitsee Stanmerin kylä kirkkoineen sekä Stanmerin kartano – puisto olikin aiemmin kartanon tiluksia. Alue pysyi yksityisomistuksessa vuoteen 1947 saakka, jolloin Brightonin valtuusto osti sen.

Nykyään Stanmer Park on avoin kaikille ja siellä tarjotaan toisinaan opastettuja kierroksia. Puistossa on myös kasvitaimitarha.

Nykyinen Stanmerin kartano rakennettiin vuonna 1722 Pelhamin suvulle, joka asui siellä ja kehitti aluetta vuosien ajan. Stanmerin taloa käytettiin Sussexin yliopiston ensimmäisenä hallinnollisena keskuksena vuonna 1961, jolloin kampusta rakennettiin. Talo avattiin uudelleen kesäkuussa 2006 mittavan entisöinnin jälkeen ja sitä voi vuokrata häitä tai muita tilaisuuksia varten.

Stanmerin kylän lammen vieressä sijaitseva Stanmerin kirkko rakennettiin vuonna 1838 ja nykyään sitä ylläpitää Stanmer Preservation Society.

Puistosta pohjoiseen ja länteen on metsäalue, joka ulottuu Wild Parkiin ja South Downsin kansallispuiston laitamille. Puiston etelälaidalla kulkee päätie A27.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stanmer** Wikimedia Commonsissa

* Stanmer Park Brighton & Hoven kaupunginvaltuuston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Frederick C. Lincoln työpöytänsä ääressä
**Frederick Charles Lincoln** (1892 Denver, Colorado, Yhdysvallat – 1960) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, jolla ei ollut akateemista tutkintoa.

Lincolnin nuoruuden kiinnostus lintuihin kypsyi tutkijaksi Coloradon luonnontieteellisessä museossa, jonne hän pääsi työskentelemään lintutieteen osaston kuraattorin L. J. Hersheyn apulaiseksi. Museossa hän tutustui Alexander Wetmoreen, joka työskenteli museossa opiskelijana. Vuonna 1913 Lincoln valittiin Hersheyn jatkajaksi kuraattorin virkaan. Lincoln toimi virassa vuoteen 1920 asti. Hän oli virkavapaalla vuosina 1918–1919 palvellessaan Yhdysvaltain armeijan viestijoukkojen kyyhkyasiantuntijana.

Vuonna 1920 Lincoln nimitettiin Washingtonissa sijaitsevaan valtion biologisen tutkimuslaitokseen (US Bureau of Biological Survey), missä hänen tehtäväkseen tuli organisoida valtion rengastustoiminta. Lincoln hoiti tehtävänsä tunnollisesti ja ammattitaidolla ja hoiti virkaa lähes kolme vuosikymmentä vuoteen 1946 saakka. Hän organisoi rengastustoimiston ja käynnisti useita tutkimuksia ja kehitti tietojen tallennusmenetelmiä. Hän koulutti rengastajia, vakiinnutti käytäntöjä, hoiti rengastustoimistojen välistä kansainvälistä yhteistyötä, ja edisti rengastuksen merkitystä tieteellisen tutkimuksen apuvälineenä.

Parhaiten Lincoln kuitenkin muistetaan kirjallisista saavutuksistaan. Hän julkaisi rengastustiedonantoja (*Bird Banding Notes*) ja yli 250 rengastusta sivuavaa kirjoitusta (*Returns from Banded Birds*). Yhdessä E. P. Baldwinin kanssa hän julkaisi rengastajan käsikirjan (*Manual for Bird Banders*) 1929. Suppeassa teoksessa *Calculating Waterfowl Abundance on the Basis of Banding Returns* (1930) Lincoln esitti lintujen määrän arviointiin menetelmän "Lincoln Index", joka perustuu merkityistä eläimistä saatuihin löytöihin.

Vuonna 1935 Lincoln julkaisi vesilintujen muuttoreiteistä rengaslöytöjen perusteella tehdyn teoksen *The Waterfowl Flyways of North America*. Samana vuonna julkaistu lintujen yleistä muuttoa käsittelevä *The Migration of North American Birds* nosti hänet muutontutkimuksen auktoriteetiksi. Vuonna 1939 julkaistu yleistajuisempi teos *The Migration of American Birds* on Louis Agassiz Fuertesin kuvittama. Lincoln oli yksi *American Waterfowl and Birds of Alaska* -teoksen kirjoittajista, ja hän osallistui myös useiden muiden teosten osien kirjoittamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Frederick C. Lincoln and the formation of the North American bird banding program, 2002 (englanniksi) (Wayback Machine)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Stanós** (kreik. Στανός) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Στανού, *Topikí Koinótita Stanoú*). Kylän väkiluku on 929 (vuonna 2011).

Stanóksen Neitsyt Marian temppeliin­tuomisen (*Eisódia tis Theotókou*) kirkko.
Stanóksen kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pohjoisen Arnaíasta, noin 33 kilometriä luoteeseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 31 kilometriä koilliseen alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Se on rakennettu noin 520 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.

Aiemmin kylä kuului Arnaían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Arnaían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Στανός *Δήμος Αριστοτέλη*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Στανός *Visit Halkidiki*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stanós** Wikimedia Commonsissa
**Wilhelm Brauns** (19. toukokuuta 1865 Ludwigslust – 1933) oli saksalainen liikemies, joka laati veljensä Julius Braunsin pikakirjoitusjärjestelmästä ruotsinkielisen version.

Brauns muutti 24-vuotiaana Ruotsiin ja työskenteli juutinvalmistusalalla, ensin juuttikehräämössä Oskarströmissä ja myöhemmin Ruotsin juutinvalmistajien keskuskonttorissa Halmstadissa.

Brauns julkaisi veljensä Julius Braunsin pikakirjoitusjärjestelmästä ruotsin kielelle sovittamansa version vuonna 1892. Myöhemmin hän uudisti järjestelmän vokaalien kirjoittamista Melinin järjestelmästä saamiensa vaikutteiden perusteella, ja Julius Brauns omaksui muutokset myös saksalaiseen järjestelmään.

Lähteet
-------

1. ↑  Bonnet, Rudolf: *Männer der Kurzschrift*, s. 31. Darmstadt: Winklers Verlag, 1935. (saksaksi)
2. 1 2 3  Ekman, Ernst L.: *Olof Werling Melin*, s. 511. Tukholma: C E Writzes bokförlag, 1971. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Kastraatiopelko** on Sigmund Freudin esittämän teorian mukaan osalla poikalapsista esiintyvä pelko siitä, että he menettäisivät sukupuolielimensä. Teorian mukaan pelon taustalla on se, että lapsi, jolla itsellään on siitin, on nähnyt mies- ja naispuolisten ulkoisten sukuelinten eron muttei toistaiseksi oppinut, että se on luonnollinen sukupuoliero. Lapsi ei vielä tiedä, että paitsi se, että ihmisellä on siitin, myös se, että ihmisellä ei ole siitintä, on synnynnäinen ominaisuus. Tällainen lapsi luulee, että kaikilla ihmisillä se on aluksi mutta osalta "kaikkivoipa" isä irrottaa sen. Lapsi pelkää, että niin tekee myös hänen isänsä hänelle.

Kritiikki
---------

Freudin käsitystä ilmiön universaaliudesta on arvosteltu. Freud kehitti teoriansa terapiaselostuksessaan pikku Hansista (*Viisivuotiaan pojan fobian analyysi*). Kulttuurintutkija Jari Ehrnrooth (2006) katsoo, että Freud vaikuttaa omiin hullunkurisiin dogmeihinsa juuttuneelta kiihkoilijalta. Kriittisen pohdinnan sijasta psykoanalyysin perustaja todistelee kuinka "täydellisen oikeaan osuneita" hänen oletuksensa olivat.

Psykologi Hans Eysenck kirjoitti Freudia ja psykoanalyysia arvostelevan teoksen *Decline and Fall of the Freudian Empire* (1985), missä hän kritisoi ankarasti myös pikku Hansin tapausta. Freudin kertoma aineisto oli valikoitua, isän raportointi epätarkkaa ja Hansin lausunnot ristiriitaisia ja epäluotettavia.

Katso myös
----------

* Peniskateus
* Koro (paniikki)
* Viisivuotiaan pojan fobian analyysi

Lähteet
-------

* Ehrnrooth, Jari: Opettaja pysyy vaikka opit on kaadettu: Sigmund Freud palvoi teorioitaan eikä pyrkinyt kaikin keinoin potilaidensa tervehtymiseen (Kirja-arvostelu) *Helsingin Sanomat*.  4.6.2006. Viitattu 28.12.2021.
* Eysenck, Hans J.: *Decline and Fall of the Freudian Empire*. New Jersey: Transaction Publishers, 2004 (1985). ISBN 0-7658-0945-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Sammallahti, Pirkko: Freud ja kastraatiokompleksi.  *Psykoterapia*, 2011, 30. vsk, nro 4, s. 424–427. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.9.2015.
2. ↑  Wolman, Benjamin: *Lapsen pelot**lähde tarkemmin?*
3. ↑  Suomalainen lapsi, vanhempien käsikirja*lähde tarkemmin?*
4. ↑  Ehrnrooth 2006.
5. ↑  Eysenck 2004 (1985), s. 103–104.
**Elevhemmet vid svenska samskolan** on arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema, vuonna 1926 valmistunut rakennus, joka sijaitsee Tampereella osoitteessa Mariankatu 41. Se on ruotsinkielisen yhteiskoulun Svenska samskolanin vanha oppilaskoti. Talo tehtiin asuntolaksi niille oppilaille, jotka tulivat kouluun kaupungin ulkopuolelta ja tarvitsivat sisäoppilaitostyyppistä majoitusta. Rakennuksesta on käytetty kutsumanimeä "Inttan".

Elevhemmet edustaa arkkitehtuuriltaan tyylipuhdasta 1920-luvun uusklassismia. Vaalealla rappauksella päällystetyssä, tiilikattoisessa kivitalossa on kolmen pääkerroksen lisäksi ullakko ja kellari. Mariankadun puoleisessa pääjulkisivussa korostuu toinen kerros eli niin sanottu juhlakerros, jonka ikkuna-aukkoja on koristeltu kaiteilla, luneteilla ja ornamenteilla.

Elevhemmetin ensimmäinen ja toinen kerros remontoitiin 1980-luvulla ruotsinkielisen päiväkodin tiloiksi. Tässä yhteydessä pohjoispäätyyn lisättiin paloportaat ja pihan puolelle rakennettiin pieni laajennusosa. Samalla vanha pääsisäänkäynti Mariankadulta suljettiin. 1990-luvulla rakennuksen kolmanteen kerrokseen tuli yksityisiä asuinhuoneistoja.

Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan Elevhemmet on rakennustaiteellisesti ja historiallisesti erittäin merkittävä kohde. Alkuperäiset piirteensä hyvin säilyttänyt talo sijaitsee maisemallisesti keskeisellä paikalla, joten sillä on myös kaupunkikuvallista arvoa. Rakennus on suojeltu asemakaavalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Ruotsalaisen Yhteiskoulun oppilaskoti, Tampere. *Arkkitehti* 9/1929, s. 153–154. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viitattu 19.7.2022.
2. 1 2 3 4 5  Halonen, Minna & Karttunen, Annamari: Svenska samskolan i Tammerfors: Tampereen ruotsalaisen yhteiskoulun ja oppilasasuntolan inventointi 2006 (PDF) Tampere:  Pirkanmaan maakuntamuseo, 2006. Viitattu 5.6.2022.
3. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 5, 103. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.
4. ↑  Kaakinmaa VI-102-4, 5 ja 6, Koulukatu 14, Mariankatu 41, päiväkodin rakentaminen ruotsinkielisen koulun yhteyteen, kartta nro 8087 Tampere:  Tampereen kaupunki. Viitattu 5.6.2022.
**Kastrí** (kreik. Καστρί) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Sýroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 800 metriä pohjoiseen Chalandrianín kylästä. Kohteen nimi on nykyaikainen ja tarkoittaa "Linnaa".

Kastríssa oli akropolis eli linnavuori, joka oli ympäröity tornein varustetulla linnoitusmuurilla. Asutukseen liittyy hautausmaa, joka sijaitsi lähempänä Chalandrianín kylää, ja johon nimellä "Chalandrianí" arkeologiassa yleensä viitataan. Sen hautalöytöjen määrä kertoo asutuksen merkittävyydestä. Arkeologinen kohde on yksi Kykladien merkittävimpiä kykladisen kulttuurin ajalta.

Kastrín asutuksesta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien II ja III (EC II–III) vaihteen **Kastrín kulttuuri** noin ajalla 2500–2200 eaa. Se seurasi varhaisempaa kykladista niin kutsuttua Kéros-Sýros-kulttuuria. Kulttuurin muihin merkittäviin löytöpaikkoihin Kastrín lisäksi kuuluvat muun muassa Lefkantí Euboialla, Markianí Amorgóksella sekä Agía Eiríni Kéalla. Kulttuurin kuuluu muun muassa tinapronssin yleistyminen aikaisemman arsenikkipronssin sijaan.

Kastrín, samoin kuin Chalandrianín, arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Chalandriani *TerraBook*. Viitattu 21.8.2017.
2. ↑  Chalandriani *Aegean Islands*.  Arkistoitu 5.9.2017. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2  Cline, Eric H.: *The Oxford Handbook of the Bronze Age Aegean*, s. 87–89. Oxford Handbooks. Oxford University Press, 2012. ISBN 019024075X. Teoksen verkkoversio.
**Aamunkoiton robotit** (engl. *The Robots of Dawn*) on vuonna 1983 ilmestynyt Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani. Se kuuluu hänen luomaansa Robotti-sarjaan ja on hänen viimeinen teoksensa, jonka päähenkilönä on etsivä Elijah Baley. Kirja oli ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkintoon 1984.

Juoni
-----

On kulunut kaksi vuotta *Alastoman auringon* tapahtumista. Elijah Baley toimii edelleen siviilipukuisena etsivänä New Yorkin poliisilaitoksella Maassa. Hän myös johtaa ryhmää nuoria, jotka hänen esimerkkinsä mukaan pyrkivät astumaan ulos teräsluolista ulkoilmaan ja tekemään roboteille tarkoitettuja töitä.

Samaan aikaan Aurorassa Han Fastolfe yrittää saada läpi lakimuutoksen, joka aikaa myöten lopettaisi robottien käytön. Fastolfe myös kannattaa maan tukemista sen suunnitelmissa uusien avaruussiirtokuntien perustamisessa, eivätkä monet avaruuslaiset voi sietää sitä. Fastolfe joutuukin keskelle poliittista skandaalia: R. Jander nimisen robotin muisti on pyyhitty ja se on ns. "murhattu". Fastolfen vastustajat syyttävät häntä ja hän päättää vielä kerran ehdottaa, että paikalle kutsuttaisiin maineikas maan etsivä Elijah Baley. Avukseen hän saa jälleen Fastolfen rakentaman humanoidirobotin, R. Daneel Olivaw'n, jonka tarkka kaksoisolento murhattu robotti on.

Jos Baley epäonnistuu, voi maan asukkaiden avaruuden valloitus olla ikiajoiksi mennyttä. Tutkinta on myös vaikeaa, johtuen Auroran vapaammasta seksuaalisesta ilmapiiristä, jossa kuka tahansa voi käytännössä "tarjoutua" toiselle. Avioliitot solmitaan vain lasten hankkimista varten ja ne päättyvät avioeroon lapsen synnyttyä. Lapsi joutuu usein kasvatettavaksi laitokseen, mutta tohtori Fastolfe on itse poikennut tästä säännöstä: Hän on kasvattanut itse tyttärensä Vasilian, jonka kanssa hän ei enää ole väleissä kieltäydyttyään seksistä hänen kanssaan. Paljastuu myös, että Baleyn *Alastomassa auringossa* tapaama nainen, Gladia Delmarre, asuu nykyään Fastolfen naapurissa ja omisti tuhoutuneen robotin, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde. Gladia itse kutsuu Jander-robottia aviomiehekseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka Puustisen kirjakattaus (Arkistoitu – Internet Archive) Työeläkelehti

Aiheesta muualla
----------------

* Aamunkoiton robotit, Kirjasampon esittely

Isaac Asimovin romaanit

|  |  |
| --- | --- |
| Robotti-sarja | 
* Teräsluolat
* Alaston aurinko
* Aamunkoiton robotit
* Robotit ja imperiumi

 |
| Imperiumi-trilogia | 
* Tähdet kuin tomua
* Avaruuden merivirrat
* Pebble in the Sky

 |
| Säätiö-sarja | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Säätiön esijaksot | 
* Säätiön alkusoitto
* Kohti säätiötä

 |
|  Säätiö-trilogia | 
* Säätiö
* Säätiö ja Imperiumi
* Toinen Säätiö

 |
|  Säätiön jatko-osat | 
* Säätiö veitsen terällä
* Säätiö ja Maa

 |

 |
| Muut tieteiskirjat | 
* Ikuisuuden loppu
* Fantastic Voyage
* Itse jumalat
* Fantastic Voyage II: Destination Brain
* Nemesis
* Yö saapuu

 |
| Rikosromaanit | 
* The Death Dealers
* Murder at the ABA

 |
**Kastrí** (kreik. Καστρί) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καστρίου, *Topikí Koinótita Kastríou*). Kylän väkiluku on 335 (vuonna 2011).

Kastrin kylä sijaitsee Párnonas-vuoren rinteessä noin 950 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna, noin 28 kilometriä kaakkoon Trípolista. Kylä on tunnettu aiemmin myös nimellä *Ágios Nikólaos* (Άγιος Νικόλαος). Kastrín lähellä on suuria rotkoja, ja seudulta saa alkunsa Tános-joki.

Kastrí sekä lähikylät Élatos, Karátoulas, Mesorráchi, Néa Chóra, Oriá (Orgiá) ja Perdikóvrysi on tunnettu perinteisesti nimellä *Kastritochória* (Καστριτοχώρια) tai vain *Kastrí*, sillä se on kylistä suurin. Perdikóvrysin lähellä sijaitsee Johannes Kastajan luostari (*Moní (Timíou) Prodrómou*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 21.9.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Καστρί *Greek Travel Pages*. Viitattu 1.9.2020.
3. 1 2  Καστρί *Discover Kynouria*. Viitattu 1.9.2020.
4. 1 2  Καστρί: Τα αλπικά χωριά της Αρκαδίας *MaxMag*. Viitattu 1.9.2020.
**Pegasus Airlinesin lento 2193** oli Pegasus Airlinesin Turkin sisäinen reittilento İzmiristä Istanbulin Sabiha Gökçenin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 5. helmikuuta 2020 käytetyn Boeing 737-86J -koneen laskukiito meni pitkäksi sen laskeutuessa ukkosmyrskyssä. Se putosi alas kiitotien päässä olevalta penkereeltä ja katkesi kolmeen osaan.

Onnettomuuslennolla oli 177 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli kolme ihmistä, ja 179 loukkaantui.

Tapahtumat
----------

Lento 2193 lähti İzmiristä kello 17.22 paikallista aikaa. Sen lähestyessä Istanbulia alueella oli ukkosmyrsky. Sabiha Gökçenin lentoasemalle laskeutuvien lentojen käytössä oli kiitotie 06, mikä yhdessä vallitsevien tuuliolojen kanssa tarkoitti laskeutumista vahvaan, puuskaiseen sivumyötätuuleen. Lennolle 2193 tuulen nopeudeksi ilmoitettiin 22 solmua, puuskissa 30 solmua.

Kone laskeutui kello 18.19, mutta kiitotie ei riittänyt sen pysäyttämiseen. Se putosi alas kiitotien päässä olevalta penkereeltä ja katkesi kolmeen osaan päätyen noin 20 metriä kiitotien tason alapuolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Frazer, Susan & Guzel, Mehmet: Airliner skids, breaks open in Istanbul; 3 dead, 179 injured  6.2.2020. Istanbul:  Associated Press. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
**Ristisubventio** tai **ristiinsubventointi** (ristiintukeminen) tarkoittaa sitä, että joltakin asiakasryhmältä veloitetaan liikaa, jotta toiselta voisi veloittaa liian vähän. Tyypillisesti posti, tietoliikenneyhteydet, joukkoliikenne ja moni muu asia tulevat asiakasta kohden kalliimmiksi syrjäseuduilla kuin tiheästi asutuilla alueilla. Jos palvelut ovat kaikkialla maassa samanhintaisia, usein tästä seuraa, että kaupunkilaiset tukevat hinnoissaan syrjäseudun palveluita. 

Vaihtoehtoisesti monopoli voi ylihinnoitella kannattavilla ja alihinnoitella tappiollisilla alueilla. Ristisubventio voi olla laitonta määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä kilpailunrajoituslain 6 §:n mukaisesti, jos sitä harjoittavalla yrityksellä on määräävä markkina-asema, se tekee jossain monopolivoittoja ja käyttää näitä voittoja alentaakseen hintojaan (toisaalla) kilpaillulla sektorilla (viedäkseen näin markkinaosuutta kilpailijoiltaan).

Helsinki-Vantaan lentoaseman ja muiden Finavian ylläpitämien kenttien, ns. maakuntakenttien, välillä vallitsee ristisubventio.

Katso myös
----------

* Tuki

Lähteet
-------

1. ↑  ASIAN KÄSITTELY KILPAILUVIRASTOSSA (Arkistoitu – Internet Archive), MAO:35/11, Dnro 91/09/KR, Antopäivä 31.1.2011, Markkinaoikeus
2. ↑
Lehden näytenumeron etusivu.
**Aamunairut** oli Tampereella ja Helsingissä vuosina 1884–1896 ilmestynyt raittiuslehti.

Kristillishenkinen *Aamunairut* otettiin vuonna 1887 Raittiuden Ystävien äänenkannattajaksi. Vuoden 1897 alusta se yhdistettiin Matti Heleniuksen *Kansan Lehteen* ja niiden tilalla alettiin julkaista viikkolehti *Kylväjää*.

*Aamunairut* ilmestyi vuosina 1885–1888 ja 1893–1896 kahdesti ja vuosina 1889–1892 kerran kuukaudessa. Se saavutti yli kahden tuhannen kappaleen levikin. Toimittajina työskentelivät A. Mäkinen (1884–1886), A. A. Granfelt (1887–1895) ja K. A. Widenius (1896). *Aamunairuen* sisarlehtenä ilmestyi vuosina 1887–1891 ruotsinkielinen *Nykterhetsvännen*.

Lähteet
-------

* *Suomen lehdistön historia 10. Aikakauslehdistön historia: Aikakauslehdistön kehityslinjat*. Kuopio: Kustannuskiila oy, 1992. ISBN 951-657-327-4.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen lehdistön historia 10, s. 141.
2. 1 2  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 1. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.
3. ↑  Suomen lehdistön historia 10, s. 127.

Aiheesta muualla
----------------

* *Aamunairut* digitoituna kansalliskirjastossa
**Isla de Luzón** oli Espanjan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Isla de Luzón -luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Isla de Luzón -luokka*
Alus tilattiin Armstrongilta Elswickistä, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1886 telakkanumerolla 497. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 13. marraskuuta ja koeajot saatiin päätökseen 22. syyskuuta 1887. Aluksen valmistuskustannukset olivat 2,4 miljoonaa pesetaa.

Palvelus
--------

Espanja vastaanotti aluksen 16. marraskuuta ja *Isla de Luzón* aloitti sisaraluksensa kanssa matkan Tynestä Espanjaan 6. tammikuuta 1888. Alus liitettiin palvelukseenotettaessa Espanjan manner-Eurooppaan sijoitettuun laivastoon. Alus osallistui Riffisotaan 1893-1894 tulittaen Melillan ja Chatarinasin välistä riuttaa. Filippiinien vallankumouksen 1896-1898 alkaessa alus lähetettiin alueelle kontra-amiraali Patricio Montajo de Pasaronin laivueeseen.

Alus oli edelleen Montajon laivueessa, kun Espanjan-Yhdysvaltain sota alkoi huhtikuussa 1898. Alus oli laivueen mukana ankkurissa Cañacaon lahdella, kun 1. toukokuuta Yhdysvaltain laivaston kommodori George Deweyn johtama Aasian laivue yllätti ankkurissa olleen laivueen. Seurannut Manilanlahden taistelu oli sodan ensimmäinen varsinainen yhteenotto.

Taistelun lopulla aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen Yhdysvaltain laivastolle. Taistelussa alukseen osui kolme kranaattia, joista yksi lukitsi yhden tykin paikalleen ja haavoitti kuutta miehistön jäsentä. Uponnut alus jäi osittain veden pinnan yläpuolelle ja tykkivene *USS Petrelin* miehistö sytytti hylyn tuleen.

Yhdysvaltain vallattua Filippiinit hylky nostettiin 2. joulukuuta 1898 ja se siirrettiin Hong Kongiin telakalle, jossa sen aseistus vaihdettiin neljään neljän tuuman tykkiin. Alus liitettiin vuonna 1900 kunnostuksen jälkeen Yhdysvaltain laivastoon tykkiveneenä *USS Isla de Luzon*.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Brook, Peter: *Warships for Export Armstrong Warships 1867–1927*. Kent, Englanti: World Ship Society, 1999. ISBN 0-905617-89-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Brook, Peter s. 65
2. 1 2 3 4  Brook, Peter s. 67

*Isla de Luzón* -luokan panssarikansiristeilijät

|  |
| --- |
| *Isla de Luzón* - *Isla de Cuba* - *Marqués de la Ensenada* |
| Edeltäjä: Velasco-luokka – Seuraaja: Alfonso XII -luokka |
Korinttilainen kapiteeli kalathoksineen.
**Kalathos** (m.kreik. κάλαθος, ’kori’; lat. *calathus*) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa korinttilaisen pylvään kapiteelin akantinlehtien ympäröimä ydinosa, joka muistuttaa kreikkalaista kalathosta eli koria. Vitruvius katsoi kalathos-kapiteelin saaneen sekä muotonsa että nimensä juuri tällaisesta korista.

Kalathoksen yläosassa korista nousevat kierremäiset heliksit. Kalathoksen yläpuolella on abakus-laatta, ja alapuolella sen erottaa pylväänvarresta astragaali.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: κάλαθος, ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Kalathos, korinttilainen pylväsjärjestelmä", *Antiikin käsikirja*, s. 247, 276. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Jones, Mark Wilson: Non-architectural sources for Greek and Roman architectural form University of Bath. Viitattu 10.6.2019.
Rolf Carls
**Rolf Carls** (29. toukokuuta 1885 – 24. huhtikuuta 1945) oli saksalainen kenraaliamiraali.

Ura
---

Ensimmäisen maailmansodan alussa Carls kuului kadettina risteilijä *SMS Breslaun* miehistöön. Myöhemmin hän palveli taistelulaiva *SMS Königillä* ja sukellusveneiden *SM U-9* ja *SM U-124* päällikköinä. Sodan jälkeen Carls koulutettiin uudelleen ja hänestä tuli merivoimien esikunnan koulutusosaston johtaja. Tästä tehtävästä hänet siirrettiin maalilaivaksi muutetun taistelulaiva *Hessenin* päälliköksi.

Vuonna 1933 Carls nimitettiin merivoimien esikuntapäälliköksi ja seuraavana vuonna linjalaivojen komentajaksi. Carls oli Saksan merivoimien komentaja Espanjan sisällissodan aikana, ja sen jälkeen tehtävänimikkeeksi tuli Itämeren komentaja. Myöhemmin hänet nimitettiin Marinegruppe Nordin komentajaksi. Carls nimitettiin kenraaliamiraaliksi, ja häntä pidettiin "komentajan kruununprinssinä" eli lähes varmana seuraajana 

Carls lähetti muun muassa Suomen sotilasjohdolle virallisen onnittelun Neuvostoliiton laivaston sukellusvene *S-7* upottamisesta Ahvenanmerellä 21. lokakuuta 1942 (suv. Vesihiisi, kapteeniluutnantti O. Aittola).

Alkuvuodesta 1943 suuramiraali Erich Raeder erosi laivastonkomentajan tehtävästä riitauduttuaan Adolf Hitlerin kanssa. Hitler antoi periksi ja pyysi nimeämään kaksi seuraajaa. Raeder nimesi Carlsin ja Karl Dönitzin, joista Hitler valitsi Dönitzin. Carls erosi myöhemmin, mahdollisesti estääkseen kitkat valtion sotilasjohdossa.

Carls kuoli Bad Oldesloessa 24. huhtikuuta 1945 Königstraße-ammattikoulun kellarissa, jossa kuoli 29 muutakin.

Tunnustukset ja kunniamerkit
----------------------------

* Rautaristi (1914) 1. luokka (19. toukokuuta 1915)
* Ottomaanien sotamitali (12. elokuuta 1915)
* Sleesian kotka 2. ja 1. luokka (27. tammikuuta 1920)
* 1914/1918 maailmansodan kunniaristi (24. joulukuuta 1934)
* Espanjan risti, kulta miekkojen kanssa (6. kesäkuuta 1939)
* Rautaristin kunniasolki (1939) 2. ja 1. luokka
* Saksan kultaristi 28. helmikuuta 1943 kenraaliamiraali Marinegruppe Nord
* Rautaristin ritariristi 14. kesäkuuta 1940 amiraalina ja Marinegruppenbefehlshaber Ost
* Suomen Vapaudenristin 1. luokka miekkojen ja rintatähden kera 27. huhtikuuta 1942

Lähteet
-------

1. ↑  Showell 2009
2. ↑   Cajus Bekker: KIROTTU MERI, s. 267
3. ↑  *Kalervo Kijanen: Sukellushälytys!*, Laivastolehti, 1977, s. 121–123
4. ↑   *Meri, miehet, laivat: Merimiesten runoja*. Toim. Arvo Turtiainen & Oiva Lappalainen. Tammi, 1969. s. 60
5. ↑  Showell, Jak M.: *Hitler's Navy: A Reference Guide to the Kreigsmarine 1935–1945* (hakusana Carls, Rolf, Generaladmiral). Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-7834-6451-7
6. ↑  60 Jahre nach dem Feuersturm auf Hamburg: Kreisarchiv Stormarn erhält einmaligen Fotofund. Kreis-Stormarn.de 18.6.2003


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Prolatiivi** on suomen kielessä esiintyvä sananjohdostyyppi, joka ilmaisee toiminnan väylää, reittiä, välinettä, keinoa tai tapaa. Johdin on **-(i)tse**, esimerkiksi *maitse* "maata pitkin, maareittiä".

Prolatiivijohdokset ovat adverbeja. Johdoksen kantana on tyypillisesti substantiivi tai muu nominivartalo; eräissä adpositioina toimivissa prolatiiveissa ei ole nominikantaa (esimerkiksi *alitse*).

Prolatiivi muistuttaa jossain määrin paikallissijaa. Varsinaisista sijamuodoista sen erottaa vähäisempi produktiivisuus: prolatiivin voi muodostaa vain eräistä määrätyyppisistä substantiiveista. Prolatiiviin ei myöskään liity kongruoivaa eli prolatiivimuotoista määritettä, esimerkiksi adjektiivia.

Esimerkkejä prolatiivista:

* mai**tse**
* meri**tse**
* jäi**tse**
* ilmatei**tse** / lentotei**tse**
* posti**tse**
* puhelimi**tse**
* yli**tse**, ali**tse**, lävi**tse**, ohi**tse**, edi**tse**, tai**tse**

Oikeastaan produktiivisuus on isompi kuin kielioppiohjeissa yleensä väitetään, koska uusia, epätavallisia -itse-loppuisia sanoja voi periaatteessa muodostaa monista muistakin sanoista. Usein ne ovat kuitenkin enemmän tai vähemmän humoristisia tai vanhahtavia tai runollisia:

* kännyköitse
* twitteritse
* kärjitse ('kärjen ohitse', esim. "soutaa saaren kärjitse")
* päädyitse ('päädyn editse', esim. "tuvan päädyitse vievä polku").
* tulla takaovitse (’takaoven kautta’)
* kulkea tunnelitse (’tunnelin kautta’)
* bussi kulkee Tampereitse (’Tampereen kautta’)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iso suomen kielioppi (verkkoversio) (§ 385 *itse*-adverbit eli prolatiivi) *kaino.kotus.fi*. Viitattu 21.8.2010.
2. ↑  Maija Länsimäki: Kirjeitse annettu määräys. Suomen kielen prolatiiveista.  *Kielikello*, 1992, nro 1, s. 9. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 21.8.2010.
3. ↑  Kielitoimiston ohjepankki

Kirjallisuutta
--------------

* Suoniemi-Taipale, Inga 1994: Itämerensuomalaisten kielten prolatiivi. Helsinki: SKS.

Aiheesta muualla
----------------

* 

Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
**Doug Messier** (s. 5. syyskuuta 1936 Wainwright, Alberta, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hänen poikansa Mark ja Paul ovat myös entisiä ammattilaisjääkiekkoilijoita.

Pelaajaura
----------

Messier aloitti pelaajauransa Edmontonissa Oil Kings -joukkueessa Western Canada Junior Hockey Leaguessa vuonna 1954. Vuosina 1956—1961 Messier pelasi amatöörikiekkoa Central Alberta Hockey Leaguessa ensin Edmonton Oil Kingsien ja myöhemmin Lacombe Rocketsien riveissä. Vuodesta 1960 alkaen Messier siirtyi pelaamaan ammattilaisena Western Hockey Leaguen Seattle Totemsin riveihin. Seattlessa pelejä kertyi tilille vain viisi kappaletta. Täysipainoisesti ammattilaisura alkoi sykysyllä 1961 Edmonton Flyersin riveissä. Siellä Messier pelasi kaksi täyttä kautta ennen siirtymistään AHL:n Pittsburgh Hornetsin riveihin. AHL:ssa Messier pääsi pelaamaan kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Tilille kertyi myös 16 ottelua Indianapolis Capitolsin ja Cincinnati Wingsien riveissä CPHL:ssa ennen paluuta länsirannikolle. Messier pelasi kauden loppuun Portland Buckaroosin riveissä. Myös viisi seuraavaa kautta kuluivat Portlandissa. Kauden 1969—1970 Messier toimi Alberta Senior Hockey Leaguen Edmonton Monarchsien pelaaja-valmentajana ja lopetti sitten peliuransa. Seuraavalla kaudella Messier toimi joukkueen täysiaikaisena päävalmentajana.

Valmennusura
------------

Kausi ASHL amatööriliigassa toimi Messierille eräänlaisena valmennuskurssina ja vuodesta 1973 alkaen Messier toimi päävalmentajana Alberta Junior Hockey Leaguessa Edmonton Metsin, Spruce Grove Metsin ja St. Albert Saintsin joukkueissa. Kaikkiaan Messier valmensi AJHL:ssa kuusi kautta joskaan ei aivan yhtäjaksoisesti.

Kauden 1982—1983 alusta Messier ryhtyi valmentamaan AHL-seura Moncton Alpinesin joukkuetta. Kaksivuotisen valmennusjakson aikana Alpines kuitenkin jäi molempina vuosina pudotuspelien ulkopuolelle.

Messierin poika Mark Messier toimi Kanadan MM-kisajoukkueen General Managerina vuoden 2010 kisoissa ja valitsi isänsä yhdeksi kolmesta apulais-GM:sta.
Kaudella 2012—2013 Doug Messier toimi New York junior Rangersin PW AA Elite -joukkueen (13-vuotiaat) päävalmentajana. Seuraava ja uran viimeinen valmennuspesti oli kaudella 2015—2016 New York Americans organisaation 13-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana.
Smyrnan vuoden 1922 palossa kuolleita kreikkalaisia.
**Kreikkalaisten kansanmurha** vuosina 1913–1923 oli etninen puhdistus, jonka nuorturkkilaisten hallinto kohdisti maassa asuneisiin kreikkalaisiin. Turkkilaisten väkivaltaisten toimien syy oli halu säilyttää kutistunut ottomaanien valtakunta yhtenäisenä. Väkivalta kiihtyi, kun Kreikka ja Turkki ajautuivat sotaan. Kreikkalaiset pyrkivät luomaan Suur-Kreikan.
Turkkilaiset kostivat tämän. Kansanmurhan tuloksena kuoli yli 300 000 Turkin kreikkalaista, ja yli miljoona siirtyi maasta pois. Vain noin 5 000 kreikkalaista jäi asumaan Turkkiin.

Tausta
------

Turkkilainen ottomaanien valtakunta kutistui varsinkin Euroopassa 1800-luvulla. Monet turkkilaisvallan alla olleet valtiot kuten Serbia ja Kreikka itsenäistyivät. Turkissa oli jo Kreikan itsenäistyessä kreikkalaisvastaisia pogromeja. Kristityt kreikkalaiset olivat islaminuskoisessa Ottomaanien valtakunnassa syrjittyjä toisen luokan kansalaisia. Kreikka valtasi myöhemmin 1800-luvun Balkanin sodissa lisää aluetta Turkilta. 1900-luvun Balkanin sodat veivät Turkilta Itä-Traakiaa lukuun ottamatta kaikki Euroopan turkkilaisalueet. Vastauksena muiden maiden tekemiin valloituksiin kansalliskiihko nousi Turkissa. Turkin armeijan nationalistit surmasivat armenialaisia jo 1890-luvulla.
He pelkäsivät muiden kansojen hajottavan valtakunnan yhtenäisyyden. Uskontojen erilaisuus loi yhden syyn murhille. Kreikkalaiset olivat pääosin ortodoksikristittyjä, turkkilaiset muslimeja.

Tapahtumat
----------

Kansallismieliset turkkilaiset alkoivat jo vuonna 1913 hyökätä Turkissa olevien kreikkalaisten kylien kimppuun. Nuorturkkilaiset aloittivat lehdistö- ja painostuskampanjan kreikkalaisia vastaan. Turkkilaisjoukkiot polttivat ja ryöstivät Fokaian vuonna 1914 murhaten kaupungin asukkaita.
Kun Kreikka lopulta liittyi ensimmäiseen maailmansotaan turkkilaisia vastaan, väkivalta kiihtyi. Turkkialsiet ajoivat kreikkalaisia "kuoleman marsseille". Näillä kodeistaan pois ajettuja kreikkalaisia kuoli uupumukseen ja tauteihin. Marssien päätöksinä saattoi olla murhia, raiskauksia ja pakkokäännyttämistä islamiin.

Vuonna 1919 Kreikka hyökkäsi sodan heikentämään Turkkiin. Kreikan armeija valtasi Turkista alueita. Mutta turkkilaisten armeija ajoi hyökkääjät pois. Turkkilaiset valtasivat Smyrnan (Izmirin) takaisin. Armeija ja väkijoukko murhasivat kreikkalaisia. Kaupungin armenialaiskortteleissa syttyi tulipalo, joka levisi koko kaupunkiin. Palossa kuoli ainakin 10 000 ihmistä, ja sadattuhannet menettivät kotinsa.

Useimmat pogromista selvinneet kreikkalaiset pakenivat Kreikkaan. Kreikka ja Turkki vaihtoivat väestöjään 1923. Kreikan muslimeja siirtyi Turkkiin ja Turkin kreikkalaisia Kreikkaan.

Katso myös
----------

* Armenialaisten kansanmurha
**Jussarön kaivos** oli Jussaaressa vuosina 1834–1861 ja uudelleen 1961–1967 toiminut rautakaivos. Viimeksi kaivoksen omisti Vuoksenniska Oy.

Jussaaren rautamalmiesiintymää alettiin tutkia 1830-luvulla ja kaivostoiminta jatkui aina vuoteen 1861 saakka, jolloin se oli lopetettava kannattamattomana siitä huolimatta, että kaivoksen työvoimana oli käytetty irtolaisuudesta tuomittuja vankeja. 

Jussarön kaivos avattiin uudelleen vuonna 1961 ja sen tuottamaa rikastetta jalostettiin 1960-luvun alussa perustetulla Koverharin terässulatolla. Osittain meren alla ollut kaivos lopetettiin vuonna 1967 kannattamattomana. Tämän jälkeen saari siirtyi puolustusvoimien käyttöön.

1800-luvun kaivostoiminnasta on säilynyt jäänteinä noin kymmenen avolouhosta saaren pohjoisosassa. 1960-luvulla saaren eteläosassa toimineesta uudesta kaivoksesta on säilynyt 250 metriä syvä kaivoskuilu sekä noin kymmenkunta erilaista rakennusta kuten murskaamo, rikastamo, konepaja, konttori ja varastorakennuksia.

Lähteet
-------

* Museovirasto : Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Jussarön kaivossaari
* Jussarö (Arkistoitu – Internet Archive)
Rafaelin maalaama muotokuva
**Baldassare Castiglione** (1478–1529) oli italialainen renessanssikirjailija, valtiomies ja kreivi. Hänen tunnetuin teoksensa on *Hovimies* (Il cortegiano, 1528). Se kertoo ajasta, jonka hän vietti Urbinon hovissa. Urbino oli sen ajan poliittinen ja kulttuurillinen keskus, jossa Castiglione ystävystyi mm. taidemaalari Rafaelin kanssa. Rafaelin Castiglionesta vuosina 1514–1515 maalaama muotokuva on yksi tämän tunnetuimmista töistä.

Vuonna 1521 Paavi Klemens VII lähetti Castiglionen Pyhän Istuimen lähettilääksi Madridiin. Castiglionen varsinainen tehtävä oli vakoilla kapinallismieliseksi epäiltyä keisari Kaarle V:tä. Tehtävä ei onnistunut, ja Castiglionea epäiltiin jopa Rooman ryöstön edesauttamisesta. Castiglionen laajat selityskirjeet saivat hänelle kuitenkin paavin anteeksiannon ja keisarin kunnianosoituksia.

Kirjallisuutta
--------------

* Castiglione, Baldesar, kreivi: *Hovimies*. (Il libro del cortegiano, 1528.) Suomentanut, johdannon ja selitykset kirjoittanut J. A. Hollo. Porvoo: WSOY, 1957.

Lähteet
-------

1. ↑  AdLibris (kirja-arvio ruotsiksi) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Romania
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Venäjä
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
	+ 2
	+ 3
* IdRef

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Perunalajikkeet** 

keitettävyyden mukaan 

* Kiinteämaltoiset perunat
* Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat
* Yleisperunat
* Jauhoiset yleisperunat
* Jauhoiset perunat

tuleentumisen mukaan 

* Varhaisperunat
	+ Kevätperunat
* Melko varhaiset perunat
	+ Kesäperunat
* Melko myöhäiset perunat
	+ Syysperunat
* Myöhäiset perunat
	+ Talviperunat

käyttötarkoituksen mukaan 

* Ruokaperunat
	+ Varhaisperunat
	+ Muut ruokaperunat
* Ruokateollisuusperunat
* Tärkkelysperunat

valmistuksen mukaan 

* Salaattiperunat
* Keittoperunat
* Paistosperunat
* Soseperunat

viljelytavan mukaan 

* Tavanomaisesti viljellyt perunat
* luomuperunat

 

malline: näytä • keskustele • muokkaa

**Salaattiperunat** ovat kiinteämaltoisia ruokaperunoita. Näin ollen ne pysyvät hyvin koossa keitettäessä, ja ne voidaan kuutioida perunaa sisältäviin salaatteihin. Salaattiperunaominaisuuksiensa vuoksi perunalajikkeiden keitettävyyskokeiden perusteella kiinteämaltoisiksi määriteltyjen perunalajikkeiden vähittäiskauppatunnus on vihreä.
Näkymä Santa Claritasta lokakuussa 2007.
**Kalifornian maastopalot 2007** oli sarja maastopaloja, jotka koettelivat Kalifornian osavaltiota Yhdysvalloissa lokakuussa 2007. Vähintään 1 500 kotia ja 2 000 neliökilometriä maata paloi Santa Barbaran piirikunnasta Meksikon vastaiselle rajalle asti ulottuvalla alueella. Yhdeksän ihmistä kuoli suoraan tulen seurauksena.[1] Ensimmäiset palot alkoivat 20. lokakuuta ja viimeiset sammutettiin 9. marraskuuta.

Seitsemään Kalifornian piirikuntaan julistettiin hätätila. Palojen vuoksi suoritettiin Kalifornian historian siihen mennessä suurin evakuointi, noin miljoona henkeä. Paloja oli sammuttamassa yli 6 000 palomiestä, joita avustivat useat armeijan yksiköt. Lisäksi sammutustoimiin osallistui lähes 3 000 vankia.

Palojen sammutusta hankaloitti vuoden 2007 kuiva ja kuuma kuuma kesä sekä alueelle tyypilliset voimakkaat Santa Ana -tuulet, jotka puhalsivat jopa yli 140 km/h nopeuksilla.

Paloilla oli useita eri lähteitä. Monet niistä syttyivät voimakkaiden tuulien vahingoittamista voimalinjoista.

Katso myös
----------

* Kreikan maastopalot 2007

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalifornian maastopalot 2007**.
* Massive evacuations ordered as onslaught of fires spreads L.A.Times. 23.10.2007
* 1,155 homes -- and counting L.A.Times. 23.10.2007