**Liinjärv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa Rõugen kauppalassa sijaitseva järvi. Se on Rõuge jõen jokilaaksossa Rõugen järvialueen ylin järvi .

Maantietoa
----------

Järvi on 370 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Se sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa, jonka paikallinen nimi on Rõuge ürgorg. Liinjärven kohdalla järveen laskeutuu lisäksi pohjoisesta Ööbikuorg (*Satakielilaakso*). Laaksossa on vierekkäin kaksi järveä, joista toinen on eteläinen Valgjärv. Molemmat järvet laskevat suurempaan Suurjärveen. Laakson pohja on erityisesti Liinjärven ympärillä soistunutta metsämaata tai niittyä. Rõugen taajama ja sen liepeillä olevat Jaanipeebun ja Tiidun kylät sijaitsevat laakson rinteiden yläpuolella. Järvien välissä on järven rannassa kaksi tilaa ja Liinjärven pohjoispuolella on muinaislinnan jäänteet (Rõuge linnamägi eli Liinmägi).

Luontoarvoja ja luokittelu
--------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (vir. *kareda veega järv*). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Liinjärv on lähderikas ja lähteitä löytyy esimerkiksi pohjoisrannan rinteiltä ja järven pohjasta. Jokilaakson rinteiltä on kulkeutunut runsaasti irtoainesta järveen ja järven pohjassa on Viron paksuin sedimenttipatja. Sen paksuudeksi on mitattu 20,5 metriä. Sedimentit toimivat esimerkiksi ympäristöindikaattorien säilymispaikkana ja niitä on jo hyödynnetty tutkimuksissa. Lähteiden karbonaattipitoisuus on niin korkea, että karbonaattia kiteytyy lähteen reunoille. Lähteiden vesi laskee Liinjärveen, jonka happamuustaso on pH 7,7–8,4. Vesi on aina myös kylmää. Sekä Liinjärvessä että Suurjärvessä elää jääkauden jälkeinen relikti okakatka (Pallasea quadrispinosa ).

Vesistösuhteita
---------------

Liinjärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, sillä se on joen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Järven vesi on peräisin sekä lähteistä että sadannasta. Liinjärvellä on eniten lähteitä  verrattuna Rõugen järviketjun järviin. Joki alkaa ylempänä jokilaakossa Mõõlun ja Paaburin kylistä noin 4–5 kilometrin päässä kaakossa. Myös Ööbikuorgista virtaava Tindi oja tuo noin kolmen kilometrin päästä runsaasti vettä. Liinjärven lasku-uoma on varsin leveä ja järven vedenpinta on siksi samalla korkeudella kuin Suurjärvellä. Tämä johtuu Rõuge jõessa heti Suurjärven alapuolella olevasta padosta, jossa sijaitsee pieni vesivoimala (*Ala-Rõuge külalistemaja hüdroelektrijaam*). Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
2. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
3. ↑  Tieto on peräisin vironkielisesta artikkelista et:Liinjärv, mutta sitä ei ole voitu vahvistaa muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Keskkonnaregister: Liinjärv (VEE2140400) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 29.7.2020. (viroksi)
2. ↑  Rõuge järvestik, kalapeedia.ee (viroksi), 1977, viitattu 29.7.2020
3. 1 2 3  Rõuge järvestik, Eesti Entsüklopeedia (viroksi), viitattu 29.7.2020
4. 1 2  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.7.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Lepane, Viia & al.: Sedimentary record of heavy metals in Lake Rõuge Liinjärv, southern Estonia (PDF), 2007, viitattu 29.7.2020
6. ↑  Okakatka, Luontoportti.com, viitattu 29.7.2020
7. ↑  Liinjärv (Rõuge Liinjärv), kalapeedia.ee (viroksi), 1977, viitattu 29.7.2020
8. ↑  Ala-Rõuge külalistemaja hüdroelektrijaam, Eesti Veskivaramu, viitattu 29.7.2020

Aiheesta muualla
----------------

* Kaardrid, Ragnari: Liinjärv (valokuvia)