recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rosa Mota** (s. 29. kesäkuuta 1958 Porto) on entinen portugalilainen kestävyysjuoksija.

Mota aloitti maastojuoksukilpailuihin osallistumisen teini-ikäisenä. Vuonna 1980 hän tapasi Pedro Pedrosan, josta tuli hänen valmentajansa. Ensimmäinen naisten arvokisoissa järjestetty maratonkilpailu käytiin 1982 yleisurheilun EM-kisoissa. Mota voitti juoksun ennen Ingrid Kristiansenia. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän sijoittui maratonilla neljänneksi. 1984 kesäolympialaisissa hän voitti pronssimitalin.

Mota juoksi maratonennätyksensä (2.23.29) 1985 Chicagon maratonilla, jolla hän sijoittui huippuajastaan huolimatta vasta kolmanneksi. 1986 EM-kisoissa ja 1987 MM-kisoissa Mota otti ensimmäiset arvokisavoittonsa. Hän voitti myös 1988 kesäolympialaisten maratonjuoksun aloittamalla loppukirin kaksi kilometriä ennen maalia, jonka ansiosta hän voitti toiseksi sijoittuneen Lisa Martinin 13 sekunnilla.

Vuoden 1990 EM-kisoissa Mota saavutti viimeisen arvokisamitalinsa voittamalla maratonin. Hän lähti heti juoksun alussa irtiottoon ja johti puolivälissä puolellatoista minuutilla. Valentina Jegorova saavutti hänet kuitenkin 35 kilometrin kohdalla, mutta Mota onnistui voittamaan juoksun loppukirissä viiden sekunnin erolla. Mota kärsi urheilu-uransa aikana iskiaksesta, jonka takia hän joutui lopettamaan uransa vuonna 1992. Arvokisavoittojen lisäksi hän voitti Bostonin maratonin kolmesti (1987, 1988, 1990), Chicagon maratonin kahdesti (1983, 1984), Rotterdamin maratonin (1983), Tokion maratonin (1986) ja Lontoon maratonin (1991). Hän voitti myös São Paulon uudenvuodenjuoksun viidesti vuosina 1982–1986.

Mota toimi olympiatulen kantajana Ateenan olympialaisissa 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilujätti 1986*, s. 35, 279. Jyväskylä: Gummerus, 1986. ISBN 951-20-2759-3.

Naisten maratonin olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1984: Joan Benoit |
1988: Rosa Mota |
1992: Valentina Jegorova |
1996: Fatuma Roba |
2000: Naoko Takahashi |
2004: Mizuki Noguchi |
2008: Constantina Tomescu |
2012: Tiki Gelana |
2016: Jemima Sumgong |
2020: Peres Jepchirchir |

Naisten maratonin maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1983: Grete Waitz |
1987: Rosa Mota |
1991: Wanda Panfil |
1993: Junko Asari |
1995: Manuela Machado |
1997: Hiromi Suzuki |
1999: Jong Song-ok |
2001: Lidia Șimon |
2003: Catherine Ndereba |
2005: Paula Radcliffe |
2007: Catherine Ndereba |
2009: Bai Xue |
2011: Edna Kiplagat |
2013: Edna Kiplagat |
2015: Mare Dibaba |
2017: Rose Chelimo |
2019: Ruth Chepngetich |
2022: Gotytom Gebreslase |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Japani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Rosa Eriksen** (s. 26. helmikuuta 1990 Holbæk) on tanskalainen poliitikko Moderaatit-puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2022 Tanskan parlamentin eli kansankäräjien jäsenenä.

Eriksen valittiin kansankäräjille marraskuun 2022 vaaleissa Fynin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 4 469 ääntä. Eriksen on toiminut vuodesta 2023 kansankäräjien sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Ennen vuonna 2022 toimintansa aloittanutta Moderaatit-puoluetta hän oli ollut aiemmin mukana sosiaalidemokraattien ja Venstren nuorisojärjestöjen toiminnassa.

Eriksen on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän valmistui vuonna 2016 UCL University Collegesta Odensesta. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen Odensen yliopistollisessa sairaalassa.

Ennen poliittista uraansa Eriksen oli ollut julkisuudessa oltuaan mukana tosi-tv-ohjelma *Kongerne af Svendborgissa* vuonna 2013. *Jersey Shoresta* vaikutteita saanutta ohjelmaa esitettiin Kanal 5 -kanavalla.

Rosa Eriksen on naimisissa Nicolai Eriksenin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rosa Eriksen *thedanishparliament.dk*. Viitattu 23.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Bakkær Sørensen, Birgit: Morens pludselige død og et vildt arbejdspres har fået fynsk politiker til at flytte: Familielivet kunne ikke hænge sammen *fyens.dk*.  18.3.2023. Viitattu 23.4.2023. (tanskaksi)
3. ↑  Kend dit kryds: Rosa Eriksen, Moderaterne *tv2fyn.dk*.  7.10.2022. Viitattu 23.4.2023. (tanskaksi)
4. ↑  Fage, Signe: "Kongerne af Svendborg": Rosa "Bubbly" Eriksen stiller op for Løkkes parti *Se og Hør*.  15.6.2022. Viitattu 23.4.2023. (tanskaksi)
5. ↑  Pasztor, Mikkel: Fra reality 'Babe' til Folketinget *Her & Nu*.  6.10.2022. Viitattu 23.4.2023. (tanskaksi)
**Panu Pellervo Tuomikko** (s. 7. elokuuta 1977 Ristiina) on suomalainen näyttelijä.

Tuomikko valmistui nuoriso-ohjaajaksi ennen siirtymistään teatteri- ja elokuva-alalle. Hän toimi vuonna 2013 julkaistun koululaisille suunnatun Kaikki kuvaa -elokuvakasvatussivuston juontajana. Tuomikko on opiskellut muun muassa Jamilahden ja Voionmaan kansanopistoissa, sekä suorittanut teatteritieteiden ja elokuvatutkimuksen opintoja Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän oli Ilves-Teatterin jäsen sekä näytteli Metropolia Ammattikorkeakoulun tuotannoissa.

Vuodet 2007–2009 Tuomikko toimi näyttelijänä Petroskoin Kansallisessa teatterissa Venäjällä näytellen suomen, venäjän sekä karjalan kielellä. Hän teki siellä muun muassa *Biarmia*-musikaalin pääroolin. Viimeksi Tuomikko nähtiin teatterilavalla talvella 2016, jolloin hän esiintyi tuottamassaan ja itse kirjoittamassaan *Selfie*-monologissa Kansallisteatterin Lavaklubilla. Nykyään Tuomikko on mukana Businessteatteri-ryhmässä, joka palvelee liike-elämän toimijoita ja työyhteisöjä teatterin keinoin.

Tuomikko on näytellyt elokuvissa sekä TV-sarjoissa. Hän on tehnyt noin 20 lyhytelokuvan pääosaa ja ensimmäinen kokoillan elokuvan pääosadebyytti tapahtui vuonna 2019 Arttu Haglundin elokuvassa *Poissa*. Näyttelemisen lisäksi Tuomikko on muun muassa kirjoittanut ja ohjannut kaksi lyhytelokuvaa, lukee äänikirjoja, pitää elokuvatyöpajoja lapsille sekä opettaa kamerakynän pedagogiikkaa.

Valikoitu filmografia
---------------------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Der Au-pair | Der Au-pair |
| 2004 | Eeva | Alaston mies |
| 2005 | Kesken | Mies |
| 2005 | Laitakaupungin valot | Vanki |
| 2006 | Pimeää vasten | Aki |
| 2008 | Ihmisiä tiellä | Simo Korhonen |
| 2010 | Odotushuone | Jaakko |
| 2010 | Prinsessa | Hoitaja |
| 2011 | Nyt tai ei koskaan, Pentti! | Pentti |
| 2012 | Kartanlukija | Rami |
| 2012 | Closet | Mies baarissa |
| 2012 | In Absurdum | Mies |
| 2012 | Ihmistäi | Tesla |
| 2013 | Isänmaallinen mies | Lääkäri |
| 2013 | Till Death do us Part | Parittaja |
| 2013 | Jäähyväiset Esoille | Yrjö Luukas |
| 2015 | And White Was the Night | Franzen |
| 2017 | 95 | Johanneksen kaveri |
| 2019 | Poissa | Matti |

### Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Paristo | "Homo" |
| 2004 | Skene | Mies jatkoilla |
| 2007 | Joku kaltaiseni | Bodydouble Petteri Summanen |
| 2008 | Harvoin tarjolla | Rakennusmies |
| 2017 | Presidentti | SUPO:n päällikkö |
| 2018 | Keisari Aarnio | Syyttäjä Kähönen |
| 2018 | Ratamo | Volkov |

Aiheesta muualla
----------------

* Panu Tuomikko Internet Movie Databasessa (IMDb.com) englanniksi
* Panu Tuomikko Kaikki kuvaa -sivustolla
* Panu Tuomikko Businessteatterissa
*Tämä artikkeli käsittelee optista laitetta. Artikkeli tähdistöstä, katso Sekstantti (tähdistö).*
Sekstantti
**Sekstantti** on vesi- tai ilma-aluksen astronomisessa navigoinnissa käytettävä optinen laite, jota käytetään määritettäessä aluksen paikka suhteessa taivaankappaleeseen: planeettoihin, tähtiin, aurinkoon tai kuuhun.

Sekstantti on laite, jolla voidaan hyvin tarkasti mitata kulmia. Tähtitieteelliseen paikanmääritykseen sisältyy yleensä taivaankappaleen korkeuden mittaaminen. Korkeudella ymmärretään havaintopaikasta horisonttiin ja taivaankappaleeseen piirrettyjen puolisuorien välistä kulmaa. Vertaamalla korkeusmittausta merenkulun taulukoista ilmenevään taivaankappaleen todelliseen korkeuteen saadaan selville suora, jonka kohdalla alus sijaitsee. Kahden tai useamman tällaisen suoran määrittämisellä voidaan määrittää aluksen sijainti.

Suurin kulma, joka sekstantilla voidaan mitata, on 120 astetta. Taivaankappaleen korkeusmittauksiin riittää varhaisemman kulmamittauslaitteen oktantin suurin mittauskulma 90 astetta. Kuun ja tähtien välisen kulman mittaamiseen perustuvan paikannusmenetelmän käyttöön tarvitaan kuitenkin sekstantin ulottuvuuksia.

Sekstantin rungossa on liikkuva peili (alidadi), joka on kiinnitetty kulma-asteikkoon, sekä kiinteä puoliläpäisevä peili, joka heijastaa kohteen suoraan riippumatta asetetusta kulmasta. Mittaus tapahtuu siten, että haluttu taivaankappale tähdätään okulaariin näkyviin. Tämän jälkeen säätämällä liikkuvaa peiliä kappale "pudotetaan" horisontin (merenpinnan) tasolle. Tämän jälkeen voidaan kulma-asteikolta sekstantin sivulta lukea kulma horisontin ja taivaankappaleen välillä. Kulma voidaan hienosäätää noonioasteikon kautta. 

Merenkulun taulukot perustuvat päiväntasaajan määrittämän tason ja maan keskipisteestä taivaankappaleen kautta vedetyn puolisuoran väliseen kulmaan, joka on eri kulma kuin sekstantilla mitattava korkeuskulma. Tämän takia sekstantin näyttämää joudutaan usealla tavalla korjaamaan ennen kuin se on hyödyllinen. Hyvälaatuisella sekstantilla päästään käytännössä noin 0,1 kulmaminuutin mittaustarkkuuteen. Mittaustarkkuus on kuitenkin eri asia kuin paikannustarkkuus eikä paikannuksen virhe ole suorassa suhteessa mittausvirheeseen. Harjaantunut navigoija kykenee sekstanttipohjaisilla menetelmillä pääsemään muutaman meripeninkulman paikannustarkkuuteen.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sekstantti**.
Merisekstantti

Katso myös
----------

* Teodoliitti

Lähteet
-------

* Löfgren Kaj-Erik: *Avomerinavigointi*. Helsinki: Suomen Navigaatioliitto. ISBN 978-952-95037-2-8.
**Évolué** (ransk. *kehittynyt*) oli osa Ranskan siirtomaapolitiikan teoriaa, johon siirtokuntien alkuperäisasukkaiden oletettiin hitaasti sopeutuvan. Évoluén asema saatettiin myöntää siirtokuntien asukkaille, jotka olivat nousseet Ranskan kulttuurin tasolle, kuten omaksuneet kielen, pukeutumisen, tavat, koulutuksen, uskonnon jne. tai jotka olivat palvelleet erinomaisesti joko Ranskan siirtomaa-armeijoissa tai siirtokunnan virkailijana. Aseman saanut sai oikeuden anoa Ranskan kansalaisuutta. Hakemusprosessi tosin osoittautui niin monimutkaiseksi, että se myönnettiin koko Ranskan Afrikassa AOF:ssa vain 2 000 afrikkalaiselle. Évoluén luokitteluun ja kansalaisuuteen päässyt sai oikeuden äänestää, olla Ranskan siviili- ja rangaistuslakien alainen toisin kuin perinteisen lain alainen. Évoluén aseman saavuttanut vapautettiin myös indigénat-laista tai corvée-työstä.

Ranskan assimilaatiopolitiikassa oletettiin, että Ranskan kulttuuri oli ylivoimainen ja se sopi kaikille kansoille. Kun tämä dogmi osoittautui idealistiseksi ja tulokset mahdottomiksi toteuttaa, siirtomaapolitiikassa siirryttiin "assosiaation" käsitteeseen, jossa kehitettiin läheistä kulttuurista, taloudellista ja poliittista yhteistyötä Ranskan ja sen valtamerentakaisten siirtokuntien välillä.

Katso myös
----------

* Assimilaatio Ranskan kolonialismissa
* Corvée
* Indigénat

Lähteet
-------

1. ↑  Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Togo*, s. 37. The Scarecrow Press, 1987.
**Nuorisokeskus Marttinen** on yksi Suomen yhdeksästä Opetus- ja kulttuuriministeriön tukemista ja valvomista valtakunnallisista nuorisokeskuksista. Se sijaitsee Virtain Herrasen kylässä Marttisen saarella.

Toiminta
--------

Nuorisokeskus Marttisen toiminnan peruslähtökohta on tukea lasten ja nuorten kasvun kehitystä. Siellä on mahdollisuus saada ohjattua toimintaa tai järjestää omatoimista ohjelmaa.

Marttisessa järjestetään leirikouluja ja rippikoululeirejä. Nuotta-valmennus on tarkoitettu 13–28-vuotiaille erityisen tuen tarpeessa oleville nuorille. Nuoren ryhmätaitoja ja sosiaalisia vuorovaikutustaitoja vahvistetaan valmennuksen avulla. Se tapahtuu elämyspedagogisin ja toiminnallisten työmenetelmien avulla.

Järjestetyt ohjelmat painottuvat ympäristö-, seikkailu- ja kulttuuriperintökasvatukseen.

Tilat
-----

Marttisen alueella on useita rakennuksia erilaisia käyttötarkoituksia varten. Historiallisin rakennus on Marttisen Vanha Pappila, joka on rakennettu vuonna 1892. Pappilan väentupaan on remontoitu Kuukkelisali. Marttisen päärakennuksessa on 200 hengen suuruinen monitoimisali. Pihapiiristä löytyy kolme saunarakennusta: Vihta-sauna, saunaosasto ja kesällä 2013 valmistunut savusauna.

Tilojen suunnittelussa on huomioitu liikuntaesteettömyys.

Aiheesta muualla
----------------

* Nuorisokeskus Marttinen *marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nuorisokeskus | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
2. ↑  Leirikoulut | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
3. ↑  Rippileirit ja muut nuorisoleirit | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
4. ↑  Nuotta-valmennus | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
5. ↑  Kokous- ja juhlatilat | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
6. ↑  Saunat | Nuorisokeskus Marttinen *www.marttinen.fi*. Viitattu 15.2.2023.
**Edward "Tedi" Glynne Millward** (28. kesäkuuta 1930 Cardiff, Wales – 18. huhtikuuta 2020) oli walesilainen nationalisti. Hän toimi Plaid Cymru -puolueen varapuheenjohtajana vuosina 1966–1968 ja prinssi Charlesin (nykyisen kuningas Charles III:n) kymrin kielen opettajana vuonna 1969.

Millward oli kymrin kielen asemaa ajavan Cymdeithas yr Iaith Gymraeg -järjestön toinen perustaja. Vuonna 1968 hän sai Aberystwythin yliopistolta pyynnön opettaa kymriä tulevalle Walesin prinssille. Nationalistina ja monarkian vastustajana Millward suhtautui saamaansa tehtävään aluksi vastahakoisesti. Myöhemmin hän kuitenkin kertoi, että hänestä ja prinssistä oli parin kuukauden opetuksen aikana tullut melko läheisiä. Periaatteellisista syistä Millward ei osallistunut seremoniaan, jossa Charles opintojen jälkeen nimitettiin Walesin prinssiksi.

Millward oli Plaid Cymru -puolueen ehdokkaana vuoden 1966 parlamenttivaaleissa ja myös vuoden 1970 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi kummallakaan kerralla.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Netflix-sarja *The Crownin* vuonna 2019 julkaistussa "Tywysog Cymru" -jaksossa Edward Millwardia esittää näyttelijä Mark Lewis Jones. Oikea Millward vieraili jakson kuvauksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anti-monarchist and Welsh tutor to Prince Charles *The Sydney Morning Herald*.  5.5.2020. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Tedi Millward, Prince Charles' Welsh tutor, dies aged 89 *The Telegraph*.  28.4.2020. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  O’Neill, Ryan: Prince Charles' Aberystwyth University mentor Tedi Millward has died *Wales Online*.  27.4.2020, päivitetty 28.4.2020. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
4. ↑  Knight, Lewis: The Crown: True story of Prince Charles learning Welsh from Edward Millward *Mirror*.  19.11.2019. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
5. ↑  Mikä on totta, mikä keksittyä The Crown -sarjassa? Tässä vastaukset yhdeksään sarjan esittämään väittämään *Yle Uutiset*.  25.12.2019, 27.12.2019. Viitattu 8.2.2022.
6. ↑  Boucher, Phil: Prince Charles' Welsh tutor who was portrayed on The Crown dies at 89 *People*.  28.4.2020. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Évinos** (kreik. Εύηνος), antiikin **Euenos** (m.kreik. Ἐύηνος) tai *Lykormas* (Λυκόρμας), on joki, joka virtaa Keski-Kreikassa. Sen pituuden ilmoitetaan olevan lähteestä riippuen 80–113 kilometriä. Joki saa alkunsa Artotínan kylän läheisyydestä Vardoúsia- eli Kórakas-vuorilta Fokiin alueyksikön alueella ja virtaa lounasta kohti halki Aitolia-Akarnanian alueyksikön alueen. Joki laskee Joonianmereen Patraksenlahden pohjoisrannikolla.

Évinos on padottu Ágios Dimítrioksen kylän kohdalla, mikä muodostaa Evinolímnin eli Évinoksen tekojärven. Sen pinta-ala on noin 10 neliökilometriä. Joki on suosittu koskenlaskukohde.

Joki tunnettiin jo homeerisena aikana, ja kreikkalaisessa mytologiassa kerrotaan siihen hukkuneen kuningas Euenoksen, joka ajoi takaa Idasta tämän ryöstettyä hänen tyttärensä Marpessan. Euenoksesta tuli joen jumala. Toisen version mukaan aiemmin nimellä Lykormas tunnettu joki nimettiin uudelleen kuninkaan mukaan. Kentauri Nessoksen kerrottiin kantaneen matkaajia joen yli maksua vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Evinos, River, Etoloakarnania *gtp.gr*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Evinos River *Reveal Greece*.  Arkistoitu 13.9.2016. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Top Rafting destinations in Greece *Visit Greece*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Euenos *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.
5. ↑  Nessos *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.
**Gary Ronald Honey** (s. 26. heinäkuuta 1959 Melbourne) on australialainen yleisurheilija, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1979–1990. Hänen päälajinsa oli pituushyppy, jonka lisäksi hän osallistui arvokilpailuissa kolmiloikkaan ja viestijuoksuihin.

Honey sijoittui maailmancupin 1979 pituushypyssä viidenneksi. Moskovan olympialaisissa 1980 hän karsiutui saman lajin loppukilpailusta. Vuoden 1981 maailmancupissa hän oli toinen tuloksella 811 cm. Brisbanen Kansainyhteisön kisoissa 1982 hän voitti pituushypyssä kultaa tuloksella 813. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän oli samassa lajissa kuudes.

Honey sai Los Angelesin olympialaisissa 1984 hopeaa pituushypyssä tuloksella 824. Maailmancupissa 1985 hän sijoittui neljänneksi. Edinburghin Kansainyhteisön kisoissa 1986 hän voitti kultaa pituushypyssä tuloksella 808 ja oli neljäs kolmiloikassa. Aucklandin Kansainyhteisön kisoissa 1990 hän sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi.

Honey voitti Australian-mestaruuden pituushypyssä kaudella 1978–1979 sekä yhdeksän kertaa peräkkäin kaudesta 1980–1981 kauteen 1988–1989. Hän hyppäsi ennätyksensä 827 cm Budapestissa 20. elokuuta 1984.

Lähteet
-------

1. ↑  Gary Honey *sports-reference.com*.  Arkistoitu 19.2.2010. Viitattu 12.7.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gary Honey (Vic) *athletics.com.au*. Viitattu 12.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  Gary Honey Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Steinitzin muunnelmaksi** kutsutaan useita eri shakkiavausten muunnelmia. Nimi Steinitzin muunnelma tulee shakin maailmanmestarin Wilhelm Steinitzin mukaan.

 Caro–Kannin puolustus, Steinitzin muunnelma

 Ranskalainen puolustus, Steinitzin muunnelma

 Venäläinen peli, Steinitzin muunnelma

 Ponzianin avaus, Steinitzin muunnelma

 Espanjalainen peli, Steinitzin puolustus

 Skotlantilainen peli, Steinitzin muunnelma

 Preussilainen peli, Steinitzin muunnelma

Muunnelmat
----------

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Caron–Kannin puolustus, Steinitzin muunnelma**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Ranskalainen puolustus, Steinitzin hyökkäys**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Ranskalainen puolustus, Steinitzin muunnelma**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Wieniläinen peli, Steinitzin gambiitti**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Venäläinen peli, Steinitzin muunnelma**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Kolmiratsupeli, Steinitzin puolustus**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Ponzianin avaus, Steinitzin muunnelma**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Espanjalainen peli, Steinitzin puolustus**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Espanjalainen peli, Moderni Steinitz**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Espanjalainen peli, suljetun muunnelman Steinitzin puolustus**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Skotlantilainen peli, Steinitzin muunnelma**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Suljetut pelit, Steinitzin vastagambiitti**. 

WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Vastaanotettu kuningatargambiitti, Steinitzin muunnelma**. 
Caro–Kannin puolustus, Steinitzin muunnelma1.e4 c6 2.d4 d5 3.Nc3 dxe4 4.Rxe4 Rd7
Ranskalainen puolustus, Steinitzin hyökkäys1.e4 e6 2.e5 
Ranskalainen puolustus, Steinitzin muunnelma1.e4 e6 2.d4 d5 3.Rc3 Rf6 4.e5
Wieniläinen peli, Steinitzin gambiitti1.e4 e5 2.Rc3 Rf6 3.f4 exf4 4.d4
Venäläinen peli, Steinitzin muunnelma1.e4 e5 2.Rf3 Nf6 3.d4
Kolmiratsupeli, Steinitzin puolustus1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Rc3 g6
Ponzianin avaus, Steinitzin muunnelma1.e4 e5 2.Rf3 Nc6 3.c3 d5 4.Da4 f6
Espanjalainen peli, Steinitzin puolustus1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5 d6
Espanjalainen peli, moderni Steinitz1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5 a6 4.La4 d6
Espanjalainen peli, suljetun muunnelman Steinitzin puolustus1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5 a6 4.La4 Rf6 5.O-O b5 6.Lb3 d6
Skotlantilainen peli, Steinitzin muunnelma1.e4 e5 2.Nf3 Rc6 3.d4 exd4 4.Rxd4 Dh4!?
Preussilainen peli, Steinitzin muunnelma1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lc4 Rf6 4.Rg5 d5 5.exd5 Ra5 6.Lb5+ c6 7.dxc6 bxc6 8.La4 h6 9.Rh3
Suljetut pelit, Steinitzin vastagambiitti1.d4 d5 2.Lf4 c5
Vastaanotettu kuningatargambiitti, Steinitzin muunnelma1.d4 d5 2.c4 dxc4 3.Rf3 Rf6 4.e3 e6 5.Lxc4 c5 6.O-O cxd4

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   *geocities.com*. Viitattu 10. toukokuuta 2008. (englanniksi)
**T. J. Brennan** (s. 3. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue Ajoiessa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.

Ura
---

Kaudella 2006–2007 Brennan teki 16 maalia ja 25 syöttöpistettä 68 pelissä. Hänet palkittiin Raymond Lagacé Trophylla, joka annetaan QMJHL:n vuoden parhaalle tulokkaalle. Seuraavalla kaudella hän pelasi kolmessa ottelussa vähemmän, mutta teki saman määrän pisteitä ja pelasi kuusi pudotuspeliään piste per peli -tahdilla.

Buffalo Sabres varasi Brennanin toisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana numerolla 31 vuoden 2007 varaustilaisuudessa. 18. huhtikuuta 2009 Brennan teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Sabresin kanssa.

Ensimmäisen ammattilaiskautensa 2009–2010 Brennan pelasi Buffalon AHL-yhteistyöseura Portland Piratesissa. Ensimmäisen NHL-pelinsä Brennan pelasi 23. marraskuuta 2011 Boston Bruinsia vastaan. Hän teki pelissä myös ensimmäisen maalinsa. 15. maaliskuuta 2013 Brennan kaupattiin Florida Panthersiin vastineeksi viidennen kierroksen varauksesta vuoden 2013 varaustilaisuuteen.

16. kesäkuuta 2013 Brennan kaupattiin Panthersista Nashville Predatorsiin Bobby Butlerin tilalle. Brennan ei pelannut Predatorsissa otteluakaan ja päätyi vapaaksi agentiksi. 5. heinäkuuta 2013 hän teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Sopimuksen arvo oli 600 000 dollaria.

4. heinäkuuta 2014 Brennan teki onnistuneen Toronton farmiseura Marliesissa pelatun kauden jälkeen yksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Islanders myi Brennanin kuitenkin ennen kauden alkua Chicago Blackhawksiin.

Brennan aloitti kauden 2014–2015 Blackhawksin farmiseurassa Rockford IceHogsissa, kunnes Toronto Maple Leafs hankki hänet vaihdossa Spencer Abbottiin. Loppukaudesta Brennan pelasi Maple Leafsissa 6 ottelua ja farmiseura Toronto Marliesissa 19 ottelua. Kauden jälkeen Maple Leafs ja Brennan tekivät vuoden jatkosopimuksen.

Brennan oli kaudella 2015–2016 AHL:n kolmanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän voitti lisäksi Marliesin sisäisen pistepörssin ja liigan puolustajien pistepörssin. Hän teki 69 ottelussa 68 pistettä, ja hänet palkittiin toistamiseen sarjan parhaalle puolustajalle annettavan Eddie Shore -palkinnon. Kauden aikana Brennan pelasi myös seitsemän ottelua Maple Leafsissa. Kauden jälkeen hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jonka kanssa hän teki monivuotisen sopimuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Islanders acquire defencemen Boychuk, Leddy TSN. Viitattu 26.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  Maple Leafs sign Johnson; re-sign Brennan  5.6.2015. Toronto Maple Leafs. Viitattu 30.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  Flyers agree to multi-year contract with defenseman T.J. Brennan  5.7.2016. Philadelphia Flyers. Viitattu 30.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **T. J. Brennan** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:T. J. Brennan
**Horezminturkin kieli** on Keski-Aasiassa käytetty keskiaikainen turkkilainen kirjakieli. Sitä kutsutaan myös *karluk-horezmin, itäturkkilaiseksi, keskiturkkilaiseksi, oguusilais-kiptšakkilaiseksi* sekä *Kultaisen ordan kieleksi*.

Horezminturkki muotoutui 1100-luvulta lähtien Horezmin ja Syrdarjan alajuoksun oguusilaisten ja kiptšakkilaisten heimojen keskuudessa. Se kuuluu turkkilaisten kielten kaakkoisryhmään, mutta eräät piirteet yhdistävät sen koillisryhmään kuuluvaan karahanid-uiguuriin. Keski-Aasian ja osin myös Volgan alueen yhtenäisen turkkilaisen kirjakielen historiassa horezminturkki muodostaa karahanid-uiguurin ja tšagatain kielen välisen kehitysvaiheen. Sille on ominaista kirjoittajasta riippuva oguusilaisten ja kiptšakkilaisten murreainesten vaihtelu.

Kirjoittamiseen käytettiin yleensä arabialaista kirjaimistoa. Osa kirjallisista muistomerkeistä on laadittu uiguurilaisella kirjaimistolla, jota käytettiin Keski-Aasiassa aina 1500-luvulle saakka. Kirjallisuus käsittää runoutta ja uskonnollisia tekstejä (mm. Ahmed Jasawin *Hikmat*). Horezminturkin ohella kirjakielenä käytettiin myös persiaa, joka on vaikuttanut huomattavasti sen rakenteeseen.

Horezminturkkia ei tule sekoittaa sitä edeltäneeseen iranilaiseen horezmin kieleen.

Lähteet
-------

* *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 139–147. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
Rosa Pohjolainen (2020)
**Rosa Pohjolainen** (s. 20. heinäkuuta 2003) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Hyvinkään Slalomseura Sukkulaa.

Pohjolainen saavutti Lausannen nuorten olympialaisissa 2020 kultaa paripujottelun joukkuekilpailussa Jaakko Tapanaisen kanssa ja hopeaa suurpujottelussa. Lisäksi hän oli seitsemäs pujottelussa ja yhdeksäs alppiyhdistetyssä. Saman vuoden nuorten MM-kilpailuissa Narvikissa hän oli parhaimmillaan alppiyhdistetyssä kahdeksas. Vuonna 2022 hän oli nuorten MM-kilpailuissa joukkuekilpailussa viides, alppiyhdistetyssä kuudes ja pujottelussa seitsemäs. Aiemmin samana vuonna hän kilpaili Pekingin olympialaisissa mutta hänen pujottelukisansa päättyi keskeytykseen ensimmäisessä laskussa.

Pohjolainen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2019. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti kolmannessa maailmancupin kilpailussaan Levillä marraskuussa 2020 sijoituttuaan 27:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 14:nneksi Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2022.

Pohjolainen loukkaantui tammikuussa 2021 kaaduttuaan harjoituksissa Italiassa. Hänen polvensa eturistiside ja kierukka vaurioituivat ja niiden parantumisen kisakuntoon arvioitiin vievän noin puoli vuotta. Hän palasi kilpailuihin marraskuussa 2021. Kauden 2021–2022 lopulla hän loukkaantui jälleen leikkauskuntoon: huhtikuussa Levillä hänen polvensa ristiside meni poikki. Hänet leikattiin 5. toukokuuta 2022 ja vammasta toipuminen vie niin kauan ettei hän laske kaudella 2022–2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rosa Pohjolainen *olympedia.org*. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Rosa Pohjolainen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  "Huippufiilikset!" – Rosa Pohjolaiselle uransa paras maailmancup-sijoitus *Yle Urheilu*.  11.1.2022. Viitattu 12.1.2022.
4. ↑  Suomen alppitoivo Rosa Pohjolaisen kausi päättyi loukkaantumiseen *yle.fi*. Viitattu 7.1.2021.
5. ↑  Pyykkö, Kari: Rosa Poh­jo­lai­nen palasi toi­pu­mis­lo­mal­ta voit­ta­ja­na ki­sa­rin­tee­seen: "Tuntui siltä kuin en olisi edes pois ol­lut­kaan" *Lapin Kansa*.  16.11.2021. Viitattu 25.4.2022.
6. ↑  Hyyppä, Emma & Holma, Joel: Jo toinen vakava loukkaantuminen lyhyen ajan sisään on kova kolaus alppilupaus Rosa Pohjolaiselle: "Huolestuttaa, miten käy tulevaisuudessa"  25.4.2022. Yle. Viitattu 25.4.2022.
7. ↑  Suomen alppihiihdon nuoren tähden kausi tuhoutui: "En laske tänä talvena" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 14.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rosa Pohjolainen** Wikimedia Commonsissa
**Rosa Pulkkinen** (3. heinäkuuta 1874 Helsinki – 27. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Rosa Pulkkinen kävi Helsingissä tyttökoulun ja kauppaopiston ja opiskeli laulua Abraham Ojanperän johdolla. Hän liittyi vuonna 1897 August Aspegrenin Kansanteatteriin, Kasimir Leinon näyttämölle ja vuonna 1899 Suomalaiseen Maaseututeatteriin. Pulkkinen oli näyttelijänä 35 vuoden ajan Viipurin näyttämöillä Viipurin Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Hän toimi myös ohjaajana, muun muassa Viipurin Työväen Teatterissa. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Lallukan taiteilijakotiin Helsinkiin, jossa kodissa hän myös kuoli.

Pulkkinen esiintyi laulutaitonsa vuoksi lauluosissa, hänen roolejaan olivat muun muassa Marie koomisessa oopperassa Rykmentin tytär, Zsofi *Punaisessa laukussa*, Valencienne operetissa Iloinen leski ja ennen kaikkea Micaela oopperassa Carmen. Puhenäytelmien puolella hänen merkittäviä roolejaan olivat Katri Daniel Hjortissa, Husso Anna-Liisassa, Lensmanska *Kuopion takana*-näytelmässä, Mari Murtovarkaudessa, Maija Tukkijoella-näytelmässä, Noita *Jaakko Ilkassa* ja Matrjona näytelmässä *Pimeyden vallassa*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rosa Pulkkinen kuollut, Suomen Sosialidemokraatti, 1950, No 26, sivu 7, julkaistu 28.1.1950
2. 1 2 3  60-vuotias. Rosa Pulkkinen, Helsingin Sanomat, 03.07.1934, nro 174, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3  "Teatteriurani alkoi 7-vuotiaana". Näyttelijätär Rosa Pulkkista tapaamassa, Suomen Kuvalehti, 30.06.1934, nro 27, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuvassa Lausteen kaupunginosassa, Biolaaksossa sijaitseva Jan-Erik Anderssonin suunnittelemaa taidesiltaa ja sen alittava Jaaninoja.
**Jaaninoja** (ruots. *Jahndiket*) on Itä-Turussa sijaitseva noin kahdeksan kilometrin pituinen joki. Sen alkulähteet ovat Skanssin pohjavesialueella ja Varissuon soilla, joista tulevat maanalaiset vesiputket kohtaavat Lausteella ja tulevat maan pinnalle Poronpuiston kentän lähettyvillä. Joki virtaa läpi Biolaakson modernien rakennusten, jatkuen kahdeksan kilometrin matkan peltojen ja lähiöiden läpi, laskien Kuralan Kylämäen ohitse kampiförin kohdalla Aurajokeen. Jaaninojan leveys vaihtelee parista metristä, tulva-aikojen 5–6 metriin ja kuivien kesien melkein kuivattamaan jokeen.

Jaaninojaa on kunnostettu 2000-luvulla EU-rahoitteisilla Elävä Jaaninoja- ja Keidas-hankkeilla. Myös alueen asukkaat ovat olleet mukana talkoissa. Noin neljäosa joen pituudesta – osuudet Biolaaksossa, Pääskyvuoressa sekä Kuralassa on kunnostettu. Joen penkkoja on loivennettu, uomaan on muokattu koskimaisia kohtia, suvantoja, syvänteitä, pohjapatoja ja lammikoita. Lisäksi sen rannoille on istutettu kasveja, Biolaakson kohdalle tehtiin laajoja puistoistutuksia joissa istutettiin yhteensä 4 000 kosteikkokasvia ja puuta. Biolaaksoon rakennettiin myös kaksi Jan-Erik Anderssonin suunnittelemaa taidesiltaa. Jokeen on istutettu taimenenpoikasia ja jokirapuja. Joessa tavataan luontaisesti muun muassa haukea, ahvenia ja särkikaloja. Koska toinen haaroista tulee pohjavesialueelta, on vesi riittävän kylmää ja hyvää lohikaloille. Joen ylittää myös tervantuoksuinen perinnesilta Kohmon kaupunginosan vieressä Hyllykankareenpolulla.

Jokitörmien perusteella Jaaninojassa on aikoinaan virranut enemmänkin vettä ja sen rannat ovat Kuralan Kylämäen kohdalla olleet asuttuja jo 600-luvulta.

Lähteet
-------

1. ↑  Karttapaikka - Maanmittauslaitos *asiointi.maanmittauslaitos.fi*. Viitattu 30.7.2019.
2. 1 2  Setälä, Ritva: Kahdeksan kilometrin Jaaninojalle uusi elämä  1.12.2006. Turun Sanomat. Viitattu 3.4.2010.
3. ↑  Kärkkäinen, Esko: Jaaninoja on ikivanha kalajoki  28.8.2002. Turun Sanomat.  Arkistoitu 27.9.2011. Viitattu 3.4.2010.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jaaninoja**.
**Pikku-Kairi** on metsäjärvi Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 4,5 hehtaaria. Etäisyys Nummelasta on 27 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 46 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Pikku-Kairin pituus lounaasta koilliseen on 250 metriä. Järvi on pyöreähkö ja saareton, sen rannoilla ei ole rakennuksia. Länsipuolella sijaitsee Annikkaansuo ja Komi, pohjoisessa Mustalammi ja kaakossa Iso-Kairi, jonne Pikku-Kairin vedet virtaavat Pikku-Kairin ojaa pitkin. Iso-Kairin korkeustaso on runsaat viisi metriä Pikku-Kairia alempi.

Pikku-Kairi (23.093.1.005) kuuluu Vihtijärven valuma-alueeseen (23.093), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Pikku-Kairi on Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pikku-Kairi, vakavesi, Vihti
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 21.4.2021.
3. ↑  Pikku-Kairi. Järviwiki. Viitattu 21.4.2021.
4. ↑  Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 21.4.2021.
**Marttisenjärvi** on saman nimisen kylän yhteydessä sijaitseva matala järvi Vieremällä Pohjois-Savon maakunnan pohjoisimmassa osassa. Sen pinta-ala on 5,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 118 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Marttisenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,2 kilometriä. Järven eteläosa jakautuu Pänninlahteen ja Hietalahteen, pohjoisosa jakautuu Talvilahteen ja Kesälahteen, joiden välissä sijaitsee Koiraniemi. Noin kaksi kolmasosaa Marttisenjärvestä on vähintään kaksi metriä ja enintään neljä metriä syvä. Syvin kohta, kymmenen metriä, sijaitsee järven lounaisosassa.

Marttisenjärven saariluku on kolme. Laajin saari on järven pohjoisosassa sijaitseva Marttisensaari (noin 20 ha). Kaksi muuta saarta ovat vähäisiä luotoja. Marttisenjärveä ympäröi suo- ja metsämaa, kuten Pänninsuo Pänninlahden eteläpuolella. Marttisenjärveen laskee Suojoki ja Salmipuro koillisesta. Marttisenjärvi laskee Marttisenjokea lounaaseen Salahminjärveen (109,2 metriä mpy), jonne etäisyys on nelisen kilometriä. Marttisenjoen rannoilla on runsaasti peltomaata. Marttisenjärven luoteispuolella sijaitsee Rotimo. Marttisenjärven ja Rotimon välissä sijaitsee Kaatiainen.

Marttisenjärven vesitilavuus on 15 765 000 kuutiometriä.

Marttisenjärvi (04.549.1.001) kuuluu Marttisenjoen valuma-alueeseen (04.549), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Salahminjärven valuma-alue (04.54) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Marttisenjoen valuma-alueeseen kuuluu Marttisenjärven ohella Kaatiainen, Murtolampi, Latvalampi ja Herttalampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marttisenjärvi, vakavesi, Vieremä
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.11.2022.
3. ↑  Marttisenjärvi. Järviwiki. Viitattu 12.11.2022.
4. ↑  Marttisenjoen valuma-alue (04.549). Järviwiki. Viitattu 12.11.2022.
**Jurnee Diana Smollett-Bell** (omaa sukua ja paremmin tunnettu nimellä **Smollett**, s. 1. lokakuuta 1986 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Jurnee Smollett aloitti uransa lapsinäyttelijänä lyhytelokuvassa *Sunday in Paris* vuonna 1991. Hän esiintyi yhdessä sisarustensa kanssa televisiosarjassa *On Our Own* vuosina 1994–1995. Smollett-Bell teki varsinaisen läpimurtonsa elokuvassa *Eve's Bayou* vuonna 1997.

Smollett on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa *Full House*, *Greyn anatomia* ja *House*. Hän näytteli Jess Merriweatheriä sarjassa *Unelmien kentät* vuosina 2009–2010 ja Lisa Tyleria sarjassa *The Defenders* 2010–2011. Hän alkoi näytellä sarjassa *True Blood* sarjan kuudennella kaudella. Valkokankaalla Smollett-Bell on nähty muun muassa elokuvissa *Jack*, *Gridiron Gang*,  *The Great Debaters* ja *Temptation: Confessions of a Marriage Counselor*.

Smollett näytteli myös ensi-iltansa alkuvuodesta 2020 saaneessa DC Extended Universen elokuvassa Birds of Prey.

Yksityiselämä
-------------

Smollett-Bellillä on sisko Jazz ja neljä veljeä, Jojo, Jussie, Jake and Jocqui. Sisarukset näyttelivät yhdessä sarjassa *On Our Own*. Sisarusten isä Joel Smollett Sr. on taustaltaan aškenasijuutalainen ja äiti Janet afroamerikkalainen.

Smollett oli naimisissa muusikko Josiah Bellin kanssa vuodesta 2010. Naimisiin mentyään hän vaihtoi sukunimensä Smollettista Smollett-Belliksi. Maaliskuussa 2020 Smollett haki avioeroa Bellistä.

Smollett-Bell kuuluu AIDSin vastaiseen työhön ja ihmisoikeuksiin keskittyneen Artists for a New South Africa -järjestön hallituksen jäsen. Hän osallistui Yhdysvaltain ulkoministeriön AIDSin vastaiseen kehitysapuprojektiin Etelä-Afrikassa, Botswanassa ja Swazimaassa. Hän tukee myös Children's Defend Fund -hyväntekeväisyyssäätiötä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ‘Temptation’ and ‘True Blood’ star Jurnee Smollett’s hottest photos Rolling Out 20.3.2013
2. 1 2 3  Sentimental Jurnee! Insight News 29.3.2013
3. ↑  Jurnee Smollett-Bell Joins 'True Blood' to Fight for Her Right (to Be Covered in Fake Blood) 21.6.2013
4. ↑  *Jurnee Smollett-Bell Is Proudly Black & Jewish AKA Blewish - CONAN on TBS*
5. ↑  Melena Ryzik: The Smollett Family Business: Acting and Activism *The New York Times*.  9.3.2016. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)
6. ↑  See Friday Night Lights's Jurnee Smollett's Wedding Photo (Arkistoitu – Internet Archive) People 16.12.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Jurnee Smollett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Jurnee Smollett-Bell Allmovie-sivustolla
* Jurnee Smollett-Bell Twitterissä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pikku-Marjan eläinkirja** on vuonna 1947 ilmestynyt Laura Latvalan eläinrunoja sisältävä lastenkirja, jonka on kuvittanut Helga Sjöstedt. Se on Lastenkirjainstituutin vuonna 2007 tekemän selvityksen mukaan Suomen kaikkien aikojen myydyin lastenkirja, jota on painettu yhteensä yli 310 000 kappaletta. Siitä on otettu vuoteen 2011 mennessä jo 29 painosta.

Aapiskirjaa muistuttava teos koostuu aakkosittain etenevistä riimitellyistä loruista, jotka Latvala kirjoitti kotipaikassaan Lapualla keväällä 1946. Se on omistettu hänen tyttärelleen Marjalle, jolle osoitettu runo myös avaa kirjan.  Teoksen suosio lähti parin vuosikymmenen jälkeen uudelleen nousuun vuonna 1980, kun Marjatta Meritähti sävelsi kirjan runoja ja julkaisi niitä *Pikku-Marjan eläinlauluja* -nimisellä albumilla. Tunnetuimpia loruista ovat muun muassa *Aa aa ankka* sekä laulunakin tunnettu *Ihahaa, ihahaa, hepo hirnahtaa*.

Teoksen heti sotavuosien jälkeen kirjoitetut runot sijoittuvat 1930-luvun Suomea muistuttavaan aurinkoiseen maalaisidylliin. Päähenkilöitä ovat Pikku-Marjan ja hänen Otto-veljensä (molemmat Latvalan lasten oikeita nimiä) lisäksi maatalon eläimet. Professori Juhani Niemen mukaan säröjä idylliin muodostaa runoissa toistuva pakenemisen motiivi, jonka tyyppihahmo on karkuun juokseva porsas. Samaa edustaa myös veräjää pökkivä äkäinen vuohipukki, mutta vapauteen pääsevät kuitenkin lopulta vain taivaan linnut. Latvala on ilmeisesti saanut riimittelyynsä vaikutteita Aleksis Kiveltä, sillä tämän runon *Lintukoto* tiedetään olleen Latvalan nuoruuden lempiruno.

Lähteet
-------

1. ↑  Pikku-Marjan eläinkirja kaikkien aikojen myydyin lastenkirja  17.6.2007. Turun Sanomat. Viitattu 17.5.2014.
2. ↑  Latvala, Laura: Pikku-Marjan eläinkirja[vanhentunut linkki] Suomalainen Kirjakauppa. Viitattu 17.5.2014.
3. ↑  Petri Vähä: Suomen tunnetuin Marja (Marja Kiiskisen haastattelu).  *Karjalainen (Sunnuntaisuomalainen)*, 14.1.2007, s. 14.
4. ↑  Lastenkirjan Pikku-Marja kasvoi isoksi eläinrunojen keskellä  19.10.2009. Yle Uutiset. Viitattu 17.5.2014.
5. ↑  Niemi, Juhani: "Laura Latvala: Pikku-Marjan eläinkirja"[vanhentunut linkki] Iilimato, Viitattu 17.5.2014.
**Sveitsin koripallomaajoukkue** edustaa Sveitsiä miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa.

Maa on päässyt olympialaisiin kahdesti historiansa aikana. Ensimmäisen kerran maa osallistui olympialaisiin vuonna 1936, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi. Toisen kerran maa oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948, jolloin se oli kisojen 21. 

Sveitsi on päässyt Euroopan-mestaruuskilpailuihin yhteensä viisi kertaa vuosina 1935, 1946, 1951, 1953 ja 1955. Paras sijoitus on vuoden 1935 kotikisojen neljäs sija.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sveitsin koripalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta

**Entisiä joukkueita:** DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
**Sveitsin velvoitelaki** (saks. *Obligationenrecht*; ransk. *Droit des obligations*; ital. *Diritto delle obbligazioni*) on Sveitsin siviililain osa, sen viides pääosasto, joka säätelee sopimusoikeutta, kuten sopimuksia ja vastuunalaisuutta, ja muodostaa myös keskeisen osan Sveitsin yhtiöoikeudesta. Laki jaetaan yleiseen osaan, joka säätelee kaikkia sopimuksia, ja erityisosaan, joka säätelee erityyppisiä sopimuksia, kuten irtaimen kauppaa ja lainanantoa.

Lakiin on säädetty sopimusvapauden periaate, joka pitää sisällään vapauden sopimuksen sisältöön ja muotoon sekä sopijapuolten vapauden tehdä sopimus asioista, joita ei ole säännelty erikseen siviililaissa.

Lain ensimmäinen versio, jonka laativat Walther Munzinger ja Heinrich Fick, tuli voimaan vuonna 1883, ja se myöhemmin tarkistettiin ja laajennettiin Sveitsin vuoden 1912 velvoitelaiksi. Ensimmäinen versio innoitti samankaltaisen lainsäädännön voimaan saattamiseen Saksassa, Italiassa ja Turkissa. Laki laadittiin huomiota herättävän ymmärrettävään tyyliin, ilman paljoa abstrakteja oikeudellisia termejä, jotta tavallinen kansa voisi helposti ymmärtää sitä.

Lakia uudistettiin vuonna 2011, joten tulevaisuudessa yhtiön kirjanpitovelvollisuus ei riipu enää yhtiömuodosta, vaan sen taloudellisesta koosta.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Swiss Code of Obligations 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Code des obligations
**Jurmon kappeli** (ruots. *Jurmo kapell*) on kirkkorakennus Jurmon saarella entisen Korppoon kunnan alueella Paraisilla. Kappeli on yksi Korppoon ruotsinkielisen kappeliseurakunnan alueen kuudesta kirkollisesta rakennuksesta ja valmistunut vuonna 1846. Sen tekijä on korppoolainen kirvesmies Adolf Abraham Gräneback.

Kappeli on seurakunnan omistuksessa ja sen samoin kuin kappelin ympärillä olevan pienen hautausmaan kunnossapidosta vastaavat asukkaat talkoovoimin. Kappelissa järjestetään jumalanpalvelus kerran vuodessa, perinteisesti heinäkuun toisena sunnuntaina. Kappeli on auki kesäisin hiljentymistä ja tutustumista varten ja käytössä myös kirkollisiin toimituksiin.

Nykyinen kappeli on saaren kolmas. Ensimmäinen kappeli oli korkealla Kappelinmäellä, sijaintinsa vuoksi sitä erehdyttiin pitämään pookina ja se oli siirrettävä alemmalle maastopaikalle. Toinen kappeli sijaitsi nykyisen kappelin paikalla ja oli rakennettu vuonna 1703. Rakennus oli 1800-luvun alkupuolella jo niin huonossa kunnossa, että siellä ei voitu pitää jumalanpalveluksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jurmon kappeli Korpo kapellförsamling.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 28.11.2015.
**Hyvinkään Urheilutoverit** (HUT) on vuonna 1903 Viipurissa perustettu hyvinkääläinen voimistelu- ja urheiluseura, joka kuuluu Työväen Urheiluliittoon. HUT on vanhin hyvinkääläinen edelleen toimiva urheiluseura. Seuran aikaisemmat nimet ovat Talikkalan Toverit ja Viipurin Toverit (vuoteen 1951)

Hyvinkään Urheilutovereiden toimintaan kuului ensimmäisinä vuosikymmeninä useita urheilumuotoja. Esimerkiksi Hyvinkään Urheilutovereilla oli aina 1970-luvulle asti toimintaa painissa. Nykyään HUT on erikoistunut pöytätennikseen ja seuran edustusjoukkue pelasi kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämässä Mestaruussarjassa. Hyvinkään Urheilutovereilla oli yhteensä kuusi joukkuetta kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämissä sarjoissa. Seuran kasvatteja on esiintynyt Suomen maajoukkueessa vuosien varrella.

Jalkapallo
----------

Talikkalan Toverit voitti TUL:n mestaruudet vuosina 1931 ja 1933. Ensimmäisen mestaruutensa v.1931 se sai voitettuaan finaalissa jatkoajalla Helsingin Kullervon 1-0. Voittomaalin teki Eino A. Wuokko, josta myöhemmin tuli TUL:n pääsihteeri. Vuonna 1945 Toverit osallistuivat jalkapallon SM-cup kilpailuun, jossa hävisivät Akilleelle 4-3 ja putosivat jatkosta.

Hyvinkään Urheilutovereilla oli toimintaa jalkapallossa aina 1950-luvulle asti, kunnes Hyvinkään Urheilutovereiden ja Hyvinkään Pontevan jalkapallo-osastot yhdistettiin vastapainoksi Hyvinkään Palloseuralle. Uuden, yhdistyneen seuran nimeksi tuli Palloiluseura Apollo, ja näin oli syntynyt Hyvinkäälle oma työväen jalkapallon erikoisseura.

Hyvinkään Apollon perustamisen jälkeen Hyvinkään Urheilutoverien jalkapallo on elänyt ruususen unta kunnes vuonna 2007 hyvinkääläinen kaveriporukka sai tarpeekseen Hyvinkään Apollon rämpimisestä Uudenmaan alasarjoissa ja perusti keväällä 2007 Hyvinkään Urheilutovereiden epävirallisen jalkapallo-osaston. Uuden seuran nimeksi tuli HUT FC-j, ja se pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Beach Soccerin Helsingin karsintaturnauksessa 21. heinäkuuta 2007. Tuossa turnauksessa joukkue hävisi kaikki kolme otteluaan yhteismaalierolla 1-22.

Jääpallo
--------

Viipurin Toverit osallistui Jääpallon SM-kilpailuihin 1944 ensimmäisenä TUL:n joukkueena Palloliiton järjestämässä sarjassa, joka sodan vuoksi järjestettiin cup-kilpailuna. Toverit osallistuivat myös talven 1945 nelilohkoiseen SM-sarjaan, jonka jälkeen TUL:n seurat kuitenkin pudotettiin sarjasta, vaikka Toverit olisi sijoituksensa perusteella siinä säilynyt. TUL:n mestaruuden seura voitti 1930, 1932, 1935 ja 1946. Viipurin Tovereiden jääpallotoiminta jatkui Helsingissä vuoteen 1951. Hyvikäällä seuran jääpallohistoria oli lyhyt, sillä HUT luopui sarjapaikastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  TUL:n toimintakertomus 1951 jäsenluettelo s. 175 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Viipurifutis (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Anttinen, Pekka: *Karjalan narukerä kierii - viipurilaisen jääpallon historia*. Cosmoprint, 2010.