**Vesimuisti** viittaa veden väitettyyn kykyyn muistaa tai tallentaa kristallirakenteeseensa kaikki, mitä sen ympärillä tapahtuu. Erityisesti vesimuisti-termiä käytetään silloin, kun vedellä laimennetaan aineita jopa siihen pisteeseen asti, ettei alkuperäisen aineen molekyylejä esiinny laimennuksessa, mutta veden kristallirakenne muistaa aineen. On väitetty, että vesimuistin takia homeopaattinen parannus toimisi. Vesimuisti haastaa perinteisen ymmärryksen fysikaalisesta kemiasta ja tiedeyhteisö ei ole hyväksynyt vesimuistia. Jacques Benveniste julkaisi 1988 vesimuistia puoltavan tutkimuksen *Naturessa*. Tutkimuksen yhteydessä julkaistiin lehden toimittajan John Maddoxin huomautus, jonka mukaan lukijan tulisi "olla ottamatta kantaa" tutkimukseen ennen kuin tulokset pystytään toistamaan.*lähde?*

Benvenistenin tutkimus
----------------------

Benveniste oli ranskalainen immunologi, jonka tutkimus vesimuistista ja sen homeopaattisista vaikutuksista julkaistiin tärkeässä tiedelehdessä. Benvenistein ja hänen tutkimusryhmänsä Ranskan kansallisesta terveys- ja lääketutkimusinstituutista Institut national de la santé et de la recherche médicale (INSERM, French for National Institute of Health and Medical Research) laimensivat vasta-aineita veteen niin, ettei loppujen lopuksi vesiliuoksessa ollut yhtään vasta-ainemolekyyliä. Ihmisen basofiilit reagoivat kuitenkin veteen samalla lailla kuin siinä olisi ollut vasta-ainetta (yhdenlainen allerginen reaktio). Ilmiö saatiin esiin vain, kun liuosta ravistettiin voimakkaasti laimentamisen aikana.

Benveniste ei antanut ilmiölle mitään selitystä, mutta myöhemmin sitä alettiin kutsua vesimuistiksi.*lähde?*

### Julkaisu *Nature*-tiedelehdessä

Benveniste lähetti tutkimuksensa julkaistavaksi arvostettuun tiedelehteen *Natureen*. Sen toimittajat pelkäsivät, että tutkimus ymmärrettäisiin homeopatiikan tieteelliseksi todistukseksi, vaikka tutkimusta ei pystyttäisikään toistamaan. Toisaalta tutkija saattaisi olla väärässä.*lähde?*

Kompromissin saavuttamisen jälkeen tutkimustulokset julkaistiin *Naturessa* 30. kesäkuuta 1988 toimittajan kommentilla varustettuna: "Perustelluista syistä tutkimustuloksiin ei tulisi ottaa kantaa". Joitakin perusteellisia kemian ja fysiikan lakeja oltaisiin rikottu jos tutkimustulokset olisivat oikeassa.*lähde?*

Julkaisemisen jälkeinen tutkimuksen toisto
------------------------------------------

Benveniste ja hänen tutkimusryhmänsä eivät pystyneet toistamaan koetta myöhemmin järjestetyssä valvotuissa olosuhteissa. Vesimuistia ei siis esiintynyt toistetussa kokeessa.*lähde?*

*Nature* julkaisi artikkelin, jossa kerrottiin epäonnistuneesta vesimuistikokeesta.

Katso myös
----------

* Masaru Emoto

Lähteet
-------

1. ↑  Poitevin, Bernard (2005). "Jacques Benveniste: a personal tribute". *Homeopathy* **94** (2): 138–139. doi:10.1016/j.homp.2005.02.004.
2. 1 2  E. Dayenas; F. Beauvais, J. Amara , M. Oberbaum, B. Robinzon, A. Miadonna, A. Tedeschit, B. Pomeranz, P. Fortner, P. Belon, J. Sainte-Laudy, B. Poitevin and J. Benveniste (30 June 1988). "Human basophil degranulation triggered by very dilute antiserum against IgE" (PDF). *Nature* **333** (6176): 816–818. doi:10.1038/333816a0. PMID 2455231. Bibcode: 1988Natur.333..816D. Viitattu 2007-06-05.
3. ↑  J. Maddox (28 July 1988). ""High-dilution" experiments a delusion" (PDF). *Nature* **334** (6180): 287–290. doi:10.1038/334287a0. PMID 2455869. Bibcode: 1988Natur.334..287M. Viitattu 2007-06-05.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Water memory