recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nieminen Hamarin maailmancup-kisassa tammikuussa 2008.
Nieminen Berliinin maailmancup-kisassa marraskuussa 2008.
**Tuomas Nieminen** (s. 16. syyskuuta 1981 Vaasa) on suomalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja. Urheilu-urallaan hän edusti Seinäjoen Urheilijoita.

Nieminen kilpaili kolme kertaa sprinttereiden MM-kilpailuissa sijoittuen parhaimmillaan 24:nneksi Heerenveenissä 2008. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 500 metrillä 27:s. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut 500 metrillä 29:nneksi kaudella 2007–2008. SM-kilpailuissa hän on saanut 500 metrillä hopeaa 2008, 2010 ja 2011, 1 000 metrillä hopeaa 2009, 2010 ja 2011 sekä pronssia 2006 ja 2008, 1 500 metrillä pronssia 2002 ja 2007 sekä sprinttereiden SM-kilpailuissa hopeaa 2007, 2008, 2010 ja 2011 ja pronssia 2006.

Urheilu-uransa jälkeen Nieminen on toiminut valmentajana niin Suomen pikaluistelumaajoukkueessa kuin Puolan sprinttimaajoukkueessa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m** | 9,97 | Changchun | 6. joulukuuta 2008 |
| **500 m** | 35,21 | Salt Lake City | 12. joulukuuta 2009 |
| **1 000 m**  | 1.09,53 | Salt Lake City | 13. joulukuuta 2009 |
| **1 500 m** | 1.50,92 | Calgary | 10. maaliskuuta 2004 |

Lähteet
-------

1. ↑  Olympiaryhmä/ Nieminen Tuomas (arkistoitu versio) *luisteluliitto.fi*.  Arkistoitu 12.1.2011. Viitattu 3.2.2010.
2. 1 2  Athlete Data of Tuomas Nieminen *speedskatingnews.info*. Viitattu 5.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  Pusa, Ari: Tuomas Nieminen valmentaa Puolan pikaluistelijoita ilman budjettia ja pohtii työnsä kuormitusta perheelleen: "Puolaan emme muuta" *Helsingin Sanomat*.  19.2.2018. Viitattu 5.2.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Teatteri Quo Vadis** on vuonna 1985 perustettu, monessa yhteydessä palkittu ammattiteatteri. Perustamisestaan lähtien Quo Vadis on tuottanut Suomessa ja ulkomailla yli 50 produktiota kuten; draama-, tanssi-, luento-, musiikki-, ja lastenesityksiä. Produktioihin lukeutuu myös runoutta ja tarinateatteria. Quo Vadis on julkaissut myös videoita ja kirjallisia julkaisuja.

Jo perustamisestaan lähtien Quo Vadis on toiminut kiertävänä teatterina, ilman vakituista esitystilaa. Teatterilla on useita eurooppalaisia teattereita yhteistyökumppaneina ja tekee paljon esityksiä myös ulkomailla. Näytöksiä on tehty mm. Ranskassa, Espanjassa, Saksassa, Venäjällä, Ruotsissa ja Puolassa.

Toimintamallissa Quo Vadis luo ajallisesti pitkiä kaaria, joissa esittäminen ja jatkokehittely vuorottelevat. Tuotantotapa mahdollistaa tutkivan teatterin, jossa esitys itsessään tutkii ja kasvattaa ymmärrystä esityksellisin keinoin.

Kiertävän luonteensa takia Quo Vadis on esiintynyt useilla näyttämöillä, ulkotiloissa, festivaaleilla, teatterijurtassa, veneessä ja yksityisasunnoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Quo Vadis: suomalainen teatterivierailu Tukholmassa  8.6.2011. Suomen suurlähetystö, Tukholma. Viitattu 25.10.2017.
2. ↑  Kulttuuripalkinto Salon Quo Vadikselle  25.9.2009. Yle Uutiset. Viitattu 25.10.2017.
3. ↑  Sarjas, Johanna: Teatterijurtta kiertää maailmaa  8.5.2011. Voima. Viitattu 25.10.2017.
4. ↑  Yksi teatteriesitys, kiitos – puolalaiselta teatterilta tilaus Quo Vadis -ryhmälle  2016. Teatterin tiedotuskeskus. Viitattu 25.10.2017.
5. ↑  Quo Vadis juhlii ruukki -festivaaleilla  4.8.2005. Turun Sanomat. Viitattu 25.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Teatteri Quo Vadiksen viralliset kotisivut
* Teatteri Quo Vadiksen Facebook-sivu
**Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani** (engl. *The Fearless Vampire Killers*, alun perin *Dance of the Vampires*) on vuonna 1967 julkaistu Roman Polańskin ohjaama kauhukomediaelokuva, jonka pääosassa esiintyvät Polański itse, Jack MacGowran, Sharon Tate sekä Ferdy Mayne. Elokuvan on tuottanut Gene Gutowski, musiikin säveltänyt Krzysztof Komeda ja kuvannut Douglas Slocombe. Roman Polański ja Sharon Tate rakastuivat kuvausten aikana ja menivät naimisiin.

Elokuva julkaistiin ensin Yhdysvalloissa, mutta tuottaja Martin Ransohoff oli muokannut sitä huomattavasti ilman lupaa: elokuvaa oli lyhennetty noin 20 minuuttia, musiikkia oli muutettu, alkuun oli lisätty piirrosjohdanto, ja kaikki vuorosanat oli jälkiäänitetty amerikanenglanniksi. Elokuvaa levitettiin nimellä *The Fearless Vampire Killers: or, Pardon Me But Your Teeth Are in my Neck*. Nähtyään tuottajan version Polański halusi poistattaa nimensä alkuteksteistä.

Elokuvaan pohjalta on myös tehty Michael Kunzen sanoittama ja Jim Steinmanin säveltämä musikaali Tanz der Vampire, joka sai ensi-iltansa Wienissä vuonna 1997 ja on yksi menestyneimmistä keskieurooppalaisista musikaaleista.

Rooliluettelo
-------------

| Näyttelijä | Rooli(t) |
| --- | --- |
| Jack MacGowran | professori Abronsius |
| Roman Polański | Alfred, Abronsiuksen assistentti |
| Alfie Bass | Shagal, kapakanpitäjä |
| Jessie Robins | Rebecca Shagal |
| Sharon Tate | Sarah Shagal |
| Ferdy Mayne | kreivi von Krolock |
| Iain Quarrier | Herbert von Krolock |
| Terry Downes | Koukol |
| Fiona Lewis | Magda |
| Ronald Lacey | kylähullu |
| Sydney Bromley | reen ajaja |
| Andreas Malandrinos | halonhakkaaja |
| Otto Diamant | halonhakkaaja |
| Matthew Walters | halonhakkaaja |

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa *Vampyyrintappajia* omalaatuiseksi yhdistelmäksi parodiaa, puupäähuumoria, hienostunutta estetiikkaa ja painajaista. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "erinomainen". *VideoHound’s Golden Movie Retriever* pitää elokuvaa aliarvostettuna ja antaa sille kolme tähteä neljästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  The Fearless Vampire Killers ★★★ Pardon Me, Your Teeth Are in My Neck; Dance of the Vampires 1967[vanhentunut linkki], *VideoHound’s Golden Movie Retriever*. Gale, 2008. Haettu 14.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen).
**Teatterigymnasion** on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta gymnasionista ja kylpylästä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Gymnasion rakennettiin roomalaisella kaudella. Se sijaitsi Arkadiane-kadun pohjoispuolella lähellä Efesoksen teatteria, mistä se on saanut nykyisen nimensä. Rakennuksen eteläosassa oli palaistra, jonka koko oli noin 70 × 30 metriä. Se oli reunustettu etelä-, länsi- ja itäsivulta pylväiköin, joissa oli mosaiikkilattiat. Rakennuksen pohjoisosassa olleen kylpylän puolella palaistran laidalla oli katsomoporrastus. Kylpylän eteläosassa oli rivi huoneita, joista suurempi keskimmäinen sali oli lämpimille altaille. Sen sivuilla oli apodyterium-huoneet vaatteiden vaihtamista varten. Kylpylän keskiosassa oli frigidariumiksi tulkittu huone. Pohjoisosassa oli rivi huoneita, joista keskimmäinen on tulkittu keisarikultille omistetuksi.

Rakennuksen länsipuolella sijaitsivat niin kutsutun Sataman gymnasionin rakennuskokonaisuuteen kuuluneet Verulanuksen hallit, jotka toimivat urheilupaikkoina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Scherrer, Peter (toim.): *Ephesus. New Guide*, s. 162–163. Authorised by Österreiches Archäologisches Institut and Efes Müzesi Selçuk. Graphis Ltd, 2000. ISBN 975-807-036-3.
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "EPHESOS Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Theatre Gymnasium *Ephesus*.  Arkistoitu 3.7.2019. Viitattu 4.11.2019.
**Länsi-Hertsegovinan kantoni** (kroatiaksi *Županija Zapadnohercegovačka*, bosn. *Zapadnohercegovački kanton*, serb. Западнохерцеговачки кантон) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan eteläosassa ja rajautuu Hertsegovina-Neretvan kantoniin, Kantoni 10:een ja Kroatiaan. Länsi-Hertsegovinan kantonin pinta-ala on 1 362 neliökilometriä ja siellä on 97 893 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu neljään kuntaan: Grude, Ljubuški, Posušje ja Široki Brijeg. Pääkaupunkina toimii Široki Brijeg.

Enemmistönä kantonissa ovat kroaatit.

Lähteet
-------

1. ↑  Bosnia and Hercegovina Citypopulation.de. Viitattu 2.9.2015.
2. ↑  Herzegovina-Neretva Canton Citypopulation.de. Viitattu 2.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Länsi-Hertsegovinan kantoni** Wikimedia Commonsissa

Bosnia ja HertsegovinaBosnia ja Hertsegovinan federaation kantonit

* Una-Sana
* Posavina
* Tuzla
* Zenica-Doboj
* Bosnian Podrinje
* Keski-Bosnia
* Hertsegovina-Neretva
* Länsi-Hertsegovina
* Sarajevo
* Kantoni 10
Allæ Džioty vuonna 2011.
**Allæ Džioty** (oss. Джиоты Алыксандыры чызг Аллӕ, *Džioty Alyksandyry čyzg Allæ*, ven. Алла Александровна Джиоева, *Alla Aleksandrovna Džiojeva*, s. 1949) on eteläossetialainen poliitikko, joka toimi opetusministerinä 2002–2008. Hän otti osaa vuoden 2011 presidentinvaaleihin, joiden tuloksen korkein oikeus mitätöi.

Džioty opiskeli Odessan yliopistossa ja opetti Tskhinvalissa venäjän kieltä ja kirjallisuutta ja toimi koulun rehtorina.

Džioty tuki Eduard Kokoitya, joka nimitti hänet opetusministeriksi 2002. Kokoity erotti hänet 2008, minkä jälkeen häntä vastaan nostettiin syytteitä ja hänet asetettiin kotiarestiin.

Etelä-Ossetian vuoden 2011 presidentinvaalit
--------------------------------------------

Džioty asettui presidenttiehdokkaaksi vuoden 2011 vaaleihin. Ensimmäisellä 13. marraskuuta kierroksella hän sai 25,37 % äänistä ja hätätilaministeri Anatoli Bibyly 25,44 %. Toisella kierroksella 27. marraskuuta Džioty sai 58,9 % äänistä.

Virallisia tuloksia ei julkaistu, koska vaalien jälkeen hallitseva Yhtenäisyys-puolue syytti Džiotya äänestäjien pelottelusta ja äänten ostamisesta. Etelä-Ossetian korkein oikeus päätti kahden päivän päästä peruuttaa vaalien tuloksen, ja määräsi uudet vaalit maaliskuun 25. päivälle. Päätöksen jälkeen Tskhinvalissa oli mielenosoituksia. Väistyvä presidentti Eduard Kokoity erotti ennen kautensa päättymistä korkeimman oikeuden presidentin ja yleisen syyttäjän, mutta parlamentti kumosi tämän.

Džioty ilmoitti boikotoivansa laittomina pitämiään uusia vaaleja ja vaati virkaatekevää presidenttiä Vadim Brovtsevia luovuttamaan vallan hänelle.

9. helmikuuta 2012 Etelä-Ossetian poliisi haki Džiotya kuulusteluihin, jolloin hän sai sairauskohtauksen ja joutui sairaalaan. Venäläinen iltapäivälehti Life News kertoi Džiotyn kollegoiden kertoneen, että naamioituneet miehet pahoinpitelivät hänet. Maan sisäministeri kielsi tämän.

Bibyly ilmoitti helmikuussa, ettei ota osaa uuteen vaaliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Sputnik: U.S. says presidential elections in South Ossetia illegitimate *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  Алла Джиоева: Общество вынесло приговор эпохе *АЛАНИЯинформ*.  Arkistoitu 15.3.2016. Viitattu 16.3.2019. (venäjäksi)
3. ↑  Sputnik: S. Ossetia Supreme Court annuls presidential elections *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Sputnik: S. Ossetian Parliament votes against dismissal of Supreme Court Chairman, Prosecutor General *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
5. ↑  Sputnik: S.Ossetia’s Dzhioyeva Defies Upcoming Presidential Polls *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
6. ↑  Sputnik: S. Ossetia Opposition Leader Urges Acting Head to Transfer Power *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
7. ↑  Sputnik: S.Ossetian Opposition Leader Alla Dzhioyeva Hospitalized *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
8. ↑  Sputnik: Bibilov Quits South Ossetia Poll *sputniknews.com*. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
Teatteri NO99 toimi Tallinnassa osoitteessa Sakala 3.
**Teatteri NO99** on virolainen teatteri, joka on toiminut Tallinnassa ja kiertueilla. Se lopettaa toimintansa yllättäen syksyllä 2018. Sen perustivat vuonna 2004 ohjaaja Tiit Ojasuu ja videotaiteilija Ene-Liis Semper. Jokaisen esityksen kohdalla numero väheni yhdellä, ja teatterin oli tarkoitus tehdä esityksiä nollaan asti, mutta esittämättä jäi 30.

NO99 on palkittu teatteri, joka on tunnettu satiirisesta ohjelmistostaan. Se on ollut virolaisen poliittisen, kokeilevan teatterin näkyvin edustaja ja menestynyt myös ulkomailla. Sen viimeinen esitys on teatteri Jalostamo2:n kanssa tehty *Kihnu Jõnn* (*Narrien laiva*), joka oli NO30. Esitystä on tukenut Suomalais-virolainen kulttuurisäätiö. Esitys piti tuoda myös Suomeen.

Teatteri yleisömäärät pienenivät sen jälkeen, kun Ojasuu oli vuonna 2016 pahoinpidellyt naisnäyttelijän. Ojasuun paluuta Viron itsenäisyyden juhlavuoden esitysten ohjaajaksi paheksuttiin. Teatteri kiistää lopetuksen liittyvän muuhun kuin taiteen tekemiseen. Se sanoi tiedotteessaan: "...kun ihanteita ei enää tavoita, niin ei ole myöskään Teatteri NO99:ää. Teatteria ei lopeta mikään lehdistölle jännitystä tuova draama."

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Europe Prize New Theatrical Realities, 2017

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaja Kunnas: Palkittu virolaisteatteri NO99 lopetetaan.  *Helsingin Sanomat*, 2.11.2018, s. A 6.
Philip Billing vuonna 2019.
**Philip Anyanwu Billing** (s. 11. kesäkuuta 1996 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.

Billing siirtyi syksyllä 2012 kotimaastaan englantilaisseura Huddersfield Townin junioreihin. Hän pääsi edustusjoukkueessa mestaruussarjan otteluun ensimmäisen kerran huhtikuussa 2014 mutta enemmän peliaikaa hän sai vasta kaudella 2015–2016. Kausina 2017–2019 hän pelasi Huddersfieldin joukkueessa Valioliigaa 43 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.

Billing siirtyi heinäkuussa 2019 Bournemouthiin, jossa hän on koko ajan kuulunut vakiokokoonpanoon. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kahdella seuraavalla kaudella Bournemouth pelasi mestaruussarjassa. Kaudella 2020–2021 Billing teki 34 ottelussa kahdeksan maalia ja seuraavalla kaudella 40 ottelussa kymmenen maalia. Kaudella 2022–2023 Billing pelasi Valioliigassa 36 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

Billing on pelannut Tanskan alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Tanskan kaikki kolme ottelua muutamaa minuuttia vaille kokonaan. Hän pääsi Tanskan A-maajoukkueen mukaan vuonna 2019 ja ensimmäisen kerran pelaamaan ystävyysottelussa Färsaaria vastaan lokakuussa 2020. Hän pääsi vaihdosta kentälle ystävyysottelussa Serbiaa vastaan maaliskuussa 2022, Kansojen liigan ottelussa Itävaltaa vastaan kesäkuussa 2022 sekä EM-karsintaotteluissa Suomea ja Kazakstania vastaan maaliskuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Philip Billing Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Bournemouth – Englannin Valioliiga

* 1 Travers
* 2 Fredericks
* 3 Stephens
* 4 Cook
* 5 Kelly
* 6 Mepham
* 7 Brooks
* 8 Lerma
* 9 Solanke
* 10 Christie
* 11 Ouattara
* 12 Randolph
* 13 Neto
* 14 Rothwell
* 15 Smith
* 16 Tavernier
* 17 Stacey
* 18 Viña
* 19 Stanislas
* 21 Moore
* 22 Traorè
* 24 Semenyo
* 25 Senesi
* 27 Zabarnyi
* 29 Billing
* 32 Anthony
* 33 Zemura
* Manageri O'Neil
**Teatteri Tarmo** on Turussa toimiva harrastajateatteri. Vuonna 1902 perustettu Tarmo on Turun vanhin suomenkielinen teatteri. Sen jäsenmäärä on noin 180, joista noin puolet on teatterin henkilökuntaa ja puolet kannatusjäseniä. (Teatteri toimi viimeksi vuonna 2015)

Teatteri Tarmo toimi vuonna 1902 valmistuneessa, silloisen Maarian kunnan Raunistulassa sijaitsevassa työväentalossa vuoteen 2015. Teatteri toimi vuoteen 1952 asti Tarmon työväenyhdistyksen alajaostona, ja sen toimintaan liittyi vahvasti työväenaate. Vuodesta 1952 lähtien teatteri on toiminut erillään työväenyhdistyksestä eikä ole sitoutunut mihinkään aatteeseen.

Tunnettuja teatterin jäseniä ovat olleet muiden muassa Kirsti Hurme, Rafael Ramstedt, Aarne Leppänen, Eero Roine, Senni Nieminen, Taito Mäkelä ja Sirppa Sivori-Asp.

Teatterinjohtajat
-----------------

* 1902–1905 Vilho Lindgren
* 1905–1907 Johan Laaksonen
* 1907–1923 Jussi Hurme
* 1924–1925 Aatu Raita
* 1925–1929 Hannes Raita
* 1931–1933 Ilmari Sirén
* 1933–1934 Eetu Hackman
* 1934–1938 Väinö Anttila
* 1938–1939 Frans Kampfmann
* 1939–1940 Aatu Raita
* 1940–1941 Hilly Lindqvist
* 1942–1951 Veikko Rauli ja Veikko Ståhlberg
* 1951–1652 Esko Höglund
* 1952–1965 Ville Helenius
* 1965–1967 Heikki Alho
* 1968–1977 Pertti Laaksonen ja Eino Hyrsky
* 1978–1980 Harri Helin
* 1980–1981 Harry Silfverberg
* 1981–1993 Ville Helenius
* 1993– 2015 Seppo Laakso

Lähteet
-------

1. ↑  Tunnettuja tarmolaisia Teatteri Tarmo.  Arkistoitu 19.1.2016. Viitattu 29.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Teatteri Tarmon kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Petsamon laituri Ulkokarvossa Ojakylänlahdella.
**Ojakylänlahti** on Perämeren lahti Hailuodon kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Lahti sijaitsee Santosen niemen ja Hanhisen välisellä alueella. Lahden leveys sen suulla, Kengännenän ja Rekonnokan välisellä alueella, on kolme ja puoli kilometriä, ja tältä linjalta lahden perukkaan mitattuna lahden pituus on noin 5,7 kilometriä. Ojankylän edustalla sijaitseva lahden pohjukka muodostaa Lahdenperä-nimisen sivulahden, jota erottaa Ojakylänlahdesta Kaaranselkä-niminen niemi. Lahdenperän ja Kaaranselän alue on luonnonsuojelualuetta. Ojakylänlahti kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan.

Ojakylänlahti ja sen sivulahti Lahdenperä ovat molemmat matalia vesialueita. Veden syvyys ylittää kolmen metrin rajan vasta lähellä lahden suuta. Saaria on yksi, aivan lahden suulla sen etelärannalla sijaitseva Kengänkari, joka on seutukaavassa rakennuslain nojalla suojeltu alue. Ojakylän lisäksi lahden rannalle sijoittuvat etelärannalla sijaitseva Ulkokarvon kylä ja pohjoisrannalla sijaitseva Vasken kylä.

Ojakylänlahden ja Lahdenperän sekä Kaaranselän niemen ranta-alueita hallitsevat kaislikot, ruoikot sekä leveät merenrantaniityt. Kaaranselkää ympäröivä vesialue on pääasiassa lietepohjaista matalikkoaluetta. Kaaranselän niemekkeellä tavataan vyöhykkeinä useita eri merenrantaniittytyyppejä, mukaan lukien niemekkeen keskiosissa sijaitsevat luhtakastikka- ja punanataniityt. Niemen itäosaa käytetään laitumena, jonka vuoksi järviruoikot ovat taantuneet. Kaaranselän alueen linnusto on runsasta, ja muodostuu useista kahlaaja- ja vesilintulajeista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ojakylänlahti ja Kengänkari  16.12.2003. Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus. Viitattu 24.11.2007.

Hailuoto

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Kirkonkylä · Huikku · Järventakusta · Koivukylä · Marjaniemi · Ojakylä · Pöllä · Santonen · Ulkokarvo · Vaski |
| Vesistöt ja vesialueet | Haaralampi · Hannuksenlampi · Hannuksenrantalampi · Iso Sunijärvi · Kaakkurijärvi · Kangasjärvi · Kaunislampi · Kestinperä · Kurajärvi · Maasyvänlahti · Mäntylampi · Nuottajärvi · Ojakylänlahti · Pajuperänlampi · Pikku Sunijärvi · Pitkäjärvi · Potinlahti · Riestenkulju · Simpukkalampi · Syväkulju · Valkjärvi · Ämmänarkku |
| Muuta Hailuotoon liittyvää | Hailuotolaiva · Hyypänmäki · Kirkko · Vanha kirkko · Hiidenniemen pooki · Keskiniemen pooki · Kotiseutumuseo · Luotokeskus · Merisilta-lautta · Meriluoto-lautta · Marjaniemen majakka · Retkeilyreitit · Hailuodon lentokenttä · Hailuodon Panimo |
Teatteri Mukamasin kotinäyttämö Ala-Pispalassa.
**Teatteri Mukamas** on vuonna 1979 perustettu tamperelainen ammattinukketeatteri, jonka esitykset saavat useimmiten innoituksensa saduista. Ohjelmistosta suurin osa on suunnattu lapsille.

Teatterin kotinäyttämö sijaitsee Tampereen Ala-Pispalassa, vanhassa VPK:n talossa, ja sen katsomoon mahtuu kerrallaan 60–80 katsojaa. Esityskertoja on vuodessa noin 250 ja katsojia noin 30 000. Teatteri vierailee esiintymässä päiväkodeissa, kouluissa, kirjastoissa, festivaaleilla ja yritysten tapahtumissa ympäri Suomen. Kansainvälisen taiteellisen yhteistyön merkeissä teatterilla on ollut ohjaajavieraita Tšekistä, Ruotsista, Ranskasta ja Venäjältä. Teatteri Mukamas on myös esiintynyt kutsuttuna teatterifestivaaleilla Euroopassa ja Aasiassa.

Teatteri Mukamaksessa työskentelee vakinaisesti yhdeksän työntekijää ja lisäksi osa työntekijöistä on freelancer-sopimuksilla. Mansi Stycz on johtanut teatteria sen perustamisesta saakka. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin lastenkulttuurin valtionpalkinto ja vuonna 2009 Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston palkinto. 

Mukamas on järjestänyt nukketeatterifestivaaleja.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Salli Saastamoinen: Nukketeattereiden parhaimmisto Tampereella; Suur-Tampere 6.5.2014[vanhentunut linkki]
**Einari Lankinen** (1911 – 1997) oli suomalainen Turussa asunut kirjailija.

Lankisen kirjallinen tuotanto koostui runoista ja romaaneista. Hän teki myös sävellyksiä ja sanoituksia. Oman kertomansa mukaan Lankinen sairastui 1940-luvulla silmäsairauteen joka johti useita vuosikymmeniä kestäneeseen hoitokierteeseen. Lankinen pääsi julkaisemaan tuotantoaan vasta selvittyään tästä sairaudesta.

Lankinen väitti kirjassaan *Olin takaa-ajettuna* että Yleisradio oli *salakuvauslaitteillaan* varastanut hänen käsikirjoituksiaan, sävellyksiään ja ideoitaan. Nämä oli sitten myyty Suomessa ja ulkomailla toimineille televisioyhtiöille, elokuvayhtiöille, kirjailijoille, muusikoille ja taiteilijoille jotka olivat sitten tuoneet ne julki omina luomuksinaan. Lankisen mukaan kaikki suomalaiset musiikintekijät Mikko Alataloa lukuun ottamatta olivat varastaneet sävellyksensä häneltä. Lankinen sanoi kärsineensä tämän toiminnan vuoksi vuoteen 1973 mennessä jopa 30 miljoonan markan tappiot ja hän kutsui Yleisradiota maailman suurimmaksi rikollisjärjestöksi.

Useat Lankisen kirjoista olivat Turussa ja Naantalissa toimineiden *Pegasos-seuran* ja *Kansallis-mytologisen yhdistyksen* kustantamia. Näiden yhdistysten taustalla oli tunnettu uusnatsi Pekka Siitoin mutta Lankisen kirjoissa ei ollut vaikutteita Siitoimen ajatuksista.

Teoksia
-------

* *Miten saavutan onnen*. Omakustanne, Karkkila 1971 (nimimerkillä *Seppo Markko*)
* *Ohjeita elämän ongelmiin*. Pegasos-seura, Turku 1976
* *Rakkautta Karjalan tanhuvilla*, romaani. Pegasos-seura, Turku 1977 (käsikirjoitus vuodelta 1946)
* *Rakkauden lähteellä*, runoja. Omakustanne, Turku 1978, 2. painos Kansallis-mytologinen Yhdistys, Naantali 1991
* *Olin takaa-ajettuna*. Omakustanne, Turku 1981
* *Rakkauden iloa ja tuskaa*, romaani. Kansallis-mytologinen yhdistys, Naantali 1983
* *Rakkaudesta rakkauteen*, romaani. Kansallis-mytologinen yhdistys, Naantali 1986
* *Helkkykää harput : uusia lauluja Taivaan ihanuudesta*. Kansallis-mytologinen yhdistys, Naantali 1988
* *Retki säveltenmaailmoihin*, sisältää Lankisen soitinsävellyksiä, lauluja, marsseja sekä rakkauslauluja nuotteineen. Kansallis-mytologinen yhdistys, Naantali 1989

Lähteet
-------

* Balladi Einari Lankisesta (Arkistoitu – Internet Archive). Harmin puimuri 5.3.2010.

### Viitteet

1. ↑  Sampo Haarlaa: Kirja-arvio: Einari Lankinen: Olin takaa-ajettuna *YLE Teksti-TV*.  19.7.2013. Viitattu 12.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sampo Haarlaa: Einari Lankinen: Olin takaa-ajettuna. Yle Teksti-tv 19.7.2013.
**Ojakkalan työväentalo Alkula** sijaitsi Vihdin Ojakkalan taajamassa. Talo ostettiin vuonna 1907, ja sen omisti Ojakkalan Työväenyhdistys Alku ry.

Historiaa
---------

Talo rakennettiin vuonna 1906ja Ojakkalan työväenyhdistys Alku osti talon vuonna 1907. Talo sijaitsi Ojakkalassa vuosina 1834–1872 toimineen lasitehtaan paikalla. Sotien jälkeen suunniteltiin uuden työväentalon rakentamista, ja sitä varten ostettiin tontti, mutta uuden talon rakentaminen ei koskaan toteutunut .

Rakennus
--------

Talo oli hirsirakenteinen ja lautaverhoiltu. Alkuvuosina taloon rakennettiin pieni juhlasali, ja vuonna 1914 suunniteltiin talon laajennusta. Laajentaminen kuitenkin kariutui ensimmäisen maailmansodan alkamiseen. Vuosina 1920–9121 taloa laajennettiin suurentamalla juhlasalia, ja rakennettiin näyttämö.

Rakennusta kunnostettiin useaan otteeseen. Vuosina 1974–1976 laskettiin sisäkattoa ja talo maalattiin. Myöhemmin sisäkatto nostettiin taas alkuperäiseen korkeuteensa. Vuosina 1988–1992 opetusministeriö myönsi avustusta talon kunnostamiseen. Talon lattiat, katot, seinät ja ikkunat uusittiin. Samalla asennettiin sähkölämmitys ja maalattiin talo .

Työt tehtiin talkoovoimin sähkö- ja putkitöitä lukuun ottamatta. Työväentalo tuhoutui tulipalossa täysin 2.11.2016. Nykyisin paikalla on muistokivi.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo oli koko historiansa ajan vilkkaassa käytössä. Erityisen vilkasta oli teatteriharrastus. Taloa myös vuokrattiin ja siellä vietettiin paljon häitä ja syntymäpäiviä sekä kylän muita tilaisuuksia.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteisten hetkien tyyssija – Ojakkalan työväentalo sai muistomerkin *Vihdin Uutiset*.  21.5.2019. Viitattu 17.1.2023.
2. 1 2 3 4  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
3. ↑  "Muistoja ei edes tuli polta" – Ojakkalan työväentalo sai muistokiven ja -laatan *Demokraatti*.  23.5.2019. Viitattu 17.1.2022.
**Puhatu järv** (myös *Puhato järv, Suur Pühatu järv*) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Puhatun kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee laajan Puhatu soon eteläosassa. Järveen ei ole johdettu tulo-ojia, mutta sen suoraksi kaivettu laskuoja laskee Korponi järven läpi Martiska järveen, josta vedet jatkavat toista ojaa myöten etelään yhtyen sitten Puhatu ojaan. Oja yhtyvät ensin Poruni jõgeen, joka yhtyy Narvanjokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,8 neliökilometriä. Järvi kuuluu Narvanjoen lähialueessa Poruni jõen valuma-alueeseen.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 40,0 m mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00041 kuutiokilometriä eli 0,41 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat pelkkää suota. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. *pehme- ja tumedaveeline järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline*, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.8.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Keskkonnaregister: Puhatu järv (vee2036000) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 23.8.2017. (viroksi)
3. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Disruptio** (englannin sanasta *disruption*, ’häiriö’) tarkoittaa markkinoilla tapahtuvaa häiriötä, hajaannusta tai sekasortoa, jonka aiheuttaa jokin uusi innovaatio. Disruptiivinen innovaatio tai teknologia kasvattaa tuottavuutta tai rahalla saatavaa vastinetta. Uutta toimijaa ei aluksi ehkä oteta vakavasti, mutta ajan myötä sen halvat ja ketterät ratkaisut korvaavat aiemmat rakenteet ja toimintamallit, ja se määrittää markkinat uudelleen.

Entisaikojen suuren mittakaavan disruptiivisia muutoksia aiheuttivat esimerkiksi painokone, höyrykone ja sähkö. Disruption on nykyaikana tehnyt aiempaa helpommaksi digitaalinen liiketoiminta. Disruption aiheuttaneista toimijoista on nostettu esimerkeiksi muun muassa taksipalvelu Uber ja majoituspalvelu Airbnb. Pankkialalla teknologinen disruptio on tuonut palvelut konttoreista älypuhelimiin. Osakekauppaa käyvät osakemeklarit ovat korvautuneet algoritmeilla. Verkkokaupat ovat vähentäneet kivijalkakauppoja kuten autokauppoja. Teollisuuskaupungit ovat taantuneet kun globalisaatio ja tekniikan kehitys ovat vähentäneet raskaan teollisuuden työpaikkoja. Myös esimerkiksi videoiden jakelu, tietosanakirjat ja media ovat muuttuneet internet-innovaatioiden seurauksena. Toisaalta disruptiosta seuranneet muutokset ovat myös synnyttäneet uusia työpaikkoja.

Disruptiosta on käytetty tai ehdotettu myös suomenkielisiä nimityksiä ’häiritsevä innovaatio’, ’vakiintuneiden toimintamallien murtuminen’, ’toimialamurros’ sekä yleisluontoisempi ’rakennemuutos’.

Katso myös
----------

* Digitalisaatio
* Robottiauto
* Kolmiulotteinen tulostus
* Yhteiskäyttöauto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Timur Kärki: Disruptio innovaatioalustana  16.12.2014. Gofore. Viitattu 15.9.2018.
2. ↑  Janne-Jukka Kojo: 13: Disruptio. *Tehy-lehti*.  16.4.2016.  Arkistoitu 15.9.2018. Viitattu 15.9.2018.
3. ↑  Disruptio eli häiritsevä innovaatio Sofokus. Viitattu 15.9.2018.
4. 1 2  Jaakko Lindgren: Disruptio on kuin Varkaus *Kauppalehti*.  20.2.2017. Viitattu 15.9.2018.
5. ↑  Mitä disruption suomeksi *Kielitohtori*. Translatum.  Arkistoitu 15.9.2018. Viitattu 15.9.2018.
Stéphanie de Virieu, omakuva, vuodelta 1810
**Stéphanie de Virieu** (14. heinäkuuta 1785 – 9. toukokuuta 1873) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Häneltä tunnetaan 3 000 teosta. Häntä voi pitää aikaansa edellä olleena feministinä, sillä hänen mielestään naisen kuuluisi elämässään "opiskella ja oppia".

Elämänvaiheita
--------------

Virieu syntyi Dauphinén alueen vanhimman aatelisperheen tyttäreksi. Hänen isänsä kuoli vuonna 1783 Lyonissa vallankumousta vastustavassa mellakassa. 13-vuotiaana hän esitteli piirustuksiaan Lavoipierrelle, joka oli tuolloin kuuluisan taidemaalarin Jacques-Louis Davidin oppilas. Lopulta hän pääsi opiskelemaan taidetta Davidin toisen oppilaan, Grégoriuksen, johdolla.

1820-luvulla de Virieu teki opintomatkan Italiaan, missä tutki vanhoja taideteoksia ja otti oppitunteja oman aikansa taiteilijoilta. Syyskuusta 1823 helmikuuhun 1824 hän kierteli Roomassa, Napolissa, Firenzessä ja Torinossa ja kiertomatkalla syntyi valtava määrä piirroksia.

Virieu maalasi muotokuvia ystävistään ja sukulaisistaan. Hän maalasi myös Joseph de Maistren ja Alphonse de Lamartinen muotokuvat. Hän omisti puusepänverstaan ja työskenteli siellä itsekin. Siellä hän teki patsaita, huonekaluja ja uskonnollisia koriste-esineitä. 78-vuotiaana hän teki kiviveistoksen, joka kuvasi hänen sukunsa vaiheita 1100-luvulla. Hänen viimeinen työnsä, Ristintie, on Poudenasin kirkossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stéphanie de Virieu, artiste de son temps l'Essor
2. ↑  Virieu, Stéphanie delocked Benezit Dictionary of Art
3. 1 2  Louis Fournier présente: Virieu en Dauphiné (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kaksi purppurapuhdistajaa (*Labroides phthirophagus*) puhdistaa helminauhakalaa (*Novaculichthys taeniourus*). Kuvassa näkyvät raitavälskärit (*Acanthurus triostegus*) odottavat omaa vuoroansa.
**Puhdistusasema** on vedenalainen paikka, jossa puhdistajakalat, kuten tokot, välskärikalat, kirjoahvenet, monnikalat ja huulikalat ja puhdistajakatkaravut puhdistavat yleensä isokokoisempia mereneläviä, kuten kilpikonnia, meriahvenia, pallokaloja ja rauskuja esimerkiksi loisista, bakteereista, kuolleesta ja vaurioituneesta ihosta ja merilevästä. Tämä on eräänlainen symbioosi, jossa kilpikonna tai rausku pääsee eroon loisistaan ja puhdistaja saa ravintonsa.

Puhdistuspalvelua tarvitseva merenelävä ilmoittaa tarpeestaan puhdistajakaloille- ja katkaravuille räpyttämällä kiduksiaan tai avaamalla kitansa.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **puhdistajakala**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paholaisrausku *Manta birostris*.  *Sukeltaja*, 2010, nro 1. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2 3  Reef Life: What is a Reef Cleaning Station? *AquaViews Online Scuba Magazine*.  19.10.2017. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Yhteistyö elintärkeää *Vartiotornin verkkokirjasto*.  2005. Viitattu 5.2.2020. (suomeksi)
**Erottelulaite** eli **separaattori** (< lat.) on yleisnimitys, jolla tarkoitetaan jonkin seoksen eri ainesosien erottamiseen käytettävää konetta. 

Maitoseparaattori Kymenlaakson maakuntamuseossa Merikeskus Vellamossa Kotkassa.

Maidon erottelulaite
--------------------

Maitoseparaattori on laite, joka erottaa kerman maidosta. Sen keksivät ruotsalainen *Gustaf de Laval* ja tanskalainen *Nielsen* yhtäaikaisesti vuonna 1878. *lähde?* Erottelulaite mahdollisti muun muassa teollisen meijeritoiminnan. Aikoinaan maatiloilla käytettiin myös käsikäyttöisiä erottelulaitteita.

Isotooppiseparaattori
---------------------

Isotooppiseparaattorilla voidaan erotella jonkin alkuaineen isotooppeja pieniä määriä teknisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin.

Magneettierottelija
-------------------

Magneettierottelijaa käytetään malmien rikastuksessa erottamaan magneettiset osat toisistaan.

Polttoaineseparaattori
----------------------

Erityisesti laivoilla käytetään erityistä separaattoria, jolla erotellaan puhdistettavasta polttoaineesta vettä ja mekaanisia epäpuhtauksia.

Öljynerotin
-----------

Poltto- ja muiden moottoreiden voiteluöljyä voidaan erotella omalla erottelulaitteellaan, jolloin öljyä ei vaihdeta, se kuluu tai palaa pikkuhiljaa. Hapettumisenestoainetta voidaan lisätä, jos öljyn TBN- (Total Base Number) tahi TAN- (Total Acid Number) arvo muuttuu liiaksi uuden öljyn vastaaviin verrattaessa.

Sentrifugi (lentäminen)
-----------------------

Erottelulaitteeksi kutsutaan leikillisesti myös sentrifugia eli linkoa, jolla koulutetaan hävittäjälentäjiä ja astronautteja sietämään suuria G-voimia.

Katso myös
----------

* Linko

Lähteet
-------

1. ↑  Herman Linqvist: "Nerojen teollisuuslaitokset", *Ruotsin historia*, s. 627. suom. Seppo Hyrkäs. Helsinki: Wsoy, 2003. ISBN 951-0-28329-0.
**Miroslav Berić** (serb. Мирослав Берић; s. 20. tammikuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Berić nousi KK Partizanin edustusjoukkueeseen vuonna 1993. Hän voitti seuran kanssa Jugoslavian-mestaruuden kolme kertaa vuosina 1995–1997. Lisäksi Berić voitti cup-mestaruuden kahdesti vuosina 1994 ja 1995. Vuosiksi 1997–1999 hän siirtyi espanjalaiseen Saski Baskoniaan, jossa hän voitti yhden Copa del Reyn-mestaruuden. Lisäksi seura sijoittui Espanjan liigassa parhaimmillaan hopealle. Kauden 1999–2000 Berić vietti italialaisessa Scaligera Basket Veronassa, josta hän siirtyi vuodeksi takaisin Partizaniin. Vuosiksi 2001–2003 hän siirtyi Scavolini Pesaroon. Kauden 2003–2004 Berić pelasi liettualaisessa Žalgiriksessa. Tämän jälkeen hän edusti muun muassa Azovmaš Mariupolia ja Gijón Baloncestoa.

### Maajoukkue

Berić edusti maajoukkueurallaan Jugoslaviaa. Hän voitti EM-kilpailuista kultaa vuosina 1995 ja 1997. MM-kilpailuissa Berić voitti MM-kultaa vuonna 1998. Lisäksi hän voitti olympiahopeaa vuonna 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miroslav Beric Liga ACB.  Arkistoitu 13.3.2014. Viitattu 14.12.2011. (espanjaksi)
2. ↑  Beric, Miroslav Euroliiga. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)
3. ↑  Azovmash change squad  3.2.2006. FIBA Europe. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)
4. ↑  El Farho Gijón ficha a Miroslav Beric, que sustituirá a Bigelow El Comercio. Viitattu 14.12.2011. (espanjaksi)
5. ↑  Miroslav Berić Sports-Reference.  Arkistoitu 6.2.2012. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Sports-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović
**Separaatio** topologiassa on topologisen avaruuden X joukon {\displaystyle E\subseteq X} jako kahdeksi osajoukoksi A ja B, jotka toteuttavat seuraavat ehdot:

1. {\displaystyle E=A\cup B},
2. {\displaystyle A\neq \emptyset \neq B},
3. {\displaystyle {\overline {A}}\cap B=\emptyset =A\cap {\overline {B}}}.

{\displaystyle {\overline {A}}} tarkoittaa joukon *A* sulkeumaa.

Sen sijaan leikkauksen {\displaystyle {\overline {A}}\cap {\overline {B}}} ei tarvitse olla tyhjä.

E:n separaatio {\displaystyle \{A,\ B\}} merkitään {\displaystyle E=A\mid B}.

Mikäli E:llä ei ole separaatiota, on se yhtenäinen.

Esimerkkejä
-----------

Olkoon {\displaystyle E\subset \mathbb {R} } ja {\displaystyle E=\ ]0,2[\ \setminus \ \{1\}}. Toisin sanoen {\displaystyle E=A\cup B}, jossa {\displaystyle A=\ ]0,1[} ja {\displaystyle B=\ ]1,2[}. Nyt {\displaystyle {\overline {A}}=\ [0,1]} ja {\displaystyle {\overline {B}}=\ [1,2]}, joten {\displaystyle {\overline {A}}\cap B=\emptyset =A\cap {\overline {B}}}. Täten E separoituu. Huomaa, että {\displaystyle {\overline {A}}\cap {\overline {B}}=\{1\}\neq \emptyset }.

Katso myös
----------

* Yhtenäisyys

Lähteet
-------

Väisälä, J. 2005. Topologia II, 2. korjattu painos. Helsinki. Limes ry. 105–106. ISBN 951-745-209-8.
Topologiassa ja vastaavilla matematiikan aloilla topologista avaruutta sanotaan **separoituvaksi** jos se sisältää numeroituvan tiheän osajoukon eli joukon, jossa on numeroituvan monta alkiota ja jonka sulkeuma on koko avaruus. Tämä ehto esiintyy tyypillisesti geometriassa ja matemaattisessa analyysissä. Esimerkiksi reaalilukuja voidaan approksimoida mielivaltaisella tarkkuudella rationaaliluvuilla. Rationaaliluvut ovat myös numeroituva joukko, joten reaalilukujen joukko on separoituva.

Separoituvuus asettaa topologisen avaruuden koolle rajoituksia. Separoituvuus luetaan usein erääksi numeroituvuusaksioomaksi. Aksiomaattiselta kannalta separoituvuutta tutkittiin 1940–1960-luvuilla, jota ennen se luettiin kuuluvaksi deskriptiiviseen joukko-oppiin.

Esimerkiksi ottamalla separoituva kompleksinen ääretönulotteinen Hilbertin avaruus saadaan avaruus konstruoitua isomorfiaa vaille yksikäsitteisesti. Toisaalta esimerkiksi teoreettisessa fysiikassa on tutkittu myös epäseparoituvia Hilbertin avaruuksia.

Separoituvuus on erityisen tärkeä käsite numeerisessa analyysissä ja konstruktiivisessä matematiikassa, sillä monet matematiikan lauseet voidaan todistaa separoituvissa avaruuksissa konstruoimalla esimerkki, mikä ei ole mahdollista epäseparoituvissa avaruuksissa. Saatu konstruktiivinen todistus voidaan kirjoittaa numeeriseksi algoritmiksi. Kuuluisa esimerkki on Hahnin-Banachin lause.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jussi Väisälä: *Topologia II*, s. 50. Limes ry, 1981. ISBN 951-745-082-6.
2. ↑  Väisälä, s. 6

Kirjallisuutta
--------------

* Lipschutz, Seymour: *General Topology*. McGraw-Hill, 1965. ISBN 0-07-037988-2.
**Miron Nikolajevitš Smirnov** (ven. Миро́н Никола́евич Смирно́в, 10. elokuuta 1820, toisen tiedon mukaan 1821 Säämäjärvi – 1. kesäkuuta 1895 Käkisalmi) oli karjalainen kauppias ja kotiseuduntutkija.

Miron Smirnov syntyi maalaiskauppiaan perheeseen. Säämäjärven ponomari opetti hänet lukemaan, ja myöhemmin hän työskenteli kauppiaan apupoikana Aunuksessa. 1830-luvulla Smirnov muutti Suomeen, jossa hän toimi muun muassa kauppa-apulaisena ja sahan johtajana. Vuonna 1852 Smirnov sai Suomen kansalaisuuden ja seuraavana vuonna hänestä tuli Joensuun kaupungin porvari. Vuonna 1861 hän rakensi Joensuun Hasanniemeen Suomen ensimmäisen höyrysahan ja myöhemmin hän oli yksi Joensuun ja Pietarin välillä liikennöineen matkustaja-aluksen omistajista.

1860-luvun alusta lähtien Smirnov harjoitti hyväntekeväisyyttä ja osallistui muun muassa Säämäjärven koulun perustamiseen. Hän teki kotiseuduntutkimusta ja julkaisi joukon artikkeleita karjalaisten etnografiasta ja kansanperinteestä. Vuonna 1890 ilmestyi Smirnovin teos *Golos korela* ("Karjalaisen ääni"), joka sisältää myös muutamia karjalan kielellä laadittuja runoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 104. Petrozavodsk: Petropress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.
2. ↑  Sjamozero: Miron Smirnov *syamozero.ru*. Viitattu 14.8.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Smirnovin teoksia Karjalan tasavallan sähköisessä kirjastossa (vaatii kirjautumisen) (venäjäksi)
* Golos korela Sjamozero-sivustolla (venäjäksi)
Seorehua ruokintapöydällä
**Seosrehuruokinta** eli aperuokinta on ruokintatapa, jossa karkearehu, väkirehu sekä kivennäis- ja vitamiinirehu annetaan tasaiseksi sekoitettuna massana. Seosrehuruokinnassa voidaan hyödyntää märkiä sivutuotteita, joiden jakaminen eläimille olisi muilla tavoin työlästä. Seos voidaan valmistaa seosrehuvaunulla, kiinteillä sekoituslaitteistoilla ja seosrehurobotilla. Seosrehuruokinta voidaan jakaa kahteen eri tyyppiin:

* Seosruokinta eli TMR (engl. sanoista Total Mixed Ration). Tässä ruokinnassa kaikki ruokintaryhmässä olevat eläimet saavat saman rehun eikä siinä ole kaksinkertaista ruokintatekniikkaa.
* Täydennetty seosruokinta eli PMR (engl. sanoista Partial Mixed Ration). Tässä seosrehuruokintatyypissä eläinryhmälle jaetaan perusrehuseos, jota täydennetään jokaiselle yksilölle annetavalla yksilöllisellä väkirehuannoksella..

Samalla tilalla on mahdollista käyttää kumpaakin eri seosrehuruokintatyyppiä; esimerkiksi hieholla voi olla seosruokinta (TMR) ja lypsylehmillä täydennetty seosruokinta (PMR) lypsyrobotilla.

Katso myös
----------

* Rehu

Lähteet
-------

1. ↑  Onnistunut seosruokinta *www.suomenrehu.fi*. Viitattu 1.7.2018.
Burgtheater Wienin Innere Stadtissa.
**Burgtheater** on Itävallan kansallisteatteri. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Wienissä, Innere Stadtin kaupunginosassa. Teatterin perusti keisarinna Maria Teresia 14. maaliskuuta 1741. Siellä on kantaesitetty muun muassa kolme Wolfgang Amadeus Mozartin oopperaa: *Ryöstö seraljista* (1782), *Figaron häät* (1786) ja *Così fan tutte* (1790).

Teatterirakennus
----------------

Burgtheater muutti nykyiseen, Ringstraßella sijaitsevaan teatterirakennukseen 14. lokakuuta 1888. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Gottfried Semper ja Karl von Hasenauer. Toisessa maailmansodan ilmapommituksissa, 12. maaliskuuta vuonna 1945, teatterirakennus kärsi suuria vaurioita. Kuukausi myöhemmin, 12. huhtikuuta sitä vaurioitti vielä lisää tuntemattomasta lähteestä alkunsa saanut tulipalo. Teatterirakennus rakennettiin uudelleen vuosina 1953–1955.

Lähteet
-------

* aeiou-Burgtheater (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Burgtheater**.
* Viralliset sivut
**El Hadji "Papy" Mison Djilobodji** (s. 1. joulukuuta 1988 Kaolack) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigan Sunderlandia. Vasenjalkainen Djilobodji on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Senegalin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Djilobodjin uran ensimmäinen seura oli ranskalainen Sénart-Moissy, jota hän edusti vuodet 2009–2010 tehden 10 ottelussa yhden maalin. Tammikuussa 2010 Djilobodji siirtyi Ligue 2:n FC Nantesiin. Seura nousi kauden 2012–2013 päätteeksi Ligue 1:een. Djilobodji teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 SC Bastiaa vastaan ja avausmaalinsa saman vuoden lokakuussa Evian Thonon Gaillard FC:n verkkoon. Kaudella 2013–2014 hän pelasi 28 ottelua tehden kolme maalia ja kaudella 2014–2015 31 ottelua ilman maaleja.

Syyskuussa 2015 Djilobodji siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelsea FC:hen. Syyskaudella hän ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään Valioliigan ottelussa, joten tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle Saksan Bundesliigan Werder Bremeniin.

### Maajoukkueura

Djilobodji debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2014 ystävyysottelussa Sambiaa vastaan. Vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2  Papy Djilobodji National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Kuntateoriassa algebrallista kuntalaajennusta *L*/*K* sanotaan separoituvaksi, jos se voidaan muodostaa lisäämällä *K*:hon *K*:n suhteen separoituvan polynomin juuria. Tällöin jokaisella *L*:n alkiolla β on *K*:n suhteen separoituva minimaalipolynomi.

Separoituvuuden käsite on keskeinen Galois'n teoriassa. Kuntaa sanotaan perfektiksi, jos sen jokainen algebrallinen laajennus on separoituva. Tämä on yhtäpitävää sen kanssa, että kunnan jokainen äärellinen laajennus on separoituva. Edelleen kunta *F* on perfekti, jos ja vain jos

* *F*:n karakteristika on nolla tai
* *F*:n karakteristika *p* poikkeaa nollasta ja jokaisella *F*:n alkiolla on *F*:ään kuuluva *p*:s juuri.

Jälkimmäinen ehto on yhtäpitävää sen kanssa, että *F*:n Frobeniuksen endomorfismi {\displaystyle x\mapsto x^{p}}, on automorfismi.

Erityisesti kaikki karakteristikaa nolla olevat kunnat ovat perfektejä samoin kuin äärelliset kunnat. Epäseparoituvuuden vaikutukset näkyvät selvemmin primitiivisen alkion lauseessa ja kuntien tensorituloissa.
**Parabellum MG14** on Karl Heinemannin suunnittelema ja ensimmäisessä maailmansodassa käytetty konekivääri. Sitä käytettiin pääosin lentokoneissa turvaamaan selustaa, kuten Fokker Eindeckerissa. Myöhemmin sodan viimeisinä vuosina se otettiin myös jalkaväen käyttöön.

Historia
--------

MG14 lentokoneen tähystäjän paikalla.
Saksan armeija otti konekiväärin käyttöön 1916 ja sitä käytettiin aluksi pelkästään lentokoneissa. Se oli muokattu MG08 konekivääristä, josta tehtiin niin sanotusti kompakti versio. Muun muassa panosvyön sijaan MG14 käytti rumpulipasta, lisäksi se oli vesijäähdytteisen sijaan muutettu ilmajäähdytteiseksi. Tulinopeudeksi oli arvioitu noin 600–700 laukausta minuutista.

1917 aseesta tehtiin jalkaväen käyttöön MG14/17 malli, jossa käytettiin teleskooppitähtäintä kolminkertaisella tähtäyksellä. Jalkaväen mallissa oli kosmeettisia muutoksia, kuten pidempi latausvipu ja takatähtäin.

Lähteet
-------

1. ↑  Parabellum M1913 2nd issue (IWM) & Parabellum l.MG 14 *iwm.org.uk* Viitattu 13.7.2017 (englanniksi)
2. ↑  Mitrailleuse Parabellum MG 13. Mitrailleuse d'aviation Parabellum LMG 14. Mitrailleuse d'aviation LMG 14/17. Maschinen Gewehr und Luft Maschinen Gewehr *mitrailleuse.fr* Viitattu 13.7.2017 (englanniksi)
Papurikkotäpläinen kimo
Papurikkotäpläisiä ruunikoita
**Papurikko** (engl. *dapple*) (myös **papurikkotäpläinen**, **markanpilkkuinen** tai **papumus**) on hevosen värinimitys, joka viittaa pieniin muuta väriä vaaleampiin, reunoiltaan epäselviin täpliin (papurikkotäplät, markanpilkut) hevosen rungossa, erityisesti kaulalla, kyljillä ja lautasilla. Joskus täplien reunat voivat olla vaaleat ja keskus tumma, jolloin puhutaan käänteisistä papurikkotäplistä. Kyse on kuitenkin esimerkiksi harmaan tai ruskean sävy- tai tummuuseroista, ei värikkäistä pilkuista valkoisella pohjalla kuten tiikerinkirjavilla hevosilla.

Papurikkous on erittäin yleistä harmaantumisvaiheessa olevilla kimoilla, joilla esiintyy vaaleita täpliä harmaalla taustalla; tällaisia hevosia kutsutaan yleisesti papurikoiksi (tai papurikkotäpläisiksi kimoiksi). Selviä papurikkotäpliä näkyy kuitenkin myös monilla muunvärisillä hevosilla, esimerkiksi ruunikoilla ja rautiailla, erityisesti hyväkuntoisen hevosen kiiltävässä lyhyessä kesäkarvassa. Papurikkous on hyvin yleistä myös hopeanmustilla hevosilla.

Pelkkä nimitys "papurikko" ei varsinaisesti kerro hevosen väriä, vaikkakin sanalla nykyään viitataan yleensä nimenomaan kimoon hevoseen.

Lähteet
-------

* Viitanen J: "Kimot, päistäriköt ja kirjavat (Värit ja värigenetiikka, osa 3)", *Hevoset ja Ratsastus*, 2002/4
* Viitanen J: "Pilkkuja, merkkejä ja sävyjä (Värit ja värigenetiikka, osa 4)", *Hevoset ja Ratsastus*, 2002/5