recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Laden rautatieasema** oli liikennepaikka kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä. Se avattiin liikenteelle 24. toukokuuta 1928 yhtä aikaa rataosan New Romney – The Pilot Inn kanssa.

Vaikka rautatieyhtiö määritteli Laden liikennepaikan virallisesti rautatieasemaksi, ei sitä koskaan ollut tarkoitus varustaa rautatieaseman tavoin. Käytännössä liikennepaikka oli seisake, jolla ei ollut edes kestopäällystettyjä laitureita. Ainoa rakennus oli Greenly-tyylinen koristeellinen puinen odotussuoja, jossa oli ikkunat molemmissa päissä.

Asemalla ei koskaan ollut asemahenkilökuntaa, eikä sitä ollut suunniteltu henkilökunnan tarpeita silmällä pitäen. Käytännössä asema palveli pientä kalastajamajojen ryhmää, ja pian liikennepaikka alennettiinkin seisakkeeksi. Seisakkeeksi muuttamisen tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä, mutta valokuvassa vuodelta 1936 odotushuoneen asemanimikylteissä lukee jo *Lade Halt*.

Toisen maailmansodan jälkeen rata New Romneystä Dungenessiin muutettiin yksiraiteiseksi ja odotuskatos hävitettiin. Lade kuitenkin jäi vielä seisakkeeksi, jossa junat pysähtyivät aina tarpeen vaatiessa.

Kun läheinen The Pilot Innin rautatieasema alenettiin seisakkeeksi vuonna 1968, rakennettiin sekä Ladeen että The Pilot Inniin samanlaiset tuulensuojaiset odotuskatokset. Molemmat liikennepaikat pysyivät käytössä aina vuoteen 1977 saakka, jolloin ne lakkautettiin. Sen jälkeen liikennepaikalla ovat pysähtyneet vain eri ryhmien tilausjunat vuoteen 1983 saakka. Sittemmin läheisen tasoristeyksen vaatimat raidevirtapiirit asennettiin entisen laiturialueen kohdalle.

Lade Halt oli vielä painettuna rautatien aikatauluun vuonna 1984, mutta junien lähtöaikoja ei aikatauluissa ollut. Vuodesta 1985 asema on mainittu ainoastaan historiallisissa julkaisuissa. Vuonna 1968 rakennettu odotuskatos purettiin 1990-luvun puolessa välissä, eikä aseman sijainnista ole havaittavissa jälkiä maastossa.

Aiheesta muualla
----------------

* Romney, Hythe and Dymchurch Railway: Lade Halt (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ladies in Lavender** on William J. Locken samannimiseen novelliin perustuva elokuva kahdesta sisaruksesta, joiden elämä muuttuu täysin heidän löytäessään rannalta puolikuolleen ulkomaalaismiehen. Elokuvan ohjasi Charles Dance ensimmäisenä ohjaustyönään. Sen ensi-ilta oli Isossa-Britanniassa 12. marraskuuta 2004.

*Ladies in Lavenderin* pääosia näyttelivät Judi Dench, Maggie Smith, Daniel Brühl, Natascha McElhone, David Warner sekä Miriam Margolyes. Dance oli laatinut käsikirjoituksen juuri Denchiä ja Smithiä varten.

Elokuvan nimi ei viittaa väriin tai hajuun vaan sisältää englantilaisen idiomin *in lavender* ’poissa muodista’. Nimen suora suomennos olisi siis jotakuinkin "vanhentuneet rouvat".

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Hieman ennen toista maailmansotaa, myrskyn riehuttua pienessä ja rauhallisessa englantilaiskylässä, missä mikään ei koskaan muutu, Widdingtonin vanhapiikaneidit Ursula ja Janet löytävät rannalta pahasti loukkaantuneen puolalaismiehen, Andrean. He ottavat miehen luokseen toipumaan ja hoivaavat tätä parhaansa mukaan taloudenhoitajansa Dorcasin avustuksella. He opettavat Andrealle englantia ja tutustuttavat hänet englantilaiseen kulttuuriin kuten aamupuuroon ja elonkorjuujuhliin. Janet hoivaa Andreata kuin omaa poikaansa, mutta pian Ursula huomaa tuntevansa erilaista kiintymystä nuorta miestä kohtaan. Ikuisena vanhanapiikana Ursula ei ole voinut hyväksyä kohtaloaan, eikä sitä, että Janetilla oli sulhanen, vaikka kaatuikin ensimmäisessä maailmansodassa. Nuori mies tuo iloa taloon ja Ursulakin tuntee taas elävänsä, mutta idylli rikkoutuu, kun paikkakunnalle saapuu venäläinen taiteilijatar Olga. Andrea ja Olga näyttävät viihtyvän hyvin yhdessä ja se saa Ursulan raivoihinsa. Myöskään kylän tohtori, joka tuntee vetoa kauniiseen Olgaan, ei ole hyvillään romanssista vaan usuttaa jopa poliisin Andrean kimppuun. Käy ilmi myös, että Andrea on erinomainen viulisti, mutta Ursulan murheeksi hän ja Janet eivät riitä yleisöksi, vaan Olgan rohkaisemana Andrea halajaa suuremmille estradeille. Toinen maailmansota kiristää tunnelmaa, Ursula ei pysty hillitsemään tunteitaan Andreaa kohtaan ja Widdingtonin neitien elämä on kokonaan muuttunut.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Judi Dench   | … |  Ursula Widdington 
  |
|  Maggie Smith   | … |  Janet Widdington
  |
|  Daniel Brühl   | … |  Andrea Marowski 
  |
|  Natascha McElhone   | … |  Olga Danilof
  |
|  David Warner   | … |  Tohtori Mead
  |
|  Miriam Margolyes   | … |  Dorcas 
  |
|  Freddie Jones   | … |  Herra Pendered
  |
|  Joanna Dickens   | … |  Rouva Pendered
  |
|  Clive Russell   | … |  Adam Penruddoce
  |
**Adsorptiokuivaus** tarkoittaa kosteuden poistamista kaasusta, esimerkiksi paineilman kuivaamista kemikaalien avulla käyttämällä tehtävään suunniteltua adsorptiokuivainta. Adsorptiokuivausta käytetään silloin, kun kastepisteen on oltava erittäin alhainen. Tässä menetelmässä ilma kulkee huokoisen vesimolekyylejä sitovan kuivausaineen läpi, jolloin suurin osa ilman sisältämästä vesihöyrystä sitoutuu kuivausaineeseen.

Adsorptiokuivaimen toiminta
---------------------------

Adsorptiokuivaimessa on yleensä kaksi kuivaustornia, joista toinen kuivaa ja toinen elpyy. Kun toinen torni kyllästyy vedestä, ja toinen on palautunut eli kuivunut, voidaan osia vaihtaa. Vaihto suoritetaan yleensä automaation avulla tietyin väliajoin. Kuivausaineena käytetään mm. silicageeliä ja aktivoitua alumiinioksidia. Elvytystapoja on kaksi, kylmäelvytys ja kuumaelvytys. Kylmäelvyttävissä kuivaimissa elvytys tapahtuu lämpötilaa nostamatta yleensä kuivattua paineilmaa vastavirtaan syöttämällä. Kuumaelvyttävissä kuivaimissa kuivausainetta lämmitetään erillisillä sähkövastuksilla tai kompressorin tuottamalla lämmöllä ja näin saadaan vesihöyry poistettua kuivainaineesta. Kuumaelvytyksellä toimiva kuivaus on huomattavasti taloudellisempi kuivausmenetelmä. Adsorptiokuivainta on helppo käyttää ja huoltaa. Kuivausaineet kestävät yleensä vuosia riippuen siitä, kuinka öljypitoista ilma on.

Adsorptiokuivaus rakentamisessa
-------------------------------

Adsorptiokuivaimet soveltuvat tilan kuivaukseen talorakentamisessa. Laitteet toimivat tehokkaimmin lämpötilavälillä 0 °C – 30 °C, jonka saavuttamiseksi tilassa saatetaan tarvita myös erillistä lämmitystä. Kondenssikuivaus on toimivampi vaihtoehto tilan ollessa erittäin lämmin ja kostea. Laitteita voi myös käyttää yhdessä tilan kuivaamiseksi. Jotta adsorptiokuivaus soveltuu rakennuksen tilojen kuivaukseen, tilat tulee eristää tehokkaasti.

Lähteet
-------

* Keinänen, Kärkkäinen: Hyrdauliikka ja Pneumatiikka: Koneautomaatio 1

Aiheesta muualla
----------------

* Gles.fi – Tilakuivauksen ohjeistus (Arkistoitu – Internet Archive)
Milton Shapp vuonna 1976.
**Milton Jerrold Shapp** (alk. **Shapiro**; 25. kesäkuuta 1912 – 24. marraskuuta 1994) oli Pennsylvanian 40. kuvernööri ja Pennsylvanian ensimmäinen juutalainen kuvernööri. Hän toimi kuvernöörinä vuodet 1971–1979.

Shapp oli koulutukseltaan insinööri. Hän palveli Yhdysvaltain armeijan viestijoukoissa toisessa maailmansodassa Pohjois-Afrikassa ja Euroopassa. Sodan jälkeen hän perusti Jerrold Electronics -⁠yhtiön, joka oli yksi Yhdysvaltain ensimmäisistä kaapelitelevisiojärjestelmien toimittajista. Shapp vaurastui yhtiöllään, ja hän pystyi rahoittamaan itse kampanjoitaan, kun hän siirtyi politiikkaan 1960-luvulla. Hän tuki John F. Kennedyn presidentinvaalikampanjaa 1960 ja ehdotti Kennedylle Rauhanjoukkojen perustamista. Joukot perustettiin kaksi vuotta myöhemmin.

Vuonna 1966 Shapp pyrki demokraattipuolueen kuvernööriehdokkaaksi Pennsylvaniassa ja voitti esivaalit hyvällä äänimäärällä, vaikka puolueen johto suhtautui karsaasti poliittisten klikkien ulkopuoliseen ehdokkaaseen. Shappin vaalilause oli "The Man Against the Machine" eli "Mies vastaan kone". Hän kuitenkin hävisi niukasti varsinaisen vaalin republikaanisen puolueen Raymond P. Shaferille.

Neljän vuoden päästä Shapp oli jälleen ehdolla, ja hänet valittiin kuvernööriksi. Hän pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1976 vaaleihin mutta ei saanut esivaaleissa kannatusta edes kotiosavaltiossaan. Shapp vastusti kuolemanrangaistusta, mutta Pennsylvanian edustajainhuone toteutti lakimuutoksen, jolla kuolemanrangaistus otettiin uudelleen käyttöön sen jälkeen, kun Yhdysvaltain korkein oikeus oli todennut osavaltioiden kuolemanrangaistuskäytännöt perustuslain vastaisiksi vuonna 1972.

Shappin kaudella Pennsylvaniaan iski hurrikaani Agnes, jonka seurauksena Shapp joutui pakenemaan kotoaan veneellä, kun Susquehanna tulvi. Jerrold Electronics myytiin General Instrumentille vuonna 1967, mutta tuotemerkkinä Jerroldin nimeä käytettiin vielä 1990-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  In Memoriam *The Old CATV Equipment Museum*. Viitattu 18.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Wrench in the Machine: The Shapp Gubernatorial Campaign’s Media Blitz of 1966 *Pennsylvania Heritage*. Viitattu 18.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Jerrold Amplifier *cablecenter.org*. Viitattu 18.10.2020. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
|  |
| --- |
| Erlotinibi |
| Erlotinibi |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| N-(3-etynyylifenyyli)-6,7-bis(2-metoksietoksi)kinatsoliini-4-amiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 183321-74-6 |
| ATC-koodi | L01XE03 |
| PubChem | 176870 |
| DrugBank | DB00530 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C22H23N3O4 |
| Moolimassa | 393,436 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | 59% |
| Proteiinisitoutuminen | 93% |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 36,2 tuntia |
| Ekskreetio | Renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | D(AU) D(US)  |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Erlotinibi** (kauppanimi: **Tarceva**) on syöpätautien hoidossa käytettävä lääke, epidermaalisen kasvutekijän reseptorin estäjä. Lääkettä määrätään ei-pienisoluiseen keuhkosyöpään ja lisäksi gemsitabiinin kanssa etäpesäkkeiseen haimasyöpään. Sitä käytetään 25, 100 tai 150 mg:n tabletteina.

Erlotinibi aiheuttaa hyvin yleisinä eli useammalla kuin yhdellä kymmenestä potilaasta esiintyvinä sivuvaikutuksina esimerkiksi ihottumaa, ripulia ja oksentelua. Suuret annokset voivat aiheuttaa silmien sidekalvojen tulehdusta.

Erlotinibiä markkinoivat Yhdysvalloissa Genentech ja OSI Pharmaceuticals, muualla Roche.

Vuosina 2001–2003 tutkittiin 731 potilasta, joiden edennyt ei-pienisoluinen keuhkosyöpä oli jatkanut etenemistä aiemmasta kemoterapiasta huolimatta. Erlotinibiä saaneiden potilaiden eloonjäämisen mediaani oli 6,7 kuukautta ja plaseboa saaneiden potilaiden 4,7 kuukautta. Yhden vuoden kohdalla oli edelleen elossa 31 % erlotinibiä ja 22 % plaseboa saaneista potilaista.

Erlotinibin kemiallinen kaava on C22H23N3O4, moolimassa 393,436 g/mol ja CAS-numero 183321-74-6.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lääkeinfo.fi: TARCEVA
2. ↑  Erlotinib overdose tied to conjunctivitis *medicalxpress.com*. Viitattu 19.11.2017.
3. ↑  National Cancer Institute: Erlotinib (Tarceva®) Extends Survival in Advanced Lung Cancer (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Erlotinib (englanniksi)
* DrugBank: Erlotinib (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Erlotinib (englanniksi)
* ChemBlink: Erlotinib (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Erlotinib
**Dathomirin noidat** ovat kuvitteellisia humanoidihahmoja, jotka esiintyivät animaatiosarjassa *Star Wars: The Clone Wars*. Dathomirin noidat ovat aggressiivinen naisten johtama humanoidikansa. Noidat ovat jakautuneet klaaneihin, joista tunnetuin on *Yösiskokset*. Kaikki noitaklaanit eivät ole Galaktisen tasavallan tai jedien vihollisia, mutta suurin osa klaaneista ei halua tasavallan puuttuvan heidän asioihinsa.

Dathomirin noidat asuvat Dathomir-nimisen planeetan syrjäseuduilla. Planeetan pääasukkaita ovat zabrakit, joista tunnetuimpia yksilöitä ovat Savage Oppress ja Darth Maul.

Aseistus
--------

Dathomirin noidat käyttävät jediaseista polveutuvia aseita kuten valojousia, valonuolia ja valoruoskia. Silloin tällöin he kuitenkin onnistuvat rakentamaan tai varastamaan valomiekan, jolloin he ovat Voiman avulla vaikea vastustaja myös jedeille.

Kyvyt
-----

Dathomirin noidilla on kyky käyttää Voimaa.
He käyttävät pääosin pimeän puolen Voimaa, jonka he valjastavat käyttöönsä vihan ja aggression kautta. Kaikista noitaklaaneista aggressiivisimpia ovat *Yösiskokset*. 

Dathomirin noidat ovat fyysisesti hyviä taistelijoita notkeutensa ja akrobaattisuutensa ansiosta, mika tulee esiin esimerkiksi heidän hyppiessään ja juostessaan puiden latvustoissa.

Pelastus
--------

Vuonna 8 ABY Luke Skywalker saapui Dathomirille palauttamaan rauhan planeetalle, jota pimeys oli hallinnut vuosisatojen ajan. Luke taisteli sotaherra *Zsinjin* klaania vastaan, ja taistelun aikana Luke tappoi *Zsinjin* ja syöksi hänet vallasta.

Lähteet
-------

* Animaatiosarja Star Wars: The Clone Wars*lähde tarkemmin?*
* Star Wars kuvitettu opas -kirja*lähde tarkemmin?*

Aiheesta muualla
----------------

* Dathomirin noidat Jedipediassa
**Bobbie Friberg José da Cruz** (s. 16. helmikuuta 1982 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Bobbie Friberg da Cruz aloitti ammattilaisuransa GAISissa, jossa vietetyn seitsemän vuoden jälkeen hän siirtyi Tanskaan, Randers FC:n riveihin. Seuraavaksi Friberg da Cruz palasi takaisin kotimaahansa, IFK Norrköpingin riveihin, josta hän vuonna 2014 siirtyi nykyiseen seuraansa, IFK Mariehamniin. Friberg da Cruzin veli Johan on myös jalkapalloilija. Heidän isänsä on kapverdeläinen ja he molemmat ovat saaneet kutsun Kap Verden jalkapallomaajoukkueeseen.

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bobbie Friberg da Cruz** Wikimedia Commonsissa

IFK Mariehamn – Veikkausliiga
1 Nordqvist |
2 Henrique |
3 Buwalda |
5 Svensson |
6 Kone |
7 Sjöroos |
8 Abubakari |
9 Hambo |
10 Tendeng |
16 A. Mäenpää |
17 Mastokangas |
18 Olawale |
19 Karlström |
20 Tamminen |
21 N. Mäenpää |
23 Sumusalo |
24 Sundman |
25 Baliso |
26 Mattsson |
27 Wiklöf |
28 Nissinen |
30 Sillanpää |
44 Okoye |
77 Igboananike |
88 Forsman |
Valmentaja Syberyjski
**Benjamin Alvin Drew** (s. 5. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen ilmavoimien upseeri ja astronautti. Hän on syntynyt Washington DC:ssä. Hän on naimaton.

Koulutus
--------

Vuonna 1984 Drew suoritti kaksi alemman tason korkeakoulututkintoa Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiassa pääaineinaan fysiikka ja avaruustekniikka sekä ylemmän tutkinnon Embryn—Riddlen ilmailuyliopistossa pääaineenaan ilmailutiede.

Sotilasura
----------

Drew valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta vänrikiksi vuonna 1984. Hänen koulutettiin helikopterilentäjäksi, ja hän on lentänyt muun muassa Black Hawk -helikopteria Persianlahden sodassa. Hän valmistui koelentäjäksi vuonna 1994 ja on lentänyt 3 000 lentotuntia 30 eri konetyypillä. Nykyiseltä sotilasarvoltaan Drew on ilmavoimien eversti. Hänelle on myönnetty useita kunniamerkkejä ansioistaan muun muassa Persianlahden sodassa.

Astronauttiura
--------------

Drew valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2000. Hän on työskennellyt erilaisissa teknillisissä tehtävissä. Ensilentonsa Drew suoritti Endeavour-avaruussukkulalla (STS-118) tehtäväspesialistina (päälentäjä). Alun perin miehistöön sijoitettu Clayton Anderson määrättiin edellisellä lennolla korvaamaan Kansainvälisellä avaruusasemalla Maahan palannut astronautti Sunita Williams. Drew osallistui myös lennolle STS-133.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **B. Alvin Drew**.
* NASAn elämäkertasivut (englanniksi)
* STS-133 Crew Interview: Alvin Drew, Mission Specialist NASAtelevision YouTube-kanavan videohaastattelu (47 min 04 s)
* Avaruussukkulalentoa STS-133 edeltänyt haastattelu (7.10.2010) (englanniksi)
**Atari Portfolio** on Atarin valmistama pieni IBM PC -yhteensopiva kannettava tietokone tai taskutietokone ("palmtop PC"). Tietokone julkaistiin vuonna 1989, jolloin oli jo taskukokoisia tietokoneita kuten TRS-80 PC-1 ja HP-110.

Portfolio käyttää "simpukankuoren" tapaista rakennetta ja näyttö on 40 merkkiä kahdeksalla rivillä 240 x 64 pikselin näyttötilassa. Laitteessa on päiväkirja- ja osoiteluettelosovellukset, sekä yksinkertaiset tekstinkäsittely- ja taulukkolaskentaohjelmat.

DIP-DOS.
Portfolio on MS-DOS yhteensopiva, mutta käyttää DIP-DOS -nimistä muunnelmaa.
Tietokoneessa ei ole levykeasemaa eikä kiintolevyä vaan tiedot säilytetään paristovarmennetussa RAM-muistissa. 128 kilotavun RAM-muistista on oletuksena 32 kilotavua varattu RAM-levylle ja 96 kilotavua on saatavilla sovelluksille.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Tietokone nähdään lyhyesti elokuvassa *Terminator 2 – Tuomion päivä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Atari Portfolio *old-computers.com*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Atari Portfolio *oldcomputers.net*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Tony Smith: Atari's Portfolio: the world's first palmtop *theregister.com*.  7.6.2007. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Interesting Look at the Atari Portfolio, the Computer John Connor Used in Terminator 2 *techeblog.com*.  31.12.2012. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
**Atalántin laguuni** (kreik. Λιμνοθάλασσα Αταλάντης, *Limnothálassa Atalántis*) on laguuni Pohjoiseen Euboianlahteen kuuluvan Atalántinlahden eteläosassa Keski-Kreikan itärannikolla Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 10,63 neliökilometriä ja suurin syvyys noin kaksi metriä.

Atalántin laguuni sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Lokroín kunnan alueella. Kosteikkoalueen erottaa muusta Atalántinlahdesta Gaïdouronísin saari. Kosteikoissa elää suojeltuja kasveja ja eri kilpikonnalajeja. Laguuni on myös merkittävää lintualuetta.

Laguunin aluetta on muovannut muun muassa vuoden 1894 maanjäristys, joka erotti Gaïdouronísin saareksi. Nykyisin alue on ehdolla lisättäväksi Natura 2000 -alueiden joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Φυσικό Περιβάλλον - Natural Environment Biopolitics International Organisation. Viitattu 20.5.2019.
2. ↑  Cundy, Andrew B.: Coastal wetlands as recorders of earthquake subsidence in the Aegean: A case study of the 1894 Gulf of Atalanti earthquakes, central Greece.  *Marine Geology*, October 2000, 170. vsk, nro 1–2, s. 3–26. Artikkelin verkkoversio.
**Châtillon-sur-Indre** on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 46 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.

Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisesti jo 800-luvulla. Se on sittemmin kehittynyt 1000-luvulla rakennetun puolustustornin eli donjonin ympärille. Torni tunnetaan nimellä Caesarin torni, ja sen rakennutti Henrik II. Tornin vieressä oleva linna *Château de Châtillon-sur-Indre* on rakennettu 1200-luvun lopulla, ja sen rakentamisen aloitti Ranskan kuningas Filip III:n suosikki Pierre de la Brosse. De la Brosse menetti kuninkaan suosion ja hänet hirtettiin. Linnan rakennutti valmiiksi Filip III ja hänen seuraajansa Filip IV. Keskustassa oleva Notre Damen kirkko on myös rakennettu 1100-luvulla. Kirkon laiva on korkea ja neljä jänteinen. 

  

* Caesarin torniCaesarin torni
* Château de Châtillon-sur-IndreChâteau de Châtillon-sur-Indre
* Notre-Damen kirkkoNotre-Damen kirkko
* Notre-Damen kirkon laivaNotre-Damen kirkon laiva

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 6.5.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Son histoire Ville de Châtillon-sur-Indre. Viitattu 6.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  Son patrimoine Ville de Châtillon-sur-Indre. Viitattu 6.5.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Châtillon-sur-Indre** Wikimedia Commonsissa
**Robert 'Bobby' K. Ball** (26. elokuuta 1925 Phoenix, Arizona − 27. helmikuuta 1954 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija.

Lapsuus
-------

Ball syntyi Phoenixissa vuonna 1925 ja ollessaan vain vuoden ikäinen hänen vanhempansa erosivat. Kasvatusvastuu siirtyi hänen isoäidilleen, jonka mielestä moottorikäyttöiset kulkuneuvot rappioittaisivat Bobbya ja päätti lähettää hänet armeijakouluun. Ball kuitenkin päätti ryhtyä kilpa-ajajaksi, vaikka oli vartaloltaan kevytrakenteinen ja käytti silmälaseja, minkä perusteella hänen ulkonäkönsä muistutti enemmän kirjanpitäjän tai akateemikon olemusta.

Ura
---

### Katuautot

Ball aloitti uransa ajamalla Arizonan Roadster Associationin roadster-autoja, joissa voitti useita kertoja, kunnes siirtyi ajamaan midget-autoja voittaen Arizonan Midget Associationin mestaruuden vuosina 1949 ja 1950. Midget-sarjan ohella Ball ajoi myös Kalifornian URA:ta ja Amerikan autoliiton (engl. *American Automobile Association, AAA*) kilpaosaston järjestämissä kilpailuissa.

### Formula 1

Ball osallistui 1950-luvulla Formula 1 -sarjaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun kahdesti vuosina 1951 ja 1952. Vuoden 1951 kilpailussa hän ajoi viidenneksi saaden kaksi Formula 1:n MM-pistettä (oli myös tuolloin nuorin pisteille ajanut kuljettaja 25 vuoden ja 276 päivän ikäisenä) ja vuonna 1952 hän keskeytti kilpailun sijoittuen 32.

| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 | Blakely Oil | Schroeder | Offenhauser L4 | SUI | 5005 | BEL | FRA | GBR | GER | ITA | ESP | 19. | 2 |
| 1952 | Ansted Rotary | Stevens | Offenhauser L4 | SUI | 50032 | BEL | FRA | GBR | GER | NED | ITA | - | 0 |

Kuolema
-------

Ball osallistui vuonna 1953 Los Angelesin Carrell Speedwayllä järjestettyyn midget-autokisaan, jossa joutui vakavaan kolariin ja sai vakavia päävammoja ajautuen koomaan yli vuodeksi. Hän kuoli elintoimintojaan ylläpitäneiden laitteiden aiheuttamaan tulehdukseen vuonna 1954.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) Find a GraveView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Bobby Ball - United States ESPN. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Bobby Ball ChicaneF1.com. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Gates, Bob: Bobby Ball Could Have Been One of America's Greats *Racing History*.  2.3.2010. National Speedsport News. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
5. 1 2 3 4 5 6 7  Todd, Tom: Bobby Ball  1.1.2001. Find a Grave. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
6. 1 2  Bobby Ball Indianapolis 500 Stats *Indianapolis 500 Historical Stats*. Indianapolis Motor Speedway.  Arkistoitu 29.5.2016. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
**Atanagild** (k. 567) oli Espanjan visigoottikuningas 555–567.

Atanagild voitti vuonna 554 Bysantin keisarin Justinianus I:n lähettämien joukkojen tuella edeltäjänsä, kuningas Agila I:n. Bysantin joukot varmistivat Atanagildin aseman kuninkaana, mutta eivät voiton jälkeen suostuneetkaan luovuttamaan hänelle linnoitettuja satamia ja muita alueita. Atanagild yritti ajaa entiset liittolaisensa Iberian niemimaalta, mutta ei onnistunut siinä. Hän pystyi kuitenkin rajoittamaan Bysantin vallan Espanjan kaakkoisosiin. Atanagild siirsi visigoottien valtakunnan pääkaupungin Barcelonasta Toledoon.

Bysantin lisäksi Atanagild joutui taistelemaan frankkeja ja sveebejä vastaan sekä Pyreneillä baskeja vastaan. Hän pystyi kuitenkin rakentamaan vahvan valtakunnan, jonka pääkaupunki oli hovinsa loistosta tunnettu Toledo. Atanagild oli naimisissa Goiswinthan kanssa, ja heillä oli kaksi tytärtä, Galsvinta ja Brunhilde. Atanagild naitti Galsvintan Neustrian kuninkaalle Kilperikille ja Brunhilden Austrasian kuninkaalle Sigebertille vähentääkseen frankkien suunnalta tulevaa hyökkäysvaaraa .

Atanagildia seurasi valtaistuimella hänen veljensä Liuva I.

Lähteet
-------

* Heikki Kirkinen: Otavan suuri maailmanhistoria. Osa 7. Kustannusosakeyhtiö Otava 1984. ISBN 951-1-07689-2.

### Viitteet

1. ↑  Kings of the Visigoths in Spain 531-711 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 11.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Kirkinen 1984, s. 62


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Châteauneuf-sur-Loire** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 25 kilometriä Orléansin kaupungista itään.

Loirejoen ylittävä riippusilta
Kaupungin linna *Château de Châteauneuf-sur-Loire* on rakennettu 1600-luvulla. Linna on nykyään kaupungin omistuksessa ja siellä on merimuseo *Musée de la marine de Loire*. Museo kertoo Loiren jokiliikenteen historiasta. Museo on ollut toiminnassa vuodesta 1962 lähtien. 1980-luvun lopulla alkuperäiskokoelmiin lisättiin Neversin keramiikkaa, kultakoruja ja harvinaisia puutöitä. Lisäksi museossa on osasto kaupungissa vuodesta 1872 lähtien toimineesta metallirakennusteollisuudesta, jonka elävä esimerkki on joen ylittävä riippusilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Musée de la Marine de Loire L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 26.3.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Châteauneuf-sur-Loire** Wikimedia Commonsissa
**Montlouis-sur-Loire** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 12 kilometriä Toursin kaupungista itään.

Château de la Bourdaisière
Kunnan nähtävyyksiä on linna *Château de la Bourdaisière*, jonka historia ulottuu vuoteen 1360. Tuolloin se rakennettiin puolustamaan Toursin kaupunkia. Tuolta ajalta ovat jäljellä kuivat vallihaudat ja kulmatorni. Vuosisatojen aikana linna on muotoutunut omistajiensa toiveiden mukaisesti. Nykyään linna toimii hotellina.

Kunnan alueella tuotetaan AOC Montlouis-sur-Loire -viiniä. Viinitilojen pinta-ala on yhteensä 450 hehtaaria. Viljelyalue jakautuu kolmen kunnan alueelle, jotka ovat Montlouis-sur-Loire, Saint-Martin-le-Beau ja Lussault-sur-Loire. Loire ja Cher jokien reunustamat viinitarhat ovat olleet AOC -laatuluokiteltuja vuodesta 1938 lähtien. Alueella viljeltävä viinirypäle on Chenin Blanc, josta tuotetaan laaja valikoima erilaisia valkoviinejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Montlouis-sur-Loire L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 27.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Viticulture Mairie de Montlouis-sur-Loire. Viitattu 27.3.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montlouis-sur-Loire** Wikimedia Commonsissa
Bobbejaan Schoepen (oikealla) Jacques Brelin (vasemmalla) seurassa.
**Bobbejaan Schoepen** alk. **Modest Schoepen** (16. toukokuuta 1925 – 17. toukokuuta 2010) oli flaamilainen laulaja, launtekijä, koomikko ja näyttelijä. Häntä pidetään pioneerina belgialaisessa popmusiikissa, vaudevillessä ja eurooppalaisessa kantrimusiikissa. Tämän lisäksi hän oli Bobbejaanland-huvipuiston perustaja ja johtaja. 

Hänen musiikillinen uransa kukoisti toisen maailmansodan jälkeen aina 1970-luvun puoleen väliin. Hän myi urallaan yli viisi miljoonaa albumia ja hänellä oli 482 kappaleensa ohjelmisto, joka ulottui twangista, kabareesta, instrumentaalimusiikista, chansoneista ja kantrista aina kansanmusiikkiin. 

Schoepen edusti Belgiaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa kappaleella *Straatdeuntje*. Kappale sijoittui kilpailussa kahdeksanneksi kymmenen kilpailijan joukosta.

Hän syntyi Boomin kaupungissa Antwerpenin provinssissa. Schoepen oli naimisissa hollantilaisen oopperalaulajan Josephina Jongenin kanssa ja heillä oli viisi lasta: Robert ("Bob Jr.", 1962), Myriam (1963), Jacky (1964), Peggy (1968), ja Tom (1970). Hänen pojastaan Tomista tuli hänen managerinsa Belgiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Bobbejaan Schoepen *eurovision.tv*. Viitattu 16.3.2022.
2. ↑  Independent: Bobbejaan Schoepen

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bobbejaan Schoepen
**Elvin Ernest Hayes** (s. 17. marraskuuta 1945 Rayville, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä NBA:ssa kausina 1968–1984. Hänet nimettiin Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen vuonna 1990.

Hayes edusti yliopistosarjoissa Houstonin yliopiston Cougars-joukkuetta. Hänet muistetaan erityisesti "Vuosisadan otteluksi" kutsutusta voitosta Lew Alcindorin tähdittämästä, 47 voiton putken omanneesta UCLA Bruins -joukkueesta 20. tammikuuta 1968. Ottelu oli ensimmäinen valtakunnan laajuisesti televisioitu yliopistorunkosarjaottelu, ja Hayes teki ottelussa 39 pistettä ja otti 15 levypalloa.

San Diego Rockets varasi Hayesin NBA:han ensimmäisellä varausvuorolla vuoden 1968 varaustilaisuudessa. Hän edusti seuraa neljä kautta, joista viimeisellä seura pelasi Houstonissa. Vuonna 1972 Hayes siirtyi Baltimore Bulletsiin, joka kaudella 1973–1974 pelasi nimellä Capital Bullets ja siitä eteenpäin nimellä Washington Bullets. Uransa kolme viimeistä kautta 1981–1984 Hayes pelasi jälleen Houston Rocketsissa. Hän voitti NBA:n mestaruuden Washington Bulletsin joukkueessa vuonna 1978.

Hayes pelasi NBA-urallaan 1303 runkosarjaottelua, joissa hän teki keskimäärin 21,0 pistettä ja otti 12,5 levypalloa. Pudotuspelejä hänelle kertyi 96, ja niissä hän teki keskimäärin 22,9 pistettä ja otti 13,0 levypalloa. Hän pelasi 12 peräkkäistä kertaa NBA:n tähdistöottelussa. Hänet valittiin NBA:n ykköstähdistökentälliseen vuosina 1975, 1977 ja 1979.

Elvin Hayes vuonna 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Elvin Hayes *Basketball Reference*. Viitattu 22.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Elvin E. Hayes Naismith Memorial Basketball Hall of Fame. Viitattu 23.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  All-NBA Teams, Year by Year *Land of Basketball*. Viitattu 22.5.2021. (englanniksi)

Washington Bullets – NBA:n mestari 1978
10 Bob Dandridge ·
11 Elvin Hayes ·
14 Tom Henderson ·
15 Charles Johnson ·
20 Phil Walker ·
25 Mitch Kupchak ·
32 Larry Wright ·
35 Kevin Grevey ·
41 Wes Unseld ·  

42 Greg Ballard ·
44 Joe Pace ·
45 Phil Chenier  

Päävalmentaja Dick Motta   

Apuvalmentaja Bernie Bickerstaff



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Bobbie Diane Eakes** (s. 25. heinäkuuta 1961 Warner Robins, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa hän oli Miss Georgia 1982. 

Eakes tunnetaan parhaiten saippuasarjasta *Kauniit ja rohkeat*, jossa hän näytteli Macy Alexanderia vuosina 1989–2000 ja 2002–2003. Macy oli erittäin suosittu roolihahmo, joka taisteli omia demonejaan (kuten alkoholismia) vastaan. Macyn ja Thorne Forresterin on/off-suhde kuului sarjan vakiojuoniin vuosikausien ajan. Macy harrasti myös laulamista, aivan kuten Bobbiekin, joka on levyttänyt laulujaan ja laulanut muun muassa Euroopassa vieraillessaan. Pitäessään Macyn roolista taukoa Eakes juonsi country-musiikkiohjelmaa MTV-musiikkikanavalle. Vuonna 2003 Macy kirjoitettiin jo toisen kerran pois *Kauniista ja rohkeista*. Sen jälkeen Eakes otti Krystal Carey Chandlerin roolin suositusta saippuasarjasta *All My Children*. Eakes on ollut neljästi ehdolla Soap Opera Digest Awardin saajaksi.

Eakes on näytellyt entisen vastanäyttelijänsä Jeff Trachtan (Thorne Forrester) kanssa myös tuotoksissa*selvennä* *Cinderella* ja *Love Letters*. Pari on levyttänyt yhdessä CD:n *Bold and Beautiful Duets*, joka menestyi hyvin Euroopassa.

Eakes on ollut naimisissa käsikirjoittaja-näyttelijä Davin Steenin kanssa heinäkuusta 1993 lähtien. He tapasivat näytelmätunneilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Bobbie Eakes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* BobbieEakes.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* A & A's Newssite 4 Bobbie Eakes (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bobbie Eakes profile (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Elvira Madigan** on Bo Widerbergin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1967. Elokuvasta tuli kansainvälinen menestys, ja sen nimiosan esittäjä, tuolloin vasta 17-vuotias Pia Degermark sai parhaan naispääosan esittäjän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Miespääosaa näyttelee Widerbergin elokuvien vakionäyttelijä Thommy Berggren.

Elokuvassa käytetään paljon Mozartin ja Vivaldin musiikkia. Mozartin  pianokonserttoa nro 21 kutsutaan joskus "Elvira Madigan -konsertoksi", koska sen hidas osa tuli niin tunnetuksi elokuvassa Géza Andan soittamana.

Tarinan pohjalta tehtiin samanniminen elokuva jo 1943, suomalaiselta nimeltään *Lemmen tuhoisa liekki*.

Juoni
-----

Elokuva perustuu tositapahtumiin, 1800-luvun romanssiin kiertävän sirkuksen nuorallatanssijana toimineen, taiteilijanimeä Elvira Madigan käyttäneen nuoren teinitytön Hedvig Jensenin (Degermark) ja perheellisen, aatelisen upseerimiehen Sixten Sparren (Berggren) välillä.

Vastaanotto
-----------

Degermarkin saaman naispääosapalkinnon ohella *Elvira Madigan* oli Cannesissa ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva sai National Board of Review of Motion Picturesin parhaan ulkomaisen elokuvan palkinnon ja oli ehdolla vastaavassa Golden Globe -sarjassa. Jörgen Persson sai Bafta-palkinnon kuvauksestaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Grayson, David A.: *Mozart, Piano concertos no. 20 in D minor, K. 466, and no. 21 in C major, K. 467.* Cambridge University Press, 1998. ISBN 978-0-521-48475-6. (englanniksi)
2. ↑  Mordden, Ethan: *A guide to orchestral music. The handbook for non-musicians*. Oxford University Press, 1986. ISBN 978-0-19-504041-8. (englanniksi)
3. ↑  *Lemmen tuhoisa liekki* Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* *Elvira Madigan (vuoden 1967 elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Elvira Madigan (vuoden 1967 elokuva)* Elonetissä.
* Elvira Madigan (vuoden 1967 elokuva) Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: sv:Elvira Madigan (1967) & en:Elvira Madigan (1967 film)
**Bob Stokoe** (21. syyskuuta 1930 – 1. helmikuuta 2004) on englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän voitti FA Cupin pelaajana Newcastle Unitedissa ja valmentajana Sunderlandissa.

Pääasiassa puolustajana pelannut Stokoe siirtyi paikallisesta pikkuseurasta Newcastle Unitediin 1947. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa 1950. Stokoe pelasi Newcastlessa kaikkiaan 287 ottelua ja suurimpana saavutuksenaan voitti FA Cupin 1955. Vuonna 1961 Stokoe siirtyi Buryyn, jossa hän toimi pelaamisen ohella myös valmennustehtävissä. Stokoe pelasi seurassa 81 ottelua kunnes päätti pelaajauransa.

Vuonna 1965 Stokoe valittiin Charlton Athleticin päävalmentajaksi. Charltonin jälkeen hän valmensi Rochdalea, Carlisle Unitedia ja Blackpoolia. Blackpoolin Stokoe johdatti kahdesti Coppa Anglo-Italianan loppuotteluun, joista toisen se voitti ja toisen hävisi. Vuonna 1972 Stokoe valittiin 2. divisioonassa pelanneen Sunderlandin päävalmentajaksi. Stokoe onnistui kääntämään vaikeuksissa olleen seuran kurssin ja FA Cupissa Sunderland eteni yllättäen loppuotteluun. Finaalissa pääsarjan Leeds United oli ylivoimainen ennakkosuosikki, mutta Sunderland voitti ottelun 1–0 ensimmäisenä alemman sarjatason seurana yli 40 vuoteen. Stokoe onnistui nostamaan Sunderlandin 1. divisioonaan 1976, mutta erosi kun seuraava kausi alkoi surkeasti. Sunderlandin jälkeen Stokoe valmensi uudelleen Buryä, Blackpoolia, Rochdalea ja Carlisle Unitedia. Viimeisenä valmennuspestinään Stokoe toimi Sunderlandin väliaikaisena päävalmentajana 1987. Uransa päättyessä Stokoe oli liigassa pisimpään toiminut päävalmentaja.

Stokoe kuoli vuonna 2004 73-vuotiaana sairastettuaan useita vuosia dementiaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Obituaries - Bob Stokoe  3.2.2004. The Telegraph. Viitattu 11.10.2019.
2. 1 2  Glanville, Brian: Bob Stokoe  3.2.2004. The Guardian. Viitattu 11.10.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
The **Edgar Broughton Band** oli brittiläinen progressiivista rockia soittava yhtye.

Yhtyeen tarina alkoi soittajien kotikaupungin Warwickin ympäristössä 1960-luvun loppupuolella. Alkuperäinen kokoonpano oli: Edgar Broughton (s. 27. lokakuuta 1947), kitara, Steve Broughton (20. toukokuuta 1950), rummut, Art Grant (14. toukokuuta 1950, basso, ja Victor Unitt, kitarat, piano. Yhtyeen nimi oli ensin The Edgar Broughton Blues Band, mutta muodin mukana yhtyeen musiikkiin alkoi tulla psykedeelisiä piirteitä, ja nimestä putosi pois "Blues". Samalla nelijäseninen yhtye muuttui trioksi, sillä Unitt lähti yhtyeestä ja liittyi myöhemmin The Pretty Things -nimiseen yhtyeeseen.

Vuonna 1968 yhtye muutti Lontooseen ja levytti ensimmäisen singlensä "Evil"/"Death of an Electric Citizen" kesäkuussa 1969 EMI-yhtiön Harvest-levymerkille. Se oli samalla ensimmäinen Harvestin julkaisema single. Samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen pitkäsoittolevy *Wasa Wasa*. Yhtye esiintyi ilmaiseksi muun muassa rekka-autojen lavoilla, tiukan poliisivalvonnan alla. Vuonna 1970 ilmestyi yhtyeen parhaiten myynyt LP *Sing Brother Sing*, joka nousi Englannin listalla sijalle 18. Seuraavakin LP, vuonna 1971 ilmestynyt *Edgar Broughton Band*, pääsi sijalle 28. Englannin listalla. Tämän levyn tekoon yhtye sai houkuteltua mukaan Unittin, ja levy sisälsikin enemmän blues- ja countrykappaleita.

Yhtye julkaisi 1970-luvulla vielä studioalbumit *Inside Out* (1972), *Oora* (1973), *Bandages* (1975) ja *Parlez-Vous English?* (1979). *Superchip* ilmestyi 1982. Näiden lisäksi yhtye on levyttänyt konserttitallenteita ja kokoelmalevyjä, sekä Saksan televisiolle DVD:n "Live at Rockpalast" (2006).

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* Wasa Wasa (1969)
* Sing Brother Sing (1970)
* Edgar Broughton Band (1971)
* In Side Out (1972)
* Oora (1973)
* Bandages (1976)
* Parlez-Vous English? (1979)
* Superchip (1982)

### Kokoelmat

* A Bunch of 45s (1975)
* The Legendary Edgar Broughton Band (1984)
* Out Demons Out: The Best of the Edgar Broughton Band (1986)
* As Was: The Best of the Edgar Broughton Band (1988)
* Classic Album and Single Tracks 1969-73 (1992)
* The Very Best of the Edgar Broughton Band - Out Demons Out! (2001)
* Bandages & Chilly Mornings (2006)
* The Harvest Years 1969-1973 (2011)

### Livealbumit

* Live Hits Harder (1979)
* Chilly Morning Mama - Live (1998)
* Demons at the Beeb, Live (2000)
* Keep Them Freaks a Rollin': Live at Abbey Road 1969 (2004)
* Live at Rockpalast 2006 (2008)
* Live at The Monarch (2014)

### Singlet

* "Evil" / "Death of an Electric Citizen" (1969)
* "Out Demons Out" / "Momma's Reward" (1970)
* "Up Yours!" / "Officer Dan" (1970)
* "Apache Drop Out" / "Freedom" (1970)
* "Hotel Room" / "Call Me a Liar" (1971)
* "Gone Blue" / "Someone" / "Mr. Crosby" (1972)

### DVD:t

* Live at Rockpalast (2006)

Lähteet
-------

* Yhtyeen virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Antiikin Messenen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Αρχαίας Μεσσήνης, *Archaiologikó Mouseío Archaías Messínis*) on arkeologinen museo antiikin Messenen kaupungin arkeologisen alueen yhteydessä Messínin kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo rakennettiin vuosina 1968–1972 ja kunnostettiin vuosina 1992–1998. Museorakennus sijaitsee noin 500 metrin päässä Mavrommátin kylästä. Rakennuksessa on kolme näyttelysalia. Siihen kuuluu myös säilytys- ja ennallistustiloja.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Messenen arkeologisilta kaivauksilta. Merkittävimpiä esineitä kokoelmassa ovat hellenistis-roomalaisen kauden marmoriveistokset, kuten Artemis Lafria, Andros-Farnesen tyyppiä oleva Hermes, Polykleitoksen *Doryforoksen* kopio sekä messenestä kotoisin olleen Damofonin veistosten osat. Museon atriumissa ja ulkosuojissa on rakennusten koristeosia sekä piirtokirjoituksilla varustettuja veistosten jalustoja.

* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Μουσείο Αρχαίας Μεσσήνης: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 2.7.2020. Viitattu 1.9.2020.
2. ↑  Archaeological Museum of Ancient Messene: Description Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 1.9.2020.
3. 1 2  Μουσείο Αρχαίας Μεσσήνης *TerraBook*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antiikin Messenen arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Edessä lupaava tulevaisuus** on suomalainen, MTV:n tuottama nuorten televisiosarja vuodelta 1992. Realistisen, itsemurhaa käsittelevän draamasarjan on käsikirjoittanut Juha Vakkuri ja ohjannut Tapio Suominen.

Juoni
-----

Sarja kertoo abiturienttivuottaan viettävistä kaveruksista Tomista ja Erikistä (Ismo Apell ja Jukka-Pekka Mikkonen) ylioppilaskirjoitusten ja vanhempien vaatimusten paineissa. Taustateemoina ovat vanhempien aviokriisi ja maailmanrauhaa uhkaava Persianlahden sota.

Apellin ja Mikkosen pääroolien ohella muita osia sarjassa esittävät muun muassa Jyrki Kovaleff, Susanna Mikkonen, Tapani Perttu, Eija Nousiainen ja Svante Martin.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomissa* Jukka Kajava kirjoitti loppujakson ensiesityksen jälkeen sarjan olevan "ajankohtainen, koskettava, tunnistettava ja tosi". Hänestä se on dramaturgialtaan tyypillinen tv-sarja: "alku vetoaa, jatko jauhaa ja loppu nousee". Tämän sarjan loppunousu oli hänestä erityisen vaikuttava, ja hän kehui etenkin Ismo Apellin, Tapani Pertun ja Eija Nousiaisen koskettavia roolitöitä.

*Edessä lupaava tulevaisuus* sai ensimmäisellä esityskierroksellaan noin 900 000 katsojaa. Sarja esitettiin uusintana alkusyksystä 1995, ja vuonna 2004 Yleisradio julkaisi sen videolla.

Lähteet
-------

1. ↑  *Edessä lupaava tulevaisuus* Elonetissä.
2. 1 2  Takana loistava tulevaisuus: Edessä lupaava tulevaisuus, Yle Vintti, Yle Muistikuvaputki 22.1.2009. Viitattu 9.5.2015.
3. 1 2  Kajava, Jukka: Vaikuttavaakin vaikuttavampi.  *Helsingin Sanomat*, 20.2.1992, s. D11.
4. ↑  *Edessä lupaava tulevaisuus* Elonetissä. Esitystiedot.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tapio Suominen |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 
* Narrien illat (1970)
* Täältä tullaan elämä! (1980)
* Syöksykierre (1981)
* Porttikielto taivaaseen (1990)
* Mosku – lajinsa viimeinen (2003)

 |
|  |
| TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus) | 
* Musta hurmio (1984)
* Miljardi vuotta ennen maailmanloppua (1985)
* Kasvu (1987)
* Yksinäinen paikka (1988)
* Edessä lupaava tulevaisuus (1992)
* Kovaa maata (1994)
* Pirita (1995)

 |
|  |
| Lyhytelokuvat ja, dokumenttielokuvat (ohjaus) | 
* Nine Nein Nain (1969)
* Bang (1969)
* Kaustinen (1975)
* 17. kesä (1976)
* Suomi tässä ja nyt (1976)
* Tahdomme elää (1977)
* Sankareita - onko heitä... (1978)
* Kyläkauppa (1979)
* Lasse Viren (1980)
* Elämän puolesta (1981)
* Ihmisen mittakaava (1985)
* Musta enkeli (1989)
* Näytön paikka (1991)
* Musta enkeli ja tuhoojat (1992)
* Eläinten päivä (1997)

 |

 |
**Edessan kreivikunta** oli lyhytikäinen valtakunta, joka perustettiin ensimmäisen ristiretken yhteydessä Edessan kaupunkiin Mesopotamiassa (nykyinen Şanlıurfa).

Kreivikunnan perusti vuonna 1098 Bouillonin Balduin, yksi ristiretken johtajista, joka erosi muista ristiretkeilijöistä matkalla Jerusalemiin. Saavuttuaan Edessaan Balduin sai paikallisen kuninkaan Thoroksen adoptoimaan itsensä. Kuningas salamurhattiin pian, ja Balduin otti itselleen kreivin arvonimen, saman, joka hänellä oli ollut Bouilloinissa.

Vuonna 1100 Balduinista tuli Jerusalemin ensimmäinen kuningas, Balduin I, ja Edessa siirtyi hänen serkulleen Bourcqin Balduinille. Kun Balduin I kuoli vuonna 1118, hänen serkustaan tuli Jerusalemin kuningas Balduin II.

Edessan kreiviksi tuli Balduin II:n veli Joscelin I. Hän kuoli taistelussa vuonna 1131, ja hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Joscelin II.

Vuonna 1144 muslimit valtasivat Edessan ja Joscelinille jäi jäljelle vain Eufratjoen länsipuolella olevat maat. Vuonna 1149 Joscelin joutui Syyrian emiirin Nur al-Dinin vangiksi ja kuoli vangittuna vuonna 1159. Tällä välin hänen vaimonsa myi loput kreivikunnasta Bysantin keisarille Manuel I:lle.

Edessan kreivit
---------------

* Balduin I, 1098–1100
* Balduin II, 1100–1118
* Joscelin I, 1118–1131
* Joscelin II, 1131–1149 (kuoli 1159)
* Joscelin III, nimellisesti vuodesta 1159

Katso myös
----------

* Jerusalemin kuningaskunta
* Tripolin kreivikunta
* Antiokian ruhtinaskunta