recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee esitystä. Sanan muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*
Yhdysvaltalainen burleskitanssija Lola Bel Aire esittämässä stripteasea.
**Striptease** on eroottista viihdettä, jossa esiintyjä riisuutuu katsojien edessä kokonaan tai osittain alastomaksi.

Striptease-esiintyjä eli strippari voi olla nainen tai mies, mutta useimmat ovat naisia. Strippareita esiintyy paljon erotiikkaravintoloissa ja -klubeilla. Esiintymislavalla on usein tanko, jonka ympärillä esiintyjä seisoo tai liikkuu. Strippareita tilataan myös yksityistilaisuuksiin, kuten poikamiesiltoihin. Jotkut pornoesiintyjät työskentelevät kiertelevinä strippareina.

Eri klubeilla on omat sääntönsä sen suhteen, kuinka paljon alastomuutta esitykset sisältävät. Tämä riippuu joskus siitä, mitä maan tai osavaltion laki sallii. Striptease-esiintyjä voi riisuutua kokonaan alastomaksi, tai hän voi jättää ylleen esimerkiksi bikinit tai niiden alaosan. Jos esitys tapahtuu lavalla, esiintyjän ja yleisön välillä ei ole fyysistä kontaktia. Esiintyjä voi myös kiertää yleisön joukossa, tanssia pöydillä tai tarjota yksityisesityksiä takahuoneessa. Sylitanssissa strippari asettuu aivan istuvan katsojan polvien väliin, ja esitykseen voi liittyä fyysinen kontakti ja jopa katsojan laukeaminen vaatteidensa alla. Esitystensä välissä esiintyjät saattavat seurustella yleisön kanssa.

Strippaaminen on luonteeltaan julkista voyeurismia, jossa esiintyjiä vain katsellaan, eivätkä he normaalisti myy seksiä. Tulonsa stripparit saavat katsojilta saamistaan tipeistä, katsojien tilaamista juomista sekä yksityisesityksistä.

Striptease syntyi 1800-luvun Yhdysvalloissa, missä esityksiä nähtiin monenlaisissa yhteyksissä, kuten ilotaloissa ja burleskiesityksissä.

Suhtautuminen naisten stripteaseen on jakanut feministit kahteen leiriin. Joillekin striptease edustaa naisten esineellistämistä, mutta toisille se edustaa seksuaalista itseilmaisua ja yksilönoikeutta. Islannissa strippiklubit kiellettiin vuonna 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Frank, Katherine (toim. Ditmore, Melissa Hope): "Stripping", *Encyclopedia of Prostitution and Sex Work (Volume 2, O–Z)*, s. 466–467. Greenwood Press, 2006. ISBN 0-313-32970-2.
2. 1 2 3  Regehr, Kaitlyn (toim. Smith, Merril D.): "Striptease", *Cultural Encyclopedia of the Breast*, s. 229–231. Rowman & Littlefield, 2014. ISBN 78-0-7591-2331-1.
3. ↑  Lasse Kerkelä, Minna Passi, Antti Tiainen: Stripteasella tahkotaan rahaa verottajalta piilossa. Helsingin Sanomat 24.4.2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Striptease**.
* Kati Latva-Teikari: Strippaaminen vaatii pokkaa. Yle 12.5.2009.
* Minna Passi, Antti Tiainen: Susasta tuli strippari sattumalta. Helsingin Sanomat 26.4.2008.
**Markku Ilmari Lahti** (19. joulukuuta 1947 Jyväskylä – 14. syyskuuta 2021 Tampere) oli suomalainen museonjohtaja, joka johti Alvar Aalto -museota 38 vuoden ajan.

Hänet valittiin museon ensimmäiseksi johtajaksi 1973. Museo oli perustettu 1966. Alvar Aallon suunnittelema uusi museorakennus valmistui 1973. Museo oli yksityisen yhdistyksen ylläpitämä vuoteen 1979, jolloin se siirtyi Jyväskylän kaupungin omistukseen. Alvar Aallon syntymän 100-vuotisjuhlavuonna 1998 museon ja Alvar Aalto -säätiön toiminnat yhdistettiin säätiön hallintaan. Markku Lahti toimi myös säätiön johtajana aina vuoteen 2011, jolloin hän jäi eläkkeelle. 

Lahti loi Jyväskylään kansainvälisen Aalto-tietämyksen keskuksen. Siellä on kokoelmia, näyttelyitä, tutkimusta ja symposiumeja. Ensimmäinen Aalto-symposium järjestettiin vuonna 1979.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistokirjoitus: Markku Lahti 1947–2021 *Helsingin Sanomat*.  13.10.2021. Viitattu 13.10.2021.
2. ↑  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 465. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
3. ↑  Alvar Aalto -säätiö saa uuden johtajan. Alvar Aalto -säätiö, 16.8.2010. Viitattu 4.5.2018.
4. ↑  Sari Toivakka: Aalto pysyy aina *Keskisuomalainen*.  29.8.2010. Viitattu 27.3.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* IdRef

 |

 |
Riisan suo
**Soomaan kansallispuisto** on Virossa sijaitseva kansallispuisto. Tarkalleen se sijaitsee Pärnumaan ja Viljandimaan rajaseudulla. Sen pinta-ala on noin 400 neliökilometriä. Alueella on laajoja soita ja suometsiä. Siellä on myös jokia, joita ympäröivät niityt. Keväisin puolet puiston alueesta on tulvaveden peitossa. Tulvan aikana puistossa esiintyy majavia. Muita puistossa esiintyviä nisäkkäitä ovat karhu, susi, ilves, villisika, peura ja hirvi. Puiston lintuja ovat pöllöt, maakotka, kanalinnut ja tikka. Tulvan aikana puistossa on mahdollisuus kanootilla melomiseen. Alueen niityissä on luhtaniittyjä ja lehtoniittyjä. Alueella sijaitseville Riisansuolle ja Kuresuolle pääsee luontopolkuja pitkin ja näiden polkujen varrella on näköalatorneja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Ryynänen: Tulvamelontaa Soomaassa *Loma Euroopassa*. Viitattu 4.8.2023.
2. ↑  Justin Kavanagh: "Soomaa", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 183. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Kyösti Vaskuri** (11. tammikuuta 1880 – 29. syyskuuta 1968) oli suomalainen Revonlahdella asunut räätäli, joka tuli tunnetuksi 1920-luvun lopulla aiheutettuaan Sunilan ensimmäisen hallituksen kaatumisen.

Sosialidemokraatteihin kuulunut Vaskuri haki Revonlahdella postitoimiston hoitajan paikkaa ja joutui kokemaan syrjintää, kun Revonlahden suojeluskunnan paikallispäällikkö antoi valintaprosessin aikana kielteisen lausunnon Vaskurista tämän poliittisten mielipiteiden takia. Tapauksesta nousi kohu, joka sai kansalliset mittasuhteet, kun tuolloin vallassa ollut Sunilan I hallitus kaatui joulukuussa 1928 sosialidemokraattien tekemään välikysymykseen suojeluskuntien omavaltaisesta toiminnasta. Välikysymyksessä mainittiin esimerkkeinä Vaskurin tapaus sekä Tampereen valtauksen 10-vuotisjuhlissa keväällä 1928 sattunut tapaus, jossa suojeluskuntalaiset olivat vetäneet Suomen lipun kaupungintalon salkoon ilman viranomaisten lupaa. Porvarillisessa lehdistössä hallituksen kaatumista näin vähäiseen asiaan pidettiin yleisesti naurettavana.

Kyösti Vaskuri oli vuonna 1934 mukana perustamassa Revonlahdelle yksityistä Väinölän hautausmaata seurakunnasta eronneita varten. Hänet on myös itse haudattu sinne.

Väinö Linnan *Täällä Pohjantähden alla* -romaanitrilogian kolmannessa osassa viitataan Vaskurin tapaukseen opettaja Pentti Rautajärven Pentinkulman urheilukentän vihkiäisissä pitämässä puheessa ja sen aikaansaamassa herrasväen jälkikeskustelussa (*Maan hallitus kaatuu jonkin räätäli Vaskurin takia. Sitä nimitetään kansanvallaksi*). Vaskurin tapausta pidettiin keskustelussa osoituksena parlamentarismin rappiosta ja maan hallitusmuodon viheliäisyydestä.

Lähteet
-------

* Tuomas Rantala: Uusi uljas maalaisliittolaisuus. Pääministeri J. E. Sunila ja hänen maalaisliittolainen hallituksensa 1927–1928, Suomen historian pro gradu -tutkielma Tampereen yliopisto 2010, Vaskurin tapauksesta s. 121–123 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän kertomus vuosilta 1926–1929, s. 11–12[vanhentunut linkki]
* Pääkaupunkiseudun ateistit ry : Väinölän hautausmaa Siikajoella

### Viitteet

1. ↑  Google-krjat linkki Täällä Pohjantähden alla 3-kirjan ko. kohtaan
**Kääpiökynsisammakko** (*Hymenochirus boettgeri*) kuuluu vanhan maailman*selvennä* sammakkoeläimiin.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Kääpiökynsisammakot ovat kotoisin Afrikan keski- ja länsiosista. Niitä on käytetty pitkään lemmikki- ja koe-eläiminä, ja niitä on päässyt villiintymään maailman eri puolilla.

Kääpiökynsisammakot elävät lähes koko elämänsä vedessä, kuivempina kausina ne saattaa hautautua mutaan kymmeneksikin kuukaudeksi. Mudassa ne pystyvät hengittämään pienen ilma-aukon kautta.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Aikuisena kääpiökynsisammakot ovat noin 5 cm:n pituisia. Niillä on litteä vartalo ja silmät pään päällä.

Laji voidaan sekoittaa afrikkalaiseen kynsisammakkoon, jolla on sileämpi iho ja pulleampi keskiruumis kuin kääpiökynsisammakolla. Kääpiökynsisammakolla on ihopoimut varpaiden välissä ja niiden takavarpaissa on pitkät mustat kynnet, kun taas kynsisammakolla ei ole ihopoimuja varpaissaan.

Ravinto ja elintavat
--------------------

Kääpiökynsisammakko on lihansyöjä. Ravintoon kuuluvat mm. hyönteiset, kala ja äyriäiset, mutta myös pienemmät lajikumppanit saattavat olla vaarassa joutua nälkäisen kääpiökynsisammakon lounaaksi.

Kääpiökynsisammakoita pidetään joskus lemmikkeinä akvaarioissa. Ne tarvitsevat vähintään 45 litran altaan. Niitä ei suositella pidettäviksi yhdessä kalojen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard Tinsley, John Measey, Marius Burger: *Hymenochirus boettgeri* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2004. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.8.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Kääpiökynsisammakko (Arkistoitu – Internet Archive) Faunatar
3. 1 2  African Clawed Frog Pet Education (englanniksi)
4. ↑  Kääpiökynsisammakko (Hymenochirus boettgeri) Sammakkolampi.net


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q244210
* Wikispecies: Hymenochirus
* ASW: Hymenochirus
* BOLD: 463798
* CoL: 5276
* EoL: 42953
* Fossilworks: 135383
* GBIF: 2423971
* iNaturalist: 25438
* IRMNG: 1269861
* ITIS: 207432
* NCBI: 8361
* uBio: 8328902

 |

 |
**Eneda Tarifa** (s. 30. maaliskuuta 1982) on albanialainen laulaja ja juontaja. Hän osallistui vuonna 2002 albanialaiseen Festivali i Këngës -laulukilpailuun kappaleella *Qëndroj*. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Albanian suurimmassa laulukilpailussa Kënga Magjikessa kappaleella *Rreth zjarrit tënd*. Vuonna 2007 hän osallistui jälleen Festivali i Këngësiin kappaleella *E para letër*. Vuonna 2010 hän voitti Top Fest -laulukilpailun kappaeella *Me veten* ja työskenteli tuon jälkeen Top Channel -kanavan ohjelman *Portokalli* juontajana.

Joulukuussa 2015 Tarifa voitti Festivali i Këngës -laulukilpailun kappaleella *Përrallë* ja valikoitui näin Albanian edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun, jossa hän esitti kappaleesta englanninkielisen version *Fairytale*. Kappale sijoittui Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 16.:ksi eikä päässyt finaaliin.

Vuonna 2018 Tarifa toimi Albanian The Voice Kidsin tähtivalmentajana.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Reino Johannes Ojala** (s. 20. syyskuuta 1945 Nokia) on suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1995–1999 ja 2003–2007. Vuosina 1999–2003 hän työskenteli työministeri Sinikka Mönkäreen erityisavustajana.

Ojala on ollut Nokian kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1981. Hän on toiminut myös valtuuston ja kaupunginhallituksen (1983–1996) puheenjohtajana. Presidentinvaalissa 1988 Ojala oli valitsijamies. Vuonna 2012 Ojala sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Reino on myös hyvä vaari

  

  

  

Koulutukseltaan Ojala on liikunnanohjaaja Pajulahden urheiluopistosta (1969). Hän työskenteli Nokian Urheilijoiden toiminnanjohtajana 1964–1965. Ojala on Urheiluopistosäätiön valtuuskunnan jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Reino Ojala *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  Salonen, Annastiina: Reino Ojalalle kaupunkineuvoksen arvonimi (Arkistoitu sivu) *Nokian Uutiset*.  25.5.2012. Viitattu 25.10.2016.
3. ↑  Valtuuskunta Urheiluopistosäätiö. Viitattu 25.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Reino Ojala *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Holger Fredrik Ekström** (11. helmikuuta 1901 Helsinki – 24. joulukuuta 1979) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Ekströmin vanhemmat olivat metsänhoitaja Johan Emil Ekström ja Bertha Elisabeth Nisén ja puoliso vuodesta 1925 Toini Helmi Haggrén. Ekström tuli ylioppilaaksi ruotsinkielisestä normaalilyseosta 1919 ja valmistui agronomiksi 1924. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin 1920- ja 1930-luvuilla. Ekström oli Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelyseuran kotieläinkonsulentti 1924, Harjun maanviljelykoulun opettaja Virolahdella 1924–1925, Hackmann & Co:n Lyykylän kartanon apulaistilanhoitaja Viipurin maalaiskunnassa 1925, Suomalainen Oy Alfa-Lavalin osastonhoitaja Viipurissa 1928–1930 ja Helsingissä 1930–1938 sekä Ky Ekson perustaja ja toimitusjohtaja 1938–1961 ja johtokunnan puheenjohtaja 1954–1961. Hän oli myös Oy Meijerikonttorin perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1951–1966. Kauppaneuvoksen arvonimen Ekström sai 1951.

Lähteet
-------

1. 1 2  Holger Ekström *Biografiasampo*. Viitattu 8.9.2022.
**Matthias August Troberg** (25. elokuuta 1855 Lemland – 18. tammikuuta 1935 Maarianhamina) oli suomalainen merikapteeni ja laivanvarustaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Trobergin vanhemmat olivat laivuri Anders August Troberg ja Maria Elisabet Melander ja puoliso Johanna Margareta Mattsson. Merille Troberg lähti jo kymmenvuotiaana, hän toimi parkki *Eugenian* kajuuttavahtina. Troberg suoritti merikapteenin tutkinnon Maarianhaminassa 1878 ja höyrylaivan päällikön tutkinnon Turussa 1883 ja purjehti sitten meriä vuoteen 1896 asti. Laivanvarustajaksi ryhtyneenä hänestä tuli Ahvenanmaan huomattavin rauta- ja teräsrunkoisten purjealusten hankkija sekä alusten yhteisvarustaja ja osakas 1896–1912, mukaan lukien *Lawhill*, aikanaan maailman suurin purjelaiva. Varustamotoiminnastaan Troberg luopui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, myymällä aluksensa serkulleen Gustaf Eriksonille. Hänestä tuli vaimonsa kanssa erittäin huomattava lahjoittaja moniin eri kohteisiin. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Troberg sai vuonna 1926. Hän menehtyi sydänkohtaukseen Ahvenanmaan vanhimpana merikapteenina vuoden 1935 alussa.

Lääninrovasti, valtiopäivämies Karl Troberg oli August Trobergin veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Merenkulkuneuvos August Troberg (1855–1935). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 24.4.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  Mathias August Troberg kuollut.  *Merimiehen ystäwä: Suomen merimieslähetystoimen lehti*, 1.2.1935, nro 2, s. 13. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.9.2021.
3. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 472. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.

Aiheesta muualla
----------------

* Troberg, August hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Colazza** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Colazzan naapurikunnat ovat Ameno, Armeno, Invorio, Meina ja Pisano.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Colazza Tuttitalia. Viitattu 27.12.2016. (italiaksi)

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
*Tämä artikkeli käsittelee Italian kaupunkia. Säveltäjästä kertoo Edgar Varèse.*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Varese** on kaupunki Italian Lombardian alueella noin 55 kilometriä Milanosta pohjoiseen. Se on Varesen maakunnan pääkaupunki. Varesessa on arviolta 80 799 asukasta (vuonna 2015) ja kaupungin pinta-ala on 54,93 neliökilometriä.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Sacro Monte di Varese, joka on osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta "Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret". Kaupungissa on lukuisia historiallisia huviloita, joista monet ovat avoinna yleisölle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Italy: Lombardia Citypopulation.de. Viitattu 30.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Varese** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (italiaksi)

Palazzo Estense, Varese
Varesen maakunta
Agra | Albizzate | Angera | Arcisate | Arsago Seprio | Azzate | Azzio | Barasso | Bardello | Bedero Valcuvia | Besano | Besnate | Besozzo | Biandronno | Bisuschio | Bodio Lomnago | Brebbia | Bregano | Brenta | Brezzo di Bedero | Brinzio | Brissago-Valtravaglia | Brunello | Brusimpiano | Buguggiate | Busto Arsizio | Cadegliano-Viconago | Cadrezzate | Cairate | Cantello | Caravate | Cardano al Campo | Carnago | Caronno Pertusella | Caronno Varesino | Casale Litta | Casalzuigno | Casciago | Casorate Sempione | Cassano Magnago | Cassano Valcuvia | Castellanza | Castello Cabiaglio | Castelseprio | Castelveccana | Castiglione Olona | Castronno | Cavaria con Premezzo | Cazzago Brabbia | Cislago | Cittiglio | Clivio | Cocquio-Trevisago | Comabbio | Comerio | Cremenaga | Crosio della Valle | Cuasso al Monte | Cugliate-Fabiasco | Cunardo | Curiglia con Monteviasco | Cuveglio | Cuvio | Daverio | Dumenza | Duno | Fagnano Olona | Ferno | Ferrera di Varese | Gallarate | Galliate Lombardo | Gavirate | Gazzada Schianno | Gemonio | Gerenzano | Germignaga | Golasecca | Gorla Maggiore | Gorla Minore | Gornate-Olona | Grantola | Inarzo | Induno Olona | Ispra | Jerago con Orago | Lavena Ponte Tresa | Laveno-Mombello | Leggiuno | Lonate Ceppino | Lonate Pozzolo | Lozza | Luino | Luvinate | Maccagno con Pino e Veddasca | Malgesso | Malnate | Marchirolo | Marnate | Marzio | Masciago Primo | Mercallo | Mesenzana | Montegrino Valtravaglia | Monvalle | Morazzone | Mornago | Oggiona con Santo Stefano | Olgiate Olona | Origgio | Orino | Osmate | Porto Ceresio | Porto Valtravaglia | Rancio Valcuvia | Ranco | Saltrio | Samarate | Sangiano | Saronno | Sesto Calende | Solbiate Arno | Solbiate Olona | Somma Lombardo | Sumirago | Taino | Ternate | Tradate | Travedona Monate | Tronzano Lago Maggiore | Uboldo | Valganna | Varano Borghi | Varese | Vedano Olona | Venegono Inferiore | Venegono Superiore | Vergiate | Viggiù | Vizzola Ticino
**Rauman Pallo** (**RPallo**) oli raumalainen palloiluseura, jolla oli toimintaa ainakin jalkapallossa, jääkiekossa ja jääpallossa. Seura rekisteröitiin vuonna 1949, ja se lopetti toimintansa 1990-luvun alussa yhdistyttyään Pallo-Iirojen kanssa.

Rauman Pallo pelasi jalkapalloa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa vuosina 1952–1955, 1959–1964 ja 1969–1972. Parhaimmillaan se sijoittui sarjan länsilohkon kolmanneksi vuosina 1959 ja 1961. Palloliiton 1970-luvun alussa tekemän sarjauudistuksen jälkeen seura oli mukana liiton sarjoista I divisioonassa vuosina 1973 ja 1980 sekä II divisioonassa vuosina 1974–1979, 1981–1982 ja 1988–1991. Tunnettuja seuran jalkapallojoukkueen pelaajia ovat muun muassa Pentti Helin (1954–1964), Antti Niemi (1990), Mika Nurmela (1990) ja Simo Syrjävaara (1960–1962), jotka pelasivat myös Suomen maajoukkueissa edustaessaan seuraa, ja valmentajia Juha Malinen (1990) ja Hannu Touru (1989).

Jääkiekossa Rauman Pallo voitti maakuntasarjan mestaruuden vuosina 1956 ja 1962. Jääpallossa seura oli Työväen urheiluliiton mestaruussarjassa ainakin vuonna 1955.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistysnetti Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 27.7.2011.
2. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – Divisional Movements 1930–2011  10.6.2011. RSSSF. Viitattu 27.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – List of League Second Level Tables  26.11.2010. RSSSF. Viitattu 27.7.2011. (englanniksi)
4. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*. Jyväskylä: Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
5. ↑  Piirin maaottelupelaajat 1947–2005 Suomen Palloliiton Satakunnan piiri. Viitattu 27.7.2011.
6. ↑  Juha Malinen *Veikkausliigan verkkonäyttely*. Urheilumuseo.  Arkistoitu 21.5.2014. Viitattu 27.7.2011.
7. ↑  Hannu Touru *Veikkausliigan verkkonäyttely*. Urheilumuseo.  Arkistoitu 8.12.2014. Viitattu 27.7.2011.
8. ↑  Honkavaara, Aarne (toim.): *Jääkiekkokirja 1976–1977*, s. 101. Lahti: Lahden Kirjapaino ja Sanomalehti, 1976. ISBN 951-95385-0-X. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  TUL:n mestaruussarjassa vuonna 1955 Helsingin Ponnistus.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 27.7.2011.
**Jouni Mölsä** (s. Savonlinna) on toimittaja ja tasavallan presidentin viestintäpäällikkö. Suomen ulkoasiainministeriön entinen viestintäjohtaja syyskuusta 2012 elokuun loppuun 2019. Hänet valittiin tehtävään viisivuotiskaudelle heinäkuussa 2012. Mölsä toimi nimityshetkellä Suomen Lontoon suurlähetystön lehdistöneuvoksen tehtävässä, johon hän siirtyi vuonna 2010 Helsingin Sanomista. Hän toimi vuosina 1997–2010 Helsingin Sanomissa Suomen EU-politiikkaan perehtyneenä toimittajana ja vietti myös neljä kuukautta HS:n Brysselin kiertävänä kirjeenvaihtajana. Syyskuun 2019 alusta lähtien hän toimii Tasavallan presidentin viestintäpäällikkönä.

Vuosina 1993–1997 Mölsä työskenteli BBC World Servicen radiotuottajana Lontoossa. Vuosina 1991–1992 hän oli Helsingin Sanomien rikos- ja oikeustoimittaja.

Mölsä on työskennellyt myös Radio Helsingin uutistoimittajana, Radio Cityssä sekä HS:n NYT-liitteessä. Vuosina 2000–2002 hän oli Politiikan toimittajat ry:n puheenjohtaja. Hän oli käsikirjoittamassa vuonna 2006 esitettyä kahdeksanosaista *Rikospoliisi ei laula* -tv-sarjaa yhdessä Jarkko Sipilän kanssa. Lisäksi hän on tehnyt kuusi pienoiskuunnelmaa Ylelle.

Koulutukseltaan Mölsä on kauppatieteen maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta (1991). Opiskeluaikanaan hän oli kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja ja kauppakorkeakoulun hallituksen jäsen. Hän on opiskellut sellonsoittoa Savonlinnan musiikkiopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Koulukadulta kuningatarta kättelemään  30.6.2012. Itä-Savo.  Arkistoitu 2.10.2013. Viitattu 29.9.2013.
2. 1 2 3 4 5 6  Jouni Mölsä ulkoministeriön viestintäjohtajaksi  20.7.2012. Ulkoasiainministeriö.  Arkistoitu 2.10.2013. Viitattu 29.9.2013.
3. 1 2  HS:n pitkäaikainen toimittaja Jouni Mölsä ulkoministeriön viestintäjohtajaksi  20.7.2012. HS.fi. Viitattu 29.9.2013.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Uudet lehdistöneuvokset Lontooseen ja Tokioon  8.6.2010. Ulkoasiainministeriö.  Arkistoitu 2.10.2013. Viitattu 29.9.2013.
5. ↑  Jouni Mölsästä uusi presidentin viestintäpäällikkö *www.iltalehti.fi*. Viitattu 9.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Politiikkaradio: Leikola ja Lähde: Vieraana Jouni Mölsä - miehemme Lontoossa (9.3.2012)
MelontaMelonta
**Melonta** järjestettiin **vuoden 1924 kesäolympialaisissa** näytöslajina Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun melonta oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Ranskan olympiakomitea, joka järjesti vuoden 1924 kesäolympialaiset, ehdotti Kanadan olympiakomitealle, että melonta järjestettäisiin näytöslajina kyseisissä olympialaisissa. Kisoissa vastakkain kilpailivat Canadian Canoe Associationin ja Washington Canoe Clubin jäseniä. Tapahtumia oli kuusi.

Tulokset
--------

**Kanadalaisyksikkö**

1. Kanada Roy C. Nurse
2. Kanada Harry C. Greenshields
3. Kanada A. A. Lindsay

**Kajakkiyksikkö**

1. Yhdysvallat C. W. Havens
2. Kanada Roy C. Nurse
3. Yhdysvallat Harry T. Knight

**Kanadalaiskaksikko**

1. Kanada Harry C. Greenshields ja A. A. Lindsay
2. Kanada Roy C. Nurse ja G. M. Duncan
3. Yhdysvallat K. M. Knight ja Harry T. Knight

**Kajakkikaksikko**

1. Yhdysvallat C. W. Havens ja Harry T. Knight
2. Kanada Roy C. Nurse ja G. M. Duncan

**Kanadalaisnelonen**

1. Kanada A. A. Lindsay, Harry C. Greenshields, G. M. Duncan ja Roy C. Nurse
2. Yhdysvallat J. F. Larcombe, K. M. Knight, C. W. Havens ja Harry T. Knight

**Kajakkinelonen**

1. Yhdysvallat J. F. Larcombe, K. M. Knight, C. W. Havens ja Harry T. Knight
2. Kanada A. A. Lindsay, Harry C. Greenshields, G. M. Duncan ja and Roy C. Nurse

  

MelontaMelonta olympialaisissa
1924 (*Näytöslaji*) |
1928–1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1924 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jeu de paume (*Näytöslaji*) | Melonta (*Näytöslaji*) | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pallopelit (*Näytöslaji*) | Pelota (*Näytöslaji*) | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ranskalaiset taistelulajit (*Näytöslaji*) | Ratsastus | Rugby | Soutu | *Taidelajit* | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Schmausserin huvila
**Schmausserin huvila** on Hämeenlinnassa oleva jugend-tyylinen huvila Arvi Kariston kadulla Vanajaveden rannalla. Vuonna 1902 rakennetun talon ovat suunnitelleet hämeenlinnalaiset arkkitehdit  Carl Alfred Cavén ja  Henrik Reinhold Helin. 

Huvilan rakennutti oluttehtailija Johan Fredrik Schmausser, joka kuitenkin kuoli jo 1904, joten hänen perheensä asui huvilassa vain kaksi vuotta. Sen jälkeen huvila vuokrattiin E. Kauppiselle ja A. Kiutulle.

Leski Josefina Schmausserin kuoltua 1917 perikunta myi huvilan. Ensin huvila oli Hankkijan omistuksessa, sitten vuonna 1920 sen osti Kultaseppien keskus Oy, jonka nimi muutettiin 1922 Kultakeskukseksi. Huvilassa asui Kultakeskuksen työntekijöitä.

Kultakeskuksen muutettua pois 1975 huvila päätyi Hämeenlinnan kaupungin omistukseen ja kaupunginteatterin käyttöön. Myöhemmin huvila myytiin yksityiseen omistukseen ja käyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Schmausserin huvila on yhä Hämeenlinnan kaunotar.  *Hämeen Sanomat*, 21.2.2023, s. 18-19.  (suomeksi)
2. ↑  Suomen kaunein huvila Schmausserin huvila tiedonportailla.fi. Viitattu 15.4.2023. (suomeksi)
**Maija Hynninen** (s. 1977) on suomalainen säveltäjä ja äänitaiteilija. Hän on yhdistänyt työssään ihmisääntä, live-elektroniikkaa ja poikkitaiteellista performanssia.

Hynninen aloitti vuonna 2003 Paavo Heinisen johdolla opiskelun Sibelius-Akatemiassa, josta valmistui musiikin maisterin arvolla vuonna 2011. Samalla hän suoritti viuludiplomia Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän vietti vuoden Erasmus-vaihdossa Stuttgartissa Oliver Schnellerin oppilaana. Hynninen täydensi opintojaan elektronisen musiikin osalta IRCAM:ssa vuosina 2012–2013 ja aloitti filosofian tohtorin tutkinnon suorittamisen elektroakustisessa musiikissa Sibelius-Akatemiassa vuonna 2015 sekä sävellyksessä Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä vuonna 2016. Hän on osallistunut myös Unsuk Chinin, Philippe Hurelin, Oscar Strasnoyn, Rolf Wallinin, Karin Rehnqvistin, Magnus Lindbergin, Jonathan Harveyn ja muiden pitämille mestarikursseille.

Hynniseltä ovat tilanneet ja esittäneet musiikkia muiden muassa Yle, Helsingin kamarikuoro, Avanti!, Maj Lind -pianokilpailu, Jaana Kärkkäinen, Andrea Carola Kiefer, Susanne Kujala, Juho Laitinen, Camilla Hoitenga ja Eija Kankaanranta.

Ravello Records julkaisi lokakuussa 2019 Hynnisen teosten levyn *Dawn Breaks*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Composers and Repertoire: Maija Hynninen Music Finland
2. 1 2  Maija Hynninen UC Berkeley Center for New Music and Audio Technologies
3. ↑  Dawn Breaks – Maija Hynninen Ravello Records

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Kambodžan kansalliskokouksen rakennus.
**Kambodžan kansalliskokous** on Kambodžan parlamentin alahuone. Se on hallitsevassa roolissa parlamentissa, ja sen tärkein tehtävä on lainsäädännöllinen. Siihen kuuluu 123 jäsentä, jotka valitaan viisivuotiskaudelle vaaleissa, joissa käytetään suhteellista vaalitapaa. Parlamenttivaalien ehdokkaat tulevat puoluelistoilta, ja vaaleissa voi äänestää kaikki 18 vuotta täyttäneet.

Lainsäädännön lisäksi kansalliskokouksella on muitakin tehtäviä. Se hyväksyy valtionbudjetin, ja se päättää lainoista, luotoista ja veroista. Kansalliskokouksella on myös jonkun verran toimeenpanevia tehtäviä. Sen pitää hyväksyä kaikkien korkea-arvoisten virkamiesten ja armeijan henkilöstön nimitykset, siirrot ja erottamiset. Ulkomaansuhteissa se päättää kansainvälisten sopimusten hyväksymisestä, ja sodanjulistuskin pitää hyväksyttää kansalliskokouksessa. Sillä on myös valta syyttää hallituksen jäseniä, jos havaitsee niiden syyllistyneen vakaviin rikoksiin.

Lähteet
-------

Funston, N. John: *Government and Politics in Southeast Asia*. Singapore: Institute of Southeast Asian Studies, 2001. ISBN 981230133X. Google-kirjat (viitattu 8.1.2011). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Funston, s. 47–48.
2. ↑  Maatiedosto Kambodza  1.12.2010. Ulkoasiainministeriö. Viitattu 7.1.2011. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kansalliskokouksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiö KIOS** on suomalainen säätiö, joka vahvistaa ihmisoikeuksien toteutumista tukemalla kansalaisyhteiskunnan työtä kehittyvissä maissa. Kios perustettiin vuonna 1998 kansalaisjärjestöjen ja ulkoministeriön keskustelujen pohjalta. Myös KIOSin sisarsäätiöt, ympäristötyötä tekevä Siemenpuu-säätiö ja vammaistyötä tukeva Abilis-säätiö, perustettiin samoihin aikoihin.

KIOS antaa tukensa pääasiassa kuuteen kohdemaahan Itä-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Itä-Afrikassa työtä tuetaan Keniassa, Ruandassa, Ugandassa ja Burundissa. Etelä-Aasiassa KIOS tukee sekä työtä Nepalissa ja Sri Lankassa, että pakolaisuudessa toimivia tiibetiläisiä ihmisoikeustoimijoita. Lisäksi KIOS tukee alueellista yhteistyötä Itä-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.

KIOS toimii Suomessa ohjaamalla tukea kehittyvien maiden kansalaisjärjestöjen suunnittelemiin ja toteuttamiin ihmisoikeushankkeisiin. Ihmisoikeuksien toteutumista vahvistetaan hankkeissa esimerkiksi ihmisoikeuskoulutuksen ja -tiedotuksen, kampanjoinnin, ihmisoikeustilanteen valvonnan ja dokumentoinnin, vaikuttamistyön sekä oikeusavun keinoilla. Hankkeiden rahoituksen ohella KIOS tukee järjestöjen kykyä puolustaa ihmisoikeuksia vahvistamalla ihmisoikeustoimijoiden osaamista, verkostoja ja turvallisuutta.

KIOSin mukaan ihmisoikeudet ovat edellytys kestävälle rauhalle ja kehitykselle, eriarvoisuuden vähentämiselle, yhteiskunnallisten ristiriitojen sekä inhimillisen kärsimyksen estämiselle. KIOS ymmärtää ihmisoikeudet niin, kuin ne on määritelty YK:n ja Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksissa. KIOSin mukaan se tekee työtä maailman puolesta, jossa kaikkien ihmisten ihmisarvo ja ihmisoikeudet ovat tunnustettuja ja valtiot ovat niihin sitoutuneita.

Perustajajäsenet
----------------

KIOSin perustajajärjestöjä ovat:

* Amnesty Internationalin Suomen osasto
* Ihmisoikeusliitto
* Kehitysyhteistyön palvelukeskus Kepa
* Kirkon Ulkomaanavun säätiö
* Suomen Pakolaisapu
* Suomen Rauhanpuolustajat
* Sadankomitea
* Suomen YK-liitto
* Suomen UNICEF-yhdistys
* Suomen UN Women
* Vammaiskumppanuus

Lähteet
-------

1. ↑  Historia, perustajat ja hallitus *kios.fi*. Viitattu 11.1.2017.
2. ↑  Ilman ihmisoikeuksia ei ole kehitystä *kios.fi*. Viitattu 11.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ulkoministeriön kehitysohjelmakumppanit |
| --- |
|  |
| Kansalaisjärjestöt | 
* Kirkon ulkomaanapu
* Suomen Lähetysseura
* SPR
* Plan Suomi
* Fida International
* CMI
* SASK
* Pelastakaa Lapset
* Fingo
* World Vision Suomi
* Abilis
* Kansainvälinen solidaarisuussäätiö
* WWF Suomi
* Reilu kauppa
* KIOS
* Vammaiskumppanuus
* Helsingin Diakonissalaitos
* Siemenpuu
* Taksvärkki
* Suomen YMCA:n liitto
* Vikes
* Väestöliitto

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo palvelijahahmosta. Katso muut merkitykset täsmennyssivulta.*
Colombina ja Harlekiini Kööpenhaminan Tivolin esityksessä.
**Harlekiini** (ital. *arlecchino*, ransk. *arlequin*) on koominen, zanneihin eli köyhälistöön kuuluva
palvelijan tyyppihahmo commedia dell'artessa. Harlekiinihahmo esiintyy myös myöhemmissä pantomiimiesityksissä. Harlekiini on kevytmielinen ja nokkela herrasmiehen nuori miespalvelija sekä palvelustytön liehittelijä. Harlekiini on yleensä näytelmissä johtava palvelija, joka on juonen kannalta keskeisessä asemassa .

Hahmon nimi on peräisin hellequinista, joka oli keskiaikaisissa ranskalaisissa näytelmissä esiintynyt koominen paholainen. Harlekiini nousi 1500-luvun jälkipuoliskolla vähitellen tärkeään asemaan teatteriesityksissä.

Commedia dell'arten alkuvaiheessa 1500-luvun puolivälissä Harlekiini kuului zanneihin, ovelien ja ahneiden palvelijoiden joukkoon. Harlekiini oli aluksi pelkurimainen ja taikauskoinen, ja häntä vaivasi jatkuva rahan ja ruoan puute. 1600-luvun alkuun mennessä Harlekiinista oli tullut uskollinen palvelija, kärsivällinen, hyväuskoinen ja rakastunut. Viimeksi mainittu ominaisuus johti hänet usein vaikeuksiin, joista hän onnistui selviytymään nokkeluutensa ja loputtoman hyväntuulisuutensa avulla. Harlekiinilla oli löyhä moraali, mutta muista commedia dell'arten palvelijahahmoista poiketen Harlekiini ei ollut luonteeltaan ilkeä, eikä kantanut kaunaa tai kostanut niille, jotka olivat petkuttaneet häntä.

Vuoden 1700 jälkeen Harlekiini otettiin mukaan teattereiden komedioiden pantomiimiesityksiin, mutta sille annettiin uusi rooli – Harlekiinista tuli yksi nuorista rakastavaisista. Tässä roolissa Harlekiini esiintyy nykyisin pantomiimiesityksissä, esimerkiksi Kööpenhaminan Tivolissa.

Harlekiinin asu koostui alun perin talonpoikaispaidasta ja pitkistä housuista, joita oli paikkailtu monilla eri paria olevilla kangastilkuilla. Myöhemmin se kehittyi tiukasti istuvaksi puvuksi, joka oli koristeltu värikkäillä kolmioilla ja vinoneliöillä, ja siihen kuului myös keppi tai puinen miekka. Harlekiinilla on lisäksi kasvoillaan musta puolinaamio. Harlekiini puhui aluksi riettaasti ja töykeästi, mutta hahmon kielenkäyttö on ajan myötä muuttunut hillitymmäksi.

Harlekiinin esikuvan mukaan kehittyneitä kansallisia ilveilijähahmoja ovat Espanjassa Gracioso ja Saksassa Hanswurst.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gjervan, Ellen Karoline: Harlekin *Store norske leksikon*. Viitattu 28.8.2023. (norjaksi)
2. 1 2  Arlecchino *Enciclopedia Treccani*. Viitattu 28.8.2023. (italiaksi)}
3. 1 2  Harlequin *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
**Kalle Haula**, vuoteen 1934 **Vieno Kaarlo Hanelius** (26. huhtikuuta 1909 Luvia – 7. maaliskuuta 1988 Luvia) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Haulan vanhemmat olivat merikapteeni Aksel Ferdinand Haula, aiemmin Hanelius, ja Aina Josefina Holmberg ja puoliso Annikki Tommila. Haula valmistui Liikemiesten Kauppaopistosta 1931 ja toimi sitten Luvialla konttoristina ja sahanhoitajan apulaisena Holmberg & Co -yhtiössä, mutta myös maanviljelijänä. Hän oli lisäksi yksi turkistarhauksen edistäjistä Suomessa, joka omisti 1936–1954 turkistarhan ja vaikutti alan kehittämiseen muun muassa Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liiton sekä Turkistuottajat-yhtiön ja Satakunnan Turkiseläinten Kasvattajat -yhdistyksen johtokunnissa.

Muovin valmistusalalle Haula ryhtyi jo vuonna 1948, oltuaan perustamassa Satamuovi-yhtiötä ja hankittuaan sen koko osakekannan perheelleen vuonna 1955. Yhtiön toimitusjohtaja hänestä tuli 1960-luvun alussa, mitä työtä jatkoi sitten hänen poikansa. Perheyhtiönsä Haulat myivät vuonna 1984. Haula osallistui aktiivisesti Luvian kunnalliselämään, toimien muun muassa aikanaan Luvian kansanhuollon johtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kalle Haula *Biografiasampo*. Viitattu 1.1.2022.
2. ↑  50-vuotiaita. Johtaja Kalle Haula Luvialla. *Helsingin Sanomat*, 26.4.1959, s. 12.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Dingle-kaupunkia. Dingle-yrityksestä kertoo artikkeli Dingle (yritys).*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Dingle** (iiriksi *An Daingean*) on kaupunki Kerryn kreivikunnassa Irlannissa. Dingle on Dinglenniemen ainoa kaupunki ja sijaitsee rannikolla suojaisan lahden perukassa noin 49 km lounaaseen Traleesta ja noin 71 km luoteeseen Killarneysta. Dingle sijaitsee iirinkielisellä alueella (gaeltacht).

Kaupunki perustettiin satamapaikaksi normannien valloitettua Irlannin 1100-luvulla. 1500-luvulle tultaessa Dingle oli yksi Irlannin tärkeimmistä kauppasatamista, josta vietiin kalaa sekä vuotia ja jonne tuotiin viiniä Manner-Euroopasta. Vuonna 2006 Dinglessä oli 1 920 asukasta. Nykyään kaupungin tärkeimmät elinkeinot ovat turismi, kalastus ja maatalous.

Fungi-patsas.
Vuodesta 1984 saakka Dinglen sataman tuntumassa on elänyt Fungi-niminen pullokuonodelfiini, joka ei poikkeuksellisesti tunnu etsivän lajitovereidensa seuraa vaan hakeutuu säännöllisesti satamassa liikkuvien veneiden läheisyyteen. Dinglessä on Fungia esittävä pronssipatsas, ja turisteille järjestetään veneretkiä delfiiniä tapaamaan.

Vuosina 1891–1953 Dingleen kulki Traleesta kapearaiteinen rautatie.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dingle**.
1. ↑  Census 2006 – Volume 1 – Population Classified by Area (pdf)  2007. Central Statistics Office Ireland. Viitattu 1.9.2010. (englanniksi)
**Tonttumaa** (ruots. *Tomtebo*) on puistoalue Gräsanojan itäpuolella Niittykummun länsiosassa kaakkoisessa Espoossa.

Tonttumaa sai nimensä vuoden 1968 nimistösuunnitelmassa. 1950-luvulla asukkaat olivat ehdottaneet alueelle nimeä Tontunmaa. Puistoteille annettiin nimet Tonttumaanpolku ja Tontturanta. Niittykummun tonttu-pohjainen nimistö palautuu pellonnimeen Tomtkulla, jonka taustalla on autioitunut talonpaikka. Tonttumaan puiston eteläpuolella sijaitsee Gräsankartanonpuisto.

Tonttumaa kuuluu Gräsanojan varren viheryhteyteen. Puistossa sijaitsee idän suunnasta virtaavan ojan tulvaniitty, jolla viihtyvä kostean paikan kasvillisuus on vehreämpää ja lajistoltaan runsaampaa kuin puiston kuivempien osien kasvillisuus. Asemakaavaan Tonttumaa on merkitty luonnontilassa pidettäväksi puistoalueeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Riihitonttu : Asemakaavan muutoksen selostus *static.espoo.fi*. Viitattu 30.7.2023.
2. 1 2  Espoon karttapalvelu : Tonttumaa *kartat.espoo.fi*. Viitattu 30.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Länsiväylä: Niittykumpuun rakennetaan uusi koirapuisto – ensin aitauksensa saavat pienet koirat
**Castelfidardo** on kaupunki Italian Marchen alueella Anconan maakunnassa, noin 21 kilometriä Anconasta. Kaupungissa on arviolta 18 733 asukasta (vuonna 2015), ja sen pinta-ala on 32,7 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Kunnan alueen korkeus merenpinnasta vaihtelee viidestä 199 metriin. Kaupunki sijaitsee Aspion ja Musonen jokilaaksojen välissä.

Historia
--------

18. syyskuuta 1860 kaupungissa oli Castelfidardon taistelu, joka oli ratkaiseva Italian yhdistymisessä. 1860-luvulla Paolo Soprani perusti kaupunkiin harmonikkatehtaan, jonka myötä harmonikkojen valmistus nousi alueella merkittäväksi elinkeinotoiminnaksi.

Väestö
------

Väestönkehitys on ollut kasvavaa: vuonna 1991 kaupungissa oli 15 321 asukasta, vuonna 2001 16 917 asukasta ja vuonna 2007 18 338 asukasta.

Nähtävyyksiä
------------

Kaupungin siluettiin lyövät leimansa monet kirkot. Kaupungintalo on peräisin 1500-luvulta, ja siellä on nähtävillä muun muassa Galluccin maalaus Castelfidardon taistelusta. Palazzo Mordinissa on kulttuurihistoriallisia näyttelyjä. Palazzo Sopranin perusti harmonikanvalmistaja ja pormestari Paolo Soprani 1900-luvun alussa. Rakennuksessa on muun muassa harmonikkamuseo. Kaupungissa järjestetään vuosittain myös kansainvälinen harmonikkafestivaali ja -kilpailu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Italy: Marche Citypopulation.de. Viitattu 8.10.2016.
2. 1 2 3  Castelfidardo Reti e Sistemi. Viitattu 5. huhtikuuta 2008. (englanniksi)
3. 1 2 3  Welcome to Castelfidardo *www.festivalcastelfidardo.it*.  2008. Viitattu 5.4.2008. (englanniksi)
4. ↑  Story *www.paolosoprani.com*. Paolo Soprani accordions.  Arkistoitu 5.3.2008. Viitattu 26.3.2008. (englanniksi)
5. ↑  Beniamino Bugiolacchi: Castelfidardo: international centre of Accordion production in Italy *www.accordions.com*. Viitattu 23.3.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Castelfidardo** Wikimedia Commonsissa

* Castelfidardon kunnan sivusto (italiaksi)
* Castelfidardon harmonikkafestivaalin sivusto (englanniksi)

Anconan maakunta
Agugliano | Ancona | Arcevia | Barbara | Belvedere Ostrense | Camerano | Camerata Picena | Castelbellino | Castelfidardo | Castelleone di Suasa | Castelplanio | Cerreto d’Esi | Chiaravalle | Corinaldo | Cupramontana | Fabriano | Falconara Marittima | Filottrano | Genga | Jesi | Loreto | Maiolati Spontini | Mergo | Monsano | Monte Roberto | Monte San Vito | Montecarotto | Montemarciano | Morro d’Alba | Numana | Offagna | Osimo | Ostra | Ostra Vetere | Poggio San Marcello | Polverigi | Rosora | San Marcello | San Paolo di Jesi | Santa Maria Nuova | Sassoferrato | Senigallia | Serra San Quirico | Serra de’ Conti | Sirolo | Staffolo | Trecastelli
Heather Marks Miss Sixtyn Syksy 2007 -näytöksessä New Yorkin muotiviikoilla.
Heather Marks
Heather Marks
**Heather Marks** (s. 25. heinäkuuta 1988) on kanadalainen malli.

Elämä
-----

Marks syntyi Calgaryssa, Albertassa, Kanadassa, ja löydettiin Calgary Woman's Show'sta. Hän voitti Mode Models -mallikilpailun 20 vuoden ikäluokassa ja on siitä lähtien esiintynyt catwalkeilla ja lehdissä tunnetuille muotimerkeille kuten Dolce & Gabbana, Calvin Klein ja Moschino. Hän on esiintynyt muun muassa Voguen, Dazedin, Frenchin ja Mixten kansikuvissa. Hän oli mukana myös 2006 Victoria's Secret -muotinäytöksessä, joka näytettiin yhdysvaltalaisella televisiokanavalla CBS:llä joulukuussa 2006.

Marks on tunnettu muotimaailmassa suurista silmistään ja nukkemaisista kasvoistaan. Yhdessä Gemma Wardin, Caroline Trentinin, Lily Colen, Lisa Cantin, Jessica Stamin ja Devon Aokin kanssa hän on osa supermallien suosittua mallijoukkiota, joilla on nukkemaiset ja keijukaismaiset piirteet.

Heather on sanonut olevansa poikatyttö, sillä hän pitää wakeboardingista, lumilautailusta ja jalkapallosta.

Lehtikuvat
----------

**Kevät-kesä 2004:**
CK Choice,
Just Cavalli,
Kenzo,
Lida Biday,
Moschino Cheap & Chic

**Syksy-talvi 2004:**
Ann Taylor,
Basic House,
Cacharel,
D&G,
Fiorucci,
H&M,
Levi's,
United Colors of Benetton

**Kevät-kesä 2005:**
Anna Sui,
Daks,
Generra,
Keith London,
Lee Jeans,
Sportmax

**Syksy-talvi 2005:**
Adidas,
Anna Sui,
Christian Lacroix,
H&M,
Isetan,
Keith London,
UWoman

**Kevät-kesä 2006:**
Anna Sui,
Ask Enquired,
D&G,
Emporio Armani,
Gap,
Keith London

**Syksy-talvi 2006:**
Ask Enquired,
Blanco,
D&G,
Keith London,
RMK Cosmetics

**Kevät-kesä 2007:**
Ask Enquired,
Cerruti Jeans/Eyewear,
ESoup,
Holt Renfrew Jewelry,
Sexy Cookie,
Vivienne Tam

**Syksy-talvi 2007:**
Anna Sui Eyewear,
Badgley Mischka Sportswear/Platnium,
Dorothy Perkins,
Jimmy Choo,
Gap,
Coccinelle

**Kevät-kesä 2008:**
Lacoste,
Trussardi

Heather on myös esiintynyt katalogeissa merkeille kuten Bloomingdale’s, Burberry, Louis Vuitton, Lloyd Jewelry, Saks Fifth Avenue, Neiman Marcus, Bergdorf Goodman, Holt Renfrew, Max Mara ja Americana Manhasset.

Mallitoimistot
--------------

* Mode Calgary/Edmonton/Portland (emotoimisto)
* Giovanni Model Management (Toronto)
* Women New York
* Women Milano
* Women Pariisi
* Select Lontoo
* Louisa Hampuri/München

Ulkonäkö
--------

* Mitat: 84-61-86, pituus 178 cm, kenkäkoko 42
* Vaaleanruskeat hiukset, sinivihreät silmät

Aiheesta muualla
----------------

* Heather Marks photos on Style.com

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**Iglesias** on kaupunki Sardinian länsiosassa sijaitsevassa Etelä-Sardinian maakunnassa Italiassa. Kaupungissa on vajaat 30 000 asukasta.

Kunta on perustettu 1200-luvulla. 1800-luvun puolivälissä Iglesiasista tuli tärkeä kaivoskeskus. Nykyään kaivoksista monet ovat hylättyjä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM (zip) *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 19.7.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Bilancio demografico anno 2017 (dati provvisori) *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain (alustava)*.  Arkistoitu 16.7.2018. Viitattu 19.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Fabrizio Ardito: *Sardinia*. Lontoo: DK, 1998. ISBN 978-1-40536-072-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iglesias (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa