recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ivan Savin
**Ivan Savin** (ven. Ива́н Са́вин, oikealta nimeltään *Ivan Ivanovitš Savolain (Savolainen)*, Иван Иванович Саволаин (Саволайнен); 10. syyskuuta 1899 Odessa, Venäjä – 12. heinäkuuta 1927 Helsinki) oli venäläinen kirjailija ja journalisti.

Savinin isoisä oli suomalainen merimies, joka nai Odessassa paikallisen kreikkalaisnaisen. Hänen isänsä oli notaari ja äitinsä moldovalainen. Lapsuutensa Savin vietti Poltavan kuvernementin Zenkovissa. Lukion jälkeen hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan. Jäätyään punaisten vangiksi Savin onnistui pakenemaan Pietariin, josta hän pääsi suomalaisten sukujuuriensa ansiosta muuttamaan isänsä kanssa Suomeen.

Savin kirjoitti runoja, proosaa ja artikkeleita, joita julkaistiin venäläisessä emigranttilehdistössä. Lahjakas, tyyliltään romanttinen kirjoittaja sai tunnustusta, ja aiheidensa perusteella häntä kutsuttiin "valkoisen unelman runoilijaksi". Savinin ainoa elinaikana ilmestynyt runokokoelma *Ladonka* painettiin Belgradissa vuonna 1926. Kirjailija kuoli epäonnistuneeseen umpisuolenleikkaukseen.

Teoksia
-------

* *Ladonka*. Belgrad, 1926.
* *Ladonka* (toinen, laajennettu painos). New York, 1958.
* *Tolko odna žizn*. New York, 1988.
* *Moi belyi vitjaz...* Moskva, 1998.
* *Vseh ubijennyh pomjani, Rossija...* Moskva, 2007. ISBN 978-5-85302-510-3

Lähteet
-------

1. 1 2  *Russkaja literatura XX veka. Prozaiki, poety, dramaturgi: biobibliografitšeski slovar*, s. 247–248. Moskva: Olma-Press Invest, 2005. ISBN 5-94848-211-1. Teoksen verkkoversio. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Beata Bladh** (synt. **Liljelund**, 1697 – 2. kesäkuuta 1754 Vaasa) oli suomalainen kauppahuoneen omistaja ja laivanvarustaja. Hän oli parinkymmenen vuoden ajan Vaasan varakkain porvari. 

Beata Bladh oli vaasalaisen varakkaan terva- ja traaniporvari Hans Nilsinpoika Liljelundin tytär. Hän huolehti miehensä Johan Bladhin rinnalla tämän liiketoimista hänen kuolemaansa saakka vuonna 1737. Miehen kuollessa Beata Bladh oli vain 40-vuotias ja oli synnyttänyt 13 lasta. Lapsista eli aikuisiksi vain yksi tytär ja kolme poikaa. 

Leskivuosinaan hän oli Vaasan eniten kauppaveroja maksava asukas. Liiketoiminta koostui tervan, pien, kalan, humalan ja kimröökin viennistä Tukholmaan ja kauppahuone toi maahan suolaa, viljaa, rautaa, tupakkaa, hamppua, pellavaa, viinejä, mausteita ja rihkamaa.

Perhesuhteet
------------

Vanhemmat porvari Hans Nilsinpoika ja Dorothea Lignipaeus. Puoliso kauppias Johan Bladh vanhempi (1682–1737). AIkuiseksi eläneet lapset: Kauppias Johan Bladh (1719–1783), Margareta von Helland (1720–1797), jonka puoliso oli kanslianeuvos Johan von Helland, kauppias Israel Bladh (1728–1774), jonka puoliso oli Anna Beata Blom ja kauppias Michel Bladh, jonka puoliso oli Katharina Töhlberg.

Lähteet
-------

* Mäkelä-Alitalo, Anneli: Beata Bladh *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
| "Pump Up the Volume"M|A|R|R|S |
| --- |
| Singlen "Pump Up the Volume" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 3. elokuuta 1987 |
|  Tuottaja(t) | John Fryer, Martyn Young |
|  Tyylilaji | acid house, hip house |
|  Kesto | 04.08 |
|  Levy-yhtiö | 4AD |

**Pump Up the Volume** on brittiläisen elektronista musiikkia esittäneen yhtyeen M|A|R|R|S:in vuonna 1987 julkaisema kappale. Kappaleesta vastasivat pääasiassa Martin Young ja kaksi yhtyeen ulkopuolista DJ:tä, CJ Mackintosh (skrätsäys) ja Dave Dorrell (samplejen valinta). Suurin osa sampleista oli lyhyitä lentäviä lauseita, esimerkiksi Eric B. & Rakimilta ("pump up the volume, dance") ja Criminal Element Orchestralta ("put the needle on the record"). Bassolinja on lähes ainoa teoksen osa joka ei ole sample jostain muualta.

Kappale muistetaan muun muassa vuosina 1989–1991 valmistuneen sketsisarjan *Pulttiboisin* tunnusmusiikkina.

Lähteet
-------

1. ↑  24 M/A/R/R/S – Pump Up the Volume (1987) *melomaanikko.loppu.fi*.  7.10.2015. Viitattu 6.4.2017.
2. ↑  Fräntilä, Jarkko: Pulttiboisin legendaarisen tunnusmusiikin tekijä kuollut *Rumba*.  14.7.2016. Viitattu 16.6.2023.
**Maria Magdalena Andrejczyk** (s. 9. maaliskuuta 1996 Sejny) on puolalainen yleisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa. Hänen ennätyksensä on 71,40 metriä, jonka hän heitti Splitissä Kroatiassa toukokuussa 2021.

Andrejczyk sijoittui viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 heitettyään 53,66 metriä. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa tuloksella 59,73.

Andrejczyk karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 56,75 m ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 57,93 m. Rio de Janeiron olympialaisten 2016 karsinnassa hän heitti Puolan ennätyksen 67,11 ja sijoittui loppukilpailussa neljänneksi tuloksella 64,78. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui loppukilpailusta heitettyään 57,68. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Andrejczyk saavutti olympiahopeaa tuloksella 64,61. Hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kansainvälisen yleisurheiluliiton tietokanta*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Puolan keihäskomeetta täräytti hirmukaaren – nousi kaikkien aikojen tilaston kolmanneksi *www.iltalehti.fi*. Viitattu 10.5.2021.
3. 1 2 3  Maria Andrejczyk Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Maria Andrejczyk Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**HMS Nairana** (viirinumero D05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Nairana-luokan saattuetukialus toisen maailmansodan lopulla. Alun perin se oli nopea rahtialus.

Muutostyöt
----------

Muutostöiden yhteydessä alukselle rakennettiin 150,88 metrin lentokansi ja sen vasempaan reunaan silta, mutta ei katapulttia. Aluksen 45 × 34 jalan hissit kykenivät siirtämään 15 000 paunan lentokoneen hangaarista kannelle. Aluksen hangaarin korkeus oli 5,33 metriä. Aluksella oli lentokoneita varten 52 000 gallonaa polttoainetta.

Aluksen konekapasiteetiksi oli suunniteltu viisitoista torpedopommittajaa ja kuusi hävittäjää, mutta käytännössä koneiden määrää oli hieman vähennettävä. Koneille oli aluksella 68 kpl 500 paunan, 180 kpl 250 paunan normaalia pommia, 58 kpl 500 paunan miinapommia, 21 kpl 18 tuuman torpedoa ja 270 kpl Mk XII -syvyyspommia.

Alukselle asennettiin tutkat tyyppejä 281B, 277 ja 293 korkeaan verkkomastoon. Tyypin 277 kapeakeilainen valvontatutka oli asennettu kuitenkin lyhyeen mastoon sillan katolle.

Palvelus
--------

*Nairana* toimi vuoden 1944 alusta Pohjois-Atlantilla sukellusveneiden torjuntaosastoissa. Se suoritti tehtävää usein yhdessä *HMS Activityn* kanssa. Alus myös suojasi Pohjoisella jäämerellä kulkevia saattueita.

Sodan jälkeen
-------------

*Nairana* vuokrattiin 23. maaliskuuta 1946 Alankomaiden laivastolle, joka nimesi sen *Hr.Ms. Karel Doormaniksi* viirinumerolla QH1. Alus palautettiin 28. toukokuuta 1948 ja se myytiin lähes välittömästi kauppalaivastolle. Alus muunnettiin kauppa-alukseksi, ja se nimettiin *Port Victoriksi*. Alus romutettiin 21. heinäkuuta 1971.

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Poolman, Kenneth: *Allied Escort Carriers of World War Two in action*. Avon: Blandford Press, 1988. ISBN 0-7137-1221-X. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Jackson, A. J.: *Blackburn Aircraft since 1909*. England: Funk & Wagnalls, 1968. (englanniksi)
* Taylor, H. A.: *Fairey Aircraft since 1915*. England: Naval Institute Press, 1988. ISBN 0-87021-208-7. (englanniksi)
* Slader, John: *The Red Duster at War - A History of the Merchant Navy During the Second World War*. Bristol: William Kimber, 1988. ISBN 0-7183-0679-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Conway's s. 24
2. 1 2 3 4  Chesneau, Roger s. 126
3. ↑  Chesneau, Roger s. 188

*Nairana*-luokan saattuetukialukset

|  |
| --- |
| *HMS Nairana* - *HMS Vindex* - *HMS Campania* |
| Edeltäjät: *HMS Pretoria Castle* – Seuraaja: **ei seuraajaa** |
Nicolay-suvun vaakuna.
**Nicolay** (ven. Николаи) on sammunut venäläinen aatelissuku, joka kuuluu vapaaherrallisena myös Suomen aateliin. Se on alun perin lähtöisin Ruotsista, josta suvun jäseniä muutti 1500-luvulla uskonpuhdistuksen vuoksi Saksan Lyypekkiin ja Strasbourgiin. Nicolay-suvun venäläinen haara polveutui 30 vuotta Venäjän keisarillista hovia palvelleesta Ludwig Heinrich von Nicolaysta, jonka Pyhä Rooman keisari Josef II aateloi vuonna 1782 ja Venäjän keisari Paavali I vuonna 1797. Suomen aateliin suku introdusoitiin vuonna 1828 numerolla 30.

Suomessa Nicolay-suvun omistuksiin ovat kuuluneet Viipurissa sijaitsevat Monrepos’n ja Liimatan kartanot. Vuonna 1943 sammuneen suvun viimeinen mieslinjan edustaja oli vuonna 1919 kuollut Paul von Nicolay. Monrepos’n puistossa on Ludwigsteinin saari, jonne on haudattu Nicolay-suvun jäseniä 1820-luvulta lähtien.

Suvun jäseniä
-------------

* Ludwig Heinrich von Nicolay (1737–1820), akateemikko ja kirjailija
* Paul Nicolay (1777–1866), diplomaatti, Ludwig Heinrichin poika
* Aleksander Pavlovitš von Nicolay (1821–1899), valtiosihteeri ja ministeri, Paulin poika
* Nikolai Armand von Nicolay (1818–1869), diplomaatti, Paulin poika
* Leonti Pavlovitš von Nicolay (1820–1891), kenraali, Paulin poika
* Paul von Nicolay (1860–1919), evankelista, Nikolai Armandin poika

Lähteet
-------

1. ↑  Nicolaij. Suvut ja vaakunat, Suomen Ritarihuone.  Viitattu 23.11.2014.
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäisen luokan risteilijää. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Nelson** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu Nelson-luokan ensimmäisen luokan risteilijä.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Govanista John Elder and Companyltä ja sen köli laskettiin 2. marraskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1876 ja se valmistui 1881.

Palvelus
--------

Alus purjehti palvelukseenoton jälkeen Australian asemalle, jonka lippulaivaksi se siirtyi vuonna 1885. Alus palasi Britteinsaarille huollettavaksi tammikuussa 1889. Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi Portsmouthiin vartiolaivaksi lokakuussa 1891 ja se siirrettiin reserviin marraskuussa 1894. Alus sijoitettiin huhtikuussa 1901 telakan reservialukseksi ja siitä tehtiin seitsemän kuukautta myöhemmin lämmittäjien koululaivaksi. Alus myytiin 12. heinäkuuta 1910 romutettavaksi 14 500 punnalla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Nelson (1876)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner, Robert s. 64
**Capiton kylpylä** oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä Miletoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

Capiton kylpylä rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan alussa, oletettavasti keisari Claudiuksen aikana eli vuosien 41–54 jaa. välillä. Näin se oli Miletoksen varhaisin roomalainen kylpylä, ja edelsi näin muun muassa tunnetumpaa Faustinan kylpylää. Kylpylän rakennutti sen raunioista löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Cnaeus Vergilius Capito, jolla oli tuohon aikaan virka Vähässä-Aasiassa. Rakennus on saanut tästä nykyisin käytetyn nimensä.

Kylpylä sijaitsi Delfinionin ja Eudemoksen gymnasionin välissä itään Miletoksen Pohjoisesta agorasta. Sen koko oli noin 96 × 40 metriä. Rakennuskokonaisuuden länsiosassa oli palaistra, jonka koko oli noin 39 × 40 metriä. Sitä ympäröi pohjois-, länsi- ja eteläsivulta kaksikerroksinen joonialaista tyyliä edustanut stoa eli pylväshalli, kun taas itäsivulta oli uima-allas. Rakennuskokonaisuuden itäosassa eli palaistran itäpuolella sijaitsi kolmilaivainen kylpylärakennus. Tärkein oli keskimmäinen laiva, jossa sijaitsivat apodyterium eli vaatteidenvaihtoaula sekä tepidarium eli lämpimien kylpyjen osasto ja caldarium eli kuumien kylpyjen osasto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Capito Thermae *A walk through ancient Miletus*. Foundation of the Hellenic World. Viitattu 4.11.2019.
**Harut Grigorian** (arm. Հարութ Գրիգորյան, s. 24. maaliskuuta 1989 Jerevan, Armenia SNT, Neuvostoliitto) on armenialais-belgialainen välisarjan potkunyrkkeilijä. Hän on entinen Gloryn välisarjan mestari. Grigorian on voittanut myös Benelux'n thainyrkkeilyn mestaruuden ja A1 World Combat Cupin.

Alkuvuodet
----------

Grigorian muutti nuorena Armenian sotien vuoksi pakolaisena Belgiaan, jossa hän aloitti potkunyrkkeilyn Bulldog Gymissä moninkertaisen potkunyrkkeilyn maailmanmestarin Danielle Somersin opissa. Sittemmin Grigorian on harjoitellut Alankomaissa Hemmers Gymillä, joka oli hänen valmentajansa Somersin alkuperäinen seura.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cédric Doumbé *glorykickboxing.com* Viitattu 12.5.2021 (englanniksi)

Gloryn välisarjan mestarit

|  |  |
| --- | --- |
| **2010-luku:**
BelgiaMarc de Bonte (2014)KanadaJoseph Valtellini (2014–2015)AlankomaatNieky Holzken (2015–2016)RanskaCédric Doumbé (2016–2017)AlankomaatMurthel Groenhart (2017–2018)ArmeniaHarut Grigorian (2018–2019)RanskaCédric Doumbé (2019–2021)

 |  |
*Tämä artikkeli käsittelee Tapio Rautavaaran musiikkikappaletta. Samaisen artistin kokoelmalevyä käsittelee 20 suosikkia – Juokse sinä humma.*
**Juokse sinä humma** on Tapio Rautavaaran tunnetuksi tekemä laulu, jonka hän levytti ensimmäisen kerran vuonna 1953. Laulu perustuu kansansävelmään, jota Rautavaara on muokannut ja lisännyt sanoihin omaa tekstiään. Rautavaara kertoi, että oli kerännyt laulun sanoja eri lähteistä, miettinyt ja muokannut laulua pitkään mielessään, ennen kuin levytti sen. Laulun alkuperäisessä tekstissä, joka on julkaistu Erkki Ala-Könnin toimittamassa *Härmän laulukirjassa*, oli Rautavaaran mielestä liikaa rehvakkuutta ja uhoa, eikä se sellaisena soveltunut hänen ohjelmistoonsa. Niinpä hän jätti siitä jäljelle vain säkeen *"juokse sinä humma kun tuo taivas on niin tumma ja kotia pitkänlainen matka"*. Rautavaara lievensi tekstiä ja lisäsi siihen elämänfilosofiaa. Hän itse oli vakuuttunut siitä, että laulun suosion salaisuus oli säkeessä *"voi kuinka pieninä palasina onkaan mun leipäni maailmalla*", jossa oli heijastuksia hänen omasta työstään.

Myös sovitustyö studiossa yhdessä George de Godzinskyn kanssa vei aikaa. Rautavaara muisteli myöhemmin etsineensä de Godzinskyn kanssa oikeansävyistä kavioiden kopsetta viiden tunnin ajan – *"se tuntui aina kaljakuskin hevosen hölkältä"* –, kunnes oikea sointi löytyi pianon ja kontrabasson yhdistelmästä. Lopputuloksena oli yksi Rautavaaran tunnetuimmista levytyksistä. Rautavaara levytti laulun vielä uudelleen 1967, tällä kerralla Toivo Kärjen sovituksena.

Rautavaara oli urheilun merkeissä tutustunut tšekkiläisiin Dana ja Emil Zatopekiin, jotka muistelivat hänen laulelleen *Juokse sinä humma* -laulua jo Lontoon olympialaisten aikaan. Dana ja Emil Zatopekista sekä Liisa ja Tapio Rautavaarasta tuli elinikäiset ystävät, ja *Juokse sinä humma* oli yksi Zatopekien lempilauluista.

Tammikuussa 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. "Juokse sinä humma" ylsi listan sijalle 98.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Erola: *Tapsa: Tapio Rautavaaran elämä*, s. 225. Helsinki: Helsinki-kirjat, 2012.
2. ↑  Pekka Nissilä: "Tapio Rautavaaran kaikki levytykset 1946-1979", *Tapio Rautavaara - kulkurin taival*, s. 108. Helsinki: Warner Music Finland, 2008. ISBN 978-952-67044-2-5.
3. ↑  100 maailman parasta laulua.  *Helsingin Sanomat*, 15.1.2022. Artikkelin verkkoversio (maksullinen). Viitattu 15.1.2022.
**Harvahammaspoimulehti** (*Alchemilla borealis*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Harvahammaspoimulehti eroaa muista poimulehtilajeista varsiensa ja lehtiensä karvoitusten sekä kukintonsa ulkonäön perusteella. Harvahammaspoimulehti muistuttaa eniten keräpääpoimulehteä (*Alchemilla glomerulans*), mutta eroaa siitä kukinnon ulkonäön ja lehtien alapintojen karvoitusten perusteella. Harvahammaspoimulehti kuuluu kynsipoimulehtiryhmään (*Alchemilla acutidens* -ryhmä) yhdessä tummasuonipoimulehden (*Alchemilla baltica*), munuaispoimulehden (*Alchemilla murbeckiana*) ja terävälovipoimulehden (*Alchemilla wichurae*) kanssa.

Harvahammaspoimulehti voi kasvaa noin 30 cm korkeaksi ja sen varret ovat lähes ylös asti karvapeitteiset. Lehtiruodit ovat varsien tapaan karvaiset. Lehdet ovat muodoltaan pyöreitä sekä vaaleanvihreitä, ja niissä on karvoitusta alapinnalla vain kulmissa ja poimuissa. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään matalaa, pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja jokaisen liuskan laidoissa on 13–17 hammasta. Lehtiruotia lähinnä olevien liuskojen välissä on suurempi rako kuin muiden liuskojen väleissä. Harvahammaspoimulehden kukat ovat harvoissa, mutta tuuheissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Kukkapohjukset ja kukkaperät ovat kaljuja. Harvahammaspoimulehti kukkii kesä–heinäkuussa.

Harvahammaspoimulehti kasvaa niityillä, rannoilla ja koivikoissa. Harvahammaspoimulehteä kasvaa Suomessa lähinnä käsivarren Lapissa, Enontekiöllä, minkä lisäksi sitä on tavattu myös Utsjoelta ja Sodankylästä. Ruotsissa harvahammaspoimulehteä tavataan harvinaisena pohjoisimmissa osissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Norddaggkåpa (*Alchemilla borealis*) *Den virtuella floran*.  2000. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 17.11.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  Kasviatlas 2016: Poimulehdet (*Alchemilla*) *Kasviatlas*.  2017. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 17.11.2017. (suomeksi)
3. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2016: Harvahammaspoimulehti (*Alchemilla borealis*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 17.11.2017. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Harvahammaspoimulehti (*Alchemilla borealis*)
* Kasviatlas 2018: Harvahammaspoimulehden (*Alchemilla borealis*) levinneisyys Suomessa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q9595601
* CoL: BHGL
* EoL: 230977
* EUNIS: 180715
* GBIF: 3027748
* iNaturalist: 715203
* IPNI: 720422-1
* IRMNG: 11160135
* NCBI: 1891440
* Open Tree of Life: 3904347
* Plant List: rjp-9577
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:720422-1
* Tropicos: 27803846
* WFO: wfo-0001018713

 |

 |
**Jung Hye-lim** (s. 1. heinäkuuta 1987) on eteläkorealainen aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Hye-limin ennätys pika-aidoissa on 13,04 s, joka syntyi Goseongissa 15. kesäkuuta 2016.

Vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissa Hye-lim sijoittui hopealle ajalla 13,11 s. Samana vuonna hän osallistui Daegun MM-kilpailuissa sekä pika-aitoihin että 100 metrille, mutta ei päässyt kummassakaan lajissa välieriin. Myös Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi 100 metrin aitajuoksun alkueriin. Vuoden 2017 Aasian-mestaruuskilpailuissa Hye-lim voitti mestaruuden ajalla 13,16 s. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän voitti kultaa ajalla 13.20.

Etelä-Korean mestaruuden 100 metrin aidoissa Hye-lim on voittanut vuonna 2011 ajalla 13,41 s, vuonna 2012 ajalla 13,30 s, vuonna 2015 ajalla 13,55 s, vuonna 2016 ajalla 13,28 s, vuonna 2017 ajalla 13,18 s, vuonna 2018 ajalla 13,24 ja vuonna 2020 ajalla 13,65. 100 metrillä hän on voittanut maansa mestaruuden vuonna 2011 ajalla 11,77 s.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradoilla

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m aidat** | 13,04 | Goseong | 15.6.2016 |
| **100 metriä** | 11,77 | Daegu | 9.6.2011 |

### Sisäradoilla

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 m aidat** | 8,32 **NR** | Flagstaff | 21.2.2014 |

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jung Hye-lim Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hyelim Jung Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Kauksamo** oli kylä Kivennavan pitäjän koilliskulmalla Karjalankannaksella. Kylässä oli ennen talvisotaa nelisenkymmentä taloa ja kansakoulu rakennettiin kylään 1935.

Kauksamossa ei nykyisin ole asutusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivennapa kylästä kylään Kivennapalaisten pitäjäseura ry 1987 ISBN 951-99842-3-2

Aiheesta muualla
----------------

* VirtuaaliKivennapa

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
**Ansa Annikki Linnoila** (3. syyskuuta 1910 Nurmes – 1. joulukuuta 2006) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Kristinan roolin komediassa *Gabriel, tule takaisin*. Elokuvissa ja televisiossa Linnoilalla oli lähinnä avustajatason rooleja juhlavieraina, vanhoinapiikoina ja palvelijoina.

Ura
---

Linnoilan vanhemmat olivat metsänhoitaja Bror Veikko Linnoila ja Alli Inkeri Kurikka. Hän opiskeli Suomen Näyttämöopistossa 1932–1934. Linnoilalla oli useita näyttelijänkiinnityksiä: Lahden teatteri 1935–1936, Karhumäen Teatteri jatkosodan vuosina, Kotkan Maakuntateatteri 1944–1945, Mikkelin teatteri 1945–1947 ja Helsingin Ympäristöteatteri alkaen 1949.

Linnoilan rooleja olivat muun muassa rouva Manningham (*Ilmiantaja*), Kaisa (*Pohjalaisia*), Manta (*Olenko tullut haaremiin*) ja Kristina (*Gabriel, tule takaisin*). Linnoila ohjasi näytelmiä nuorisoseuroissa ja antoi lausuntaesityksiä.

Linnoila näytteli useissa kymmenissä teatterielokuvissa vuosina 1952–1962. Hänellä oli ollut jo 1930-luvulla kreditoimattomat roolit elokuvissa *Ne 45000* ja *VMV 6*. Linnoilan roolitehtävät olivat 1950-luvulla edelleen avustajatasoisia. 1960-luvun alussa Linnoila näytteli Eemelin äitiä Marjaanaa elokuvissa *Oho, sanoi Eemeli* ja *Molskis, sanoi Eemeli, molskis!*.

Linnoila teki sivurooleja useissa televisiotuotannoissa vuosina 1962–1971. Hän näytteli muun muassa minisarjassa *Mummoni ja Mannerheim*.

Lähteet
-------

* Veistäjä, Verneri: *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 5, 1950.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Teatterin maailma 1950, s. 195–196
2. 1 2 3 4  Annikki Linnoila Elonetissä.
3. ↑  Annikki Linnoila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Hemiini** (C34H32N4O4FeCl) on porfyriineihin kuuluva raudan kompleksiyhdiste. Hemiini esiintyy prosteettisena ryhmänä eräissä hapettavissa entsyymeissä kuten eräissä sytokromeissa, katalaasissa ja peroksidaaseissa.

Rakenne ja ominaisuudet
-----------------------

Huoneenlämpötilassa hemiini on hyvin tummansinistä metallinkiiltoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin. Hemiinin rakenteessa rauta on sitoutunut protoporfyriini IX:n pyrrolirenkaiden typpiatomeihin koordinaatiosidoksilla. Näin sen rakenne muistuttaa hemin rakennetta, mutta hemistä poiketen hemiinissä rauta on hapetusluvulla +III. Tämän lisäksi rauta on myös koordinoituneena kloridiligandiin. Tämä ligandi voi korvautua hydroksidiryhmällä emästen vaikutuksesta, jolloin hemiinistä muodostuu hematiinia (C34H34FeN4O5). Hemiinin rakenteen selvitti saksalainen kemisti Hans Fischer. Hemiinillä on tärkeä merkitys eliöissä liiallisen porfyriinisynteesin estäjänä, koska se inhiboi hyvin tehokkaasti porfyriinien biosynteesissä tarvittavaa aminolevulinaattisyntaasia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Hemiiniä eristetään nautojen tai sikojen veren hemoglobiinista. Hemoglobiinia käsitellään kuumentamalla hemoglobiinia etikkahapon ja natriumkloridin läsnä ollessa. 

Koska hemiini estää aminolevulinaattisyntaasia, voidaan sitä käyttää vakavien porfyrioiden hoitoon. Eräät bakteerit kuten *Haemophilus*-suvun bakteerit vaativat kasvaakseen hemiiniä (X-tekijä). Tämän vuoksi näiden bakteerien kasvatusalustoihin lisätään verta tai hemiiniä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 485. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 793-794. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. ↑  Theophil Eicher, Siegfried Hauptmann, Andreas Speicher: *The Chemistry of Heterocycles*, s. 53. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 978-3-527-66986-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.3.2017). (englanniksi)
4. ↑  Pamela C. Champe,Richard A. Harvey,Denise R. Ferrier: *Biochemistry*, s. 277. Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 978-0-7817-6960-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.3.2017). (englanniksi)
5. ↑  Rainer Seitz, Herbert König & Johannes Dodt: *Blood, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 23.3.2017
6. ↑  Patricia Tille: *Bailey & Scott's Diagnostic Microbiology*, s. 441. Elsevier, 2015. ISBN 978-0323354820. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.3.2017). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Hemin (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hemin (englanniksi)
**Toini Annikki Linnasalmi** (4. syyskuuta 1911 Helsinki – 12. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kasvipatologian tutkija. Hän tutki erityisesti sienten ja virusten aiheuttamia kasvitauteja sekä niiden torjuntaa.

Elämä
-----

Annikki Linnasalmi syntyi vuonna 1911 Helsingissä lehtori Frans Oskar Linnasalmen ja Toini Augusta Bonsdorffin perheeseen. Hänen veljensä oli arkkitehti Erkki Linnasalmi. Annikki Linnasalmi valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1930. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1940 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1951. Linnasalmi valmistui tohtoriksi vuonna 1953.

Linnasalmi työskenteli koko 30-vuotisen tutkijanuransa ajan Maatalouden tutkimuskeskuksessa, viimeisimmäksi virkaa tekevänä professorina. Hän oli Helsingin yliopiston kasvibiologian ja kasvipatologian dosentti vuosina 1965–1978 ja professori vuosina 1966–1969. Linnasalmelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki vuonna 1960 ja professorin arvo vuonna 1973. Hänet nimitettiin Kasvinsuojeluseuran kunniajäseneksi vuonna 1981.

Lähteet
-------

* Tapio, Eeva: / Annikki Linnasalmi *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  11.10.2005. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.4.2019.

### Viitteet

1. ↑  Meurman, Otto-Iivari: *Viipurin arkkitehdit*, s. 147–148. Lappeenranta: Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, 1976.
2. 1 2  Tapio, Kansallisbiografia.
3. ↑  Kasvinsuojeluseuran kunniajäsenet Kasvinsuojeluseura ry. Viitattu 21.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Irlannin vapaussota** tai **Irlannin itsenäisyyssota** (iiriksi *Cogadh na Saoirse*) käytiin tammikuusta 1919 heinäkuuhun 1921 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin tasavaltalaisarmeija IRA:n välillä.

Irlantilaiset nationalistit olivat vaatineet itsenäisyyttä 1880-luvulta alkaen. Vuonna 1916 puhkesi pääsiäiskapina. Sen johtajia vangittiin ja teloitettiin, mikä lisäsi katkeruutta. Vuoden 1918 parlamenttivaaleissa Sinn Féin, äärinationalistien puolue, sai suuren voiton, mutta sen sijaan että Sinn Féinin edustajat olisivat menneet Lontooseen Westminsterin parlamenttiin, he perustivatkin oman parlamentin, Dáil Éireannin, ja julistivat Irlannin itsenäiseksi tasavallaksi 21. tammikuuta 1919. Näin syttyi vapaussota eli itsenäisyyssota.

Sotatapahtumat
--------------

Sotatapahtumien lasketaan alkaneen 19. tammikuuta 1919. Silloin Irlannin tasavaltalaisarmeijan joukot hyökkäsivät räjähdysainelastia kuljettaneiden brittipoliisien kimppuun Tipperaryn kreivikunnassa. 
Sodasta tuli raaka ja verinen sissisota, jossa joutui uhreiksi myös paljon siviilejä. Brittien puolella taisteli vakinaisen armeijan ja poliisien lisäksi ensimmäisen maailmansodan rintamamiehistä värvättyjä puolisotilaallisia apupoliisijoukkoja.

Kesällä 1920 Britannia julisti alueelle sotalainsäädännön, jonka nojalla kapinallisia voitiin tuomita kuolemaan tai vankileireille jopa ilman oikeudenkäyntiä. Valtionavustukset Sinn Féin hallussa oleville alueille lakkautettiin. Nämä toimet johtivat väkivaltaisuuksien kiihtymiseen marraskuussa 1920. Samaan aikaan Intiassa Britannian kruunun joukoissa palvelevat irlantilaiset nousivat kapinaan.

21. marraskuuta 1920 tunnetaan verisenä sunnuntaina. Silloin kapinalliset surmasivat 14 ja haavoittivat viittä brittiupseeria ja poliisia. Viikkoa myöhemmin Irlannin tasavaltalaisarmeijan Corkin yksikkö surmasi 18 brittiä. Tämä sai britit laajentamaan sotalakialuetta läntisiin kreivikuntiin.

Rauhanteko ja ajautuminen sisällissotaan
----------------------------------------

Sotamuistomerkki Dublinissa
Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut *Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta*. Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, joka sanoi allekirjoittavansa samalla oman kuolemantuomionsa.

Rauhansopimuksen vastustajat nousivat sisällissotaan Éamon de Valeran johdolla. Sopimusta vastustaneet eivät suinkaan vastustaneet Irlannin itsenäisyyttä, mutta pitivät ehdotettua sopimusta liian suppeana, koska siihen ei sisältynyt koko Irlanti, eikä se antanut Irlannille täyttä itsenäisyyttä.

Lähteet
-------

1. ↑  Irlannin historiaa lyhyesti (Arkistoitu – Internet Archive) Irish-Finnish Society ry.
2. ↑  BBC

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Irlannin vapaussota** Wikimedia Commonsissa
**Gunvor Charlotta Grönvik** (10. huhtikuuta 1912 Turku – 21. elokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja tekstiilitaiteilija. Hän oli Axel Grönvikin sisar. 

Grönvik opiskeli vuosina 1929–1934 Taideteollisuuden keskuskoulussa ja 1934–1939 Suomen Taideyhdistyksen koulussa. Hän opiskeli myös Académie Colarossissa Pariisissa vuonna 1938. Hän tuli ensin tunnetuksi ryijyistään, mutta siirtyi pian maalaamisen pariin, ja käytti 1940-luvun alkupuolella kirkkaita ja vahvoja värejä. Myöhemmin Grönvikin käyttämä väriskaala tummeni. Grönvik tunnetaan ekspressiivisestä tyylistään. Tärkeä elementti Grönvikin taiteessa ovat uskonnolliset aiheet. Suuri osa hänen maalauksistaan oli kuitenkin maisemia, ja hän on maalannut näkymiä muun muassa Helsingistä. Grönvik tunnetaan myös voimakkaista omakuvistaan, joista vanhimmat ovat 1930-luvun lopulta.

Lähteet
-------

* Bengt von Bonsdorff: Grönvik, Gunvor i Uppslagsverket Finland (webbupplaga, 2012). CC-BY-SA 4.0

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Ilta Annikki Tyyne Aaltonen**, kirjailijanimi **Annikki Maruna** (21. toukokuuta 1911 Pori – 10. kesäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Annikki Marunan vanhemmat olivat Konrad Felix Virtanen ja kauppias Ida Engman. Hän oli naimisissa vuodesta 1934 kapellimestari ja säveltäjä Erik (Erkki) Verner Aaltosen kanssa. 

Maruna pääsi ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta 1931 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa 1932–1935 ja 1945–1947 sekä Hampurin yliopistossa 1932. Hän oli toimittajaharjoittelijana *Satakunnan Kansa* -lehdessä 1931–1932, yksityisopettajana 1932–1973, ruotsin kielen opettajana Veitsiluodon kansalaisopistossa 1967–1970 sekä kirjallisuuspiirin opettajana Kemin työväenopistossa 1967–1973. Maruna toimi myös useiden lehtien avustajana.

Maruna oli Suomen rauhanpuolustajien keskusjohtokunnan jäsen ja SNDL:n liittotoimikunnan jäsen 1952–1958.

Teoksia
-------

* *Mieletön oikku* : romaani. Tammi 1946
* *Rajuilma* : romaani. Tammi 1948
* *Murrosajan ihmisiä*. Kansankulttuuri, Helsinki 1951
* *Klaus Flemingin elämä* : näytelmä. 1963
* *Kädet* : näytelmä. 1965
* *Levoton nuoriso ja testamentti* : näytelmä. 1970

Suomennoksia
------------

* T. Svatopluk : *Liukuhihna ei odota*. Kansankulttuuri, Helsinki 1956 (alkuteos *Botostroj*)
* Gusti Stridsberg : *Viisi maailmaani*. Gummerus 1963 (alkuteos *Menschen, Mächte und ich*)
* George Seitz : *Joki vailla paluuta*. Gummerus 1964 (alkuteos *Hinter dem grünen Vorhang*)

Lähteet
-------

* Annikki Maruna SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kirjasampo.fi : Annikki Maruna
* Työväenperinteen matrikkeliprojekti 1993-1997 : Aaltonen, Ilta Annikki Tyyne

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Randon nuorena naisena 1920-luvulla.
**Lucile Randon**, tunnettu myös nimellä **Sisar Andre** (ransk. *Sœur André*; 11. helmikuuta 1904 Alès, Ranska – 17. tammikuuta 2023 Toulon, Ranska), oli ranskalainen pitkäikäinen nainen, nunna ja kuolemispäivänään maailman vanhin elossa oleva henkilö. 118-vuotias Randon oli Ranskan toiseksi vanhin henkilö koskaan Jeanne Calmentin jälkeen.

Elämä
-----

Lucile Randon syntyi 11. helmikuuta 1904 Alèsissa Ranskassa protestanttiseen perheeseen. Hän kääntyi katolisuuteen 27-vuotiaana ja ryhtyi nunnaksi 40-vuotiaana. Hän työskenteli opettajana ja ohjaajana useille perheille, mukaan lukien ranskalaisen autonvalmistajan Peugeotin perheelle. Hän hoiti myös lapsia toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen Randon työskenteli 28 vuotta orpojen ja vanhusten parissa Vichyn sairaalassa. Sitten hän työskenteli kolme vuosikymmentä vanhainkodissa Savoiessa, Auvergne-Rhône-Alpesissa. 

Randon sai 91-vuotiaana vuonna 1995 sydänkohtauksen, joka vaati hänen kaulavaltimonsa leikkauksen. Vuonna 2009 Randon muutti Savoiesta vanhainkotiin Touloniin. Randonista tuli Ranskan vanhin elävä henkilö Honorine Rondellon kuoltua 19. lokakuuta 2017. Randonista tuli Ranskan toiseksi vanhin henkilö hänen ohitettuaan Marie Brémontin iän 26. maaliskuuta 2019.

Randonista tuli vanhin nunna koskaan hänen ohitettua Marie-Josephine Gaudetten iän 2. kesäkuuta 2019. Randonista tuli Euroopan vanhin elävä ihminen Maria Giuseppa Robuccin kuoltua 18. kesäkuuta 2019. Randon selviytyi COVID-19-taudista vain muutamaa päivää ennen 117-vuotispäiväänsä tullen vanhimmaksi henkilöksi, joka on toipunut viruksesta. Randon täytti 118 vuotta 11. helmikuuta 2022 tullen neljänneksi henkilöksi maailmassa, joka on saavuttanut 118 vuoden iän ja ensimmäinen 118-vuotias, joka ei ollut maailman vanhin elossa ollut henkilö Kane Tanakan oltua elossa 119-vuotiaana ja ensimmäinen eurooppalainen, joka on saavuttanut 118 vuoden iän sitten vuoden 1993 ja Jeanne Calmentin. Randonista tuli maailman vanhin elossa oleva henkilö Tanakan kuoltua 19. huhtikuuta 2022, tullen 118-vuotiaana vanhimmaksi ihmiseksi, joka on koskaan saavuttanut maailman vanhimman elävän henkilön tittelin.

Randon kuoli Toulonissa 118-vuotiaana 17. tammikuuta 2023.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Virtanen, Lyyra: Maailman vanhin ihminen kuoli *Iltalehti*. Viitattu 17.1.2023.
2. ↑  La doyenne de l’humanité, la Française sœur André, est morte à 118 ans *Le Monde*.  17.1.2023. Viitattu 18.1.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lucile Randon** Wikimedia Commonsissa
**Freddy Avidan Kamras** (2. tammikuuta 1944 – 11. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, joka perusti nimeään kantaneen elokuvien maahantuontiyrityksen ja elokuvateatteriketjun, Kamras Film Groupin. Hänen on sanottu monipuolistaneen varsinkin Helsingin elokuvatarjontaa kansainvälisen taide-elokuvan maahantuonnilla.

Freddy Kamrasin isä oli Jacob Kamras, joka toimi elokuvatuotantoyhtiö Warner Brosin Helsingin-toimiston johtajana. Freddy Kamras ryhtyi yrittäjäksi alle 20-vuotiaana ja suuntautui elokuva-alalle. Ensimmäinen hänen Suomeen tuomansa ulkomainen elokuva oli vuonna 1963 tanskalainen seksikomedia *Pukki paratiisissa*, josta tuli Suomessa poikkeuksellinen suurmenestys. Kamras tunnettiinkin aluksi pitkään rohkeiksi mainostettujen pehmopornoelokuvien maahantuojana. Vuonna 1968 hän osti ensimmäisen elokuvateatterinsa, Helsingin Siltavuorenrannassa toimineen Unikan, jonka nimesi uudelleen Alfaromeoksi. Teatteri tunnettiin myöhemmin nimellä New York. Samana vuonna Kamras perusti yhdessä veljensä Kain kanssa elokuvateattereita ja elokuvien esitysoikeuksia omistaneen yrityksen. Kamras erikoistui perustamaan niin sanottuja rypäleteattereita, joissa oli useampia pieniä elokuvasaleja, ja 1980-luvulla hänen elokuvateatteriketjunsa oli Suomen suurin. Siihen kuului suurimmillaan 37 elokuvateatteria ja 40 elokuvasalia.

Kotivideoiden yleistyminen teki 1980-luvulla useimmista Suomen elokuvateattereista kannattamattomia, joten Kamras siirtyi hankkimaan elokuvien videojulkaisuoikeuksia ja sai siten liiketoimintansa uuteen nousuun. Vuonna 1982 Kamras Films Agency Oy jouduttiin hakemaan konkurssiin miljoonavelkojen vuoksi. Kamras ryhtyi nyt tuomaan maahan entistä enemmän pienen budjetin ulkomaisia taide-elokuvia, joita ei olisi esitetty suurten ketjujen omistamissa elokuvateattereissa. Helsingissä hän joutui sulkemaan muut elokuvateatterinsa paitsi alkuperäisen Alfaromeon, mutta hän uskoi edelleen myös monisalisten rypäleteatterien mahdollisuuksiin. Hän avasi vuonna 1994 niin sanottuun Fennian kortteliin seitsemän salia käsittäneen Bio Cityn, joka tuli tunnetuksi monipuolisesta elokuvatarjonnastaan, varsinkin eurooppalaisten elokuvien osalta. Kamras toi myös ainoana Suomeen elokuvia eräistä Aasian maista. Kamrasin kuollessa vuonna 2004 hänen ketjuunsa kuului Bio Cityn ohella elokuvateatteri Diana Helsingissä ja Wasa Palats Vaasassa. Bio City meni konkurssiin kaksi vuotta myöhemmin.

Kamras oli suomenjuutalainen. Hänen tätinsä oli näyttelijä Hanna Taini.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Helena Ylänen: Freddy Kamrasin muistokirjoitus Helsingin Sanomat. Viitattu 3.9.2015.
2. 1 2 3 4 5  Matti Rämö: Laajakulma: Suomalaisen elokuvakulttuurin väriläiskä Ylioppilaslehti 14.1.2005. Viitattu 3.9.2015.
3. 1 2  Elokuvalevittäjä Freddy Kamras on kuollut Radion kulttuuriuutiset, Yle 17.12.2004. Viitattu 3.9.2015.
4. ↑  Kalle Kinnunen: Helsingin elokuvateattereista, osa 2 Kuvien takaa -elokuvabolgi (Suomen Kuvalehti) 10.4.2010. Viitattu 3.9.2015.
5. ↑  Jakob "Jack" Kamras Meliza's Genealogy (Meliza Amity). Viitattu 3.9.2015.
NOR-portti (IEC)
NOR-portti (ANSI)
**NOR-portti** (engl. *NOR gate*, sanoista *not or*,) on digitaalielektroniikassa looginen portti, joka vastaa loogista Peircen nuoli -konnektiivia. Tästä konnektiivista käytetään logiikassa joskus symbolia {\displaystyle {\overline {\lor }}}. Sen merkitys on "ei... eikä...", eli se on tosi vain, kun molemmat sen yhdistämät lauseet ovat epätosia, propositiologiikan kaavana {\displaystyle (p\_{0}\ nor\ p\_{1})\Leftrightarrow ({\overline {p\_{0}\lor p\_{1}}})}. NOR- ja vastaavasti NAND-portti on niin sanottu universaali portti, jota käyttämällä on mahdollista toteuttaa kaikki muut loogiset portit.

Totuustauluna:

| *p0*  | p1 | p0 *or* p1 |
| --- | --- | --- |
| *0* | *0* | *1* |
| *0* | *1* | *0* |
| *1* | *0* | *0* |
| *1* | *1* | *0* |

Muiden porttien tuottaminen NOR-portilla
----------------------------------------

Alla näkyvässä piirikaaviossa on muodostettu järjestyksessä NOT-, OR- ja AND-portit käyttämällä NOR-portteja. NAND-portin pystyy toteuttamaan lisäämällä NOR-portin kuvassa viimeisenä näkyvän AND-portin lähtöön.

Katso myös
----------

* XOR-portti
* XNOR-portti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **NOR-portti** Wikimedia Commonsissa

* Floyd, Thomas L.: *Digital Fundamentals 7th ed*. Prentice Hall, 2000. englanti
**Freddy vs. Jason vs. Ash** on vuonna 2007 alkanut, Dynamite Entertainmentin ja WildStormin julkaisema sarjakuva. Se on epävirallista jatkoa vuoden 2003 elokuvalle *Freddy vs. Jason*. Freddy vs. Jason vs. Ash sai puolestaan jatkoa vuoden 2009 sarjakuvalla *Freddy vs. Jason vs. Ash: Nightmare Warriors*.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Freddy vs. Jason vs. Ash sijoittuu aikaan viisi vuotta Freddy vs. Jason-elokuvan tapahtumien jälkeen ja 16 vuotta elokuvan *Pimeyden armeija* jälkeen. Tarina alkaa, kun Will Rollins ja Lori Campbell (elokuvan Freddy vs. Jason protagonistit) palaavat Crystal Lakelle, mutta Jason tappaa heidät pian sen jälkeen ja vie heidän ruumiinsa hökkeliin läheisessä metsässä. Siellä Jason vaipuu transsiin ja Freddy Krueger ja Jasonin äiti esiintyvät Jasonille. Freddy on nyt ansassa, voimattomana Jasonin mielessä. Sillä välin, Ash Williams kutsutaan uudelle Crystal Laken S-Martille. Jason tappaa joukon teinejä ja Ash sekä S-Martin työntekijät alkavat tehdä suunnitelmaa Jasonin voittamiseen. Freddy käyttää Necronomiconia lisätäkseen Jasonin älykkyyttä. Myöhemmin, kun Ash ja muut selviytyjät nukkuvat, he kohtaavat Freddyn unissaan. Ash ja hänen joukkonsa S-Martin työntekijöitä kohtaavat Freddyn ja Jasonin Jasonin kotona, jossa Freddy on jo vapauttanut Necronomiconin täyden voiman. 

Kolmen kauhuikonin viimeisessä kohtaamisessa Freddy herättää eloon kaikki Jasonin aiemmat uhrit *Perjantai 13. päivä*- elokuvista ja Jason muuttaa Voorheesin talon Elm Streetin taloksi. Kuitenkin, Ash käyttää Necronomiconia avatakseen portaalin ja karkottaa Freddyn samalla kun Jason on eristettynä jäätyneen Crystal Laken alla.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Lattayökkönen** (*Amphipyra tragopoginis*) on loppukesän yleinen yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Lattayökkönen on varsin "tavallisennäköinen" laji, joka on kuitenkin helppo tunnistaa. Etusiivet ovat tummanruskeat mutta kauttaaltaan tumman kehnän peittämät, vain kärkiosastaan hieman vaaleammat. Siiven pinta on voimakkaasti kiiltävä. Hyvin tunnusomaisena piirteenä etusiiven keskivaiheilla on kolmesta mustasta pisteestä muodostuva kuvio. Takasiivet ovat harmaanruskeat, tyviosastaan vaaleammat. Siipiväli on 33–41 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lattayökköstä tavataan Euroopassa Portugalista ja Britteinsaarilta läntiseen Siperiaan ja Pohjois-Intiaan. Ihmisen mukana lattayökkönen on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se on yleinen laji, jota tavataan ainakin Kemin korkeudelle saakka. Perhonen lentää elokuun alusta syyskuun lopulle lennon huipun osuessa syyskuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Lattayökkönen on erityisesti kulttuuriympäristöissä viihtyvä perhonen, jota tavataan kuitenkin myös metsissä ja jopa soilla. Perhonen lentää pimeän turvin ja tulee helposti sekä valolle että syötille. Toukkia tavataan touko-kesäkuussa. Täysikasvuisena toukka laskeutuu maahan, rakentaa itselleen kotelokopan ja koteloituu sen sisään. Muna talvehtii.

Lattayökkönen lepää tunnusomaisesti siivet leveässä asennossa ja pää alaspäin. Jos lepäävää perhosta häiritään, se pakenee mieluummin juosten kuin nousee lentoon.

Ravintokasvi
------------

Toukka on polyfagi ja elää monilla ruohovartisilla kasveilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Lattayökkönen – *Amphipyra tragopoginis* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑
3. 1 2
4. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 54–55
5. 1 2
6. 1 2
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* lepiforum.de (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1258034
* ADW: Amphipyra\_tragopoginis
* BAMONA: Amphipyra-tragopoginis
* BioLib: 53638
* BOLD: 20919
* BugGuide: 13301
* EoL: 478154
* EUNIS: 311216
* Fauna Europaea: 449282
* Fauna Europaea (new): 0d6664a6-4d3f-478d-b830-4bd80fb4da76
* GBIF: 1766210
* iNaturalist: 127564
* IRMNG: 10864909
* ITIS: 188955
* LepIndex: 262195
* LoB: 5395
* NatureServe: 2.120229
* NBN: NBNSYS0000006395
* NCBI: 689058

 |

 |
Ruoanlaittoa vokkipannulla.
Keskiaikaista ruoanlaittoa. Puupiirros 1400–1500-lukujen taitteen saksalaisesta keittokirjasta.
**Ruoanlaitto** tarkoittaa ruoan valmistamista raaka-aineista lähtien. Käytettävät valmistusmenetelmät sekä raaka-aineet vaihtelevat suuresti eri puolilla maapalloa. Eri menetelmille yhteistä on pyrkimys parantaa käytettävien raaka-aineiden makua, helpottaa ruoan sulamista elimistössä sekä parantaa ruoan säilyvyyttä. Allergiat vaikuttavat usein ruoanlaittoon rajoittamalla mahdollisten käytettävien raaka-aineiden valikoimaa.

Kulinarismi on hyvän ruoan ja juoman arvojen vaalimista. Gastronomia on ruoanvalmistuksen korkealuokkaisten herkkujen tuntemusta ja valmistusta.

Ruoanlaittomenetelmät
---------------------

Ruoanlaitossa käytetään yleensä apuna kuumuutta. Kuumentaminen (keittämällä, paistamalla, paahtamalla tai höyryttämällä) vaikuttaa ruokaan kemiallisesti muuttaen sen makua, rakennetta, ulkonäköä ja ravitsemuksellisia ominaisuuksia. Kuumentaminen saattaa olla tarpeellista myös myrkyllisten raaka-aineiden muuttamiseksi syömäkelpoiseksi (esimerkiksi eräät sienet ja palkokasvit). 

Ruoanvalmistus on mahdollista myös ilman kuumentamista, esimerkiksi hapattamalla, suolaamalla ja kuivaamalla raaka-aineita.

Kylmiä ruokalajeja kuten salaatteja voidaan valmistaa myös pelkästään paloittelemalla, yhdistelemällä tai sekoittamalla raaka-aineita.

Eri maiden keittiöt
-------------------

*Pääartikkeli: Ruokakulttuuri*
Eri maiden ruoanlaittoperinteisiin vaikuttavat sekä luonnontieteelliset että kulttuuriset syyt. Luonnonolosuhteet vaikuttavat eri kasvi- ja eläinlajien menestykseen eri alueilla sekä ruoan säilyvyyteen. Ruoanvalmistusainesten saatavuus on laajentunut huomattavasti globaalin kaupankäynnin myötä. Kulttuurisiin seikkoihin puolestaan kuuluvat esimerkiksi eri uskontojen käsitykset pyhästä ja saastaisuudesta. Suomessa näistä tunnetuimpia lienevät Vanhan testamentin puhtaussäädösten määräykset syötäväksi kelpaamattomasta ravinnosta (jotka tosin Jeesus kumosi Uudessa testamentissa) sekä [[Juutalaisuus|juutalaisuuden}} ja islamin sianlihan syömistä koskeva kielto. Usein myös vegetarismi ja veganismi ovat eettisesti perusteltuja yksilöllisiä ratkaisuja. Myös ruoka-aineallergiat, kuten keliakia ja laktoosi-intoleranssi vaikuttavat osalla ihmisistä ruokakulttuurin sisältöön.

Katso myös
----------

* ravinto
* ravintoaine
* ruokavalio

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruoanlaitto** Wikimedia Commonsissa