recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oleksandr Ivanovytš Biletskyi** (ukr. Олександр Іванович Білецький; 2. marraskuuta 1884 Kazanin lähellä, Venäjä – 2. elokuuta 1961 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjallisuudentutkija ja Ukrainan SNT:n tiedeakatemian täysjäsen vuodesta 1939 ja varapuheenjohtaja 1946–1948. Hän oli Neuvostoliiton tiedeakatemian täysjäsen vuodesta 1958.

Biletskyi opiskeli Harkovan yliopistossa ja opetti Harkovassa vuodesta 1907 kirjallisuutta. Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Harkovan yliopiston kirjallisuuden professori. Teoksissaan hän käsitteli länsieurooppalaisia ja venäläisiä kirjailijoita, mutta pääosan työstään hän omisti ukrainalaiselle kirjallisuudelle.

Biletskyi kokosi antologioita ja oppikirjoja klassisesta, länsieurooppalaisesta ja ukrainalaisesta kirjallisuudesta. Ukrainalaisen kirjallisuuden yhteydessä hän tähdensi sen suhteita muuhun slaavilaiseen ja läntiseen kirjallisuuteen. Koska monet ukrainalaiset kirjailijat olivat kiellettyjä Neuvostoliitossa, hän käsitteli kirjallisuutta yleisellä tasolla. Hän oli tiedeakatemian kirjallisuusinstituutin johtaja 1944–1961 ja oli siten neuvosto-Ukrainan kirjallisuudentutkimuksessa eturintamassa ja ohjasi ja opetti nuorempia kirjallisuudentutkijoita.

Biletsyin poika oli taidemaalari, taiteen tutkija Platon Biletskyi.

Lähteet
-------

1. ↑  Білецький, Олександр Іванович *Велика українска енциклопедія*. Viitattu 9.10.2023. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  Ivan Koshelivets: Biletsky, Oleksander *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1984. Viitattu 8.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Biletsky, Platon *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  2013. Viitattu 14.10.1012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ahmonlampi** (myös **Ahmo**) on järvi Siilinjärven keskustaajamassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 6,3 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 21 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Ahmonlammen pituus kaakosta luoteeseen on 650 metriä, leveys lounaasta koilliseen vaihtelee 100 metrin molemmin puolin. Saaria ei ole. Järveä ympäröi kaupunkiasutus, länsirannalla sijaitsee Ahmon urheilualue. Järven pohjoispäässä on 17-metrinen syvänne.

Ahmonlammen heikkoa vedenlaatua on pyritty kohentamaan.

Ahmonlampi (04.651.1.003) kuuluu Siilinjoen-Sulkavanjärven alueeseen (04.651), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Siilinjoen valuma-alue (04.65) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ahmonlampi on viidenneksi laajin Siilinjoen-Sulkavanjärven alueen kahdeksasta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Sulkavanjärvi. Siilinjärveä seuraa Tihvonjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ahmonlampi, vakavesi, Siilinjärvi
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 10.10.2021.
3. ↑  Ahmo. Järviwiki. Viitattu 10.10.2021.
4. ↑  Vesistöjen kunnostus ja hoito *Siilinjärvi.fi*. Siilinjärvi:  Siilinjärven kunta. Viitattu 10.10.2021.
5. ↑  Siilinjoen-Sulkavanjärven alue (04.651). Järviwiki. Viitattu 10.10.2021.
**Germund Gustaf Aminoff** (16. kesäkuuta 1823 Vaasa – 20. maaliskuuta 1908 Kaskinen) oli suomalainen juristi, virkamies ja Tammikuun valiokunnan jäsen. 

Aminoffin vanhemmat olivat laamanni Henrik Gustaf Aminoff ja Ebba Magdalena Söderlund ja puolisot vuodesta 1860 Maria Fredrika Thuring (k. 1875) ja vuodesta 1895 Hanna Charlotta Hartman (k. 1942). Aminoff tuli ylioppilaaksi 1838 ja suoritti tuomarintutkinnon 1843, varatuomarin arvon hän sai 1846 ja hovioikeudenneuvoksen arvonimen 1873. Hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti vuodesta 1851, kirjaaja vuodesta 1853, ylimääräinen viskaali vuodesta 1856, varakanneviskaali vuodesta 1859, kanneviskaali 1860, sihteeri vuodesta 1861 ja asessori vuodesta 1863. Närpiön tuomiokunnan tuomarina Aminoff toimi 1868–1897.

Aminoff oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Oikeusneuvos Gregori Aminoff oli Germund Gustaf Aminoffin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Germund Gustaf Aminoff.  Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 6.12.2020.
2. ↑  *Helsingfors Dagblad*, no. 15, 20.1.1862, s. 2. Viitattu 6.12.2020.
3. ↑  Eduskunta. Alla armahan lakimme – Valtiopäivät 1863–1864. Edusmiehet kartalla. Viitattu 10.4.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Nils Jonathan Arppe** (24. tammikuuta 1866 Eno – 5. maaliskuuta 1936 Kurkijoki) oli suomalainen piirilääkäri.

Arppen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Nils Gabriel Arppe (1823–1896) ja Laura Johanna Wilhelmina Aschan. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1892.

Arppe oli Keuruun kunnanlääkärinä 1892–1902 ja Lappeenrannan kaupunginlääkärinä 1902–1907. Hän oli sitten piirilääkärinä Jyväskylässä 1907–1912 ja Kurkijoella vuodesta 1912 alkaen. Arppe oli myös rautatielääkärinä ja hän oli vt. lääkintöneuvoksena lääkintöhallituksessa vuosina 1914–1917 sekä toimi 1917 lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana.

Arppe oli mukana perustamassa Keuruun säästöpankkia ja toimi pankin esimiehenä. Lappeenrannassa asuesssan oli kaupunginvaltuuston jäsenenä ja terveydenhoitolautakuntaan puheenjohtajana. Kurkijoella Arppe kunnanvaltuuston jäsenenä ja kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana. Lisäksi Arppe toimi vuodesta 1918 lähtien suojeluskuntalääkärinä. Arppe kirjoitti artikkeleita lääketieteellisiin julkaisuihin sekä aikakaus- ja sanomalehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja ja kirjasia lääketieteen alueelta.

Arppe oli naimisissa vuodesta 1895 ruotsalaisen Onni Amanda Adolfina Sandroosin kanssa. Arppen veljiä olivat Haapajärven piirilääkäri Aksel Nathanael Arppe (1871–1929) ja Kajaanissa sijainneen Seppälän maamieskoulun johtaja agronomi Edvin Johannes Arppe (1873–1940).

Julkaisuja
----------

Nimellä *N. J. Arppe*:

* *Keuhkotaudista sekä sen ehkäisemisestä ja hoidosta*. WSOY 1902
* *Keuhkotaudista ja muista tuberkulootisista taudeista*. Lääkintöhallituksen julkaisemia kirjasia. Helsinki 1906
* *Medicinalstyrelsens förslag till förordning angående tuberkulosens bekämpande*. Medicinalstyrelse, Helsingfors 1909
* *Lavantauti*. Lääkintöhallitus, Helsinki 1915
* *Pilkkukuume*. Lääkintöhallitus, Helsinki 1915
* *Kansanlääkäri: yleistajuisia ohjeita tautien tuntemiseen, parantamiseen ja ehkäisemiseen*. Kustannus Oy Kirja, Tampere 1917, 3. painos 1922

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Tri Nils J. Arppe kuollut, Uusi Suomi, 08.03.1936, nro 66, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nils Gabriel Arppe. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.5.2022.
**Fredrik Immanuel Palmroth** (29. syyskuuta 1848 Kangasala – 8. marraskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen juristi, esittelijäsihteeri ja valtioneuvos.

Palmrothin vanhemmat olivat nimismies, kollegiasessori Fredrik Wilhelm Palmroth ja Karolina Nystedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan kymnaasista 1868 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1872. Palmroth sai varatuomarin arvon 1875.

Palmroth oli kanslistina valtion rautateiden koneosastolla vuodesta 1876 alkaen. Hän oli sen ohella kanslistina senaatin maanviljelystoimituskunnassa vuodesta 1879 ja vuodesta 1883 valtionvaraintoimituskunnassa. Vuonna 1885 hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuustoimikunnan protokollasihteeriksi. Palmroth oli viimeksi senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan esittelijäsihteerinä vuodesta 1890 alkaen. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1896.

Fredrik Immanuel Palmroth oli naimisissa vuodesta 1876 Naëma Fredrika Aline Essenin kanssa. Heidän poikansa oli kenraalimajuri Georg Palmroth.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Fredrik Immanuel Palmroth
2. 1 2 3  Kuollut, Aamulehti, 10.11.1900, nro 263, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Aikalaiskirja 1934 : Georg Palmroth


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Risto Artjoki** (s. 1963) on suomalainen maa- ja metsätalousasioihin erikoistunut virkamies. Artjoki on toiminut pääministeri Petteri Orpon valtiosihteerinä kesäkuusta 2023 lähtien.

Ennen tehtäväänsä valtiosihteerinä Artjoki on työskennellyt Euroopan komissiossa Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston (DG AGRI) virkamiehenä. Vuosina 2018–2019 Artjoki on työskennellyt Euroopan komission varapuheenjohtaja Jyrki Kataisen kabinettipäällikkönä, kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteerinä 2017–2018, maa- ja metsätalousministeriön ruokaosaston osastopäällikkönä 2014–2016 sekä maa- ja metsätalousministerien Jari Koskisen ja Petteri Orpon valtiosihteerinä 2011–2014. Vuosina 2005–2011 Artjoki työskenteli Euroopan komissiossa Olli Rehnin kabinetissa. Lisäksi Artjoki on työskennellyt Euroopan komission maatalouspääosastolla, erityisasiantuntijana Suomen EU-edustustossa sekä Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK:n Brysselin toimistossa.

Koulutukseltaan Artjoki on maa- ja metsätieteiden maisteri maatalousekonomian pääaineesta.

Artjoki on valittu Kauniaisten kaupunginvaltuutetuksi kokoomuksen listoilta kuntavaaleissa 2012 ja 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Risto Artjoki maa- ja metsätalousministeriön valtiosihteeriksi *Maa- ja metsätalousministeriö*.  23.6.2011. Viitattu 12.5.2023.
2. ↑  Ministereille valtiosihteereitä *Valtioneuvosto*.  22.6.2023.
3. 1 2  Orpo valitsi Risto Artjoen osastopäälliköksi *Maaseudun Tulevaisuus*.  3.11.2014. Viitattu 12.5.2023.
4. ↑  Numminen, Johanna: Valtiosihteeri Risto Artjoki Kataisen kabinettipäälliköksi *Yle Uutiset*.  22.2.2018. Viitattu 12.5.2023.
5. ↑  Koivisto, Krista: Hollolalaislähtöinen Risto Artjoki Kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteeriksi *Etelä-Suomen Sanomat*.  10.10.2016. Viitattu 12.5.2023.
6. ↑  Risto Artjoki - EU politiikan taituri *Agronomiliitto*. Viitattu 12.5.2023.
7. ↑  Uudenmaan vaalipiiri - Kauniainen *Kuntavaalit 2012 - tulospalvelu yle.fi*. Viitattu 12.5.2023.
8. ↑  Kauniainen - Kuntavaalit 2017 *Yle Vaalien tulospalvelu*. Viitattu 12.5.2023.
**Diego Raúl Pozo** (s. 16. helmikuuta 1978 Mendoza, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti.

Ura
---

### Seurajoukkue

Pozo aloitti ammattilaisuransa vuonna 1995 Godoy Cruzista, jonka jälkeen hän on edustanut Huracánia, Talleresia ja Institutoa ennen siirtymistään vuonna 2008 Colóniin.

### Maajoukkue

Pozo teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 20. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Panamaa vastaan. Joukkue otteluun oli koottu kotimaan pääsarjasta. Maajoukkueenpäävalmentaja Diego Maradona valitsi hänet 23-henkiseen miehistöön vuoden 2010 MM-kilpailuihin.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely Colónin virallisella kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pozo |
2 Demichelis |
3 C. Rodríguez |
4 Burdisso |
5 Bolatti |
6 Heinze |
7 Di María |
8 Verón |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Garcé |
13 Samuel |
14 Mascherano |
15 Otamendi |
16 Agüero |
17 Gutiérrez |
18 Palermo |
19 Milito |
20 M. Rodríguez |
21 Andújar |
22 Romero |
23 Pastore |
Valmentaja Maradona
**Walter Alejandro Gargano Guevara** (s. 27. heinäkuuta 1984 Paysandú, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hänen tämän hetkinen seuransa on Italian pääsarjassa pelaavaa Inter ja hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Ura
---

30. heinäkuuta 2007 Gargano siirtyi italialaisseura Napoliin 2 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Maaliskuussa 2009 loukkasi jalkansa harjoituksissa ja joutui olemaan sen takia muutamia kuukausia sivussa. Ennen loukkaantumistaan hänen peliesityksensä olivat olleet hyviä ja hän oli yksi joukkueen menestyksen kulmakiviä.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely Napolin virallisella kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Victorino |
7 Cavani |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Abreu |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 González |
19 Scotti |
20 Á. Fernández |
21 S. Fernández |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez

Uruguayn joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Coates |
5 Gargano |
6 Hernández |
7 Rodríguez |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Aguirregaray |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Scotti |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Á. Pereira |
7 Rodríguez |
8 Hernández |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Stuani |
12 Muñoz |
13 Giménez |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Coates |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
**Karl Zachris Bergbom** (31. joulukuuta 1845 Oulu – 5. syyskuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen juristi, Suomen Pankin johtaja ja valtioneuvos.

Bergbomin vanhemmat olivat lääninkamreeri, kollegiasessori Karl Gustaf Bergbom (1798–1861) ja Helena Franzén (k. 1880). Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1867 ja suoritti tuomarintutkinnon Helsingin yliopistossa 1871. Bergbom sai varatuomarin arvon 1873.

Bergbom oli ylimääräisenä kopistina senaatin oikeusosastolla vuodesta 1871 ja senaatin talousosastolla vuodesta 1877. Hänet nimitettiin 1878 rautatiehallituksen asiamieheksi ja 1886 Suomen Pankin asiamieheksi. Bergbom oli senaatin maanviljelystoimituskunnan protokollasihteerinä 1891–1892 ja kulkulaitostoimituskunnan protokollasihteerinä 1892–1894. Suomen Pankin johtajana hän oli vuodesta 1894 alkaen. Bergbom sai valtioneuvoksen arvon 1898. Bergbom oli hätäaputoimien keskuskomitean puheenjohtajana ja oli useita vuosia Helsingin kaupungin terveydenhoitokunnan jäsenenä. Hän kuoli syyskuussa 1903 keuhkotulehdukseen 57-vuotiaana.

Karl Zachris Bergbom oli naimisissa vuodesta 1886 Agnes Maria Gripenbergin kanssa. Karl Zachris Bergbomin veli oli maanviljelysneuvos Johan Georg Bergbom (1850–1917), joka omisti Herttoniemen kartanon. Veljesten isä Karl Gustaf Bergbom osti kartanon vuonna 1859 mutta hän kuoli jo pari vuotta myöhemmin 1861. Hänen vaimoltaan Helena Franzénilta kartano siirtyi vuonna 1880 perintönä elossa oleville pojille Karl Zachrisille ja Johan Georgille. Johan Georg Bergbom sai itse kartanon ja Karl Zachris sai haltuunsa kartanolle kuuluneen Tammisalon saaren, jonne hän rakennutti itselleen huvilan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Karl Zachris Bergbom
2. 1 2 3  Kuolleita, Suomalainen Wirallinen Lehti, 07.09.1903, nro 206, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Gustaf Bergbom. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 16.7.2023.
4. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Georg Bergbom
5. ↑  Herttoniemen kartanon historiaa : Bergbomin suku
Sambla Group on finanssiteknologiayritys joka tarjoaa lainojen ja vakuutusten vertailu- ja välityspalveluita kuluttajille. Sambla perustettiin Ruotsissa vuonna 2014 ja on yritys on tämän jälkeen laajentunut muualle pohjoismaihin, myös Suomeen. Vuonna 2021 Sambla yhdistyi kilpailijayritys Advisan kanssa, Sambla Group perustettiin ja pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalista tuli uuden yrityksen pääomistaja. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tukholmassa ja sen toimitusjohtajana toimii Per Österström.

Yritys
------

Sambla Group toimii neljässä pohjoismaassa; Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Suomessa Sambla Group Oy perustettiin vuonna 2022 useiden yritysten yhteenliittymänä. Näiden yrityskauppojen myötä Samblan brändejä Suomessa ovat Omalaina, Rahalaitos ja Rahoitu.

Vuonna 2023 Sambla Group toimii 6 tuotemerkin alla, näitä ovat:

* Omalaina, Rahalaitos, Rahoitu (Suomi)
* Sambla (Ruotsi, Norja ja Tanska)
* Advisa (Ruotsi)
* Digifinans (Norja ja Tanska)

Tunnustukset
------------

2022 Sambla Group valittiin Ruotsin neljänneksi parhaaksi työpaikaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sambla and Advisa's promising merge shows for a bright future *Mynewsdesk*.  30.9.2021. Viitattu 19.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Sambla Group acquires Omalaina and Salus Group to further strengthen the position in the Nordics *News Powered by Cision*.  28.2.2022. Viitattu 3.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ett växande Sambla Group satsar på kulturen och de egna talangerna *Sveriges Bästa Arbetsgivare*. Viitattu 19.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

Sambla Group
**Aarne Unto Mustakallio**, vuoteen 1927 **Schwartzberg**  (10. tammikuuta 1909 Helsinki – 26. kesäkuuta 1970 Lahti) oli suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja vuorineuvos.

Mustakallion vanhemmat olivat sittemmin Rautena tunnetun yrityksen toimitusjohtaja Henrik Schwartzberg ja Hanna Gummerus ja puoliso vuodesta 1945 Ulla Vuorimies. Mustakallio valmistui diplomi-insinööriksi 1932 ja toimi ensin Hankkijan palveluksessa, kunnes siirtyi isänsä yritykseen. Hänen veljensä Pauli Mustakallio tuli yhtiön teknilliseksi johtajaksi 1937, seuraavana vuonna Aarne Mustakalliosta tuli yhtiön toimitusjohtaja. Sotevan teknillisenä johtajana Mustakallio toimi 1945–1946. Vuonna 1959 Aarne Mustakalliosta tuli perheen omistamista eri yhtiöstä muodostetun Lahden Rautateollisuus -konsernin toimitusjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti. Hänen seuraajakseen tuli nuorempi veli Heikki Mustakallio. Vuorineuvoksen arvon Aarne Mustakallio sai 1969.

Myös lääkäri, professori Eero Mustakallio oli Aarne Mustakallion veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Aarne Mustakallio Viitattu 26.8.2021.
2. ↑  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 404. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Louis C.K.** (oikealta nimeltään **Louis Székely**, s. 12. syyskuuta 1967 Washington) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja, näyttelijä ja tuottaja.

Elämä ja ura
------------

Louis C.K. on isänsä puolelta meksikolais-unkarilainen ja äitinsä puolelta irlantilainen. Hän syntyi Washingtonissa 12. syyskuuta 1967 ja asui Méxicossa seitsenvuotiaaksi asti, kunnes hänen perheensä muutti takaisin Yhdysvaltoihin, Massachusettsiin. Hänellä on yhä Meksikon kansalaisuus. Louis kasvoi yksinhuoltajaäitinsä ja kolmen sisaruksensa kanssa.

Louis C.K. muutti New Yorkiin vuonna 1989 ja aloitti stand up -koomikon uran. Hän työskenteli 1990-luvun alussa käsikirjoittajana *Caroline’s Comedy Hourissa*, *Late Night with Conan O’Brienissa*, ja myöhemmin *The Dana Carvey Show'ssa* ja *The Chris Rock Show'ssa*. Vuonna 2001 Louis C.K. ohjasi elokuvan *Pootie Tang – supersankari*. Vuonna 2006 hän loi HBO-kanavalle sarjan *Lucky Louie*, jota esitettiin yhden kauden ajan. Pian sen jälkeen hän julkaisi sarjan suosittuja komediaesitystallenteitaan oman verkkosivustonsa kautta. Vuonna 2010 hän loi FX-kanavalle sarjan *Louie*, jota hän käsikirjoittaa ja ohjaa itse.

Louisin komiikka perustuu usein hänen omaan elämäänsä ikääntyvänä sinkkuisänä. Hänellä on kaksi lasta vuonna 2008 päättyneestä avioliitostaan.

Tunnustukset
------------

Louis C.K. on voittanut komediakäsikirjoittamisesta kuusi Emmy-palkintoa. Hän on voittanut parhaan komedia-albumin Grammy-palkinnon vuosina 2011, 2015 ja 2021.

Filmografia
-----------

| Vuosi | Nimike |
| --- | --- |
| 1993–1994 | *Late Night with Conan O’Brien* |
| 1996 | *The Dana Carvey Show* |
| *HBO Comedy Half-Hour* |
| 1996–1997 | *Dr. Katz, Professional Therapist* |
| 1997 | *The Chris Rock Show* |
| 2001 | *Comedy Central Presents* |
| 2002 | *Home Movies* |
| 2005 | *One Night Stand* |
| 2006–2007 | *Lucky Louie* |
| 2007 | *Shameless* |
| 2008 | *Diminished Capacity* |
| *Welcome Home, Roscoe Jenkins* |
| *Role Models* |
| *Chewed Up* |
| 2009 | *Valehtelemisen sietämätön keveys* |
| *Puisto-osasto* |
| 2010– | *Louie* |
| 2011 | *Hilarious* |
| 2013 | *Blue Jasmine* |
| *American Hustle* |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Louis C.K. biography Biography.com. Viitattu 14.12.2013.
2. ↑  Louis C.K. biography Biography.com. Viitattu 14.12.2013.
3. ↑  Louis C.K. Awards & Nominations Emmys. Viitattu 6.4.2022.
4. ↑  All Grammy Awards and Nominations for Louis C.K. Grammy Awards. Viitattu 6.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis C.K.** Wikimedia Commonsissa

* Louis C.K:n kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Riku Haikara** on saksalais-belgialais-norjalais-luxemburgilaisena yhteistuotantona valmistunut animaatioelokuva. Elokuva sai maailmanlaajuisen ensi-iltansa helmikuussa 2017 Berliinin elokuvajuhlilla Generation-kilpasarjassa. Suomessa *Riku Haikara* saapui elokuvateattereihin 28. huhtikuuta 2017 suomeksi dubattuna, sekä 2D- että 3D-versiona.

Elokuvan suomenkielisinä ääninä kuullaan Heljä Heikkinen (Riku), Tommi Korpela (isä-haikara), Antti Pääkkönen (Kiki), Rinna Paatso (Olga), Katja Aakkula (äiti-haikara) ja Alissa Kovalainen (untuvikko-Riku).

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Riku on haikaroiden adoptoima varpuspoika, joka uskoo olevansa mahtava haikara muiden joukossa. Kun haikarayhteisö alkaa valmistella muuttoa etelään, perhe joutuu kertomaan Rikulle totuuden. Hän on varpunen, eivätkä varpuset selviä pitkästä lennosta Afrikkaan. Rohkea Riku päättää kuitenkin uhmata rajojaan ja seurata perhettään etelään. Vauhdikkaaseen seikkailuun mukaan tempautuvat omituinen Olga-pöllö mielikuvituskaverinsa Olegin kera, sekä diivaileva papukaija Kiki. Hullunkurisia sattumuksia pursuilevan matkan varrella ystävykset oppivat ymmärtämään jotain uutta ystävyydestä, perheestä ja erilaisuuden hyväksymisestä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Riku Haikara 3D (dub) Finnkino. Viitattu 23.3.2017.
**Punaluri** (*Eos bornea*) on punalurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Lajista käytetään myös nimeä *Eos rubra* .

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 31 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen. Käsisulat ja kyynärsulkien kärjet ovat mustat. Isojen peitinhöyhenten reunat ovat sinimustat, alimmat tertiaalit ja pyrstön alapeitinhöyhenet siniset. Pyrstö on yläpuolelta punaruskea ja alapuolelta himmeän punainen. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet tummanharmaat.

Nuoret linnut ovat himmeämmän punaisia, korvan peitinhöyhenet ovat joskus heikosti sinertävät, pyrstön alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja vatsahöyhenet sinireunaiset. Hyvin nuoren linnun nokka on mustahko. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen
------------

Punaluri esiintyy Indonesian kaakkoisnurkassa Amboinan, Saparuan, Burun, Ceramin, Ceramlautin sekä Watubela ja Kai saarilla. Neljä tunnettua alalajia elävät eri saarilla. Alalajien *rothschildi* ja *bernsteini* välinen ero on häilyvä, sillä välimuotoja esiintyy.

Punalurin esiintymisalue on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Punalurit elävät metsissä, erityisesti mangrovemetsissä, aina 1 250 metrin korkeuteen saakka.

Lisääntyminen
-------------

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä sijaitsee korkealla puunkolossa. Pesintää tapahtuu ainakin marras-joulukuussa. Vankeudessa pesinyt naaras muni 2 munaa ja poikaset lähtivät pesästä 7 ja 9 viikon ikäisinä.

Ravinto
-------

Punalurit liikkuvat meluisissa parvissa, joissa on tavallisesti vähintään 20 yksilöä, ja ne ruokailevat enimmäkseen puiden (muun muassa *Erythrina* ja *Eugenia* lajien) latvuksissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä, ja niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Eos bornea* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q850931
* Wikispecies: Eos bornea
* ADW: Eos\_bornea
* Avibase: 1A4139ABC2A98BC3
* BirdLife: 22684509
* CoL: 6FL9N
* BOW: redlor1
* eBird: redlor1
* EoL: 1177795
* GBIF: 2479486
* iNaturalist: 19039
* IRMNG: 11270671
* ITIS: 177418
* IUCN: 22684509
* NBN: NHMSYS0020789081
* NCBI: 274060
* TSA: 6527
* Xeno-canto: Eos-bornea

 |

 |
**Taiturikultarinta** (*Hippolais polyglotta*) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 13 cm, siipien kärkiväli 17,5–20 cm ja paino keskimäärin 11–12 g. Suuresti kultarinnan näköinen, keltarintainen pikkulintu. Eroina kultarintaan ovat lyhyempi siipi, ruskeat koivet ja siipipaneelin puuttuminen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoressa linnussa on vain vähän keltaista. Koiraan laulu on ihmiskorvaa miellyttävää nopeaa lavertelua, joka sisältää usein myös matkintoja.

Kaikki taiturikultarinnat sulkivat täydellisesti heti talvehtimisalueille saavuttuaan.

Esiintyminen
------------

Taiturikultarinta korvaa kultarinnan Lounais-Euroopassa, Italiassa ja Luoteis-Afrikassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Länsi-Afrikassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 2–5,9 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Elää lehtimetsissä, mielellään joenvarsilla tai muiden vesistöjen rannoilla. Paikoin suosii pensaikkoisia alueita, missä ylispuina kasvaa lehtipuita.

Lisääntyminen
-------------

 *Hippolais polyglotta*
Pesä on oksanhaarassa melko matalalla (0,3–5 m maanpinnan yläpuolella) puussa tai pensaassa. Naaras rakentaa pesän yksin ja munii 3–5, tavallisesti 4 munaa. Muna painaa 1,6 g. Naaras hautoo 12-13 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 11–13 päivän ikäisinä ja itsenäistyvät noin 9 päivän kuluttua.

Ravinto
-------

Pääravintona ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Syksymmällä syö myös hedelmiä ja marjoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Hippolais polyglotta* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Cramp, Stanley (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hong Kong.
3. ↑  Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Hippolais polyglotta | 
* Wikidata: Q752539
* Wikispecies: Hippolais polyglotta
* BioLib: 8907
* BirdLife: 22714912
* BOLD: 117401
* CoL: 3M26F
* BOW: melwar1
* eBird: melwar1
* EUNIS: 1080
* Euring: 12600
* Fauna Europaea: 97335
* Fauna Europaea (new): fdc77f63-b4cb-4f94-abf4-ef32f4069d32
* GBIF: 2493214
* iNaturalist: 116923
* IRMNG: 10217277
* ITIS: 560451
* IUCN: 22714912
* NBN: NHMSYS0000530399
* NCBI: 68498
* TSA: 8204
* Xeno-canto: Hippolais-polyglotta

 |
|  |
| Sylvia polyglotta | 
* Wikidata: Q109578447
* GBIF: 7481555

 |

 |
*Psitteuteles goldiei*
**Rusopääluri** (*Psitteuteles goldiei*) on silmälasilurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämpi), takaraivo sininen, korvan peitinhöyhent ja posket punertavat tummansinisin viiruin ja alapuolen höyhenissä on tummanvihreää viirutusta. Siipisulkien alapinnassa on keltainen vyö. Pyrstö on päältä oliivinvihreä ja alta kellertävä, nokka musta, iiris ruskea ja koivet vihertävänruskeat. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja siinä on punaista kirjailua.

Esiintyminen
------------

Rusopääluri esiintyy Uuden-Guinean vuoristoisessa sisämaassa.

Rusopäälurin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Rusopäälurit elävät vuoristometsissä aina 2 800 metrin korkeudelle saakka.

Lisääntyminen
-------------

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto
-------

Rusopäälurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Puiden massakukinnan aikana ne liittyvät jopa 100 yksilön suurparviksi. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Psitteuteles goldiei* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1271863
* Wikispecies: Psitteuteles goldiei
* BirdLife: 22684578
* CoL: 4PKD2
* BOW: gollor1
* eBird: gollor1
* GBIF: 2479457
* iNaturalist: 19303
* IRMNG: 10212306
* ITIS: 554812
* IUCN: 22684578
* NCBI: 176074
* Species+: 6884
* Xeno-canto: Psitteuteles-goldiei

 |

 |
Charlotte Augusta, George Daven maalaus.
**Charlotte Augusta** (7. tammikuuta 1796 – 6. marraskuuta 1817) oli Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa. Hänen vanhempansa olivat Walesin prinssi, tuleva kuningas Yrjö IV ja Caroline von Braunschweig.

Charlotte sai tavata äitiään vain rajoitetusti, ja kasvoi lastenhoitajien ja kotiopettajattarien huomassa. Hänellä oli lämmin suhde isoisäänsä Yrjö III:een. Charlotte kihlattiin joulukuussa 1813 Alankomaiden kruununprinssin Vilhelmin kanssa, mutta hän purki kihlauksen, koska ei halunnut muuttaa Alankomaihin. Charlotte meni naimisiin Saksi-Coburgin prinssin Leopoldin kanssa toukokuussa 1816, mutta kuoli vain 18 kuukautta myöhemmin synnyttäessään ensimmäistä lastaan.

Prinssihallitsija Yrjön ainoana lapsena Charlotte oli kruununperimyksessä seuraavana isänsä jälkeen. Charlotte oli kansan suosiossa, toisin kuin pröystäilevään elämään taipuvainen isänsä, ja häntä kutsuttiin "kansakunnan toivoksi ja ylpeydeksi". Kun hän menehtyi viisikymmentä tuntia kestäneeseen synnytykseen, britit ilmaisivat suruaan monin tavoin. Synnytyslääkäri Sir Richard Croft teki itsemurhan.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Nation mourns Princess Charlotte of Wales *Special Collections*.  6.11.2017. University of Southampton. Viitattu 28.4.2018.
2. 1 2  Sue Minna Cannon: Charlotte Augusta, Princess (englanniksi) *The Oxford Companion to British History*, Encyclopedia.com. Viitattu 14.10.2023.
3. ↑  Charlotte, princess (englanniksi) *The Kings and Queens of Britain*, Oxford Reference. Viitattu 14.10.2023.
4. ↑  Emily Knight: Why did the nation mourn Princess Charlotte's death in 1817? *National Trust*. Viitattu 28.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charlotte Augusta** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Sulo Bärlund voittaa SM-kultaa Kotkassa 1935.

**Sulo Richard Bärlund** (15. huhtikuuta 1910 Kangasala – 13. huhtikuuta 1986 Kangasala) oli suomalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. Hän oli viimeisin kuulantyönnön suomalainen olympiamitalisti ennen Arsi Harjun kultaa Sydneyssä 2000.

Kotimaassaan Bärlund edusti Tampereen Kullervoa, Tampereen Veikkoja ja Tampereen Pyrintöä. Hän voitti kuulantyönnön Suomen mestaruuden seitsemän kertaa ja ensimmäisen niistä vuonna 1935 seurattomana. TUL:n mestaruuden hän voitti kolmasti. Hän ylitti 16 metrin rajan ensimmäisenä suomalaisena kuulantyöntäjänä tehdessään 12. heinäkuuta 1936 Helsingissä Suomen ennätyksen 16,23 m.

Sulo Bärlundin veljenpoika Raimo Bärlund saavutti SM-pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa sekä sijoittui Kalevan kisojen 200 metrin juoksussa neljänneksi ja 400 metrin juoksussa viidenneksi vuonna 1959.

Saavutuksia
-----------

* Olympiahopeaa Berliini 1936 (kuulantyöntö, tulos 16,12 m)
* 4. sija EM-kisat Pariisi 1938
* 6. sija EM-kisat Oslo 1946
* SM-kultaa 1935, 1936, 1937, 1938, 1940, 1946, 1948
* SM-hopeaa 1939, 1945, 1947, 1949
* TUL:n mestaruus 1932, 1933, 1934
* 21 maaottelua

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 26–27. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Sulo Bärlund Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto – Sulo Bärlund Berliinin olympialaisissa 1936
Yūki Abe punaisessa pelipaidassa.
**Yūki Abe** (jap. 阿部 勇樹, *Abe Yūki*; s. 6. syyskuuta 1981 Ichikawa, Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Japanin J. Leaguessa pelaavaa Urawa Red Diamondsia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Abe teki debyyttinsä elokuussa 1998 JEF Unitedin edustusjoukkueessa 16 vuoden ikäisenä ja oli historian nuorin japanilainen ammattilaispelaaja J. Leaguessa. Hänestä tuli JEF Unitedin kapteeni ja vuosina 2005 ja 2006 hän johdatti joukkueen J. Leaguen Cupin voittajaksi.

Maajoukkueura
-------------

Maajoukkuedebyyttinsä Abe teki tammikuussa 2005 ystävyysottelussa Kazakstania vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki syyskuussa 2006 Jemeniä vastaan. Häntä ei valittu Japanin joukkueeseen 2006 MM-kisoihin, mutta hän pääsi joukkueeseen 2010 kisoihin.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 2005 | 5 | 0 |
| 2006 | 8 | 1 |
| 2007 | 11 | 1 |
| 2008 | 9 | 0 |
| 2009 | 8 | 1 |
| 2010 | 9 | 0 |
| 2011 | 3 | 0 |
| Yhteensä | 53 | 3 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Sogahata |
2 Tulio |
3 Moniwa |
4 Nasu |
5 Abe |
6 Konno |
7 Morisaki |
8 Ono |
9 Takamatsu |
10 Matsui |
11 Tanaka |
12 Kikuchi |
13 Komano |
14 Ishikawa |
15 Tokunaga |
16 Ōkubo |
17 Hirayama |
18 Kurokawa |
Valmentaja Yamamoto

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2007
1 Kawaguchi |
2 Konno |
3 Komano |
5 Tsuboi |
6 Abe |
7 Endō |
8 Hanyū |
9 Yamagishi |
10 S. Nakamura |
11 Satō |
12 Maki |
13 Suzuki |
14 K. Nakamura |
15 Mizuno |
18 Narazaki |
19 Takahara |
20 Yano |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawashima |
24 Hashimoto |
28 Ōta |
29 Inoha |
Valmentaja Osim

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Narazaki |
2 Abe |
3 Komano |
4 Tanaka |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 S. Nakamura |
11 Tamada |
12 Yano |
13 Iwamasa |
14 K. Nakamura |
15 Konno |
16 Ōkubo |
17 Hasebe |
18 Honda |
19 Morimoto |
20 Inamoto |
21 Kawashima |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Okada
**Mahamadou Sidibé** (s. 8. lokakuuta 1978 Bamako) on malilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Sidibé edustaa Kyproksen pääsarjassa Omoniaa.

Ura
---

Sidibé vietti ensimmäisen kuusi vuotta Afrikassa edustaen kotimaansa AS Réalin lisäksi egyptiläistä Al-Qanatia ja libyalaista Al-Ittihadia.

Kesällä 2001 Sidibé siirtyi Kreikkaan ja pelasi aluksi yhden kauden Delta Ethniki sarjatasolla pelanneen Athinaikosin joukkueessa. Sittemmin hän siirtyi Kreikan pääsarjassa pelanneeseen Egaleoon, jossa Sidibé sai paljon peliaikaa ja erityisesti kaudella 2004–2005 pelattuaan 30 ottelua. Sidibé kuitenkin jätti seuran ja siirtyi Kerkyraan kaudeksi 2006–2007, jossa hän toimi ykkösvahtina. Siitä huolimatta Sidibé siirtyi Gianninaan, jossa hän pelasi vain neljäottelua jouduttuaan hyllytetyksi huonojen peliesitysten vuoksi.

Kesällä 2008 Sidibé siirtyi Kyprokselle ja nousi Ethnikos Achnan ykkösvahdiksi. Kauden päätteeksi hän kuitenkin siirtyi kesäkuussa 2009 Omoniaan, jossa Sidibé joutui tyytymään kolmosvahdin roolin ja pelasi kauden aikana kaksi ottelua. Joukkue voitti kauden 2009–2010 päätteeksi Kyproksen mestaruuden.

Lähteet
-------

* National Football Teams (englanniksi)

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 M. Sidibé |
2 D. Diakité |
3 S. Diawara |
4 A. Coulibaly |
5 F. Diawara |
6 M. Diarra |
7 Dabo |
8 Touré |
9 Bagayoko |
10 S. Coulibaly |
11 D. Sidibé |
12 S. Keita |
13 Camara |
14 Doukantié |
15 B. Diarra |
16 K. Kéïta |
17 D. Coulibaly |
18 Dissa |
19 A. Diakité |
20 Haïdar |
21 D. Coulibaly |
22 A. Diakité |
Valmentaja Kasperczak

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 M. Sidibé |
2 Diamoutene |
3 F. Diawara |
4 A. Coulibaly |
5 Thiam |
6 M. Diarra |
7 M. Sidibé |
8 Touré |
9 Abouta |
10 S. Coulibaly |
11 D. Sidibé |
12 Keita |
13 Kone |
14 D. Coulibaly |
15 Demba |
16 Bathily |
17 S. Traoré |
18 Sissoko |
19 Kanouté |
20 D. Traoré |
21 M. Traoré |
22 Tangara |
Valmentaja Stambouli

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 M. Sidibé |
2 Koné |
3 Tamboura |
4 A. Coulibaly |
5 Diamoutene |
6 M. Diarra |
7 M. Sidibé |
8 Touré |
9 A. Sidibé |
10 D. Traoré |
11 D. Sidibé |
12 Keita |
13 Diallo |
14 D. Diakité |
15 Kanté |
16 S. Diakite |
17 S. Traoré |
18 Dembélé |
19 Kanouté |
20 M. Sissoko |
21 Dissa |
22 O. Sissoko |
22 M. Coulibaly |
Valmentaja Jodar

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Sidibé |
2 Berthé |
3 Tamboura |
4 Sow |
5 Diamoutene |
6 Diarra |
7 N'Diaye |
8 Diallo |
9 Bagayoko |
10 Maiga |
11 Samassa |
12 Keita |
13 Soumare |
14 A. Traoré |
15 B. Traoré |
16 Diakité |
17 M. Traoré |
18 M. Sissoko |
19 Kanouté |
20 Fané |
21 Yatabaré |
22 O. Sissoko |
23 Maïga |
Valmentaja Keshi
**Signe Irene Yletyinen** (o.s. *Fagerström*, 16. joulukuuta 1900 Hanko – 11. marraskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Yletyinen maalasi alkuvaiheessa naturalistisesti, mutta siirtyi kohti ekspressionismia. 
Hänen lempiaiheitaan olivat kukka-asetelmat sekä akvarelleina että öljyväritöinä. Hän teki myös useita muotokuvia, kuten puolustusministeri Emil Skogin vaimosta Toini Skogista, NMKY:n pääsihteeristä Verner J. Aurolasta ja Ester Toivosen äidistä Lempi Helteestä.

Yletyinen opiskeli Vapaassa taidekoulussa noin 1945–1949, mutta oli käynyt myös Ateneumin piirustuskoulun iltalinjaa 1920-luvun alussa. Vapaassa taidekoulussa Yletyistä opettivat Sulho Sipilä, Unto Pusa, Johannes Gebhard ja Sam Vanni. Lisäksi hän otti yksityistunteja Ruotsissa ja Norjassa, jossa häntä opetti muun muassa Einar Halfdan Berger.

Ompeluateljee
-------------

Yletyinen teki päätyönsä Bersinin ompeluateljeessa Bulevardilla, jossa sai ompeluopin ja suoritti räätälitutkinnon. Hän suunnitteli iltapukuihin vaativia paljetti- ja helmikoristeluja ja valmisti juhlapukujen kukkakoristeita. Ateljee Bersin muutti Yhdysvaltoihin 1920-luvun puolivälissä, jolloin Yletyinen perusti oman ompeluateljeen, jossa oli kaksi apulaista. Hän suunnitteli, leikkasi ja teki sovitukset itse.

Taidemaalarina
--------------

Signe Yletyinen maalaamassa tunturimaisemaa Norjan Lofooteilla v. 1953
Sodan jälkeen Yletyinen hakeutui Vapaaseen taidekouluun opiskelemaan täyspäiväisesti. Hän oli sodan aikanan joutunut jo luopumaan ompeluateljeestaan.

Yletyinen teki 1940- ja 1950-luvuilla maalausmatkoja kesäisin Norjan Lofooteille sekä muualle Pohjois-Norjaan, Tanskaan ja Ruotsiin maalaamaan maisemia. Nämä maalaukset olivat suosittuja ja hän sai myös tilauksia asiakkaiden aiheista.

Suomessa Yletyinen maalasi mielellään kesähuvilallaan Tammisaaren Tenholassa, Espoon Saarijärvellä ja Mikkelin Otavassa.

Yletyinen piti näyttelyitä 1940- ja 1950-luvuilla Kumlinin Taidesalongissa Helsingissä ja maalausmatkojensa yhteydessä Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa.
Hän maalasi 1980-luvun alkuun asti.

Lähteet
-------

* Signe Yletyisen sivusto - lupa, katso sivuhistoria
**Delfo Cabrera** (2. huhtikuuta 1919 Armstrong, Argentiina – 2. elokuuta 1981) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija.

Cabrera harrasti nuoruudessaan jalkapalloa, mutta Juan Carlos Zabalan voittaessa 1932 maratonin olympiakultaa hän aloitti yleisurheilun. Vuonna 1938 hän muutti Buenos Airesiin ja alkoi harjoitella Francisco Wallsin valmennuksessa. Samana vuonna hän voitti Argentiinan mestaruuden 5 000 metrin juoksussa. Hän voitti uransa aikana yhteensä kymmenen Argentiinan mestaruutta, mutta ei ainuttakaan maratonilla.

Toisen maailmansodan aikaan Cabrera palveli Argentiinan armeijassa ja tapasi Juan Perónin. He ystävystyivät ja Cabrera liittyi sodan jälkeen Perónin puolueeseen. Hän sai puolueessa toimimisestaan Peronist Medalin vuonna 1949.

Lontoon olympialaisissa belgialainen Étienne Gailly hallitsi maratonjuoksua ja saapui stadionille selvässä johdossa. Hän kuitenkin kaatui stadionilla uupumuksen takia kahdesti ja putosi pronssille. Cabrera ohitti hänet ja voitti 16 sekunnin erolla toiseksi tulleeseen Ison-Britannian Thomas Richardsiin ajalla 2.34.51,6. Helsingin 1952 kesäolympialaisissa Cabrera sijoittui maratonilla kuudenneksi ajalla 2.26.42,4. Hän voitti maratonin Pan-Amerikan kisoissa vuonna 1951. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti 20 kilometrin maantiejuoksussa vuosina 1949 ja 1952 sekä 10 000 metrillä vuonna 1952. Hän lopetti urheilu-uransa vuoden 1954 Bostonin maratoniin, jolla sijoittui kuudenneksi. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi liikunnanopettajana.

Cabrera kuoli auto-onnettomuudessa lähellä Buenos Airesia.

Lähteet
-------

1. ↑  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 360. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.
2. ↑  Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1953*, s. 364. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1952.
3. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 292. IAAF, 2005. (englanniksi)
4. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 313. IAAF, 2005. (englanniksi)

  

Miesten maratonin olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Spyrídon Loúis | 
1900: Michel Théato | 
1904: Thomas Hicks | 
1908: Johnny Hayes | 
1912: Kenneth McArthur | 
1920: Hannes Kolehmainen | 
1924: Albin Stenroos | 
1928: Boughéra el-Ouafi | 
1932: Juan Carlos Zabala | 
1936: Sohn Kee-chung | 
1948: Delfo Cabrera | 
1952: Emil Zátopek | 
1956: Alain Mimoun | 
1960: Abebe Bikila | 
1964: Abebe Bikila | 
1968: Mamo Wolde | 
1972: Frank Shorter | 
1976: Waldemar Cierpinski | 
1980: Waldemar Cierpinski | 
1984: Carlos Lopes | 
1988: Gelindo Bordin | 
1992: Hwang Young-cho | 
1996: Josia Thugwane | 
2000: Gezahegne Abera | 
2004: Stefano Baldini | 
2008: Samuel Wanjiru | 
2012: Stephen Kiprotich | 
2016: Eliud Kipchoge | 
2020: Eliud Kipchoge |  |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Emilio Nsue López** (s. 30. syyskuuta 1989 Palma, Espanja) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Middlesbroughia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Nsue Mallorcan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. helmikuuta 2008 ottelussa Villarrealia vastaan. Hän pelasi myös viikkoa myöhemmin ottelussa Almeríaa vastaan.

Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi lainasopimuksella Castellóniin. Hän sai kauden aikana kiitettävästi vastuuta ja teki muun muassa kaksi maalia ottelussa Levantea vastaan.

17. heinäkuuta 2009 Nsue lainattiin jälleen, tällä kertaa Real Sociedadiin. Hän aloitti kauden ailahdellen, mutta sen edetessä hän nousi joukkueensa hyökkäyspään luottopelaajaksi. Joukkue nousi kauden päätteeksi maan pääsarjaan Primera Divisióniin kolmen vuoden tauon jälkeen.

Aiheesta muualla
----------------

* Emilio Nsuen tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Päiväntasaajan Guinean joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Ovono |
2 Evuy |
3 Igor |
4 Rui |
5 Mbele |
6 Juvenal |
7 Rubén Belima |
8 Randy |
9 Raúl Fabiani |
10 Emilio Nsue |
11 Javier Balboa |
12 Bolado |
13 Embela |
14 Kike |
15 Ibán |
16 Sipo |
17 Rubén Darío |
18 Viera Ellong |
19 Charly |
20 Miguel Ángel |
21 Zarandona |
22 Ganet |
23 Mosibe |
Valmentaja Becker
Nissan GT-R Nismo 'Time Attack' Edition (Goodwood 2014)
Time Attack -kilpailut ovat autourheilua, ja se on nopein rataluokka Suomessa. Useimmat suomalaisten ratojen rataennätykset ovat Time Attack -kuljettajien hallussa. Kilpailussa nopeimman kierrosajan tehnyt voittaa. Autot ovat jaetut kolmeen eri luokkaan: Club, Modified sekä Unlimited. Suomalaiset kuljettajat ovat menestyneet maailmalla ajettavissa Time Attack -kilpailuissa. Vuonna 2017 kuljettajia kisoissa oli 45 kpl. Suosituin luokka on Modified alle 3000cc osallistujien määrällä mitattuna. Tänä vuonna (2018) kuskeja on mukana 55 kpl.Lajin suosio on noussut medianäkyvyyden myötä.

Suurimmat harrastajamäärät löytyvät Yhdysvalloista ja Saksasta.

Historia
--------

Time Attack -kisat alkoivat Japanista 60-luvulla. Mailmalla kisat tunnetaan myös World Time Attack Challenge -nimellä.

Säännöt
-------

Time Attackissa ajetaan kaudella 2018 neljä-viisi osakilpailun sarja. **Club**-luokassa ajavat tavalliset autot, joita on kevyesti paranneltu ja ehkä hieman kevennetty. **Modifed-**luokassa saa ajaa lähes sliksirenkailla ja turvavarusteihin kuuluu mm.turvakaaret. Tässä luokassa on viritetyt katuautot eli luokka on periaatteessa tehty turvavarusteisille katuautoille ja voisi sanoa että luokassa etsitään Suomen nopeinta katu-autoa. 

**Modifed Competition** -luokka on puhtaasti kilpa-autoiksi rakennetuille autoille sekä modifoiduille katuautoille. **Unlimited**-luokka on rajoittamaton luokka ja auton rakentelu on vapaata. Turvavarustelu on tiukempaa kuin muissa luokissa. Tähän luokkaan sopivat entiset SuperSaloon-autot, nykyiset Avoimen luokan, GT-luokkien ja Special Saloonin -autot. Luokasta on rajattu pois Formulat, Radicalit ja vastaavat autot joiden lähtökohtana ei ole sarjavalmisteinen tieliikennekäyttö.(Auton ulkomuoto tunnistettavissa.)

Säännöissä on kaikkia luokkia koskevia sääntöjä ja luokkakohtaisia sääntöjä. Autojen maksimimelurajaksi on asetettu 110 dB.Polttoaineena saa käyttää vain yleisiä maantienliikenteeseen sallittuja nesteitä.

Autot
-----

Seuraavat merkit ja mallit ovat esiintyneet esim. Suomen Time Attack -sarjassa

* Nissan Skyline R32 RSP Unlimited RSP Unlimited
* BMW E30 316
* Mitsubishi Evo X
* Seat Leon
* Audi R8

Lähteet
-------

1. ↑  Time Attack Finland - Etusivu *www.timeattack.fi*. Viitattu 25.8.2018.
2. ↑  World Time Attack Challenge *World Time Attack Challenge Sydney*. Viitattu 25.8.2018. (englanniksi)
3. ↑  Markku Alén rajun Time Attack -auton ratissa: "Ei pysy käsis tää auto" - Teknavi *teknavi.fi*. Viitattu 25.8.2018.
4. ↑  Ylöjärveläinen kauppias Sami Sivonen rakensi hurjan rata-auton – 1 500 hevosvoiman Audi vaatii rauhallisen kuljettajan *Aamulehti*.  9.9.2017.  Arkistoitu 26.8.2018. Viitattu 25.8.2018.