Christiane Nüsslein-Volhard vuonna 2007.
**Christiane Nüsslein-Volhard** (s. 20. lokakuuta 1942 Magdeburg) on saksalainen biologi, joka on saanut vuonna 1991 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä. Nüsslein-Volhard sai vuonna 1995 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Eric Wieschausin ja Edward B. Lewisin kanssa alkionkehityksen geneettisen kontrollin tutkimuksestaan.

Lapsuus ja opiskelu
-------------------

Christiane Nüsslein-Volhard syntyi Frankfurtissa*selvennä* toisen maailmansodan aikana vuonna 1942. Hänellä on yksi veli ja kolme siskoa. Hänen isänsä, Rolf Volhard, oli arkkitehti, ja hänen isoisänsä oli Frankfurtissa lääketieteen professori. Hänen molemmat vanhempansa harrastivat musiikkia ja maalausta, ja myös perheen lapset opettelivat soittamaan huilua. Heillä ei ollut paljon rahaa ja sodan jälkeen kaikesta oli pula. Nuorena hän oli kiinnostunut kasveista ja eläimistä, hän liittyi myös lintuharrastuskerhoon. Hän sanoi, että jo kaksitoistavuotiaana tiesi haluavansa biologiksi. Heidän perheessään hän oli ainoa, joka oli näistä asioista kiinnostunut, ja koska kukaan ei osannut kertoa ja opettaa näistä häntä, hän yritti selvittää itse asiat kirjoista. Hänen vanhempansa tukivat hänen biologian kiinnostustaan ohjaamalla häntä oikeiden kirjojen pariin.

Hän ei ollut lukiossa kovinkaan ahkera ja suoritti sen keskinkertaisilla arvosanoilla. Hän sanoi, ettei koskaan tehnyt läksyjään ja oli laiska, minkä vuoksi ei miltei läpäissyt englannin kieltä. Opettajiensa mukaan hän oli kyllä lahjakas tasaisesti kaikissa aineissa mutta loisti vain niissä, jotka kiinnostivat häntä itseään. Hänen viimeisen luokkansa biologianopettaja oli ajan tasalla oleva ja keskusteli oppilaittensa kanssa muun muassa genetiikasta, evoluutiosta ja eläinten käyttäytymisestä. Lukion loppujuhlallisuuksissa hän piti puheen "*Eläinten kielistä*" (saks. *Sprache bei Tieren*). Puheeseen hänet innoittivat Konrad Lorenz ja muut saksalaiset biologit, joiden kirjoista hän lukenut eläinten käyttäytymisestä.

Vuonna 1962 kun hän päätti lukion, hän oli jo päättänyt opiskella biologiaa mutta oli kuukauden töissä sairaanhoitajana kokeillakseen, olisiko kiinnostunut lääketieteestä. Kokemuksensa perusteella hän totesi, ettei halua lääkäriksi. Hän meni Frankfurtin yliopistoon opiskelemaan biologiaa. Hän löysi kyllä kursseja, jotka kiinnostivat häntä mutta piti siellä opiskelua melko tylsänä. Vuonna 1964 hän huomasi, että Tübingenin yliopisto tarjosi kursseja biokemiasta. Niitä ei ollut siihen aikaan Saksassa missään muualla. Viimeisenä vuonna hänellä oli kaksi uutta professoria, jotka opettivat mikrobiologiaa ja genetiikaa. Hän pääsi myös osallistumaan Max Planck -instituutin virustutkimukseen monien kuuluisien tutkijoiden johdolla ja oppi heiltä moderneja asioita, kuten proteiinien biosynteesiä ja DNA-replikaatiota. Hän suoritti loppututkintonsa vuonna 1969 melko keskinkertaisilla arvosanoilla ja suoritti diplomityön määrittäessään promoottorialueita faageilla.

"Suurta tiedettä"
-----------------

Nüsslein-Volhard ja Wieschaus käynnistivät biologian "big science" -kauden, kun he onnistuneesti suorittivat laajamittaisen mutageneesiprojektin, joka havainnollisti banaanikärpästen (*Drosophila melanogaster*) alkionkehityksen.

Tuohon aikaan molekyylibiologiaprojektit useimmiten pohjautuivat pienimuotoisiin kokeisiin, jotka todistivat periaatteet tai yleisesimerkit. Vain yhden geenin tai proteiinin toiminnan todistavat kokeet olivat normi, kun taas biologisesti monimutkaiset, laajalle ulottuvat kokeet olivat poikkeuksia valtavan työmäärän ja silloisten menetelmien tarvitseman rahoituksen vuoksi.

Banaanikärpäset
---------------

Nüsslein-Volhard ja hänen kollegansa saivat Nobelin palkinnon kokeestaan, joka pyrki tunnistamaan banaanikärpäsen alkionkehitykseen vaikuttavat geenit.

Pienen koon ja lyhyen lisääntymisajan takia banaanikärpäset ovat kauan olleet suosittuja geneettisissä kokeissa. Alkionkehitykseen vaikuttavat geenit tunnistettiin aiheuttamalla sattumanvaraisia mutaatioita banaanikärpäsissä ja sitten teettämällä näillä mutatoituneilla yksilöillä jälkeläisiä. Kärpäsen tietyn osan kehityksen häiriintyessä, muuttuessa tai puuttuessa kokonaan tutkijat pystyivät tunnistamaan tarkkaan, mihin geeniin tai geeneihin mutaatio oli vaikuttanut. Samalla he pystyivät myös tunnistamaan, mitkä geenit olivat ratkaisevassa asemassa. Moni näistä geeneistä sai mielenkiintoisia nimiä, esimerkiksi hedgehog (suom. *siili*), Gurken (*kurkku*) ja Krüppel (*raajarikko*). Näiden mutanttien ja niiden keskinäisen vaikutuksen myöhemmän tutkimuksen ansiosta saatiin uutta tietoa banaanikärpästen varhaiskehityksestä, nimenomaan jaokkeiden asteittaisen kehityksen taustalla olevista mekanismeista.

Nämä kokeet erottuvat joukosta paitsi laajamittaisuutensa takia, myös siksi, että ne olivat tärkeitä muillekin eliöille kuin banaanikärpäsille. Myöhemmin todettiin, että monella näissä kokeissa tunnistetuilla geeneillä on vastineet muissa eliöissä. Esimerkiksi kaikista monisoluisista eläimistä löytyvät homeobox-geenit, ja näillä geeneillä on yleensä samankaltaiset tehtävät jaokkeiden kehityksessä.

Näiden tulosten perusteella oletetaan nykyään, että protostomeilla ja deuterostomeilla lienee ollut varsin hyvin kehittynyt yhteinen esi-isä, jolla on ollut paljon monimutkaisempi ruumis kuin on tähän asti luultu. Sen lisäksi tutkijat ymmärtävät transkription säätelyä ja kehityksen aikaista solujen kohtaloa niiden takia nykyään paremmin.

Nüsslein-Volhard yhdistetään myös toll-geenin löytämiseen, mikä taas johti toll-reseptorin löytämiseen.

Nykytutkimus
------------

Christiane Nüsslein-Volhard johti vuosina 1985–2014 Tübingenissä sijaitsevaa Kehitysbiologian Max Planck -instituuttia ja sen genetiikkaosastoa. Vuonna 1986 Deutsche Forschungsgemeinschaft myönsi hänelle Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinnon, joka on saksalaisen tutkimusalan korkein palkinto. Vuodesta 2001 hän on ollut Saksan *Nationaler Ethikratin* jäsen. Tämän neuvoston tarkoituksena on biotieteiden uusien kehityssuuntien eettinen arviointi ja niiden vaikutus yksilö- ja yhteiskuntatasolla. Vuonna 2004 ilmestyi Nüsslein-Volhardin peruskirja maallikoille *Das Werden des Lebens – Wie Gene die Entwicklung steuern*.

Kesäkuussa 2005 Oxfordin yliopisto myönsi Nüsslein-Volhardille kunniatohtorin arvonimen.

Vuonna 1994 Nüsslein-Volhard perusti Christiane Nüsslein-Volhard -säätiön, jonka tavoitteena on lupaavien nuorten perheellisten saksalaisten naistieteilijöiden auttaminen jo olemassa olevien apurahojen ja päivähoidon lisäksi esimerkiksi järjestämällä lastenhoitoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Prof. Dr. Christiane Nüsslein-Volhard *Max-Planck-Gesellschaft*. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
2. 1 2 3 4 5 6  The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1995 *Press release. NobelPrize.org*.  9.10.1995. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
3. 1 2  Christiane Nüsslein-Volhard (1942-) *DNA from the Beginning*. Viitattu 20.10.2018.
4. ↑  Weston, Kathy: An interview with Nobel Laureate Janni Nüsslein-Volhard *CrossTalk*.  8.12.2017. Viitattu 20.10.2018.
5. 1 2 3 4 5  Christiane Nüsslein-Volhard Biographical *NobelPrize.org*. Viitattu 20.10.2018.
6. 1 2  Brown, Katherine: An interview with Christiane Nüsslein-Volhard.  *The Company of Biologists*, 2017, 144. vsk, nro 21, s. 3851–3854. doi:10.1242/dev.159582. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
7. ↑  Nüsslein-Volhard, Christiane & Wieschaus, Eric: Mutations affecting segment number and polarity in Drosophila.  *Nature*, 1980, 287. vsk, nro 5785, s. 795–801. doi:10.1038/287795a0. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2018.
8. ↑  Pitkänen, Vappu: Banaanikärpänen hallinnut laboratorioita yli sata vuotta *Turun Sanomat*.  3.11.2009. Viitattu 20.10.2018.
9. ↑  Henderson, Mark: *50 Genetics Ideas You Really Need to Know*, s. 216. Quercus. ISBN 978-1-84916-564-8. Teoksen verkkoversio.
10. ↑  Hansson, Göran K. & Edfeldt, Kristina: Toll To Be Paid at the Gateway to the Vessel Wall.  *Arteriosclerosis, Thrombosis, and Vascular Biology*, 2005, 25. vsk, nro 6, s. 1085–1087. doi:10.1161/01.atv.0000168894.43759.47. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
11. 1 2  Vötsch, Martin: University of Bath confers honorary doctorate to Christiane Nüsslein-Volhard *Max Planck Campus Tübingen*.  4.6.2012. Viitattu 20.10.2018.
12. ↑  Portrait Christiane Nüsslein-Volhard *Info- und Protestseite zum Nationalen Ethikrat*.  24.07.2002. Viitattu 20.10.2018 (saksaksi).
13. ↑  Junker, Thomas: Buchbesprechung: Das Werden des Lebens. Wie Gene dieEntwicklung steuern von Christiane Nüsslein-Volhard.  *Biologie in unserer Zeit*, elokuu 2004, 34. vsk, nro 4, s. 267–267. doi:10.1002/biuz.200490070. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2018.
14. ↑  Curriculum vitae Christiane Nüsslein-Volhard *The Academy of Europe*. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Christiane Nüsslein-Volhard**.
* Gilbert, SF: The Origins of Anterior-Posterior Polarity *Developmental Biology. 6th edition*.  2000. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
* Hutchison, Lynne: Trudi Schüpbach and Eric Wieschaus: A shared passion for nature’s truth *Lens - A New Way of Looking at Science*.  elokuu 2008.  Arkistoitu 20.10.2018. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).
* Wieschaus, Eric & Nüsslein-Volhard, Christiane: The Heidelberg Screen for Pattern Mutants of Drosophila: A Personal Account.  *Annual Review of Cell and Developmental Biology*, 2016, 32. vsk, nro 1, s. 1–46. doi:10.1146/annurev-cellbio-113015-023138. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Christiane Nüsslein-Volhard Curriculum Vitae *NobelPrize.org*. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).

**Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat**

|  |  |
| --- | --- |
| 1901–1925 | 1901: Behring 
1902: Ross 
1903: Finsen 
1904: Pavlov 
1905: Koch 
1906: Golgi, Ramón y Cajal 
1907: Laveran 
1908: Metšnikov, Ehrlich 
1909: Kocher 
1910: Kossel 
1911: Gullstrand 
1912: Carrel 
1913: Richet
1914: Bárány 
1919: Bordet 
1920: Krogh 
1922: Hill, Meyerhof 
1923: Banting, Macleod
1924: Einthoven |
| 1926–1950 | 1926: Fibiger 
1927: Wagner-Jauregg 
1928: Nicolle 
1929: Eijkman, Hopkins 
1930: Landsteiner 
1931: Warburg 
1932: Sherrington, Adrian 
1933: Morgan 
1934: Whipple, Minot, Murphy 
1935: Spemann 
1936: Dale, Loewi 
1937: Szent-Györgyi 
1938: Heymans 
1939: Domagk 
1943: Dam, Doisy 
1944: Erlanger, Gasser 
1945: Fleming, Chain, Florey 
1946: Muller 
1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 
1948: Müller 
1949: Hess, Moniz
1950: Kendall, Reichstein, Hench |
| 1951–1975 | 1951: Theiler 
1952: Waksman 
1953: Krebs, Lipmann 
1954: Enders, Weller, Robbins 
1955: Theorell 
1956: Cournand, Forssmann, Richards 
1957: Bovet 
1958: Beadle, Tatum, Lederberg 
1959: Ochoa, Kornberg 
1960: Burnet, Medawar 
1961: Békésy 
1962: Crick, Watson, Wilkins 
1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 
1964: Bloch, Lynen 
1965: Jacob, Lwoff, Monod 
1966: Rous, Huggins 
1967: Granit, Hartline, Wald 
1968: Holley, Khorana, Nirenberg 
1969: Delbrück, Hershey, Luria 
1970: Katz, Euler, Axelrod 
1971: Sutherland 
1972: Edelman, Porter 
1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 
1974: Claude, Duve, Palade 
1975: Baltimore, Dulbecco, Temin |
| 1976–2000 | 1976: Blumberg, Gajdusek
1977: Guillemin, Schally, Yalow 
1978: Arber, Nathans, Smith 
1979: Cormack, Hounsfield 
1980: Benacerraf, Dausset, Snell 
1981: Sperry, Hubel, Wiesel 
1982: Bergström, Samuelsson, Vane 
1983: McClintock 
1984: Jerne, Köhler, Milstein 
1985: Brown, Goldstein 
1986: Cohen, Levi-Montalcini 
1987: Tonegawa 
1988: Black, Elion, Hitchings 
1989: Bishop, Varmus 
1990: Murray, Thomas 
1991: Neher, Sakmann 
1992: Fischer, Krebs 
1993: Roberts, Sharp 
1994: Gilman, Rodbell 
1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 
1996: Doherty, Zinkernagel 
1997: Prusiner 
1998: Furchgott, Ignarro, Murad 
1999: Blobel 
2000: Carlsson, Greengard, Kandel |
| 2001– | 2001: Hartwell, Hunt, Nurse 
2002: Brenner, Horvitz, Sulston 
2003: Lauterbur, Mansfield 
2004: Axel, Buck 
2005: Marshall, Warren
2006: Fire, Mello
2007: Capecchi, Evans, Smithies
2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier
2009: Blackburn, Greider, Szostak
2010: Edwards
2011: Beutler, Hoffmann, Steinman
2012: Gurdon, Yamanaka
2013: Rothman, Schekman, Südhof
2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser
2015: Campbell, Ōmura, Tu
2016: Ōsumi
2017: Hall, Rosbash, Young
2018: Allison, Honjo
2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza
2020: Alter, Houghton, Rice
2021: Julius, Patapoutian
2022: Pääbo |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* DBLP
* Scopus

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |