recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Christopher Ditlev Diesen** (7. huhtikuuta 1874 Hamar, Norja – 1957) oli norjalaissyntyinen Suomeen muuttanut konsuli ja Diesen Wood-metsäteollisuusyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.

Diesen siirtyi opinnot päätettyään liikealalle ja perusti 1907 Oslossa Diesen Wood Company A/S:n jonka toiminta kuitenkin pian lopetetettiin Norjassa ja siirrettiin Suomeen 1908. Yhtiö perustettiin uudelleen Suomessa 1910 nimellä Diesen Wood Ab. Diesen oli itse yhtiön toimitusjohtajana alusta lähtien. 

Vuonna 1909 Diesen Wood rakensi sahalaitoksen Saimaan kanavan varrelle Juustilaan lähelle Viipuria, tämä laitos siirrettiin vuonna 1917 Nurmisaarelle lähelle Pitkärantaa. Vuonna 1914 ostettiin Oy Ladoga Trävaru Ab ja myöhemmin venäläinen Gromoff ja Kumppanit jolla oli sahalaitos Nurmisaaressa ; Diesen Woodin päämarkkinat olivat tähän aikaan Venäjällä. Konsuli Diesen osti 1916 Oy Pitkäranta Bruk-yhtiön jolla oli kaivostoimintaa Pitkärannassa. Vuonna 1920 Diesen Wood yhtiö rakensi Nurmisaarelle myös sulfaattiselluloosatehtaan.  

Vuonna 1931 valuuttakurssitappiot siirsivät Diesen Woodin Kansallis-Osake-Pankin hallintaan. Yhtiön nimeksi muuttui 1935 Pitkäranta Oy. Tämä yhtiö lopetettiin 1946 kun Pitkärannan tuotantolaitokset olivat jääneet Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle.

Diesen oli vuoteen 1931 saakka Suomen Sahanomistajayhdistyksen hallituksen jäsenenä ja hän toimi Norjan konsulina Viipurissa 1920–1931. Vuodesta 1931 alkaen hän harjoitti itsenäistä liiketoimintaa Helsingissä. Diesen oli Suomen Katukiviyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1933 lähtien.

Christopher Diesenin poika Andreas Diesen (1906–1997) oli vuodesta 1933 G. A. Serlachius Oy:n palveluksessa ja oli viimeksi yhtiön varatoimitusjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Henkilötietoja : Christopher Ditlev Diesen 70 vuotta, Laatokka 09.04.1944, nro 81, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4 5  Diesen Wood Company Oy : Metsäteollisuusyhtiö Pitkärannan Nurmisaaressa, Pörssitieto G. Kock
3. 1 2 3 4  Päivästä päivään. 60 v. täyttää... Helsingin Sanomat, 07.04.1934, nro 92, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Suomen Teollisuus ja Kauppa 1922. Diesen-yhtiön esitys, Pörssitieto G. Kock
DeMelo syyskuussa 2023.
**Savannah DeMelo** (s. 26. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa NWSL-liigassa pelaavaa Racing Louisvilleä ja Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja.

Hän edusti maajoukkuetta vuoden 2023 naisten maailmanmestaruuskilpailuissa.

Lähteet
-------

1. ↑  National Women's Soccer League *Savannah DeMelo*. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Andonovski Names U.S. Team For 2023 FIFA Women's World Cup *US Soccer*.  21.6.2023. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Savannah DeMelo** Wikimedia Commonsissa

Yhdysvaltain joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Naeher |
2 Sanchez |
3 Huerta |
4 Girma |
5 O’Hara |
6 Williams |
7 Thompson |
8 Ertz |
9 DeMelo |
10 Horan |
11 Smith |
12 Cook |
13 Morgan |
14 Sonnett |
15 Rapinoe |
16 Lavelle |
17 Sullivan |
18 Murphy |
19 Dunn |
20 Rodman |
21 Kingsbury |
22 Mewis |
23 Fox |
Valmentaja Andonovski
**Rytmiä veressä** (*There’s No Business Like Show Business*) on vuonna 1954 ilmestynyt elokuvamusikaali.

Taustaa
-------

Elokuvan pääosissa ovat Ethel Merman, Donald O'Connor, Marilyn Monroe, Dan Dailey, Mitzi Gaynor ja Johnnie Ray. Elokuvan englanninkielinen nimi ja tarina perustuu kuuluisaan lauluun *There's No Business Like Show Business* musikaalista *Annie Get Your Gun*. Huolimatta vakuuttavasta tähtikaartistaan, elokuva oli taloudellisesti pettymys, eikä se saanut kriitikoita puolelleen. Elokuva oli myös erittäin kallis. Elokuvan tuotti 20th Century Fox ja se kuvattiin CinemaScopella. Monroe ei olisi ikinä halunnut tehdä elokuvaa, mutta myöntyi rooliin, kun hänelle luvattiin naispääosa Billy Wilderin ohjaamasta elokuvasta Kesäleski.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva sisältää runsaasti matkustamista sekä laulu- ja tanssinumeroita. Elokuva kertoo laulavasta Donahue Familystä, joka kiertää ympäri maata esiintymässä. Merman ja Dailey esittävät perheen vanhempia ja O'Connor, Ray ja Gaynor heidän aikuisia lapsiaan. Marilyn Monroe esittää elokuvassa laulajatarta, johon O'Connorin esittämä mies rakastuu. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Aiheesta muualla
----------------

* *Rytmiä veressä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* There's No Business Like Show Business, *The Cinema Laser dvd Review*. Arkistoitu 30.12.2010 (englanniksi)
* Doll, Susan: Marilyn Monroe's Later Career, *Howtuffworks.com* (englanniksi)
**Kringenin taistelu** käytiin Ruotsin palkkaamien skottipalkkasotureiden ja paikallisten norjalaisten joukkojen välillä Kringenissä nykyisen Selin kunnan alueella Norjassa 26. elokuuta 1612. Skotlantilaisten noin 300–400 miehen vahvuinen joukko oli matkalla Norjan läpi taistelemaan Ruotsin puolella Kalmarin sodassa. Joukkoja ei voitu tuoda suoraan Ruotsiin, sillä Tanska oli vallannut Älvsborgin linnan. Aiemmin Ruotsiin oli jo onnistunut saapumaan Norjan läpi noin 1200–1400 miehen vahvuinen joukko skotlantilaisia, mutta tällä kertaa sotilaat jäivät norjalaisten väijytykseen. Suurin osa skotlantilaisista kuoli taistelussa tai teloitettiin sen jälkeen. Skotlantilaisten johtaja Alexander Ramsay oli harvojen selvinneiden joukossa, ja hänet lähetettiin Kööpenhaminan kautta Englantiin, mihin tiedot hänet kohtalostaan päättyvät. Kringenin taistelusta on tullut Norjan historian tunnetuimpia, ja siihen liittyy monia tarinoita, muun muassa legenda Prillarguri-nimisestä naisesta, joka varoitti norjalaisia skotlantilaisten saapumisesta torvensoitolla. Hän on aiheena Selin kunnanvaakunassa.

Kuvia
-----

* Sinclairs landing i Romsdal (Adolph Tidemand ja Morten Müller, 1876) kuvaa skotlantilaisten maihinnousua.*Sinclairs landing i Romsdal* (Adolph Tidemand ja Morten Müller, 1876) kuvaa skotlantilaisten maihinnousua.
* Taistelun muistomerkki.Taistelun muistomerkki.
* Prillargurin patsas Ottassa.Prillargurin patsas Ottassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mardal, Magnus A.; Opsahl, Erik & Olsen, Per Erik: Skottetoget *Store norske leksikon*.  24.1.2023. Viitattu 27.11.2023. (norjaksi)
2. ↑  Mardal, Magnus A.: Prillarguri *Store norske leksikon*.  6.11.2019. Viitattu 27.11.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kringenin taistelu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Etäisten laaksojen mies** (*Shane*) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1953. Se kuuluu Stevensin niin sanottuun Amerikka-trilogiaan, jonka muut osat ovat *Paikka auringossa* ja *Jättiläinen*.

Elokuvan käsikirjoituksen kirjoittivat A. B. Gutherie Jr. ja Jack Sher, ja se pohjautuu Jack Schaeferin romaaniin *Shane* (1949).

Tarina
------

Vaitelias asesankari suojelee pientilalla asuvaa perhettä maanomistajan palkkamurhaajalta. Myyttinen hyvän ja pahan taistelu on kuvattu Wyomingin upeissa maisemissa ja kerrotaan perheen nuoren pojan näkökulmasta.

Vastaanotto ja jälkimaine
-------------------------

Loyal Griggs palkittiin Oscarilla elokuvan kuvauksesta. Elokuvan pohjalta tehtiin myös lyhytikäiseksi jäänyt televisiosarja. 

*Etäisten laaksojen mies* äänestettiin 1979 suomalaiskriitikoiden kokoamalle sadan tärkeimmän elokuvan listalle. *Video-oppaassa* vuodelta 1995 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle viisi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "klassikko, elämää suurempi elokuva".

Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. Vuonna 2006 American Film Institute nimesi *Etäisten laaksojen miehen* kaikkien aikojen 100 innoittavimman amerikkalaiselokuvan joukkoon.*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Muuta
-----

On laskettu, että päähenkilön nimi lausutaan elokuvassa noin 90 kertaa.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  Timo Malmi: Amerikkalaisen unelman murtuminen.  *Ilta-Sanomat/TV*, 2010, nro 32, s. 38.
2. ↑  Erickson, Hal: Shane *www.allmovie.com*. Viitattu 14.8.2010. (englanniksi)
3. 1 2  Bello Romano (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1995. ISBN 951-0-19839-0.
4. ↑  Astala, Erkki: Ne sata tärkeintä, *Projektio* 2/1980 s. 7.
5. ↑  Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 13.7.2016.
6. ↑  AFI’s 100 most inspiring films of all time, American Film Institute. Viitattu 30.8.2016.
7. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 13.7.2016.
8. ↑  Drmattneal: Movies Ate My Life: AFI #45: Shane (1953) *Movies Ate My Life*.  8.10.2021. Viitattu 10.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* *Etäisten laaksojen mies* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Joka kerta kun joku sanoo "Shane" Video, 5 min. YouTube.
**Bromitrifluorieteeni** (C2BrF3) eli **bromitrifluorietyleeni** on halogenoituihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistuksessa.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa bromitrifluorieteeni on väritöntä kaasua, joka voidaan nesteyttää paineenalaisena. Yhdiste liukenee muun muassa dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. Aine muodostaa helposti polymeerejä, minkä vuoksi sen joukkoon lisätä inhibiittoriksi tributyyliamiinia. Bromitrifluorieteeni voi syttyä palamaan hapen vaikutuksesta. Se on alkeeniksi poikkeuksellisen elektrofiilistä ja reagoi esimerkiksi eettereiksi alkoholien kanssa. Muita reaktioita ovat esimerkiksi syklobutaaneja tai heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat sykloadditiot.

Bromitrifluorieteeniä valmistetaan klooritrifluorieteenistä. Ensimmäinen vaihe on reaktio vetybromidin kanssa ja muodostuvan 1-kloori-2-bromi-1,2,2-trifluorietaanin pelkistys sinkillä tuottaa trifluorieteeniä. Trifluorieteenin reaktio bromin kanssa muodostaa 1,2-dibromi-1,1,2-trifluorietaania, joka emäksisissä oloissa reagoi muodostaen bromitrifluorieteeniä.

Bromitrifluorieteenin ja trikloorifluorimetaanin tai tetrakloorimetaanin oligomeerejä käytetään gyroskooppien ja kiihtyvyysmittarien viskooseina vaimennusnesteinä. Bromitrifluorieteenin polymeeriä voidaan käyttää metallien pinnoitukseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään esimerkiksi heterosyklisten yhdisteiden tai trifluorivinyyliryhmiä sisältävien yhdisteiden valmistukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Qing-Yun Chen: "Bromotrifluoroethylene", teoksessa *Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis (Eros)*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Teoksen verkkoversio Viitattu 3.2.2024.
2. 1 2 3  Arthur J. Elliott: "Bromotrifluoroethylene", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
3. 1 2  Robert A. Lewis: *Hawley's Condensed Chemical Dictionary*, s. 192. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 978-1-119-26784-3. (englanniksi)
**Romanikulttuurin museo** on vuonna 2019 avattu Suomen romanikulttuuriin keskittyvä erikoismuseo, jonka tavoitteena on dokumentoida romanien historiaa ja kulttuuria. Museon näyttelytilat sijaitsevat Lapinlahden sairaalassa Helsingissä ja ovat auki tilauksesta sekä tapahtumien aikaan. Museolla on toimintaa myös Viialassa sijaitsevassa *Laterna Roma* -kulttuuritilassa.

Suomen romanikulttuurin museo perustettiin laulaja Hilja Grönforsin ja elokuvaohjaaja Katariina Lillqvistin yhteistyönä. Heidän projektinsa sai alkunsa 1980-luvulla Porvoon romanifestivaaleilla. Yhteistyön myötä he alkoivat kerätä romanikulttuurin esineitä, kuten perinteisiä pukuja ja käsityötä. Myös elokuvia ja äänitteitä tuotettiin kulttuurin dokumentoimiseksi. Vuonna 2018 museo rekisteröitiin virallisesti ja sai ensimmäiset pitkäaikaiset avustukset ja rahoituksen. Museo on tehnyt yhteistyötä kansainvälisten toimijoiden kanssa ja järjestänyt näyttelyitä ja tapahtumia. Tällä hetkellä museo suunnittelee yhteistyötä Oulu 2026 -Euroopan kulttuuripääkaupunkihankkeen kanssa ja työpajoja nuorille romanitaiteilijoille.

Lähteet
-------

1. ↑  Romanikulttuurin museo Lapinlahteen « Lapinlahden Lähde, 2019 (viitattu 9. huhtikuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  The museum of Finnish Roma culture *Eriac*. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Katariina Lillqvist perustaa animaatioklubin Viialaan – Erityinen syy tuo tunnetun elokuvaohjaajan Akaaseen *akaanseutu.fi*. Viitattu 9.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Romanikulttuurinmuseo.com - kotisivut
* Romano mirits, 19.10.2021, Äidin patakukkoa ja piimää - keittokirjauutuus ja Romanikulttuurin museon muita kuulumisia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Romanikulttuurin museo (Q106900544)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | erikoismuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä | Helsinki |
|  |
| sijainti | Lapinlahden sairaala |
|  |
| katuosoite | Lapinlahdenpolku 8, 00180 Helsinki |
|  |
| koordinaatit | 60°10′04″N 24°54′46″E﻿ / ﻿60.1678°N 24.9128°E﻿ / 60.1678; 24.9128 |
|  |
|  |

 |
**SS-Aseveljet ry** oli vuosina 1942–1944 toiminut suomalainen järjestö, joka toimi suomalaiseen SS-vapaaehtoispataljoonaan kuuluneiden asevelijärjestönä ja loppuvaiheessa myös heidän tarpeitaan hoitavana toimistona.

Toiminta
--------

SS-aseveljet ry perustettiin 1. marraskuuta 1942 Berliinissä suomalaisten Waffen-SS-vapaaehtoisten yhdyssiteeksi ja sen tehtäväksi määriteltiin heidän asevelihenkensä ylläpitäminen sekä saksalais-suomalaisen aseveljeyden lujittaminen. Jäseniksi yhdistykseen pääsivät vähintään puolen vuoden ajan Waffen-SS:ään kuuluneet suomalaiset. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi jääkärieverstiluutnantti ja kirkkoherra Kalervo Kurkiala. Suomessa yhdistys rekisteröitiin helmikuussa 1943, ja sille järjestettiin toinen perustava kokous Tampereella kesäkuussa 1943, jotta toimintaa saataisiin laajennettua. Yhdistyksen alkuperäisenä sihteerinä oli toiminut Unto Boman ja varapuheenjohtajana Jouko Itälä, mutta heidän jäätyään Saksaan Tampereen kokous valitsi heidän tilalleen sihteeriksi Jukka Tyrkön ja varapuheenjohtajaksi Karl-Erik Ladaun. Rahastonhoitajana toimi Olli Somersalo. Myös Isänmaallisen Kansanliikkeen IKL:n kansanedustaja R. G. Kallia oli eri tavoin mukana järjestön toiminnassa.

Helmikuusta 1944 alkaen SS-Aseveljet myös jatkoi SS-Vapaaehtoistoimiston toimintaa. Järjestön toimisto sijaitsi Helsingissä IKL:n talon kolmannessa kerroksessa, osoitteessa Kansakoulukatu 8 A 5. Vapaaehtoisena Saksassa palvellut Mika Hellemaa hoiti toimistoa arkisin kello 10–15.

Järjestö lakkautettiin valtioneuvoston päätöksellä syksyllä 1944, sillä Moskovan välirauhansopimuksen 21. artikla edellytti Suomea lakkauttamaan kaikki fasistiset järjestöt. SS-aseveljet kuului niihin järjestöihin, jotka Urho Castrénin hallitus lakkautti heti ensimmäisinä 23. syyskuuta, välittömästi rauhansopimuksen astuttua voimaan.

Katso myös
----------

* Luettelo välirauhansopimuksen perusteella lakkautetuista järjestöistä

Lähteet
-------

1. ↑  Mikko Uola: *"Suomi sitoutuu hajottamaan...": Järjestöjen lakkauttaminen vuoden 1944 välirauhansopimuksen 21. artiklan perusteella*, s. 38. Helsinki: Suomen Historiallinen Seura, 1999.
2. 1 2  André Swanström: *Hakaristin ritarit – Suomalaiset SS-miehet, politiikka, uskonto ja sotarikokset*, s. 374–376. Atena, Jyväskylä 2018.
3. ↑  SS-Aseveljet ry (Arkistoitu – Internet Archive) Veljesapu-Peinneyhdistys ry.
4. ↑  Oy Insinööritoimisto Ratas (Arkistoitu – Internet Archive) Veljesapu-Perinneyhdistys Ry
5. ↑  Uola 1999, s. 36.
**Johanna Quaas** (s. 20.11.1925) on saksalainen telinevoimistelija. Guinness World Records tunnusti hänet maailman vanhimmaksi kilpatelinevoimistelijaksi 86 vuoden iässä 12. huhtikuuta 2012.

Quaas osallistui ensimmäiseen voimistelukilpailuunsa vuonna 1934. Hän valmistui vuonna 1945 liikunnanopettajaksi Stuttgartissa. Quaas pelasi käsipalloa BSG Fortschritt Weißenfelsin joukkueessa, ja voitti joukkueineen Saksan demokraattisen tasavallan naisten käsipallomestaruuden vuonna 1954. Myöhemmin Quaas on työskennellyt muun muassa voimisteluvalmentajana ja opettajana.

Quaas oli naimisissa Gerhard Quaasin kanssa vuodesta 1963, mutta jäi leskeksi vuonna 2016. Parilla oli kolme lasta.

Vuonna 2024 Quaasille myönnettiin Saksan valtion Bundesverdienstkreuz-kunniamerkki.

1. ↑  Oldest gymnast *Guinness World Records*.  12.4.2012. Viitattu 3.4.2024.
2. 1 2  Johanna Quaas... wenn es Weltmeisterschaften für Achtzigjährige gäbe.... *gymmedia.de*.  20.11.2005.
3. ↑  Payne, Marissa: ‘My face is old but my heart is young’: World’s oldest gymnast still has moves at 91.  *The Washington Post*, 20.6.2017. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Johanna Quaas (95) turnt Corona-Generation gesund.  *Kronenzeitung*, 23.11.2020. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Hallesche Turnerin Johanna Quaas erhält Bundesverdienstkreuz – Bürgermeister Egbert Geier gratuliert *halle.de*.  27.3.2024. Viitattu 3.4.2024.
Valokuvaaja Väinö Kannisto vuonna 1943 
**Väinö Aleksi Kannisto** (31. tammikuuta 1897 Vampula–1971 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut valokuvaaja.

Väinö Kannisto toimi valokuvaajana Helsingissä vuodesta 1922 alkaen. 1940-luvulla hän perusti Itseni-nimisen valokuvaamon Kallion kaupunginosaan. Kannisto kuvasi Suomen kommunistisen puolueen tilaisuuksia erityisesti *Suomen Sosiaalidemokraatti* -lehdelle. Lisäksi hän kuvasi perhejuhlia, sotainvalideja ja sankarihautajaisia sekä vasemmistopuolueiden ja uskonnollisten yhteisöjen tapahtumia, työpaikkoja ja kaupunkinäkymiä. Kannistosta ja hänen kuvissaan esiintyvistä läheisistä henkilöistä tiedetään kuitenkin vähän.

Helsingin kaupunginmuseo digitoi ja luetteloi Kanniston negatiiveja, joita on noin 10 000 kappaletta. Kuvat muodostavat kulttuurihistoriallisesti arvokkaan kokoelman 1940–1950-lukujen Helsingin elämästä. Kanniston dokumenttivalokuvia on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmassa helsinkikuvia.fi ja kokoelmassa finna.fi.

Lähteet
-------

1. ↑  Säästöpankinranta? *Kysy museolta : Helsingin kaupunginmuseo*. Viitattu 20.11.2018.
2. ↑  Väinö Aleksi Kannisto ( s. 1897, k. 1971 ) *kukakuvasi.valokuvataiteenmuseo.fi*. Viitattu 2.1.2024.
3. ↑  Sofia 2/2010. Helsingin kaupunginmuseon asiakaslehti. S. 20. *hel.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Väinö Kannisto (valokuvaaja)**.
* Helsinkikuvia.fi: Väinö Kannisto
* Väinö Kannisto : Santo Domingo, Suomen Sosialidemokraatti, 09.04.1939, nro 96, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Karin Kock** (virallisesti *Kock-Lindberg*; 7. helmikuuta 1891 Tukholma – 28. heinäkuuta 1976 Tukholma) oli ruotsalainen kansantaloustieteen professori, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Ruotsin ensimmäinen naispuolinen ministeri Tage Erlanderin johtamassa hallituksessa vuosina 1947–1949.

Kock valmistui ylioppilaaksi Anna Whitlockin johtamasta yhtenäiskoulusta vuonna 1910 ja hakeutui Tukholman korkeakouluun opiskelemaan tilastotiedettä ja kansantaloutta. Hän väitteli tohtoriksi 1929. Väitöskirjassaan hän vertaili englantilaisten, yhdysvaltalaisten ja ruotsalaisten lainamarkkinoiden korkoja. Vuonna 1938 hän oli mukana valtion asettamassa komiteassa, joka teki selvityksen nasten asemasta työmarkkinoilla. Kock osoitti siinä tilastollisesti, että vastoin yleistä käsitystä miehet ja naiset eivät kilpailleet samoista työpaikoista. Selvityksen tuloksena Ruotsi kielsi ensimmäisenä maana Euroopassa naisten irtisanomisen kihloihin menon, avioitumisen tai raskauden johdosta.

Kock nimitettiin professoriksi vuonna 1945 ja kaksi vuotta myöhemmin hän nousi Tage Erlanderin hallitukseen salkuttomaksi ministeriksi. Vuosina 1948–1949 hänen vastuualueenaan oli huoltovarmuus. Tämän jälkeen hän toimi Ruotsin tilastokeskuksen johtajana vuosina 1950–1957.

Kock on haudattu Tukholman Skogskyrkogårdeniin.

* Karin Kock, Alva Myrdal ja Kerstin Hesselgren Yrkeskvinnornas samarbetsförbundin perustamiskokouksessa vuonna 1944.Karin Kock, Alva Myrdal ja Kerstin Hesselgren Yrkeskvinnornas samarbetsförbundin perustamiskokouksessa vuonna 1944.
* Karin Kock ja Tage Erlander vuonna 1947.Karin Kock ja Tage Erlander vuonna 1947.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karin Kock *Nationalencyklopedin*. Viitattu 9.4.2024. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Niskanen, Kirsti: Karin Kock *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  8.3.2018. Viitattu 9.4.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karin Kock** Wikimedia Commonsissa

* Elämäkerta Tukholman yliopiston verkkosivuilla (ruotsiksi)
**Matt Hackett** (s. 7. maaliskuuta 1990 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti.

Pelaajaura
----------

Hackett siirtyi huhtikuussa 2013 juuri ennen kauden 2012–2013 siirtotakarajaa hyökkääjä Johan Larssonin kanssa Buffalo Sabresiin, joka antoi Wildille vaihdossa hyökkääjä Jason Pominvillen ja neljännen kierroksen varausvuoron vuodelle 2014. Sabres sai kaupassa lisäksi ensimmäisen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2013 ja toisen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2014.

Hackettin setä Jeff Hackett oli aktiiviurallaan myös NHL-maalivahti.

Lähteet
-------

* Matt Hackett *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  SABRES ACQUIRE LARSSON, HACKETT & DRAFT PICKS FROM WILD  3.4.2013. Buffalo Sabres. Viitattu 7.4.2013. (englanniksi)

Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
2 Keith |
3 Phaneuf (**A**) |
4 Bouwmeester |
5 Schenn |
7 Russell |
9 Kane |
10 Perry |
14 Eberle |
15 Getzlaf (**C**) |
16 Ladd |
20 Tavares |
22 Quincey |
24 Benn |
26 Purcell |
27 Murray |
30 Ward |
31 Hackett |
33 Methot |
37 O'Reilly |
40 Dubnyk |
41 Burrows |
44 Vlasic |
53 Skinner |
81 Sharp (**A**) |
93 Nugent-Hopkins |
Valmentaja Sutter
Ristisaaren erottelutyömaata.
**Ristisaaren lajittelulaitos** oli Pielisjoessa Joensuun pohjoispuolella sijainnut aikoinaan Suomen suurin puutavaran lajittelutyömaa. Erottelupaikka toimi lähes sata vuotta aina syksyyn 1970 saakka. 

Erottelupaikan sulkemisen jälkeen joessa sijainneet uiton tarvitsemat laitteet sekä erottelu- ja niputuslaitos purettiin. Erottelupaikalla oli myös rannalla sijainneita rakennuksia, joista nykyisin on jäljellä suojeltu piiriesimiehen asunto- ja konttorirakennus sekä apurakennuksia. 1980-luvun alussa purettiin suuri ruokalarakennus ja joen rannalla ollut varastorakennus.

Esimerkiksi vuoden 1937 uittokaudella Ristisaaressa lajiteltiin noin 25 miljoonaa tukkia 700 työntekijän voimin ja lajittelua tehtiin 20 tuntia vuorokaudessa kahtena 10 tunnin vuorona. Lajittelutyömaalla oli myös sähkövalaistus. Puutavaraa Ristisaareen uitettiin sekä Pohjois-Karjalasta että Vienan Karjalasta Neuvostoliiton rajan takaa. Neuvostoliitosta tullut puutavara lastattiin lajittelun jälkeen Joensuussa tukkijuniin ja kuljetettiin Rajajoen kautta takaisin Neuvostoliittoon. Suomalaisiin puun uittajiin kuuluivat tuolloin Enso-Gutzeit Oy, Kaukaan tehtaat, A. Ahlström Oy, Repola Wood, Hackman & Co, Kymintehtaat, Wahl & Co, Itä-Suomen Faneeritehdas Oy, Sulka Oy ja Löydön Saha.

Kirjallisuutta
--------------

* Matti Ronkainen : *Ristisaaren savotta*. Kansan sivistystyön liiton Kontiolahden opintojärjestö r.y. Kontiolahti 1983 (Teos digitoituna, Työväenhistoriallinen Muisti, Helda)
* Erkki Matikainen ym. : *Elämän ja leivän Ristisaari*. Lehmon työväenyhdistys - Kontiolahti-seura, Kontiolahti 2000 ISBN 952-91-1540-7

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannu Asikainen : Ristisaari
2. ↑  "Vihreän kullan huuhtomo", Kuva, 22.09.1937, nro 1, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Harry G. Frankfurt vuonna 2017.
**Harry Gordon Frankfurt** (29. toukokuuta 1929 – 16. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen filosofi, Princetonin yliopiston professori ja tietokirjailija.

Frankfurt kirjoitti 1960-luvulta alkaen useita arvostettuja tutkimuksia, joissa hän pohti erityisesti tahdon eli ihmisen motivaatioiden ja halujen asemaa elämässä. Frankfurtin näkemyksen mukaan tahto on keskeisessä asemassa vapauden, moraalisen vastuun, identiteetin ja elämän tarkoituksen löytämisessä.

Frankfurt tuli kuitenkin laajemmin tunnetuksi kirjasta *Paskapuheesta* (engl. *On Bullshit*), joka perustui 1980-luvulla kirjoitettuun tutkimukseen. Se ei kuitenkaan varsinaisesti liittynyt suoraan Franfurtin muuhun tutkimustyöhön. Kirjasta tuli myyntimenestys. Teoksessa Frankfurt pyrkii tuomaan esille sen, miten potaskan puhuminen on hänen näkemyksensä mukaan vaarallista demokratialle.

Frankfurtin mielestä paskan puhumisella ja valehtelulla on olemassa selkeä ero: valehtelija tietää, mikä on totuus, mutta vääristelee faktoja siitä huolimatta. Paskanpuhuja sen sijaan muuntelee esittämäänsä asiaa siinä määrin, ettei ole enää mitään järkeä esittää vaatimuksia totuuden ja valheen erottamiseksi; paskanpuhuja pitää totuutta vieläkin vähemmässä arvossa kuin valehtelija.

Harry G. Frankfurt osallistui Helsingin kirjamessuille lokakuussa 2006.

Teoksia
-------

* *Paskapuheesta*. (On bullshit, 2005.) Suomentanut Antti Nylén. Helsinki: Johnny Kniga, 2006. ISBN 951-0-31766-7.

Muita käännöksiä
----------------

* *Tahdon vapaus ja persoonan käsite* (Freedom of the Will and the Concept of a Person, 1971) Suomentaneet Faisa Nordberg & Aarne Nordberg. niin&näin 4/2010.

Lähteet
-------

* Pertti Mattila: *Paskapuheen teoriasta tieteellinen menestyskirja* (Uutislehti 100/STT 26.10.2006, s. 14)

### Viitteet

1. 1 2 3

Aiheesta muualla
----------------

* Jyrki Alenius: Höpötystä turhimmillaan (tilaajille). Helsingin sanomat 28.10.2006.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* PhilPeople

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Hydroksyyliryhmä (sinisellä)
**Hydroksyyli** (-OH) on funktionaalinen ryhmä, joka koostuu yksinkertaisella kovalenttisella sidoksella sitoutuneesta vedystä ja hapesta. Suuremman molekyylin osana eli orgaanisena funktionaalisena ryhmänä hydroksyyli on neutraali. Negatiivisesti varautunutta emäksistä ionia OH− ja sen sisältämiä ioniyhdisteitä kutsutaan puolestaan hydroksideiksi. On olemassa myös sähköneutraali, vaikkakin voimakkaan reaktiivinen hydroksyyliradikaali.

Hydroksyyli funktionaalisena ryhmänä
------------------------------------

Orgaanisia molekyylejä, joissa hydroksyyli toimii substituenttina tyydyttyneessä hiilessä, kutsutaan näitä alkoholeiksi. Niitä voidaan pitää veden johdannaisina, ja niiden liukenevuus veteen riippuu molekyylin hydroksyyliryhmien ja hiilten lukumäärien suhteesta. Liukenevuus paranee, mitä enemmän hydroksyyliryhmiä on suhteessa hiiliatomeihin. Jos hiiliatomeja on enintään neljä yhtä hydroksyyliryhmää kohden, aine liukenee veteen, mutta jos hiiliatomeja on yli neljä yhtä hydroksyyliryhmää kohden, aine ei liukene veteen. Esimerkiksi:

* 2-oktanoli (C8H17OH): ei liukene veteen.
* 2,3-oktadioli (C8H16(OH)2): liukenee huonosti veteen.

Hydroksyyli on Lewis-emäksinen ja koordinoituu Lewis-happoihin. Toisaalta superemäkset pystyvät poistamaan hydroksyylin vedyn vetyionina, vaikka vesiliuoksessa tämä ei onnistukaan. Superemästen kanssa on siis muistettava, että hydroksyyli on proottinen.

Hydroksyyliradikaali
--------------------

Hydroksyyliradikaali on erittäin reaktiivinen, lyhytikäinen välituote, jota syntyy esimerkiksi hydroperoksidien (-OOH) hajotessa. Ilmakehässä hydroksyyli on "ilmakehän pesuaine", jonka reaktio haihtuvien orgaanisten saasteiden kanssa on niiden hajoamisen ensimmäinen vaihe. Eliöissä hydroksyyli on voimakkaasti hapettava vapaa radikaali, jolle ei ole hajottavaa entsyymiä, koska se reagoi nopeammin kuin ehtii diffundoitua entsyymin luo. Hydroksyyliradikaali vahingoittaa niin rasvahappojen, proteiinien kuin nukleiinihappojenkin rakennetta, minkä takia se on haitallista.

Katso myös
----------

* Hydroksidi

Lähteet
-------

1. ↑  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 178. 5.–7. painos. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-29701-8.
**Carl Emil Schorske** (15. maaliskuuta 1915 New York – 13. syyskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen kulttuurihistorioitsija ja Princetonin yliopiston professori. Hänelle myönnettiin vuonna 1981 Yleisen tietokirjallisuuden Pulitzer-palkinto kirjasta *Fin-de-Siècle Vienna: Politics and Culture* (1980). Hänet palkittiin myös MacArthur Fellowshipilla sen ensimmäisenä vuonna (1981).

Schorske syntyi New Yorkissa ja valmistui Columbia Collegesta (B.A.) ja Harvardista (Ph.D.). Hän palveli toisen maailmansodan aikana Office of Strategic Servicesissä. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa (*German Social Democracy*) vuonna 1955. Teos kuvaa Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen skismaa sen oikeisto- ja vasemmistosiipien välillä vuosina 1905–1917.

Schorske opetti Wesleyan Universityssä, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja historian Dayton-Stockton-professorina Princetonin yliopistossa, josta hän jäi eläkkeelle 1980-luvun alussa. *Time*-lehti nimesi hänet yhdeksi maan kymmenestä tärkeimmästä akateemisesta johtajasta. Hän oli Itävallan tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen. Hänestä tehtiin vuonna 2011 Wienin kunniakansalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Metzger, Rainer: Carl Emil Schorske 1915–2015 *Artmagazine*.  15.9.2015. Viitattu 17.9.2015. (saksaksi)
2. ↑  Carl E. Schorske, Wegbereiter des IFK, wird Ehrenbürger der Stadt Wien


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Carl Emil Schorske
**Naâma** (arab. النعامة‎, *An-Na‘āma*) on kaupunki ja Naâman maakunnan hallinnollinen keskus Algerian länsiosassa. Se sijaitsee Tell-Atlaksen ja Saharan Atlaksen välisellä ylängöllä 670 kilometriä Algerista lounaaseen. Naâman kunnassa oli arviolta 28 800 asukasta vuonna 2020.

Naâman kunnan pinta-ala on 2 525,93 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Asselan, Tioutin ja Aïn Sefran, lännessä Aïn Ben Khelilin ja pohjoisessa El Biodin ja Mécherian kuntiin sekä idässä El Bayadhin maakuntaan. Kaupungin itäpuolella on Naâman suolajärvi eli sebkha ja Djebel Malah -niminen vuori.

Naâma oli pieni maalaiskylä ennen vuotta 1984, jolloin se valittiin uuden maakunnan keskuspaikaksi. Maakunnan suurimmat kaupungit ja teollisuuskeskukset ovat Mécheria ja Aïn Sefra.

Kaupungin kautta kulkevat maantie RN6 ja Mohammadiasta Béchariin johtava rautatie. Mécheriassa on kotimaan lentoasema.

Naâmassa on rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Ympäröivä maaseutu tuottaa vihanneksia ja lihaa. Kaupungissa toimii Salhi Ahmedin yliopistokeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya de Naama *Aniref*. Viitattu 17.4.2024.
**Martti Puumalainen** (s. 14. huhtikuuta 1997 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen judoka, raskaan sarjan Euroopan-mestari. Hän edustaa Meidokania ja häntä valmentaa Rok Draksic. Hän on kilpaillut yli 100 kilogramman sarjassa vuodesta 2019 lähtien. Puumalainen työskentelee Puolustusvoimien Santahaminan varuskunnassa liikunta-aliupseerina.

Puumalainen saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hopeaa alle 90 kilogramman painoluokassa Utrechtissa 2013. 2014 Puumalainen oli viides alle 18-vuotiaiden Euroopanmestaruus-kilpailuissa Ateenassa. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia yli 100 kg:n sarjassa Iževskissa 2019. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti yli 100 kg:n painoluokan Euroopan-mestaruuden Montpellier'ssä 2023. Hän voitti välieräottelussa alankomaalaisen Jelle Snippenin ja loppuottelussa georgialaisen Guram Tušišvilin jatkoajalla. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen judon arvokilpailumitali 30 vuoteen.

Puumalainen voitti Budapestin Masters-turnauksen yli 100 kg:n sarjan 2023 kukistettuaan loppuottelussa maailmanlistan ykkösen, tadžikistanilaisen Temur Rahimovin waza-arilla. Hän voitti Perthin maailmancupkilpailun 2022. Hän sijoittui Zagrebin Grand Prix -kilpailussa kolmanneksi 2021. Sofian European Open -kilpailussa hän oli kolmas 2020. Hän saavutti sotilaiden MM-kilpailuissa pronssia 2021.

Puumalainen on voittanut Suomen-mestaruuden alle 100 kg:n sarjassa 2015 ja 2018, yli 100-kiloisissa 2019, 2020, 2022, 2023 ja 2024 sekä avoimessa luokassa 2020. SM-hopeaa hän saavutti alle 100 kg:n painoluokassa 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Martti - Team Puumalainen *teampuumalainen.fi*.  6.11.2014. Viitattu 5.11.2023.
2. 1 2 3 4 5  Martti Puumalainen *judoinside.com*. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Martti Puumalainen *judo.fi*.  30.1.2022.
4. ↑  Martti Puumalainen on maailman huipulla lajissa, jossa arvostetaan sotilaita: "Pappa oli ylpeä" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 19.4.2023.
5. ↑  Martti Puumalainen voitti judon EM-kultaa! *yle.fi*. Viitattu 5.11.2023.
6. ↑  Martti Puumalainen teki sensaatiomaista historiaa – voitti maailmanlistan ykkösen judon Mastersissa *yle.fi*. Viitattu 7.8.2023.
Hirvihaaran koulun uusi puoli
**Hirvihaaran** kylä sijaitsee Mäntsälän keskustaajaman eteläpuolella. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Hirvihaara on kasvanut 2000-luvulla yhteen Mäntsälän kirkonkylän kanssa. Kylästä on hyvät tieliikenneyhteydet pääkaupunkiseudulle, muualle Etelä-Suomeen ja omaan kuntaan. Kylässä on 500 asukasta (2009). Kylällä on oma kyläkoulu, Hirvihaaran koulu. Hirvihaarassa sijaitsee myös Sepänmäen museo, hotelli-ravintola Hirvihaaran kartano, hiihtokeskus, ampumarata, golfkenttä sekä majoitus,- kesäkahvila ja saunatiloja tarjoava Majatalo Elsa. Kylän läpi virtaa Hirvihaaranjoki. Vuoden 2024 aikana valmistuu jalankulku- ja pyörätie maantien 140 ja Hirvihaaran koulun välille**.**

Etäisyyksiä
-----------

* Mäntsälä 5 km
* Helsinki 60 km

Aiheesta muualla
----------------

* Hirvihaara Mäntsälän kunnan kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hirvihaaran koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hirvihaaran ampumarata (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hirvihaaran kartano
* Hirvihaaran kuntomaja (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hirvihaara Golf
Pietari I vuonna 1914.
Pietari I:n monogrammi.
Pietari I:n hauta.
**Pietari I** (Краљ Петар I Карађорђевић; *Kralj* Petar I Karađorđević) (11. heinäkuuta (J: 29. kesäkuuta) 1844 Belgrad – 16. elokuuta 1921) oli Serbian kuningas vuosina 1903–1918 sekä Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan (Jugoslavia) ensimmäinen kuningas vuosina 1918–1921. Hän kuului Karađorđevićin sukuun ja tuli valtaan Obrenovićin dynastian vuonna 1903 kaataneen vallankaappauksen jälkeen.

Elämäkerta
----------

Petar Karađorđević palveli Ranskassa Ranskan–Preussin sodan 1870–1871 aikana ja osallistui 1875 kansannousuun Osmanien valtakuntaa vastaan Balkanilla. Hän nai Montenegron prinsessa Zorkan 1. elokuuta 1883 ja he saivat neljä lasta ennen Zorkan kuolemaa 1890.

Vuonna 1903 epäsuosittu kuningas Aleksanteri I korvasi senaatin ja valtioneuvoston jäsenet omilla tukijoillaan. Kun hänen lisäksi huhuttiin aikovan julistaa epäsuositun kuningatar Dragan veljen kruununperijäksi, joukko upseereita surmasi Aleksanterin puolisoineen ja asetti valtaistuimelle kilpailevan Karađorđevićin dynastian Petarin.

Itävaltalaisvastainen Nikola Pašić toimi hänen pääministerinään. Pietari I:n ensimmäisinä vuosina tehtiin monia uudistuksia perustuslakiin, koulutukseen, armeijaan ja maatalouteen.

Kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen Euroopassa oli vain kuukauden päässä ja Serbia mullistuksissa Balkanin sotien tuloksen vuoksi sotilaiden ja kansan vaatiessa Makedoniaa Serbialle, Pietari I jätti hallituksen toiselle pojalleen Aleksanterille (Aleksandar), josta tuli valtionhoitaja kuninkaan huonon terveyden vuoksi. Serbian häviön lähetessä sodassa vuonna 1915 August von Mackensenin johtamien Itävalta-Unkarin, Saksan ja Bulgarian joukkojen edessä kuningas pakeni Albanian vuorten yli Korfulle marsalkka Radomir Putnikin kanssa.

1. joulukuuta 1918 Pietari I esiintyi vielä lyhyesti julkisesti hyväksyessään asemansa uuden *Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan* kuninkaana. Hänen kuollessaan 1921 Aleksanterista tuli virallisesti hallitsija.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pietari I (Jugoslavia)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Aleksandar Obrenović** | **Serbian kuningas, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningas**1903–19181918–1921 | Seuraaja:**Aleksanteri I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Korff 1900-luvun alussa.
**Serge Alexander Korff** (ven. Сергей Александрович Корф, *Sergei Aleksandrovitš Korf*; 3. maaliskuuta (J: 18. helmikuuta) 1876 Pietari, Venäjän keisarikunta – 7. maaliskuuta 1924 Washington D.C. Yhdysvallat) oli venäläinen oikeustieteilijä ja virkamies, joka toimi Venäjän valtio-opin ja oikeushistorian professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1907–1919 sekä Suomen kenraalikuvernöörin virkaatekevänä apulaisena vuonna 1917.

Korff opiskeli Pietarissa ja valmistui 1901 valtio-oikeuden ja 1902 kansainvälisen oikeuden maisteriksi. Sen jälkeen hän työskenteli virkamiehenä Venäjän finanssi- ja sisäministeriöissä sekä välillä Punaisen Ristin palveluksessa. Ensimmäisen sortokauden aikana vuonna 1903 Helsingin keisarilliseen yliopistoon perustettiin Suomen ja Venäjän lähentämiseksi Venäjän valtio-oikeuden ja Venäjän historian professuurit, joihin oli kuitenkin vaikeuksia löytää sopivia suomalaisia. Vuonna 1907 valtio-oikeuden professoriksi nimitettiin sitten liberaali venäläinen, paroni Korff. Hän toimi myös yliopiston venäläisen kirjaston tarkastajana 1911–1914. Korff väitteli valtiotieteen tohtoriksi Tarton yliopistossa vuonna 1910. Helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 Korffista tuli Suomen kenraalikuvernöörin apulainen, mutta lokakuun vallankumouksen myötä hän palasi yliopistolle. Professuuri kuitenkin lakkautettiin keväällä 1919. Korff siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän sai 1921 professuurin Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hän säilytti suhteensa Suomen liberaalipiireihin. Korffin puoliso oli Yhdysvaltain laivaston amiraalin William van Reypenin tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  KORFF Serge Alexander Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917.
2. 1 2  Matti Klinge (toim.): *Helsingin yliopisto 1640–1990: Keisarillinen Aleksanterin yliopisto 1808–1917*, s. 457, 837. Otava, Helsinki 1989.


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjä Suomen kenraalikuvernöörin apulaiset (1808–1917) |
| --- |
|  |
| Apulaiset | 
* Thesleff (1833–1847)
* Rokassovski (1848–1854)
* *Indrenius* (vt. 1873–1881)
* af Forselles (1885–1891)
* Gontšarov (1893–1898)
* Šipov (1899–1902)
* Deutrich (1902–1905)
* Seyn (1907–1909)
* Lipski (1910–1917)
* Korff (1917)

 | Kenraalikuvernöörin vaakuna vuodesta 1809. |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Herman Sulo David Salmi** (27. marraskuuta 1903 Helsinki – 18. elokuuta 1941 Itä-Karjala) oli monipuolinen urheilija. Hän oli Suomen mestariuimari ja jalkapallon Suomen mestari. Jääpallossa hän pelasi myös pääsarjaotteluita.

Uintiura
--------

Herman Salmi kilpaili menestyksellisesti 1920-luvulla HSS:n riveissä. Ensimmäinen mitalinsa hän sai 4 x 50 m ja 4 x 100 m vapaauintiviesteissä HSS:n riveissä seuran sijoittuessa hopealle vuoden 1921 SM-kisoissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mestaruutensa Salmi sai vuonna 1923 voittaessaan 100 m vapaauinnin. Kaudesta 1925 tuli Salmelle uintiuran huippuvuosi, sillä hän saavutti SM-kisoissa kolme henkilökohtaista kultaa 100, 200 ja 500 metrin vapaauintimatkoilla. Sen lisäksi hän oli HSS:n mestaruuden voittaneessa 4 x 50 metrin ja 4 x 100 metrin viestijoukkueessa.

Salmen uintiura jatkui vuoteen 1930. Sitä ennen hän saavutti Suomen mestaruuden kolme kertaa 100 metrin vapaauinnissa eli vuosina 1923, 1925 ja 1928, 200 metrillä 1925 ja 1926, 500 metrillä 1925 ja 1926 sekä 1 000 metrillä 1927. HSS:n vapaauintiviestimiehenä hän sai mestaruuden 4 x 50 metrillä 1924 ja 1925, 4 x 100 metrillä 1925 ja 1926 sekä 4 x 200 metrillä 1930.

Herman Salmi pelasi myös HSS:n vesipallojoukkueessa, jossa oli voittamassa useita Suomen mestaruuksia vuosien 1923-1940 aikana. Näin vesilajien Suomen mestaruuksia Salmi saavutti urallaan kaikkiaan 24.

Palloilu-ura
------------

Jalkapalloilijana Herman Salmi kuului HPS:n vuoden 1926 mestarijoukkueeseen. Pelipaikkana oli maalivahdin tontti.

Jääpallossa Salmi pelasi SM-sarjaa vuosina 1922-1933. Ensin hän edusti HPS:ää vuoteen 1926 ja sen jälkeen HIFK:ta. Vuosien 1929 ja 1933 SM-hopeaa saavuttaneissa joukkueissa Salmi ei pelannut kaikkia otteluita. Vuonna 1929 Salmi oli Suomen Viroa vastaan pelanneessa jääpallomaajoukkueessa tehden myös maalin. Salmi oli jääpallossa kenttäpelaaja toisin kuin jalkapallossa, jossa hän oli maalivahti.

Herman Salmi työskenteli 1930-luvulla helsinkiläisen agentuuriliikkeen Ab Troili konttoripäällikkönä. Jatkosodan alkuvaiheessa Salmi palveli vänrikkinä 32. Kevyessä Ilmatorjuntapatterissa, jossa hän kaatui Itä-Karjalan Varloissa elokuussa 1941.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 226-227. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  För fosterlandet - Herman Salmi.  *Hufvudstadsbladet*, 23.8.1941, s. 2. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 21.3.2024.  (ruotsiksi)
Welsh corgi pembroke
Cardigan vasemmalla, pembroke oikealla
**Welsh corgi** on koirarotu, joka jakaantuu kahteen alarotuun: welsh corgi pembrokeen ja welsh corgi cardiganiin. Rotu on kotoisin Walesista – Pembroke ja Cardigan ovat Walesin paikkakuntia. Corgi on matala, lyhytjalkainen koira, jonka säkäkorkeus on noin 30 cm. Rotumääritelmä kuvaa corgeja valppaiksi ja toimeliaiksi koiriksi. Luonteeltaan rotu on melko itsepäinen. Se haukkuu melko palpeeniisjon.

Corgin tärkein käyttö on ollut muun muassa lehmien paimennus, jossa mataluudesta oli sille hyötyä, koska sen avulla se voi paremmin väistellä vihaisten lehmien potkuja. Paimennusvaisto voi johtaa siihen, että corgi pyrkii saamaan esimerkiksi lapsijoukon pysymään yhdessä. Mutaation takia lyhenneiden jalkojen ja pitkän selän takia liikkuminen voi joissakin tilanteissa olla corgille vaikeaa.
rodulle tyypillisiä sairauksia ovat: silmäsairaudet, lonkkaniveldysplasia ja selkäviat. Metsästysvaistoa corgilla ei ole juuri lainkaan.

Cardigan on yleisesti ottaen hieman rotevampi ja "kirveellä veistetympi" kuin pembroke. Corgin, varsinkin cardiganin, pystykorvat ovat suuret, minkä takia corgin ravistaessa päätään sen korvat hakkaavat päätä vasten samoin kuin luppakorvaisilla koirilla. Cardiganin korvat ovat pyöreämpikärkiset kuin pembroken. Myös luonteessa on jonkin verran eroa: cardigan on selkeämmin oman perheen koira, pembroke ystävystyy helpommin myös muiden ihmisten kanssa. Joka tapauksessa yksinäiseksi pihakoiraksi koirankoppiin ja -tarhaan ei kumpikaan corgiversio kelpaa vaan kaipaa säännöllisesti seuraa. Karva on keskipitkää. Cardiganin häntä on pidempi ja näyttävämpi kuin pembroken. Monissa maissa pembroken häntä typistetään, ellei koira synny töpöhäntäisenä. Suomessa koirien häntien typistäminen on kuitenkin ollut kiellettyä vuodesta 1996. Silloin tällöin syntyy myös niin sanottuja fluffy-pentuja eli corgeja, joilla on näyttelyissä virheellisenä pidettävä pitkä karva.

Pembroke on yleisempi kuin cardigan. Suomessa pembrokeja on rekisteröity yhteensä 10 685 ja cardiganeja 5 742 yksilöä. Pembroken suosiota on lisännyt se, että Englannin kuningatar Elisabet on pitkään kasvattanut niitä. Pembroken pentuja rekisteröitiin Suomessa vuonna 2020 301 ja cardiganin 401.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Welsh corgi seura ry: Corgeista *corgiseura.net*. Viitattu 24.4.2021.
2. ↑  Terveys, Suomen Welsh corgi seura ry *corgiseura.net*. Viitattu 24.4.2021.
3. 1 2  KoiraNet-jalostustietojärjestelmä  2021. Kennelliitto. Viitattu 24.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **welsh corgi pembroke**.
* Suomen corgiseura

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **welsh corgi cardigan**.
**Juuso-Matti Pajuranta** (s. 1. kesäkuuta 1994 Vammala) on suomalainen autourheilija. Kilpaileminen alkoi kartingin parissa vuonna 2000. Karting-vuosina kilpailuja oli Suomessa ja Euroopan radoilla. Vuonna 2009 Pajuranta ajoi itselleen KF3- luokassa SM-pronssia ja samana vuonna ajoi KF3- luokassa Euroopan mestaruus 10:nneksi. 2010 Pajuranta voitti KF1-luokassa SM-kultaa ja ajoi KF2-luokassa SM-hopeaa. Pajuranta ajoi 2011 itselleen toisen suomenmestaruuden luokassa KF2. 

Vuonna 2012 hän kilpaili pelkästään ulkomailla, kiertäen Saksan- ja Euroopan mestaruussarjat sekä muutamia Italian kilpailuja entisen F1- kuljettaja Robert Kubican kartingtiimissä. Kaudella 2013 Pajuranta ajoi KF2 & KZ2 luokissa muutamia kilpailuja Italiassa. 

2014 Juuso-Matti siirtyi kilpailemaan Fiat Abarth 500:lla , jossa hän kilpailee Euroopan- ja Italian mestaruussarjoissa. Pajuranta voitti heti ensimmäisenä vuotena molempien sarjojen mestaruudet. Vuonna 2015 hän siirtyi Fiat Abarth 695- luokkaan ja voitti Italian mestaruussarjan ja oli toinen Euroopan mestaruussarjassa. 

Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut mukana AKK Driver Academy valmennusryhmässä.

Aiheesta muualla
----------------

www.jmpajuranta.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Cadusii** (Muinaiskr.: Καδούσιοι, *Kadoúsioi*) oli muinainen iranilainen kansa, joka asui Luoteis-Iranissa.

Historia
--------

Kadusialaiset (latinaksi cadusii) asuivat Cadusiassa - Media Atropaattien vuoristoisella alueella Kaspianmeren lounaisrannalla, leveysasteilla 39 ° ja 37 ° pohjoiseen. Aluetta rajoittaa todennäköisesti pohjoisessa Kyrus-joki (nykyinen Kura Azerbaidžanissa, historiallisesti tunnettu Arranina ja Albaniana); Mardus-joen eteläpuolella (nykyisin Sefid Rud) ja vastaa nykyaikaisia ​​Iranin Gilanin ja Ardabilin maakuntia.

Strabon kuvailee heitä sotaisaksi vuoristokansaksi, joka taisteli enimmäkseen jalan ja taitavasti lyhyillä keihäillä (pilum). On mahdollista, että nimi Gelae (giliter) - heimo, joka liittyy cadusiiin, toistuu nykyaikaisessa Gilanissa.

Cadusi (cadusii) ei mainita missään kaukasialaisessa lähteessä eikä Media lähteissä; ne tunnetaan vain kreikkalaisista ja latinalaisista lähteistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rüdiger Schmitt, "Cadusii" in *Encyclopedia Iranica*
2. ↑  Strabo: *Geographika*, xi. 13