**Pekka Sassi** (s. 1969) on suomalainen mediataiteilija, jonka tuotanto koostuu kymmenistä kokeellisista ääni- ja videoteoksista, lyhytelokuvista, installaatioista ja musiikista.

Pekka Sassi opiskeli Kuvataideakatemiassa ja valmistui kuvataiteen maisteriksi tila-aikataiteen laitokselta vuonna 2000. Hän on opiskellut myös Taidekoulu Maassa ja Lontoossa Slade School of Fine Artissa. Sassi sai valtion kuvataidetoimikunnan kolmevuotisen apurahan vuonna 2007 ja yksivuotisen vuosina 2016 ja 2017. Vuonna 2019 hänelle myönnettiin kolmivuotinen apuraha. Sassi on media-, video-, valo- ja äänitaidetta ja muita kokeellisia aloja edustavan taiteilijayhdistys Muu ry:n jäsen. Pekka Sassin puoliso on videotaiteilija Elena Näsänen.

Tuotanto
--------

Pekka Sassia on pidetty yhtenä sukupolvensa merkittävimmistä kokeellisen elokuvan ja mediataiteen tekijöistä. Sassi on lähes poikkeuksetta itse vastannut tyypillisesti lyhyiden ääni- ja videoteostensa käsikirjoituksesta, ohjauksesta, kuvauksesta, animaatiosta ja leikkauksesta, samoin äänisuunnittelusta, musiikista ja äänityksestä. Hän on myös toteuttanut musiikin, äänisuunnittelun ja videoita osaksi muiden taiteilijoiden töitä ja esiintynyt kitaristina.

Sassin tuotantoa on luonnehdittu laaja-alaiseksi mutta omasta linjasta kiinni pitäväksi. Ääni- ja videoteokset ovat rakenteeltaan "yksinkertaisia ja kirkkaita". Sassin työtavassa on nähty bricolagen ja kollaasin piirteitä. Hän kerää jatkuvasti materiaalia ja yhdistää löytämäänsä ja itse tuottamaansa kuvaa ja ääntä. Sassin tuotantoon sisältyy sekä ääniteoksia että kuvaa ja ääntä yhdistäviä videoita; näissäkin ääni on usein keskeisin osa. Tyypillisesti niukan kuvamateriaalin muokkaamiseen Sassi käyttää perustekniikoita: leikkausta, häivytystä, kirkkauden ja kontrastin säätöä. Kuva- ja äänimateriaali yhdistyy abstraktiksi teokseksi, joskus tarinaksi. 

### Pienimuotoisia tarinoita

Pekka Sassin tarinalliset teokset ovat monimuotoisia ja leikkaavat erilaisia teemoja.

> "Sassi ei varsinaisesti kuvaa maailmaa, vaan rakentaa pirstaleisista kuvista peruskertomuksia, joita hän samalla kommentoi – vakavasti ja toisinaan hartaastikin, usein kuitenkin pienen salaivan siivittämänä."
> 
> 

Ääni-installaatiossa Abgeschrieben (2004) mustat seinät ja tyhjät vitriinit edustavat luonnonhistoriallista museota, jossa on käynnissä inventaario: ääni lukee sanakirjasta saksankielisiä sanoja ja toinen ääni toteaa jokaisen jälkeen "abgeschrieben", poistettu. Virhe luetteloinnissa kohdentaa tarinan peruskysymykseen: katoavatko esineet tai asiat, kun niihin viittaavat käsitteet poistetaan? 

Kokeellisten Kolja-videoiden teemoja ovat väkivalta, uskonto ja kommunikaatio: "metafyysinen huligaani" Kolja kumppaneineen kohtaa jumalan (Kolja ja minä, 2006), kuoleman (Bad news from heaven, 2007) ja eräänlaisen perhehelvetin (Sisäinen lähiö, 2009). Sarjaan linkittyvä dystooppinen lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014) kuvaa maailmaa, jossa raakuus ja epäinhimillisyys ovat arkistuneetSassin tuotannossa poikkeuksellisen pitkä teos on valmistunut Suomen Elokuvasäätiön tuella ja esitetty YLEn Uusi Kino -sarjassa. 

Sassin teosten taustalla on usein mediasta tuttuja elementtejä. Lännenelokuvan Twin Peaks-sarjaan risteyttävässä teoksessa It’s all around us now, Frank (2006) kaksi miestä kohtaa tuntemattoman uhan. 

> "Sassin liikkuvat kuvat toimivat kuin moderni runous tai jazz-musiikki: ne leikittelevät olemassaolevilla, tunnistettavilla rakenteilla ja genreilla – ja samanaikaisesti rakentavat jotain uutta intuitiivisella otteella."
> 
> 

Kauhuelokuvasta tuttuja kuva- ja ääniefektejä hyödyntävä The Dead House (2003) on kuvattu nukkekodissa ja tekijän sanoin "vain leikkii olevansa elokuva". Kolja-sarjan Sisäisen lähiön (2009) kuvailmaisu on sitä vastoin abstraktia ja kauhu eskaloituu ääniraidan muokatun puheen kautta.

### Abstraktia liikkuvaa kuvaa

Sassin tuotannon toinen keskeinen juonne on optista, kineettistä ja konstruktivistista taidetta lähenevää abstraktia liikkuvaa kuvaa.  Videossa Seven (2006) yhteys on julkilausuttu: teos on mukaelma Perttu Näsäsen kineettisestä maalaussarjasta 1960-luvulta. 

> "Pekka Sassi rakentaa mielekkäällä tavalla siltaa kokeilevan modernismin ja nykytaiteen välille. Hän on tietyllä tavalla formalisti, jonka juuret on palautettavissa kokeellisen elokuvan varhaisvaiheisiin aina viime vuosisadan alkuun, mutta samalla hän on nykyaikaan ja sen teemoihin reagoiva tekijä, joka kasaa aineistoaan kaikesta tarjolla olevasta ähkystä."
> 
> 

Sassi muokkaa ja yhdistelee yksinkertaisia, joskus sattumanvaraisia aineksia jotka hän poimii lähiympäristöstä.  Pahvimukin läpi kuvattu valo muuttuu uudeksi planeetaksi (Void, 2004), veden yllä räpyttelevän linnun lento kiertyy galaksiksi (Bird, 2004) ja keittiön tiskialtaan viemärissä sykkii musta aukko (Schwarzschild Radius, 2004).

Uusimmissa videoinstallaatioissaan Sassi on keskittynyt värin, valon ja äänen vuoropuheluun. Minimalistis-konstrukivistisessa videoinstallaatiossa Colours (2016) katsoja astuu keskelle seinien laajuisia vaihtuvia väripintoja. Väritaideteoksen voi nähdä sekä liikkuvana kuvana että maalauksena. Sassin sanoin: "Tutkin teoksessani sitä mitä tapahtuu, kun abstraktin maalauksen tarkasteluun otetaan mukaan aika rajaamalla ja rytmittämällä kuvia liikkuvan kuvan keinoin."

Videoteoksessa Moving Colours (2020) väripinnat liikkuvat ja muuttuvat hitaasti. Vastaväreinä näkyvien jälkikuvien vuoksi kuvan pintaa tai sen todellista väriä on vaikea määrittää. Installaatioon kuuluu myös äänitausta ja videosta poimittuja still-kuvia.

Näyttelyitä ja festivaaleja
---------------------------

Pekka Sassin teoksia on esitetty hiljattain esimerkiksi Stuttgartin elokuvafestivaalilla (2017) sekä Kasselin (2017) ja Kanskin (2016) videofestivaaleilla. Useaan otteeseen hänen töitään on ollut esillä Tampereen lyhytelokuvafestivaaleilla, Rotterdamin ja Splitin elokuvafestivaaleilla, samoin Osnabrückin EMAF-festivaaleilla.

Sassin teoksia on ollut mukana suomalaisen taiteen esittelyissä ulkomailla – esimerkiksi kokeellisen musiikin näyttely Madridissa 2017, mediataiteen esittely Soulissa 2016 ja nykytaiteen esittely Madridin ARCO-taidemessuilla 2014.

Sassin teoksia on esitetty tiuhaan kotimaisissa mediataiteen tapahtumissa – esimerkiksi Avanto, AAVE ja AV-arkin View. Vuoden 2018 Tampereen biennale -musiikkitapahtumassa Sassin teoksia oli esillä kahden gallerian äänitaidenäyttelyissä. 

Sassi oli mukana suomalaisen sähköisen taiteen historiaa luotaavan VILKE-kokoelman ensiesittelyssä Keravan taidemuseossa vuonna 2013. Tampereen lyhytelokuvafestivaalilla vuonna 2014 esitettiin osana AV-arkin 25-vuotisjuhlaohjelmaa retrospektiivi "Viestejä Pekka Sassilta", johon sisältyi 18 kokeellista ääni- ja videoteosta vuosilta 1999–2009. Festivaalilla sai myös ensiesityksensä Sassin lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014).

Palkintoja
----------

Pekka Sassi sai Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinnon vuonna 1995, Tampereen elokuvafestivaalilla erikoispalkinnon "vuoden lupauksena" vuonna 2000 ja mediataiteen AVEK-palkinnon vuonna 2006. Vuonna 2010 Sassin teos "Sisäinen lähiö" sai Osnabrückin EMAF-festivaalin pääpalkinnon.

Vuonna 2020 Pekka Sassi sai Maire Gullichsenin nykytaidepalkinnon. Palkintolautakunta totesi valitsemisperusteissaan:

> "Sassi on monipuolinen taiteilija, joka on yli kahdenkymmenen vuoden ajan tehnyt taidetta avantgarden hengessä. Hänen taiteensa keskiössä ovat kokeellinen liikkuva kuva ja ääni. Sassilla on taito kiteyttää havaintonsa vähäeleisiksi fragmenteiksi täynnä aavistuksia ajan ja merkitysten kerrostumista."
> 
>

Teoksia kokoelmissa
-------------------

Pekka Sassin videoteokset Pass (2014) ja The Duplicate (2001) sisältyvät valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan. Kokeellinen lyhytelokuva The Duplicate koostuu kahtena päällekkäisenä ylhäältä alas ja alhaalta ylös liukuvasta kuvasta.

Kiasman kokoelmaan sisältyvä ääni-installaatio "Yksinäinen talo mäen päällä" (2009) koostuu CD:lle äänitetystä musiikista sekä kuuntelemiseen tarvittavista kalusteista ja laitteista. Sassi on vastannut kuunnelmanomaisen "autotallioopperan" sävellyksestä, sanoituksesta, laulusta ja kaikkien instrumenttien soittamisesta. 

Sassin installaatiot "Tarinoita valosta" (2000) ja "Parveke" (2002) ovat Helsingin kaupunginmuseon kokoelmassa. Parvekkeen puhuttua kertomusta tuhoisasta yhdyskuntasuunnittelusta tukee kuvamateriaali. Installaatiossa "Tarinoita valosta" (2000) katsoja astuu elokuvalavastuksen kaltaiseen olohuoneeseen kuuntelemaan äänitettyjä tarinoita, joissa lomittuvat avaruus, ihmisten ja planeettojen väliset etäisyydet, herooinen matkustaminen ja kaipuu kotiin. Kokonaisuus sai alkunsa kirpputorilta löydetystä neuvostoliittolaisesta vinyylilevystä, jolle on tallennettu kosmonautti Juri Gagarinin puhetta. Aineiston innoittamassa teoksessa 12-IV 1961 Gagarin soittaa avaruudesta äidilleen. Installaatio luotiin uudelleen Helsingin taidemuseon näyttelyyn vuonna 2002.

Valtion taideteostoimikunnan Pekka Sassilta tilaama videoinstallaatio Kolmas väri (2021) on sijoitettu Opetushallituksen tiloihin Helsingissä. Hissiaulan vastakkaisille seinille heijastetut videoprojisoinnit koostuvat "abstrakteista väritapahtumista, joissa pelkistetyt, yksinkertaiset muodot liukuvat hitaasti arkaaissävytteisen äänimaiseman tahdissa ilman alkua tai loppua".

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka Sassi, profiili. AV-arkki. Viitattu 22.10.2021.
2. 1 2 3  Sassi, Pekka: CV. www.galleriaheino.fi. Viitattu 22.10.2021.
3. ↑  Pirtola, Erkki (toim.): *Maan henki 20.11.-19.12.1993 Helsingin taidehalli*. Taidekoulu Maa, 1993. ISBN 9519691901.
4. ↑  Taiteen edistämiskeskus: Myönnetyt apurahat ja avustukset. Viitattu 20.8.2018.
5. ↑  Kuvataiteen taiteilija-apurahat vuodelle 2020. (Arkistoitu – Internet Archive) Taiteen edistämiskeskus 4.7.2019. Viitattu 23.10.2021
6. ↑  Yhdistyksen jäsenet. www.muu.fi. Viitattu 20.8.2018.
7. 1 2 3  Anttila, Hanna Maria & Tuomi, Auli: AV-arkki 25 vuotta. *Tampereen 44. kansainväliset lyhytelokuvajuhlat* (Arkistoitu versio), Ohjelmakirja, 2014, s. 155.
8. ↑  Pekka Sassi. Elonet-tietokanta. Viitattu 20.8.2018.
9. ↑  Kokkonen, Tuija: *Esityksen mahdollinen luonto.* Väitöstutkimus, Acta Scenica 48, Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, 2017, s. 142.
10. ↑  Alanen, Virpi: Yhteiskunnallisen runoklubin äänivyöry. kritiikkiblogi.blogspot.com 21.4.2011 (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 20.8.2018.
11. ↑  Elena’s idea - ensimmäinen albumi. mesenaatti.me viitattu 22.10.2021.
12. 1 2 3  Short documentary films by Emilia Ukkonen, Pekka Sassi and Jonna Kina at Kassel Dokfest. AV-arkki 7.11.2017. Viitattu 20.8.2018.
13. 1 2 3  Kantokorpi, Otso: Mitä näin? (Arkistoitu – Internet Archive) *Taide*, kritiikit, 6/2009. Viitattu 20.8.2018.
14. 1 2 3 4 5 6  Anttila, Hanna Maria: Found Meaning in Found Footage. *AV-arkki 2007*, s. 12. ISBN 978-952-99328-3-2
15. ↑  *Kuvas* nro 4. CD-äänilevy aikakauslehden liitteenä. Kuvataideakatemia, 2000. ISSN 1238-8009.
16. ↑  Interview with Pekka Sassi. www.impakt.nl. Viitattu 20.8.2018.
17. ↑  Kivirinta, Marja-Terttu: Museoesine poistettu. *Helsingin Sanomat*, 20.5.2004.
18. ↑  Tieteelliset taiteilijat. *Ylioppilaslehti*, 9.12.2005. Viitattu 20.8.2018.
19. ↑  Sassi, Pekka: Kolja ja minä. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
20. ↑  Sassi, Pekka: Bad News from Heaven. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
21. ↑  Sassi, Pekka: Sisäinen lähiö. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
22. 1 2  Pekka Sassi’s Kolja saga. AAVE Festival 17.4.2016. Viitattu 20.8.2018.
23. 1 2  Pekka Sassi: After everything. Elonet-tietokanta. Viitattu 22.10.2021
24. ↑  Kaiken jälkeen. Uusi Kino, 28.12.2017. YLE Areena. Viitattu 20.8.2018.
25. ↑  Sassi, Pekka: It’s All Around Us Now, Frank. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
26. ↑  Sassi, Pekka: The Dead House. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
27. 1 2  Avantoscope. Avanto-festivaali 2004. Viitattu 20.8.2018.
28. ↑  Schwierin, Marcel: Die lange Nacht der Ängste. Werkleitz Festival 2010. Viitattu 20.8.2018.
29. 1 2  A focus on Finnish media art at the 16th Seoul International New Media Festival (NEMAF). AV-arkki 22.6.2016. Viitattu 20.8.2018.
30. ↑  Sassi, Pekka: Seven. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
31. ↑  Sassi, Pekka: Void. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
32. ↑  Sassi, Pekka: Bird. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
33. ↑  Sassi, Pekka: Schwarzschild Radius. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
34. ↑  Valjakka, Timo: Viikonlopun näyttelykierros: ylikierroksilla käyviä revontulia, hienovireistä kolorismia ja leikittelevää keskeneräisyyttä. *Helsingin Sanomat*, 28.1.2017.
35. ↑  Sassi, Pekka: Colours -videoinstallaatio. www.galleriaheino.fi, 2017. Viitattu 20.8.2018.
36. ↑  PEKKA SASSI Moving Colours 8.2.2020 – 8.3.2020. www.galleriaheino.fi. Viitattu 23.10.2021.
37. ↑  Azar Saiyar, Pekka Sassi, Maarit Suomi-Väänänen and Pilvi Takala at Stuttgarter Filmwinter. AV-arkki 17.1.2017. Viitattu 20.8.2018.
38. ↑  Finnish experimental films @ Kansk International Video Festival. AV-arkki 22.9.2016 (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 20.8.2018.
39. ↑  Pekka Sassi, profile. IFFR. Viitattu 23.10 2021.
40. ↑  Awaiting the 20th edition (Arkistoitu – Internet Archive). Splitski Filmski Festival. Viitattu 23.10.2021.
41. 1 2  Award Ceremony at the 23rd European Media Art Festival, Osnabrück, 2010. Viitattu 20.8.2018.
42. ↑  Música experimental finlandesa. Instituto Iberomericano de Finlandia, 2017. Viitattu 20.8.2018.
43. ↑  Suomen nykytaide satsaa ensi talvena Madridin ARCO:oon. Yle, uutiset 10.6.2013. Viitattu 22.10.2021
44. ↑  View07. *AV-arkki 2007*, s. 42-44. ISBN 978-952-99328-3-2
45. ↑  Pekka Sassin ja Eino Ruutsalon teoksia Tampere biennalen taidenäyttelyissä. AV-arkki 26.3.2018. Viitattu 24.8.2018.
46. ↑  Galleria Saskia, Tampere biennale, 2018. Viitattu 20.8.2018.
47. ↑  Vilkettä ja tajunnanvirtaa. Keravan taidemuseo, 2013. Viitattu 20.8.2018.
48. ↑  AV-arkki 25 v: Viestejä Pekka Sassilta. *Tampereen 44. kansainväliset lyhytelokuvajuhlat*, Ohjelmakirja, 2014, s. 156-161.
49. ↑  Suomen taideyhdistys on myöntänyt dukaattipalkintoja Nuorten näyttelyn osanottajille. *Helsingin Sanomat*, 17.6.1995.
50. ↑  Kangasjärvi, Jukka: Tampereen kansainväliset lyhytelokuvajuhlat 2000 -raportti.  www.film-o-holic.com, 24.3.2000. Viitattu 20.8.2018.
51. ↑  Mediataiteen Avek-palkinto Pekka Sassille. YLE uutiset 7.9.2006. Viitattu 20.8.2018.
52. ↑  Taiteilija Pekka Sassi on saanut vuoden 2020 Maire Gullichsenin palkinnon. Alvar Aalto -säätiö, tiedote 28.5.2021. Viitattu 23.10.2021
53. ↑  Sassi, Pekka: Pass. Kansallisgalleria. Viitattu 23.10.2021.
54. ↑  Sassi, Pekka: The Duplicate. Kansallisgalleria. Viitattu 23.10.2021.
55. ↑  Sassi, Pekka: The Duplicate. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
56. ↑  Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä. Kansallisgalleria. Viitattu 23.10.2021.
57. ↑  Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä, Garage-ooppera. www.galleriaheino.fi, 2009. Viitattu 20.8.2009.
58. ↑  Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä. Garage ooppera. PSCD 001, 2009. www.fono.fi. Viitattu 20.8.2018.
59. ↑  Maunuksela, Arja: Uljas uusi lähiöparveke. *Helsingin Sanomat*, 27.4.2002.
60. ↑  Sassi, Pekka: 12-IV 1961. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.
61. ↑  Rastenberger, Anna-Kaisa: Pekka Sassi teoksestaan Tarinoita valosta. Taidemuseo Tennispalatsi, 2002. Viitattu 20.8.2018.
62. ↑  Kuosmanen, Rosa: *Muutos tilassa*. Pro gradu, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto, 2015, s. 55-56.
63. ↑  Pekka Sassin videoinstallaatio Kolmas väri on julkistettu Opetushallituksen toimitiloissa. Valtion taideteostoimikunta, uutinen 15.9.2021. Viitattu 23.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Sassi, taiteilija ja teoksia AV-arkissa.
* Pekka Sassi Elonetissa.