recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Perävirtausyksikön havainnekuva. Ylempi osa kuvaa palokaasujen pakoaukkoja ammuksen perässä. Poikkileikkauksessa on nähtävissä paloaineella täytetty peräosa.
**Perävirtausyksikkö** on tykistöammuksen kantaman kasvattamiseen käytettävä järjestelmä, jossa kranaatin peräosaan asennetaan palavaa ainetta sisältävä lisäosa. Perävirtausyksikkö syttyy palamaan laukaisun yhteydessä, ja vapauttaa palokaasunsa lentävän ammuksen taakse. Laitteiston tavoitteena on täyttää ammuksen lennossa taakseen synnyttämä alipainealue, ja näin ollen pienentää ammuksen eri osien välisiä paine-eroja, mikä pudottaa koko kappaleeseen vaikuttavaa kokonaisilmanvastusta ja kasvattaa kantamaa. Perävirtausyksikköjen palokaasut virtaavat aliääninopeuksilla, eikä laitteiston tavoitteena ole niinkään työntövoiman synnyttäminen rakettiavusteisten tykistöammusten tapaan.

Palveluskäytössä olevilla ammustyypeillä on saavutettu noin 20–30 prosenttia suurempia kantamia, kun niihin on asennettu perävirtausyksikkö.

Lähteet
-------

1. ↑  Vasankari, Lauri: *Uuden sukupolven tykistöampumatarvikkeet TSTA2020-pintatorjunta-aseistuksena*, s. 10. Maanpuolustuskorkeakoulu, Maaliskuu 2015. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 22.10.2017).
2. 1 2  Kubberud, Nils & Øye, Ivar J.: *Extended range of 155mm projectile using an improved Base Bleed unit. Simulations and Evaluation*, s. 4. 26th International Symposium on Ballistics Miami, Florida, USA: , Syyskuu 2011. Esityksen verkkoversio (PDF) (viitattu 22.10.2017). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Frans Josef (Joose) Vilkuna** (4. lokakuuta 1905 Nivala – 4. joulukuuta 1989 Nivala) oli suomalainen maanviljelijä ja eräkirjailija.

Joose Vilkunan vanhemmat olivat talollinen, maallikkosaarnaaja August Vilkuna (1871–1931) ja meijerska Anna Nikula. Hänen vanhempi veljensä oli akateemikko Kustaa Vilkuna ja setänsä kirjailija Kyösti Wilkuna. Vilkuna kävi Raudaskylän kristillisen kansanopiston ja Kauhavan maamieskoulun. Vuonna 1931 hän sai haltuunsa isänsä jälkeen Vilkunan sukutalon. Hän sai tilan kuntoon ja muun muassa ojitti tilan metsiä saadakseen ne paremmin tuottaviksi. 1930-luvulla Vilkuna oli mukana suojeluskunnan ja IKL:n paikallisessa toiminnassa. Talvisodan aikana hän oli hevoskolonnan vääpelinä Kenttätykistörykmentti 9:ssä ja jatkosodassa hän oli Kenttätykistörykmentti 4:ssä patteriston vääpelinä.

Sodan jälkeen Joose Vilkuna perusti Vilkunan tilan yhteyteen tiilitehtaan, joka toimi kymmenisen vuotta. Hän oli myös mukana perustamassa salaojaputkia valmistanutta *Nivalan Savi Oy*:tä ja Nivalan kirkonkylään vesijohtoyhtiötä. Vilkuna oli Pellervo- ja Metsälehti-lehtien vakinainen avustaja ja kirjoitti muihinkin lehtiin. Hän kirjoitti eräaiheisia pakinoita ja juttuja, joita julkaistiin myös kirjoina. Kotiseututyön harrastajana tunnettu Vilkuna suunnitteli Nivalaan kaksi muistomerkkiä. Nivalan ensimmäisen kirkon, Sarparannan saarnahuoneen, muistomerkin hän suunnitteli veljensä Kustaa Vilkunan kanssa 1956. Vuonna 1966 hän suunnitteli Nivalan Pirttirannalle pystytetyn Niilo Kustaa Malmbergin muistomerkin.

Teoksia
-------

* *Tulenvartija : piirteitä Taneli Rauhalan elämästä ja työstä*. Nivalan seuratupayhdistys, Ylivieska 1963
* *Herännäisyys yhteiskunnallisena tekijänä* teoksessa *Nivalan kirja 1970*, toim. T. Nygård. 1970
* *27 Joosen juttua elämästä, eläimistä ja eräretkistä : kirjoitti ja piirteli Joose Vilkuna*. tekijä, Nivala 1972
* *Lähetystyö* : novelli. Sanakanava-antologia 1974
* *Routavuosien ja itsenäisyytemme alun tapahtumat ja tekijät Nivalassa 1898–1918*. Nivala-Seura 1979
* *Kaksikielinen hirvi : juttuja Joosesta ja Joosen jutut* ; toimittanut Sisko Pirttimaa ; kirjan piirrokset Joose Vilkuna. Haapavesi Oy, Haapavesi 1990

Toimitustöitä
-------------

* *Nivalakirja 1963* ; toim. Joose Vilkuna ja Paavo Niskanen. Nivalaseuran julkaisuja 2. Nivalaseura, Ylivieska 1963
* *Nivalakirja 1965* ; toim. Joose Vilkuna ym. Nivalaseuran julkaisuja 4. Nivalaseura, Ylivieska 1965

Lähteet
-------

* Joose Vilkuna SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kirjastovirman henkilögalleria : Joose Vilkuna (Arkistoitu – Internet Archive)
* Nivalan Wilkunat ; sukupuu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Perístasi** (kreik. Περίσταση, kath.kreik. Περίστασις, *Perístasis*) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Katerínin kuntaan, Pierian alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Περιστάσης, *Dimotikí Koinótita Peristásis*). Kaupungin väkiluku on 2 545 (vuonna 2011).

Aleksanteri Suurelle omistettu muistomerkki Perístasissa.
Perístasin pieni kaupunki sijaitsee noin 2,5 kilometriä itään Katerínin kaupungin keskustasta ja noin 4,5 kilometriä sisämaahan Egeanmereen kuuluvan Thermaïkóslahden rannasta. Kaupunki on nykyisin kasvanut kiinni Kateríniin ja voidaan lukean sen esikaupungiksi.

Aiemmin kaupunki kuului Paralían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Katerínin kunnan Paralían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Perístasi** Wikimedia Commonsissa
**Staffan (Tahvana, Tahvo) Kruus** (29. joulukuuta 1862 Valkjärvi – 15. marraskuuta 1918 Terijoki) oli suomalainen maanviljelijä, maakauppias ja pankinjohtaja. Hän oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1900-luvun alussa.

Kruusin vanhemmat olivat lukkari Petter Kruus ja Anna Karhu. Kruus oli maanviljelijänä ja maakauppiaana Kivennavalla vuosina 1890–1918 ja vuonna 1918 hän toimi myös Kansallis-Osake-Pankin Terijoen konttorin hoitajana.

Kruus oli kansanedustajana 1909–1910 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Kivennavan kunnallislautakunnan esimiehenä ja hän kuului Uudenkirkon ja Kivennavan yhdistämistä Pietarin kuvernementtiin vastustaneeseen toimikuntaan 1910-luvun alkupuolella.

Tahvo Kruus oli naimisissa vuonna 1883 Anna Sirkiän (ent. Seppänen) kanssa. Hän meni uusiin naimisiin 1886 Maria Havian kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Tahvo Kruus *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

  


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1909–1910 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(48) | 
* Aitamurto
* Ala-Kulju
* Andersin (1909)
* Anneberg
* Antila
* Arajärvi
* Danielson-Kalmari
* Haapanen
* Hainari
* Hallsten
* Hirvikanta
* Honkajuuri
* Ingman
* Junnila
* Kairamo
* Kares
* Kivioja
* Koivisto
* Kruus
* Käkikoski
* Käpy (1909)
* Lagerlöf
* Laine
* Listo
* Malkamäki
* Malmivaara
* Myllylä
* Mynttinen
* Nevanlinna
* Nordling (1910)
* Nyström
* Pakkala
* Paloheimo
* Peurakoski
* Pullinen
* Rajala
* Rannikko
* Rapola (1909–1910†)
* Repo
* Saarelainen (1909–1910)
* Seppä-Murto
* Sipilä
* Soininen
* Torppa
* Tulikoura
* Vaarala
* Voipio
* Wuorimaa
* I. Yrjö-Koskinen (1909–1910)
* S. Yrjö-Koskinen

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Tahvo Jaatinen** (30. elokuuta 1839 Pälkjärvi – 11. tammikuuta 1891 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Jaatinen kävi Mustialan maanviljelysopiston ja tuli 1860 Leväisten maanviljelyskoulun opettajaksi ja 1865 johtajaksi. Tilanomistaja hän oli vuodesta 1871. Jaatisella oli useita kunnallisia luottamustoimia. Hän oli talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878 ja 1882. Hän kuului edellisillä asevelvollisuus- ja lisättyihin talous- ja suostuntavaliokuntiin ja jälkimmäisillä laki- ja talous-, suostunta- ja lisättyyn valtiovarainvaliokuntaan, minkä lisäksi hän oli myös valitsijamies. Valtiopäiväedustaja Heikki Jaatinen oli Tahvo Jaatisen veli.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuollut.  *Karjalatar*, 23.1.1891, nro 7, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 2.2.2021.
2. 1 2  Tietoja. Kaksi kuolemantapausta.  *Suomen Maanviljelyslehti*, 1.1.1891, nro 1, s. 38. Kansalliskirjasto. Viitattu 2.2.2021.
3. 1 2  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 104. Helsinki: Otava, 1926.
**Perävarppi** on entinen kylä Kotkassa. Se sijaitsi Hallan, Popinniemen ja Suulisniemen välissä entisen Kymin kunnan ja sittemmin Karhulan kauppalan alueella. Perävarppi on nykyisin asumaton metsäalue Popinniemen kaupunginosan itäosassa.

Perävarppi oli puurakenteinen työläiskylä, jonka asunnot olivat Hallan sahan omistuksessa. Tyypillinen talo Perävarpissa sisälsi neljä kahden huoneen asuntoa, joissa oli omat sisäänkäynnit. Sisäänkäynnit sijaitsivat talon pitkillä sivuilla molemmin puolin taloa. Talot olivat puulämmitteisiä. Keittiössä oli valurautakannella varustettu hella ja kammarissa kattoon asti ulottuva pyöreä uuni, jonka lämmönvarauskyky oli erinomainen. Puuvarastona toimivat erilliset liiterit, joissa oli paljon säilytystilaa polttopuille ja muille tavaroille. Talojen ainoa mukavuus oli sähkö, joka mahdollisti sähkölieden ja jääkaapin käytön. Vesi oli haettava kaivosta. Kylän yhteiset WC:t olivat aivan meren rannassa ja siellä oli myös paikka, jonne likaämpäri tyhjennettiin. Kylässä ei ollut omaa saunaa ja lähin sauna oli naapurikylässä Popinniemessä, jossa kyläläiset pääsivät peseytymään kerran viikossa. Perävarpissa tai sen läheisyydessä sijaitsivat muun muassa seuraavat paikat, joissa kylän lapset leikkivät: Iso-Hullu (kallio Hallan tien vieressä), Pituska/Pikkurilli (niemi kylän keskikohdalla), Kivirautio (isoja kivia ja onkaloita sisältävä kivikko Pituskan itäpuolella), Junttaska/Junttaniemi (niemi Suulisniemen länsipuolella, niemessä sijaitsi kylän ainoa uimaranta). Junttaniemen vieressä (länsipuolella) sijaitsi kaatopaikka, joka oli lähialueen käytössä.
**Aarre Hemmo Johannes Hemming** (16. marraskuuta 1928 Viipuri – 7. elokuuta 2007 Lahti) oli suomalainen kapellimestari ja professori, joka toimi Lahden musiikkiopiston rehtorina ja kohotti merkittävästi Lahden Oopperan taiteellista tasoa.

Hemming opiskeli Sibelius-Akatemiassa viulunsoittoa Onni Suhosen johdolla ja orkesterinjohtoa Leo Funtekin johdolla ja valmistui kapellimestariksi vuonna 1953. Hän opiskeli myös musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja suoritti lisensiaatintutkinnon vuonna 1959. Hemming toimi aluksi Helsingin kaupunginorkesterin viulistina (1952–1962) ja kirjastonhoitajana (1962–1965). Vuodesta 1965 hän toimi Lahden musiikkiopiston rehtorina ja kehitti musiikinopetusta paitsi Lahdessa myös koko maassa. Niin kutsuttu musiikkiluokkatoiminta kehittyi hänen aloitteestaan. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1991.

Hemming hoiti useita luottamustehtäviä muun muassa valtion säveltaidetoimikunnassa. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2*, s. 595. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6
2. ↑  Aarre Hemmingin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
3. 1 2  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 140. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Hurrikaanin vaikutusalue Karibian saarten alueella.
**Vuoden 1780 suurta hurrikaania** pidetään eniten uhreja vaatineena Atlantin trooppisena pyörremyrskynä. Yli 22 000 ihmistä kuoli, kun myrsky pyyhkäisi Barbadoksen, Saint Lucian, Martiniquen, ja monien muiden Karibian läntisten saarten yli lokakuun 10. ja 16. päivien välillä. Merkittävä osa menehtyneistä oli brittien tai ranskalaisten sota-alusten miehistöä. Kymmenet merellä myrskyn aikana olleet kalastusalukset jäivät sille tielleen.

Myrsky
------

Hurrikaani iski Karibialle Amerikan itsenäisyyssodan aikana ja verotti brittien ja ranskalaisten alueella olevia laivastoja rankalla kädellä. Brittiläisen amiraali George Rodneyn komentama laivasto, joka oli matkalla New Yorkista Länsi-Intian saaristoon, joutui hajalleen myrskyn voimasta. Saavuttuaan Barbadokselle amiraali Rodney havaitsi kahdeksan kahdestatoista sinne jättämästään aluksesta uponneen ja suuren osan niiden miehistöistä hukkuneen.

Sateet alkoivat Barbadoksella lokakuun 9. päivän 1780 jälkeisenä yönä. Tuuli yltyi myrskyksi 10. päivän iltapuolella ja palautui normaaliksi 11. päivän aamulla. Tuho oli kokonaisvaltaista ja suurta, että tapahtuman kuvauksessa alueella luultiin olleen myrskyn lisäksi myös maanjäristys. Saari oli kuin pyyhkäisty tasaiseksi, "Yksikään puu tai talo ei jäänyt [paikalleen] seisomaan" ja "tuuli oli niin kovaa, että se repi kuoren irti puista".

St.Vincentin saarella tuho oli perinpohjaista, Kingstownissa 584 paikkakunnan 600 talosta tuhoutui. Grenadassa myrsky tuhosi 19 hollantilaista laivaa. St. Lucian saarella, jonne myrsky ehti 11. päivän vastaisena yönä, kuolonuhreja oli kuvauksen mukaan 6 000 ja amiraali Rodneyn laivaston Port Castriesin satamaan jääneet alukset tuhoutuivat täysin.

Martiniquen saarella kuoli kuvauksen mukaan 9 000 henkeä, joista 4 000 Ranskan laivaston 40 aluksen uppoamisen johdosta. Merenpinta nousi kuvauksen mukaan esimerkiksi St. Pierressä 7,6 metriä (25 jalkaa), mikä tuhosi kaikki paikkakunnan talot. Dominican ja Guadeloupen saaret kärsivät suuria tuhoja 12. lokakuuta.

Katso myös
----------

* Luettelo merkittävistä trooppisista hirmumyrskyistä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Orlando Pérez: Notes on the Tropical Cyclones of Puerto Rico (pdf)  1970. San Juan, Puerto Rico National Weather Service. Viitattu 16.7.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Deadliest Atlantic Tropical Cyclones, 1492–1996, by Edward N. Rappaport and Jose Fernandez-Partagas
* Natural Disasters: Hurricanes, by Patrick J. Fitzpatrick, ABC-CLIO Inc. 1999, ISBN 1-57607-071-9
**Skreppers** on suomalainen rock-yhtye. Skreppers soittaa voimarockia ja seisoo nelijalkaisella kivijalustalla Smackin ja Rolling Stonesin möyhentämässä maastossa. Skreppers yhdistää punkin aggressiivisuutta, rockabillyn suoraviivaista draivia ja autotallisoundia. Lopputulosta yhtye itse kutsuu psykoafroksi, jossa hieman vaikutteita woodoohardcoresta. Yhtye muodostui The Rock Dictators and the Monarksin jälkimainingeissa täyttämään sen jättämän tyhjiön. Osittain Rock Dictatorsin jäsenistä koostuva Skreppers perustettiin 1980-luvun lopussa ja se on kuuluisa energisistä, jopa kaoottisista live-esiintymisistään. Skreppersiä on kopiotu saagan alkuhetkistä lähtien. Yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat Spesial K, Disney, Thorax ja The Glasses. Yhtyeen rumpali Disney on kuvaillut yhtyettä "se kylvää rockia kuin pommikone".

Skreppers on esiintynyt muiden kuuluisuuksien kuten Kingston Wallin ja HIMin kanssa. Skreppers on esiintynyt Suomen lisäksi Ruotsissa, Virossa ja Manner-Euroopassa.

Diskografia
-----------

### Albumit

* 1999: *Splish, Splash! Every Night?*
* 2002: *Hedonist Hellcats*
* 2004: *Call Of The Trash*
* 2006: *Pain In The Right Place*
* 2007: *Stilettos*
* 2012: *Sherwood Gays*

### Singlet

* 2004: *Simsala Bimsala / Jesus Saved My Sex Life*

### Videot

* 1995: *Cake, powder and motorcycles*
* 2002: *Dog, I wanna be your bone*
* 2002: *Translucentsexxxexpress*
* 2004: *Let's die together, Sheena*
* 2006: *He's my sister*
* 2006: *Fifteen, sixteen, seventeen*
* 2007: *Psychoscitzo*
* 2011: *Sherwood Shake*
* 2012: *Gay City Roller*
* 2012: *Ding Dong*

Kokoonpano
----------

* Special K (Hiili Hiilesmaa) - laulu
* Reinaldo - kitara
* Pax America - kitara
* Salvador Salsa - basso
* Jan Gardemeister - rummut

Lähteet
-------

* The Skreppers

Aiheesta muualla
----------------

* The Skreppers MySpace -sivulla
* The Skreppers Facebook -sivulla
**Vuoden 1812 Turun tapaaminen** viittaa Venäjän keisari Aleksanteri I:n ja Ruotsin kruununprinssi Kaarle Juhanan kohtaamiseen Turussa vuonna 1812.

Ruotsin kruununperilliseksi vuonna 1810 valittu Kaarle Juhana eli Jean-Baptiste Jules Bernadotte arvosteli Ruotsin silloista ulkopolitiikkaa, jonka mukaan liittoutuminen Eurooppaa valloittaneen Napoleon I:n kanssa olisi turmiollinen. Mikäli Napoleon voittaisi käynnissä olleen sodan, Ruotsi joutuisi Ranskan vasalliksi. Näissä oloissa olisi siis viisaampi liittyä Napoleonin vastaiseen liittoumaan. Ruotsin ja Bernadotten mahdollisuus hakea Napoleonin vastaista liittoumaa syntyi Napoleonin joukkojen miehitettyä tammikuussa 1812 Saksassa olleen viimeisen ruotsalaisalueen eli Ruotsin Pommerin. Tämän perusteella Bernadotte lähetti helmikuussa 1812 kreivi Carl Löwenhielmin Pietariin tunnustelemaan mahdollista yhteistyötä ja tsaari Aleksanteri I:n ystävyyttä. Ruotsi oli valmis yhteistyöhön keisarillisen Venäjän kanssa, mikäli Ruotsi saisi hyvitykseksi Norjan. Suomen takaisinvalloittaminen ei siis ollut enää kiinnostuksen kohteena. Hyvitykseksi Bernadotten johtama Ruotsi auttaisi Venäjää mahdollisessa sodassa Napoleonia vastaan. Tsaari Aleksanteri I suostuikin ehdotukseen, ja Ruotsin ja Venäjän välillä solmittiin huhtikuussa 1812 liittosopimus. Napoleon yritti vielä taivuttaa Ruotsia ja Bernadottea Ranskan johtaman liittouman puolelle lupaamalla Pommerin, Suomen ja rahoitusta avun palkaksi. Bernadotten vaatimus Norjan saamisesta ei ollut Napoleonille mahdollinen johtuen silloisesta liitosta Norjan silloisen omistajan Tanskan kanssa. Kesäkuussa 1812 Napoleon aloitti sotaretken Venäjälle kohteena valloittaa Moskova. 

Tsaari Aleksanteri I ehdotti kesällä 1812 hallitsijakokousta Bernadotten kanssa, jossa sovittaisiin ajankohdan vaatimista yhteisistä toimenpiteistä. Kokouspaikaksi valittiin Turku, jonne hallitsijat saapuivat 24. elokuuta 1812. Turku oli tällöin Suomen suuriruhtinaskunnan hallinnollinen keskus. Hallitsijoiden käymien keskustelujen perusteella täsmennetty liittosopimus laadittiin 30. elokuuta, jossa sovittiin Ruotsin osallistumisesta Euroopan mannermaalla käytävään sotaan Napoleonia vastaan ja Venäjän tuettava ruotsalaisten Norjan valloitusta.

Tapaaminen sinetöi Suomen jo aiemmin sovitun siirtymisen Venäjän vallan alle ja muutti Itämeren alueen ja Euroopan suurvaltojen keskinäisiä suhteita perusteellisesti. Historiantutkija Matti Klinge on todennut, että tällä sopimuksella luotiin pohja uudelle Euroopalle ja Itämeren alueen rauhalle ja ystävyyden politiikalle.

Veistos
-------

*Tapaaminen Turussa 1812*.
Venäläisen kuvanveistäjä Andrei Kovaltšukin pronssiveistos *Tapaaminen Turussa 1812* sijaitsee Aurajoen rannassa. Teoksessa Aleksanteri I istuu tuolilla ja tarjoaa Kaarle Juhanalle istumapaikkaa vieressään tuolilla. Veistos paljastettiin tapaamisen 200-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyn seminaarin yhteydessä vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjolan-Pirhonen 1973: s. 279-285.
2. ↑  Suurmiesten Turun tapaamisesta avautui uusi Eurooppa  24.8.2012. Turun yliopisto.  Arkistoitu 30.3.2018. Viitattu 29.3.2018.
**Vuoden 1101 ristiretki** tarkoittaa vuonna 1101 tapahtunutta ristiretkien sarjaa. 

Vaikka ensimmäinen ristiretki oli menestys, oltiin samalla huolestuneita ristiretken vaikutusten turvaamisesta. Esimerkiksi paavi Urbanus II:n seuraaja Paschalis II edusti tätä mielipidettä. Ajatus valloitusten säilyttämisestä johti siihen, että ensimmäiseen ristiretkeen aikanaan sitoutuneita, mutta myöhemmin kieltäytyneitä ylimyksiä ja alettiin painostaa lähtemään uudelle ristiretkelle. Samalla katsottiin, että jotkut ristiretkeläiset olivat palanneet sodasta liian nopeasti, jolloin heitäkin vaadittiin palaamaan Lähi-itään. 

Painostus johti siihen, että joukko huonosti organisoituja joukkoja lähti käymään sotaa Lähi-idässä. Seurauksia huonosti organisoitujen joukkojen lähettämisestä olivat useat lähes täydelliset tappiot, joita ristiretkeläiset kokivat taistellessaan Pyhällä maalla. Vuoden 1101 ristiretkeen osallistui myös hyvin organisoituja joukkoja, kuten kreivi Guillaume de Neversin johtama armeija, joka kuitenkin murskattiin väijytyksessä. Taistellessaan vuoden 1101 ristiretkeläisiä vastaan turkkilaiset käyttivät uusia taistelutyylejä, joita he tulivat hyödyntämään myös myöhempien ristiretkien aikana.
**Skoutáros** (kreik. Σκουτάρος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 881 (vuonna 2011).

Skoutároksen Pyhän Kolminaisuuden (*Agía Triáda*) kirkko.
Skoutároksen kylä sijaitsee Lesboksen luoteisosissa noin seitsemän kilometriä lounaaseen Pétran kylästä ja vajaa kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Egeanmeren rannasta. Skoutáros muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκουτάρου, *Dimotikí Koinótita Skoutárou*), johon kuuluvat varsinaisen Skoutároksen kylän lisäksi rannikolla sijaitsevat kylät Ampélia ja Ánaxos Skoutárou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 037.

Aiemmin kylä kuului Pétran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Pétran kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skoutáros** Wikimedia Commonsissa
**Zhiyuan** (kiin. 致遠) oli Kiinan Qing-dynastian Beiyangin laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Zhiyuan-luokan panssarikansiristeilijä. Alus upposi ensimmäisessä Kiinan-Japanin sodassa 17. syyskuuta 1894.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Zhiyuan-luokka*
Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä. Köli laskettiin 20. lokakuuta 1885 Elswickin telakalla numerolla 493, ja alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1886. W. H. Whiten suunnittelema alus valmistui 23. heinäkuuta 1887.

Palvelus
--------

Kiinaan saavuttuaan alus liitettiin vuonna 1888 sisaraluksensa *Jingyuanin* kanssa Beiyangin laivastoon. Seuraavana kesänä alus kuului amiraali Ding Ruchangin johtamaan osastoon, joka vieraili Venäjän keisarikunnan laivaston tukikohdassa Vladivostokissa.

Ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan puhjettua alus kuului 17. syyskuuta 1894 amiraali Dingin taistelulinjaan Jalujoen taistelussa, minkä alussa *Zhiyuanin* päällikkö Deng Schichang pyrki tuhoamaan keisarillisen Japanin laivaston komentajan aluksen *Saikyōmarun* aiheuttaen sille suurta vahinkoa. *Zhiyuan* joutui japanilaisen komentoalusta suojaamaan saapuneen amiraali Tsuboi Kōzōn risteilijä osaston kohteeksi. Risteilijät *Yoshino*, *Takachiho*, *Naniwa* ja *Akitsushima* kiersivät uhriaan aiheuttaen pikatykeillään runsaasti vahinkoa. Alukseen osunut kranaatti räjäytti lopulta aluksen, jolloin 245 miehistönjäsentä sai surmansa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Brook, Peter: *Warships for Export Armstrong Warships 1867–1927*. Kent, Englanti: World Ship Society, 1999. ISBN 0-905617-89-4. (englanniksi)
* Wrigth, Richard N. J.: The Peiyang and Nanyang Cruisers of the 1880s.  *Warship*, 1996, XX. vsk, s. 95-110. Lontoo, UK:  Conway Maritime Press. ISBN 0-85177-685-X.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Brook, Peter s. 62

Zhiyuan-luokan panssarikansiristeilijät

|  |
| --- |
| *Zhiyuan* - *Jingyuen* |
| Edeltäjä: *Jiyuan* – Seuraaja: Hai Chi -luokka |
**KPS PGE Skra Bełchatów SSA** on puolalainen lentopalloseura Bełchatówin kaupungista. Seuran edustusjoukkue voitti kaudella 2008–2009 muun muassa Puolan liigan mestaruuden sekä Puolan cupin pronssia. Lisäksi joukkue osallistui Mestareiden liigaan ja sai pronssia.*lähde?*

Kotihalli
---------

Kotiottelunsa joukkue pelaa Hala Energia -hallissa. Halliin mahtuu yleisöä 2 295 katsojaa.*lähde?*

Historia
--------

Bot Skra Bełchatów perustettiin vuonna 1957 Keski-Puolassa sijaitsevaan Bełchatówin pikkukaupunkiin. Bełchatów on vienyt viisi kertaa Puolan mestaruuden peräkkäin vuosina 2005-2009. Lisäksi se on saavuttanut liigassa pronssia kaudelta 2002 sekä voittanut Puolan Cupin mestaruuden kolme kertaa peräkkäin vuosina 2005, 2006, 2007 ja neljännen kerran vuonna 2009. Puolan Cupissa joukkue voitti hopeaa kaudella 2004 sekä pronssia 2008 kaudelta. Joukkue otti kaudella 2008 seuralentopallon arvostetuimman seurajoukkuekilpailun*selvennä* pronssiset mitalit kotikentällään.*lähde?*

Saavutukset
-----------

**Puolan liiga:**

* Puolan mestaruus(8): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014
* Puolan liiga-hopea(1): 2012
* Pronssia liigassa(3): 2002, 2015, 2016

**Puolan cup:**

* Puolan Cup-mestaruus(7): 2005, 2006, 2007, 2009, 2011, 2012, 2016
* Puolan Cup-hopea(1): 2004

**Puolan supercup:**

* Puolan Cup-mestaruus(2): 2012, 2014

**Mestareiden liiga:**

* Mestareiden liiga-hopea(1): 2012
* Mestareiden liigan pronssia(2): 2008, 2010
* Mestareiden liigan neljäs merkintä(1): 2015

**Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut:**

* Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut-hopea(2): 2009, 2010
* Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pronssia(1): 2012

Muuta
-----

Suomalaisista joukkueessa on pelannut keskitorjuja Janne Heikkinen vuosina 2006–2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran virallinen sivusto
Musiikkinäyte"What Is This Thing Called Love?"Frank Sinatran nauhoitus vuodelta 1955.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

"**What Is This Thing Called Love?**" on Cole Porterin säveltämä ja sanoittama kappale musikaalinäytelmästä *Wake Up and Dream*. Sen esitti ensimmäisenä englantilainen laulaja Elsie Carlisle maaliskuussa 1929. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi ja yksi Porterin soitetuimpia sävellyksiä.

*Wake Up and Dream* jatkui Lontoossa 263 näytöksen ajan. Musikaali herätti huomiota New Yorkin teatteripiireissä kriitikoiden ylistäessä Tilly Loschin tulkintaa kappaleesta. Näytelmä tuotettiin joulukuussa 1929 myös Broadwayllä; amerikkalaisessa versiossa "What Is This Thing Called Loven" lauloi Frances Shelley. Ginny Simms esitti kappaleen Porterin elämästä kertovassa elokuvassa *Yö ja päivä* vuonna 1946.

Kappaleesta tuli nopeasti osa jazzmuusikoiden repertuaaria. Ben Bernien ja Fred Richin nauhoitukset nousivat Yhdysvaltojen singlelistalle vuonna 1930, ja kappaleen levyttivät muun muassa stride-pianisti James P. Johnson, klarinetisti Artie Shaw ja kitaristi Les Paul. Kappale esitetään tavallisesti nopeasti; Clifford Brownin, Max Roachin ja Sonny Rollinsin versio vuodelta 1956 on yksi tunnetuimmista nopeista instrumentaaliversioista. Saksofonisti Sidney Bechet nauhoitti sen balladitempolla vuonna 1941 trumpetisti Charlie Shaversin kanssa.

Kappaleen harmonia vaihtelee yllättävästi duurin ja mollin välillä. Säveltäjä Alec Wilder sanoi kappaleesta: "Jos minulle annettaisiin pelkät soinnut ilman melodiaa, olisin ymmälläni yrittäessäni keksiä niille uskottavaa melodiaa." Harmoniaa on tutkittu ja käytetty paljon kappaleen julkaisemisen jälkeen, ja sointukulun päälle on sävelletty useita jazzkappaleita, tunnetuimpana Tadd Dameronin bebop-standardi "Hot House".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  What Is This Thing Called Love? *JazzStandards.com*. Viitattu 25.4.2011.
2. ↑  Arnold Shaw: *The Jazz Age: Popular Music in the 1920's*, s. 248. Oxford University Press US, 1989. ISBN 0195060822. (englanniksi)
3. ↑  Alec Wilder ja James T. Maher: *American Popular Song: The Great Innovators, 1900-1950*, s. 228-229. Oxford University Press US, 1972. ISBN 0195014456. (englanniksi)
**Zhou Libo** (oikealta nimeltään *Zhou Shaoyi*, 9. elokuuta 1908 Yiyang, Hunan – 25. syyskuuta 1979) oli kiinalainen kirjailija.

Keskikoulun jälkeen Zhou Libo opetti alkeiskoulussa laskentoa, kunnes hän vuonna 1928 matkusti opiskelemaan Shanghain yliopistoon. Pian hänet erotettiin yliopistosta poliittisen toimintansa vuoksi. Vuonna 1933 Zhou vangittiin lakkoon osallistumisen takia. Vapauduttuaan elokuussa 1934 hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen.

Vuodesta 1934 lähtien Zhou toimi vasemmistokirjailijoiden liitossa, käänsi kiinaksi venäläistä kirjallisuutta ja matkusteli eri puolilla Kiinaa. Vuonna 1939 Zhou siirtyi Yan’aniin, jossa hän asui sotavuosien ajan. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi vuonna 1941. Vuonna 1944 hänestä tuli "Vapautuksen päivälehden" kirjallisuusliitteen toimittaja. Vuonna 1946 Zhou osallistui maareformin toteuttamiseen koillis-Kiinassa. Tämän ajan kokemuksia kuvaa kaksiosainen romaani "Rajumyrsky" (1948–1949), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Toinen romaani "Teräsvirta" (1955) herätti vähemmän huomiota. Zhoun pääteoksena pidetään vuosina 1958 ja 1960 ilmestynyttä romaania "Suuria muutoksia vuoristokylässä". Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana kirjailija oli jonkin aikaa vankilassa. Hän pääsi palaamaan Pekingiin 1970-luvun lopulla. Zhoun viimeinen teos oli vuoden 1945 taisteluja kuvaava kertomus "Yö Xiangjoella" (1978).

Suomennettu teos
----------------

* (Tšžou Li-bo). *Rajumyrsky: romaani*. Venäjän kielestä suomentaneet Sylvi Nokelainen ja Veikko Taipale. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bonnie S. McDougall, Kam Louie: *The literature of China in the twentieth century*, s. 225. London: C. Hurst & Co. 1997. ISBN 1-85065-285-6.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Ruotsi

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Zhenqi Barthel** (s. 9. tammikuuta 1987) on saksalainen, kiinalaissyntyinen pöytätennispelaaja, joka on saavuttanut kaksi Euroopan-mestaruusmitalia.

Barthel pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 Saksan joukkueessa, joka sijoittui joukkuekilpailussa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Hän saavutti Stuttgartin EM-kilpailuissa 2009 pronssia nelinpelissä Kristin Silbereisenin parina. Schwechatin EM-kilpailuissa 2013 Barthel saavutti nelinpelissä hopeaa parinaan Shan Xiaona. He hävisivät loppuottelussa maannaisilleen Petrissa Soljalle ja Sabine Winterille.

Barthel on maailmanrankingissa sijoittunut parhaimmillaan 46:nneksi helmikuussa 2012.

Barthel on naimisissa portugalilaisen pöytätennispelaajan Tiago Apolónian kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zhenqi Barthel *Sports Reference*.  Arkistoitu 25.3.2009. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Barthel Zhenqi *Tabletennis.guide*. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Barthel Zhenqi: ranking history (ITTF) *Tabletennis.guide*. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Hochzeit im Hause Barthel-Apolonia  8.7.2016. Deutscher Tischtennis-Bund e.V.. Viitattu 4.4.2019. (saksaksi)
**Värintoistoindeksi** (lyhenne **CRI**, englanniksi *colour rendering index*) eli **Ra-indeksi** on suure, jolla mitataan valonlähteen kykyä toistaa värejä verrattuna vertailuvalonlähteeseen.

Värilämpötilaltaan alle 5 000 kelvinin valonlähteitä verrataan Planckin säteilijään, mustaan kappaleeseen, kun taas yli 5 000 kelvinin valonlähteitä verrataan standardoituun luonnonvaloloisteputkeen (D65). Päivänvalon värintoistoindeksi on 89, kun vertailuvalonlähde on Planckin säteilijä. Hehkulampun värintoistoindeksi on samoin 89 verrattuna päivänvaloon. Tämä on yksi syy, minkä vuoksi on alettu kehitellä uusia värintoistoindeksin mittausmenetelmiä.

Värintoistoindeksi ilmoitetaan lukuna asteikolla nollasta sataan, missä 0 tarkoittaa täysin monokromaattista valoa, jossa värit eivät toistu lainkaan, ja 100 täysin jatkuvaspektristä valoa*selvennä* eli täydellistä värintoistoa. Värintoistoindeksi ei ilmoita valon väriä, vaan sen ilmoittaa värilämpötila.

Värintoistoindeksi määritetään vertaamalla kahdeksan eri värin toistumista referenssivalossa ja tarkasteltavassa valossa. Kunkin värin kohdalla mitataan ero sijoittumisessa väriavaruuteen. Värintoistoindeksi on siis objektiivinen, ei subjektiivinen suure. Poikkeamista lasketaan neliöllinen keskiarvo. Vain yhden värin suuri poikkeama ei laske värintoistoindeksiä paljoa, ongelmaksi muodostuu epätasaisen spektrin omaavat valonlähteet mm. valkoinen ledi. 

Valo, jonka värintoistoindeksi on yli 80, koetaan yleensä varsin luonnolliseksi. Indeksiltään alle 70:n jäävä valo taas koetaan luonnottomaksi tai värittyneeksi, tai jotkin tietyt kohteet näyttävät valossa omituisilta. Valo- tai videokuvauksessa käytettävän valonlähteen värintoistoindeksin on yleensä syytä olla vähintään 90. Yleisistä valonlähteistä hehkulampuilla, jotka ovat likimäärin mustia kappaleita, on värintoistoindeksi 100, samoin kuin auringonvalolla. Teollisuus- ja liikennevalaisimien värintoistoindeksit ovat usein 20–60 (matalapainenatriumlampulla 0). Tavallisten loisteputkien värintoistoindeksit ovat jopa 80–85.

Värintoistoindeksin ei nykyään katsota tyydyttävästi mittaavan uusien valonlähteiden, kuten parannettujen loisteputkien ja muiden purkauslamppujen sekä valkoisten ledien subjektiivisia ominaisuuksia, joten kansainvälinen valaistuskomissio CIE valmistelee parhaillaan*milloin?* uutta, tarkempaa menetelmää.

Aiheesta muualla
----------------

* Sormanen, Aleksi: Valonlähteiden värintoisto-ominaisuuksien kuvaaminen, Teknillinen korkeakoulu, Erikoistyö, 1.9.2008 (pdf)
**Kuka halusi murhata filosofin? Romaani filosofian hulluista päivistä ja myös rikoksesta** on Jukka Hankamäen kirjoittama dekkari, joka on julkaistu vuonna 2000.

Sisältö
-------

Kirja on kampusromaani, joka sijoittuu Helsingin yliopiston filosofian laitoksille. Teoksen päähenkilöitä ovat muiden muassa fysiikan filosofi Simo Sönkkö, pankkifilosofi Marjaleena Rintala ja mediafilosofi Make Leveelahti. 

Takakansitekstin mukaan teos on "romaani siitä, mitä tapahtuu kun ajattelun ihanteeksi asetetaan joko naturalismin oikeuttama pinnallisuus tai virtuaalitodellisuuksiin verhottu välinpitämättömyys – bisnesarvoista puhumattakaan."

Kirjan henkilöhahmot eivät tekijän mukaan viittaa todellisuuteen vaan kuvaavat erilaisia filosofiakäsityksiä.

Teoksen nimi viittaa Mika Waltarin, Pertti Hemánuksen ja muidenkin kirjoittajien dekkareissaan suosimiin muotoiluihin.

Vastaanotto
-----------

Suomen dekkariseuran kriitikko Johanna Matero arvioi *Ruumiin kulttuuri* -lehdessä, että "Hankamäki kirjoittaa huomattavasti sujuvammin ja paremmin kuin Hemánus, paitsi kirjoittaessaan seksistä; *Kalle* tai *Jallu* voisi olla sopivampi ympäristö tekstin näille osioille." Ja: "Jukka Hankamäki luonnehtii teostaan mielipideromaaniksi. Itse kutsun sitä humoristiseksi (h)irvikuvaksi näistä ajoista tässä yhteiskunnassa. Tavallaan Hankamäen esikoisessa on kulttikirjan aineksia, mutta lähinnä miespuolisille yliopistoälyköille."

Lähteet
-------

1. ↑  Hankamäki, Jukka: *Suomalaisen nykyfilosofian historia: mustelmani taisteluista tieteen ja filosofian kentillä*, s. 198. Helsinki: Books on Demand GmbH, 2009. ISBN 978-952-498-154-5.
2. ↑  Matero, Johanna: *Ruumiin kulttuuri* 4/2000, s. 63–64.
| "Call Me"Sweet |
| --- |
| Singlen "Call Me" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Cut Above the Rest* |
|  B-puoli | "Why Don’t You" |
|  Äänitetty  | The Town House Studio, Lontoo |
|  Julkaistu | maaliskuu 1979 |
|  Tekijä(t) | Andy Scott |
|  Tuottaja(t) | Sweet |
|  Tyylilaji | AOR |
|  Kesto | 03.38 |
|  Levy-yhtiö | Polydor Records |
| Listasijoitukset |
| Saksa Länsi-Saksa: 29. (1979) |
| Sweetin muut singlet |
| "California Nights"1978 | "Call Me"1979 | "Big Apple Waltz"1979 |

**"Call Me"** on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single albumilta *Cut Above the Rest* (1979). Kappale on yhtyeen kitaristin Andy Scottin kirjoittama. Se oli samalla yhtyeen ensimmäinen julkaisu, jolla soitti solisti Brian Connollyn lähdön jälkeen uusi kolmihenkinen kokoonpano Steve Priest, Andy Scott, Mick Tucker. Kappale oli Sweetin viimeinen listoja hätyytellyt single, ja se ylsi Länsi-Saksassa sijalle 29.

Tuotanto
--------

MusiikkinäyteCall MeAlle 10%:n ääninäyte kappaleesta.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Työstövaiheessa kappale tunnettiin nimellä "Give Me Your Love", ja se erosi huomattavasti lopullisesta aikaansaannoksesta. Kyseisen varhaisversion lauloi Andy Scott, mutta sanojen ja sovituksen muuttumisen myötä "Call Me" levytettiin lopulta basisti Steve Priestin toimiessa solistina. Alkuperäinen demoversio "Give Me Your Love" on julkaistu muun muassa harvinaisuuksia sisältävällä *Platinum Rare* -kokoelma-albumilla.

Kappaleen singleversio on hieman albumiversiota lyhyempi, sillä singleversiota leikattiin sen sanoitusten vuoksi. Manner-Euroopan-painoksessa pituus oli kuitenkin sama kuin albumillakin; 3 minuuttia, 38 sekuntia. Singlen B-puolella oli hard rockia edustanut "Why Don’t You", jonka lauloi niin ikään Steve Priest. Single julkaistiin yhtyeen kotimaassa Britanniassa sekä Manner-Euroopassa, mutta ei Yhdysvalloissa.

Kappaleet singlellä
-------------------

**A-puoli**

1. Call Me – 3.38 (säv. Scott)

**B-puoli**

1. 
2. Why Don’t You – 3.25 (säv. Scott/Tucker/Priest)

Kokoonpano
----------

* Steve Priest – bassokitara, laulu
* Andy Scott – kitara, taustalaulu
* Mick Tucker – rummut, taustalaulu

* Gary Moberley – piano

Lähteet
-------

* Väistö, Keijo & Perttunen, Jukka: *The Sweet – Purkkaa, jytää, glamouria ja hysteriaa*. Tampere: Tehokopiointi, 2003. ISBN 952-99007-1-6.

### Viitteet

1. 1 2  Sweet: *Cut Above the Rest* -vinyylilevyn takakansi (Polydor 2310 657)
2. 1 2  Call Me / Why Don't You by Sweet : Reviews and Ratings - Rate Your Music rateyourmusic.com. Viitattu 2.8.2011.  (englanniksi)
3. 1 2  The Sweet - Call Me - austriancharts.at austriancharts.at. Viitattu 2.8.2011.  (saksaksi)
4. 1 2  Single - The Sweet, Call Me charts.de.  Arkistoitu 5.6.2014. Viitattu 2.8.2011.  (saksaksi)
5. 1 2 3 4  Väistö, Perttunen 2003, s.69.
6. ↑  Väistö, Perttunen 2003, s.140.

Aiheesta muualla
----------------

* Televisioesitys yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla
Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksen johtajisto 1920-luvulla. Illés kolmas vasemmalta.
**Béla Illés** (22. maaliskuuta 1895 Košice – 5. tammikuuta 1974 Budapest) oli unkarilainen kirjailija.

Illés syntyi pikkuporvarilliseen perheeseen. Hän valmistui Budapestin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan sekä Unkarin vallankumoukseen vuonna 1919. Neuvostotasavallan kukistuttua Illés asui Itävallassa ja vuosina 1923–1945 Neuvostoliitossa. Vuosina 1925–1933 hän oli kansainvälisen vallankumouskirjailijoiden järjestön sihteeri ja Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksen hallituksen jäsen.

Ensimmäisessä romaanissaan *Dr. Utrius Pál hátrahagyott irásai* ("Tohtori Pál Utriusin muistiinpanoja", 1917) Illés kuvaa vaikutelmiaan ensimmäisestä maailmansodasta. Moskovassa vuosina 1929–1933 ilmestynyt romaani *Tisza palaa* (*Ég a Tisza*) kertoo Unkarin neuvostotasavallasta. Romaanin *Kárpáti rapszódia* ("Karpaattien rapsodia", julkaisu venäjäksi 1941, Unkarissa 1956) näyttämönä on Taka-Karpatia ja romaanin *Honfoglalás* ("Valloitus", 1952–1954) aiheena toinen maailmansota. Illés kirjoitti myös kertomuksia, muistelmia ja kuvauksia. Hän sai kahdesti Kossuth-palkinnon.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Nikolai Shuhai*. Suom Einari Rauhamäki. Leningrad: Kirja, 1927.
* *Itäinen tuuli: katkelma teoksesta Tisza palaa*. Leningrad: Kirja, 1931.
* *Tisza palaa: Keski-Europan vallankumouksen jäljissä: romaani*. Venäjän kielestä suom. Hanna Karhinen. Leningrad: Kirja, 1931.
* *Tisza palaa: romaani. Toinen kirja*. Venäjän kielestä suom. Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1932.
* *Tisza palaa. Kolmas kirja*. Venäjän kielestä suom. Anni Törmälä. Petroskoi: Kirja, 1934.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 14.1.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Publius Nigidius Figulus** (n. 98-45 eaa.) oli roomalainen filosofi ja kirjailija.

Elämä
-----

Figulus oli Ciceron ystävä ja tuki tätä Catilinan salaliiton aikoihin. Vuonna 58 eaa. hän toimi preettorina. Sisällissodassa Figulus oli Pompeiuksen puolella. Tämän hävittyä Julius Caesar tuomitsi hänet maanpakoon, missä hän myös kuoli.

Ciceron mukaan Figulus pyrki jonkinlaisella menestyksellä herättämään pythagoralaisuuden opetuksia henkiin. Tähän kuului matematiikkaa, tähtitiedettä ja astrologiaa sekä myös magian harjoittamista. Suetoniuksen keisarielämäkertojen mukaan hän ennusti Augustuksen suuruuden tämän syntymäpäivänä, ja Apuleius kirjoitti, että hän auttoi löytämään kadonneen rahasumman "noiduttujen poikien" (*magici pueri*) avulla. Hieronymus kutsui häntä nimellä *Pythagoricus et magus*.

Teokset
-------

Figuluksen luonnontieteellisiin, teologisiin ja kieliopillisiin teoksiin kuuluvat *De diis*, joka selvitti erilaisia kultteja ja seremonioita; tutkielmat ennustamisesta ja unien tulkitsemisesta; tuulista; sekä eläimistä. Hänen ainakin 29 kirjaa käsittänyt teoksensa *Commentarii grammatici* oli huonosti järjestetty kokoelma kielitieteellisiä, kieliopillisia ja muinaistutkimusta koskevia huomioita. Näissä hän esitti mielipiteen, että sanojen merkitys oli luonnollinen, eikä ihmisten määräämä. Hän kiinni erityistä huomiota ortografiaan ja pyrki erottamaan samalla tavalla kirjoitetut erimerkityksiset tai eri tavalla lausutut sanat. Pitkien vokaalien merkitsemiseen käytettyä merkkiä pidettiin hänen keksintönään, mutta nykyään se on osoitettu vanhemmaksi.

Etymologiassa Figulus pyrki löytämään sanoille roomalaiset selitykset, mikäli mahdollista. Hänen mukaansa *frater* (veli) oli *fere alter* (käytännöllisesti katsoen toinen (minä)). Quintilianus mainitsee Figuluksen retoriikkaa käsittelleen tutkielman *De gestu*.

Figuluksen teokset unohdettiin pian, koska hän kirjoitti vaikeatajuisesti ja mystisesti eivätkä roomalaiset olleet yleisesti kiinnostuneita hänen käsittelemistään aiheista.

Lähteet
-------

* 

*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

  

### Viitteet

1. ↑  Plutarkhos: *Cicero*, 20. Cicero: *Pro Sulla*, XIV. 42.
2. ↑  Cicero: *Timaeus*, 1.
3. ↑  Suetonius: *Augustus*, 94.
4. ↑  Apuleius: *Apologia*, 42.
5. ↑  R. P. Oliver *Apex and Sicilicus*, AJP c. 1950
6. ↑  Quintilianus, *Instit. oral.* xi. 3. 143
**Nihilist** on ruotsalainen Nicke Anderssonin Tukholmassa vuonna 1987 perustama death metal -yhtye. Suurin osa yhtyeen jäsenistä löytyi Tukholman Tunnelbanan asemilla juhlivasta metallimusiikista pitävästä joukosta, joka tunnettiin nimellä *Bajsligan*. Yhtye hajosi vuonna 1989 julkaistuaan kolme demoa, joista julkaistiin vuonna 2005 kokoelma nimeltään *1987–1989*.

Pian yhtyeen hajottua suurin osa jäsenistä perusti death metal -yhtye Entombedin.

Viimeinen tunnettu kokoonpano
-----------------------------

* L-G Petrov – laulu
* Alex Hellid – kitara
* Uffe Cederlund – kitara
* Nicke Andersson – rummut
* Johnny Hedlund – bassokitara

Diskografia
-----------

### Demot

* *Premature Autopsy*  (1988)
* *Only Shreds Remain*  (1988)
* *Drowned*  (1989)

### Kokoelma-albumit

* *1987–1989*  (2005)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Mosambikin escudo** (port. *escudo de Moçambique*) oli Mosambikin rahayksikkö ennen meticalin käyttöö ottoa vuonna 1980. Se jakautui sataan centavoon.

Mosambikissa käytettiin 1500-luvulta lähtien Portugalin rahaa. Maassa lyötiin kolikoita vuodesta 1725 ja annettiin seteleitä vuodesta 1854. Portugalin siirtomaapankki Banco Nacional Ultramarino laski liikkeelle seteleitä vuodesta 1877 ja sai yksinoikeuden setelinantoon vuonna 1905.

Mosambikin escudo luotiin virallisesti erillisenä valuuttana vuonna 1922. Se oli saman arvoinen kuin Portugalin escudo, mutta ei täysin vapaasti vaihdettavissa.

Escudon heikkouden ja Etelä-Afrikan kanssa käydyn kaupan takia Mosambikissa käytettin maksuvälineenä myös Englannin puntaa ja laskettiin liikkeelle paikallisia puntaseteleitä 1920-luvun puoliväliin saakka. Escudosta tuli ainoa laillinen maksuväline vuonna 1939.

Maan itsenäistyttyä vuonna 1975 perustettiin valtiollinen Mosambikin pankki. Mosambikin escudo irrotettiin Portugalin escudosta vuonna 1977, ja vuonna 1980 otettiin käyttöön uusi valuutta metical. Se korvasi Mosambikin escudon suhteessa yksi yhteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tables of Modern Monetary Systems by Kurt Schuler *Currency Boards and Dollarization (Internet Archive)*.  Arkistoitu 9.6.2007. Viitattu 29.4.2023.
2. ↑  Pick, Franz & Sédillot, René: *All the Monies of the World: A Chronicle of Currency Values*, s. 346. New York: Pick Publishing Corporation, 1971. Teoksen verkkoversio.
Kiasma-teatteri
**Kiasma-teatteri** on nykytaiteen museon Kiasman vierailuteatteri ja esittävän taiteen näyttämö, jossa esitetään myös konserttja ja elokuvia. Sen toimintaan kuuluu nykytaiteen kehittämis- ja kokeiluprojekteja ja kansainvälisiä esittävän taiteen projekteja. Kiasma-teatterin ohjelmistoa kootaan yhdessä Kiasman näyttelyohjelmistojen kanssa.

Kiasma-teatteri tuottaa kulttuuriaja taidetta, sekä vastaa taiteellisen esitystoiminnan kokonaisuuksista ja yksittäisistä tapahtumista. Myös yleisöä otetaan usein mukaan taiteen tekemiseen. 

Kiasma-teatterin festivaalit, URB – urbaanin taiteen festivaali ja esitys.nyt (entinen /teatteri.nyt) perustuvat verkottuvaan ja osallistavaan työtapaan. URB-festivaalin kautta Kiasma tukee kaupunkikulttuuria ja urbaanien taiteiden yhteistyötä. URBin ohjelma keskittyy Kiasman lisäksi Itä-Helsingin kulttuurikeskus Stoaan ja kaupunkitilaan. Esitys.nyt toimii tapahtuma-alustana, mikä esittelee uutta esitystaidetta ja järjestää työpajoja.

Kiasma-teatteri tekee yhteistyötä muiden festivaalien, kuten *Liikkeellä marraskuussa – kansainvälisen nykytanssifestivaalin* ja DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaalin kanssa. 

Kiasma-teatterissa oli vuonna 2011 tapahtumia 119, kaksi omaa kansainvälistä festivaalia ja kävijöitä 15 000. Vuonna 2012 tapahtumia oli 242 ja kävijöitä 26 815, URB-festivaali järjestettiin tapansa mukaan kesällä ja /teatteri.nyt "Esityskomposti"-tapahtumana Kiasman 3. kerroksessa lokakuussa. Esityskomposti oli osa kokoelmanäyttelyä *Tosi kyseessä – Dokumentti nykytaiteessa*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kiasma-teatterin toimintakertomukset 2010, 2011, 2012, julkaisemattomat, Kiasma-teatterin hallussa

Aiheesta muualla
----------------

* Kiasma-teatterin ohjelmisto
Kibiran kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Burundi |
| Pinta-ala | 
40000 hehtaaria |

Hallinto| Tyyppi | 
kansallispuisto |
| Perustettu | 
12. joulukuuta 1933View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kibiran kansallispuisto** on Burundin merkittävin luonnonsuojelualue, ja maan suurin koskematon metsäalue. Sen pinta-ala on 40 000 hehtaaria. Puisto tunnetaan ennen kaikkea apinoistaan: siellä on simpansseja, paviaaneja, marakatteja ja gueretsoja.

Puisto sijaitsee Kongojoen ja Niilin välisellä vedenjakajalla. Se ulottuu Ruandan vastaiselle rajalle, ja muodostaa yhdessä Ruandan puolella olevan Nyungwen metsän kanssa laajan yhtenäisen metsäalueen. Alue on ollut lain suojaama jo vuodesta 1933. Se on ollut alkujaan kuninkaallisille varattu metsästys- ja hauta-alue.

Lähteet
-------

1. ↑  Kibira National Park Burundi Burundi Online Guide (Arkistoitu versio)(englanniksi)
2. ↑  Kibira National Park Burundi *kibiranationalpark.com*. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Kibira National Park BirdlmLife International. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)