recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daugerutis** oli liettualainen ruhtinas, joka mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa. Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan Daugerutis surmasi itsensä vankeudessa vuonna 1213.

Daugerutis Henrikin kronikassa
------------------------------

Vuonna 1209 Henrik kertoi kronikassaan Jersikan latgallilaisen ruhtinaskunnan ruhtinas Vissewaldin (*Vselovodin*) olleen sukua liettualaiselle hallitsijalle, jonka takia Jersikan ruhtinaskunnasta tuli liettualaisten tukialue heidän järjestäessään retkiä saksalaisia vastaan.Myöhemmin kronikassa liettualainen hallitsija saa nimen *Daugeruthe* ja hänen kerrotaan olleen Vselovodin vaimon isä. Riian piispa Albert von Buxhövden kävi sotaa Jersikaa vastaan, poltti Jersikan linnan ja otti vangiksi ruhtinattaren, eli Daugerutisin tyttären. Vuonna 1213 sovittiin piispalle edullinen rauha Vselovodin kanssa. Kronikan mukaan samoihin aikoihin Daugerutis teki matkan Novgorodiin, jossa hän solmi rauhan liettualaisten ja Novgorodin välille. Sopimuksen sisältöä ei tiedetä tarkemmin. Siitä että novgorodilaiset solmivat rauhan Daugerutisin kanssa on päätelty tämän olleen merkittävässä asemassa liettualaisten keskuudessa. Paluumatkalla Novgorodista kalparitarit hyökkäsivät liettualaisten kimppuun ja ottivat Daugerutisin vangiksi. Tämän jälkeen hänet vietiin vankilaan nykyiseen Cēsisin kaupunkiin. Usean vankilassa vietetyn päivän jälkeen Daugerutisin luokse tuli vierailijoita Liettuasta ja vähän tämän jälkeen Daugerutis tappoi itsensä miekalla. Daugerutis surmasi itsensä luultavasti siksi, etteivät liettualaiset saaneet kokoon hänestä pyydettyjä lunnaita.

Lähteet
-------

* Aulis Kallio: *Liettuan historia*. Tampere: Jagellonica-kulttuuriyhdistys ry, 2009. ISBN 978-951-98665-3-6.

### Viitteet

1. 1 2  Kallio 2009, s. 35
Moai
**Rapa Nuin kansallispuisto** on suojelualue Pääsiäissaarella. Sen tunnetuimmat arkeologiset kohteet ovat nimellä *moai* kutsutut suuret kivipäät. Niiden lisäksi puistossa on nimellä *ahu* kutsuttuja pyhättöjä ja Orongon seremoniallisen kylän rauniot. Puisto on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1995.
Puiston alueella on nykyisin suurin osa saaren kaikkiaan 900 moaista ja 270 ahusta. Puisto perustettiin vuonna 1966, mutta aluksi sen alue oli kovin pieni. Sitä laajennettiin vuosina 1972, 1983 ja 1999. Suojelemattomia kohteita on tuhottu 1800-luvulta alkaen, kun niitä on käytetty talojen, laiturien, karjan juoma-altaiden ja kilometripylväiden rakentamiseen.

Vuoden 2022 lokakuussa syttyneessä maastopalossa kansallispuiston moai-kivipäät vauroituivat yli 100 hehtaarin alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  Rapa Nui National Park unesco
2. ↑  Tale of an Abandoned Island Nuestro
3. ↑  Pääsiäissaaren patsaita pilalla - "Moait ovat täysin hiiltyneet" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rapa Nuin kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
Täysikokoinen malli vaunutyypistä, jota Edinburghissa on tarkoitus käyttää
Kiskoja rakenteilla Princes Streetillä vuonna 2009.
**Edinburghin raitiotie** on vuonna 2014 valmistunut kevyt raideliikennejärjestelmä Skotlannin pääkaupungissa Edinburghissa. Se on kaupungin toinen raitiotiejärjestelmä. Ensimmäinen toimi vuodesta 1871 vuoteen 1956, jolloin Edinburgh Corporation Tramways lopetti toimintansa.

Raitiotien pituus on 14 kilometriä Edinburghin lentoaseman ja kaupungin keskustassa olevan York Placen välillä. Matka-aika on 35 minuuttia. Ensimmäisenä kesänä sadan päivän aikana raitiotiellä oli 1,5 miljoonaa matkustajaa.

Suunnitelma
-----------

Raitiotie valmistui toukokuussa 2014, kolme vuotta myöhässä suunnitellusta aikataulusta. Rakentaminen tuli maksamaan 1,2 miljardia euroa, mikä oli kaksinkertainen määrä alkuperäiseen budjettiin. 

Raitiotie on tarkoitus rakennuttaa useammassa osassa. Ensimmäisessä vaiheessa avattavaksi suunniteltu osuus on merkitty alla olevaan karttaan tummanpunaisella värillä. Vaaleanpunaisella ja harmaalla merkityt osuudet ovat suunnitteilla, mutta eivät vielä rakenteilla. Kartassa näkyvät myös raitiotien pysäkit ja vaihtomahdollisuudet busseihin ja juniin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edinburghin raitiotieliikenne** Wikimedia Commonsissa

* Raitiotien virallinen sivusto. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Mård, Anna: Mukavaa, mutta lyhyttä matkaa.  *Aamulehti*, 27.10.2014, s. A18.
**Raoul** (s. *Joseph Roméo*) **Jobin** (8. huhtikuuta 1906 Québec City – 13. tammikuuta 1974 Québec City) oli kanadalainen tenori. Hän opiskeli aluksi Louis Gravelin ja Émile Larochellen johdolla Kanadassa. Hän täydensi opintojaan Pariisissa ja teki siellä ammattimaisen debyyttinsä 28. toukokuuta 1930. Pariisin oopperassa hän debytoi saman vuoden heinäkuun 3. päivänä Tybaltin roolissa *Romeon ja Julian* (Charles Gounod) esityksessä. Hän meni samana vuonna Kanadassa naimisiin sopraano Thérèse Drouinin kanssa; pariskunta esiintyi yhdessä sekä resitaaleissa että oopperassa.

Jobin tulkitsi Ranskassa erityisesti ranskalaisen oopperan rooleja, mutta tutustui myös italialaisiin ja saksalaisiin teoksiin. Hän esiintyi 1930-luvulla myös Alankomaissa, Espanjassa sisällissodan aikana ja Italiassa. 1940-luvulla hän keskittyi esiintymään Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Ensimmäisen suuren wagneriaanisen roolinsa hän esitti tulkitsemalla *Lohengrinin* nimiroolin Pariisissa 16. toukokuuta 1947. Hän esiintyi useissa kantaesityksissä ja loi näin Gian-Carlo Menottin, Henri Tomasin ja Marcel Mirouzen rooleja.

1950-luvun lopusta alkaen Jobin toimi opetustehtävissä; hänen oppilaidensa joukossa olivat Colette Boky, Jean Bonhomme, Claude Corbeil, Gaston Germain, Bruno Laplante, Jacqueline Martel, Joan Patenaude, Jean-Louis Pellerin ja Huguette Tourangeau. Jobin oli Canada Councilin jäsen vuosina 1961–1964. Vuonna 1951 hänestä tehtiin Kunnialegioonan ritari ja vuonna 1967 Kanadan ritarikunnan Companion.

Raoul Jobinin elämäkerran julkaisi Renée Maheux vuonna 1983. André Jobin on Raoulin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Canadian Encyclopedia: Raoul Jobin


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Datši** (georg. დაჩი), myös Dartši (georg. დარჩი) tai Dartšil (georg. დარჩილი), oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta. Keskiaikaisen georgialaisen kirjallisen perinteen mukaan hän hallitsi 12 vuoden ajan noin vuosina 522–534. Hänelle annettiin maantieteellinen liikanimi *Udžarmeli* (georg. უჯარმელი), sillä hän vietti useita vuosia palatsissaan Udžarmassa.

Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Datši oli kuningas Vakhtang I Gorgasalin vanhin poika. Hänen äitinsä oli Balendukht, Persian sassanidikuninkaan Hormizd III:n tytär. Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä, joka oli aloittanut epäonnistuneen kapinan sassanidien valtaa vastaan, ja harjoittikin neuvottelevampaa politiikkaa iranilaisisäntiään kohtaan. Tukikohdastaan Udžarmasta Kakhetissa hän johti yrityksiä käännyttää vuoristoalueiden alamaisensa vahvemmin kristinuskoon. Udžarma oli ollut Khosroianien kuninkaallinen residenssi dynastian alkuvaiheista lähtien. Datši laajensi myös Tbilisin kaupunkia ja sai valmiiksi sen linnoituksen rakennustyöt, jotka hänen isänsä oli aloittanut. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Bakur II.

Lähteet
-------

1. ↑  Martindale, John Robert: *The Prosopography of the Later Roman Empire*, s. 169. Cambridge University Press, 1992. ISBN 0521072336.
2. ↑  Toumanoff, Cyril: *Studies in Christian Caucasian History*, s. 264, 372–374. Georgetown University Press, 1963.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Vakhtang I** | **Iberian kuningas**522–534 | Seuraaja:**Bakur II** |
**Scott Lee Clemmensen** (s. 23. heinäkuuta 1977 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Isokokoinen Clemmensen on ollut NHL:ssä enimmäkseen kakkosmaalivahti.

Ura
---

Clemmensen pelasi ennen NHL:ää Boston Collegen joukkueessa. Hän torjui seuralle kolme Hockey Eastin mestaruutta (1998, 1999 ja 2001), joista vuonna 2001 koko NCAA:n mestaruuden. New Jersey Devils varasi Clemmensenin numerolla #215 vuonna 1997. Hän siirtyi Devilsin organisaatioon kaudeksi 2001–2002, jolloin hän pääsi torjumaan kaksi ottelua.

Ura Devilsissä kesti Clemmensenillä kevääseen 2007 asti. Siihen mennessä hän oli torjunut 25 NHL-ottelua ja pelannut suurimman osan farmijoukkue Albany River Ratsissa. Pitkään Martin Brodeurin aisaparina pelannut Clemmensen siirtyi kaudeksi 2007–2008 Toronto Maple Leafsiin. Hän oli jo lähtökohtaisesti kolmosvahti Vesa Toskalan ja Andrew Raycroftin varjossa. Clemmensen torjui lähes koko kauden farmijoukkue Toronto Marliesissa ja pääsi torjumaan kolmessa NHL-ottelussa.

Clemmensen palasi kaudeksi 2008–2009 New Jersey Devilsiin ja aloitti kolmosvahtina farmista. Hän sai kuitenkin vastuuta 40 ottelun verran Brodeurin loukkaannuttua. Kakkosmaalivahti Kevin Weekes jäi puolestaan Clemmensenin aisapariksi Brodeurin kuntoutumisen ajaksi.

Kaudeksi 2009–2010 Clemmensen siirtyi Florida Panthersiin, jossa hän toimi kakkosvahtina Tomáš Vokounille. Vokoun kuitenkin siirtyi Washington Capitalsiin kauden 2010–2011 jälkeen, jonka jälkeen Clemmensenin parina alkoi toimia joukkueeseen siirtynyt José Théodore. Heinäkuussa 2015 Clemmensen ilmoitti virallisesti pelaajauransa tulleen päätepisteeseen.

Maajoukkue
----------

Clemmensen kuului Yhdysvaltain maajoukkueen maalivahtiosastoon vuoden 2009 MM-kilpailuissa, mutta jäi kolmosvahdiksi Robert Eschen ja Al Montoyan taakse. Hän aloitti vuoden 2010 MM-kilpailut joukkueen ykkösvahtina.

Lähteet
-------

* Scott Clemmensen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Scott Clemmensen Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
* Scott Clemmensen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Scott Clemmensen Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
**Farakou Massa** on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kominè sijaitsee Nigerjoen rannalla 55 kilometriä Ségousta koilliseen. Kunnassa on 14 300 asukasta (vuonna 2009).

Farakou Massan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Sibilan, idässä Dioron, etelässä Boussinin, lounaassa Togoun ja luoteessa Sansandingin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on pääosin tasankoa.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, fulbeja, bambaroita, bozoja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, maissi, maapapu, lehmänpapu, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Kominèssa on markkinapaikka.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat alakoulut ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 5.12.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 5.12.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Farakou-Massa 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 5.12.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Les Communes de la Région de Ségou *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 5.12.2014. (ranskaksi)
**Sysmä** eli *Sysmäjärvi* on Vuoksen vesistöön kuuluva suurehko järvi Joroisissa, Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 33 neliökilometriä, ja pinnankorkeus on 88 metriä merenpinnan yläpuolella.

Sysmä saa vetensä pääasiassa lännestä Maavedestä Kiekan kanavaa pitkin sekä myös pohjoisesta Syvänsijärvestä, jonka vedet laskevat Suihkolanjokea pitkin Sysmän pohjoisosaan. Kiekan kanavassa sijaitsee Kiekan voimalaitos, joka säännöstelee Maavedestä laskevia vesiä. Sysmä laskee idässä Huutokoskea pitkin pieneen Jokijärveen, josta vedet laskevat edelleen Välijokea ja Joroisvirtaa pitkin Saimaaseen, Haukiveden Joroisselkään. Kaakossa Kärängänsunti yhdistää järven samalla tasolla sijaitsevaan pienempään järveen, Paroon.

Sysmä on luode–kaakkosuunnassa 15 kilometriä pitkä ja enintään 3 kilometriä leveä. Laaja Savuniemi jakaa järven kahteen suurempaan altaaseen, eteläiseen varsinaiseen Sysmään ja pohjoiseen Sikalanselkään. Järvessä on noin 260 saarta, joista mainittavia ovat Uitonsaari, Kaupinsaari, Laasonsaari, Käpysaari ja Lamposaari. Lännessä sijaitsee pitkä ja kapea Kiekanlahti. Sysmän rantaviivan pituus on 167 kilometriä. Järven keskisyvyys on 5,8 metriä. Suurin syvyys, 18 metriä, on mitattu Tetriniemen koillispuolisesta syvänteestä.

Sysmän vedenlaatu on yleisen käyttökelpoisuusluokituksen mukaan hyvä. Vesi on lievästi humuksista, minkä vuoksi se on väriltään hieman ruskeaa. Järvi on lievästi rehevöitynyt. Pienet ja matalat lahtialueet, kuten Kiekanlahti ja Javananlahti, ovat rehevöityneet rajummin ja ovat vedenlaadultaan tyydyttäviä tai välttäviä.

Sysmän vesitilavuus on 116 387 000 kuutiometriä eli noin 116,4 kuutiohehtometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kansalaisen Karttapaikka (Haku paikannimellä) Maanmittauslaitos. Viitattu 12.9.2010.
2. 1 2 3  Järviwiki: Sysmä – Järviwiki Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.4.2013.
3. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.10.2022.
4. ↑  Avoin tieto (edellyttää rekisteröitymisen) *Syke.fi*. Ympäristöhallinto. Viitattu 12.9.2010.
5. ↑  Etelä-Savon ELY: Sysmä – ymparisto.fi *25.2.2011*. Etelä-Savon ELY. Viitattu 21.4.2013. [vanhentunut linkki]
**Scott Fraser** (s. 25. maaliskuuta 1986 Edinburgh) on brittiläinen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa seuratasolla Turun Metsänkävijöitä.

MM-kilpailuissa vuodesta 2007 saakka kilpaillut Fraser ylsi ensimmäisen kerran henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen parhaan joukkueen Trondheimissa 2010 sijoittumalla pitkällä matkalla kuudenneksi. Sprintissä hänet hylättiin. Viestissä Britannian joukkue sijoittui neljänneksi Fraserin juostua ankkuriosuuden. Savoien MM-kilpailuissa 2011 Fraser sijoittui sprintissä yhdeksänneksi ja viestissä 15:nneksi. Lausannessa 2012 hän sijoittui sprintissä neljänneksi, pitkällä matkalla 20:nneksi ja viestissä 16:nneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Fraser saavutti Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 ottamalla sprintissä hopeaa edellään vain isäntämaan Mårten Boström.

EM-kilpailujen sprintissä Fraser on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi Ventspilsissä 2008 ja viidenneksi Falunissa 2012.

Lähteet
-------

* Saavutukset Runners World of O -sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
**Raoul Lucien Paoli** (24. marraskuuta 1887 Courtalain – 23. maaliskuuta 1960 Pariisi) oli ranskalainen soudun olympiamitalisti, yleisurheilija ja painija. Hän voitti myös kansalliset mestaruudet nyrkkeilyssä ja rugbyssa.

Vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa Paoli oli mukana saamassa pronssia perämiehellisessä kaksikossa. Vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa hän kilpaili raskaansarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa ja kuulantyönnössä, ja sekä Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 että Pariisin kesäolympialaisissa 1924 hän osallistui pelkkään kuulantyöntöön. Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa Paoli kilpaili kuulantyönnössä ja kiekonheitossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Raoul Paoli Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Antwerpen 1920 - Olympische Spelen: Raoul Paoli (1887 -1960)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Paoli Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raoul Paoli**.
* Raoul Paoli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Hüseyin Daniş Tunalıgil** (1915 – 22. lokakuuta 1975) oli turkkilainen diplomaatti, jonka JCAG-joukot murhasivat vuonna 1975 Itävallassa.

Elämä ja ura
------------

Tunalıgil syntyi Ankarassa vuonna 1915. Hän valmistui Galatasarayn lukiosta vuonna 1933. Vuonna 1939 hän tuli ulkoministeriöön. Diplomaattisen uransa aikana hän oli ollut Turkin suurlähettiläänä Jordaniassa, Jugoslaviassa, Alankomaissa ja lopulta Itävallassa.

Murha
-----

Keskipäivällä, 22. lokakuuta 1975, kolme aseistanutta miestä joilla oli automaattiaseet hyökkäsivät Turkin suurlähetystöön Wieniin, tappamalla vartijat ja astumalla sisään suurlähettilään toimistoon. Silloin militantit kysyivät häneltä oliko hän Turkin suurlähettiläs. Kun vastaus oli myönteinen, he ampuivat hänet brittiläisillä ja israelilaisvalmisteisilla pistooleilla. Tunalıgil kuoli paikan päällä ja militantit lähtivät nopeasti paikasta autolla.

Hyökkäystä seurasi toinen suunniteltu hyökkäys Turkin suurlähettilään Ismail Ereziin kohden Ranskassa 24. lokakuuta 1975 ja jossa kuoli hän ja hänen autonkuljettajansa.

Kolmea militanttia ei koskaan tunnistettu tai saatu kiinni  Se oli ensimmäinen Armenialaisen kansanmurhan oikeudellisten komandojen murha, ja vuoteen asti 1984 se oli vaatinut 20 turkkilaisen diplomaatin ja heidän lähisukulaisensa elämän.

Lähteet
-------

1. ↑  Newspaper *Milliyet* October 22, 2004 (turkiksi)
2. ↑  Oku July 4, 2007[vanhentunut linkki] (turkiksi)
3. ↑  Lester A. Sobel, *"Political terrorism, Volume 2*, University of Michigan, Facts on File, 1978, p. 248
4. ↑  TURKISH DIPLOMATS KILLED BY THE ARMENIAN TERRORISTS DURING THEIR DUTY *historyoftruth.com*.  Arkistoitu 26.6.2012. Viitattu 8.6.2019.
5. ↑  *Guerre et terrorisme arméniens*, Paris: Presses universitaires de France, 2002, p. 44
6. ↑  *Encyclopedia of terrorism*, Infobase Publishing, 2007, Cindy C. Combs, Martin W. Slann, p. 394]
7. ↑  Michael M. Gunter, *"Pursuing the Just Cause of their People. A Study of Contemporary Armenian Terrorism*, Westport-New York-London, Greenwood Press, 1986, p. 68
8. ↑  Baron Max, Beloff Beloff, *"Beyond the Soviet Union: the fragmentation of power*, Ashgate, 1997, p. 42
**Camp de Mestalla** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Valenciassa Espanjassa. Se toimii pääsarjajoukkue Valencia CF:n kotistadionina. Stadionin kapasiteetti on 53 469, ja se on Espanjan viidenneksi suurin. Tontti, jolle stadion rakennettiin maksoi 316 400 pesetaa. Ensimmäinen ottelu stadionilla käytiin Valencia CF:n ja paikallisvastustaja Levante UD:n välillä. Vuosina 1969–1994 stadion tunnettiin Valencia CF:n pitkäaikaisen puheenjohtajan Luis Casanova Ginerin mukaan nimellä Estadio Luis Casanova.

Vuonna 2009 joukkueen odotetaan siirtyvän uudelle Nou Mestalla -stadionille. Stadionin kapasiteetiksi arvioidaan 75 000 ja se sijaitsee Luoteis-Valenciassa hieman keskustan ulkopuolella.

1982 MM-kilpailuiden ottelut Mestallalla
----------------------------------------

Mestallalla, silloisella Luis Casanovalla, pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon viisi otteluita Espanjan, Hondurasin, Jugoslavian ja Pohjois-Irlannin välillä.

| Päivä | Kotijoukkue | Tulos | Vierasjoukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| 16. kesäkuuta 1982 |  Espanja | 1–1 |  Honduras |
| 20. kesäkuuta 1982 |  Espanja | 2–1 |  Jugoslavia |
| 25. kesäkuuta 1982 |  Espanja | 0–1 |  Pohjois-Irlanti |

Lähteet
-------

* 
*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mestalla**.
* Laligafi.net - Valencian kotistadion Mestalla (Arkistoitu – Internet Archive)

Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017

* Anoeta
* Balaídos
* Benito Villamarín
* Butarque
* Camp Nou
* El Molinón
* El Sadar
* Estadio de la Cerámica
* Gran Canaria
* Ipurua
* La Rosaleda
* Los Cármenes
* Mendizorrotza
* Mestalla
* RCDE Stadium
* Riazor
* San Mamés
* Sánchez Pizjuán
* Santiago Bernabéu
* Vicente Calderón
**Farakala** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7 600 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Farakalan kunnan pinta-ala on 474 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Gongasson ja Natienin, etelässä Kolokoban sekä lännessä ja pohjoisessa Kapolondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat ja laaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu 13 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja, dogoneja, soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Farakalan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 29.5.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Farakala 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 29.5.2018.
3. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 29.5.2018.
**Onkkaalan työväentalo** eli **Kostian työväentalo** oli Pälkäneen kunnan keskustaajamassa Onkkaalassa sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Kostian työväenyhdistys perustettiin vuonna 1904. Vuonna 1905 se liittyi Sosialidemokraattiseen Puolueeseen. Vuonna 1908 yhdistyksessä oli 30 jäsentä. Kostian työväentalon vihkiäisiä vietettiin 6.11.1910.

Sisällissodan jälkeen yhdistys aloitteli toimintaansa joulukuussa 1918. Yhdistys erosi 1920-luvun alussa Sosialidemokraattisesta Puolueesta ja liittyi SSTP:en. Lopulta yhdistys lakkautettiin kokonaan. Vuonna 1923 perustettiin kuitenkin uusi Kostian työväenyhdistys, joka oli sosialidemokraattinen. Se myös sai talon haltuunsa ja kunnosti sitä muun muassa sisämaalauksilla ja hankkimalla uuden esiripun syksyllä 1923. Yhdistys alkoi sittemmin toimia nimellä Onkkaalan työväenyhdistys.

Talo on purettu luultavasti 1980-luvun lopussa tai 1990-luvun alussa. Paikalle on rakennettu liikerakennus ja asuinkerrostalo vuosina 1992–1993.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Vuonna 1931 talolla pidettiin työttömien kokous, johon saapui 14 henkeä. Sen seurauksena perustettiin kolmihenkinen toimikunta tekemään kunnanvaltuustolle aloitteita työtilaisuuksien aikaansaamiseksi. Koko kunnan yhteisiä työväestön juhlia pidettiin usein Kostian työväentalolla. Tapaninpäivänä 1936 yhdistys vietti 30-vuotisjuhliaan työväentalolla, joka oli ääriään myöten täynnä yleisöä. Ohjelmassa oli puheita, soittoa, yhteislaulua, kisällilaulua, humoristinen esitys, näytelmä ja lopuksi tanssia. Seuraavan vuoden pääsiäisenä järjestettiin ohjelmallinen iltama, jossa esitettiin näytelmä *Uusi Pörriäinen*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vuorensola, Hannu: *Pälkäneen historia 2*. Pälkäneen kunta, 1988. ISBN 951-99956-0-9.
2. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  30.4.1931, no 98. Viitattu 7.2.2023.
3. ↑  Väisänen, Helena: Onkkaalantien keskusta-alueen rakennetun ympäristön selvitys  14.4.2022. Pälkäneen kunta. Viitattu 7.2.2023.
4. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  29.12.1936, no 301. Viitattu 7.2.2023.
5. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  10.3.1937, no 57. Viitattu 7.2.2023.
Lysvan vaakuna.
Lysvan vaakuna. (1998-2020)
**Lysva** (ven. Лы́сьва) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä Lysva-joen rannalla 206 kilometriä Permistä itään. Kaupunki on Lysvan piirin keskus. Sen läpi kulkee Tšusovskajan ja Kuzinon välinen rautatie (Lysvan asema). Asukkaita on 68 700 henkeä (vuonna 2008).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1785 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1926 siitä tuli kaupunki. Nykyään Lysvassa on lähinnä metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan neuvostoaikana valmistetuista Lysva-sähköliesistä.

Nähtävyyksiä ovat vuonna 1785 rakennettu tehtaan patorakennelma, 1800-luvun alun teollista arkkitehtuuria edustava rautatehtaan rakennuskokonaisuus, johon kuuluvat myös rantakadun varastot, tehtaanjohtajan talo (1897–1898) ja konttorirakennus (1914–1915). 1800–1900-lukujen vaihteen rakennuksista erottuvat entinen Šuvalovin talo (1904–1905) ja sairaalarakennus.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 246. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Kuvia
-----

* Tehtaan patoTehtaan pato
* Tehtaanomistajan rakennuttama kartanoTehtaanomistajan rakennuttama kartano

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lysva**.
* Lysvan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Lysva Permin aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Permin vaakuna**Permin aluepiirin kaupungit**
Permin aluepiiriPermin aluepiiri
**Pääkaupunki: Perm**  

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
*Tämä artikkeli kertoo Päijänteen saaresta. Päijänteellä on toinenkin saari, jonka nimi on Kukkaro.*
Kukkaro

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KuhmoinenPirkanmaaSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
90,5 m  |
| Pinta-ala | 
5,9 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kukkaro**  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

Maantietoa
----------

Saari on 380 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,9 hehtaaria. Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla sijaitsevan Sarvisalon saariryhmän ulkolaidalla. Kukkaron seuralaisia ovat Kukkarontakuset, jotka ovat neljä pikkusaarta Kukkaron itäpuolella. Pohjoisinta saarta kutsutaan Kukkarokariksi. Kukkaron pohjoispuolella on karikoiden takana vielä yksi pikkusaari, ja 650 metriä lounaaseen päin on Heinäsaari. Kukkaro sijaitsee 650 metriä Isosta Aitasalosta itään päin ja on siksi Tehinselän tuulille alttiina. Saaren keskikohta kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren itä- ja luoteisrannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa
---------

Saaren karttanimi on vuoden 1938 taloudellisessa kartassa "Kukkarosaari" ja se on kuvattu kartassa autioksi saareksi. Autio se on myös vuoden 1965 peruskartassa. Seuraavassa kartassa vuodelta 1985 on saaren itäpäähän rakennettu mökki ja toinen myöhemmin rakennettu mökki näkyy vasta vuoden 1996 kartassa. Vuosien 1965 ja 1985 karttojen välillä on vielä sellainenkin ero, että kylien välinen raja kulkee ensin Kukkarokarn kautta, mutta sitten myöhemmin se on piirretty kulkemaan erään toisen Kukkarontakusen kautta.

Huomautukset
------------

1. ↑  Saaren korkeusarvo 90,4 metriä mpy. on poimittu vuoden 1965 peruskartasta. Tähän arvoon on sitten lisätty 0,1 metriä, jotta se vastaa nykykorkeutta (viitattu 2019).
2. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 12 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1965.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 17.10.2019)
2. ↑  Paikkatieto: Kukkaro, *paikkatietoalusta.fi*, viitattu 20.10.2019
3. 1 2 3  Kukkaro, Kuhmoinen (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.10.2019.
4. ↑  Kukkaro, Kuhmoinen (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.10.2019.
5. ↑  Kukkaro, Kuhmoinen (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.10.2019.
6. ↑  Maanmittaushallitus: Kuhmoisten seudun taloudellinen kartta (1:100 000), 1938, Timo Meriluodon karttakokoelma, viitattu 14.9.2019
7. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 12 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1985.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 17.10.2019)
8. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2143 12 Tehinselkä.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1996.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 17.10.2019)
Viisikerroksinen eritasoliittymä Dallasissa, Texasissa, Yhdysvalloissa.
**Eritasoliittymä** on liikenteen solmukohta, jossa tiet risteävät eri tasoilla ja jossa erityiset liittymä­rampit yhdistävät eri tasoissa kulkevat tiet toisiinsa. Tällöin jompi­kumpi teistä ylittää toisen risteyssiltaa pitkin. Eri­taso­liittymiä on varsinkin moottori- ja moottoriliikenneteillä, jotka eivät leikkaa muita teitä samassa tasossa.

Liittymän vuoksi moottoriteillä ei käytetä liikennevaloja, vaan autot liittyvät suoraan moottoritielle liittymän kautta.

Yleinen käytäntö on numeroida eritasoliittymät järjestyksessä tietystä alkukohdasta lukien. Esimerkiksi Suomessa E18-tie ja monet muut tärkeimmät moottoritieväylät ovat saaneet liittymänumeronsa. E18-tiellä, joka muodostuu valtateistä 1 ja 7 sekä kantateistä 40 ja 50, numerointi alkaa Turusta.

Katso myös
----------

* Lakalaivan eritasoliittymä
* Eritasoliittymien numerointi

* Slussen, eritasoliittymä Vanhan kaupungin ja Södermalmin rajalla Tukholmassa, Ruotsissa.Slussen, eritasoliittymä Vanhan kaupungin ja Södermalmin rajalla Tukholmassa, Ruotsissa.
* Eritasoliittymä Puxin kaupunginosassa Shanghaissa, Kiinassa.Eritasoliittymä Puxin kaupunginosassa Shanghaissa, Kiinassa.
* Valtatie 3:n (E12) ja seututie 130:n liittymä Valkeakoskella.Valtatie 3:n (E12) ja seututie 130:n liittymä Valkeakoskella.
* Neljätasoinen Lakalaivan eritasoliittymä Tampereella. Liittymässä risteävät valtatie 3 (E12), valtatie 9 (E63) ja yhdystie 3495.Neljätasoinen Lakalaivan eritasoliittymä Tampereella. Liittymässä risteävät valtatie 3 (E12), valtatie 9 (E63) ja yhdystie 3495.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eritasoliittymä**.
**Mestareiden kisa 2013** piti olla järjestyksessään 26. Mestareiden kilpailu. Kilpailu olisi käyty 14–15. joulukuuta Rajamangalan stadionilla Thaimaan Bangkokissa. Tapahtuma jouduttiin perumaan 2. joulukuuta Thaimaan poliittisten mielenosoituksien takia.

Osallistujat
------------

Maat ja kuljettajat, jotka oli ilmoitettu mukaan ennen tapahtuman peruuttamista.

| Maa | Kuljettaja | Sarja 2013 |
| --- | --- | --- |
| Australia | Australia Mick Doohan |  |
| Australia Jamie Whincup | V8 Supercars |
| Itävalta | Itävalta Felix Baumgartner | VW Scirocco R-Cup |
| Ranska | Ranska Sébastien Ogier | WRC |
| Saksa | Saksa Michael Schumacher | WSKC |
| Saksa Sebastian Vettel | Formula 1 |
| Iso-Britannia | Iso-Britannia David Coulthard |  |
| Iso-Britannia Susie Wolff |  |
| Intia | Intia Karun Chandhok | FIA GT Championship |
| Intia Narain Karthikeyan | Auto GP |
| Skandinavia | Ruotsi Mattias Ekström | DTM |
| Tanska Tom Kristensen | FIA WEC |
| Sveitsi | Sveitsi Fabio Leimer | GP2 |

Autot
-----

Autot jotka oli ilmoitettu.

* Ariel Atom
* Audi R8 LMS
* KTM X-Bow
* Euro Racecar
* ROC Car
* Toyota GT86
* Volkswagen Scirocco

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:2013 Race of Champions
**Klorendiinianhydridi** (C9H2Cl6O3) on kloorattuihin rengasrakenteisiin anhydrideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa palonsuoja-aineena.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa klorendiinianhydridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hydrolysoituu erityisesti emäksisten vesiliuosten vaikutuksesta klorendiinihapoksi. Klorendiinianhydridi liukenee muun muassa etanoliin. Klorendiinihappo ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä ja sille altistuminen voi aiheuttaa allergisen reaktion. Yhdiste kuuluu niin sanottuihin reaktiivisiin palonsuoja-aineisiin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Klorendiinianhydridiä valmistetaan heksakloorisyklopentadieenin ja maleiinianhydridin välisellä Diels–Alder-reaktiolla. Tuote voidaan puhdistaa hydrolysoimalla se klorendiinihapoksi ja tämän jälkeen eristää klorendiinihappo. Kuumennettaessa klorendiinihappoa se kondensoituu muodostaen jälleen klorendiinianhydridia.

Klorendiinihappoa käytetään polymeerien palonestoaineena. Erityisesti sitä käytetään tyydyttymättömien polyestereiden valmistuksessa yhdessä maleiinianhydridin ja polyolien kanssa. Lisäksi sitä käytetään myös alkydi- ja epoksihartsien palonsuoja-aineena. Klorendiinihappo parantaa myös polymeerien UV-säteily- ja korroosiokestävyyttä.

Lähteet
-------

1. ↑  Chlorendic anhydride – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 26.9.2016.
2. 1 2 3 4  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 347. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Klorendiinianhydridin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 26.9.2016
4. 1 2 3  Arthur G. Mack: *Flame Retardants, Halogenated, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 26.9.2016
5. 1 2 3  NPCS Board of Consultants & Engineers: *Handbook on Textile Auxiliaries, Dyes and Dye Intermediates Technology*, s. 43-44. Asia Pacifin Business Press Inc. 2009. ISBN 9788178331225. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 26.9.2016). (englanniksi)
**Onko maallamme malttia vaurastua?** oli silloisen Suomen pääministerin Urho Kekkosen vuonna 1952 julkaisema pamflettikirja. Pamfletissa Kekkonen kirjoitti, että Suomea olisi teollistettava voimakkaasti ja erityisesti olisi kohdistettava investointeja Pohjois-Suomeen, jotta tämän alueen raaka-ainevarat saadaan käyttöön. Kekkosen mukaan tässä tarvittiin valtion toimia, sillä yksityiset sijoittajat eivät olleet valmiita lähtemään investoimaan Pohjois-Suomeen ja yksityistä pääomaa oli myös niukalti tarjolla Suomessa. Valtion täytyi siis rakentaa raskas teollisuus Pohjois-Suomeen. Kekkonen esitteli pamfletissa sitten Ruotsissa ja Norjassa toteutettuja vastaavia valtiojohtoisia teollistamisohjelmia ja tarkasteli myös Puolan ja Neuvostoliiton teollistamisohjelmia.

Kekkosen pamfletti käynnisti aluepolitiikan Suomessa. Pohjois-Suomen tie- ja tietoliikenneyhteyksiä sekä sähköverkkoa alettiin kehittää ja sinne tehtiin valtion johdolla raskaan teollisuuden investointeja muun muassa Raahen rautatehdas, Oulun typpitehdas ja Tornion jaloterästehdas. Energiatuotannon puolella rakennettiin vesivoimalaitoksia Kemijoen, Iijoen ja Oulujoen vesistöihin.

Kirjallisuutta
--------------

* *Onko maallamme malttia vaurastua?*. Otava 1952

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannu Tervo : Onko maallamme yhä malttia vaurastua? Kansantaloudellinen aikakauskirja 1/2003

Aiheesta muualla
----------------

* Pamfletin sisällysluettelo (Doria Kansalliskirjasto)
* Matti Mäntylä : Urho Kekkonen ja Pohjois-Suomi – Pohjois-Suomi Kekkosen poliittisessa toiminnassa vuosina 1936–1981, Oulun yliopiston historian tohtoriseminaari 29.3.2014 (Arkistoitu – Internet Archive)
***Lysmata wurdemanni*** on trooppisten vesien katkarapulaji. Se kasvaa noin seitsemän senttiä pitkäksi, ja siinä on kapeita punaisia raitoja vaalealla, lähes läpikuultavalla pohjalla. Makeista muistuttavan värityksen takia lajia kutsutaan englanniksi joskus "piparminttukatkaravuksi".

*Lysmata wurdemanni* elää luonnossa lämpimällä Atlantin länsirannikolla ja Karibianmerellä.

*Lysmata wurdemanni* -katkarapuja pidetään joskus meriakvaarioissa. Niitä kutsutaan puhdistajaravuiksi sukulaisensa *Lysmata amboinensis* -lajin tapaan, sillä ne syövät loisia kalojen pinnalta. *Lysmata wurdemanni* on akvaarioharrastajien suosiossa ennen kaikkea siksi, että se syö pieniä lasiruusuja, eli haitallisia merivuokkoja. Riutta-akvaarioissa siihen suhtaudutaan varauksella, sillä se voi syödä koralleja ja jättiläissimpukoita.

Lajilla on vihreät munat, ja poikasten kasvattaminen on joskus onnistunut vankeudessa. Se vaatii kuitenkin huomattavia ponnisteluja oikeanlaisen eläinplanktonin tuottamiseksi poikasten ravinnoksi. Useimmiten poikaset menehtyvät muutaman ensimmäisen elinkuukautensa aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
2. ↑  Aquahobby (Arkistoitu – Internet Archive) (hyvä kuva)
3. ↑  Fenner, B.: Cleaner Shrimps of the Family Hippolytidae Wet Web Media.
4. ↑  Fenner, B. Aiptasia, My Least Favorite Anemones in Captive Systems Wet web media
5. ↑  Peppermint Shrimp Fresh Marine
6. ↑  Advanced Aquarist (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Captive Rearing of Peppermint Shrimp (Lysmata wurdemanni): A Hobbyist's Tale Reefkeeping.com


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3008692
* ADW: Lysmata\_wurdemanni
* BOLD: 149555
* GBIF: 2226419
* iNaturalist: 135293
* IRMNG: 10240750
* ITIS: 96893
* NatureServe: 2.902524
* NCBI: 338206
* SeaLifeBase: 25854
* WoRMS: 158365

 |

 |
**Mestareiden kisa 1997** oli järjestyksessään 10. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 7. joulukuuta Gran Canarialla Espanjassa. Tapahtuma järjestettiin kuudennen kerran peräkkäin Gran Canarialla. Kilpailun voitti espanjalainen Carlos Sainz.

Osallistujat
------------

| Kuljettaja | Sarja 1997 |
| --- | --- |
| Iso-Britannia Colin McRae | WRC |
| Ranska Didier Auriol | WRC |
| Espanja Carlos Sainz | WRC |
| Suomi Jarmo Kytölehto |  |
| Saksa Armin Schwarz | WRC |
| Uruguay Gustavo Trelles |  |
| Saksa Walter Röhrl |  |
| Ruotsi Stig Blomqvist |  |

Race of Champions
-----------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät |  | Välierät |  | Loppuottelu |
|  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |   |   |  |   |   |  |
|  |
|  |  **Iso-Britannia Colin McRae** |  1 |
|  |  |
|  |  Uruguay Gustavo Trelles |  0 |   |
|  |  **Iso-Britannia Colin McRae** |  2 |
|  |  |
|  |   |  Suomi Jarmo Kytölehto |  0 |   |
|  |  **Suomi Jarmo Kytölehto** |  1 |
|  |  |  |
|  |  Saksa Walter Röhrl |  0 |   |
|  |  Iso-Britannia Colin McRae |  0 |
|  |  |
|  |   |  **Espanja Carlos Sainz** |  2 |
|  |  Saksa Armin Schwarz |  0 |
|  |  |  |
|  |  **Ranska Didier Auriol** |  1 |   |
|  |  Ranska Didier Auriol |  1 |
|  |  |
|  |   |  **Espanja Carlos Sainz** |  2 |   |
|  |  **Espanja Carlos Sainz** |  1 |
|  |  |
|  |  Ruotsi Stig Blomqvist |  0 |   |
|  |

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:1997 Race of Champions
**Robert Johansson** (s. 23. maaliskuuta 1990) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Søre Ål IL -seuraa.

Johansson kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2013 sijoittuen 13:nneksi. Ensimmäisen sijoituksensa kymmenen joukkoon ja samalla palkintosijansa hän saavutti mäkiviikolla 2017 Innsbruckin yhden kierroksen kilpailussa oltuaan toinen. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 16:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Johansson voitti sekajoukkuemäessä pronssia, oli joukkuemäessä viides, suurmäessä kahdeksas ja normaalimäessä kuudestoista. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti sekajoukkuemäessä sekä suumäessä hopeaa ja oli normaalimäessä kuudes.

Johansson oli Keski-Euroopan mäkiviikon 2017–2018 kokonaiskilpailussa viides. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hän voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa hän voitti joukkuekilpailun kultaa ja saavutti molemmista henkilökohtaisista kilpailuista pronssia. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui Lillehammerissa ja Trondheimissa kolmanneksi. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Vikersundin lentomäessä 18. maaliskuuta 2018. Raw Air -kiertueen kokonaistuloksissa hän oli toinen ja maailmancupissa viides. Kaudella 2018–2019 hän oli Zakopanessa toinen, Sapporossa kolmas ja Lahdessa kolmas. MM-kilpailujen jälkeen hän voitti Oslossa ja sijoittui Lillehammerissa toiseksi. Raw Airn kokonaiskilpailussa hän oli kolmas ja maailmancupissa kuudes. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Nižni Tagilissa kolmanneksi ja toiseksi. Seuraavalla viikolla hän sijoittui Planicassa järjestetyissä lentomäen MM-kilpailuissa henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja oli voittamassa joukkuekilpailun kultaa. Tammikuussa 2021 hän oli Zakopanessa kolmas ja voitti Lahdessa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2021–2022 hän oli mäkiviikolla Oberstdorfissa kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi myös Oslossa.

Continental Cupissa Johansson on voittanut yhden osakilpailun.

Johansson hyppäsi Vikersundin lentomäen joukkuekilpailussa 18. maaliskuuta 2017 maailmanennätyspituuden 252 metriä. Stefan Kraft rikkoi ennätyksen myöhemmin samassa kilpailussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Robert Johansson Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Nyt on hypyillä mittaa! Mäkihypyn maailmanennätys kahdesti uusiksi Vikersundin joukkuemäessä *yle.fi*.  18.3.2017. Viitattu 19.3.2017.
**Sport Club Kaneetti** (lyh. **SC Kaneetti**) on keravalainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioonaa.

 Kerava Areena

Seura
-----

SC Kaneetti on keravalainen vuonna 2004 perustettu salibandyn erikoisseura.

**Seuran järjestämiä sb-tapahtumia:** 

* K-U Firmaliiga (Kevät)
* K-U Open (Toukokuu)
* Kerava Business Cup (Toukokuu)
* Lasten salibandy- ja liikuntaleiri (Kesäkuu)
* Kane Cup (Syyskuu)

Historia
--------

Seura perustettiin 7. huhtikuuta 2004.

Ensimmäisellä kaudella 2004-2005 seuralla oli kolme miesten joukkuetta; edustusjoukkue nousi III-divisioonaan, II-joukkue pelasi VI-divisioonassa ja M35-joukkue, joka selvitti tiensä aina SM-lopputurnaukseen.
Lisäksi seuralla oli kerran viikossa pelaileva miesten harrasteryhmä. Junioreille toimintaa oli 5-6v. liikuntakerhon ja 7-10v tytöille sb-kerhon muodossa. Jäseniä seurassa 75.

Kaudella 2005-06 seuraan liittyi kolme keravalaista joukkuetta, Sipa, KKV II ja KKV III. Uusina joukkueina perustettiin NAISET sekä seniorijoukkueet M40 ja M45.
Junioripuolella ryhmät olivat sb-kerhon muodossa, tytöt ja pojat 6-10v. Jäseniä seurassa oli 150. Miesten edustusjoukkue nousi II-divisioonaan sekä naiset III-divisioonaa.

Kaudella 2006-07 seuran alaisuudessa pelasi 9 aikuisjoukkuetta sekä miesten harrasteryhmä. Ensimmäisenä juniorijoukkueena perustettiin Pojat-92. Salibandy- ja liikuntakerhoja järjestettiin 2-10-vuotiaille. Jäseniä seurassa oli noin 180. Naiset nousivat II-divisioonaan.

* 2006-2007: Edustusjoukkue sijoittui ensimmäisellä II-divisioonakaudella lohkonsa kolmanneksi.
* 2007-2008: Edustusjoukkue voitti oman II-divisioonalohkonsa, mutta nousukarsintasarjassa joukkue jäi niukasti ulos I-divisioonapaikasta.
* 2008-2009: Edustusjoukkue nousi kaudeksi 2009-2010 1. divisioonaan.
* 2009-2010: Miesten II-joukkue nousi kaudeksi 2009-2010 2. divisioonaan.
* 2009-2010: Edustusjoukkue sijoittui ensimmäisellä 1. divisioonakaudellaan kolmanneksi. Suomen Cupissa joukkue eteni 5. kierrokselle, jossa Tampereen Classic tiputti joukkueen jatkosta niukasti 5-4.

Lähteet
-------

1. ↑  Seura *www.sckaneetti.com*. Sport Club Kaneetti ry..  Arkistoitu 12.1.2010. Viitattu 25.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Miesten Divari kaudella 2022–2023 |
| --- |
|  |
| 
* Happee Steamers
* Hawks
* Josba
* Karhut
* Koovee
* LNM
* M-Team
* O2-Jyväskylä
* Rangers
* SaiPa
* SalBa
* Steelers
* Tiikerit
* ÅIF

 |

 |
Ještěd-vuori ja torni
**Ještěd-torni** on 94 metriä korkea television lähetystorni, joka on rakennettu Ještěd-vuorelle lähellä Libereciä Tšekissä.

Ještěd-tornin *hyperboloidin*muotoinen teräsbetonirakenne on rakennettu vuosien 1963 ja 1968 välillä. Tornin arkkitehti oli Karel Hubáček. Muoto valittiin, koska se istuu kukkulan muotoon ja toimii hyvin kukkulan laen ankarissa sääolosuhteissa. Tornin alemmassa osassa on hotelli ja torniravintola. Se on tärkeä nähtävyys kaupungissa, ja sieltä voi nähdä suurimman osan Böömiä sekä osia Puolasta ja Saksasta.

Lähteet
-------

1. ↑  "Czech architect Hubacek, author of famous Jested hotel, dies", *Czech News Agency*, ČeskéNoviny.cz, 2011-11-25. Luettu 2011-11-27.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ještěd-torni**.
* Jested-torni, *Structurae-tietokannassa*
* Hotel Jested (Arkistoitu – Internet Archive)
* Czechia's Incredible 1960s Supervillain-Lair Hotel Video, 14 min.
**Francisco Ibáñez Talavera** (15. maaliskuuta 1936 – 15. heinäkuuta 2023) oli espanjalainen sarjakuvataiteilija. Parhaiten hänet tunnetaan käsikirjoittamistaan Älli ja Tälli -sarjakuvista.

Elämä ja ura
------------

Barcelonassa syntynyt Ibáñez loi elämänsä aikana useita sarjakuvasarjoja, joista tunnetuin on Älli ja Tälli.

Hän työskenteli pankissa julkaistessaan ensimmäisiä kuvituksiaan, ennen kuin siirtyi täysipäiväisesti alalle vuonna 1957. Vuotta myöhemmin Älli ja Tälli esiintyivät ensimmäistä kertaa espanjalaisessa Pulgarcito-lehdessä. Sen koommin Ibáñez loi lukuisia eri hahmoja. Vuodesta 1988 lähtien hän kuvitti kuusi uutta Älli ja Tälli -albumia vuodessa, joista monet käsittelevät ajankohtaisia aiheita.

Hän sai vuonna 1994 *Salón del Cómic de Barcelona* -palkinnon ja vuonna 2001 hänelle myönnettiin *Medalla de Oro al Mérito en las Bellas Artes* -palkinto. Hän sai Universitat d'Alacant -yliopiston *Premios Notario del Humor* -arvonimen vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Muere Francisco Ibáñez, padre de 'Mortadelo y Filemón' *abc*.  15.7.2023. Viitattu 15.7.2023. (espanjaksi)
2. ↑  Moreira, M.. "Valoración: Gracias por votar Ibáñez, artesano 50 años después", *ABC*, 18 January 2008. (es)
3. ↑  Ibáñez y El Jueves, Premios Notario del humor ’08 de la UA *Universitat d’Alacant*.  24 April 2008.  es


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Vladimír Kýhos** (s. 23. kesäkuuta 1956 Chomutov, Tšekkoslovakia) on uransa päättänyt tšekkiläinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja.

Pelaajaura
----------

Kýhos aloitti pääsarjauransa Tšekkoslovakian sarjassa HC Litvinovin joukkueessa keväällä 1975 pelaamalla kuudessa ottelussa. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi kakkostasolla HK Dukla Trencinin ja HC Litomericen joukkueissa.

Kaudesta 1977–1978 alkaen Kýhos pelasi säännöllisesti Litvinovin riveissä kaikkiaan yhdeksän kauden ajan ennen siirtymistään HC Plzenin riveihin. Plzenin joukkueessa Kýhos pelasi vain yhden kauden ja siirtyi kaudeksi 1988–1989 Suomeen Jääkiekon I-divisioonassa pelanneen JoKP:n riveihin. Kýhos teki divarikaudella 23 maalia ja 67 pistettä, joka riitti joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseen sijaan Tero Arkiomaan jälkeen. JoKP nousi kauden päätteeksi Liigaan ja Kýhos jatkoi joukkueessa vielä liigakaudenkin ajan. Liigavisiitti jäi kuitenkin joukkueelta ja Kýhosilta yhden kauden mittaiseksi. Kýhos jatkoi Suomessa vielä kauden 1991–1992 pelaten Jääkiekon II-divisioonassa Kokkolan Hermeksen riveissä. Tämän jälkeen Kýhos katsoi tulleen ajan päättää pelaajaura.

Kýhos pelasi ensimmäiset maajoukkueottelunsa kaudella 1980–1981 mutta ei tullut valituksi arvokisajoukkueeseen. Seuraavan kerran hän edusti maataan Sarajevon olympiaturnauksessa 1984. Seitsemässä pelaamassaan ottelussa Kýhos teki yhden maalin ja kärsi kaksi pientä rangaistusta. Kotiin tuomisina turnauksesta oli hopeamitali.

Valmennusura
------------

Vuodesta 1994 alkaen Kýhos on toiminut valmentajana pääosin Tšekin Extraligassa useissa eri joukkueissa. Keväällä 2010 Kýhos teki lyhyen visiitin Slovakian liigaan kun hän korvasi erotetun Frantisek Hossan HK Dukla Trencinin valmentajana.

Aiheesta muualla
----------------

* Vladimír Kýhos *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)