recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pär Jonas Bergqvist** (s. 26. syyskuuta 1962 Hässelholm) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitahyökkääjä. Bergqvist on pelaajauransa jälkeen toiminut Leksands IF:n toimitusjohtajana. 

Bergqvistin junioriseura oli Rögle BK, josta hän siirtyi Leksandiin 1979–1980 ja debytoi edustusjoukkueessa kaudella 1981–1982. Bergqvist pelasi Leksandissa kauden 1988–1989 loppuun. 

NHL-seura Calgary Flames oli varannut Bergqvistin NHL:n varaustilaisuuden 1988 6. kierroksella 126. pelaajana. Bergqvist lähti kaudeksi 1989–1990 Pohjois-Amerikkaan ja pelasi Flamesin joukkueessa 22 NHL-ottelua. Yhden NHL-kauden jälkeen Bergqvist palasi Eurooppaan Saksan DEL-liigaan ERC Mannheimin joukkueeseen. Mannheimista Bergqvist siirtyi takaisin Leksandiin kaudeksi 1991–1992. Bergqvistin viimeinen kausi Leksandissa oli 1997–1998. Bergqvist päätti uransa Itävallan liigassa kauteen 1998–1999.

Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa Bergqvist pelasi 272 A-maaottelua. Hän oli voittamassa olympiakultaa Lillehammerissa 1994 ja -pronssia Calgaryssa 1988 sekä 7 MM-mitalia joista kolme oli maailmanmestaruuksia. 

Bergqvistin peliuran jälkeen Leksand IF on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 18 ja Bergqvist on saanut ruotsalaisen urheilun "Stor Grab" tunnustuksen.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Jonas Bergqvist
Ybyrai Altynsarin.
**Ybyrai Altynsarin** (kaz. Ыбырай Алтынсарин, ven. Ибра́й Алтынсари́н, *Ibrai Altynsarin*; 20. lokakuuta 1841 – 17. heinäkuuta 1889) oli kazakkilainen pedagogi, kirjailija ja kansanperinteen tutkija.

Ybyrai Altynsarin valmistui Orenburgin venäläisestä koulusta. Hän työskenteli opettajana ja vuodesta 1879 lähtien Turgain kazakkikoulujen tarkastajana. Altynsarin kehitti kazakinkielistä kouluopetusta humanististen periaatteiden sekä Konstantin Ušinskin ja Leo Tolstoin oppien pohjalta. Hän laati oppikirjoja ja käänsi kazakiksi klassista venäläistä kirjallisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 1*, s. 463–464. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1970.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Mafinen** on kivi tai silikaattimineraali, joka sisältää paljon magnesiumia ja rautaa. Lähes kaikki mafiset mineraalit ovat väriltään tummia, ja ominaispaino on korkeampi kuin 3. Yleisiä kiviä muodostavia mafisia mineraaleja ovat oliviini, pyrokseeni, amfiboli ja biotiitti. Tavallisia mafisia kiviä ovat basaltti ja gabro.

Kemiallisesti mafiset kivet ovat asteikolla felsisistä kivistä toisessa päässä.

Mafinen laava, on ennen jäähtymistään ohuempaa kuin felsinen laava, koska mafinen magma sisältää vähemmän piidioksidia. Vesi ja muut helposti haihtuvat aineet voivat paeta vähitellen, ja helpommin, mafisesta laavasta, joten mafisesta laavasta koostuvat tulivuorenpurkaukset eivät ole niin räjähdysmäisiä kuin felsisen laavan purkaukset. Valtaosa mafisen laavan tulivuorista on merenalaisia, kuten Havaijin tulivuoret.

| Kiven rakenne | Mafisen kiven nimi |
| --- | --- |
| Pegmaattinen | Gabro-pegmatiitti |
| Karkeajyväinen (faneriittinen) | Gabro |
| Karkeajyväinen ja porfyyrinen | Porfyyrinen gabro |
| Hienojyväinen (afaniittinen) | Basaltti |
| Hienojyväinen ja porfyyrinen | Porfyyrinen basaltti |
| Pyroklastinen | Basaltti tuffi tai breksia |
| Rakkulainen | Rakkulainen basaltti |
| Mantelimainen (engl. *amygdaloidal*) | Mantelimainen basaltti |
| Paljon pieniä rakkuloita | Scoria |
| Lasinen rakenne | Takylyyti, sideromelaani, palagoniitti |

Lähteet
-------

1. ↑  Ari Brozinski: Mitä ovat magmakivet? *Geologia.fi*.  24.10.2018. Viitattu 17.4.2023.
**Baia Mare** (unk. *Nagybánya*, saks. *Frauenbach*) on kaupunki Pohjois-Romaniassa. Săsarjoen varressa sijaitseva Baia Mare on Maramureșin piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2002 väestönlaskennassa siellä oli 137 921 asukasta, joista 15 % etnisiä unkarilaisia. Vuoden 2012 arvioitu väkiluku on 144 780.

Historia
--------

Turnul Ștefan on Baia Maren tunnusmerkkejä
Baia Maren esihistoria alkaa traakialaisista. Kaupunki kuului Unkariin keskiajalta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen, jolloin se liitettiin Romaniaan. 

Kaupungin nimi tarkoittaa suurta kaivosta. Siellä on ollut kultakaivos jo 1300-luvulla, ja metalliteollisuus on yhä kaupungin suurimpia työllistäjiä. Alueella on myös omenaviljelmiä. 

Tammikuussa 2000 kaupungissa sattui vakava ympäristökatastrofi, kun kultamalmin jalostuslaitoksen jätevesialtaan pato murtui. Murtuman seurauksena vähintään 100 000 m³ syanidipitoista myrkkylietettä pääsi ympäristöön. Jätevesi huuhtoutui Săsarjoen kautta Tiszaan ja Tonavaan aiheuttaen muun muassa runsaasti kalakuolemia. Kyseessä oli Itä-Euroopan laajamittaisin ympäristöonnettomuus sitten Tšernobylin ydinvoimalaturman 1986.

Baia Mare

Lähteet
-------

1. ↑  Baia Mare[vanhentunut linkki] World Gazetteer
2. ↑  Environmental Disasters Lenntech
3. ↑  Baia Mare: 5th Anniversary of the Cyanide Desaster Greenpeace

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baia Mare** Wikimedia Commonsissa
Venuksen ja Rooman temppeli.
**Venuksen ja Rooman temppeli** (lat. *Templum Veneris et Romae*) on keisariaikainen temppeli Forum Romanumin alueella Roomassa. Sen rakennutti Hadrianus vuonna 121 Neron Domus Aurean eteishallin paikalle. Temppeli oli pyhitetty Venus Felixille ja Roma Aeternalle, keisariperheen ja Rooman kaupungin suojelijalle. Temppeli oli aikoinaan Rooman suurin ja mahtavin.

Arkkitehtuuri
-------------

Venuksen ja Rooman temppeliä ympäröivän periboloksen pylväitä.
Venuksen ja Rooman temppeli oli rakenteeltaan ainutlaatuinen, sillä siinä oli kaksi cellaa, joiden apsikset olivat vastatusten. Kokonaisuus lepäsi epätavallisen kookkaalla podiumilla, jonka mitat olivat 145 × 100 metriä. Podiumin äärilaidoilla kiersi ympärysmuuri, *peribolos*, joka oli koristeltu egyptiläisestä graniitista veistetyillä pylväillä.

Korinttilaista tyyliä edustava varsinainen temppeli oli *dekastyylinen* (kymmenen pylvästä päädyissä) ja *pseudodipteraalinen*, eli cellaa kiertävää leveätä peristasista ympäröi yksinkertainen rivi pylväitä, joiden halkaisija oli 1,8 metriä. Tiilellä verhoillusta betonista rakennettu temppeli oli päällystetty marmorilaatoilla.

Sisätilat oli koristeltu porfyyripylväin, mutta niistä on marmorilattian lisäksi säilynyt vain osa cellan seinää ja kasetoitua holvia. Läntisessä osassa temppeliä oli Rooman patsas, itäisessä Venuksen, joka katsoi Colosseumille.

Myöhemmät vaiheet
-----------------

Maxentius kunnosti temppelin 300-luvulla. Temppelin myöhemmistä kohtaloista ei ole tietoa, mutta keskiajalla sen sisään rakennettiin *Santa Francesca Romanan* kirkko, jonka romaanista tyyliä edustava kellotapuli kohoaa edelleen temppelin cellan paikalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lacus Curtius: A Topographical Dictionary of Ancient Rome - Templum Veneris et Romae (Samuel Ball Platner, 1929), haettu 18.8.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venuksen ja Rooman temppeli** Wikimedia Commonsissa

* Kalervo Koskimiehen kuvia - Vedute di Roma: Templum Veneris et Romae
Venus-symboli
**Venus-symboli** (♀) on ikivanha symbolikuvio, jonka muodostavat ympyrä ja sen alapuolella oleva risti. Symbolin katsotaan alun perin kuvaavan roomalaisten rakkauden ja kauneuden jumalan Venuksen käsipeiliä.

Kuviota käytetään Venus-planeetan symbolina muun muassa almanakoissa. Sitä on käytetty myös kuparin symbolina varsinkin alkemiassa, minkä vuoksi se esiintyy myös eräiden kaivosp­aikka­kuntien kuten Outokummun vaakunassa heraldisena symbolina.

Nykyisin Venus-symbolin tunnetuin merkitys on sen käyttö naisen tai muun naaraan sukupuolisymbolina, kun taas Mars-symboli (♂) merkitsee miestä tai koirasta.

Venus-symbolin Unicode-koodiarvo on U+2640.

Katso myös
----------

* Tähtitieteelliset symbolit

Lähteet
-------

1. ↑  Planet Symbols NASA.  Arkistoitu 9.4.2015. Viitattu 8.11.2011.
2. ↑  Hans Biedermann: *Suuri symbolikirja*, s. 26 (kuva ja kuvateksti). Suomentanut Pentti Lempiäinen. WSOY, 2002. ISBN 951-0-18537-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venus-symboli** Wikimedia Commonsissa
**Yayoi Kobayashi** (jap. 小林 弥生, *Kobayashi Yayoi*; s. 18. syyskuuta 1981 Tokio) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Kobayashi debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1999. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1999, 2003 ja kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 54 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 1999
1 Onodera |
2 Yamaki |
3 Nagadome |
4 Nakachi |
5 Sakai |
6 Nishina |
7 Tōmei |
8 Hara |
9 Uchiyama |
10 Sawa |
11 Ōtake |
12 Isozaki |
13 Yanagita |
14 Mitsui |
15 Isaka |
16 Kobayashi |
17 Ōmatsu |
18 Yamago |
19 Andō |
20 Nishigai |
Valmentaja Miyauchi

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2003
1 Yamago |
2 Ōbe |
3 Isozaki |
4 Yamagishi |
5 Sakai |
6 Kobayashi |
7 Kawakami |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Onodera |
13 Nakachi |
14 Yano |
15 Miyazaki |
16 Yamamoto |
17 Yanagita |
18 Maruyama |
19 Sudō |
20 Miyama |
Valmentaja Ueda

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Yamago |
2 Yano |
3 Isozaki |
4 Ōbe |
5 Kawakami |
6 Sakai |
7 Yamamoto |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Yamagishi |
13 Shimokozuru |
14 Maruyama |
15 Yanagita |
16 Kobayashi |
17 Andō |
18 Onodera |
Valmentaja Ueda
**Refugi** tai **refugio** (eli "vetäytymispaikka") on alue, jolla olosuhteet ovat pysyneet suhteellisen vakaina silloinkin, kun muualla tapahtuu suuria muutoksia, esimerkiksi jäätiköitymisten aikana. Siksi siellä on voinut säilyä eläinten, kasvien tai ihmisten populaatioita.

Refugioteorian esitteli vuonna 1969 Jürgen Haffer selityksenä Amazonian alueen biodiversiteetille. Sen mukaan Amazonia olisi kuivunut jääkauden aikana niin, että vain kukkuloiden orografiset sateet olisivat ylläpitäneet metsäsaarekkeita savannin keskellä. Myöhemmät paleoekologiset tutkimukset ovat ristiriidassa Hafferin hypoteesin kanssa. Vaikka Amazonin tapaukselle etsitään muita selityksiä, Hafferin esittelemä konsepti on hyväksytty laajalti tiedeyhteisössä. Se on irrotettu alkuperäisestä yhteydestään jäätiköitymisestä tropiikin biodiversiteetin selittäjänä, ja tarkoittaa nyttemmin mitä tahansa eristäytyvää aluetta, jossa lajeja voi säilyä ekologisen muutoksen aikana.

Great Smoky Mountainsin kansallispuiston lajikirjo on suurempi kuin ympäröivien alueiden, ja tämä on selitetty sillä, että alue olisi ollut refugio miljoonien vuosien ajan. Samoin tietyt vuoristojen havumetsät Kaliforniassa sekä tammimetsät Meksikon ja Arizonan alueella ovat yleisesti tunnettuja potentiaalisia refugeja.

Samaan tapaan kuin lämpimään sopeutuneet lajit löysivät suojapaikkoja kylmien kausien aikana, myös kylmään sopeutuneilla lajeilla on ollut refugeja lämpimien jaksojen aikana. Tyypillisesti nämä ovat sijainneet vuoristoissa.

Jääkauden refugit Euroopassa
----------------------------

Viime jääkauden kylmimpien vaiheiden aikana Eurooppa oli ihmisille elinkelpoinen vain osittain. Perinteisen tulkinnan mukaan isompia refugeja arvellaan olleen Euroopassa kaksi tai kolme: Välimeren länsiosassa (Ranskassa ja Cantabriassa), Itä-Euroopan tasangoilla ja mahdollisesti myös Lähi-idässä Turkin ja Levantin suunnalla. Tämä on päätelty arkeologisista kaivauksista ja geenitutkimuksista.. Mutta uudemmat tutkimukset viittaavat siihen, että lehtipuita, mm. saarnea, kasvoi näitä refugioita pohjoisempana, ja Unkarissa kasvoi ainakin kuusta luultavasti vuorten rinteillä. Keski-Euroopan vuoristojen refugit sijaitsivat korkeammalla olevan vuoristotundran ja alhaalla olevan maruna/savikka-aron välissä suojaisissa paikoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Refugia *Encyclopedia of Earth*. Viitattu 7.11.2012.
2. ↑  The rise and fall of the Refugial Hypothesis of Amazonian speciation: a paleoecological perspective *Biota Neotropica*.  2006. Viitattu 17.12.2012.
3. ↑  Stewart et al.: Refugia revisited: individualistic responses of species in space and time  28.10.2009. Royal Society. Viitattu 17.12.2012. (englanniksi)
4. ↑  Pala et al.: Mitochondrial DNA Signals of Late Glacial Recolonization of Europe from Near Eastern Refugia (pdf) *The American Journal of Human Genetics*.  2012. Viitattu 17.12.2012.
5. ↑  Alpines, trees, and refugia - eecrg Hilary Birks Kathy Willis
6. ↑  Alpines, trees, and refugia in Europe H. John B. Birks & Katherine J. Willis, Plant Ecology & Diversity Volume 1, Issue 2, 2008
Special Issue: History, evolution and future of arctic and alpine flora, 
DOI: 10.1080/17550870802349146 pages 147-160
Skule Bårdsson kuvattuna hautakivessä päässään herttuan otsapanta.
**Skule Bårdsson**, muinaisnorjaksi *Skúli Bárðarson* (1189 – 24.toukokuuta 1240), oli norjalainen jaarli, myöhemmin herttua ja vallantavoittelija. Hän oli Bård Guttormssonin poika ja kuningas Inge Bårdinpojan velipuoli sekä kuningas Haakon Haakoninpojan jaarli ja appi.

Kun Skulen velipuoli kuningas Inge Bårdinpoika kuoli lapsettomana vuonna 1217, Skulella oli vahva vaatimus Norjan kruunuun. Hän oli Bård Guttormssonin avioliitossa syntynyt laillinen perijä, toisin kuin birkebeinien kannattama Haakon Haakoninpoika, joka oli Haakon Sverrenpojan avioton poika. Lisäksi monet epäilivät, ettei Haakon edes ollut Haakon Sverrenpojan poika. Birkebeinien enemmistö kannatti silti edelleen Haakonia kuninkaaksi. Skulesta tuli jaarli ja valtakunnan tosiasiallinen hallitsija, kunnes Haakon olisi täysi-ikäinen.

Vuonna 1223 Haakon julistettiin virallisesti kuninkaaksi. Samalla Skulen valtaoikeudet vähenivät sekä kuninkaan neuvonantajana että jaarlina. Hänellä annettiin kuitenkin hallittavaksi kolmasosa valtakunnasta. Vuonna 1225 kuningas Haakon meni naimisiin Skulen tyttären Margreten kanssa. Haakonin ja Skulen välit huononivat seuraavien kymmenen vuoden aikana, kun Skulen valtaa supistettiin edelleen. Asiaa ei parantanut Skulen vuonna 1237 saama herttuan arvo, sillä se merkitsi käytännössä pienempiä verotuloja ja rajatumpia valtaoikeuksia.

Tyytymätön Skule aloitti vuonna 1239 avoimen kapinan ja antoi huudattaa itsensä Øretingillä kuninkaaksi. Sen jälkeen hän marssi kokoamansa armeijan kanssa Osloon. Skule sai merkittävän voiton Låkassa, mutta hävisi taistelun Oslossa. Skule pakeni takaisin Nidarosiin, jossa etsi turvaa Elgeseterin luostarista. Birkebeinien soturit surmasivat kuitenkin Skulen ja polttivat luostarin maan tasalle.

Jälkimaine
----------

Skulea pidettiin pitkään pelkkänä häikäilemättömänä vallantavoittelijana, mutta myöhempi tutkimus on pitänyt häntä merkittävänä ja taitavana valtionhoitajana, jonka on katsottu luoneen perustan Norjan kuninkaiden myöhemmälle politiikalle. Vuonna 1972 Trondheimista löydettiin arkkipiispan palatsin arkeologisten kaivausten yhteydessä varhaisgotiikkaa edustava herttua Skulen hautakivi. Kiveen kuvatulla Skulella on ruusukkein varustettu otsapanta, herttuan tunnusmerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Per G. Norseng: Skule Bårdsson *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 4.10.2020. (norjaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Dimítrios Vikélas** (kreik. Δημήτριος Βικέλας, joskus *Demetrius Vikelas* tai *Bikelas*; 15. helmikuuta 1835 Ermoúpoli, Sýros, Kreikka – 20. heinäkuuta 1908 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen kirjailija, kääntäjä, historioitsija, liikemies ja Kansainvälisen olympiakomitean ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1894–1896.

Vikélas lähti kotimaastaan jo 17-vuotiaana, ja päätyi Lontooseen, jossa hänen setänsä työskenteli. Hänestä tuli setänsä yrityksen kirjanpitäjä ja myöhemmin yhtiökumppani. Lontoossa Vikélas tapasi Charílaos Trikoúpiksen, Kreikan Lontoon suurlähettilään pojan, josta tuli myöhemmin Kreikan pääministeri. 

Vikelas edusti Pan-helleeniläistä urheilukerhoa vuonna 1894 Pariisissa järjestetyssä kongressissa, jota johti Pierre de Coubertin. Tässä kongressissa nykyaikaiset olympialaiset päätettiin perustaa. Alun perin de Coubertinilla oli tarkoitus järjestää ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset Pariisissa vuonna 1900, mutta Vikélas ehdotti, että ne pitäisi järjestää vuonna 1896 Ateenassa.

Ateenan olympiakisojen jälkeen Vikélas erosi olympiakomiteasta vuonna 1897 ja keskittyi muualle. Hän kuoli 73-vuotiaana Ateenassa. Vikélaksen seuraaja oli Pierre de Coubertin.

Vikélaksen mukaan on nimetty Sýroksen lentoasema.

Teoksia
-------

* *Loukís Láras* (Λουκής Λάρας, 1879) – suomennettu nimellä *Lukís Láras: Kertomus Kreikan vapaussodan ajoilta*, 1886.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 117. Otava, 1970.

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia Dimítrios Vikélasin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Paltamon lukio** on Paltamon kirkonkylällä toimiva lukio. Vuonna 2018 lukiota kävi 54 oppilasta. Lukion kanssa samassa rakennuksessa toimii esi- ja perusopetusta antava Korpitien koulu (luokka-asteet 0-9). Lukio on aiemmin tunnettu esimerkiksi nimellä Paltamon viestintälukio, ja vuosina 1951-1961 nimellä Paltamon yhteiskoulu.

Paltamon lukio sijoittui STT:n kevään 2020 lukiovertailussa kuudenneksi Suomen pienten, alle 50 ylioppilaskokelaan lukioiden ryhmässä. Tieto kuvastaa osaltaan opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilaskirjoitusten arvosanoja (arvolisäys lukiossa +0,83) verrattuna oppilaiden keskimääräisiin yläkoulun päättötodistusten keskiarvoihin (8,56) kolme vuotta aiemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lukio-opetus Paltamon kunta, paltamo.fi. Viitattu 30.5.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Lukiokoulutuksen oppilaat (xlsb) (tieto löytyy klikkaamalla opetuksen järjestäjää *Paltamon kunta*) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen, vipunen.fi. Viitattu 30.5.2020.
3. ↑  Perusopetus, asiointikanavat (Paltamon kunnassa) suomi.fi. Viitattu 30.5.2020.
4. ↑  Paltamon yhteiskoulu 1951-1961 yksityiskoulut.fi. Viitattu 30.5.2020.
5. ↑  STT: Poikkeuksellinen koronakevät ei juuri hetkauttanut opinahjoja STT:n lukiovertailussa  30.5.2020. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 30.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Paltamon lukio
Paluta Badunova 1920-luvun puolivälissä.
**Paluta Badunova** (valkoven. Палу́та Бадуно́ва, oikea nimi *Pelageja Aljaksandrauna Badunova*, Пелаге́я Алякса́ндраўна Бадуно́ва; 1885 Navabelitsa, nykyään osa Homelia – 29. marraskuuta 1938 Minsk) oli valkovenäläinen poliitikko.

Badunova työskenteli opettajana ja valmistui korkeakoulukursseilta Pietarissa vuonna 1917. Hän kuului Valko-Venäjän sosialistisen liiton keskuskomiteaan ja Pietarin työläis- ja sotilasneuvostoon sekä työskenteli Valko-Venäjän kansallisessa sihteeristössä vuonna 1918. Vuosina 1918–1925 Badunova kuului Valko-Venäjän sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi sen keskuskomitean sihteerinä. Vuonna 1919 hän oli Valko-Venäjän kansantasavallan radan jäsen kannattaen maan täyttä itsenäisyyttä.

Vuonna 1920 käydyissä neuvotteluissa Badunova kannatti yhteistyötä neuvostohallituksen kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1921, mutta päästettiin lähtemään Puolaan. Vuosina 1923–1925 Badunova asui Prahassa. Hän palasi vuonna 1925 Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli opettajana.

Neuvostovastaisesta toiminnasta syytetty Badunova pidätettiin syyskuussa 1937. Hänet tuomittiin ensin kymmenen vuoden vankeuteen ja myöhemmin kuolemaan. Badunova rehabilitoitiin vuonna 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Entsyklapedyja historyi Belarusi, tom 1*, s. 278. Minsk: Belaruskaja entsyklapedyja, 1993. ISBN 5-85700-074-2.
2. ↑  Badunova Paluta *Represavanyja litaratary, navukoutsy, rabotniki asvety, gramadskija i kulturnyja dzejatši Belarusi*. Viitattu 14.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Mantrajooga** on nimitys kaikille joogan tyyleille, joissa lausutaan jotain tiettyä ääntä tai *mantraa*, joka on otettu esimerkiksi veda-kirjoituksista. Hyvin yleinen mantra on tavu "om".

Mantrajoogan harjoittajat voivat hakea joko henkistä oivallusta tai aineellista siunausta. Henkistä oivallusta haettaessa oivallukset voivat olla erilaisia riippuen suuntauksesta. Materiaalisemmassa mantrajoogassa voidaan hakea siunausta esimerkiksi raha-asioihin, opiskeluun tai terveyteen. Jokaisella jumalalla katsotaan olevan oma voima suoda palvojalleen jotain tiettyä asiaa. Mantrajoogaa tukee useasti jokin filosofia.*lähde?*

Kirtana on yksi mantrajoogan muoto. Siinä lauletaan yhdessä mantraa. Usein myös käytetään erilaisia soittimia. Hare Krishna -mantra ja moola-mantra ovat esimerkkejä mantroista, joita kirtanassa käytetään.

Länsimaissa, eritoten joogan harrastajien kesken, on tapa harjoittaa mantrajoogaa. Motivaationa saattaa kuitenkin olla vain henkinen hauskanpito, ja näin toimintaa ei harjoiteta täydessä tiedossa.*kenen mukaan?* Sen vuoksi tämä voitaisiin lukea epäsuorasti hindulaisuuden harjoittamiseksi.*kenen mukaan?*

Lähteet
-------

1. ↑  Mantra Yoga for Enlightenment *true-enlightenment.com*.  Arkistoitu 16.3.2018. Viitattu 15.3.2018.
**Dimitry Imbongo Boele** (s. 28. maaliskuuta 1990 Kinshasa, Zaire) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Kongolais-ranskalaisten vanhempien poika Dimitry Imbongo syntyi Zairessa, mutta kasvoi Ranskan Nanterressa, jossa aloitti jalkapalloharrastuksen. Hän siirtyi jo alle 20-vuotiaana Saksaan Müncheniin, jossa pelasi TSV 1860 Münchenin nuorten joukkueessa ja vuodesta 2009 alkaen sen miesten joukkueessa, joka pelasi Saksan 4. korkeimmalla sarjatasolla Regional liigassa. Kaudella 2011–2012 Imbongo pelasi Saksan 3. sarjatason SV Darmstadt 98:ssa.

Imbongo siirtyi kesällä 2012 Yhdysvaltoihin MSL-joukkue New England Revolution -seuraan. Siellä hän pelasi vuosien 2012–2014 aikana 34 MSL-ottelua ja teki viisi maalia. Marraskuussa 2014 hän palasi Eurooppaan ja edusti sen jälkeen lähes neljä vuotta itävaltalaisia 2. sarjatason joukkueita, kuten Kapfenberger SV, LASK Linz ja Wacker Innsbruck. Syksyllä 2018 hän palasi Saksaan seuranaan 4. sarjatason Regional-liigan Alemannia Aachen ja sen jälkeen 3. sarjatason SG Sonnenhof Großaspach.

Tammikuussa 2020 Imbongo siirtyi Suomen Veikkausliigaan FC Lahden joukkueeseen. Vaikka Imbongo olikin kauden aikana FC Lahden parhaita maalintekijöitä, hänet ajettiin ulos ottelussa Tampereen Ilvestä vastaan kentällä lyötyään vastustajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dimitry Imbongo Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  FC Lahti hankki hyökkääjän Saksasta  21.1.2020. sportti.com. Viitattu 13.12.2020.
3. ↑  FC Lahden hyökkääjä pimahti totaalisesti! Pudotti vastustajan nyrkillä maihin  22.8.2020. mtvuutiset.fi. Viitattu 13.12.2020.
**Panther II** oli saksalainen Pantheriin perustuva keskiraskas panssarivaunu, jonka kehitys jäi kesken toisen maailmansodan aikana.

Panther II -projekti käynnistyi Adolf Hitlerin ja muiden huolista siitä, että Panther ei ole tarpeeksi hyvin panssaroitu. Hitlerin vaatimuksesta Pantherin panssaria oli jo lisätty kerran suunnittelun aikana vuonna 1942. Panther II -rungossa panssarin paksuudeksi edessä tuli 100 millimetriä, sivuilla 60 millimetriä ja päällä 30 millimetriä, kun se Pantherissa oli 80 millimetriä edessä ja 40 millimetriä sivuilla. Muutokset lisäsivät painon yli 50 tonniin.

Helmikuussa 1943 MANin pääsuunnittelija tohtori Wiebecke ehdotti vaunun uudelleensuunnittelua ja Tigerin osien käyttöä jousituksessa, ohjausjärjestelmässä ja uutta itärintaman kokemuksiin perustuvaa tornia. Myöhemmässä kokouksessa pohdittiin Tiger II:n ja Panther II:n osien standardointia vaihteiston ja telapyörien osalta. Myös uusia moottoreita pohdittiin. Tämä kaikki tapahtui ennen kuin Panther itse tuli palveluskäyttöön vuoden 1943 keskivaiheilla. Panther II:n kehitys kuitenkin jäi kesken ja Pantherin tuotantoa laajennettiin. Pantherin heikkoa sivupanssaria vahvistettiin myöhemmin Schürzen-lisäpanssarilla, joka oli riittävä ongelman muodostaneita neuvostoliittolaisia panssarintorjuntakivääreitä vastaan.

Yksi Panther II -runko on jäljellä; Yhdysvaltain joukot ottivat sen haltuunsa ja se on nykyisin Patton Cavalry and Armor Museumissa Fort Knoxissa. Runkoon on liitetty Pantherin Ausf G -mallin torni, jonka tuotanto alkoi vasta syyskuussa 1944.

Lähteet
-------

1. ↑  Panther II mit 8.8 cm Kw.K. 43 L/71 (Fake Tank) *Tank Encyclopedia*. Viitattu 31.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panther II** Wikimedia Commonsissa

Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Panssarivaunut | Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t) |
| Telatykistö | Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40 |
| Rynnäkkötykit | StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger |
| Panssarintorjuntavaunut | Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant |
| Puolitelavaunut | SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254 |
| Panssariautot | SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ |
| Ilmatorjuntavaunut | Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t) |
| Prototyypit | Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil |
| Suunnitelmat | Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster |
Sukkanauhaliivit
**Sukkanauhaliivi** on naisten alusvaate, lantiota ympäröivä vaatekappale johon on kiinnitetty ohuet sukkanauhat pitkien sukkien ylhäällä pitämiseksi.

Naisten pitkien sukkien historia alkaa 1800-luvulta, jolloin käytettiin käsin neulottuja sukkia. Myöhemmin myös*selvennä* silkkisukkia, jotka ulottuivat polven yläpuolelle ja sidottiin sukkanauhalla reiden ympäri. Naisten pitkät, sukkanauhoilla kiinnitettävät sukat poistuivat lähes kokonaan käytöstä 1970-luvulla sukkahousujen yleistyttyä. Sittemmin niiden käyttö on jälleen yleistynyt muussakin kuin eroottisessa pukeutumisessa. Sukkanauhasukat eivät hiosta, eikä niitä tarvitse riisua yhtä usein kuin sukkahousuja.

**Stay up -sukilla** tarkoitetaan naisten ohuita korkeavartisia sukkia, joissa on sisäpuolella silikoniraita. Se pitää sukat ylhäällä eikä sukkanauhaliivejä tarvita. Stay up -sukat keksittiin 1980-luvun lopulla.

Sukat ja sukkanauhat
--------------------

Sukkanauhat tai sukkanauhaliivit sisältävät 5–8 senttimetrin mittaiset elastiset nauhat. Kaksi tai kolme klipsiä molemmilla puolilla liiviä pitää sukat ylhäällä. Klipsit ovat metallia tai nykyään kumia tai muovisekoitetta. Materiaali on yleensä vartalon muotoinen*selvennä*. Sukkanauhoissa on yleensä säätövara.

Jotkut alusvaatteet kuten korsetit saattavat sisältää sukkanauhat, jolloin korsetti korvaa erillisen sukkanauhaliivin. 2000-luvulla*selvennä* sukkahousut ja stay up -sukat ovat korvanneet sukkanauhat. Kuitenkin osalla silikoniraita aiheuttaa osalla allergiaa tai hankaumia. Osa käyttäjistä on valinnut sukkanauhat myös terveydellisistä syistä esim. rakko- tai hiivatulehduksien takia. Toisaalta myös sukkahousut säännöllisessä mielletään huonommiksi hengittävyydeltään.

Sukkanauhaliivin ja sukkanauhojen tukemat sukat.
Sukkanauhat ja sukkanauhaliivit mielletään usein myös eroottisiksi, ja osa naisista haluaa pukeutua sukkanauhoihin myös erityistilaisuuksissa kuten häissä.

Lähteet
-------

1. ↑  History Undressed: History of Socks and Stockings *historyundressed.com*.
2. ↑  Raita Stay-Up sukat | Naamiaismaailma *naamiaismaailma.fi*.  Arkistoitu 18.9.2018.
3. ↑  Meikit ja vaatteet voivat laukaista yllättäviä oireita - Terveys - Turun Sanomat *ts.fi*.
4. ↑  Kaunis alusvaatteita häät - morsiamen alusvaatteita verkossa *toplady.fi*.
5. ↑  Häät Ja Juhlat *haatjajuhlat.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sukkanauhaliivi** Wikimedia Commonsissa
**Ville-Pekka Sorsa** (s. 1982) on yleisen valtio-opin dosentti Helsingin yliopistossa ja sosiaalipolitiikan dosentti Turun yliopistossa. Hän toimii sosiaali- ja terveystutkimuksen ja -johtamisen tutkimusjohtajana Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut aiemmin mm. johtamisen ja organisaatioiden apulaisprofessorina Hankenilla, yleisen valtio-opin yliopistonlehtorina ja tutkijatohtorina Helsingin yliopistossa, yhteiskuntapolitiikan assistenttina Jyväskylän yliopistossa sekä vierailevana tutkijana Amsterdamin yliopistossa ja Cass Business Schoolissa Lontoossa. Hän on väitellyt talousmaantieteen alalta Oxfordin yliopistosta. Hän on tutkinut mm. eläkejärjestelmien ja eläkerahastojen politiikkaa, julkisyksityisiä kumppanuuksia, arvonluontia liiketoiminnassa, yritysten yhteiskuntavastuun politiikkaa sekä talouden etiikkaa.

Julkaisuja
----------

* Eskelinen, Teppo & Sorsa, Ville-Pekka (2011): *Hyvä talous*. Helsinki: Like.
* Sorsa, Ville-Pekka (toim.) (2011): *Rethinking Social Risks in the Nordics*. Brussels: Foundation for European Progressive Studies.  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sorsa, Ville-Pekka (2011): *Pension Fund Capitalism in Europe: Institutional Organisation and Governance of Finnish Pension Insurance Companies*. Väitöskirja. University of Oxford.
* Johanson, Jan-Erik & Sorsa, Ville-Pekka (2010): *Pension Governance in Finland. A Case Study on Public and Private Logics of Governance in Pension Provision*. Centre for Pensions Reports 2010:2. Helsinki: Eläketurvakeskus.

Aiheesta muualla
----------------

Helsingin yliopiston tutkimusportaali

Hankenin tutkimustietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)

Tutkimusprofiili Google Scholarissa 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Google Scholar
* ORCID
* ResearcherID

 |

 |
**Pähkinäelemi** (*Canarium harveyi*) on tohtorinpuukasvien (Burseraceae) heimoon, elemien (*Canarium*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on keskikokoinen, noin 10–22 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka rinnankorkeusläpimitta on enintään noin metrin. Puun kaarna on vaaleanharmaata ja yleensä melko sileää. Puun latvus on varsin tiheä ja puu tiputtaa lehtensä vähäksi aikaa hedelmien kypsyessä tai kuivan kauden aikaan. Lehdet ovat monilehdykkäisiä ja niiden väri vaihtelee kirkkaanvihreästä tummanvihreään. Kussakin lehdessä on lehdyköitä kahdesta neljään paria sekä usein myös yksi pariton päättölehdykkä. Lehtien korvakkeet ovat kasvaneet kiinni lehtiruotiin. Pähkinäelemin hedelmät ovat luumarjoja, jotka ovat noin 4 cm pitkiä ja halkaisijaltaan noin 2,8 cm. Viljeltyjen puiden hedelmät ovat isompia, 6–9 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 4–5 cm. Hedelmät ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat kypsyessään tummanpurppuranvärisiksi tai mustiksi.

Pähkinäelemi kasvaa alangoilla keskikosteassa tai humidissa tropiikissa alueilla, joiden vuoden keskilämpötila on 23–28°C ja keskimääräinen vuotuinen sadanta 1800–4000 mm. Laji kasvaa melko laajalti alankojen sademetsissä, muissa metsissä sekä vanhoissa puutarhoissa ja sitä on myös istutettu laajalti kylien ja muiden asutusten ympäristöön. Lajia kasvatetaan yleisesti myös nykypäivänä. Pähkinäelemi kasvaa luontaisena Salomonsaarilla, Vanuatussa, Fidžillä, Tongalla ja Niuella.

Pähkinäelemin tärkein käyttötarkoitus ovat siitä saatavat hedelmät, joita käytetään ravintona. Tuoreet hedelmät avataan kivellä ja hedelmän sisältö syödään tuoreeltaan. Hedelmien sisältö voidaan tarjota myös hitaasti kuivattuna ja savustettuna. Hedelmien lisäksi pähkinäelemistä saadaan puutavaraa, jota käytetään Salomonsaarilla ja Vanuatussa kanoottien tekemiseen, puuastioihin sekä polttopuuna. Vanuatussa puita istutetaan myös tuomaan varjoa.

Lähteet
-------

* Thomson, A. J. & Evans, B. 2006: *Canarium indicum* var. *indicum* and *C. harveyi* (canaium nut) — Species Profiles for Pacific Islands Agroforestry, s. 12–14 () (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Meyer, J.-Y. Foliga, T. Atherton, J. Naikatini, A. Whistler, W.A. Tuiwawa, M. Keppel, G. Mura-Faasavalu, R. & Thomas, M.B.: *Canarium harveyi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2022. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Canarium harveyi* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15540794
* Wikispecies: Canarium harveyi
* CoL: QJK7
* GBIF: 5635774
* GRIN: 450376
* iNaturalist: 430779
* IPNI: 127355-1
* IUCN: 197644710
* NCBI: 300211
* Open Tree of Life: 721346
* Plant List: kew-2695887
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:127355-1
* Tropicos: 100304570
* WFO: wfo-0000583534

 |

 |
**Ville-Pertti Lind** (s. 23. marraskuuta 1980) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Ura
---

Lindin kasvattajaseura on Säynätsalon Riento, jonka pääsarjajoukkueessa hän debytoi kaudella 2000–2001. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi BC Jyväskylässä, josta hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Äänekosken Huimaan. Kyseinen kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki uransa kausikohtaiset ennätykset pisteissä (10,5) levypalloissa (5,1) syötöissä (0,9) sekä riistoissa (1,2).

Yhden Huimassa vietetyn kauden jälkeen Lind siirtyi Porvoon Tarmoon, jossa hänet valittiin kaudella 2004–2005 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän pelasi Tarmossa viiden kauden ajan ja siirtyi kaudeksi 2009–2010 KTP:n joukkueeseen. Lind pelasi seurassa kahden kauden ajan ja päätti pääsarjauransa SM-pronssiin kauden 2010–2011 päätteeksi. Hän pelasi tämän jälkeen vielä I-divisioonassa viisi ottelua Tarmon paidassa kaudella 2011–2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ville-Pertti Lind Korisliiga.  Arkistoitu 25.7.2014. Viitattu 17.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Korisliigan pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Sami Pekkola** | **Korisliigan paras kuudes pelaaja**2004–2005 | Seuraaja:**Teemu Laine** |
|
**Sukhothain kuningaskunta** (thaiksi ราชอาณาจักรสุโขทัย) oli hindulais-buddhalainen kuningaskunta Keski- ja Pohjois-Thaimaassa 1238-1583. Sukhothain kukoistuskausi päättyi 1376, jolloin siitä tuli Ayutthayan kuningaskunnan vasallivaltio. Laajimmillaan Sukhothain vaikutuspiiri ulottui pohjoisessa nykyiseen Laosiin, lännessä Myanmarin Bagoon asti ja etelässä Nakhon Si Thammaratiin asti.

Sukhothaita pidetään thai-kansan ensimmäisenä varsinaisena kuningaskuntana. Sen merkittävimpiin saavutuksiin kuulunee thai-aakkosten kehittäminen 1200-luvun lopulla. Sukhothain kukoistuskauden voidaan myös katsoa luoneen perustan thaitten kansallistunteelle.

Wat Sri Sawain temppelialuetta Sukhothain provinssin historiallisessa puistossa.

Lähteet
-------

* Heikkilä-Horn, Marja-Leena: *Kaakkois-Aasia eilen ja tänään*. Helsinki: Yliopistopaino, 1991. ISBN 951-570-084-1.

### Viitteet

1. 1 2  Heikkilä-Horn 1991, 37-38
2. 1 2  History of Thailand *www.lonelyplanet.com*.  Arkistoitu 8.8.2011. Viitattu 1.1.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sukhothain kuningaskunta**.
**Sinilause** on trigonometrian tulos, jonka avulla voi määrittää kolmion sivun pituuden tai kulman suuruuden silloin, kun kolmiosta tunnetaan jokin pari (sivu ja kulma) vastakkaisia osia.

Jos kolmion ABC kulmat ovat \alpha , \beta , \gamma, sivut ovat a, b, ja c ja kolmion ympäri piirretyn ympyrän säde on R, on voimassa

{\displaystyle {\frac {a}{\sin \alpha }}={\frac {b}{\sin \beta }}={\frac {c}{\sin \gamma }}=2R}.
Sinilauseen todistamiseksi piirretään kolmion ABC ympäri ympyrä ja siihen halkaisija {\displaystyle BA'}. Kehäkulmalauseen nojalla {\displaystyle \angle BAC=\angle BA'C=\alpha }. Koska {\displaystyle BA'} on ympyrän halkaisija, {\displaystyle \angle BCA'=90^{\circ }} (Thaleen lause). Suorakulmaisesta kolmiosta {\displaystyle A'BC} luetaan {\displaystyle a=2R\sin(\angle BA'C)=2R\sin \alpha } eli 

{\displaystyle {\frac {a}{\sin \alpha }}=2R}.
Samoin saadaan kolmion kahta muuta sivua ja kulmaa koskeva yhtälö.

Sinilauseeseen perustuu **kolmiomittaus**. Jos pisteiden B ja C välinen etäisyys ja kulmat {\displaystyle \angle CBA=\beta } sekä {\displaystyle \angle ACB=\gamma } on mitattu, kulma \angle BAC=\alpha voidaan laskea kolmion kulmasumman perusteella: {\displaystyle \alpha =180^{\circ }-(\beta +\gamma )}. Pisteen A etäisyydet pisteistä B ja C ovat nyt 

{\displaystyle AB={\frac {\sin \gamma }{\sin \alpha }}\cdot BC} ja {\displaystyle AC={\frac {\sin \beta }{\sin \alpha }}\cdot BC}.
Pallokolmioille sinilause pätee muodossa

{\displaystyle {\frac {\sin a}{\sin A}}={\frac {\sin b}{\sin B}}={\frac {\sin c}{\sin C}}}, missä A, B ja C ovat pallokolmion kulmat ja a, b ja c sen (kulmamitoissa ilmaistut) sivut.

Katso myös
----------

* Kosinilause
* Tangenttilause
* Kotangenttilause

Lähteet
-------

1. ↑  Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*, s. 351. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sinilause**.
* Opetushallitus, etälukio: Sinilause (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sukevan tsasouna**, eli **Apostolien Pietarin ja Paavalin tsasouna** on Sonkajärven pohjoisosassa, Sukevan taajamassa sijaitseva ortodoksinen rukoushuone. Puisen tsasounan suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen ja sen vihki 18. syyskuuta 1960 arkkipiispa Paavali. Ikonostaasin on maalannut Martha Neiglick-Platonoff. 

Vuosien 1939-1944 sotien seurauksena 70 prosenttia Suomen ortodokseista joutui jättämään aiemman kotipaikkansa Suomessa. Heille rakennettiin 13 kirkkoa ja 41 tai 42 rukoushuonetta vuosina 1950-1961. Ilmari Ahonen oli tunnetuimpia tämän jälleenrakennuskauden ortodoksisten rukoushuoneiden suunnittelijoita. Sukevan tsasouna on alkuperäisessä, jälleenrakennuskauden jälkeisessä asussaan. Sen vieressä sijaitsee ortodoksinen hautausmaa.

Nykyään toimii ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Iisalmen ortodoksisen seurakunnan Sonkajärven alueen pyhäkkönä. Tsasounan temppelijuhlaa eli praasniekkaa vietetään 28.kesäkuuta.

Tsasounan pihalla on muistokivi Karjalaan jääneille vainajille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Apostolien Pietarin ja Paavalin tsasouna Iisalmen ortodoksinen seurakunta, ort.fi/iisalmi. Viitattu 30.7.2020.
2. ↑  Nähtävyydet ja retkikohteet sonkajarvi.fi.  Arkistoitu 19.9.2020. Viitattu 30.7.2020.
3. 1 2 3 4  Pyhäköt (pyhäkön etupihalla näkyy muistokivi) Iisalmen ortodoksinen seurakunta, ort.fi/iisalmi.  Arkistoitu 30.9.2020. Viitattu 30.7.2020.
4. ↑  Mikko Härö & Timo Kantonen: Suomen ortodoksisen kirkon rakennuskannan karsiminen, Museoviraston lausunto (pdf)  22.11.2019. Museovirasto, museovirasto.fi. Viitattu 30.7.2020.
Sukerijärven luonnonpuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KuusamoSuomi |
| Pinta-ala | 
21,5 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
LuonnonpuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1981View and modify data on Wikidata  |
| Hallinto | 
MetsähallitusView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sukerijärven luonnonpuisto** on luonnonpuisto Kuusamon kaupungissa Pohjois-Pohjanmaan maakunnan koillisosassa. Luonnonpuiston pinta-ala on 33,94 km² ja se on perustettu vuonna 1981. Sukerijärven luonnonpuistossa liikkuminen on luvanvaraista, siellä ei ole merkittyjä retkeilyreittejä

Sukerijärven luonnonpuisto on monimuotoinen suoerämaa, jossa on keskiravinteisia ja lettoisia aapasoita ja pieniä metsäsaarekkeita. Metsien puolesta alue muistuttaa lähistöllä sijaitsevan Oulangan kansallispuiston pohjoista suovaltaista osaa. Luonnonpuiston linnusto on myös monipuolinen.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) Nationally designated areas (CDDA)View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Luonnonpuistoissa tutkitaan luontoa *Metsähallitus*.  11.1.2021. Viitattu 11.1.2021.
3. ↑  Sukerijärvi *ymparisto.fi*. Viitattu 13.12.2020.

Suomen luonnonpuistot

* Häädetkeidas
* Karkali
* Kevo
* Koivusuo
* Malla
* Maltio
* Olvassuo
* Paljakka
* Pelso
* Pisavaara
* Runkaus
* Salamanperä
* Sompio
* Sukerijärvi
* Sinivuori
* Ulvinsalo
* Vaskijärvi
* Vesijako
* Värriö
Malli sian sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasin rakenteesta sitoutuneena guonosiinitrifosfaattimolekyyliin
**Sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasi** eli **sukkinaattitiokinaasi** on entsyymi, joka katalysoi reversiibeliä meripihkahapon muodostumista sukkinyylikoentsyymi-A:sta. Reaktiossa muodostuu myös nukleotiditrifosfaatti. Entsyymi osallistuu eliöissä muun muassa sitruunahappokiertoon. Sukkinyylikoentsyymi-A:n EC-numero on EC 6.2.1.4.

Rakenne
-------

Sukkinyylikoentsyymi-A-syntaasista on kaksi isoentsyymiä. Eläimissä ja monissa muissa eliöissä esiintyvä isoentsyymi, josta tunnettu on erityisesti sian sydämestä eristetty sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasi, on rakenteeltaan α-ja β-alayksiköistä koostuva dimeeri. Molekyylimassaltaan entsyymi on 74–82 kDa. Alayksiköistä α-alayksikössä on sukkinyylikoentsyymi-A:n sitoutumiskohta ja β-alayksikössä on nukleotiditrifosfaatin, joka on tyypillisimmin guanosiinitrifosfaatti, sitoutumiskohta. *Escherichia coli*-bakteerissa esiintyvä sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasin isoentsyymi on rakenteeltaan tetrameeri ja massaltaan 142 kDa. Se käyttää nukleotiditirifosfaattina adenosiinitrifosfaattia.

Toiminta
--------

Sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasi katalysoi reversiibeliä reaktiota, jossa sukkinyylikoentsyymi-A:sta, guoanosiini- tai adenosiinidifosfaatista ja fosfaatti-ionista muodostuu palorypälehappoa, koentsyymi-A-molekyyli ja nukleotiditrifosfaatti. Tähän suuntaan reaktio etenee sitruunahappokierrossa ja toiseen suuntaan elimistössä ollessa runsaasti energiaa ja sukkinyylikoentsyymi-A:ta tarvitaan esimerkiksi eräiden aminohappojen ja rasvahappojen biosynteesiin. Aktiivinen sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasi on fosforyloitunut proteiini ja nukleofiilinen fosfaatti-ioni reagoi sukkinyylikoentsyymi-A:n sukkinyyliryhmän elektrofiilisen karbonyyliryhmän kanssa muodostaen substituutiotuotteena sukkinyylifosfaattia. Tämän jälkeen entsyymin aktiivisen kohdan histidiiniaminohappo reagoi sukkinyylifosfaatin fosfaattiryhmän kanssa, jolloin fosfaattiryhmä siirtyy histidiinille ja meripihkahappo irtoaa. Viimeisessä vaiheessa histidiini luovuttaa fosfaattiryhmän adenosiinidifosfaatille tai guanosiinidifosfaatille. Reaktio on siis substraattitason fosforylaatio. Entsyymi tarvitsee toimiakseen magnesiumioneja.

Sukkinyylikoentsyymi-A-syntetaasin puutos tai virheellinen toiminta johtaa vaikeaan laktiseen asidoosiin ja elimistön energiantuotannon häiriintymiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  EC 6.2.1.4 - succinate-CoA ligase Brenda. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 486–487. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
3. 1 2  P. Boon Chock,Charles Y. Huang,C.L. Tsou,Jerry H. Wang: *Enzyme Dynamics and Regulation*, s. 6–7. Springer, 2012. ISBN 978-0-387-96560-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.7.2015). (englanniksi)
4. ↑  Richard A Harvey, Denise R Ferrier: *Lippincott's Illustrated Reviews: Biochemistry*, s. 113. Lippincott Williams & Wilkins, 2010. ISBN 978-1-60831-412-6. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.7.2015). (englanniksi)
| "Pa’ Ti / Lonely"Jennifer Lopez & Maluma |
| --- |
| Singlen "Pa’ Ti / Lonely" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Marry Me soundtrack* |
|  Julkaistu | 24. syyskuuta 2020 |
|  Tuottaja(t) | Jon Leone, Edgar Barrera, Kevin ADG, Chan El Genio "The Rude Boyz" |
|  Tyylilaji | reggaeton, trap |
|  Kesto | 03.50 (Pa’ Ti)03.19 (Lonely) |
|  Levy-yhtiö | Sony Music Latin |
| Jennifer Lopezin muut singlet |
| "Baila Conmigo"2019 | "Pa’ Ti / Lonely"2020 | "In the Morning"2021 |
| Maluman muut julkaisut |
| "Hawái"2020 | "Pa’ Ti / Lonely"2020 | "Hawái (Remix)"2020 |

**Pa’ Ti** ja **Lonely** (kollektiivisesti viitataan muodossa **Pa’ Ti + Lonely**) ovat kaksi yhdysvaltalaislaulajan Jennifer Lopezin ja kolumbialaislaulajan Maluman musiikkikappaletta. Ne julkaisi Sony Music digitaalisesti ladattavina singleinä 24. syyskuuta 2020. "Pa’ Tin" ovat sanoittaneet Lopez, Maluma, Elena Rose, Jon Leone ja Edgar Barrera, joista kaksi viimeisintä tuotti sen. "Lonelyn" ovat puolestaan sanoittaneet Maluma, Lopez, Kevin Mauricio Jiménez Londoño ja Bryan Snaider Lezcano Chaverra "Chan El Genio", joista Kevin ja Genio myös tuottivat sen. "Pa’ Ti" on lajityypiltään keskitempoinen reggaeton-kappale, kun taas "Lonely" on hitaampi trap-kappale. Kappaleille toteutetun kaksiosaisen musiikkivideon ohjasi Jessy Terrero ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Yhdysvaltain Huntingtonissa ja New York Cityssä.

"Pa’ Ti" ja "Lonely" saivat pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät Lopezin ja Maluman välistä kemiaa. Kappaleista "Pa’ Ti" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Bulgariassa ja Puerto Ricossa sekä viiden parhaan joukkoon Dominikaanisessa tasavallassa, Hondurasissa, Perussa ja Unkarissa. "Lonely" oli puolestaan huono menestys, sen päästyä singlelistalle ainoastaan Unkarissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jennifer Lopez & Maluma Announce 2-Part Collaboration "Pa' Ti – Lonely" *idolator.com*.
2. 1 2 3  Jennifer Lopez Teams Up With Maluma for Fiery Two-Part Video 'Pa' Ti' & 'Lonely' *billboard.com*.
3. 1 2  Jennifer Lopez & Maluma Get Close In Two-Part 'Pa' Ti' & 'Lonely' Video *iheart.com*.
4. ↑  Pa Ti + Lonely by Jennifer Lopez & Maluma *listen.tidal.com*.
5. ↑  Jennifer Lopez & Maluma Get Intimate in 'Pa' Ti / Lonely' Video Teaser: Watch *billboard.com*.
6. ↑  How Jennifer Lopez Mastered 8 Hair Transformations in Her New Music Video *vogue.com*.
7. ↑  Jennifer Lopez and Maluma's Romantic Duel, and 11 More New Songs *nytimes.com*.
8. ↑  The World Top 10 *prophon.org*.
9. ↑  Top 20 - Puerto Rico *charts.monitorlatino.com*.
10. ↑  Conoce el Top20 Pop monitorLATINO República Dominicana *charts.monitorlatino.com*.
11. ↑  Top 20 Pop - Honduras *charts.monitorlatino.com*.
12. ↑  Top 20 - Peru *charts.monitorlatino.com*.
13. ↑  Archívum – Slágerlisták – MAHASZ *slagerlistak.hu*.
14. ↑  Archívum – Slágerlisták – MAHASZ *slagerlistak.hu*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pa' Ti + Lonely