recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Şəmkirin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Şəmkirin piirikunta** (azer. *Şəmkir rayonu*, ven. Шамкирский район, *Šamkirski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1956,7 neliökilometriä. Asukkaita on 192 900 henkeä (vuonna 2010).

Şəmkirin piiri sijaitsee Azerbaidžan länsiosassa Kurajoen laaksossa. Se rajoittuu koillisessa Samuxin, kaakossa Göygölin ja Daşkəsənin, lounaassa Gədəbəyn ja luoteessa Tovuzin piireihin.

Piirin keskus on Şəmkirin kaupunki, josta on 399 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Muita merkittävämpiä paikkakuntia ovat Çinarlın, Dəllərin, Zəyəmin ja Kürin taajamat. Kuntia on yhteensä 57 ja kyliä 59. Kaupunkiväestön osuus on 34,8 % (vuonna 2010).

Seudulla oli aikaisemmin huomattava armenialaisvähemmistö (21,2 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan asukkaista 98,8 % on azereja ja 0,9 % turkkilaisia.

Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, vihannesten ja hedelmien viljelyyn sekä maidon, lihan ja munien tuotantoon.

Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuinpaikat, vanhat linnoitukset, moskeijat, sillat ja hautausmaat sekä Şəmkirin vuonna 1909 rakennettu saksalainen kirkko.

Paikallislehtinä ilmestyvät *Şəmkir* ja *Qərb xəbərləri*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 13.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Etno-Kavkaz: Naselenije Azerbaidžana *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 30.6.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 13.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Şəmkirin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
*Tämä artikkeli kertoo tanskalaisesti jalkapalloilijasta ja valmentajasta. Erik Rasmussen on myös yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.*

**Erik Rasmussen** (s. 24. joulukuuta 1960) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.

Ura
---

Pelaajaurallaan Rasmussen pelasi hyökkäävänä keskikenttäpelaajana useissa tanskalaisseuroissa. Pelaajauran suurimmaksi saavutukseksi jäi Tanskan mestaruuden voittaminen Brøndby IF:n paidassa 1991. Lisäksi Rasmussen pelasi Yhdysvalloissa futsal-seuroissa Baltimoressa ja Wichitassa.

**Meriitit pelaajana**

* Tanskan mestaruus: 1991

Valmennusuransa Rasmussen aloitti Køge BK:n pelaajavalmentajana. Hän valmensi alemmissa divisioonissa vuoteen 2004 saakka, kunnes siirtyi tammikuussa Troels Bechin seuraajaksi FC Midtjyllandin päävalmentajaksi. Rasmussenin johdolla Midtjylland on sijoittunut Tanskan superliigassa pronssille 2005 ja hopealle 2007. Tanskan cupin finaalissa joukkue oli 2005, mutta hävisi Brøndby IF:lle 3–2. Hän jätti tehtävänsä seurassa kauden 2007/08 jälkeen.

Rasmussen palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2009 siirryttyään Tanskan superliigassa pelaavan AGF:n päävalmentajaksi. Kausi 2009/10 ei sujunut Rasmussenin luotsaamalta AFG:lta mairittelevasti. Kevätkauden surkeat esitykset johtivat lopulta seuran putoamiseen pääsarjasta ja Rasmussen sai kauden jälkeen potkut.  Lokakuussa 2012 Rasmussen palasi valmennustehtäviin Greve Fodboldin päävalmentajana. Hänen sopimuksensa kattoi loppuvuoden 2012. 

Helmikuussa 2017 Rasmussenista tuli Vendsyssel FF:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Tanskan 1. divisioonassa toiseksi ja nousukarsintoihin. Nousu pääsarjatasolle jäi kuitenkin haaveeksi, kun AC Horsens oli karsinnoissa vahvempi yhteismaalein 3-1. Kaudella 2017/18 Vendsyssel sijoittui kolmanneksi, mutta voitti nousukarsinnoissa Lyngby BK:n ja nousi Tanskan Superliigaan kaudelle 2018/19. Menestyksekkäästä kaudesta huolimatta Rasmussen jätti seuran kauden päätteeksi.

**Meriitit valmentajana**

* Tanskan superliiga
	+ Hopeaa 2007
	+ Pronssia 2005

* Tanskan Cup
	+ Hopeaa 2005

Lähteet
-------

1. ↑  Århus club gets new coach (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Erik Rasmussen ny træner i Greve
3. ↑  Erik Rasmussen ny træner i Vendsyssel FF
4. ↑  Erik R. stopper i Vendsyssel - Askou overtager


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Troels Bech** | **FC Midtjyllandin päävalmentaja**2004–2008 | Seuraaja:**Thomas Thomasberg** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Ove Pedersen** | **Aarhus GF:n päävalmentaja**1/2009–2010 | Seuraaja:**Peter Sørensen** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Joakim Mattsson** | **Vendsyssel FF:n päävalmentaja**2/2017–2018 | Seuraaja:**Jens Berthel Askou** |
**Manuel Pinto da Costa** (s. 5. elokuuta 1937) on sãotomépríncipeläinen poliitikko ja maansa entinen presidentti. Pinto da Costa hallitsi São Toméa ja Príncipea vuosina 1975–1990, jolloin maassa oli vallalla sosialistinen yksipuoluejärjestelmä. Maan siirryttyä monipuoluejärjestelmään presidentiksi valittiin Miguel Trovoada, mutta Pinto da Costa toimi vielä kahteen otteeseen pääministerinä. Vuoden 2011 presidentinvaalissa hän palasi virkaan, saaden toisella kierroksella 52,88 prosenttia äänistä. Hänen haastajansa, parlamentin puhemiehen Evaristo Carvalhon ääniosuus jäi 47,12 prosenttiin.

Kampanjassaan Pinto da Cosa lupasi tuoda maahan vakautta ja kitkeä korruptiota.

Vuoden 2016 presidentinvaaleissa Pinto da Costa sai ensimmäisellä kierroksella 24,8 % äänistä, ja Evaristo Carvalho lähes puolet. Pinto da Costa syytti vaaleja vilpillisiksi eikä osallistunut toiselle kierrokselle, joten Evaristo Carvalho valittiin hänen seuraajakseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sao Tome and Principe profile  2014. BBC News. Viitattu 2.4.2018.
2. 1 2  Takavuosien presidentti palaa valtaan São Toméssa ja Príncipessa *Yle*.  8.8.2011. Viitattu 2.4.2018.
3. ↑  Sao Tome and Principe president boycotts own run-off vote *BBC*.  8.8.2016. Viitattu 2.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Samuel Adams
**Samuel Adams** (5. kesäkuuta 1805 – 27. helmikuuta 1850)  oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n osavaltion kolmantena kuvernöörinä huhtikuusta marraskuuhun 1844.

Elämä
-----

Samuel Adams syntyi Halifaxin piirikunnassa, Virginiassa 5. kesäkuuta 1805. Hän ei saanut nuorena muodollista koulutusta. Enimmäkseen hän opiskeli asiat omatoimisesti. Vuonna 1835 hän muutti Arkansas’n osavaltioon, jossa toimi puutarhurina.

Adams aloitti poliittisen uransa 1840, kun hänet valittiin Arkansas’n osavaltion senaattiin. Hänet valittiin myös toiselle toimikaudelle, jonka aikana hän toimi senaatin puheenjohtajana. Kuvernööri Archibald Yell päätti pyrkiä Yhdysvaltain kongressiin ja jätti siksi virkansa kuvernöörinä huhtikuussa 1844. Adamsista tuli virkaatekevä kuvernööri 29. huhtikuuta 1844.  Hän toimi kuvernöörinä 5. marraskuuta 1844 asti. 

Kuvernöörinä Adams jatkoi edeltäjänsä aloittamien sisäisten uudistusten toteuttamista ja osavaltion koulutusjärjestelmän kehittämistä.  Hän kannatti myös kuvernööri Yellin taloudellisia toimintaohjelmia. Hänen onnistui koota osavaltion kassaan rahaa. Adamsin jättäessä kuvernöörin tehtävän marraskuussa 1844 osavaltion budjetti oli ylijäämäinen. 

Jätettyään kuvernöörin viran Adams valittiin 1846 Arkansas’n osavaltion valtiovarainhoitajaksi.  Hän jatkoi tässä tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Adams kuoli Salinen piirikunnassa, Arkansas'ssa 27. helmikuuta 1850. Hänet haudattiin Mount Hollyn hautausmaalle Little Rockiin.

Perhe
-----

Samuel Adams oli ensimmäiseksi naimisissa **Rebecca Mayn** (1807–40) kanssa.. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan 5 lasta: **John** (1827–1892), **Jesse** (1830–1851), **Joyx** (1835–1861), **David** (1838–1852) ja **Jackson** (s. & k. 1840).. Lisäksi hän adoptoi **James Fleming Faganin** (1828–93), josta tuli sittemmin konfederaation kenraali.. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän Samuel Adams solmi uuden avioliiton **Catherine Stephensin** kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arkansas’n kuvernööri Samuel Adams National Governors Associationin sivustolla (englanniksi) Viitattu 22.8.2012
2. 1 2  Luettelo Arkansas’n kuvernööreistä (englanniksi) Viitattu 22.8.2012
3. 1 2 3 4 5 6  Samuel Adams Find a Grave-sivustolla (englanniksi) Viitattu 22.8.2012


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Trip Hawkins
**William M. 'Trip' Hawkins III** (s. 1953) on yhdysvaltalainen liikemies ja kuuluu Electronic Arts-, The 3DO Company- ja Digital Chocolate -yhtiöiden perustajajäseniin.

Hawkins työskenteli Apple Computerin Lisa-projektissa markkinointipäällikkönä vuoteen 1982, jolloin hän jätti Applen ja perusti videopelejä kehittävän Electronic Artsin. Hawkinsin johdolla Electronic Arts kehittyi videopelialan jättiläiseksi ja on nykyään maailman suurimpia videopelien julkaisijoita. Vuonna 1991, säilyttäen asemansa edelleen Electronic Artsin johtokunnassa, Hawkins siirtyi yhtiön parista perustamaan toista, videopelialalla toimivaa yritystä, joka sai nimekseen 3DO. Vuonna 1993 3DO julkaisi yhtiön nimeä kantavan pelikonsolin, joka ei kuitenkaan menestynyt odotetulla tavalla. Kolme vuotta myöhemmin 3DO siirtyi kehittämään videopelejä muille alustoille, mutta ei pysynyt kannattavana Hawkinsin aggressiivisista markkinointitoimista huolimatta. Vuonna 2003 3DO teki konkurssin, sen rippeet myytiin Ubisoftille ja Hawkins aloitti uuden projektin perustaen kannettaville pelikonsoleille pelejä tuottavan Digital Chocolaten.

Hawkins erosi Digital Chocolaten toimitusjohtajan paikalta toukokuussa 2012. Hän liittyi samana vuonna israelilaisen teknologiayritys Extreme Realityn hallitukseen. Extreme Reality kehittää liikeohjausohjelmistoa, joka voi lukea ihmisen liikkeet kolmiulotteisessa tilassa käyttäen vain kaksiulotteista kameraa.

Lähteet
-------

1. ↑  Andy Hertzfeld, Alica, Folklore.org (englanniksi). Luettu 10. elokuuta 2006.
2. ↑  Lunden, Ingrid: Digital Chocolate Downsizing? Founder Trip Hawkins Out As CEO; Reports Of Layoffs, Marc Metis As Interim CEO  27.05.2012. TechCrunch. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Lien, Tracey: EA founder believes Extreme Reality holds key to better motion control  11.10.2012. Polygon. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
**Bob Mirovic** (s. 25. helmikuuta 1966 Kroatia) on australialainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä. Hän on urallaan voittanut 29 ottelua, hävinnyt 20 kertaa ja otellut kahdesti ratkaisemattoman.

Mirovic ei otellut ainuttakaan amatööriottelua vaan aloitti suoraan ammattilaisena. Hänen ensimmäinen ottelunsa oli 15. toukokuuta 1987 Sam Kurukitogia vastaan, ja sen hän voitti kolmannessa erässä kolmen lattiaanlyönnin jälkeen. Seuraavaksi hän hävisi kahdesti maanmiehelleen Arzan Basicille pistein mutta palasi voittojen tielle otteluissaan maanmiestään Mark Morania ja fidžiläistä Niko Degaita vastaan. Steve Unterholzerin kanssa hän otteli kahdeksaneräisessä ottelussa tasan mutta hävisi toisen erän tyrmäyksellä James Grimalle.

Lokakuussa 1994 Mirovic voitti Matthew Reidin tyrmäyksellä ja seuraavan vuoden alussa pisteillä. Uusiseelantilaiselle August Tanuvasalle hän hävisi pisteillä, voitti maanmiehensä Colin Wilsonin teknillisellä tyrmäyksellä ja otteli James Griman kanssa tasatuloksen 12-eräisessä kamppailussa. Tammikuussa 1997 Mirovic tyrmäsi James Alin neljännessä erässä, mutta sitä seurasivat tappiot Grimalle, Justin Fortunelle sekä Joe Bugnerille ottelussa Australian raskaansarjan mestarin tittelistä.

Mirovic voitti Colin Wilsonin 5. syyskuuta 1998 ottelussa avoimesta Australian raskaansarjan mestaruudesta. Myös Danny Buzzan ja John Wybornin hän voitti, mutta kesäkuussa 1999 Kali Meehan tyrmäsi hänet neljännessä erässä. Aisea Namalle kärsityn tyrmäystappion jälkeen hän voitti Clay Auimatagin pistein, Peau Lemaugan kolmannen erän tyrmäyksellä ja Nathan Briggsin kuudennen erän tyrmäyksellä saaden Australian mestaruuden takaisin itselleen.

OPBF-liiton mestaruusottelussa Mirovic hävisi viidennen erän tyrmäyksellä Peter Okhellolle. Tätä seurasi viiden voiton putki, vastustajina Colin Wilson, Roger Izonritei, Auckland Auimatagi, Phil Gregory sekä uudelleen Auimatagi.

Mirovic pääsi 26. huhtikuuta 2003 ottelemaan Kansainyhteisön mestaruudesta Danny Williamsia vastaan mutta hävisi tälle neljännessä erässä. Mitch O'Hellon ja Danny Buzzan hän tyrmäsi mutta hävisi elokuussa venäläiselle jätille, Nikolai Valujeville pistein. Kolme seuraavaa vastustajaansa, Silovate Rasaku Juniorin, Paul Robinsonin ja Mosese Kavikan Mirovic voitti tyrmäyksellä mutta hävisi 5. kesäkuuta 2004 Kansainyhteisön mestaruusottelussa Matt Skeltonille neljännen erän tyrmäyksellä.

Seuraavat vastustajansa, Hiriwa Te Rangin ja Colin Wilsonin Mirovic voitti, mutta tätä seurasivat pistetappiot Timo Hoffmannille ja Rob Callowaylle. Jälkimmäinen ottelu koski WBF-liiton mestaruutta. Richard Tutakin hän voitti mutta hävisi sitten jälleen Peter Okhellolle. Tätä seurasivat tyrmäysvoitot Tutakista ja Fatu Tuimanonosta. Sinan Samil Samille ja Shane Cameronille Mirovic hävisi mutta pääsi silti ottelemaan WBF-liiton mestaruudesta Francois Bothaa vastaan. Tämän ottelun hän hävisi. 2. marraskuuta 2007 Mirovic kohtasi Colin Wilsonin ja voitti tämän tyrmäyksellä. Viimeksi Mirovic otteli vuoden 2008 syyskuussa häviten John Hopoatelle.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑
John Stevens laulaa Beantown Swing Orchestrassa 2009
**John Bassat Stevens IV** (s. 28. heinäkuuta 1987, Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen poplaulaja, joka sijoittui kuudenneksi yhdysvaltalaisen kykyjenetsintäkilpailun American Idolin kolmannella tuotankaudella.

Hän aloitti American Idol-taipaleensa koelauluissa New Yorkissa laulamalla "That's Amore" Dean Martinia imitoiden. Tuomarien pyydettyä häntä laulamaan normaalilla äänellä, Stevens lauloi "The Way You Look Tonight" ja pääsi kilpailussa seuraavalle kierrokselle. Stevens oli tähän asti kaikkien aikojen nuorin finaaleihin selvinnyt laulaja American Idolissa ollessaan vasta 16-vuotias. Stevensin suosikkilaulaja on Frank Sinatra.

Stevensin esikoisalbumi on 28. kesäkuuta 2005 julkaistu *Red*, jonka tuotti Steve Tyrell. Sitä myytiin 18 000 kappaletta maaliskuuhun 2006 mennessä. Stevens laulaa myös Beantown Swing Orchestra -jazzorkesterissa.

Lähteet
-------

1. ↑  John Stevens Biography allmusic.com. Viitattu 31.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Beantown Swing Orchestra: Shows *beantownswing.com*.  Arkistoitu 17.2.2010. Viitattu 31.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* John Stevensin kotisivut
* John Stevens MySpacessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Daşkəsənin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Daşkəsənin piirikunta** (azer. *Daşkəsən rayonu*, ven. Дашкесанский район, *Daškesanski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1047 neliökilometriä. Asukkaita on 32 900 henkeä (vuonna 2010).

Daşkəsənin piiri sijaitsee Azerbaidžanin länsiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu lännessä Gədəbəyn, pohjoisessa Şəmkirin, idässä Göygölin ja etelässä Kəlbəcərin piireihin sekä lounaassa Armeniaan.

Piirin keskus on Daşkəsənin kaupunki, josta on 397 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Yuxarı Daşkəsənin taajama. Kuntia on yhteensä 32, taajamia 6 ja kyliä 42. Kaupunkiväestön osuus on 43,5 % (vuonna 2010).

Aikaisemmin lähes puolet seudun asukkaista oli armenialaisia (47,2 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.

Seudun talous perustuu kaivosteollisuuteen, karjanhoitoon ja maanviljelyyn.

Historiallisia nähtävyyksiä ovat muinaiset asuinpaikat, linnoitukset ja hautausmaat, 1400-luvulla rakennetut Bayanin, Zəylikin ja Qabaqtəpən kylien kirkot sekä Quşqaraçayı- ja Gəncəjokien sillat.

Paikallislehtenä ilmestyy *Daşkəsən*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 16.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Etno-Kavkaz: Naselenije Azerbaidžana *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 30.6.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 16.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Daşkəsənin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Mark Crear** (s. 2. lokakuuta 1968 San Francisco) on entinen yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, kaksinkertainen olympiamitalisti.

Crear voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1992. Hän selviytyi välieriin Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 ja oli myöhemmin samana vuonna neljäs GP-finaalissa Lontoossa. Vuonna 1994 hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden ja 1995 GP-finaalin Monacossa ajalla 13,07 s. 

Crear saavutti hopeaa Atlantan olympialaisissa 1996 ajalla 13,09. Hän hävisi olympiaennätyksen tehneelle Allen Johnsonille 14 sadasosasekuntia. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi Ateenan MM-kilpailuissa ja voitti GP-finaalin Fukuokassa juostuaan 13,03.

Crear voitti Hyväntahdon kisojen 110 metrin aitajuoksun New Yorkissa 1998. Seuraavana vuonna hän voitti GP-finaalin Münchenissä ajalla 13,08. Sevillan MM-kilpailuihin hän saapui yhtenä suurimmista suosikeista mutta otti toisissa alkuerissä kaksi varaslähtöä ja hylättiin. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti Anier Garcían ja Terrence Trammellin jälkeen pronssia tuloksella 13,22.

Crear juoksi ennätyksensä 12,98 Zagrebissa 5. heinäkuuta 1999. Hallikilpailuissa hänen paras aikansa 60 metrin aitajuoksussa oli 7,38.

Lähteet
-------

* Mark Crear Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 95. IAAF, 2005.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Heikki Gummerus
**Eino Henrik Gummerus** (11. syyskuuta 1893 Nivala – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä August Gummerus ja Greta Ruuska.

Jääkäriaika
-----------

Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä Nivalasta liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Jatkokoulutusta Gummerus sai Libaussa 25. maaliskuuta 1917 alkaen.

Suomen sisällissota
-------------------

Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania.
*Katso myös: Suomen sisällissota*
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 24. maaliskuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja vain neljä päivää myöhemmin hän kaatui Tampereen Kalevankankaalla 24-vuotiaana. Gummerus haudattiin Nivalan sankarihautaan.

Lähteet
-------

* Keskipohjalaisia elämäkertoja. Kokkola, 1995.
* Toim. Suomalainen, Sundvall, Olsoni, Jaatinen: Suomen jääkärit II, Oy Sotakuvia Kuopio 1933
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Varavääpeli 11. helmikuuta 1918
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
Svjatoslav Richter.
**Svjatoslav Teofilovitš Richter** (ven. Святослав Теофилович Рихтер, ukr. Святослав Теофілович Ріхтер, 20. maaliskuuta 1915, Žytomyrin seutu, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1. elokuuta 1997, Moskova) oli neuvostoliittolainen pianisti, joka tunnettiin ennen kaikkea laajasta ohjelmistostaan, loistavasta tekniikastaan ja runollisesta fraseerauksestaan.

Richter oppi pianonsoiton alkeet saksalaissyntyiseltä urkuri-isältään ja opiskeli pitkään itsekseen. Hän säesti oopperaharjoituksia Odessassa, jonka konservatoriossa hänen isänsä toimi opettajana. Muodolliset piano-opintonsa hän aloitti vasta vuonna 1937 Moskovan konservatoriossa, jossa hänen opettajanaan toimi Heinrich Neuhaus.

Richter esitti paljon Sergei Prokofjevin musiikkia sekä kamarimusiikkia muun muassa David Oistrahin, Oleg Kaganin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa. Hänen Herbert von Karajanin kanssa tekemä levytyksensä Tšaikovskin b-molli-konsertosta on lähes ylittämätön. Richterin tunnetuimpiin levytyksiin kuuluvat myös Lisztin pianokonserttojen levytykset vuodelta 1961, jotka ovat kyseisten teosten maineikkaimmat taltioinnit.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sviatoslav Richter Is Dead; Acclaimed Pianist Was 82, 2.8.1997, nytimes.com, viitattu 2.3.2015, (englanniksi)
2. ↑  An introduction to his life and work luettu 25.3.2008
3. ↑  Richterin levytykset. Luettu 25.3.2008-

Kirjallisuutta
--------------

* Hunt, John: *Sviatoslav Richter: Pianist of the Century. Discography*. London: Travis & Emery, 2009. ISBN 978-1-901395-99-0.
* Monsaingeon, Bruno: *Sviatoslav Richter: Notebooks and Conversations*. Princeton University Press, 2001. ISBN 0-571-20553-4.
* Rasmussen, Karl Aage: *Sviatoslav Richter – Pianist*. Boston: Northeastern University Press, 2010. ISBN 978-1-55553-710-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Svjatoslav Richter** Wikimedia Commonsissa

* Sviatoslav Richter (englanniksi) (naxos.com)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kristina Groves** (s. 4. joulukuuta 1976 Ottawa) on kanadalainen pikaluistelija, maailmanmestari ja nelinkertainen olympiamitalisti. 

Groves voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa matkakohtaisissa MM-kisoissa 2005, jossa hän voitti pronssia 3 000 metrillä ja myöhemmin hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti kaksi mitalia Torinon olympialaisista 2006, jolloin hän sai hopeaa 1 500 metriltä ja joukkuetakaa-ajossa. Samana talvena hän sai pronssia yleisluistelun MM-kisoissa.

Matkakohtaisissa MM-kisoissa 2007 hän voitti maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa, ja lisäksi pronssia 1 500 metriltä ja 5 000 metriltä. Vuotta myöhemmin hän voitti mestaruuden 3 000 metrillä, sijoittui hopealle 1 000 metrillä sekä joukkuetakaa-ajossa ja saavutti pronssia 1 500 ja 5 000 metrillä. Yleisluistelun MM-kisoissa hän sai pronssia 2008 ja hopeaa 2009. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä pronssia 3 000 ja 5 000 metrillä.

Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 1 500 metrillä toiseksi ja 3 000 metrillä kolmanneksi. Saman vuoden yleisluistelun MM-kisoissa hän sai hopeaa.

Groves on voittanut 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2007–2008, 2008–2009 ja 2009–2010 sekä ollut kolmas 2006–2007. Yhdistetyssä 3 000 ja 5 000 metrin maailmancupissa hän on sijoittunut kolmanneksi kausilla 2005–2006 ja 2008–2009.

Ennätykset
----------

* 500m: 38,75 (2006)
* 1 000m: 1.14,51 (2007)
* 1 500m: 1.53,18 (2007)
* 3 000m: 3.58,11 (2009)
* 5 000m: 6.54,55 (2006)

Lähteet
-------

* Tulokset www.skateresults.com-sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* Ennätykset www.sskating.com-sivustolla (englanniksi)
* Saavutukset speedskatingnews.info-sivustolla (saksaksi)

### Viitteet

1. ↑  Sportler-Visitenkarte von Kristina Groves *speedskatingnews.info*. Viitattu 21.3.2010. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
*Evita* New Yorkin Marquis-teatterissa 2012.
**Evita** on Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Tim Ricen kirjoittama musikaali, joka kantaesitettiin Lontoossa 1978 ja New Yorkin Broadwayllä vuotta myöhemmin. Webber ja Rice julkaisivat musikaalin alun perin konseptialbumina vuonna 1976, minkä olivat huomanneet hyväksi tavaksi vuoden 1972 rockoopperansa *Jesus Christ Superstar* lanseerauksessa.

*Evita*-musikaali kertoo Argentiinan entisen presidentin Juan Perónin puolisosta Eva Perónista. Sen tunnetuimmaksi lauluksi on muodostunut "Don’t Cry for Me Argentina", joka nousi konseptialbumilta irrotettuna Julie Covingtonin esityksenä Britannian singlelistan ykköseksi jo 1977, vuotta ennen musikaalin kantaesitystä. Musikaali sai Lontoossa Olivier-palkinnon sekä Broadwayllä kolme Tony-palkinto ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnon näytäntökauden 1979–1980 parhaana musikaalina.

Vuonna 1996 sai ensi-iltansa musikaalin pohjalta tehty samanniminen elokuva, jonka nimiosaa esitti Madonna.

Suomessa *Evitaa* on esitetty ainakin Kemin kaupunginteatterissa 1986, Tampereen Teatterissa 1994, Helsingin Kaupunginteatterissa 2006, Åbo Svenska Teaterissa 2008, Tampereen Työväen Teatterissa 2014 ja Seinäjoen kaupunginteatterissa 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Evita, Ilona-esitystietokanta. Teatterin tiedotuskeskus. Haettu 6.7.2016.
2. ↑  Rajala, Panu: *Tunteen tulet, taiteen tasot*. Tampereen Teatteri 1904–2004.
3. ↑  Seinäjoen kaupunginteatteriin Evita-musikaali syksyllä 2020 – ohjaaja: "En kohtele Evaa silkkihansikkain"  20.11.2019. YLE. Viitattu 18.8.2020. (suomeksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Evita (musical)
**RMS Andania** oli Cunard Linen omistama höyrylaiva. Laiva rakennettiin Hawthorn Leslie and Companyn telakalla Newcastlessa. Sen vesillelasku tapahtui 1. marraskuuta 1921 telakkanumerolla 500, ja se valmistui 24. toukokuuta seuraavana vuonna. Neitsytmatkalleen alus lähti 1. kesäkuuta Southamptonista Montrealiin.

Alus siirrettiin 1925 Hampurin ja New Yorkin väliselle reitille ja 1927 Liverpool-Glasgow-Belfast-Quebec-Montreal-reitille, joka liittyi Anchor-Donaldson Linen reitteihin.

Toisen maailmansodan uhatessa alus varustettiin apuristeilijäksi (engl. *Armed Merchant Cruiser, AMC*) syyskuussa 1939. Alus otettiin laivaston palvelukseen 28. lokakuuta, jolloin se oli aseistettu kahdeksalla 152 millimetrin tykillä ja kahdella kolmen tuuman (76 mm) ilmatorjuntatykillä. Aluksen päälliköksi määrättiin 18. syyskuuta alkaen Donald Keppel Bain. Alus sijoitettiin valvomaan pohjoisia vesialueita osana niin kutsuttua Northern Patrolia.

Saksan laivaston sukellusveneen *UA* laukaisema torpedo osui alukseen 16. kesäkuuta 1940 230 merimailia länsiluoteeseen Färsaarilta. Alus upposi hitaasti, ja islantilainen troolari *Skallagrimur* pelasti aluksen miehistön. Troolari lähti kuljettamaan miehistöä Hulliin, mutta kohdatessaan puolitoista vuorokautta myöhemmin hävittäjä HMS *Foresterin* miehistö siirrettiin hävittäjälle. Ainoastaan kaksi aluksen miehistöstä loukkaantui aluksen upotessa.

Lähteet
-------

* Colledge, JJ & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 16. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Uboat.net - HMS Andania
**Oleksandr Henrih’ovytš Bjeljavskyi** (ukr. Олександр Генріхович Бєлявський, ven. Александр Генрихович Белявский, *Aleksandr Genrihovitš Beljavski*, s. 17. joulukuuta 1953) on ukrainalainen shakin suurmestari. Bjeljavskyi syntyi Lvivissä. Hän asuu nykyisin Sloveniassa ja pelaa maan shakkiolympialaisjoukkueessa. Hänet tunnetaan kompromissittomasta pelityylistään ja klassisesta avausrepertuaaristaan, johon kuuluu avauksia kuten kuningatargambiitti, espanjalainen peli ja ranskalainen puolustus.

Bjeljavskyi voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1973 ja Neuvostoliiton mestaruuden 1974 ja 1990. 1980-luvun alussa Bjeljavskyitä pidettiin mahdollisena tulevana maailmanmestarina, mutta hän pääsi ehdokasotteluihin vain kerran ja hävisi neljännesfinaalissa Garri Kasparoville vuonna 1983.

Bjeljavskyi on myös ensiluokkainen shakin loppupelitehtävien laatija. Kolme hänen tehtäväänsä, jotka hän oli laatinut yhdessä Leopold Mitrofanovin kanssa, voittivat ensimmäisen palkinnon tehtäväturnauksissa.

Lähteet
-------

1. ↑  FIDE Chess Profile FIDE. Viitattu 28.1.2014.
2. ↑  Бєлявський Олександр Генріхович *Енциклопедія сучасної України*. Інститут енциклопедичних досліджень НАН України. Viitattu 31.7.2022. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oleksandr Bjeljavskyi**.
* FIDE-kortti: Oleksandr Bjeljavskyi (englanniksi)
* Oleksandr Bjeljavskyi ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Brașov** (saks. *Kronstadt*, unk. *Brassó*) on kaupunki Keski-Romaniassa Transilvanian alueella, noin 166 kilometriä Bukarestista luoteeseen. Se on Brașovin piirikunnan pääkaupunki ja vajaalla 240 000 asukkaallaan piirikunnan suurin kaupunki. Kaupunkia ympäröivät Etelä-Karpaatit.

Historia
--------

Kaupungin alueella on ollut asutusta jo myöhemmällä kivikaudella.*lähde?* Keskiajasta alkaen Brașov oli Transilvanian saksien tärkeimpiä keskuksia. Kaupungin nimi on saksaksi yhä *Kronstadt* ("kruunukaupunki"), ja 1200-luvulta se on tunnettu myös latinalaisella nimellä *Corona*. Romanian- ja unkarinkielinen nimi tulee petsenegin kielestä sanasta *barasu*, joka tarkoittaa linnoitusta. Kaupungin virallinen nimi oli 1950-luvulla *Orașul Stalin* ("Stalinin kaupunki").

Väestö
------

Asukkaista 90,66 % oli romanialaisia, 8,54 % unkarilaisia, 0,60 % saksalaisia, 0,26 % romaneita ja loput muita kansanryhmiä, kuten venäläisiä, kreikkalaisia ja italialaisia. Vielä vuonna 1910 etnisiä unkarilaisia oli 43,4 % väestöstä.

Nähtävyydet
-----------

Brașovin tunnetuimpia nähtävyyksiä on goottilaistyylinen Musta kirkko, *Biserica Neagră*.

Urheilu
-------

Brașovissa toimii jalkapallojoukkue FC Brașov. Kaupungissa järjestetään myös vuosittainen Golden Stag Festival.

Ystävyyskaupungit
-----------------

Brașovin ystävyyskaupunkeja ovat Cleveland  ja Tampere .

Lähteet
-------

1. 1 2  Brasov *Citypopulation*. Viitattu 30.5.2023.
2. 1 2  Brasov *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 30.5.2023.
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brașov** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset sivut (romaniaksi)
* Webcam
**Charles Vaurie** (7. heinäkuuta 1906 Beaulieu, Ranska – 13. toukokuuta 1975 Reading, Pennsylvania) oli ranskalais-amerikkalainen lintutieteilijä, hammaslääkäri ja paleontologi. Hän asui New Yorkissa.

Vaurie muutti Yhdysvaltoihin jo koulupoikana ja opiskeli hammaslääketiedettä Pennsylvanian yliopistossa, valmistuen sieltä hammaslääkäriksi 1928. Hän työskenteli Rochesterissa ja New Yorkissa hammaslääkärinä. Hän harrasti lintujen maalaamista. James Paul Chapin Amerikan luonnonhistoriallisesta museosta tutustui hänen maalauksiinsa ja sai hänet liittymään lintutieteen pariin. Hän avusti vuodesta 1942 museon lintutieteellisellä osastolla ja vuodesta 1946 alkaen hän vietti enimmän työaikansa siellä, hoitaen myös lääkärinpraktiikkaansa.

Vaurien puoliso oli hyönteistieteilijä Patricia Wilson, he avioituivat vuonna 1934.

1948 Vaurie julkaisi yhdessä Ernst Mayrin kanssa teoksen *A Revision of the bird family Dicruridae*, jossa selvitettiin drongojen evoluutiota. Hän työskenteli pitkään Mayrin alaisena ja kumppanina. Hänen tärkein työnsä oli *Systematic notes on Palearctic birds*. 1956 hän lopetti hammaslääkäriammattinsa ja sai museosta apulaisintendentin viran. 1967 hän yleni intendentin asemaan ja toimi siinä eläkkeelle jäämiseensä asti 1972. Hän julkaisi yli 150 tieteellistä kirjoitusta.

Vaurie kuvaili ja nimesi useita lintulajeja ja alalajeja, muun muassa kaksi alppivariksen (*Pyrrhocorax pyrrhocorax*) ja kalliopääskyn (*Ptyonoprogne rupestris*) alalajia.

Julkaisuja
----------

* *A Revision of the bird family Dicruridae.* N.Y. 1949.
* "Systematic notes on Palearctic birds". N.Y. 1956 (American Museum of Natural History, *American Museum Novitates*)
* *A generic revision of Fly-catchers of the tribe Muscicapini.* N.Y. 1953.
* "Notes on some Ploceidae from Western Asia"; "Notes on some Asiatic Finches"; "Notes on the bird genus *Oenanthe* in Persia, Afghanistan, and India;" and several other articles all published in the *American Museum Novitates*. N.Y. 1949-1952.
* "A generic revision of Flycatchers of the tribe Muscicapini". N.Y. 1953. pp.27 figs & 7 tables. Wrapp. *Bulletin American Museum of Natural History* - Vol. 100: Art. 4).
* *The Birds of the Palearctic Fauna: a Systematic Reference* (2 Vols. )1959
* *Classification of the Ovenbirds (Furnariidae).* London, 1971.
* *Tibet and its birds.* 1972

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Muistokirjoitus: Lester L. Short (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee historiallista aluetta. Şirvan on myös kaupunki Azerbaidžanissa.*
Taka-Kaukasia 1000–1100-luvuilla. Širvan esiintyy kartalla muodossa Sharvan.
**Širvan** on historiallinen alue Azerbaidžanin pohjoisosassa Kurajoen ja Kaspianmeren välillä. Sen maantieteellinen nimitys on Širvanin tasanko tai aro.

Sassanidien aikana 200–600-luvuilla Širvan kuului Kaukasian Albaniaan. Arabit valtasivat sen vuonna 654. Vuosina 799–1538 aluetta hallitsi Širvan-šaahien dynastia, jonka pääkaupunkina toimi Şamaxı. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, silkin ja kankaiden tuotanto sekä kaupankäynti. Vuonna 1538 Širvanista tuli persialaisen safavidien valtakunnan maakunta.

Vuodesta 1748 lähtien alue muodosti Širvanin kaanikunnan, joka liitettiin Venäjään vuonna 1805. Venäläiset lakkauttivat kaanikunnan vuonna 1820 ja muodostivat sen alueesta Širvanin provinssin, joka vuonna 1840 liitettiin Kaspian alueeseen, vuonna 1846 Şamaxın ja vuonna 1859 Bakun lääneihin.

Länsimaissa Širvan on tunnettu siellä valmistetusta itämaisesta mattotyypistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 29*, s. 411. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1978.
2. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 29*, s. 411. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1978.
**Julian Gardner** (s. 1978) on englantilainen pokeriammattilainen. Hänen merkittävin pokerisaavutuksensa on World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen kakkostila vuonna 2002.

Gardner on toisen polven pokeriammattilainen, joka seurasi isänsä Daven jalanjälkiä ammatinvalinnassaan. Hän aloitti paikallisella kasinolla käymisen 15-vuotiaana ja 20-vuotiaana hän oli jo voittanut 10 turnausta. 21-vuotiaana hän oli ollut 25 kertaa turnausten finaalipöydässä.

Vuonna 2000 Gardner osallistui ensimmäistä kertaa WSOP:n pääturnaukseen. Hän kolminkertaisti pelimerkkinsä kahden ensimmäisen tunnin aikana siirtyen kisan johtoon. Gardner kuitenkin putosi jatkosta ennen päivän päättymistä.

Vuonna 2002 24-vuotiaana Gardner sijoittui toiseksi WSOP:n pääturnauksessa voittaen 1,1 miljoonaa dollaria. Hänestä tuli nuorin miljoona dollaria pokeriturnauksessa voittanut pelaaja. Gardner sijoittui pääturnauksessa rahasijoille myös 2003 ja 2004 ja oli ainoa näinä jokaisena kolmena vuonna pääturnauksessa rahoilla ollut pelaaja. Vuonna 2005 hänen rahasijasarjansa katkesi, mutta hän sijoittui tuona vuonna rahoille neljässä muussa WSOP-turnauksessa. Vuonna 2006 Gardner oli rahoilla kolmessa WSOP-turnauksessa mukaan lukien 2 000 dollarin no limit hold'em -turnaus, jossa hän oli kolmas. Seuraavana vuonna hän oli jälleen rahasijoilla WSOP:n pääturnauksessa.

Gardner on ollut mukana *Late Night Poker* -televisio-ohjelmassa sekä Ison-Britannian 888.com Poker Nations Cup -joukkueessa. Hän on yksi *The Secrets of Online Power Poker*-kirjan kirjoittajista. Gardner on kihloissa pokerinpelaaja Kerry "Pint Size" Clarken kanssa.

Tammikuussa 2009 Gardnerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Julian Gardner WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 28. tammikuuta 2009.
2. ↑   : Julian Gardner stats The Hendon Mob. Viitattu 28. tammikuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Julian Gardner The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* PokerPlayer-lehden haastattelu
* Cardplayer: "Julian Gardner: Modest, Unsung Tournament Star"
**Mitja Valenčič** (s. 1. helmikuuta 1978 Cerklje na Gorenjskem) on slovenialainen alppihiihtäjä.

Valenčič sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa 15:nneksi ja Torinon olympialaisissa 2006 suurpujottelussa 12:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui pujottelussa kuudenneksi, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 13:nneksi, Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 kymmenenneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 11:nneksi.

Valenčič kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa tammikuussa 1997. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 18:s Kitzbühelin pujottelussa 1998. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2003. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2010.

Valenčič voitti Euroopan cupin pujottelukilpailun Madesimossa helmikuussa 2006. Hän voitti suurpujottelun Slovenian-mestaruuden 2006.

Lähteet
-------

1. ↑  Mitja Valenčič *sports-reference.com*.  Arkistoitu 25.10.2012. Viitattu 7.3.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Mitja Valenčič Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Qubadlın piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Qubadlın piirikunta** (azer. *Qubadlı rayonu*, ven. Куба́тлинский райо́н, *Kubatlinski raion*) on hallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1963 perustetun piirin pinta-ala on 802 neliökilometriä. Asukkaita on virallisesti 41 600 henkeä (vuonna 2020).

Qubadlın piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Laçınin, koillisessa Xocavəndin, idässä Cəbrayılin ja etelässä Zəngilanin piireihin sekä lännessä Armeniaan.

Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Qubadlın piirissä oli 28 100 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Qubadlın kaupunki. Armenialaiset joukot miehittivät alueen Vuoristo-Karabahin sodan aikana elokuussa 1993. Se oli osa kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Kašatagin piiriiä. Azerbaidžan sai alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gubadly *Virtualnyi Karabah*. Viitattu 13.8.2021.
2. ↑  Demoskop Weekly *demoscope.ru*. Viitattu 10.3.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Qubadlın piirikunta**.
* Qubadlın piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
August Hassinen
**August Hassinen** (22. tammikuuta 1893 Kuopion maalaiskunta – 3. maaliskuuta 1918 Valkeala) oli suomalainen jefreitteri. Hänen vanhempansa olivat työmies Paavo Heikki Hassinen ja Johanna Zacheus.

Tämä kansa- ja puuseppäkoulun käynyt puuseppä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 21. heinäkuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 jefreitteriksi ylennettynä ja saapui Suomeen jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918 Vaasaan. Hänet komennettiin 20. helmikuuta 1918 Kuopioon harjoittamaan värvättyjä joukkoja ja määrättiin Savon pataljoonan 1. komppanian 1. joukkueenjohtajaksi.

Suomen sisällissodassa Hassinen otti osaa Hillosensalmen taisteluun, missä hän kaatui 3. toukokuuta 1918. Hassinen oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Helsingin pohjoisessa seurakunnassa. Hänet on haudattu Kuopion valkoisten sankarihautaan.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Toim. J. Suomalainen, J. Sundvall, E. Olsoni ja A. Jaatinen: Suomen jääkärit osa I, Oy Sotakuvia Kuopio 1933.
* *Suomen sotasurmat 1914–1922* © 2001– Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Suomen sotasurmat 1914-1922


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jefreitteri 7. helmikuuta 1918
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
Sivu Haseki Hurrem Sultanin *waqfiyya*sta, rahaston peruskirjasta. Rahasto kustansi Hurrem Sultanin moskeijan, madrasan ja soppakeittiön perustamisen Jerusalemiin.
**Waqf** (arab. وَقْف‎, *`waqf*), w**akf,** **waaf** tai **awqaf** on uskonnollinen säätiö islamilaisessa maailmassa. Tyypillisesti waqfia perustettaessa rakennus tai maa-alue säädetään hyväntekeväisyyskäyttöön. 

Waqf toimii trustin tavoin. Waqfissa on asettaja (*waqif*), edunvalvoja (*mutawillis*), tuomari (*qadi*) sekä edunsaajat. Hyväntekeväisyyden tarkoituksena saattoi olla moskeijan, sairaalan, vesikaivon tai myöhemmin myös uskonoppineita kouluttavan *madrasan* ylläpito.

Islamin laki waqfeista otettiin käyttöön 900-luvulla. Lain ansiosta sairaaloiden määrä moninkertaistui nopeasti ja 1000-luvulla jokaisessa islamilaisessa kaupungissa oli useita sairaaloita. Waqfit kustansivat sairaaloiden kulut kattaen lähes kaiken ylläpidon palkoista ja tarvikkeista kunnossapitoon. Säätiöt rahoittivat myös lääkäreiden koulutuksesta vastaavia kouluja. Waqf muistuttaa englantilaista trust-järjestelyä, jota jotkut pitävät ristiretkien aikana islamilaisesta maailmasta saatuna kopiona. 

Säätiöiden saama suuri suosio johtui siitä, että abbasidihallitsijat alkoivat takavarikoida upporikkaiksi paisuneiden perheiden omaisuutta valtion haltuun. Kun omaisuus säätiöitiin, se oli turvassa valtion takavarikolta, eikä sitä saanut edes verottaa. Säätiöt olivat siten todellisuudessa yhtiöitettyä tai tallennettua yksityisomaisuutta. Ratkaisumalli heikensi valtakunnan veropohjaa.

Lähteet
-------

* Brentjes, Sonja: Review: 1001 Inventions:The Enduring Legacy of Muslim Civilization. Edited by Salim T. S. al-Hassan.  *Aestimatio*, 2013, 10. vsk, s. 119–153. Artikkelin verkkoversio.
* Lapidus, Ira M.: *A History of Islamic Societies. 3rd. Edition*. Cambridge University Press, 2022. ISBN 978-0-521-73297-0.
* Sergejeff, Andrei: *Egyptin historia Kleopatran ajasta arabikevääseen*. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-019-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  P. J. Bearman, Th. Bianquis, C. E. Bosworth, E. van Donzel AND W. P. Heinrichs: *The Encyclopaedia of Islam*, s. 59-99. Brill, 2002. ISBN 90-04-12756-9.
2. 1 2 3  Sergejeff, 2019, s. 112
3. ↑  Lapidus 2022, s. 217
4. ↑  Brentjes, 2016, s. 143