recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Paulo Wanchope vuonna 2007.
**Paulo César Wanchope Watson** (s. 31. heinäkuuta 1976) on costaricalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi Yhdysvaltain Major League Soccerissa Chicago Firen joukkueessa kaudella 2007. Wanchope on Costa Rican maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä. Pelaamissaan 73:ssa maaottelussa hän teki 45 maalia.

Wanchope on kansainvälisesti yksi tunnetuimpia costaricalaisia jalkapalloilijoita. Vuonna 1997 hän siirtyi englantilaiseen Derby Countyyn, jossa hän viimeisteli 28 maalia pelaamassaan 79:ssä ottelussa. Muutkin Valioliiga-seurat kiinnostuivat hänestä ja hän siirtyikin West Ham Unitediin. West Ham Unitedissa hän pelasi vain 46 ottelua, josta hänet myytiin Manchester Cityyn. Manchester Cityä hän auttoi Valioliigaan nousussa, mutta kuitenkin vuoden 2004 aikana hän siirtyi jälleen. Tällä kertaa suuntana oli Espanjan pääsarja Primera División ja joukkue Málaga. Ura Espanjassa jäi kuitenkin lyhyeksi tummaihoisen Wanchopen kokeman rasismin takia, ja hän katsoikin parhaaksi vaihtaa joukkuetta qatarilaiseen Al-Gharafa Sports Clubiin. Kuitenkin, jo kuuden ottelun jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Heredianoon. Tämän jälkeen hänellä oli vielä lyhyet sopimukset Rosario Centralin, FC Tokyon ja Chicago Firen kanssa ennen uran lopullista päättymistä vuonna 2007. Pelaajauran päätyttyä Wanchope toimi Heredianon valmentajana kaudella 2008-2009.

Wanchope on pelannut Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa useissa CONCACAF Gold Cupeissa. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi Costa Rican kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa ja teki maalin Brasiliaa vastaan. Hän teki 9. kesäkuuta 2006 Saksan vuoden 2006 MM-kisojen avausottelussa kaksi maalia Saksaa vastaan. Wanchopen ensimmäinen maaottelu oli 3. lokakuuta 1996 Venezuelaa vastaan. Hän pelasi 73 maaottelua, joissa teki 45 maalia (tilanne 20. kesäkuuta 2006). 

Wanchope toimi vuonna 2015 Costa Rican maajoukkueen päävalmentajana. Hän erosi elokuussa 2015 tapeltuaan vartijan kanssa alle 23-vuotiaitten maaottelun katsomossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Eskola, Jussi, ym.: *Jalkapallon MM-kisat 2002*, s. 35–38. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2002. ISBN 951-97920-6-6.
2. ↑
3. ↑  McKeough, Alex: Ex-tähti erosi maajoukkueen päävalmentajan paikalta – syynä häpeällinen skandaali  13.8.2015. YLE. Viitattu 13.8.2015.

  

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Lonnis
2 Drummond
3 Marín
4 Wright
5 Martínez
6 López
7 Fonseca
8 Solís
9 Wanchope
10 Centeno
11 Gómez
12 Parks
13 Vallejos
14 Rodríguez
15 Wallace
16 Bryce
17 Medford
18 Mesén
19 Cordero
20 Sunsing
21 Chinchilla
22 Castro
23 Morgan
Valmentaja Guimarães

Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mesén |
2 Drummond |
3 Marín |
4 Umaña |
5 Martínez |
6 Fonseca |
7 Bolaños |
8 Solís |
9 Wanchope |
10 Centeno |
11 Gómez |
12 González |
13 Bernard |
14 Azofeifa |
15 Wallace |
16 Hernández  |
17 Badilla |
18 Porras |
19 Saborío |
20 Sequeira |
21 Núñez |
22 Rodríguez |
23 Alfaro |
Valmentaja Guimarães
**Elsa Ilona Anhava** (o.s. *Heikinheimo*, s. 17. joulukuuta 1953 Lauritsala) on suomalainen galleristi.

Anhava valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1978. Hän oli Valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusapulainen vuonna 1978, Galerie Artekin galleriatyöntekijä vuosina 1981–1991 ja hallituksen jäsen vuosina 1985–1991. Hän toimi vuosina 1983–1985 myös Artekin tutkimusapulaisena.

Anhava perusti artekilaisten tuella oman galleriansa, Galerie Anhavan, vuonna 1991. Anhava oli Galerie Anhavan hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja vuosina 1991–1996. Vuonna 1997 Anhavan ja Artekin galleriat sulautuivat yhteen. Vuodesta 1997 Anhava on ollut Anhava & Gullichsen ab:n hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja. Vuodesta 1992 Anhava on myös Anhava Julkaisut oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.

Vuosina 1985–1986 Anhava oli Nykytaiteen museo ry:n sihteeri. Hän oli myös Valtion taidemuseon neuvottelukunnan jäsen 1995–1997 ja näyttelyvaihtokeskus Framen kansainvälisen toimikunnan jäsen 1996–1998. Hän on ollut myös The Next Helsinki -ideakilpailun tuomaristossa.

Artikkeleiden ja näyttelyluetteloiden lisäksi Anhava on suomentanut Jörn Donnerin teokset *Presidentti* (1986), *Vastavirtaan* (1988), *Vapauden vangit* (1989) ja *Olotiloja* (1993).

Anhavan puoliso on Martti Anhava vuodesta 1981. Heillä on vuonna 1988 syntynyt poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Kuka kukin on 2015*, s. 50. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. 1 2  Kapiainen-Heiskanen, Päivi: Galerie Anhava löysi kuvataiteelle reitin maailmalle  6.7.2009. Aalto-yliopisto.  Arkistoitu 6.4.2017. Viitattu 18.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Galeria Anhavan verkkosivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Uuskungfutselaisuus** (kiin. 宋明理學, *Sòng-Míng lǐxué*, usein lyhyemmin 理學, *lǐxué*) on kungfutselaisen filosofisen, uskonnollisen ja poliittisen ajattelun elpynyt muoto, joka syntyi Kiinassa 800-luvun puolivälissä ja hallitsi Kiinan poliittista kulttuuria 1200-luvulta 1800-luvulle saakka.

Kiinnostus kungfutselaisuuteen elpyi pitkän, useita vuosisatoja kestäneen buddhalaisen ajattelun valtakauden jälkeen. 1000–1100-luvuilla uuskungfutselaisuuden ydinkäsitteitä kehittelivät lukuisat klassisia kungfutselaisia tekstejä tulkinneet ja niistä väitelleet ajattelijat, joista merkittävimmäksi nousi Zhu Xi (1130–1200). Hän virtaviivaisti ja systematisoi uuskungfutselaista ajattelua: Zhu Xin näkemyksistä tuli 1200-luvulla valtion virallinen oppi, jonka tekstejä esimerkiksi virkamiehiksi haluavien tuli opetella. Sen haastoivat myöhemmin useat filosofit, erityisesti Ming-dynastian aikaan elänyt Wang Yangming (1472–1529), mutta lopullisesti se erotettiin keisarillisesta virkamieskokeesta vasta 1900-luvun alussa.

Uuskungfutselaiset mestarit ottivat abstraktin filosofisen ajattelun lisäksi kantaa moraalikysymyksiin ja yksilön kehitykseen. Uuskungfutselaisesta näkökulmasta filosofinen tieto tuli aina yhdistää eettiseen itsetutkiskeluun, jonka tarkoituksena on moraalinen, oikeanlainen käytös. Uuskungfutselaiseen liikkeeseen kuului filosofien lisäksi taiteilijoita, runoilijoita, lääkäreitä, historioitsijoita, virkamiehiä ja niin edelleen. Se kansainvälistyi ja levisi myös muualle Itä-Aasiaan: merkittävä osa uuskungfutselaisesta ajattelusta 1500-luvulta lähtien onkin Korean ja Japanin ansiota. Japanissa uuskungfutselaisuudesta tuli Edo-kaudella valtion virallinen aatesuunta, jolla oli syvä vaikutus koulutetun luokan ajatteluun. Se painotti vallitsevan yhteiskunnallisen järjestyksen säilymistä: ylempien oikeudenmukaisuutta alamaisiaan kohtaan ja vuorostaan alamaisten tottelevaisuutta.

Uuskungfutselaisuutta ei tule sekoittaa uuteen kungfutselaisuuteen, joka on yritys kehittää kungfutselaista ajattelua nykyajan tarpeita vastaavaksi. Kiinnostus kungfutselaisuuteen on lisääntynyt Kiinassa 1980-luvulta lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Foster, Robert: Neo-Confucianism Oxford Bibliographies. Viitattu 2.9.2017.
2. 1 2 3  Berthrong, John H.: Neo-Confucian Philosophy Internet Encyclopedia of Philosophy. Viitattu 2.9.2017.
3. ↑  Neo-Confucianism Encyclopædia Britannica. Viitattu 2.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Writings of the Orthodox School – 文章正宗 (englanniksi) (kiinaksi)
**Saksalan kartano** on Padasjoella sijaitseva kartano joka mainittiin Mikkolan talonpoikaisratsutilana ensi kerran jo vuonna 1594.

Kartanon omisti 1600-luvun lopulla Robert Charpentier. Useiden omistajavaihdosten jälkeen kartanon ja siihen rajautuneen Mikkolan tilan omistajaksi tuli vuonna 1826 kapteeni Georg Magnus von Fieandt. Fieandt rakennutti kartanoon 1826 uuden empiretyylisen yksikerroksisen puisen päärakennuksen sekä kiviterassit päärakennuksen länsi- ja itäpuolelle. Lääninagronomi Robert Mauritz von Fieandt perusti 1850-luvulla kartanon puiston ja kartanoon pohjoisesta ja lännestä peltojen halki johtavat lehtikuusi- ja koivukujanteet. Fieandt-suku omisti kartanon 1940-luvulle saakka.

Läntisen koivukujanteen alkupäässä on Björkenheimin huvilana tunnettu, Vierun ruukista vuonna 1913 siirretty entinen ruukin isännöitsijän asuinrakennus jonka kartanon omistanut Karl von Fieandt antoi tyttärelleen häälahjana 1913. Pohjoisen lehtikuusikujan alkupäässä on vuonna 1850 rakennetussa entisessä pitäjänmakasiinissa Padasjoen kotiseutumuseo.

Kartanon puiston koko on noin neljä hehtaaria ja siihen liittyy "Hanna-Borgenströmsbacken"-nimellä tunnettu kartanon alapiha asuin- ja talousrakennuksineen. Alapihalla sijaitsee kartanon talli ja navetta, väentupa ja muita talousrakennuksia. Kartanon pihapiirin rakennuksiin kuuluu myös sveitsiläistyylinen kaksikerroksinen fatabur-rakennus, Vierun ruukin padolta paikalle siirretty hirsirakennus Torni ja aittarivi. Kartanon puisto sijaitsee rakennusten itäpuolella ja hyötypuutarha taas päärakennuksen eteläpuolella. Kartanon puisto läheisine metsineen on nimetty noin 40 hehtaarin kokoiseksi Natura-kohteeksi. Kartanon omistaa nykyisin Christian Creutz. Kartanossa ei ole enää omaa maanviljelystä vaan pellot on vuokrattu.

Padasjoen kotiseutumuseo makasiinimuseo
---------------------------------------

Saksalan kartanon alueella sijaitsee Padasjoki-seuran 1956 avattu Padasjoen kotiseutumuseo, Makasiinimuseo, jonka kaksikerroksiset tilat ovat entisessä viljamakasiinissa eli lainajyvästössä, joka oli perustettu 1850. Makasiinimuseossa esitellään ammattien harjoittamisessa tarvittavaa esineistöä, kuten puusepän, räätälin, suutarin ja käsinkaavaajan eli valurin työkaluja.  Makasiinimuseo osallistuu 8. kesäkuuta 2019 Avoimet kylät -tapahtumaan.

Saksalan kartanoon kuului aputiloja eli augmenttitiloja, jotka maksoivat veronsa kohdistettuna ratsutilan ratsuhevosen ylläpitokuluihin. Yksi tällaisista oli Kimolan augmenttitila Kuhmoisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Padasjoki, Saksalan kartano *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt (RKY)*. Museovirasto.
2. 1 2 3  Padasjoki : Saksalan kartano (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tykkejä ja tikkoja kartanon puistossa, Etelä-Suomen Sanomat 23.8.2009
4. ↑
**Elma Ilona Juutilainen-Suuronen**, o.s. **Juutilainen** (27. marraskuuta 1897 Savonlinna – 20. huhtikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen harpun soiton uranuurtaja.

Juutilainen-Suurosen vanhemmat olivat lehtori William Alfred Juutilainen ja Hilja Alexandra Lindbohm ja puoliso vuodesta 1926 toimistopäällikkö Kauko Philip Julianus Suuronen. Juutilainen-Suuronen suoritti tyttökoulun 1913 ja valmistui Helsingin konservatoriosta 1921, opintomatkan Pariisiin hän teki 1924. Turun kaupunginorkesterin harpistina Juutilainen-Suuronen toimi 1921–1924 ja 1928–1929, Oslon filharmonisen orkesterin 1925–1928 ja Helsingin teatteriorkesterin 1931–1937. Hän työskenteli myös Helsingin kaupunginorkesterin ja Radio-orkesterin avustajana sekä vuodesta 1948 Tampereen kaupunginorkesterissa.

Harpistina Juutilainen-Suuronen oli Lilly Kajanus-Blennerin ja ranskalaisen Henrietta Renién oppilas ja Väinö Hannikaisen työtoveri. Hän itse opetti harpun soittoa Sibelius-akatemiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 257-258. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kuolleita. Harpputaiteilijatar Ilona Juutilainen-Suuronen. Ensimmäisen polven suomalainen harpisti. *Helsingin Sanomat*, 4.3.1972, s. 12.
**Hua Guofeng** (yksink.: 华国锋; perint.: 華國鋒; pinyin: *Huà Guófēng*, 16. helmikuuta 1921 – 20. elokuuta 2008) oli kiinalainen kommunistijohtaja. Hänestä tuli vuonna 1976 Maon Zedongin kuoleman jälkeen Kiinan kommunistisen puolueen puhemies ja Kiinan kansantasavallan kiistaton johtaja Jiang Qingin ja lopun neljän koplan yllätykseksi, aivan kuten Mao itse oli tarkoittanutkin.

Hua syntyi Jiaochengissä (交城县), Shanxin provinssissa nimellä **Su Zhu**. Su liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1938 osaksi vastarintaa japanilaisia vastaan ja otti itselleen salanimen **Hua Guofeng**.

Hänestä tuli määräaikainen Kiinan pääministeri Zhou Enlain kuoleman jälkeen tammikuussa 1976, täysivaltainen pääministeri ja puolueen varapuheenjohtaja huhtikuussa 1976 ja viimein puheenjohtaja Maon kuoltua syyskuussa 1976: tosin tätä ei tuotu julki ennen kuin 12. lokakuuta.

Hänen verrattaen lyhyen johtajuutensa aikana häntä kiiteltiin neljän koplan savustamisesta pois poliittisesta vallasta ja siten hänestä tuli johtaja, jonka ilmaantuminen merkitsi virallista loppua Kulttuurivallankumoukselle. Kun Deng Xiaoping vähitellen saavutti jälleen lisää valtaa puolueen sisällä, Hua syrjäytettiin tiukan Maon linjan tukemisen takia ja Zhao Ziyang otti hänen paikkansa pääministerinä vuonna 1980, ja Hu Yaobang puolueen puheenjohtajan paikan vuonna 1981. Hänet alennettiin alemmaksi varapuheenjohtajaksi ja kun tämä virka lakkautettiin vuonna 1982, hän jäi tavalliseksi Keskuskomitean jäseneksi, virka jota hän piti marraskuuhun 2002 asti, vaikkakin oli jo ohittanut määrätyn 70 vuoden eläkeiän.

Lokakuussa 2001 ilmoitettiin että Hua Guofeng olisi eronnut kommunistipuolueesta terveydellisiin syihin vedoten. Viranomaiset eivät kuitenkaan ole vahvistaneet tätä tietoa. Kiinan viranomaiset ilmoittivat Huan kuolleen 87-vuotiaana elokuussa 2008.

Lähteet
-------

1. ↑   Yle: Kiinan entinen kommunistijohtaja Hua Guofeng kuollut

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hua Guofeng** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ukrajinskyi holos** (ukr. Український голос, ’Ukrainan ääni’) oli ukrainankielinen lehti, joka ilmestyi Kanadassa Winnipegissä 1910–2018. Lehteä julkaisi Ukrainian Publishing Company (nykyisin Trident Press). Lehden perustajat olivat vapaamielisiä ukrainalaisia. Sen teemoja olivat kansansivistys, koulutus, taloudellinen riippumattomuus ja ukrainalainen nationalismi. Se oli ensimmäisiä lehtiä maailmassa, joka käytti itsestään sanan "ruteeni" sijasta "ukrainalainen". Ukrainan itsenäisyystaistelun aikana se kannatti Keskusneuvostoa (Tsentralnaja Rada) ja sitten Ukrainan kansantasavaltaa. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli 1910–1921 Vasyl Kudryk. Vuodesta 1918 lehti oli Kanadan ukrainalaisen ortodoksisen kirkon (UOCC) epävirallinen lehti.

Lehden päätoimittajana on ollut monia tunnettuja amerikanukrainalaisia, kuten Myroslaw Stechishin, Taras Ferley, Vasyl Chumer, Danylo Lobai, Stepan Volynets. Lehteen yhdistettiin vuonna 1981 *Kanadijskyi farmer*. Lehti julkaisi vuosittain kirjallista kalenteria, ja siinä oli vuoteen 1973 kulttuuriaiheita käsittelevä kuukausiliite.

Lähteet
-------

1. 1 2  Boris Balan: Ukraïns’kyi holos *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  Päivitetty 2022. Viitattu 27.10.22. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |
Dioïlan piiri Malin kartalla.
**Dioïlan piiri** (ransk. *Cercle de Dioïla*) on paikallishallintoalue Malin Koulikoron alueella. Sen pinta-ala on 12 794 neliökilometriä. Asukkaita on 488 900 henkeä (vuonna 2009).

Dioïlan piiri rajoittuu lännessä Koulikoron alueen Katin ja Koulikoron, pohjoisessa Ségoun alueen Barouélin ja Blan, idässä Sikasson alueen Koutialan ja Sikasson sekä etelässä Bougounin piireihin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä alankoa ja ylänköä. Luonnonalueita ovat Banico, Dièdougou, Dolondougou, Guéniéka ja N’Tlondougou. Seudulla virtaavat Bani ja sen alkujoet Bagoé ja Baoulé.

Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–1000 millimetriä. Kuiva aika kestää maaliskuusta kesäkuuhun, sadekausi kesäkuusta lokakuuhun ja viileä kausi marraskuusta helmikuuhun. Viileän kauden lopussa puhaltaa harmattan-tuuli.

Piiriin kuuluu 23 maalaiskuntaa: Banco, Benkadi, Binko, Dégnékoro, Diébé, Diédougou, Diouman, Dolendougou, Guégnéka, Jékafo, Kaladougou, Kémékafo, Kéréla, Kilidougou, Massigui, N’Dlondougou, N’Garadougou, N’Golobougou, Nangola, Niantjila, Ténindougou, Wacoro, Zan Coulibaly. Hallinnollinen keskus on Kaladougoun kuntaan kuuluva Dioïla. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja djulia. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla elää perinteisiä uskomuksia. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat vilja, puuvilla ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Massiguissa, Fanassa ja Belecossa pidetään tärkeät karjamarkkinat. Dioïlassa ja Fanassa on CMDT:n puuvillan käsittelylaitokset. Piiriin saapuu paljon siirtotyöläisiä muualta maasta, ja toisaalta paikallinen nuoriso käy kausitöissä Bamakossa, Niorossa ja Norsunluurannikolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Synthèse des Plans de Sécurité Alimentaire des Communes du Cercle de Dioïla 2008–2012 *csa-mali.org*.  2008. Viitattu 1.7.2012. (ranskaksi)
2. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 30.1.2021.
3. ↑  Cercle de Dioïla: Carte de référence *Reliefweb*. Viitattu 30.1.2021.
4. 1 2 3 4  Rapport monographique (Cercle de Dioila) *IMPROVES-RE*. Viitattu 30.1.2021.
**Mauri Leopold Tuomela** (30. tammikuuta 1870 Vehkalahti – 2. elokuuta 1945 Pieksämäki) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.

Tuomelan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Dufva ja Anna Maria Kirjalainen. Hän kävi oppikoulua neljä luokkaa ja maanviljelyskoulun 1888. Tuomela oli maanviljelijänä Vehkalahdella vuoteen 1918 saakka, Mikkelin maalaiskunnassa 1918–1920, Pieksämäen maalaiskunnassa 1920–1930 sekä Pieksämäen kauppalassa 1930–1945. Hän toimi Vehkalahdella asuessaan paloapuyhtiön esimiehenä ja säästöpankin kirjurina sekä myöhemmin Pieksämäen maalaiskunnan rahastonhoitajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1930.

Tuomela oli kansanedustajana 1914–1917 edustaen Kymen läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Tuomela oli Vehkalahdella kuntakokouksen esimiehenä ja kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Pieksämäellä hän oli kauppalanhallituksen jäsenenä ja kauppalan järjestysoikeuden puheenjohtajana. Hän oli lisäksi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä.

Mauri Tuomela oli naimisissa vuodesta 1903 Emilia Tiilen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Mauri Tuomela *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1914–1917 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(38) | 
* Ala-Kulju
* Cornér
* Danielson-Kalmari
* Grönvall
* Hallsten
* Halonen
* Hiidenheimo
* Iipponen
* Ikonen
* Ingman
* Jaskari
* Kilpeläinen
* Koivisto
* Listo
* Malmivaara
* Mannermaa
* Peurakoski
* Pullinen
* Rannikko
* Rauanheimo
* Retulainen
* Saari
* Saha
* Sjöstedt-Jussila
* Särkilahti
* Tulenheimo
* Tuomela
* Typpö
* Vaarala
* Vahe
* Valkama
* A. Virkkunen
* P. Virkkunen
* Vänniä
* Warvikko
* von Weissenberg
* I. Yrjö-Koskinen
* S. Yrjö-Koskinen

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kappaleesta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

| "Jätkän humppa"Mutkattomat |
| --- |
| Singlen "Jätkän humppa" kansikuva |
| Vuoden 1977 vinyylisinglen keskiö. |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Ilo irti* |
|  B-puoli | "Limperin muorin humppa" |
|  Äänitetty  | 1976 |
|  Julkaistu | 1976 |
|  Levy-yhtiö | PSO |

**"Jätkän humppa"** on suomalainen musiikkikappale, jonka sävelsi Paavo Melander ja sanoitti Uuno "Tupa-Uuno" Tupasela.

Kappaleen äänitti alun perin Mutkattomat-yhtye laulusolistinaan Erkki "Eki" Jantunen vuonna 1976 Pekka Nurmikallion Microvox-studiolla Lahdessa. Paavo Melander oli yhtyeen hanuristin Pekka Melanderin isä ja Tupa-Uuno yhtyeen kotiseudulla Orimattilassa vaikuttanut sanoittaja. Kappale julkaistiin saman vuoden aikana PSO-levy-yhtiön kautta singlenä sekä saman yhtiön *Humppa on poikaa* -kokoelmalevyllä tuottaja Timo Lindströmin innostuttua siitä. Single sisälsi myös kappaleen "Limperin muorin humppa", ja se oli yhtyeen ensimmäinen levytys.

"Jätkän humpasta" tuli pian julkaisunsa jälkeen suosittu radiokanavilla ja erityisesti *Metsäradio*-ohjelmassa, ja siitä alkoi Mutkattomat-yhtyeen ja Jantusen 2000-luvulle asti ulottunut menestyksekäs ura. Vuonna 1977 se julkaistiin uudestaan yhtyeen esikoisalbumilla *Ilo irti*. Sittemmin eri artistit ovat tehneet kappaleesta yli 20 versiota ja sitä on myyty eri julkaisuilla yli miljoona kopiota. Vuonna 2006 se oli Teoston kokoamalla valtakunnallisten radio- ja televisiolähetysten, tanssipaikkojen ja konserttien esitetyimpien kappaleiden listalla sijalla 3.

Parodia
-------

Jope Ruonansuu on esittänyt kappaleesta parodisen version nimeltä "Jätkän tekno". Kappaleessa laulavat Ruonansuun imitoimat Esa Pakarinen ja Masa Niemi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hakutulos kappaleelle Jätkän humppa[vanhentunut linkki] Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999. Viitattu 29.9.2008.
2. 1 2  Mutkaton mies tanssittaa ja juontaa[vanhentunut linkki] Säveltäjät ja Sanoittajat ELVIS. Viitattu 29.9.2008.
3. 1 2  Eki Jantunen Populaarimusiikin museo. Viitattu 29.9.2008.
4. ↑  Soitetuimmat (Arkistoitu – Internet Archive) Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto. Viitattu 29.9.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* "Jätkän humppa" amerikansuomalaisen Laura Aihkisalon laulamana (MySpace)
**Mauri Sirnö** (31. toukokuuta 1939 Leppävirta – 5. joulukuuta 1997 Teisko) oli suomalainen Tampereella asunut toimittaja ja kunnallisneuvos.

Mauri Sirnö opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa Helsingissä vuodesta 1959 ja sittemmin Tampereen Yliopistossa. Hän opiskeli Leningradissa 1961–1962 englantia valmistautuessaan työskentelemään toimittajana Helsingissä vuonna 1962 pidetyillä kansainvälisillä nuorisofestivaaleilla. Samassa yhteydessä hän tapasi tulevan puolisonsa Ritva Rautarinnan. 

Mauri Sirnö oli Hämeen Yhteistyö-lehden kulttuuritoimittajana vuoteen 1971 saakka, jolloin hän siirtyi SKP:n linjaerimielisyyksien vuoksi Kansan Uutiset-lehden toimittajaksi. Sirnö oli Kansan Uutiset-lehden Tampereen aluetoimittajana ja lehden kolumnistina vuoteen 1991 saakka. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 28 vuoden ajan 1968–1996. Mauri Sirnö hukkui pilkkimatkallaan Teiskossa joulukuun alussa 1997. 

Entinen Taiteen edistämiskeskuksen johtaja ja Vasemmistoliiton kansanedustaja ja varapuheenjohtaja Minna Sirnö on Mauri Sirnön tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Reijo Sippola ja Jarmo Kettunen (toim.): *Tampereen kasvot*, s. 111. Tampere: Kustannus Oy Sanasato, 1997.
2. 1 2  Räiskyvien sanojen mies elää muistoissa : Kunnallisneuvos Mauri Sirnö hukkui 5. joulukuuta Teiskossa, Tamperelainen 40/1997 (viite Finnassa)
3. 1 2  Vesa Vartiainen : Haalarimiehet ja valkokaulustyöläiset - SKP:n Tampereen piirijärjestö paikallisena toimijana puolueen valtakunnallisessa hajaannuksessa 1964–1971, Suomen historian pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto 2006, Mauri Sirnöstä sivu 85, 105
4. ↑  Kansan Uutiset antoi potkut Mauri Sirnölle, Helsingin Sanomat 22.3.1991
5. ↑  Superlautakunnat on pilkottava : Mauri Sirnö luopuu 28 vuoden jälkeen valtuustosta, Kuntalehti 10/1996 (Viite Finnassa)
**Vaahteraliigan kausi 1986** oli Vaahteraliigan seitsemäs kausi. Liigan runkosarjassa kymmenen joukkueutta pelasi yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti Helsinki Roosters, jolle mestaruus oli seurahistorian kolmas.

Viime kauden kaksi viimeistä joukkuetta Turku Trojans ja Oulu Northern Lights ehtivät jo pudota I-divisioonaan, mutta liigaa päätettiin laajentaa keväällä 1986 ja joukkueet täten jäivät Vaahteraliigaan. I-divisioonasta sarjaan nousivat Jyväskylä Rangers ja Kerava Bulldogs.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | T | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roosters | 9 | 8 | 0 | 1 | 325 | 76 | +249 | 16 |
| FT Scotch | 9 | 8 | 0 | 1 | 297 | 112 | +185 | 16 |
| East City Giants | 9 | 8 | 0 | 1 | 261 | 116 | +145 | 16 |
| Colts | 9 | 6 | 0 | 3 | 191 | 122 | +69 | 12 |
| TAFT | 9 | 4 | 1 | 4 | 207 | 201 | +6 | 9 |
| Trojans | 9 | 3 | 1 | 5 | 176 | 154 | +22 | 7 |
| Rangers | 9 | 3 | 0 | 6 | 129 | 237 | -108 | 6 |
| Rocks | 9 | 2 | 0 | 7 | 136 | 157 | -21 | 4 |
| Northern Lights | 9 | 2 | 0 | 7 | 80 | 278 | -198 | 4 |
| Bulldogs | 9 | 0 | 0 | 9 | 45 | 394 | -349 | 0 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |  | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |
|  |  **Roosters** | **28** |   |
|  |  Colts | 26 |   |
|  |   |
|  |  |  |
|  |   |   |  **Roosters** | **31** |
|  |   |  FT Scotch | 21 |
|  |   |
|  |   |
|  |  | Pronssiottelu |
|  |  |  |  |
|  |  **FT Scotch** | **31** |  |  **East City Giants** |  **14** |
|  |  East City Giants | 3 |   |  |  Colts |  9 |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 1986 SAJL. Viitattu 4.1.2014.
2. ↑  30 vuotta jenkkifutista Suomessa (pdf) (s. 15-16) SAJL. Viitattu 4.1.2014. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 1986 SAJL. Viitattu 4.1.2014.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
Lentokoneen trimmisiivekkeet
**Trimmi** (vanh. suom. *säätö*)on lentokoneen tai laivan ohjausjärjestelmään liittyvä järjestelmä, jonka tarkoituksena on tarvittavien ohjainvoimien nollaaminen halutussa lento- tai purjehdustilassa. Kun kone tai alus on oikein trimmattu, se säilyttää lentotilansa (esim. vaakalento) ilman, että ohjaajan tai autopilotin tarvitsee siihen puuttua (edellyttäen tietenkin, etteivät ulkoiset tekijät kuten puuskat siihen vaikuta).

Suuret lentokoneet ovat yleensä trimmattavissa kaikkien ohjausakseleiden (kallistus, suunta- ja korkeusohjaus) suhteen, kaikkein pienimmissä koneissa on usein vain korkeusohjaustrimmi. Trimmin käyttö eli *trimmaaminen* tapahtuu ohjaamosta käsin trimmipyöriä tai -kytkimiä käyttäen. Myös autopilotti voi itse trimmata konetta. Joissakin nykykoneissa (esim. Airbus A320/330/340/350-sarja, Boeing 777/787) trimmi on osin tai kokonaan automaattinen myös käsin lennettäessä.

Trimmi voidaan toteuttaa aerodynaamisesti (erilaisia *trimmisiivekkeitä* käyttäen) tai mekaanisesti (ns. *jousitrimmi*). Korkeusohjauksen trimmi voidaan toteuttaa myös niin, että koko korkeusvakaimen asetuskulma tehdään säädettäväksi. Tämä ratkaisu on yleinen liikenneluokan koneissa.

Laivoissa trimmi toteutetaan peräsimen jättöreunaan asennettavalla trimmilaipalla. Kun trimmilaippaa käännetään, se muuttaa veden virtausta niin, että se kääntää peräsintä toiseen suuntaan. Myös pienveneissä voidaan käyttää trimmiä; monet tuuliperäsinratkaisut perustuvat trimmilaipan käyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Finnair: *Aero O/Y/Finnair DC-3 flight manual*. Weilin/Göös, Finnair Oyj, 1957.
2. ↑  Airbus Flight Control Laws *www.airbusdriver.net*. Viitattu 23.8.2021.
**Pumpulikirkko** on nähtävyys Rautavaaran pohjoisosassa, Pohjois-Savossa. Se on geologinen muodostuma, joka on saanut nimensä suuresta haljenneesta hiidenkirnusta, joka muistuttaa kirkkosalia saarnatuoleineen. Pumpuli-nimi on tullut ennen koko kirnun pohjaa peittäneestä sammaleesta. Hiidenkirnun lisäksi alueeseen kuuluu paikoin jopa yli 10 m korkea rotko. Alueella sijaitsee myös Sammakkolampi, joka on tunnettu ruutanoistaan. Paikka on Metsähallituksen aarnialue. Paikalle pääsee metsäautoteitä pitkin Ylä-Keyrityn järven suunnasta, jossa on myös Metsäkartanon retkeilykeskus.

Alue kuuluu Natura 2000-alueisiin. Metsähallituksen perustama luonnonsuojelualue se on ollut vuodesta 1972. Se käsitti aluksi 11 hehtaarin alueen, mutta 1993 alue laajennettiin 308 hehtaariin. Nykyään Pumpulikirkon seutu muodostaa suojelualuekokonaisuuden Löytynsuo-Maammonsuon ja Tiilikan Natura-alueiden kanssa. Alueella on vanhaa kuusivaltaista metsää ja siellä
esiintyy monenlaisia lintuja.

Alueen kallioperään muodostui miljoonia vuosia sitten halkeamia, jota jääkausi on muokannut. Kallioperä on enimmäkseen 2700 vuotta vanhaa gneissiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pumpulikirkko, Rautavaara  29.11.2015. Retkipaikka. Viitattu 17.4.2022.
Dimitri Isberg
**Dimitri Isberg** on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille vuonna 1994 ja pääsi semifinaaliin. Hän on julkaissut yhden CD-levyn Bluebird-kustantajan kautta vuonna 1994. Vuonna 2000 Isberg julkaisi CD -levyn nimeltä Nuori sydän, Xanadun tuottamana. Singlet Kuuma yö ja Taivas itkee puolestain julkaistiin vuonna 2013, jolloin Dimitri teki uuden paluun musiikkipuolelle. Viimeisin äänite on vuodelta 2014 nimeltä Virran tuomaa. Levy sisältää pääosin Olavi Virran tuotantoa.

Diskografia
-----------

* *Dimitri Isberg*  (1994, Bluebird)
* Dimitri Isberg (2000, Xanadu)
* Dimitri Isberg (2014, MGM)

Lähteet
-------

1. ↑  Niiranen, Jussi: Bodari pyrkii tangokuninkaaksi - "palaan mielelläni kehiin" *Ilta-Sanomat*.  8.5.2013.  Arkistoitu 17.5.2014. Viitattu 15.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Dimitri Isbergin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dimitri Isberg** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Vaahteraliigan kausi 2002** oli Vaahteraliigan 23. kausi. Liigan runkosarja alkoi 1. kesäkuuta 2002 ja Vaahteramalja XXIII pelattiin 31. elokuuta 2002. Runkosarjassa pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin.

Porvoon Butchers nousi täksi kaudeksi liigaan East City Giantsin luovuttua sarjapaikasta. Vaahteramaljassa Helsinki Roosters voitti Turku Trojansin pistein 44–20. Pronssia voitti Seinäjoki Crocodiles. Sarjan viimeiseksi jäänyt Varkaus Steelers putosi I-divisioonaan. Kauden jälkeen Vaahteraliigan joukkuemäärää supistettiin kahdeksaan, mikä tiesi myös Oulu Northern Lightsille putoamista sarjatasoa alemmaksi.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roosters | 8 | 8 | 0 | 367 | 78 | +289 | 16 |
| Crocodiles | 8 | 7 | 1 | 322 | 78 | +244 | 14 |
| Trojans | 8 | 6 | 2 | 306 | 119 | +187 | 12 |
| Jaguaarit | 8 | 5 | 3 | 268 | 101 | +167 | 10 |
| Butchers | 8 | 4 | 4 | 216 | 208 | +8 | 8 |
| Vikings | 8 | 2 | 6 | 109 | 193 | -184 | 4 |
| Wolverines | 8 | 2 | 6 | 138 | 290 | -152 | 4 |
| Northern Lights | 8 | 1 | 7 | 35 | 315 | -280 | 2 |
| Steelers | 8 | 1 | 7 | 50 | 329 | -279 | 2 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät |   |   | Välierät |   |   | Finaalit |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   | 1 |  **Roosters** | **43 (26)** |   |
|   | 3 |  **Trojans** | **76 (48)** |   |   | 4 |  Jaguaarit | 0 (0) |   |   |
|   | 6 |  Vikings | 14 (7) |   |   |   |   | 1 |  **Roosters** | **44 (14)** |
|   |   |   | 3 |  Trojans | 20 (14) |
|   |   |   |   | 2 |  Crocodiles | 0 (0) |   |   |
|   | 4 |  **Jaguaarit** | **37 (27)** |   |   | 3 |  **Trojans** | **28 (16)** |   |  | Pronssiottelu |
|   | 5 |  Butchers | 17 (17) |   |
|   |  | 2 |  **Crocodiles** | **3 (3)** |
|   |  | 4 |  Jaguaarit | 0 (0) |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 2002 SAJL. Viitattu 20.1.2014.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 2002 SAJL. Viitattu 20.1.2014.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
**Jo Wilson** on fiktiivinen hahmo ABC:n sairaaladraama *Greyn Anatomiassa.* Häntä esittää Camilla Luddington. Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa Greyn Anatomian yhdeksännen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa, "Going, Going, Gone".

Taustaa
-------

Wilsonin äiti jätti hänet paloasemalle vain viiden päivän ikäisenä. Wilson ei koskaan löytänyt pysyvää sijaiskotia ja 16-vuotiaana hän muutti asumaan autoonsa. Wilson valmistui luokkansa parhaana oppilaana ja jatkoi opiskelua Princetonin yliopistossa ja sieltä valmistumisen jälkeen hän opiskeli lääketiedettä Harvardin yliopistossa. Wilson oli erinomainen oppilas ja valmistui aina loistonumeroin.

Kun Wilson opiskeli lääketiedettä, hän tapasi vanhemman, menestyneen lääkärin, Paul Stadlerin. Pari meni naimisiin nopeasti. Stadler alkoi kuitenkin pahoinpidellä Wilsonia, kerran melkein tappaneen hänet. Wilson varastaa Stadlerilta rahaa, vaihtaa nimensä ja karkaa eri puolelle maata. Wilson ei ikinä uskaltanut hakea avioeroa, peläten että Stadler löytäisi ja tappaisi hänet. Wilson uskaltaa hakea avioeroa Alex Karevin ja Meredith Greyn tuella. Stadler ilmestyy uuden kihlattunsa, Jennyn kanssa Grey Sloan Memorial sairaalaan. Kun Stadler ja Jenny ovat Seattlessa, jää Stadler Rattijuopon auton alle. Stadler julistetaan aivokuolleeksi ja Wilson, Stadlerin virallinen vaimo, saa päättää sammutetaanko hengityskone. Wilson päättää sammuttamisen puolesta ja Stadler kuolee.

Perhe
-----

Koronaviruspandemian aikana Wilson hoitaa Val Ashtonia, joka kärsii kohdunulkoisesta raskaudesta, joka on kaikkien yllätykseksi edennyt viikolle 26. asti. Val päätyy menehtymään, mutta vauva, Luna saadaan pelastettua. Wilson kiintyy Lunaan, joka tarvitsee pitkään hoitoa sairaalassa. Hän yrittää adoptoida Lunan, mutta sosiaaliviranomaiset eivät suostu tähän. Wilson päättää taistella Lunasta ja lopulta hän saa viedä tyttärensä kotiin 2021 huhtikuussa.
**Scatec ASA** on norjalainen uusiutuvan energian tuotantolaitosten suunnitteluun, rakentamiseen ja omistamiseen sekä ylläpitoon keskittynyt pörssiyhtiö. Sen osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin.

Vuonna 2022 yhtiöllä oli 20–100 prosentin osuus noin 30 uusiutuvan energian tuotantolaitoksesta eri puolilla maailmaa. Kappalemääräisesti eniten oli aurinkoenergian tuotantolaitoksia, mutta omistuksiin kuului myös muutamia vesi- ja tuulivoiman tuotantolaitoksia. Yhtiöllä on yli 50 MW:n tuotantolaitoskapasiteettia muun muassa Ukrainassa (5 aurinkovoimalaitosta), Etelä-Afrikassa (4 kpl aurinkovoima), Filippiineillä (4 kpl vesivoimalaitosta), sekä yksittäisiä yli 50 MW:n voimalaitoksia (tai niiden osuuksia) Laosissa (vesivoima), Egyptissä (aurinkovoima), Ugandassa (vesivoima), Malesiassa (aurinkovoima), Brasiliassa (aurinkovoima), Argentiinassa (aurinkovoima) ja Hondurasissa (aurinkovoima). Lisäksi useissa muissa maissa on merkittäviä pienempien (9-47 MW) voimalaitosten omistusosuuksia.

Yritys on rakentanut energialaitoshankkeitaan muun muassa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) myöntämällä rahoituksella. Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan vaikutuksesta yhtiö kirjasi Ukrainan aurinkovoimalaitoksia (5 kpl, yhteiskapasiteetiltaan 366 MW) koskevan tappiovarauksen keväältä 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Scatec ASA (SCATC.OL) - About Scatec ASA Reuters, reuters.com. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Key figures Scatec ASA, scatec.com. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Annual Report 2021 (pdf) Scatec ASA, scatec.com. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Asset portfolio overview Scatec ASA, scatec.com. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
5. ↑  EBRD to finance new Scatec solar project in Ukraine  3.7.2019. Unian, unian.info. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)
6. ↑  Scatec posts first-quarter losses due to Ukraine war  8.5.2022. photon.info. Viitattu 15.11.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Norja OBX-indeksi |
| --- |
|  |
| 
* Aker BP
* Autostore Holdings
* DNB
* Equinor
* Frontline
* Golden Ocean Group
* Kahoot!
* Kongsberg Group
* Mowi
* MPC Container Ships
* NEL
* Nordic Semiconductor
* Norsk Hydro
* Norwegian Air Shuttle
* Orkla
* Petroleum Geo-Services
* REC Silicon
* SalMar
* Schibsted
* Storebrand
* Subsea 7
* Telenor
* Tomra Systems
* Vår Energi
* Yara

 |
|  |
| Päivitetty: 8. maaliskuuta 2023 |

 |


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Scatec
**Ulundi** (eli **UluNdi**) on kaupunki Etelä-Afrikassa nykyisen KwaZulu-Natalin provinssin pohjoisosassa. Vuonna 2001 Ulundin väkiluku oli 212970 asukasta ja suurin osa kaupungin asukkaista on zuluja.

Ulundii sijaitsee Umfolozi-joen pohjoisrannalla ja kaupungin paikan valitsi zulukuningas Cetshwayo tullessaan Zulumaan kuninkaaksi vuonna 1873. Hän halusi perustaa paikalle Zulumaan uuden pääkaupungin ja antoi kaupungille nimen UluNdi (suom. *Korkea paikka*). Zulusodan viimeisessä taistelussa vuonna 1879 brittiläiset joukot valtasivat ja polttivat kaupungin sekä kukistivat Cetshwayon. Nykyisin paikalle on pystytetty zulusodan muistomerkki.

Vuonna 1980 Ulundista tuli KwaZulun bantustanin uusi pääkaupunki. Vuonna 1994 KwaZulun bantustan yhdistettiin Natalin provinssiin uudeksi KwaZulu-Natalin provinssiksi ja Ulundi oli tuon uuden provinssin pääkaupunkina 1994–2004. Vuonna 2004 provinssin pääkaupungiksi vaihdettiin Pietermaritzburg.

Ulundissa on pientä teollisuutta, joka tuottaa elintarvikkeita, tupakkaa sekä puutavaraa. Ulundista johtaa maanteitä sekä rautatie rannikolle ja sisämaahan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ulundi (South Africa) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulundi** Wikimedia Commonsissa
Joachim Fest vuonna 2004.
**Joachim Clemens Fest** (8. joulukuuta 1926 Berliini, Saksa – 11. syyskuuta 2006 Kronberg im Taunus, Saksa) oli saksalainen toimittaja, kirjailija ja historioitsija. Hänet tunnetaan natsi-Saksan asiantuntijana. Vuonna 1973 ilmestyi saksaksi Festin laaja Adolf Hitleristä kertova elämäkerta. Fest on myös useassa teoksessa perehtynyt Hitlerin pääarkkitehdin ja varusteluministerin Albert Speerin elämänvaiheisiin. Hän toimi myös Speerin avustajana tämän kirjoittaessa muistelmiaan. Festin kirjan *Der Untergangin* pohjalta tehtiin palkittu elokuva *Perikato* (2004). Joachim Fest teki myös mittavan uran lehtimiehenä, muun muassa kulttuuritoimituksen esimiehenä Frankfurter Allgemeine Zeitung -lehdessä vuosina 1973–1993.

Katso myös
----------

* Etiamsi omnes, ego non

Aiheesta muualla
----------------

* Joachim Festin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Laukunkankaan nikkeli-kuparikaivos** sijaitsi Enonkoskella, ja se oli toiminnassa 1984–1994. Malmia louhittiin toiminta-aikana 6,66 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 0,76 % nikkeliä ja 0,22 % kuparia. Kaivoksen malmimineraaleja olivat kuparikiisu, magneettikiisu ja pentlandiitti. Laukunkankaalta tehtiin ensimmäinen malmilöydös jo 1969, mutta pääesiintymä löytyi vasta 1980. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy.

Laukunkankaan kaivoksen maakerroksella peitetyillä läjitysalueilla on noin 6,6 miljoonaa tonnia rikastushiekkaa. Sinne on sijoitettu myös Hälvälän ja Telkkälän kaivosten tuottamat rikastushiekat.

Lähteet
-------

* Geological Survey of Finland FINNICKEL Database: Laukunkangas (Arkistoitu versio) (englanniksi)
* GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus : Terästeollisuuden metallien kaivokset (Arkistoitu versio)
* Toropainen, Vesa: Yhteenveto sulfidimalmikaivostoiminnasta Suomessa ja toiminnassa muodostuvista sivutuotteista sekä niiden ympäristövaikutuksista (PDF) (s. 18) GTK. Viitattu 8.7.2023.
**Dominik Baldauf** (s. 23. huhtikuuta 1992) on itävaltalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa SV Sulzberg-Vorarlbergiä.

Baldauf hiihti ensimmäisen kerran maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2012 Lahden perinteisen sprintissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Rybinskin vapaan sprintistä ollen 26:s. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan 17:nneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018. Tour de Skillä 2018–2019 hän oli kahdeksas Val Müstairin vapaan hiihtotavan sprintissä.

Hän kilpaili perinteisen sprintissä vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa sijoittuen sijalle 19. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 18:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli parhaimmillaan perinteisen sprintissä 35:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Baldauf sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä kuudenneksi. Samoissa kisoissa Baldauf pidätettiin 27. helmikuuta epäiltynä dopingista ja hänet erotettiin välittömästi poliisikoulusta, jossa hän opiskeli. Baldauf sai tapauksesta neljän vuoden kilpailukiellon.

Baldauf on osallistunut kolmiin nuorten MM-kilpailuihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Dominik Baldauf Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Poliisilta raju ratkaisu: Kaksi dopingista epäiltyä itävaltalaishiihtäjää opiskeli poliisiksi – saivat heti potkut: "Miten tyhmä täytyy olla?" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 27.2.2019.
3. ↑  Kansainvälinen hiihtoliitto jatkaa Seefeldin dopingiskun tutkintaa *yle.fi*.  29.11.2019. Viitattu 30.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dominik Baldauf** Wikimedia Commonsissa
**Joseph Swerling** (18. huhtikuuta 1893 Venäjä – 23. lokakuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän kirjoitti 1920-luvun alkupuoliskolla sanoma- ja aikakauslehtiin ja vuonna 1929 hän yhdessä Edward G. Robinsonin kanssa kirjoitti menestysnäytelmän *The Kibitzer*. Samana vuonna Swerling aloitti Hollywoodissa Columbia Picturesin palveluksessa. Columbialla ollessaan alkoi Swerlingin yhteistyö elokuvaohjaaja Frank Capran kanssa, jonka tuloksena syntyi muun muassa klassikkoelokuva *Ihmeellinen on elämä* (1946). Yhteistyö päättyi myöhemmin Swerlingin kyllästyttyä Capran tapaan kaapata kaikki kunnia elokuvistaan itselleen. Swerling oli ehdokkaana parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta *Sankaritekojen mies* (1942).

Swerlingin yhdessä Abe Burrowsin kanssa kirjoittamaa ja Frank Loesserin säveltämää musikaalia *Enkeleitä Broadwaylla* (*Guys and Dolls*, 1950) on elokuvaversion ohella esitetty myös suomenkielisenä Suomen teattereissa.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Platinapommi* (*Platinum Blonde*, 1931)
* *Verta ja hiekkaa* (*Blood and Sand*, 1941)
* *Sankaritekojen mies* (*The Pride of the Yankees*, 1942)
* *Ihmeellinen on elämä* (*It's a Wonderful Life*, 1946)

Lähteet
-------

1. ↑  Erickson, Hal: Jo Swerling Rovi. Viitattu 28.5.2011. (englanniksi)
2. ↑  Hakutulos Swerling, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 16.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jukka Samuli Komppa** (s. 14. tammikuuta 1958 Vaala) on suomalainen kirjailija.

Ura
---

Jukka Komppa työskenteli Keskisuomalaisessa 1981–1996. Tänä aikana hän opiskeli myös Jyväskylän Yliopistossa, jossa hänen pääaineenaan oli yleinen historia. Komppa teki historiasta lisensiaatintyönsä 1993 ja väitteli tohtoriksi 1995.

Komppa on kehittänyt Jyväskylää kulttuurikaupunkina myös yhdistyselämässä. Hän on ollut Jyväskylän suomalais-saksalaisen yhdistyksen varapuheenjohtajana ja hallituksessa ja Suomen maakuntakirjailijoiden varapuheenjohtajana. Lisäksi hän on Keski-Suomen kulttuuriyhdistys ry:n perustajia ja toimii sen hallituksessa. Kompan elämässä ovat tärkeitä perhe, ystävät ja yleensäkin sosiaaliset suhteet.

Komppa sai Jorma ja Eila Tiaisen rahaston kannustuspalkinnon vuonna 2000. Hän oli myös  Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana teoksella *Vihan pidot* vuonna 1997.

Perhesuhteet
------------

Kompan äiti oli keskipohjalainen, isä Karjalan siirtolainen. Hän syntyi Vaalassa Oulujärven rannalla ja muutti jo puolivuotiaana Ranualle, jossa asui 20 vuotta. Teoksessaan *Aukeilla hillasoilla* hän kuvaa 1970-luvun alun Ranuaa.

Kirjallinen tyyli
-----------------

Kirjoissaan Jukka Kompalla on usein historiallinen pohja, ja esim. vuonna 2010 ilmestyneessä teoksessaan *Leningradin valloitus* historiaa on käsitelty vaihtoehtoisesta näkökulmasta.

Tuotanto
--------

### Romaaneja

* Vihan pidot. Atena (1997)
* Keijo Pollelan toinen tuleminen. Atena 1998.
* Ukri ja Leinikki. Kopijyvä 1999.
* Minä olen. Atena 2001.
* Toimittajat. Minerva 2003.
* Aukeilla hillasoilla. Minerva 2005.
* Leningradin valloitus. Etukeno 2010.

### Proosaa

* Hitlereitä. Marmorikirjat : lyhyttä proosaa. Kopijyvä 2000.

### Tietokirjat

* Walter Frank ja taisteleva tiede : aseena Ranskan historia. Studia historica Jyväskyläensia 53 (väitöskirja). Jyväskylän yliopisto 1995.

Lähteet
-------

* Jukka Komppa Kirjasampo.fi:ssä

Aiheesta muualla
----------------

* Katriina Kajanneksen artikkeleita

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |