recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Grega Bole** (s. 13. elokuuta 1985 Jesenice, Jugoslavia) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Shabab Al Ahli Cycling Teamia.

Bole aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Radenska Rog -joukkueessa 2005. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Sava-talliin, jota edusti vuoden 2007 loppuun. Seuraavalla kaudella hän edusti kolmatta slovenialaisjoukkuetta Adria Mobilia. Vuoden 2009 hän aloitti sanmarinolaisessa Amica Chips - Knauff -tallissa, mutta palasi heinäkuun alussa Adria Mobiliin. Kausilla 2010–2012 hän edusti Lampre-tallia, vuonna 2013 Vacansoleil-DCM:ää, 2014 Vini Fantini - Nippoa, 2015 CCC-Sprandi-Polkowiceä, 2016 Nippo - Vini Fantinia, vuosina 2017–2020 Bahrain-Merida / Bahrain-McLarenia ja vuodesta 2022 Shabab Al Ahli Cycling Teamia. Hän voitti UCI World Tour -sarjaan kuuluvan GP Ouest-France -kilpailun 2011.

Saavutukset
-----------

Lähde: Cycling Achives, Pro Cycling Stats

2006
Paths of King Nikola, etapin 1 voitto
Maantieajon alle 23-v. Slovenian-mestaruus
Slovakian ympäriajo, etapin 2 voitto
2007
Jadranska Magistrala, etapin 1 voitto
Liège–Bastogne–Liège, alle 23-v. kilpailun voitto
Giro del Friuli Venezia Giulia, etapin 1 voitto
2008
GP Kranj, voitto
2009
GP Nobili Rubinetterie, voitto
Vuelta Asturias, etapin 3 voitto
Tour of Hainan, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 7 voitto
2010
Critérium du Dauphiné, 1. etapin voitto
Slovenian ympäriajo, 1. ja 2. etapin voitto
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Espanjan ympäriajo, 6. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 11.
2011
Maantieajon Slovenian-mestaruus
GP Ouest-France, voitto
2013
Roma Maxima, kolmas
Tour de L'Ain, etapin 2 voitto
2014
Circuit des Ardennes, pistekilpailun ja etapin 3 voitto
Szlakiem Grodow Piastowskich, etapin 1 voitto
Japanin ympäriajo, pistekilpailun voitto
Etelä-Korean ympäriajo, pistekilpailun ja etapin 1 voitto
Giro dell'Appennino, toinen
Tour of Qinghai Lake, etapin 6 voitto
Coppa Agostoni, toinen
Memorial Marco Pantani, toinen
Japan Cup, kolmas
2015
Kroatian ympäriajo, etapin 1 voitto
GP Ouest-France, neljäs
2016
Gran Premio Costa degli Etruschi, voitto
Trofeo Laigueglia, kolmas
Etelä-Korean ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
2018
Tour of Japan, pistekilpailun sekä etappien 3 ja 7 voitto
Presidential Cycling Tour of Turkey, mäkikirikilpailun voitto
2022
Tour of Sharjah, kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 3 voitto
2023
Tour of Salalah, kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Grega Bole *cyclingarchives.com*. Viitattu 31.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Grega Bole *procyclingstats.com*. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Greipel sprints to win on wet roads at the end of final stage *cyclingnews.com*.  7.8.2010. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Bole secures stage 6 win in Tongren *Cyclingnews.com*.  11.7.2014. Viitattu 11.7.2014. (englanniksi)
**Laokoon-ryhmä** eli **Laokoon ja hänen poikansa** on roomalainen monumentaaliveistos ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. Pliniuksen mukaan veistoksen ovat tehneet ródoslaiset kuvanveistäjät Hagesandros, Athenodoros ja Polydoros. Veistos kuvaa, kuinka merikäärmeet kuristavat hengiltä troijalaisen papin Laokoonin ja hänen poikansa. Vuonna 1506 löytynyt veistos on erittäin tunnettu. Siitä on tehty runsaasti reproduktiokaiverruksia ja se on ollut lukemattomien maalausten aiheena. Se on innoittanut myös teoreetikkoja.

Tapahtuma kuvataan Vergiliuksen runoelmassa *Aeneis*. Vergiliuksen mukaan Laokoon varoitti päästämästä kreikkalaisten puuhevosta kaupungin muurien sisälle. Kun Laokoon oli uhraamassa härkää Poseidonille, merestä nousi kaksi käärmettä. Ne kiertyivät kuolettavasti Laokoonin ja hänen poikiensa ympärille.

Laokoonilla oli erityistä merkitystä roomalaisille, jotka katsoivat polveutuvansa troijalaisista. Veistoksen hahmot symboloivat inhimillistä urheutta, joka taisteli pahansuopia yliluonnollisia voimia vastaan.

*Laokoon-ryhmä* jalustoineen Vatikaanin museossa.
Useimmat Rooman keisariajan marmoriveistoksista olivat kopioita kreikkalaisista veistoksista, eikä useinkaan ole mahdollista tietää, kuinka uskollisia kopioita ne ovat. Kuitenkin monet tuon ajan marmoriveistokset enemmänkin jäljittelivät varhaisempia tyylejä kuin kopioivat. Myös Laokoon-ryhmä lienee enemmänkin jäljittelyä, samoin kuin Belvederen Apollo.

Laokoon-ryhmän innoitus on peräisin hellenistisestä taiteesta. Sen tyyli on riippuvainen Pergamonin Zeuksen alttarin reliefifriisistä. Siinä on samankaltaisia lihaksikkaita, ponnistelevia ihmishahmoja ja vääristyneitä ilmeitä. Laokoon-ryhmää pidettiinkin pitkään jonkin Zeuksen reliefin aikaisen kadonneen veistoksen kopiona. Sperlongasta Rooman läheltä on kuitenkin löydetty samansuuntaisia ja samojen veistäjien signeeraamia veistosryhmiä. Veistokset oli tehty keisari Tiberiuksen pitosalina käyttämää luolaa varten.

Veistoksen toteutus on hellenistisiä veistoksia mahtipontisempaa ja sensaatiota tavoittelevampaa, ja sen henki on kaukana *Aeneiksen* arvokkuudesta ja hillitystä vakavuudesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Honour, Hugh & Fleming, John: *Maailman taiteen historia*, s. 175–176. Helsinki: Otava, 1992. ISBN 951-1-11486-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laokoon-ryhmä** Wikimedia Commonsissa

* Verkkosivu Laokoon-ryhmästä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Asmo Kalle Juhani Hurula** (s. 1952 Helsinki) tunnettiin 1970-1980-luvulla rockpiireissä nimellä *Appo*. Hän toimi muun muassa Hectorin ja Juice Leskisen yhtyeiden roudarina ja yleismiehenä. 

Hurula ei varsinaisesti tehnyt roudarin työnkuvaan kuuluvia tehtäviä, kuten laitteiston siirtelyä, asennusta ja kytkemistä taikka esiintymisen aikana tapahtuvaa soittimien ja laitteiston säätelyä ja viritystä. Sen sijaan Hurula keskittyi olemaan seuramies ja hauskuuttaja. Hänet muistetaan ystävällisenä ja harmittomana persoonana.*lähde?*

Vaikka Hurula ei varsinaisesti ole näyttelijä, hän esiintyi 1980-luvulla useissa Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa.

Hurula ei varsinaisesti ole laulaja, mutta hän laulaa Juice Leskisen *Taivaan kappaleita* -albumin kappaleen "Action!!!". Juicen "Bluesia Pieksämäen asemalla" -kappaleen sanoituksessa mainitaan Hurula nimeltä.

Elokuvia
--------

* *Likaiset kädet* (1989, Frantz)
* *Calamari Union* (1985, Frank (III))
* *Pimeys odottaa* (1985, baarimikko)
* *Viimeiset rotannahat* (1985, viinaan menevä naapuri)
* *Rakkauselokuva* (1984, baarimikko)
* *Huhtikuu on kuukausista julmin* (1983, mies pullolla)
* *Rikos ja rangaistus* (1983, baarimikko)
* *Arvottomat* (1982, Väyry)
* *Jackpot 2* (1981)
* *Saimaa-ilmiö* (1981, "Oravaryhmää")

Lähteet
-------

1. ↑  Taivaan kappaleita -albumin kansivihkonen

Aiheesta muualla
----------------

* Asmo Hurula Elonetissä.
* Asmo Hurula Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Noel Flores** (5. toukokuuta 1935 Goa – 19. toukokuuta 2012 Wien) oli intialaissyntyinen, Itävallassa työskennellyt pianisti ja pianonsoiton opettaja.

Monipuolisesti lahjakas Flores aloitti klassisen pianonsoiton opinnot sangen myöhään ja omistautui eurooppalaiselle pianismille lopullisesti vasta 19-vuotiaana. Saamansa stipendin ansiosta hän meni opiskelemaan Madridiin Julia Parodin johdolla. Myöhemmin hän sai stipendiin Wieniin Hochschule für Musik und Darstellende Kunst -oppilaitokseen. Hänen opettajiaan olivat Hans Graf ja Dieter Weber, joka kutsui hänet assistentikseen. Jo tässä vaiheessa Flores ohjasi useita tunnettuja suomalaispianisteja. Dieter Weberin luokalla opiskelivat 1970-luvulla mm. Marita Viitasalo-Pohjola, Matti Raekallio, Erik T. Tawaststjerna ja Risto Lauriala.

Saatuaan konserteistaan kiittäviä arvosteluja ja useita kansainvälisiä palkintoja ja ansioiduttuaan erityisesti opettajana Flores sai vuonna 1979 kutsun professoriksi aiempaan omaan oppilaitokseensa, joka nykyisin on Universität für Musik und darstellende Kunst.

Joitain hänen oppilaistaan on palkittu kansainvälisissä pianokilpailuissa. Lisäksi useista tuli merkittäviä opettajia, levyttäviä ja esiintyviä taiteilijoita. Suomalaisista nuoremman polven pianisteista mm. Katariina Liimatainen, Jaana Kärkkäinen ja Terhi Dostal ovat käyneet saamassa oppia Floresilta. Myös musiikkitieteilijä Tomi Mäkelä oli Floresin oppilas.

Hän piti säännöllisesti mestariluokkia Euroopassa, Japanissa ja Koreassa ja toimi useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristossa. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin merkittävä ansiomerkki hänen palveluksistaan Itävallalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Obituary: Noel do Carmo Flores (1935-2012) *Luis Dias*.  2012. Viitattu 12.11.2017.
2. ↑  Noel Flores *Piano Texas*.  2005.  Arkistoitu 5.8.2011. Viitattu 12.11.2017.
Türkmenabatin lentoasema
**Türkmenabat** (entinen Çärjew, myös Chardžou) on Lebapin maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin itäosassa Amudarjan keskijuoksun varrella Keski-Aasiassa 500 km pääkaupungin Ašgabatin koillispuolella lähellä Uzbekistanin rajaa. Türkmenabatissa on 203 000 asukasta (2004) ja se on Turkmenistanin toiseksi suurin kaupunki. Kaupungissa on suurin Amudarjan jokisatamista. Kaupungissa on elintarvike-, puuvilla-, lannoite- ja silkkiteollisuutta. 

Tällä paikaa oli Silkkitien pysähdyspaikka nimeltä Amul, kunnes mongolit tuhosivat sen vuonna 1221. Çärjew perustettiin venäläiseksi sotilastukikohdaksi vuonna 1886. Pian tämän jälkeen valmistui Trans-Kaspian rautatie ja kaupungista tuli tärkeä rautatieristeys. Vuosina 1924–1927 sen nimenä oli lyhyen aikaa *Leninsk* ja vuonna 1999 kaupunki sai nykyisen nimensä.

Vuonna 2009 valmistunut kaasuputki Turkmenistanista Kiinaan on kaupungin nykyisen vaurauden perusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turkmenistan *citypopulation.de*. Viitattu 4.11.2016.
2. ↑  Türkmenabat *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 4.11.2016.
3. 1 2  Introducing Turkmenabat *Lonely Planet*.  Arkistoitu 5.11.2016. Viitattu 4.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Türkmenabat** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee yleisurheilijaa. Soutaja Brenda Taylorista on eri artikkeli.*

**Brenda Taylor** (s. 9. helmikuuta 1979) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 400 metrin aitajuoksu.

Taylor karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 2001 400 metrin aitojen välierissä ajalla 56,52. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 400 metrin aidoissa viidenneksi ajalla 54,93. Vuonna 2004 Taylor juoksi Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 24,64 (2002)
* 400 metrin juoksu: 52,56 (2003)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,19 (2004)
* 400 metrin aitajuoksu: 53,36 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Brenda Taylor Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Götz George vuonna 2001.
**Götz George** (23. heinäkuuta 1938 Berliini – 19. kesäkuuta 2016 Hampuri) oli saksalainen näyttelijä. 

Suomessa George oli tunnettu erityisesti komisario Schimanskina. Kyseistä hahmoa hän näytteli *Rikospaikalla*-poliisisarjassa vuosina 1971–1991 sekä itsenäisessä *Schimanski*-nimeä kantavassa sarjassa vuosina 1997–2013. Hahmon ympärille on tehty myös teatterielokuva *Schimanski – Zahn um Zahn* (1985).

George näytteli myös useissa elokuvissa. Helmut Dietlin ohjaama *Schtonk – salat julki* (1992) on komedia Georgen esittämästä lehtimiehestä, joka erään väärentäjän avustuksella alkaa julkaista tekaistuja Adolf Hitlerin päiväkirjoja. Natsiaiheinen oli myös Roland Suso Richterin ohjaama *Koko totuus* (*Nichts als die Wahrheit*, 1999), joka kertoi kuvitteellisesta Josef Mengelen oikeudenkäynnistä. George näytteli elokuvassa Mengeleä. *Der Totmacher* -elokuvassa (1995) George puolestaan loi vaikuttavan tulkinnan Fritz Haarmannista, 1920-luvun saksalaisesta sarjamurhaajasta. Rooli toi hänelle parhaan näyttelijän palkinnon Venetsian filmijuhlilla.

Götz Georgen isä oli elokuva- ja teatterinäyttelijä Heinrich George.

Lähteet
-------

1. ↑  Götz George (77) ist tot *Bild*.  26.6.2016. Viitattu 27.6.2016. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Götz George**.
* Götz George Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Götz George Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Michelle Collins** (s. 12. helmikuuta 1971 Canal Zone, Panama) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Collins karsiutui Stuttgartin MM-kisoissa 1993 400 metrin juoksun välierissä ajalla 52,60. Vuonna 1999 hän voitti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa sekä 400 metrillä että 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Samana vuonna sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa hän sijoittui 4×400 metrin viestissä kolmanneksi. Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 50,67, mutta oli voittamassa 4 x 400 metrin viestissä MM-hopeaa. Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 alkuerissä ja Edmontonin MM-kisoissa 2001 välierissä. Vuonna 2003 hän voitti MM-kultaa Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa ja kultaa Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 200 metrin juoksuissa, mutta sai seuraavana vuonna kahdeksan vuoden kilpailukiellon sekaantumisestaan Balco-skandaaliin. Kilpailukielto lyheni myöhemmin neljään vuoteen. Collinsin tulokset helmikuun alusta 2002 mitätöitiin.

Collins alkoi 2007 tehdä yhteistyötä Yhdysvaltain antidopingtoimikunnan USADA:n kanssa ja tunnusti käyttäneensä tetrahydrogestrinonia ja erytropoietiinia. Vastineeksi yhteistyöstä USADA esitti, että Collinsin kilpailukiellosta poistettaisiin vuosi. Collinsin kilpailukielto päättyi lopulta hieman alkuperäistä aikaisemmin, 14. toukokuuta 2008.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,19 (2000)
* 200 metrin juoksu: 22,57 (2000)
* 400 metrin juoksu: 50,11 (2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Michelle Collins Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Maebashi 1999 – Naisten 4x400 metrin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive) IAAF (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Pikajuoksija Michelle Collins vapautui dopingpannasta *iltalehti.fi*.  15.5.2008. Iltalehti. Viitattu 26.5.2009.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Qashqadaryon alue** (uzb. *Qashqadaryo viloyati*, ven. Кашкадарьинская область, *Kaškadarinskaja oblast*) on hallinnollinen alue Uzbekistanin eteläosassa Turkmenistanin rajalla Keski-Aasiassa. Se rajoittuu etelässä Turkmenistaniin, lännessä Buharan alueeseen, pohjoisessa Navoiyn ja Samarkandin alueisiin sekä idässä Tadžikistaniin ja Surxondarjon alueeseen. Alueen pinta-ala on 28 568 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli noin 2 589 600 asukasta.

Alueen pääkaupungin Qarshin lähellä oli Yhdysvaltojen sotilastukikohta, josta lennettiin Afganistaniin. Se suljettiin vuonna 2005 Uzbekistanin vaatimuksesta.

Maantiede
---------

Qashqadaryon alue sijaitsee Qashqadaryon vesistöalueella. Korkeimmat kohdat ovat alueen itäosassa, joka kuuluu Pamirvuoristoon. Alueella vallitsee pääasiassa mannerilmasto.

Hallinto
--------

Qashqadaryon alue on yksi Uzbekistanin 12 alueesta. Paikallishallintoa varten alue on jaettu 14 piirikuntaan.

Väestö
------

Qashqadaryon alueen asukasluku on 2 589 600 (2009). Väestöstä asuu 73 prosenttia maaseudulla. Suurimmat kaupungit ovat Qarshi (177 000 as.), Shahrisabz, Kitob, Koson, Muborak, Yakkabog, G‘uzor ja Qamashi.

Talous ja liikenne
------------------

Alueen tärkein teollisuudenala on alueelta saatavan öljyn ja maakaasun jalostus, jonka merkittävin keskus on Muborakin kaupunki. Muita tärkeitä teollisuudenaloja ovat villanjalostus-, tekstiili-, sähkö-, elintarvike- ja rakennusaineteollisuus. Maatalous tuottaa puuvillaa, monia viljoja ja karjataloustuotteita.

Qashqadaryon alueen alueella on hyvin kehittynyt liikenneverkko. Alueella on 350 kilometriä rautateitä ja 4 000 kilometriä päällystettyjä teitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces Citypopulation
2. ↑  Khanabad Global Security
3. ↑  Investment guide (Arkistoitu – Internet Archive) Embassy of Uzbekistan in UK

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Qashqadaryon alue** Wikimedia Commonsissa

UzbekistanUzbekistanin hallinnolliset alueet

* Andijon
* Buxoro
* Fargʻona
* Jizzax
* Karakalpakia (tasavalta)
* Namangan
* Navoiy
* Qashqadaryo
* Samarkand
* Sirdaryo
* Surxondaryo
* Taškent (pääkaupunki)
* Taškent (alue)
* Xorazm
**Jaroslavitši** (ven. Яросла́вичи, vepsäksi *Vilhal* ~ *Viĺhal*) on kylä Venäjällä Leningradin alueen Podporožjen piirin Vinnitsyn kunnassa. Se sijaitsee Ojattijoen rannalla Vinnitsyn ja Aljohovštšinan välisen maantien varrella. Kylässä on noin 200 asukasta.

Kylän venäjänkielinen nimi perustuu muinaisslaavilaiseen henkilönimeen *Jaroslav*. Vepsäläisen nimen taustalla on itämerensuomalainen henkilönimi *Vilha*. Kylä on syntynyt todennäköisesti ensimmäisen ja toisen vuosituhannen vaihteessa. Se koostuu kahdesta osasta, varsinaisesta Jaroslavitšista ja entisestä Beregin kylästä, joista jälkimmäinen on säilynyt perinteisessä asussaan. Asukkaista suurin osa on vepsäläisiä. Kylässä on kirjasto, kerhotalo, koulu ja sen yhteydessä toimiva kotiseutumuseo. Vuosittain vietetään vepsäläistä perinnejuhlaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mullonen, I.: *Otšerki vepsskoi toponimii*, s. 91. Sankt-Peterburg: Nauka, 1994. ISBN 5-02-028155-7.
2. 1 2 3  Kultura Leningradskoi oblasti: Jaroslavitši *enclo.lenobl.ru*. Viitattu 6.11.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Jaroslavitšin kylä Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Pružanov vuoden 2006 Ozzfestissä.
**Vadim ´´Vad´´ Pružanov** (ukr. Вадим Пружанов, s. 18. kesäkuuta 1982) oli lontoolaisen nopeaa power metalia soittavan DragonForce-yhtyeen kosketinsoittaja vuoteen 2018 asti. Pružanov on syntyjään ukrainalainen.

Tausta
------

Pružanov syntyi Ukrainassa, mutta muutti myöhemmin Lontooseen. Pružanov aloitti pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän opiskeli musiikkikoulussa alusta asti, mutta kyllästyi ja lopetti kolmen vuoden jälkeen. Hän jatkoi soittoharrastustaan itseopiskeluna. Tuona aikana Pružanov löysi rockmusiikin, ja alkoi suunnitella uraa soittajana. Hän sai oman pienen kosketinsoittimen (Yamaha PS-551) ja alkoi tehdä omaa musiikkia jo 12-vuotiaana.

Soittotyyli
-----------

Pružanov on tunnettu erittäin nopeista sekä melodisista sooloista koskettimilla, raivokkaasta päänheiluttamisesta lavalla sekä taidostaan soittaa koskettimia kielellä ja otsalla käsien ohella. Hän ottaa sooloihinsa vaikutteita teknomusiikista ja videopeleistä sekä sisällyttää niihin usein monien televisiosarjojen, kuten *Simpsonien* ja *Countdownin*, tunnusmusiikkeja. Livenä hän soittaa usein sooloja kannettavalla kosketinsoittimella, usein Herman Lin kanssa. Monesti myös DragonForcen toinen kitaristi Sam Totman sekä basisti Frédéric Leclercq olivat mukana sooloissa viihdyttämässä yleisöä soittotaidoillaan.

Kitarapainotteisen DragonForcen musiikissa Pružanov on usein koskettimilla mukana biiseissä, kuten esimerkiksi "Soldiers of the Wasteland" kappaleessa. Hänen uniikin soittotyylinsä voi kuulla useimmissa yhtyeen kappaleissa, kuten esimerkiksi erittäin suositussa "Through the Fire and Flames" kappaleessa, joka on Guitar Heroissa yksi vaikeimmista biiseistä.

Kosketinsoiton ohella Pružanov on myös taitava kitaristi. Hän on kertonut suurimmiksi vaikuttajikseen Yngwie Malmsteenin, Strapping Young Ladin, Steve Vain, Panteran, Judas Priestin, Symphony X:n sekä Dream Theaterin.

Lähteet
-------

1. ↑  Vadim Pruzhanov *www.facebook.com*. Viitattu 8.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Pružanovin esittely DragonForcen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Japanilaisen sääsatelliitin kuvaa purkauksesta.
**Hunga Tongan tulivuorenpurkaus** oli merkittävä vulkaaninen tapahtuma tammikuussa 2022 Haʻapain saariryhmässä Tongassa, Tyynellä valtamerellä.

Merenalainen tulivuori purkautui 64 kilometrin päässä Tongan pääkaupungista Nukuʻalofasta. Purkaus aiheutti yli metrin korkuisen tsunamin.

Tapahtumassa voitiin erottaa neljä erillistä purkausta, joista voimakkain 15. tammikuuta syöksi tuhkaa ja laavaa yli 20 kilometrin korkeuteen. Se oli voimakkain purkaus yli 30 vuoteen. Uusi purkaus tapahtui 17. tammikuuta.

Ennen purkausta Hunga Tonga–Hunga Haʻapain tulivuori oli merenpohjassa kahden saaren, Hunga Tongan ja Hunga Haʻapain välissä. Se on purkautunut 2009 ja 2015. Vuoden 2015 purkaus yhdisti kaksoissaaret toisiinsa. Vuoden 2022 purkausarja alkoi jo joulukuun 2021 puolella.
Suuret tulivuorenpurkaukset voivat vaikuttaa ilmastoon globaalisti, mutta satelliittihavainoista voitiin arvioida, että Hunga Tongan stratosfääriin puskema rikkidioksidin määrä oli niin pieni, ettei se aiheuta merkittävää viilenemistä.
Lisäksi vedenalainen purkaus nosti ilmakehään 50 miljoonaa tonnia vesihöyryä, mikä lisäsi sen määrää ilmakehässä 5 %. Tämän arvioidaan johtavan stratosfäärin lämpötilojen laskuun ja pintalämpötilan nousuun.
Stratosfäärin vesihöyryn lisääntyminen laski maalis-huhtikuussa keski-stratosfäärin lämpötilaa noin 4° kelviniä johtuen lisääntyneestä infrapuna-alueen heijastumisesta avaruuteen.

Purkaus peitti Tongan 1–2 senttimetrin paksulla tuhkakerroksella, mikä vaikeuttaa vesi- ja ruokahuoltoa. Tietoliikennekaapeli Fidžin ja Tongan väliltä ilmeisesti katkesi, samoin monet paikalliset sähkö- ja puhelinlinjat, joten yhteydenpito toimi vain satelliittien varassa. Tuhkakerros esti myös pääsaaren lentokentän käyttämisen useiden päivien ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Vilma Romsi, Jani Parkkari: Tongan tulivuorenpurkauksesta tsunamivaroituksia Tyynellämerellä – Japanissa varoitetaan jopa kolmen metrin aalloista *Yle*.  15.1.2022. Viitattu 17.1.2022.
2. 1 2  A massive volcanic eruption and tsunami hit Tonga and the Pacific. Here's what we know *CNN*.  17.1.2022. Viitattu 17.1.2022.
3. ↑  Tongalla havaittu taas tulivuorenpurkaus, suuria aaltoja liikkuu alueella – Australia ja Uusi-Seelanti lähettivät tiedustelukoneita alueelle Yle
4. ↑  Rachel Ramirez and Brandon Miller: Tonga volcano eruption likely not large enough to affect global climate, experts say *CNN*.  17.1.2022. Viitattu 22.1.2022.
5. ↑
6. ↑
7. ↑  UNICEF Pacific Islands Humanitarian Situation Report No. 1 (Volcanic Eruption and Tsunami): 16 January 2022 *Unicef*.  16.1.2022. Viitattu 17.1.2022.
8. ↑  Hidas merimatka ja lento­kentän paksu tuhka­kerros hidastavat Tongan katastrofin avustustöitä – pää­saaren kiitorata on nyt saatu raivattua käyttö­kuntoon *Helsingin Sanomat*.  18.1.2022. Viitattu 22.1.2022.
Elmo Nüganen
**Elmo Nüganen** (s. 15. helmikuuta 1962, Jõhvi, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen näyttelijä sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja.*lähde?* Taustaltaan hän on inkeriläinen. 

Nüganen toimii Tallinnan kaupunginteatterissa taiteellisena johtajana, ja häntä pidetään yhtenä tämänhetkisen virolaisen näyttämötaiteen maineikkaimmista ohjaajista. Nüganen on erikoistunut klassisiin aiheisiin kuten Anton Tšehovin, Fjodor Dostojevskin ja William Shakespearen teoksiin. Nügasen monet ohjaukset ovat edustaneet teatteriaan useilla kansainvälisillä teatterifestivaaleilla.*lähde?*

Nüganen on työskennellyt myös elokuvan parissa sekä ohjaajana ja näyttelijänä. Viron elokuvahistorian yksi merkittävimmistä elokuvista *Nimet marmoritaulussa* vuodelta 2002 on Nügasen ohjaama ja osittain käsikirjoittama. Nüganen esitti myös epätoivoisen pankkiryöstäjän osan Anssi Mänttärin Tallinnassa kuvatussa elokuvassa *Marraskuun harmaa valo* vuodelta 1993.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Stiilimeister Elmo Nüganen 50 *Uudised*.  15.2.2012. Viitattu 22.2.2023. (viroksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fikru Teferra Lemessa** (s. 24. tammikuuta 1986 Addis Abeba, Etiopia) on etiopialainen jalkapalloilija.

Ura
---

Teferra aloitteli jalkapalloilun kotimaassaan Adama Cityssä, josta hän siirtyi jo ensimmäisen kauden jälkeen Saint Georgeen, jossa Tefera saavutti Etiopian mestaruuden kahdesti. Menestyksen myötä hän siirtyi pelaamaan Etelä-Afrikan pääsarjaan, jossa Teferra edusti Orlando Piratesia ja Supersport Unitedia.

Heinäkuussa 2009 Teferra siirtyi ilmaissiirrolla Tšekkiin Mladá Boleslavaan. Hänet kuitenkin vapautettiin sopimuksestaan joulukuussa 2009.

Kesällä 2010 Teferra siirtyi vapaana-agenttina eteläafrikkalaiseen Supersport Unitediin.

Syksyllä 2011 Teferra siirtyi Suomeen ja Kuopion Palloseuraan loppukauden kattavalla sopimuksella.

### Maajoukkueura

Teferra on pelannut Etiopian maajoukkueessa vuodesta 2005 lähtien ja pelannut yhteensä seitsemän maaottelua, joissa on syntynyt viisi maalia.

Saavutukset
-----------

* Etiopian mestaruus: 2005, 2006
* Etiopian Super Cup: 2005

Lähteet
-------

1. ↑  transfermarkt (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)
* Worldfootball[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Paavi **Stefanus IX** ( n. 1020–29. maaliskuuta 1058) oli paavina 2. elokuuta 1057 – 29. maaliskuuta 1058. Hänen oikea nimensä oli Frederick Lorrainelainen. Frederickin vanhempi veli oli Ylä-Lothringenin herttua ja Toscanan markiisi ja hänellä oli merkittävä rooli tuon ajan politiikassa.

Paavi Leo IX teki Frederickistä kardinaalin. Frederick toimi jonkin aikaa paavin lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli myös paavi Leon mukana tämän epäonnistuneella sotaretkellä normanneja vastaan. Hänen asemansa oli sidoksissa hänen veljensä menestykseen, ja siksi hänen oli välttämätöntä paeta keisari Henrik II:ta Monte Cassinoon. Viisi päivää paavi Victor II:n (joka oli tehnyt Frederickistä kardinaalin ja Monte Cassinon apotin) kuoleman jälkeen hänet valittiin Victorin seuraajaksi.

Stefanus osoitti suurta tarmoa gregoriaanisen reformin toteuttamisessa selibaattilupauksen suhteen ja loi suurimittaisia suunnitelmia normannien häätämiseksi Italiasta ja veljensä nostamiseksi keisariksi. Tämä suunnitelma jäi toteutumatta, kun hän sairastui vakavasti eikä täysin toipunut sairaudesta. Hän kuoli Firenzessä 29. maaliskuuta 1058. Hänen jälkeensä paaviksi tuli Benedictus X, joka julistettiin vastapaaviksi ja jonka Nikolaus II pian syrjäytti.

Lähteet
-------

* Jussi Hanska: *Kristuksen sijaiset maan päällä? Paaviuden historiaa apostoli Paavalista Johannes Paavali toiseen*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-719-2.

### Viitteet

1. ↑  Hanska 2005, s. 320.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Victor II** | **Paavi** | Seuraaja:**Nikolaus II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Vatikaani
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jan Egil Storholt** (s. 13. helmikuuta 1949 Løkken, Norja) on norjalainen entinen pikaluistelija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1970-luvun loppupuoliskolle.

Storholt oli nuorena lupaava luistelija ja voitti maansa juniorien mestaruuden vuonna 1969. Seuraavana vuonna hän oli menettää henkensä kaivosonnettomuudessa ja uran jatko oli vaakalaudalla, mutta muutamassa vuodessa Storholt teki paluun kansalliselle huipulle. Vuonna 1973 monet norjalaiset huippuluistelijat ryhtyivät ammattilaisiksi, mutta Storholt ei ollut heidän joukossaan. Kuitenkin vasta Johs Tenmannin tultua norjalaisluistelijoiden valmentajaksi Storholt alkoi saavuttaa menestystä kansainvälisellä tasolla.

Itävallan Innsbruckissa pidetyissä vuoden 1976 talviolympialaisissa Storholt voitti olympiakultaa 1 500 metrillä Neuvostoliiton Juri Kondakovia vastaan käydyn kaksinkamppailun päätteeksi. Vuosina 1977 ja 1979 Storholt voitti Euroopan mestaruuden. Kaikkiaan seitsemänä vuonna hän sijoittui EM-kisoissa neljän parhaan joukkoon, mukana hopeaa vuodelta 1980 ja pronssia 1978. Yleisluistelijoiden MM-kisoissa hän sijoittui vuosina 1977–1979 hopealle Eric Heidenin takana.

Vuonna 1977 käydyssä Norjan ja Neuvostoliiton välisessä maaottelussa Alma-Atan Medeossa olosuhteet olivat otolliset ja Storholt luisteli silloiset maailmanennätykset 1 500 metrillä (1.55,18) ja yleiskilpailussa (163,221). Lisäksi hän luisteli yhteensä viisi henkilökohtaista ennätystä, mitkä riittivät aateliskalenterin ykköspaikkaan. Kaikkiaan hän oli urallaan aateliskalenterin ykkösenä kahdesti, aikaväleillä 10. maaliskuuta 1977–3. huhtikuuta 1977 ja 19. maaliskuuta 1978–4. huhtikuuta 1978, yhteensä 30 päivää.

Uransa aikana hän kuului Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin yhdessä Sten Stensenin, Kay Arne Stenshjemmetin ja Amund Sjøbrendin kanssa. Aikalaiset kutsuivat heitä Norjassa alkukirjaimen mukaan nimellä "*Fire S*" eli "Neljä ässää".

Lähteet
-------

* Storholt Skateresults-tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Poissa parrasvaloista: Sten Stensen - Purjehtiva eversti kuuluu Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin..  *Urheilulehti*, 13.11.2019, nro 46, s. 46.

Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1924: Clas Thunberg |
1928: Clas Thunberg |
1932: Jack Shea |
1936: Charles Mathiesen |
1948: Sverre Farstad |
1952: Hjalmar Andersen |
1956: Jevgeni Grišin / Juri Mihailov |
1960: Roald Aas / Jevgeni Grišin |
1964: Ants Antson |
1968: Kees Verkerk |
1972: Ard Schenk |
1976: Jan Egil Storholt |
1980: Eric Heiden |
1984: Gaétan Boucher |
1988: André Hoffmann |
1992: Johann Olav Koss |
1994: Johann Olav Koss |
1998: Ådne Søndrål |
2002: Derek Parra |
2006: Enrico Fabris |
2010: Mark Tuitert |
2014: Zbigniew Bródka |
2018: Kjeld Nuis |
2022: Kjeld Nuis |
**William G. "Bill" Gazes** (s. 25. joulukuuta) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

Gazes on kiertänyt pokeriturnauksia 1990-luvulta lähtien, mutta ei ole toistaiseksi voittanut WSOP- tai WPT-tasolla. Hän on kuitenkin saavuttanut WSOP:ssa rahasijoituksia 12 vuotena peräkkäin (1997–2008). WSOP:ssa hän on parhaimmillaan ollut toinen: 5 000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksessa kesäkuussa 2007 (palkintosumma 202 790 dollaria) ja World Poker Tourilla kolmas: World Poker Finals -turnauksessa marraskuussa 2005 (palkintosumma 759 000 dollaria). Vuonna 2000 Gazes voitti Carnivale of Poker III -tapahtuman 1 500 dollarin no limit hold 'em -turnauksen.

Bill Gazesin entinen aviopuoliso on pokeriammattilainen Kristy Gazes.

Kesäkuussa 2009 Bill Gazesin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. 1 2   : Bill Gazes WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 3. kesäkuuta 2009.
2. ↑   : Bill Gazes profile World Poker Tour. Viitattu 10. toukokuuta 2007.
3. ↑   : Bill Gazes stats The Hendon Mob. Viitattu 3. kesäkuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* WPT:n profiili
* Blind Bet Pokerin profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bill Gazes The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Terry Flanagan** (s. 11. kesäkuuta 1989) on englantilainen kevytsarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBO liiton mestari painoluokassaan.

Ammattiura
----------

Flanagan aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2009. Vuonna 2014 Flanagan kohosi BBBofC liiton mestariksi voitettuaan Martin Gethin seitseneräisessä ottelussa Gethin luovutettua seitsemännen erän jälkeen oikean silmäkulman turvottua pahoin. Vuonna 2015 Flanagan kohosi WBO liiton euroopan mestariksi Stephen Ormondia vastaan käydyn kamppailun päätyttyä Flanaganin diskausvoittoon Ormondin toistuvan puskemisen vuoksi. Flanagan kohosi WBO liiton mestariksi samana vuonna vastustaja Jose Zepedan luovutettua ottelun sijoiltaan menneen vasemman olkapään vuoksi. Tämän jälkeen Flanagan on puolustanut mestaruutta neljästi voittaen Diego Magdalenon teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä, Derry Mathewsin yksimielisesti tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi, Mzonke Fanan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi ja Orlando Cruzin teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä johdettuaan sitä ennen ottelua kaikin tuomariäänin. Seuraavassa ottelussaan Flanagan kohtaa Petr Petrovin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Terry Flanagan BoxRec.com.  (englanniksi)
**Minh Van Nguyen** (s. 15. toukokuuta) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 

Nguyen oppi pokerin ystävältään Men Nguyenilta ja on pelannut vakituisesti turnauksissa 1990-luvulta lähtien.

Nguyen sijoittui 24:ksi World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa vuonna 2002 ja ansaitsi 40 000 dollaria. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa 1 500 dollarin seven card stud hi-lo split -turnauksessa ja oli pääturnauksen yhdestoista. Toisen WSOP-rannekkeensa Nguyen saavutti vuonna 2004, jolloin hän voitti $1,500 pot limit hold'em -turnauksen. Samana vuonna hän ansaitsi 329 975 dollaria Mark Seifin voittamassa WSOP:n 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa.

World Poker Tourilla (WPT) Nguyen on ollut seitsemäs The Doyle Brunson North American No Limit Hold'em Poker Championship -turnauksessa lokakuussa 2004 (palkintosumma 60 000 dollaria) ja kahdeksas World Poker Finalsissa marraskuussa 2005 (palkintosumma 172 800 dollaria).

Kesäkuussa 2008 Nguyenin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.

WSOP-rannekkeet
---------------

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2003 | $1,500 Seven Card Stud Hi-Lo Split | 106 020 |
| 2004 | $1,500 Pot Limit Hold'em | 155 420 |

Lähteet
-------

1. ↑   : Minh Nguyen WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 6. kesäkuuta 2008.
2. ↑   : Minh Nguyen stats The Hendon Mob. Viitattu 6. kesäkuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Max Shapiro: Minh Nguyen Wins First Bracelet with A Little Help from Friend Men Nguyen  25.4.2003. Casino.com.  Arkistoitu 26.4.2007. Viitattu 14. toukokuuta 2007.
* Minh Nguyen The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Mase** eli **Mason Durrell Betha** (s. 27. elokuuta 1977 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Ma$e tuli tunnetuksi ollessaan Sean "Diddy" Combsin levy-yhtiössä Bad Boy Recordsissa 1990-luvun loppuvaiheilla.

Uran alkuvaiheet
----------------

Mase kasvoi New Yorkin Harlemissa, ja tutustui siellä ensi kertaa rap-musiikkiin. Hän oli lahjakas ja liittyi rap-ryhmään nimeltä Children of Corn, jossa hänet tunnettiin paremmin nimellä "Murder Mase". Vuonna 1996 Mase matkusti ryhmänsä kanssa Atlantaan tapaamiseen, ja toivoi tapaavansa tuottaja/artisti Jermaine Duprin, mutta sen sijaan hän tapasikin Sean "Diddy" Combsin ja allekirjoitti tämän kanssa levysopimuksen Bad Boy Recordsiin.

Samana vuonna Mase teki läpimurtonsa kappaleella Only You, joka paljasti nuoren räpparinalun lahjakkuuden. Seuraavana vuonna (1997) Mase nauhoitti ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *Harlem Worldin*, joka myi platinaa ja tuli tunnetuiksi kappaleista "What you want", "Lookin' At Me" sekä "24 hours to live". Menestyneen albumin myötä Masesta tuli yksi levy-yhtiön suosituimmista artisteista.

Uran loppu
----------

20. huhtikuuta 1999 Funkmaster Flexin Hot 97 haastattelussa Mase ilmoitti jättävänsä musiikkibisneksen. Hän julisti itsensä reformaatioiduksi kristityksi ja muutti Atlantan Georgiaan, ja ryhtyi opiskelemaan Clark Atlanta Universityssä. Hän saavutti kunnioitetun tohtorin arvon St. Paul's Bible Instituutissa ja kutsuu itseään Dr. Mason Bethaksi. Serkkunsa innoittamana Mase perusti Atlantaan kirkolliset S.A.N.E sekä Mason Betha Ministries -yhdistykset. Masen mennessä menojaan hänen yhteytensä Diddyyn katkesi ja molemmat keskittyivät omiin asioihinsa.

Paluu
-----

Viiden vuoden poissaolon jälkeen Mase palasi takaisin Bad Boy Recordsiin albumillaan *Welcome back* sekä teki myös pienimuotoisen televisiosarjan paluustaan musiikkibisnekseen. Vaikka Mase olikin palannut takaisin musiikkibisnekseen, hän piti pastorin virkansa. Tästä syystä hänen albuminsa ei sisältänyt yhtäkään kirosanaa. Mase kuului jonkin aikaa G-Unittiin mutta ei saanut julkaistua albumiaan koska 50 Cent uskoi että levy ei menestyisi.

Ma$e sosiaalisessa mediassa
---------------------------

Vuonna 2014 sosiaalisen median kuvapalvelu Instagram suoritti ison siivousurakan valekäyttäjistään, jonka seurauksena räppärin lähes jokainen 1,6 miljoonasta seuraajasta poistui.

Diskografia
-----------

* *Harlem World* (1997)
* *Double Up* (1998)
* *Welcome Back* (2004)

Lähteet
-------

1. ↑  Mase *Allmusic.com*. Viitattu 30.7.2011.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |

 |
**Thomas Enevoldsen** (s. 27. heinäkuuta 1987 Aalborg, Tanska) on tanskalainen ammattilaisjalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa FC Groningeniä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Thomas Enevoldsen aloitti uransa Aalborg BK:ssa Tanskan Superliigassa. Debyyttinsä hän teki heinäkuussa 2005. Kahtena ensimmäisenä kautenaan hän teki yhden maalin 13 ottelussa.

Kansallisen läpimurtonsa hän teki AaB:n kaudella 2007–2008, kun Aalborg voitti Tanskan-mestaruuden. Enevoldsen pelasi 33 ottelusta 31 ja teki niissä yhteensä kolme maalia. Hän teki maalin myös 2007–2008 UEFA Cupissa Tottenham Hotspuria vastaan, vaikka Aalborg hävisikin 3–2. Huhtikuussa 2008 Enevoldsen valittiin Superliigan kuukauden pelaajaksi. Kesällä 2009 muutamat seurat, muun muassa portugalilainen SL Benfica olivat kiinnostuneita hänestä.

Tanskan Superliigan kaudella 2009–2010 Enevoldsen solmi viiden vuoden sopimuksen alankomaalaisen FC Groningenin kanssa. Siirto maksoi tuolloin 9,3 miljoonaa kruunua (1,25 miljoonaa euroa). Ensimmäiset kolme maaliaan hän teki samassa ottelussa joulukuussa 2009 Sparta Rotterdamia vastaan.

Kansainvälinen ura
------------------

Enevoldsen valittiin Tanskan alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen syyskuussa 2004. Hän pelasi yhteensä 26 nuorten maaottelua, sisältäen 13 ottelua Tanskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa syyskuuhun 2008 asti.

Lokakuussa 2009 Enevoldsen kutsuttiin Tanskan joukkueeseen vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsintoihin Ruotsia ja Unkaria vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalin hän teki toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Senegalia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Thomas Enevoldsen *UEFA.com*.  27.6.2012. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* AaB profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* FC Groningen profiili

Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Sørensen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 Kvist |
6 Jacobsen |
7 Jensen |
8 Grønkjær |
9 Tomasson |
10 Jørgensen |
11 Bendtner |
12 Kahlenberg |
13 Krøldrup |
14 J. Poulsen |
15 S. Poulsen |
16 Andersen |
17 Beckmann |
18 Larsen |
19 Rommedahl |
20 Enevoldsen |
21 Eriksen |
22 Christiansen |
23 Mtiliga |
Valmentaja Olsen
**Ismaïl Sghyr** (s. 16. maaliskuuta 1972 Taroudante, Marokko) on ranskalainen kestävyysjuoksija, joka on kotoisin Marokosta.

Sghyr aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1995, jolloin hän Marokkoa edustaen sijoittui neljänneksi Göteborgin MM-kilpailuissa 5 000 metrin juoksussa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n GP-finaalissa 3 000 metrin juoksussa neljäs ajalla 7.36,37. Seuraavana vuonna hän kilpaili Stellenboschin maastojuoksun MM-kilpailuissa sijoittuen pitkällä matkalla kahdeksanneksi. Atlantan olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä yhdestoista ja GP-finaalissa samalla matkalla kuudes ajalla 13.04,16. Vuonna 1997 Sghyr voitti MM-pronssia Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa. Samana vuonna hän voitti Välimeren kilpailuissa 10 000 metrin juoksun sekä sijoittui Torinon maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla kahdeksanneksi ja Ateenan ulkoratojen MM-kilpailuissa 5 000 metrillä neljänneksi. GP-finaalissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas.

Sghyr oli neljäskymmenestoinen Belfastin maastojuoksun MM-kilpailuissa 1999 pitkällä matkalla. Hän juoksi samana vuonna Sevillan MM-kilpailuissa 10 000 metrillä viidenneksitoista ja GP-finaalissa 3 000 metrillä yhdeksänneksi. Vuonna 2000 Sghyr alkoi edustaa Ranskaa kansainvälisissä kilpailuissa. Kauden lopussa järjestetyssä GP-finaalissa hän oli 3 000 metrillä neljäs. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli 5 000 metrillä viides ajalla 13.07,71. 2002 hän juoksi Dublinin maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla kolmanneksitoista. Münchenin EM-kilpailuissa hän voitti EM-hopeaa 5 000 metrillä ja yleisurheilun maailmancupissa hän oli samalla matkalla kolmas.

Vuonna 2003 Sghyr sijoittui yhdeksänneksi Lausannen maastojuoksun MM-kilpailuiden lyhyellä matkalla. Pariisin MM-kilpailuissa hän oli 10 000 metrillä kymmenes ajalla 27.54,87. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi Euroopan sisäratojen cupissa 3 000 metrillä ja kahdeksanneksi Ateenan olympialaisissa 10 000 metrillä. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli 5 000 metrillä yhdestoista. Helsingin MM-kilpailuissa 2005 Sghyr osallistui maratonille sijoittuen kilpailussa viidenneksikymmenenneksiviidenneksi ajalla 2.27.07. Vuonna 2006 hän juoksi Euroopan cupissa 10 000 metrillä kolmanneksi.

Ennätykset
----------

* 1 500 metrin juoksu: 3.36,20 (1995)
* 2 000 metrin juoksu: 4.52,88 (1995)
* 3 000 metrin juoksu: 7.30,09 (1995)
* Kahden mailin juoksu: 8.11,73 (1996)
* 5 000 metrin juoksu: 12.58,83 (2000)
* 10 000 metrin juoksu: 27.12,39 (1999)
* Puolimaraton: 1.02.24 (2004)
* Maraton: 2.11.27 (2003)

Lähteet
-------

* Ismaïl Sghyr Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Simon Gate
**Simon Gate** (1883-1945) oli ruotsalainen muotoilija, kirjankuvittaja ja muotokuvamaalari. Hän työskenteli yhdessä Edward Haldin kanssa Orreforsin tehtaan kultakaudella vuodesta 1916 alkaen. Gate nousi kuuluisuuteen Pariisin maailmannäyttelyssä 1925.

Simon Gate opiskeli Tukholman Teknillisessä koulussa ja Kuninkaallisessa taideakatemiassa. Hänet tunnetaan lasiesineistä, joihin on kaiverrettu vähäpukeisia naisia (aiheen valinta aiheutti joskus moraalikeskustelua). 

Simon Gaten tyyliä kuvattiin Englannissa termillä "Swedish grace" ja Art Decon ruotsalaisena muunnoksena.

* Simon Gaten taidelasia vuodelta 1924.Simon Gaten taidelasia vuodelta 1924.

Lähteet
-------

1. ↑  Sköna Hem (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Hem.Passagen.se (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Suurmestareiden yhdistys** (engl. *Grandmasters Association, GMA*) oli Garri Kasparovin ja liikemies Bessel Kokin yhdessä muutamien muiden suurmestareiden kanssa perustama shakkiyhdistys, jonka tarkoitus oli ajaa ammattipelaajien etuja shakkipolitiikassa. GMA perustettiin 1986 Dubain shakkiolympialaisten yhteydessä.

1990 järjestön sisällä syntyi riita sen asemasta Kansainväliseen shakkiliittoon FIDE:en nähden, Kasparovin tukijoineen kannattaessa suurempaa riippumattomuutta. FIDE:n kanssa tehtävästä sopimuksesta käydyssä äänestyksessä hävinnyt Kasparov luopui puheenjohtajuudestaan ja GMA:n ristiriitojen sävyttämä alamäki alkoi. 

1993 Kasparov ja englantilainen, GMA:n viimeinen puheenjohtaja Nigel Short päättivät pelata MM-ottelunsa FIDE:n ulkopuolella ja perustivat uuden yhdistyksen nimeltä PCA (engl. *Professional Chess Association*). Tuolloin GMA oli Kasparovin mukaan jo "enimmäkseen romahtanut". PCA:n toiminta loppui 1996 ja edellisten nykyinen vastine on Ranskassa 2003 perustettu *Association of Chess Professionals* ACP.

Lähteet
-------

Michael "Mig" Greengard: Garry Kasparov: A history of Professional Chess *chessbase.com*.  8.4.2002. Chessbase news.
**Regina Jacobs** (s. 28. elokuuta 1963 Los Angeles) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija.

Jacobs osallistui ensimmäisiin arvokilpailuihinsa vuonna 1987, jolloin hän osallistui Rooman MM-kisoissa 1 500 metrin juoksuun karsiutuen alkuerissä. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän karsiutui 1 500 metrin välierissä. Vuonna 1994 hän sijoittui IAAF:n GP-finaalissa 1 500 metrillä kymmenenneksi. Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa 1995 hän voitti MM-kultaa 1 500 metrillä ajalla 4.12,61. Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa 1997 hän voitti samalla matkalla hopeaa ajalla 4.04,63.

1998 Jacobs sijoittui yleisurheilun maailmancupissa Johannesburgissa 3 000 metrin juoksussa kolmanneksi ja 5 000 metrin juoksussa toiseksi. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä ajalla 8.39,14 ja hopeaa Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa 1 500 metrillä ajalla 4.00,35. Vuonna 2000 hän juoksi Pohjois-Amerikan ennätyksen 5 000 metrillä ajallaan 14.45,35. 2001 hän oli Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä kahdestoista. Seuraavana vuonna hän juoksi neljänneksi maailmancupissa 1 500 metrillä.

Jacobs voitti urallaan 24 Yhdysvaltojen mestaruutta. Hän voitti 800 metrin juoksun mestaruuden 2001, 1 500 metrillä vuosina 1987, 1989, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001 ja 2002 sekä 5 000 metrillä vuosina 1998, 1999 ja 2000. Sisäradoilla hän voitti USA:n mestaruuden 1 500 metrillä 2003, maililla 1995, 2000 ja 2002 sekä 3 000 metrillä 1999, 2001 ja 2003. Lisäksi hän voitti maansa maastojuoksumestaruuden vuosina 2001 ja 2002. Vuonna 2003 hänestä tuli 39-vuotiaana ensimmäinen nainen, joka juoksi sisäradoilla 1 500 metriä alle neljän minuutin, kun hän juoksi 2. helmikuuta Bostonissa ajan 3.59,98. Samana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden 1 500 metrillä Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa ajalla 4.01,67, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa loppukilpailusta. Vuonna 2004 uutisoitiin, että Jacobs oli antanut kesällä 2003 tetrahydrogestrinonia sisältäneen doping-näytteen. Hän sai kärystä neljän vuoden kilpailukiellon.

Ennätykset
----------

* 800 metrin juoksu: 1.58,08 (2000)
* 1 000 metrin juoksu: 2.31,80 (1999)
* 1 500 metrin juoksu: 4.00,35 (1999)
* 2 000 metrin juoksu: 5.38,42 (1994)
* 3 000 metrin juoksu: 8.39,56 (1998)
* 5 000 metrin juoksu: 14.45,35 (2000)

Lähteet
-------

* Regina Jacobs Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Camire, Dave: Regina Jacobs Sets 1500M World Record *Cool Running*.  1.2.2003. Boston:  Cool Sports, Inc.  Arkistoitu 14.3.2006. Viitattu 31.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Jacobs handed ban  17.7.2004. BBC. Viitattu 31.3.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |