recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Maanjäristyksen kartta.
**Messinan maanjäristys** 28. joulukuuta 1908 tuhosi Messinan kaupungin lähes kokonaan. Järistys on ollut Euroopan historian suurin maanjäristys. Sen voimakkuus oli Mw 7,1. Järistystä seurasi tsunami, jossa kuoli tuhansia. Järistyksessä kuolleiden kokonaismäärä on eri arvioiden mukaan 75 000–200 000 ihmistä.

Messinan väkiluku oli tuolloin 150 000. Kaupunki oli tuhoutunut monta kertaa aiemminkin, joten sen rakennuskanta oli melko nuorta. Maanjäristyksen jälkeen se rakennettiin melkein kokonaan uudelleen. Asukkaat siirtyivät rakennusvaiheen ajaksi eri puolille Italiaa, osa lähti pysyvästi Yhdysvaltoihin.

Italia sijaitsee mannerlaattojen välisessä saumakohdassa. Laattojen merenalaiset liikkeet aiheuttivat törmäyksen, joka tuntui maanjäristyksenä Messinassa.

Aiheesta lisää
--------------

* Hannu Hallamaa: Euroopan tuhoisin maanjäristys runteli Italian Messinaa. Helsingin Sanomat 31.12.2008 s. C7

Lähteet
-------

1. ↑  28 dicembre 1908 terremoto - Stretto di Messina *Archivio Storico Macrosismico Italiano*. INGV. Viitattu 28.12.2017. (italiaksi)
2. ↑  Sicilian culture (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Messinan maanjäristys 1908** Wikimedia Commonsissa
**Vuoristoaalto** syntyy, kun stabiilia ilmaa poikkeutetaan pystysuunnassa, jolloin ilmamassa jää heilahtelemaan alkuperäisen tasapainotilansa molemmin puolin. Luonnossa vuoristoaaltoja syntyy ilman ylittäessä vuorijonon, mistä tuleekin nimitys vuoristoaalto. Joissain lähteissä käytetään myös nimitystä gravitaatioaalto kuvaamaan täysin samaa ilmiötä. Koska vuoristoaallot aiheuttavat ilman pystysuuntaista liikettä, muodostavat aallot myös pilviä. 

Vuoristoaallon aallonpituus, eli myös pilvien etäisyys toisistaan, saadaan ratkaistua laskemalla aallolle Brunt-Väisälän taajuus. 

  

{\displaystyle N={\frac {2\pi }{\tau }}={\sqrt {{\frac {g}{T\_{0}}}\left(\Gamma \_{d}-\gamma \right)}}={\sqrt {{\frac {g}{\theta }}{\frac {d\theta }{dz}}}}}

  

missä τ on heilahdusaika, g painovoimakiihtyvyys, {\displaystyle T\_{0}} lämpötila aallon syntyessä, {\displaystyle \Gamma \_{d}} kuivan ilman lämpötilavähete,\gamma ilmapaketin lämpötilavähete, \theta potentiaalilämpötila ja z korkeus. Värähtelyn taajuuden N yksikkö on rad/s.

Kun aallonpituus {\displaystyle \lambda \approx \tau V} , jossa *V* on tuulen nopeus, saadaan vuoristoaaltoon liittyvä aallonpituus siis laskettua kun tunnetaan tuulen nopeus V, ilman lämpötila vuoren huipulla {\displaystyle T\_{0}} ja ilman lämpötilavähete \gamma tai vaihtoehtoisesti potentiaalilämpötilan \theta paikallinen muutos korkeuden suhteen. Kaavan mukaisesti vuoristoaaltoja ei siis voi syntyä epävakaalle ilmalle {\displaystyle \left({\frac {d\theta }{dz}}<0\right)}, koska neliöjuuren alle tulisi negatiivinen luku.

Lähteet
-------

1. ↑  Stull, Roland B.: Meteorology for Scientists and Engineers, s. 135. 2nd edition. Thomson Learning, 2000. ISBN 0-534-37214-7.
2. ↑  T. Puhakka: Ilmakehän termodynamiikka, s.103, 1996
Sateelliittikuva pohjoismaista talvella.
**Pohjoismaiden ilmasto** on pääosin väli-ilmasto, johon kuuluu neljä vuodenaikaa. 

Useimmissa pohjoismaissa kesät ovat usein hyvin lämpimiä ja talvet erittäin kylmiä. Kesällä saattaa tulla helleaaltoja ja lämpötila kohota lähes 40 celsiusasteeseen ja talvella saattaa olla pakkasta 30-40 astetta. Merellisessä Islannissa lämpötila ei vaihtele yhtä paljon kuin mantereisemmassa Suomessa tai Ruotsissa, ja keväisin siellä on noin 4-10 astetta lämmintä. 

Pohjoismaiden lämpimin kesä on Ruotsin Tukholmassa.*selvennä* Skandinavian vuoden 2010 korkein lämpötila 22 °C mitattiin Tanskassa. Kylmintä taas oli Islannissa (-23,7 °C). Suomen vuoden keskilämpötila lounaisimmassa Suomessa on 6,5 °C. Tanskassa heinäkuun keskilämpötila on 17 °C.

Ilmaston lämpeneminen
---------------------

Ilmaston lämpeneminen vaikuttaa hyvin paljon etenkin Grönlannin lämpötilaan ja sademäärään. Ilmastonmuutoksen myötä Grönlannin jäävuoret sulavat verkkaista tahtia. Grönlannin lämpeneminen on myös suuri tekijä merenpinnan nousussa. Ennusteiden mukaan merenpinta nousee 7 metriä lisää, jos Grönlannin jäät jatkavat sulamistaan. 

Vuoden 2008 tutkimuksen mukaan Norjassa suojellaan ilmastoa liialta lämpenemiseltä toiseksi eniten maailmassa. Muut pohjoismaat ovat myös tilastossa korkealla (Ruotsi 3. sijalla, Suomi 4. sijalla, Islanti 11. sijalla ja Tanska 26. sijalla).

Katso myös
----------

* Norjan ilmasto
* Ruotsin ilmasto
* Suomen ilmasto

Lähteet
-------

1. ↑  STT: Helletti irti: Euroopan ennätyksiä rikkova lämpöaalto pyyhkii Pohjoismaiden yli aina Grönlantiin *KSML.fi – Keskisuomalainen*. Viitattu 29.9.2019.
2. ↑  Muistatko nämä huippupakkasvuodet? Aamulehti kahlasi läpi Tampereen tilastot 55 vuodelta *www.aamulehti.fi*.  Arkistoitu 29.9.2019. Viitattu 29.9.2019.
3. ↑  Maailman säät 2010 - Ilmatieteen laitos *ilmatieteenlaitos.fi*. Viitattu 29.9.2019. (suomeksi)
4. ↑  The Weather and Climate in Denmark *TripSavvy*. Viitattu 29.9.2019. (englanniksi)
5. ↑  John Collins Rudolf: The Warming of Greenland *The New York Times*.  16.1.2007. Viitattu 29.9.2019. (englanniksi)
6. ↑  Environmental Performance Index 2010: Home *web.archive.org*.  4.2.2010.  Arkistoitu 4.2.2010. Viitattu 29.9.2019.
**Kuningas soundi** on helsinkiläisen reggaeartisti Nopsajalan kolmas studioalbumi. Sen julkaisi Monsp Records 25. elokuuta 2010. Albumi nousi ilmestymisviikollaan (35/2010) Suomen virallisen listan sijalle 29 ja pysyi sillä yhteensä kaksi viikkoa.

Taustaa
-------

Albumin ensimmäinen näytekappale, "Stereot", julkaistiin toukokuussa 2010. Kappaleella vierailee rap-artisti Juno. "Paineet tippuu" julkaistiin toisena näytekappaleena. Sillä vierailee puolestaan rap-artisti Asa ja se julkaistiin loppukesästä 2010 musiikkivideon kera. Albumin jokaisella kappaleella on vähintään yksi vierailija, paitsi kappaleella "Puu kaatuu". Albumi siis poikkeaa huomattavasti Nopsajalan edellisestä albumista *5 sormee*, jolla ei ole yhtään vierailijaa.

Teema
-----

Albumin teemana, josta albumi on myös saanut nimensä, on Nopsajalan ja tuottaja DJ Svengalin järjestämä Kuningassoundi-niminen kesäklubi Helsingin Vanhassakaupungissa. Albumin kaikki kappaleet on nauhoitettu vierailijoiden kanssa esiintymispäivänä ja esitetty illalla yleisölle. Kesän 2010 viimeinen Kuningassoundi-tapahtuma järjestettiin 21. elokuuta, jolloin juhlittiin myös albumin julkaisua. Kuningassoundi-klubilla on ollut parhaillaan yli 500 kuuntelijaa.

Kappaleet
---------

1. Kelei pitelee – 2.47 (mukana Paha Nuutti)
2. Tervetuloo paratiisiin – 3.26 (mukana Stig Dogg)
3. Paineet tippuu – 3.31 (mukana Asa)
4. Hiki pintaa – 3.25 (mukana Posteljoona)
5. Puu kaatuu – 2.26
6. Stereot – 3.40 (mukana Juno)
7. Superperjantai – 3.53 (mukana DJ Svengali)
8. Mun minimi – 3.54 (mukana Paleface)
9. Teet mitä teet – 4.20 (mukana Juno & Superjanne)
10. Matkamies – 4.45 (mukana Leijonamieli, Stepa & Are)

Arvostelut
----------

* Desibeli.net: 4/5 tähteä
* Soundi: 4/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2  Nopsajalka: Kuningas Soundi *Musiikkituottajat ry*. Viitattu 3.4.2014.
2. ↑  Kallio, Pauli: NOPSAJALKA: Kuningas Soundi *Soundi*.  1.10.2010. Viitattu 3.4.2014.
3. ↑  Desibeli.net
4. ↑  Soundi

Aiheesta muualla
----------------

* "Paineet tippuu" -musiikkivideo YouTubessa
* Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla
* Albumin arvostelu Keskisuomalaisen[vanhentunut linkki] sivustolla
* Albumin arvostelu Noise -sivustolla
* Albumin arvostelu Soundi -sivustolla
* Albumin arvostelu Tuoreet Platat -sivustolla
**Ongelma** on este, joka tekee vaikeaksi saavuttaa halutun päämäärän, kohteen tai tarkoituksen. Se viittaa tilanteeseen, ehtoon tai asiaan, jota ei ole vielä ratkaistu. Laajassa merkityksessä ongelma tulee asianomaiselle henkilölle ilmeiseksi sitten kun hän huomaa merkittävän eron olemassaolevan tilanteen ja halutun tilanteen välillä.

Työelämässä ongelmasta käytetään usein kiertoilmausta *haaste*, koska käsite *ongelma* saatetaan kokea negatiiviseksi ilmaukseksi. Esimerkiksi: *Yrityksellämme on loppuvuonna edessään monia haasteita* tarkoittaa samaa kuin *Yrityksemme kohtaa loppuvuonna monia ongelmia*.

Ongelmanratkaisu
----------------

Ongelmalle tarvitaan vastaus tai ratkaisu. Yritystä löytää ratkaisu ongelmaan kutsutaan ongelmanratkaisuksi. Eräs sen muoto on vianpaikannus eli vianetsintä. 

1950-luvun paikkeilta alkaen teoreettisen tietojenkäsittelytieteen eräs tavoitteista on ollut tutkia tietokoneiden käyttöä ongelmanratkaisussa.

Esimerkkejä
-----------

Tyypillisiä ongelmia ovat mm. seuraavat:

1. Matemaattinen ongelma
2. Yhteiskunnallinen ongelma
3. Henkilökohtainen ongelma, esimerkiksi alkoholismi
4. Liike-elämän ongelma tai rahoitusongelma
5. Suunnitteluongelma
6. Shakkipelin ongelma
7. Akateeminen ongelma
8. Optimointiongelma
9. Laskettavuusongelma tai päätösongelma

Katso myös
----------

* Ristiriita
* Pulmatehtävät
Esimerkki kaksitoistasäveljärjestelmän mukaisesta nuottirivistä.
**Kaksitoistasäveljärjestelmä** eli **dodekafonia** on musiikin säveltämisen tekniikka, joka perustuu kaikkien kahdentoista kromaattisen tasavireisen sävelen tasavertaisuuteen. Päinvastoin kuin taidemusiikin aiemmissa säveltasojärjestelmissä, modaalisuudessa ja tonaalisuudessa, dodekafonisessa sävellyksessä ei ole perussäveltä, johon muut sävelet suhteutuvat. 

Kaksitoistasäveljärjestelmän keksijänä pidetään yleisesti itävaltalaista Arnold Schönbergiä, vaikka samanaikaisia, jopa hieman varhaisempia pyrkimyksiä atonaalisen musiikin järjestämiseen esiintyi monilla muillakin säveltäjillä (mm. Josef Hauer). 

Kaksitoistasäveljärjestelmässä sävelten tasaveroisuus pyritään takaamaan siten, että kaikkia säveliä kuullaan periaatteessa yhtä monta kertaa. Tasalukuisuus varmistuu rivillä, jossa sävelet on laitettu tiettyyn perättäisyysjärjestykseen. Ankarimman toteutustavan mukaan yhtään säveltä ei saa toistaa ennen kuin 11 muuta on kuultu, mikä kuitenkin käytännössä harvoin toteutuu moniäänisessä musiikissa. Rivin katsotaan takaavan sävellyksen koheesion samoin kuin sävellaji tai moodi ennen. Hyvinkin erilaisin periaattein rakennetut rivit tuottavatkin hyvin erikuuloista musiikkia. Kaksitoistasäveljärjestelmää voidaan pitää yksiulotteisena sarjallisuutena, sillä siinä rivi säätelee nimenomaisesti vain säveltasona. Sarjallisuus kehitettiinkin myöhemmin kaksitoistasäveljärjestelmästä.

Kirjallisuutta
--------------

* Schönberg, Arnold: "Kaksitoistasäveltekniikka", *Tyyli ja ajatus sekä muita kirjoituksia*, s. 103–133. Helsinki: Lukunoja, 2023. ISBN 978-952-69990-3-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaksitoistasäveljärjestelmä Sibelius-Akatemian 1900-luvun musiikin historian sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
Japanin Saksan-suurlähettiläs Kintomo Mushakoji ja Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop allekirjoittamassa Antikomintern-sopimusta.
Turkki liittyi sopimukseen tarkkailijana 18. kesäkuuta 1941.
**Antikomintern-sopimus** oli Saksan ja Japanin välinen antikommunistinen sopimus, joka allekirjoitettiin 25. marraskuuta 1936 Berliinissä, Saksassa. Sopimus oli suunnattu Kommunistista internationaalia (Komintern) ja etenkin Neuvostoliittoa vastaan. Japani oli ärsyyntynyt Kiinan ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimuksesta elokuussa 1936 sekä lentokoneiden ja ammusten myynnistä kiinalaisille.

Sopimuksessa Saksa ja Japani sitoutuivat neuvottelemaan "yhteisten etujensa suojelemisesta" ja sopivat, ettei kumpikaan solmisi mitään sopimuksia Neuvostoliiton kanssa. Saksa suostui myös tunnustamaan Japanin nukkehallituksen Mantšuriassa. Myös Italia liittyi 6. marraskuuta 1937 sopimukseen, joka oli tuolloin jo enemmän brittiläisvastainen. Propagandatarkoituksessa Adolf Hitler ja Benito Mussolini kuitenkin esiintyivät ensisijaisesti länsimaisen sivistyksen puolustajina neuvostokommunismia vastaan.

Antikomintern-sopimuksesta tuli pohja 2. syyskuuta 1940 solmitulle kolmen vallan sopimukselle, jossa kolme akselivaltaa liittyivät liittoutuneita vastaan. Saksan ja Neuvostoliiton solmima hyökkäämättömyyssopimus (Molotov–Ribbentrop-sopimus) oli Antikomintern-sopimuksen vastainen. Japani irtautui sopimuksesta, mutta liittyi myöhemmin kolmen vallan sopimukseen.

Antikomintern-sopimus elvytettiin vuonna 1941 Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon. Suomi liittyi siihen syksyllä 1941, kun ulkoministeri Rolf Witting osallistui allekirjoitustilaisuuteen Berliinissä. Britannia julisti sodan Suomelle itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta 1941. Japani ei liittynyt Saksan aloittamaan hyökkäykseen Neuvostoliittoa vastaan, vaan hyökkäsi sen sijaan Yhdysvaltoja vastaan Pearl Harborissa.

Antikomintern-sopimus raukesi akselivaltojen kukistuessa.

Allekirjoittajavaltiot
----------------------

* Bulgarian kuningaskunta
* Espanja
* Italian kuningaskunta
* Itsenäisen Kroatian valtion lippu Itsenäinen Kroatian valtio
* Japanin keisarikunta
* Mantšukuo
* Romanian kuningaskunnan lippu Romanian kuningaskunta
* Saksa
* Slovakian tasavalta
* Suomi
* Tanska
* Turkki
* Unkarin kuningaskunta
* Wang Jingwein hallituksen lippu Wang Jingwein hallitus Kiinassa

Katso myös
----------

* Terässopimus

Lähteet
-------

1. 1 2  Anti-comintern Pact *encyclopedia.com*.
2. ↑  Rislakki, Jukka: *Erittäin salainen: Vakoilu Suomessa*, s. 211. LOVE KIRJAT, 1982.
3. ↑  Tarkka, Jukka & Tiitta, Allan: *Itsenäinen Suomi: Seitsemän vuosikymmentä kansakunnan elämästä*, s. 105. Helsinki: Otava, 1987.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Osmańczyk, Edmund: *Encyclopedia of the United Nations and International Agreements*, s. 104. Taylor and Francis, 2002. ISBN 0-415-93921-6. (englanniksi)
5. ↑  Lavery, Jason Edward: *The History of Finland*. Greenwood Press. (englanniksi)
6. ↑  Poulsen, Henning: "Hvad mente Danskerne?". *Historie 2*, s. 320. 2000.
7. ↑  "Türk-Alman Dostluk Paktı İmzalandı"
**Epikloorihydriini** on orgaaninen yhdiste (epoksidi), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, herkkäliikkeistä ja haihtuvaa nestettä, jolla on kloroformia muistuttava hieman ärsyttävä haju. Yhdisteen hajukynnys on 10–25 ppm (40–100 mg/m3). Haju ei kuitenkaan varoita työhygieenisten raja-arvojen ylittymisestä. Epikloorihydriinin kemiallinen kaava on C3H5ClO. Yhdisteestä käytetään myös nimiä *1-kloori-2,3-epoksipropaani*, *2,3-epoksi-1-klooripropaani*, *gamma-klooripropyleenioksidi* ja *2-(kloorimetyyli)oksiraani*.

Epikloorihydriinin moolimassa on 92,52 g/mol, sulamispiste −48 °C, kiehumispiste 116 °C, tiheys 1,2 g/cm3, leimahduspiste 31 °C (c.c.) teknisellä laadulla ja puhtaalla aineella 26 °C, itsesyttymislämpötila 385 °C teknisellä laadulla ja puhtaalla aineella 416 °C, taitekerroin 1.4365–1.4385 ja CAS-numero 106-89-8. Epikloorihydriini liukenee veteen 64 g/l (20 °C) sekä useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Aineen höyry on ilmaa raskaampaa, sillä höyryn suhteellinen tiheys on 3,3 (ilma = 1,0). Aine polymeroituu kuumentuessaan tai voimakkaiden happojen ja emästen vaikutuksesta. Epikloorihydriini reagoi kiivaasti voimakkaiden hapettimien kuten typpihapon ja rikkihapon kanssa. Näin tapahtuu myös alumiinin, sinkin, alkoholien, fenolien, amiinien (erityisesti aniliinin), orgaanisten happojen ja voimakkaiden emästen kanssa. Epikloorihydriini syövyttää terästä veden läsnä ollessa.

Epikloorihydriiniä käytetään Suomessa pääasiassa glyserolin ja epoksihartsien valmistukseen, liuottimena selluloosaestereille ja -eettereille, lakoille, kumille ja hartseille sekä kationointireagenssin raaka-aineena. Ulkomailla yhdistettä käytetään pehmitysaineena villalle ja puuvillalle sekä hyönteismyrkkynä.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Lyhytaikainen altistuminen epikloorihydriinille voi syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Höyryn hengittäminen voi aiheuttaa muun muassa keuhkopöhöä ja astman kaltaisia reaktioita. Höyry aiheuttaa kyynelvuotoa. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen. Aineelle altistumisesta voi seurata myös vaikutuksia keskushermostossa, munuaisissa ja maksassa. Epikloorihydriinille altistuminen työssä katsotaan aiheuttavan vaaraa perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle. Aine on luokiteltu myös syöpävaaraa aiheuttavaksi. Epikloorihydriini on haitallista vesieliöille ja se on helposti kulkeutuvaa, joten se voi joutua pohjaveteen. Maahan valunut epikloorihydriini haihtuu maan pinnasta ja maaperässä se on kohtalaisen nopeasti hajoavaa.

Lähteet
-------

* Epikloorihydriinin kansainvälinen kemikaalikortti
* Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet (OVA-ohje): Epikloorihydriini (Arkistoitu – Internet Archive)
* PubChem: Epichlorohydrin (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): (Chloromethyl)oxirane (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Epichlorohydrin (englanniksi)
* ChemBlink: Epichlorohydrin (englanniksi)
Vankeja Iso-Mjölön vankileirillä.
**Isosaaren vankileiri** oli Suomen sisällissodan jälkeen vuonna 1918 Helsingin Isosaaressa toiminut vankileiri. Sodan voittaneet valkoiset sijoittivat leirille lähinnä "vaarallisiksi" luokittelemiaan punaisia sekä venäläisiä sotilaita.

Vankileirin toiminta
--------------------

Isosaaren vankileiri aloitti toimintansa 15. toukokuuta 1918. Se kuului Santahaminan vankileirin tavoin Suomenlinnan vankileirin alaisuuteen. Leirille sijoitettiin venäläisiä sotilaita sekä valkoisten "poliittisesti erittäin vaarallisina" pitämät punaiset, jollaisia olivat esimerkiksi Suomen kansanvaltuuskunnan hallinnossa toimineet tai muutoin julkisuudessa olleet. 

Isosaarella olivat vangittuina muun muassa sosialidemokraattien kansanedustajat Kaarle Mänty, Antti Mäkelin ja Sulo Wuolijoki. Leirille siirrettiin myös Suomenlinnasta ne kuolemantuomitut, jotka olivat anoneet valtiorikosylioikeudelta armahdusta. Heidän joukossaan oli muun muassa Satakunnan rintaman komentajana toiminut lehtimies Hannes Uksila. Vankileiri suljettiin 15. syyskuuta 1918.

Kuolleiden määrä ja hautapaikat
-------------------------------

Vuonna 1955 pystytetty vankileirin muistomerkki
Sota-arkiston tietojen mukaan Isosaaren vankileirillä kuoli teloituksiin, nälkään ja kulkutauteihin 267 sisällissodan punakaartilaista sekä lisäksi 69 venäläistä sotilasta. Joidenkin tietojen mukaan kuolleita olisi ollut yhteensä noin 360.

Lähes kaikki Isosaaren vankileirillä kuolleet haudattiin Santahaminassa sijaitsevaan joukkohautaan, koska kallioiselle Isosaarelle oli vaikea kaivaa. Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan Isosaarelle haudattiin vain kahdeksan vainajaa. Heidän muistokseen saarelle pystytettiin muistomerkki vuonna 1955. Se sijaitsee todennäköisesti juuri Isosaaren joukkohaudan paikalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vuorinen, Anu: "Isosaari – Kappale sotahistoriaa 1700- ja 1800-luvuilta (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Reservin Sanomat 8/2012, s. 16–17. Viitattu 13.2.2014.
2. ↑  Sotavankileiri 1918-1919 (Arkistoitu – Internet Archive) Suomenlinnan merilinnoituksen viralliset sivut. Viitattu 13.2.2014.
3. 1 2 3  Nieminen, Jarmo: "Santahamina 1918, OSA XI" (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 13.2.2014.
4. 1 2 3  Punaisten muistomerkit Helsingissä Työväenmuseo Werstas. Viitattu 13.2.2014.
**Mame Seydina Issa Laye Thiaw** (s. 12. lokakuuta 1992 Yoff, Senegal), pelaajanimeltä *Issa Thiaw* on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hänen on pelipaikkansa on keskikenttä.

Issa Thiaw aloitti jalkapalloilijan uransa Senegalissa RS Yoffin riveissä. Kaudella 2012 hän siirtyi Romaniaan pelaten maan 2. ja 3. sarjatasolla seuroinaan Voința Sibiu, FC Cisnădie, Unirea Alba Iulia ja Șoimii Pâncota. Kahden Romania-vuoden jälkeen hän siirtyi syksyllä 2016 seuranaan Sepsi Sfântu Gheorghe, joka nousi kauden jälkeen maan pääsarjaan, I divisioonaan, jossa Issa Thiaw teki ensiesiintymisen heinäkuussa 2017. 

Kuuden Romania-vuoden jälkeen Issa Thiaw siirtyi keväällä 2018 Suomen Valioliigaan seuranaan Tampereen Ilves, jossa hän pelasi yhden kauden. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Kuopion Palloseuraan, jossa hän oli voittamassa Suomen mestaruuden. Kauden 2020 alussa helmikuussa Thiaw loukkaantui ja häneltä kausi 2020 meni toipuessa leikkauksesta.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus: 2019

Lähteet
-------

1. ↑  Issa Thiaw Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Issa Thiaw sopimuspelaajaksi Ilveksen keskikentälle *ilvesedustus.fi*.  3.7.2018. Viitattu 29.3.2018.
3. ↑  Ilveksen viime kauden tähti jättää Tampereen – siirtyy kilpakumppanin riveihin *aamulehti.fi*.  6.11.2018.  Arkistoitu 22.10.2019. Viitattu 22.10.2019.
4. ↑  KuPS pääsi juhlimaan mestaruutta – Veikkausliiga huipentui lauantaina Turussa *kups.fi*.  19.10.2019. Viitattu 22.10.2019.
5. ↑  KuPS:n keskikenttäpelaaja sivussa loppusyksyyn asti *kups.fi*.  7.2.2020. Viitattu 10.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Issa Thiaw soccerwayn sivustolla

  

KuPS – Veikkausliiga
1 Virtanen |
3 Diogo Tomas |
4 Niba |
6 Savolainen |
7 Sale |
9 Hellqvist |
10 Sebban |
11 Ikaunieks |
12 Rissanen |
13 Udoh |
14 Popovitš |
15 Sallinen |
16 Jyry |
17 Järvinen |
18 Pirttijoki |
19 Boateng |
20 Heinonen |
21 Kreidl |
22 Toivomäki |
23 Carrillo |
24 Heiskanen |
25 Nissilä |
26 Vidjeskog |
29 Haarala |
30 Vartiainen |
32 Rissanen |
33 Hämäläinen |
34 Aittokoski |
35 Vauhkonen |
36 Salminen |
  Uzochukwu |
  Rangel |
Valmentaja Valakari
**Setlementtiasunnot Oy** on yhteiskunnallinen asuntorakentaja ja vuokranantaja. Setlementtiasunnot on Arvoliiton jäsen.

Setlementtiasunnot on perustettu vuonna 2000. Se edistää yhteisöllistä monisukupolvista kortteliasumista ja on Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARA:n hyväksymä yleishyödyllinen asunnontuottaja. Setlementtiasunnot Oy:llä oli vuonna 2023 yhteensä noin 1950 vuokra-asuntoa 21 talossa Helsingissä, Vantaalla, Espoossa, Hyvinkäällä, Turussa, Tampereella ja Joensuussa. Asukasvalinta noudattaa korkotukiasuntojen valintaperiaatteita. Taloissa on asukkaana myös erityisryhmiä, kuten kehitysvammaisia tai mielenterveyskuntoutujia, joiden tukena ovat ulkopuoliset palvelutuottajat. 

Omistajana on Suomen Setlementtiliitto. Setlementtiasunnot Oy on yhteiskunnallisten yritysten Arvoliiton jäsen. 

Vuoden 2019 loppuun asti Setlementtiasunnot omisti yhdessä Kalliolan Setlementin kanssa myös asumisoikeustaloja tarjoavan Setlementtiasumisoikeus Oy:n. Tämä vuonna 2010 perustettu yritys myytiin syksyllä 2019 kuntien omistamalle KAS asunnot Oy:lle, jolla ei ennestään ollut asumisoikeustoimintaa. Kauppaan kuuluvat, vähintään 55-vuotiaille tarkoitetut talot sijaitsevat Helsingissä, Vantaalla, Espoossa, Hyvinkäällä ja Kuopiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Yrityksemme pähkinänkuoressa Setlementtiasunnot Setlementtiasunnot *Setlementtiasunnot*. Viitattu 21.12.2023.
2. ↑  KAS asunnot ostaa Setlementtiasuntojen asumisoikeusasunnot *Setlementtiasunnot*.  29.10.2019. Viitattu 26.12.2019.
**Franziska Gritsch** (s. 15. maaliskuuta 1997) on itävaltalainen alppihiihtäjä.

Nuorten MM-kilpailuissa Åressa 2017 Gritsch sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi ja alppiyhdistetyssä kolmanneksi. Vuonna 2018 Davosissa hän oli pujottelussa ja supersuurpujottelussa toinen ja alppiyhdistetyssä kolmas. Hän osallistui Åren MM-kilpailuihin 2019 sijoittuen alppiyhdistetyssä kahdeksanneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa ja alppiyhdistetyssä yhdestoista. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi, parisuurpujottelussa seitsemänneksi, suurpujottelussa 12:nneksi ja pujottelussa 13:nneksi.

Alppihiihdon maailmancupissa Gritsch kilpaili ensimmäisen kerran Lienzin pujottelussa joulukuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin paripujottelussa joulukuussa 2018 oltuaan 13:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Sankt Moritzin paripujottelussa joulukuussa 2019. Hän sijoittui samalla kaudella toiseksi Crans-Montanan alppiyhdistetyssä. Yhdistetyn cupissa hän oli toinen. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui kolmanneksi Kvitfjellin supersuurpujottelussa.

Gritsch joutui joulukuussa 2023 jäämään maajoukkueryhmän ulkopuolelle, koska hän oli seurustelusuhteessa maajoukkueessa valmentaneen Florian Stenggin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Franziska Gritsch Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Sippola, Joel: Huippu-urheilija ja valmentaja joutuivat jättämään maajoukkueensa parisuhteen takia: "Sitä ei voida hyväksyä"  21.12.2023. Yle. Viitattu 21.12.2023.
3. ↑  Gritsch trainiert nicht mehr mit ÖSV-Team  18.12.2023. ORF. Viitattu 21.12.2023. (saksaksi)
**Erkki Kalervo Laitinen** (s. 1951) on Vaasan yliopiston emeritusprofessori. Hän toimi professorina kauppatieteellisessä tiedekunnassa, laskentatoimen ja rahoituksen yksikössä. Hän on kauppatieteiden tohtori.

Laitinen on tunnettu konkurssien ja maksuhäiriöiden tutkija, joka on luonut useita pankeissa ja muissa organisaatioissa käytössä olevia tilastollisia (lineaarisia ja logistisia) malleja, joiden avulla yritysten rahoituksellisia häiriöitä voidaan ennustaa. Laitinen on kirjoittanut aihepiiristä kymmeniä kansainvälisiä artikkeleita ja useita oppikirjoja. 

Laitinen on alun perin kotoisin Lahdesta. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopiston taloustieteen laitoksella vuonna 1980. Laitisen aiheena oli tilinpäätösanalyysin teoreettinen perusta (*Financial ratios and the basic economic factors of the firm: A steady state approach*). Laitinen muutti Vaasaan vuonna 1986. Laitinen on lisäksi tunnettu johdon laskentatoimen tutkija, joka on tutkinut erityisesti hinnoittelua ja suorituskyvyn mittaamista. Laitinen toimii arvioitsijana lähes kahdessakymmenessä kansainvälisessä julkaisussa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Erkk K. Laitinen, Profile (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Jyväskylän yliopisto, väitöskirjat (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Professori Erkki K. Laitisen julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**M/S Dorrat Jeddah** (IMO 7203912) on saudiarabialaisessa omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Laiva on rakennettu vuonna 1972 Rauma-Repolan Rauman telakalla. Kuollutta painoa *Dorrat Jeddahilla* on 4 665 tonnia. Alus on rekisteröity Saudi-Arabian lipun alle.

Dorrat Jeddahin sisaraluksia ovat yhä liikenteessä olevat M/S Notos, M/S Puerto Eden, M/S Kaduna sekä jo romutetut M/S Iberus ja M/S Caribe.

Käyttöhistoria
--------------

26. tammikuuta 1972 alus laskettiin vesille. 17. toukokuuta 1972 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen *Bore X* -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Turun ja Britannian Harwichin välillä. 7. tammikuuta 1975 alus törmäsi yhteen neuvostoliittolaisen *Lenino* -tankkerin kanssa Göteborgin edustalla. Bore X:n vauriot korjattiin Göteborgissa. Liikenteeseen alus palasi 21. helmikuuta.

24. toukokuuta 1978 itäsaksalainen Schiffscommerz VEB Außenhandelsbetrieb ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutus tapahtui 26. toukokuuta, jolloin alus rekisteröitiin VEB-Deutfracht/Seereederein omistukseen nimellä *Beerberg*. Kotisatamaksi tuli Rostock. Vuosina 1979–1989 Beerberg oli neljä kertaa aikarahdattuna Bore Linen liikenteeseen. Saksojen yhdistyttyä alus rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1990 Deutsche Seereederein haltuun ja Saksan lipun alle. Kotisatama säilyi Rostockina. Vuonna 1994 Beerberg rekisteröitiin Euroseabridge Schiffahgesellschaft m.b.H:n omistukseen. Kesäkuussa 1995 Beerberg aikarahdattiin saksalaisen E.H. Harmsin liikenteeseen 18 kuukaudeksi. Kesäkuussa 1996 E.H. Harms osti aluksen. Kotisatamaksi tuli Maltan pääkaupunki Valletta. Alus sai samalla myös nimen: *Feederman*. Kesäkuun lopulta elokuuhun 1998 alus oli aikarahdattuna Color Linen Kristiansundin ja Hirtshalsin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin Feederman siirtyi Madeiran lipun alle.

Vuonna 2003 alus siirtyi saudiarabialaiseen omistukseen ja Saudi-Arabian lipun alle nimellä *Dorrat Jeddah*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  M/S BORE X Fakta om Fartyg. Viitattu 27.4.2008. (ruotsiksi)
2. 1 2  Ships Search: Dorrat Jeddah World Shipping Register. Viitattu 31.1.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Bore X (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli käsittelee virkamiehenä ja järjestöjohtajana toimivaa Timo Laitista. Koripalloilija Timo Laitisesta ja ampumaurheilija Timo Laitisesta on eri artikkelit.*
Timo Laitinen maaliskuussa 2023.
**Timo Sakari Laitinen** (s. 12. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen juristi, Valtiokonttorin pääjohtaja ja Suomen Liikunta ja Urheilu SLU ry:n entinen puheenjohtaja. Koulutukseltaan Laitinen on oikeustieteen kandidaatti.

Laitinen työskenteli Valtiokonttorissa viisi vuotta ennen nimitystään pääjohtajaksi. Sitä ennen hän toimi Talent Partnersin toimitusjohtajana sekä työskenteli Pohjola-yhtiöissä. Laitisella on myös paljon luottamustoimia ja hän on aktiivinen vaikuttaja suomalaisessa liikunta- ja urheilukulttuurissa. Laitinen toimii valtion yhteishankintayksikkö Hansel Oy:n hallituksen puheenjohtajana, Työeläkevakuuttajat TELA ry:n hallituksen varapuheenjohtajana ja Urheilijoiden ammatinedistämissäätiön hallituksen jäsenenä. Laitinen oli myös huippu-urheilun strategiatyöryhmän jäsen vuosina 2009–2010. Vuosina 2004–2012 hän toimi Suomen Liikunta ja Urheilu SLU ry:n puheenjohtajana. Vuonna 2013 Laitinen oli puoli vuotta Valon (Valtakunnallinen liikunta- ja urheiluorganisaatio) puheenjohtaja. Vuosina 2014–2016 Laitinen oli Golfliiton liittohallituksen puheenjohtaja. Vuosina 2018–2019 hän toimi Suomen urheilun eettisen keskuksen SUEKin hallituksen puheenjohtajana. Laitinen toimi Metsähallituksen hallituksen puheenjohtajana kaksi kautta: 2016–2019 sekä 2019-2022. 

Nuoruudessaan Laitinen pelasi ykkösdivisioonassa koripalloa. 

Timo Laitinen on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laurila, Petri – Salo, Mikko (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2003*, s. 536. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 118. Helsinki: Talentum, 2003. ISSN 0585-9530. ISBN 952-14-0637-2.
2. ↑  Ministeri Wallin asetti huippu-urheilun strategiatyöryhmän. Oikeusministeriö.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 21.6.2010.
3. ↑  Timo Laitinen ei jatka Golfliiton hallituksen puheenjohtajana *Suomen Golfliitto*.  27.8.2016. Viitattu 11.12.2018.
4. ↑  Urheilufaniksi tunnustautuva asianajaja Pia Ek on Suomen urheilun eettisen keskuksen Suekin uusi puheenjohtaja *Helsingin Sanomat*.  10.12.2019. Viitattu 8.1.2020.
5. ↑  Metsähallitukselle hallitus uuden lainsäädännön mukaisesti *Valtioneuvosto*.  26.5.2016. Viitattu 1.2.2022.
6. ↑  Metsähallituksen uusi hallitus nimettiin: Timo Laitinen jatkaa puheenjohtajana – varapuheenjohtajaksi nousee Niina Riissanen *Maaseudun Tulevaisuus*.  19.12.2018. Viitattu 1.2.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1999 rakennettua rahtilaivaa. M/S Kilmore oli vuosina 1977–1980 nimeltään* Norsky*.*

**M/S Norsky** (IMO 9186182) on Bore Sky B.V:n omistuksessa oleva ro-ro-rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1999 Aker Finnyardsin Rauman telakalla. Kuollutta painoa *Norskylla* on 11 564 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam. Nykyään aluksella operoi P&O Ferries.

Norskyn sisaralus on M/S Norstream.

Käyttöhistoria
--------------

4. syyskuuta 1998 tapahtui kölinlasku. 29. kesäkuuta 1999 alus luovutettiin Bore Sky B.V:n omistukseen, joka rekisteröi sen Alankomaiden lipun alle nimellä *Norsky*. Kotisatamaksi tuli Rotterdam. Omistaja aikarahtasi eli vuokrasi aluksen tämän jälkeen P&O North Sea Ferriesin liikenteeseen. 2. heinäkuuta alus lähti telakalta kohti Belgian Zeebruggea. 8. syyskuuta alus aloitti liikennöinnin Englannin Middlesbroughin ja Zeebruggen välillä. 15. lokakuuta 2002 Norsky siirtyi P&O Ferriesin liikenteeseen entiselle reitilleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  M/S NORSKY Fakta om Fartyg. Viitattu 1.5.2008. (ruotsiksi)
2. 1 2  M/V Norsky Bore. Viitattu 1.5.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Norsky (ruotsiksi)
* Aluksesta varustamon sivuilla (englanniksi)

Boren alukset

* Auto Baltic
* Auto Bank
* Auto Bay
* Belgard
* Borden
* Bravaden
* Estraden
* Fingard
* Klenoden
* Najaden
* Nedgard
* Nordgard
* Norking
* Norqueen
* Norsky
* Norstream
* Ostgard
* Seagard
* Swegard
* Sydgard
* Trenden
* Westgard
*Tämä artikkeli käsittelee kulttuurivaikuttajaa. Edward Marsh käsittelee soutajaa.*
**Edward Howard Marsh** (18. marraskuuta 1872 – 13. tammikuuta 1953) oli brittiläinen yleisnero, kääntäjä, taiteiden suojelija ja virkamies. Hän oli tunnettu hahmo brittiläisissä taidepiireissä 1900-luvun alussa. Marsh toimi yli 20 vuoden ajan Winston Churchillin yksityissihteerinä.

Marsh julkaisi yhdessä ystävänsä Rupert Brooken kanssa sarjaa *Georgian Poetry* vuodesta 1912 alkaen. Marsh, joka tunnettiin nimimerkillä "E.M." toimitti sarjaan viisi osaa. Hän sai niistä hyvät tekijänoikeustulot, joita käytti avokätisesti kirjailijoiden hyväksi. Hän tuki etenkin James Joycea ja järjesti tälle eläkkeen. Hän julkaisi omia runojaan, toimitti Brooken teoksia ja käänsi englanniksi kaksi osaa Jean de La Fontainen eläinsatuja ja Horatiuksen Oodit.

Marsh oli myös merkittävä taiteen keräilijä. Hän aloitti keräämällä brittiläisten 1700-luvun lopulla syntyneiden taiteilijoiden akvarelleja, mutta siirtyi hankkimaan teoksia oman aikansa taiteilijoilta kuten Mark Gertler (1891–1939), Paul Nash (1889–1946) ja Stanley Spencer (1891–1959).

Lähteet
-------

1. ↑  Sir Edward Howard Marsh Encyclopedia Britannica. Viitattu 31.10.2014.
2. ↑  Sir Edward Marsh (Sir Edward Howard Marsh) Biography JRANK. Viitattu 31.10.2014.
3. ↑  Items related to Sir Edward Howard Marsh Liverpool Art Museum. Viitattu 31.10.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Herman Hallonblad** (5. kesäkuuta 1825 Sortavala – 22. helmikuuta 1894 Sortavala) oli suomalainen varatuomari, pormestari, valtioneuvos, tilanomistaja ja suurlahjoittaja.

Hallonbladin vanhemmat olivat Käkisalmen pohjoisen kihlakunnan kruununvouti, kollegiasessori Johan Hallonblad ja Katarina Fredrika Wegelius. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1843. Hallonblad suoritti tuomarintutkinnon 1849 ja hänestä tuli varatuomari 1852.

Hallonblad toimi Käkisalmen pormestarina 1852–1861 ja sen jälkeen hän oli tilanomistajana Sortavalan Myllykylässä. Hallonblad sai kollegiasessorin arvon 1861 ja valtioneuvoksen arvon 1888. Hallonbald toimi myös Yhdyspankin Sortavalan konttorin johtajana. Hallonblad omisti kolme maatilaa Karjalassa ja lisäksi vuosina 1869–1872 Laukon ja Tottijärven kartanot Vesilahdella.

Herman Hallonblad oli naimisissa vuodesta 1851 Elisabeth Siitoimen (Siitoinen) kanssa. Hänen isänsä oli kauppias Iivana Feodoroff Siitoin jolta Elisabeth peri suuren omaisuuden. Herman Hallonblad lahjoitti vaimonsa perintörahoja muun muassa Sortavalan opettajaseminaarin (Sortavalan seminaari). perustamiseen 1880.

Hallonbladit testamenttasivat varoja myös Helsingin yliopistolle ja *Herman ja Elisabeth Hallonbladin rahastosta* myönnetään nykyisin stipendejä eteville nuorille suomalaisille tiedemiehille. He testamenttasivat vuonna 1909 Suomen Taideyhdistykselle 13 taideteosta ja 200 000 markkaa rahaa. Rahalahjoituksen korkotuotoilla ostettiin 30 vuoden aikana suomalaista taidetta *Herman ja Elisabeth Hallonbladin taidekokoelmaan* joka sisältää nykyisin 185 taideteosta. Kokoelma kuuluu Ateneumin taidemuseon peruskokoelmiin. Hallonbladit tukivat myös Itä-Karjalan kansanopistoa. Herman Hallonblad perusti 1864 kansakoulun omistamalleen Kymölän tilalle lähellä Sortavalaa ja lisäksi hän oli mukana perustamassa kansakoulua Tottijärvelle 1870.

Hallonbladit on haudattu Sortavalan suomalaiselle hautausmaalle.

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Herman Hallonblad. Verkkojulkaisu 2005 <>. Viitattu 17.10.2021.
* Sukututkija Kari Niemi: Totta ja tarua Siitosen suvusta ja nimestä. Web Archive 2016. Viitattu 17.10.2021.
* Herman ja Elisabeth Hallonbladin kokoelmasta näyttelykirja[vanhentunut linkki]
* Taidelahjoittajat Herman ja Elisabeth Hallonblad. Ateneum. Viitattu 17.10.2021.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Olavi** (tunnetaan myös nimellä *Bio Olavi*) on Savonlinnan Olavinkadulla sijaitseva lakkautettu elokuvateatteri. Se oli toinen Savonlinnan kahdesta elokuvateatterista, jotka kummatkin omisti Savon Kinot. Olavi on yksisalinen ja sen katsojakapasiteetti on 200. Se on Savonlinnan elokuvateattereista suurempi. Teatteri ei ole esteetön, vaan sijaitsee hissittömän rakennuksen toisessa kerroksessa. Teatterissa ei myöskään ole 3D-tekniikkaa käytössä.

Olavin toiminta loppui 31. joulukuuta 2018 ja Killa jäi hetkellisesti ainoaksi elokuvateatteriksi Savonlinnaan, sillä Olavin vuokrasopimus on muiden saman kiinteistön yritysten tavoin irtisanottu. Savon Kinot jatkaa kuitenkin Savonlinnassa kahdella teatterilla, sillä yritys on vuokrannut Killa-elokuvateatteria vastapäätä sijaitsevan Kisalinnan, jossa on aiemmin toiminut Savonlinnan teatteri. Uusi, noin 200 paikkainen elokuvateatteri avattiin remontin jälkeen keväällä 2019 nimellä Kuvalinna. Olavin teatteripäällikkö on Tarja Piiroinen.

Lähteet
-------

* Savon Kinot: Teatterit info

Viitteet
--------

1. ↑  Jaana Hänninen: Talo tyhjenee loppuvuodesta — Olavinkatu 51:n vuokralaiset on irtisanottu  7.9.2018. Itä-Savo. Viitattu 3.11.2018.
2. ↑  Ossi Tynkkynen: Elokuvatoiminta Savonlinnassa jatkuu kahdessa teatterissa — Uusi elokuvateatteritila Kisalinnaan  18.12.2018. Itä-Savo. Viitattu 18.12.2018.
**Fenyyliasetaldehydi** (C8H8O) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteiden ja orgaanisten yhdisteiden kuten polymeerien ja lääkeaineiden valmistukseen. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa fenyyliasetaldehydi on valkoista kiteistä ainetta tai väritöntä nestettä. Aineella on hyasintin tuoksua muistuttava haju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Fenyyliasetaldehydi on hyvin reaktiivinen yhdiste ja sillä on varastoituna taipumus polymeroitua. Se myös hapettuu helposti fenyylietikkahapoksi. Fenyyliasetaldehydiä esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Tyypillisin fenyyliasetaldehydin valmistusmenetelmä on styreenioksidin isomerointi. Reaktiota katalysoivat muun muassa ioninvaihtohartsit, kromitrioksidin ja volframitrioksidin seos sekä piidioksidin ja alumiinioksidin seos. Muita tapoja ovat fenetyylialkoholin hapetus, styreenin hydroformylointi sekä bentsaldehydin ja klooriasetaattiesterin muodostaman Darzens-kondensaatiotuotteen hydrolyysi. Fenyyliasetaldehydiä käytetään hajusteissa tuomaan niihin hyasinttien ja narsissien tuoksua. Fenyyliasetaldehydistä myös valmistetaan fenyyliasetaldehydin dimetyyliasetaalia, joka on stabiilimpi eikä hapetu tai polymeroidu. Fenyyliasetaldehydiä käytetään lähtöaineena valmistettaessa polymeerejä, lääkkeitä ja maatalouskemikaaleja kuten hyönteismyrkkyjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Phenylacetaldehyde – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 15.2.2018.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 261. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1252. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2  Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber & Guido D. Frey: *Aldehydes, Araliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 15.2.2018
5. 1 2  Johannes Panten & Horst Surburg: *Flavors and Fragrances, 3. Aromatic and Heterocyclic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 15.2.2018
6. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 812. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Phenylacetaldehyde (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Phenylacetaldehyde (englanniksi)
* ChemBlink: Phenylacetaldehyde (englanniksi)
* Pherobase: Floral Compound - 2-phenylacetaldehyde (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - 2-phenylacetaldehyde (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: 2-Phenylacetaldehyde (englanniksi)
Alfonso I
**Alfonso I**, tunnettu myös nimellä **Afonso Henriques** (1109–1185) oli Portugalin ensimmäinen kuningas, joka julisti maansa itsenäiseksi Leónin kuningaskunnan vallasta. Alfonson vanhemmat Burgundin Henrik ja Leónin Teresa, olivat Portugalin kreivipari. Isänsä kuoltua 1112 Afonso Henriques (sananmukaisesti Afonso Henrikinpoika) nousi kreiviksi noin kolmevuotiaana, ja hallitsi muodollisesti äitinsä rinnalla. Hän myös aloitti Burgundin kuningassuvun Portugalissa (vuodet 1139 – 1383).

Afonso Henriques voitti São Mameden taistelun 24. kesäkuuta 1128, ja tätä päivää portugalilaiset pitävät valtionsa perustamispäivänä. Afonso julisti itsensä Portugalin ruhtinaaksi ja 1139 ensimmäiseksi Portugalin kuninkaaksi. Oma julistautuminen ei kuitenkaan riittänyt, vaan tarvittiin naapurimaiden ja ennen kaikkea katolisen kirkon tunnustus Portugalin itsenäisyydelle. Pyhän istuimen edustajien avustuksella 5. lokakuuta 1143 Portugali tunnustettiin viimein itsenäiseksi Zamoran kokouksessa. Afonso jatkoi valloituksia islaminuskoisilta maureilta etelässä Temppeliherrain ritarikunnan avustuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Afonso I | king of Portugal *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 24.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  Afonso Henriques Becomes King *Portugal: A Country Study.* Library of Congress, 1993.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alfonso I**.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**-** | **Portugalin kuningas** | Seuraaja:**Sancho I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Vatikaani
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Gennadi Dubovoi
**Gennadi Vasiljevitš Dubovoi** (ven. Геннадий Васильевич Дубовой; 7. helmikuuta 1967 Pavlohrad – 11. syyskuuta 2023 Donetsk) oli ukrainalaissyntyinen, Venäjän ja Donetskin kansantasavallan puolella taistellut militantti, sotabloggari ja propagandisti.

Dubovoi kävi koulunsa Donetskissa vuosina 1974–1984 ja valmistui vuonna 2012 Donetskin kansallisen yliopiston taloustieteellisestä tiedekunnasta. Hän liittyi vuonna 2014 Venäjän tukemiin separatisteihin ja oli mukana suunnittelemassa Novorossija-hanketta. Dubovoi oli ensimmäisen Donetskin kansantasavaltaa edustaneen lehden perustaja ja päätoimittaja. Hän laati raportteja sotatoimista Ukrainan maaperällä ja toimi Igor Girkinin alaisuudessa sotakirjeenvaihtajana. Hän teki yhteistyötä myös vuonna 2016 surmansa saaneen Arsen Pavlovin kanssa. Dubovoi sai vuonna 2022 Donetskin kansantasavallan "kunniajournalistin" arvon.

Dubovoista tuli meritiedustelun upseeri Venäjän aloitettua täysimittaisen hyökkäyksensä Ukrainaan helmikuussa 2022. Hän osallistui sotatoimiin, jotka johtivat Mariupolin kaupungin tuhoutumiseen.

Kuolema
-------

Dubovoi kuoli auton törmättyä häneen Donetskin keskustassa 11. syyskuuta 2023. RIA Novostin mukaan hän oli palaamassa kukkakaupasta ostamasta kukkia vaimolleen. Propagandisti Pavel Gubarevin mukaan törmääjä oli venäläinen upseeri Vjatšeslav Snitkin, jota hän syytti kaahaamisesta.

Lähteet
-------

1. ↑  DUBOVOY Gennady Vasilievich War & Sanctions, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Russian propagandist Gennadiy Dubovoy dies in a car crash in occupied Donetsk Інститут масової інформації 12.9.2023, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Propagandist Gennady Dubovoy Evocation, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
4. 1 2  Sara Sairanen, Venäläinen sotabloggari Gennadi Dubovoi on kuollut – kukkaostoksilla käynnin kerrotaan koituneen kohtaloksi Ilta-Sanomat 11.9.2023, viitattu 2.1.2024
5. ↑  Russian military blogger killed in car accident in occupied Donetsk Ukrainska Pravda 11.9.2023, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
**Invencible** oli vuonna 1739 vesille laskettu Espanjan laivaston Invencible-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Invencible-luokka*
Laivastoministeri Zenon de Somodevilla y Bengoechea, Marqués de la Ensenada, tilasi aluksen tammikuussa 1738 Havannasta. Se laskettiin vesille 4. marraskuuta 1739 ja otettiin palvelukseen loppuvuodesta 1740.

Palvelus
--------

Vuonna 1740 alus lähti Veracruziin päällikkönään Rodrigo de Torres y Morales, mistä se palasi saattueen ja laivueen mukana Havannaan 28. syyskuuta. Ollen edelleen Torresin lippulaivana alus saapui 30. kesäkuuta 1741 Veracruzista Havannaan, kun siihen osui salama. Seuranneessa tulipalossa aluksen ruutivarasto räjähti surmaten 10 ja haavoittaen 12 aluksella ollutta. Lisäksi kaupungissa sai surmansa viisi henkeä.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield et al 2023 s. 129

*Invencible*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Invencible* - *Glorioso* |
| Edeltäjä: Galicia-luokka (1729) – Seuraaja: Reina-luokka |