recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eino Iisakki (Sakki) Järvinen** (17. marraskuuta 1896 Helsinki – 19. marraskuuta 1955 Isosaari, Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti sekä merivoimien komentaja.

Tausta
------

Eino Iisakki Järvisen vanhemmat olivat ylikonstaapeli Otto Järvinen ja Emilia Vilhelmina Hakajärvi. Hän oli naimisissa vuodesta 1936 lääketieteen lisensiaatti Tony Ingrid Björkellin kanssa. Heidän poikansa oli Yleisradion tv-uutisten ohjelmajohtaja ja päätoimittaja Ari Järvinen.

Sotilasura
----------

Luftwaffen everstiluutnantti Fritz Siebel ja eversti Eino Järvinen vuonna 1942.
Järvinen osallistui vuoden 1918 sotaan ja kävi Lappeenrannan tykistökoulun 1918 sekä Torinon tykistö- ja insinööriakatemian ja sotakorkeakoulun 1921–1925. Rannikkotykistörykmentti 3:ssa hän palveli patterin päällikkönä ja patteriston komentajana 1918–1920. Tykistöteknisen toimiston päällikkönä hän oli 1920–1922. Rannikkotykistön esikunnan teknisen toimiston päällikkönä hän työskenteli 1923–1925 ja esikuntapäällikkönä 1926–1927. Rannikkotykistörykmentti 3:a hän komensi 1927–1939. 

Talvisodassa Järvinen toimi Laatokan meripuolustuksen komentajana 1939–1940. Maavoimien esikunnan linnoitusjoukkojen komentajana hän toimi 1940 ja pääesikunnan linnoitusjoukkojen tarkastajana 1940–1941. Jatkosodassa hän oli Laatokan puolustuksen komentajana 1941, Laatokan rannikkoprikaatin komentajana 1942–1943, Äänisen rannikkoprikaatin johdossa 1943–1944 ja 1. rannikkodivisioonan komentajana 1944. 

Sodan jälkeen Järvinen komensi Turun rannikkotykistörykmenttiä 1944–1945. Merivoimien esikunnassa hän palveli 1945–1945. Järvinen toimi Suomen merivoimien komentajana vuosina 1946–1952. Vuodesta 1952 hän toimi meripuolustuksen tarkastajana. 

Ylennykset: 

* reservivänrikki 1918
* reserviluutnantti 1919
* luutnantti 1921
* kapteeni 1922
* majuri 1925
* everstiluutnantti 1928
* eversti 1932
* kenraalimajuri 1943
* kenraaliluutnantti 1951

Yleisesikuntaupseeriksi hänet nimitettiin 1948.

Lähteet
-------

* Kuka kukin on 1954

### Viitteet

1. ↑  Myllyniemi, Urho: / Järvinen, Iisakki (1896 - 1955) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  13.10.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 10.7.2017.
2. ↑  Vuorinen, Anu: *Isosaari - Pääkaupungin Etuvartio*, s. 143. AV-Taitto, 2011.
3. ↑  Kuka kukin on 1954


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Suomen merivoimat | Edeltäjä:**Svante Sundman** | **Suomen merivoimien komentaja**1946–1952 | Seuraaja:**Oiva Koivisto** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Theda Bara Kleopatra VII:n roolissa ja Fritz Leiber, Sr. Julius Caesarin roolissa.
Katkelma elokuvasta.
**Kleopatra** (engl. *Cleopatra*) on J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamamykkäelokuva vuodelta 1917. *Kleopatran* nimiroolin näytteli Theda Bara, ja Fritz Leiber, Sr. näytteli Julius Caesaria sekä Thurston Hall näytteli Marcus Antoniusta. Sivuosissa ovat muiden muassa Alan Roscoe, Herschel Mayall, Dorothy Drake ja Delle Duncan.

*Kleopatran* käsikirjoitti Adrian Johnson Émile Moreaun ja Victorien Sardoun samannimisen näytelmän pohjalta. *Kleopatra* on mustavalkoinen ja pituudeltaan 125 minuuttia, eli 2 tuntia ja 5 minuuttia. Fox Film Corporation -yhtiö tuotti elokuvan. *Kleopatra* on Baran maineikkaimpia roolitöitä, ja itse elokuva sai paljon menestystä ilmestymisvuonnaan.

*Kleopatrasta* on säilynyt vain lyhyt katkelma kuvamateriaalia, ja sitä pidetäänkin kadonneena elokuvana.

Juoni
-----

Egyptin mahtavan kuningattaren, Kleopatra VII:n (Bara) tarina, hänen mielettömistä romansseista Rooman valtakunnan mahtavien miesten, Julius Caesarin (Leiber) ja Marcus Antoniuksen (Hall) välillä.

Tuotanto
--------

*Kleopatra* sai ensi-iltansa kotimaassaan 14. lokakuuta vuonna 1917. Suomessa elokuva ilmestyi teattereihin vasta vähän yli 5 vuotta myöhemmin, 26. marraskuuta vuonna 1922.

*Kleopatra* oli yksi aikansa kalleimmista elokuvista, sillä budjetti oli 500 000 dollaria, joka oli harvinaista tuohon aikaan, ja 2000 ihmistä työskenteli kulissien takana.

Elokuva kuvattiin Newport Beachilla, Kaliforniassa.

Muuta
-----

*Kleopatra* -elokuvia on tehty vuoden 1917 jälkeen, muun muassa vuosina 1934, 1945, 1953, 1963, 1970, 1999, 2003, 2005, 2007 ja 2010. joista kuuluisin on ehkä vuoden 1963 versio, jonka pääosan näyttelee Elizabeth Taylor. Ennen vuoden 1917 versiota on tehty myös vuosina 1899 ja 1912.

*Kleopatra* on American Film Instituten *Kadonneet elokuvat* -listalla.

Rooleissa
---------

* Theda Bara ... Kleopatra VII
* Fritz Leiber, Sr. ... Julius Caesar
* Thurston Hall ... Marcus Antonius
* Alan Roscoe ... Pharon
* Herschel Mayall ... Ventidius
* Dorothy Drake ... Charmian
* Delle Duncan ... Iras
* Henri De Vries ... Octavius Caesar
* Art Acord ... Kephren
* Hector Sarno ... Messenger
* Genevieve Blinn ... Octavia

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  IMDb: Trivia
3. ↑  Cleopatra Silent Era. Viitattu 19.5.2014.
4. ↑  IMDb: Release Info
5. ↑  IMDb

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kleopatra**.
* *Kleopatra* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Kleopatra Elonet.
* *Kleopatra* Allmoviessa (englanniksi)
* *Kleopatra* Silent Erassa (englanniksi)
* *Kleopatra* Flixsterissä (englanniksi)
**Stig Göran Pellfolk** (s. 17. huhtikuuta 1949 Vaasa) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Pellfolk syntyi autonkuljettaja Frans Birger Pellfolkin ja Elin Helena Nyforsin perheeseen. Hän avioitui 1970 Britt-Inger Mattfolkin kanssa. Pellfolk tuli ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista 1968 ja valmistui rakennustekniikan diplomi-insinööriksi  Teknillisestä korkeakoulusta 1973. Hän oli Oy Rakennustoimisto Konte Byggnadsbyrå Ab:n, vuodesta 1990 Oy Konte Ab, toimistoinsinööri 1974–1982 ja toimitusjohtaja 1982–2009 sekä yhtiön hallituksen jäsen, ja Lemminkäinen Talo Oy:n Länsi-Suomen aluejohtaja 2008–2009. Pellfolk on toiminut myös Tekniska Läroverket i Vasan lehtorina ja ja tuntiopettajana 1974–1982. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hoffman, Kai: Teollisuusneuvos Göran Pellfolk (1949–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 19.1.2024.
**Żaryn piirikunta** (puol. *powiat żarski*) on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 96 111. Piirikunta jakautuu Łęknican ja hallintokeskus Żaryn kaupunkikuntiin sekä kahdeksaan maalaiskuntaan (Brody, Jasień, Lipinki Łużyckie, Lubsko, Przewóz, Trzebiel, Tuplice sekä Żary).

Żaryn piirikunnan pinta-alasta 53,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Krosnon, Zielona Góran, Żagańin ja Zgorzelecin piirikuntien sekä Saksan Brandenburgin ja Saksin osavaltioiden kanssa.

Żaryn piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,2 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Żaryn piirikunnassa oli 96 111 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 99 896 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 78 243 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,4 prosenttia, työikäisten 61,1 prosenttia ja eläkeikäisten 21,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 772 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat żarski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Żarski Association of Polish Counties. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Lubuskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat żarski (PDF) Zielona Góran tilastokeskus. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
5. ↑  O powiecie  27.4.2015. Żaryn piirikunta. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
6. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)

Lubuszin voivodikunnan vaakunaLubuszin voivodikunta
**Pääkaupungit: Gorzów Wielkopolski** ja **Zielona Góra**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Nowa Sól | Żary | Żagań | Kostrzyn nad Odrą | Gubin | Gozdnica | Łęknica | Otyń

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świebodzin | Międzyrzecz | Sulechów | Słubice | Lubsko | Wschowa | Szprotawa | Krosno Odrzańskie | Drezdenko | Sulęcin | Strzelce Krajeńskie | Skwierzyna | Kożuchów | Witnica | Rzepin | Nowogród Bobrzański | Zbąszynek | Sława | Jasień | Bytom Odrzański | Czerwieńsk | Ośno Lubuskie | Babimost | Iłowa | Kargowa | Małomice | Dobiegniew | Nowe Miasteczko | Cybinka | Torzym | Trzciel | Lubniewice | Szlichtyngowa

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Gorzów Wielkopolski | Zielona Góra

**Piirikunnat:**   

Gorzów | Krosno Odrzańskie | Międzyrzecz | Nowa Sól | Słubice | Strzelce-Drezdenko | Sulęcin | Świebodzin | Wschowa | Żagań | Żary | Zielona Góra
**Anne Hathaway** (1556 – 6. elokuuta 1623) oli englantilaisen runoilija, näytelmäkirjailija ja näyttelijä William Shakespearen vaimo. He menivät naimisiin vuonna 1582, jolloin Hathaway oli 26-vuotias ja Shakespeare 18-vuotias. Hän eli miehensä jälkeen seitsemän vuotta. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän, sekin pääasiassa muutamien lakiasiakirjoissa olevien viittausten perusteella. Hänen persoonallisuutensa ja suhteensa Shakespeareen ovat olleet monien historioitsijoiden ja kirjailijoiden spekuloinnin kohteena.

Elämä
-----

Anne Hathawayn uskotaan varttuneen Shotteryssä, Stratford-upon-Avonin länsipuolella sijaitsevassa kylässä Englannin Warwickshiressä. Hänen oletetaan kasvaneen maalaistalossa, joka oli Hathawayn perheen koti ja joka sijaitsee Shotteryssa ja on nyt kylän tärkein turistikohde. Hänen isänsä Richard Hathaway oli maanviljelijä. Hän kuoli syyskuussa 1581 ja jätti tyttärelleen perinnöksi 6 £ 13s 4d (kuusi puntaa, kolmetoista shillingiä ja neljä penniä), mikä oli maksettava hänelle hänen hääpäivänään.*lähde?* Hänen isänsä testamentissa hänen nimensä mainitaan nimellä "Agnes", minkä vuoksi jotkut tutkijat uskovat, että hänestä tulisi kutsua "Agnes Hathaway".*lähde?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Żninin piirikunta** (puol. *powiat żniński*) on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 70 190. Piirikunta jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Barcin (sisältää Barcinin kaupungin), Gąsawa, Janowiec Wielkopolski (sisältää Janowiec Wielkopolskin kaupungin), Łabiszyn (sisältää Łabiszynin kaupungin), Rogowo sekä Żnin (sisältää hallintokeskus Żninin kaupungin).

Żninin piirikunnan pinta-alasta arviolta 17,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Żninin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,3 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Żninin piirikunnassa oli 70 190 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 71 001 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 60 296 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,6 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,1 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 670 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat żniński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 22.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Żniński Association of Polish Counties. Viitattu 22.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Kujawsko-Pomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 22.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat żniński (PDF) Bydgoszczin tilastokeskus. Viitattu 22.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 22.11.2020. (puolaksi)

Kujavia-Pommerin voivodikunnan vaakunaKujavia-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupungit: Bydgoszcz** ja **Toruń**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Inowrocław | Brodnica | Chełmno | Rypin | Chełmża | Lipno | Wąbrzeźno | Golub-Dobrzyń | Aleksandrów Kujawski | Ciechocinek | Radziejów | Kowal | Izbica Kujawska | Nieszawa

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świecie | Nakło nad Notecią | Solec Kujawski | Żnin | Tuchola | Mogilno | Koronowo | Kruszwica | Szubin | Sępólno Krajeńskie | Janikowo | Barcin | Gniewkowo | Nowe | Strzelno | Pakość | Więcbork | Kcynia | Brześć Kujawski | Piotrków Kujawski | Mrocza Łabiszyn | Janowiec Wielkopolski | Kowalewo Pomorskie | Jabłonowo Pomorskie | Skępe | Łasin | Lubraniec | Dobrzyń nad Wisłą | Kamień Krajeński | Chodecz | Radzyń Chełmiński | Górzno | Lubień Kujawski

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Bydgoszcz | Grudziądz | Toruń | Włocławek

**Piirikunnat:**   

Aleksandrów | Brodnica | Bydgoszcz | Chełmno | Golub-Dobrzyń | Grudziądz | Inowrocław | Lipno | Mogilno | Nakło | Radziejów | Rypin | Sępólno | Świecie | Toruń | Tuchola | Wąbrzeźno | Włocławek | Żnin
Cecil Sharp
**Cecil James Sharp** (22. marraskuuta 1859 Lontoo – 23. kesäkuuta 1924 Lontoo) oli brittiläinen muusikko, joka tuli tunnetuksi kansanlaulujen ja -tanssien kerääjänä. Hän keräsi lähes 5 000 kansanlaulua ja -sävelmää – huomattavasti enemmän kuin kukaan muu englantilainen kansanmusiikin kerääjä.

Sharp opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopiston Clare Collegessa ja suoritti siellä myös musiikin opintoja. Hän muutti lokakuussa 1882 Australiaan, jossa hän työskenteli aluksi Etelä-Australian laamannin avustajana. Vuonna 1889 Sharp siirtyi työskentelemään musiikin parissa. Hänestä tuli tuomiokirkon avustava urkuri ja yksi musiikkikorkeakoulun johtajista Adelaidessa. Sharp opetti laulamista ja musiikin teoriaa, minkä lisäksi hän vapaalla ajallaan sävelsi ja johti Adelaiden filharmonista seuraa. Hän palasi Englantiin vuonna 1892. Sharpin omien sävellysten joukossa on koominen ooppera *Sylvia, or, the Marquis and the Maid*. Vuonna 1893 Sharp meni naimisiin Constance Birchin kanssa. Hän opetti Ludgrove Preparatory Schoolissa musiikkia vuosina 1893–1910 ja toimi samanaikaisesti Hampsteadin konservatorion rehtorina vuosina 1896–1905.

Vuonna 1901 Sharp liittyi Folk-Song Societyyn. Hän julkaisi vuosi myöhemmin teoksen *A Book of British Song*. Vuosina 1904–1909 hän julkaisi viisi kokoelmaa kansanlauluista Somersetista. Aiemmin kansanlauluja keränneiden Lucy Broadwoodin, Sabine Baring-Gouldin ja Frank Kidsonin tavoin Sharp uskoi kansanlaulujen keräämisen olevan välttämätöntä englantilaisen kansanlauluperinteen säilyttämiseksi. Vuonna 1907 hän julkaisi englantilaisen kansanlaulun keskeisen teoreettisen teoksen *English Folk-Song: Some Conclusions*. Hän oli myös aktiivinen luennoitsija ja kolumnisti kansanlauluaiheesta. Vuodesta 1905 Sharp keräili myös kansantansseja. Hän perusti vuonna 1911 English Folk Dance Societyn. Sharp keräsi brittiläisperäisiä lauluja myös kolmella matkallaan Appalakeille vuosina 1915–1918. Hän oli mukana saattamassa kansanmusiikkia osaksi koulujen opetusohjelmaa, vaikkakin tämä käytäntö alkoi hiipua 1950-luvulla.

Sharpin julkaisujen joukossa ovat *English Folk-Songs from the Southern Appalachians* (Olive Dame Campbellin kanssa, 1917), *English Folk Songs* (1921), *The Morris Book* (viisi osaa, 1907–1913), *The Country Dance Book* (kuusi osaa, 1909–1922) ja *Sword Dances of Northern England* (viisi osaa, 1911–1913). Sharp kuoli vuonna 1924, ja hänen mukaansa nimetty Cecil Sharp House perustettiin Lontoossa vuonna 1930 kansanlaulun ja -tanssin vaalimisen keskukseksi. Sharpin käsikirjoitukset luovutettiin Clare Collegeen ja Vaughan Williams Memorial Libraryyn. Sharpin näkemykset sekä lauluteknisistä seikoista että kansanmusiikin roolista opetuksessa ovat olleet kiistanalaisia. Jälkikäteen häntä on arvosteltu myös rasistisista näkemyksistä, joihin kuului käsitys mustista alemman rodun edustajina. Sharp kritisoi jazzia sen afroamerikkalaisista juurista eikä pitänyt jazzia valkoisille soveltuvana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Cecil Sharp Britannica, viitattu 21.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Cecil Sharp English Folk Dance and Song Society, viitattu 21.1.2024 (englanniksi)
Tanja Kylliäinen SM-uinneissa 2016.
**Tanja Kylliäinen** (s. 30. tammikuuta 1993 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on suomalainen kilpauransa päättänyt uimari. Hänellä on myös Yhdysvaltain kansalaisuus. Seuratasolla Kylliäinen edusti Yhdysvalloissa baltimorelaista Loyola-Blakefield Aquaticsia ja Suomessa Raision Urheilijoita sekä Lappeenrannan Uimareita.

Kylliäinen pitää hallussaan 400 metrin sekauinnin Suomen ennätyksiä sekä pitkällä että lyhyellä radalla. Lyhyen radan EM-kilpailuissa 2011 hän ui samalla matkalla loppukilpailuun, jossa sijoittui kahdeksanneksi SE-ajalla. Suomen ennätys oli kyseisten kilpailujen ainoa.

Marraskuussa 2015 Kylliäinen ui Minneapolisissa 200 metrin sekauinnissa pitkän radan Suomen ennätyksen parannettuaan Emilia Pikkaraisen kuusi vuotta vanhaa aikaa kolme sekunnin sadasosaa. Samalla Kylliäinen alitti viidentenä suomalaisuimarina Rion kesäolympialaisten 2016 varman osallistumisen takaavan A-rajan ja valittiin Suomen joukkueeseen maaliskuussa.

Kylliäinen ui 400 metrin sekauinnissa Rion olympialaisten alkuerässä 6. elokuuta 2016 uuden Suomen ennätyksen 4.45,33, mutta sijoittui sillä alkuerissä vasta sijalle 25 ja karsiutui jatkosta.

Kesäkuussa 2018 Kylliäinen ilmoitti päättävänsä kilpauransa Jyväskylässä käytyjen SM-kilpailujen jälkeen. Häntä oli vaivannut täysipainoisen harjoittelun estänyt olkapäivävamma.

Kylliäisen isä on suomalainen ja äiti yhdysvaltalainen. Suomen kieltä hän osaa vähän. Kylliäinen oli aikakautensa uimareihin nähden suhteellisen lyhyt, 155 senttimetrin pituinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Uinti: Tanja Kylliäinen *Rio de Janeiro 2016: Suomen joukkue*. Suomen Olympiakomitea.  Arkistoitu 7.8.2016. Viitattu 26.6.2016.
2. ↑  Tanja Kylliäinen ui Suomen ennätyksen sekauinnissa *Iltasanomat.fi*.  30.1.2011. Viitattu 26.6.2016. [vanhentunut linkki]
3. 1 2
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Nämä urheilijat valittiin Suomen olympiajoukkueeseen *Iltasanomat.fi*.  31.3.2016.  Arkistoitu 10.4.2016. Viitattu 31.3.2016.
9. ↑  Suomalaisuimari teki huiman parannuksen SE-aikaan! "Tuntuu mahtavalta" *iltalehti.fi*. Viitattu 6.8.2016.
10. ↑
Nigerin sisämaasuistoNigerin sisämaasuisto satelliittikuvassa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Mali |

Hallinto| Tyyppi | 
Suisto, ekoalue, WWF-ekoalue, kosteikko, inland delta (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Luokitus | 
Ramsar-alueView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Savitaloja Debojärvellä.
**Nigerin sisämaasuisto** on laaja tulvatasanko ja järvialue Nigerjoen keskijuoksulla Malissa.

Nigerjoen 400 kilometriä pitkä ja 125 kilometriä leveä sisämaasuisto ulottuu lounais-koillissuunnassa Ségousta Timbuktun jokisatamaan Koryoumeen. Se käsittää myös Nigerin sivujoen Banin alajuoksun. Alue rajoittuu etelässä ja idässä Bandiagaran ylänköön, lännessä "kuolleeksi suistoksi" kutsuttuun muinaiseen tulva-alueeseen ja pohjoisessa itä-länsi -suuntaisiin hiekkadyyneihin. Sisämaasuiston laajuus on keskimäärin 40 000 nelikilometriä, mutta sen pinta-ala voi vaihdella kuivan ajan 30 000 neliökilometristä tulvakauden 80 000 neliökilometriin.

Aluetta luonnehtivat lukuisat jokihaarat ja tulvajärvet, joita yleensä esiintyy jokien suistoissa. Sen ylä- ja keskiosa Ké Macinasta ja Dounasta alaspäin käsittää Nigerin ja Banin kaksi päähaaraa sekä järvialueen, johon kuuluvat muun muassa Débo, Wallado ja Korientze -järvet. Alaosan muodostaa Diréen ulottuva monimutkainen jokien ja tulva-altaiden verkosto, jonka suurimmat sivuhaarat ovat Issa Ber, Barra Issa ja Koli Koli.

Sisämaasuisto varastoi vuosittain 7–70 kuutiokilometriä vettä. Tulva alkaa Koulikorosta syyskuussa, levittäytyy nopeasti tasangolle ja ohittaa Dirén kolme kuukautta myöhemmin. Ilmaan haihtuu ja maahan imeytyy noin 44 % virtauksesta. Sisamaasuiston reuna-alueilla sijaitsevien tulvajärvien kuten Aougoundoun, Dôn, Faguibinen, Garoun, Haribongon, Horon, Koraroun, Niangayen ja Télén pinta-ala on supistunut viime vuosikymmenten kuivuuden takia.

Nigerin sisämaasuistoa hyödynnetään kalastuksessa, karjan laidunmaana ja maanviljelyksessä. Siellä sijaitsee Länsi-Afrikan laajin keinokastelujärjestelmä Office du Niger. Alue on myös tärkeä muuttolintujen pysähdyspaikka. Sisämaasuisto sai Ramsar-alueen statuksen vuonna 2004.

Lähteet
-------

* *The Niger River Basin: A Vision for Sustainable Management*. Washington, DC: The World Bank, 2005. 0-8213-6203-8. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  *Maat ja kansat: Otavan maantieteellinen tietosanakirja, 3*, s. 1296. Helsinki: Otava, 1980. ISBN 951-1-01911-2.
3. ↑  The Niger River Basin, s. 14.
4. ↑  The Niger River Basin, s. 14–15.
5. ↑  The Niger River Basin, s. 15–16.
6. ↑  The Niger River Basin, s. 6.
7. ↑  The Niger River Basin, s. 24.
8. ↑  Ramsar Sites Information Service *rsis.ramsar.org*. Viitattu 17.8.2016.
Terry Gibbs
**Terry Gibbs** (s. 13. lokakuuta 1924 New York, New York) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka soitin on vibrafoni.

Gibbs voitti harrastelijakilpailun ksylofoninsoittajana 12-vuotiaana. Hän palveli kolmen vuoden ajan sotilaana toisessa maailmansodassa. Tämän jälkeen hän soitti Manhattanin 52nd Streetillä. 1940-luvun jälkipuoliskolla ja 1950-luvun alkupuolella Gibbs keikkaili Tommy Dorseyn, Chubby Jacksonin, Buddy Richin, Woody Hermanin Second Herd -yhtyeen ja Benny Goodmanin kanssa. Gibbs asettui Los Angelesiin Kaliforniaan vuonna 1957. Hän johti jazzkokoonpanoja ja teki studiotyötä. 1960-luvulla hän oli *The Steve Allen Show'n* musiikillinen johtaja. Gibbs soitti kvintetissä Buddy DeFrancon kanssa 1980–1990-luvuilla. Hän teki levytyksiä lukuisille levymerkeille. Gibbsin johdolla soittivat monet merkittävät pianistit, kuten Terry Pollard, Pete Jolly (harmonikalla 1957), Alice Coltrane (1963) ja John Campbell.

Lähteet
-------

1. 1 2  Scott Yanow, Terry Gibbs AllMusic, viitattu 21.1.2024 (englanniksi)
Professori Järnefelt yliopiston observatoriossa vuonna 1960.
**Gustaf Juhana Järnefelt** (6. toukokuuta 1901 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1945–1969. Pikkuplaneetta 1558 Järnefelt on nimetty hänen mukaansa.

Ura
---

Gustaf Järnefelt syntyi Helsingissä 1901. Hänen vanhempansa olivat oikeusneuvos Armas Tauno Johannes Järnefelt (1867–1938) ja tämän puoliso Ebba Margaretha o.s. Schauman (1875–1949). Gustaf Järnefeltin puoliso vuodesta 1928 oli Irma Margareta Rosenkampff (1907–1984). Järnefelteille syntyi neljä lasta: Johan (1929–2020), Margareta (1931–), Carl Gustaf (1942–1956) ja Wilhelm (1949–).

Gustaf Järnefelt oli jo ennen professuuriaan tutkinut suhteellisuusteoriaa ja teoreettista kosmologiaa. Hän oli myös osallistunut tähtiluettelointityöhön, joka oli aiemman pitkän globaalin valokuvauskampanjan analyysivaihetta. 

Hän sai osaltaan aikaan, että vuonna 1948 Tähtitorninmäen observatorio sai Schmidt-teleskoopin, tosin liian myöhään, koska Helsingin taustavalo esti tieteelliset mittaukset. 

Kun Neuvostoliitto laukaisi lokakuussa 1957 Sputnik-satelliitin Maata kiertävälle kiertoradalle, Järnefelt nousi julkisuuteen avaruusasiantuntijana teettäessään satelliittien ratahavaintoja vuodet 1958–1969.

Lähteet
-------

* Lehti, Raimo: "Järnefelt, Gustaf (1901–1989)", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 595–596. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.
* Helsingin yliopisto – Tähtitieteen laitos. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tähtitieteen vaiheita Helsingin yliopistossa. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Gustaf Juhana Järnefelt *Aikalaiskirjassa* 1934.
* Gustaf Juhana Järnefelt *Kuka kukin on* -teoksessa 1978.

### Viitteet

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 246. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. ↑  Oja, Heikki: *Sibeliuksesta Tuonelaan. Aurinkokuntamme kiehtova nimistö*, s. 72, 102. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2003. ISBN 952-5329-25-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Järnefelt, Gustaf hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 450. "Gustaf Juhana Järnefelt (1901–1989)". Helsinki: Ursa, 2003. ISBN 978-952-5329-26-1.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Suomi (KANTO)
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Gepidien kuningaskunta 539-551
**Gepidit** olivat itägermaanista kieltä puhuva kansainvaellusajan heimo, josta tuli kuuluisa sen voitettua hunnit näiden johtajan Attilan kuoleman jälkeen. Gepidien ensimmäiset asuinalueet olivat Veiksel-joen suulla.

Gepidit mainittiin ensimmäistä kertaa vuoden 260 jaa. tienoilla, kun he osallistuivat Daakian valloitukseen goottien liittolaisina. Heidän ensimmäinen kuninkaansa, Fastida, laajensi gepidien vaikutusvaltaa hyökäten burgundien kimppuun, tuhoten heidät lähes täysin 200-luvulla. Tämän jälkeen he pyysivät gooteilta heidän alueitaan, mutta gootit torjuivat heidät taistelussa. Goottien tavoin gepidit käännytettiin areiolaiseen kristinuskoon.

Vuonna 375 gepidit joutuivat hunnien vallan alle ostrogootti-kuninkaidensa mukana. Heistä tuli hunnien suosimia vasalleja. Gepidit osallistuivat vuonna 451 kuninkaansa Ardarikin johdolla Katalaunien kenttien taisteluun Galliassa, Seinejoen itäpuolella Attilan johtamien hunnien liittolaisina. Hunnien hävittyä taistelun gepidit ja monet muut hunnien alaiset kansat kääntyivät hunneja vastaan. Gepidien kuningas Ardarikin joukot kukistivat Attilan pojan Ellakin johtamat hunnit vuonna 454 Nedao-joen taistelussa. Voiton jälkeen gepidit löysivät uuden kotimaan itselleen Karpaateilta.

Ei kestänyt kauan, kun vanha riita gepidien ja ostrogoottien välillä puhkesi, ja gepidit ajettiin kotimailtaan pois vuonna 504 goottikuninkaan Teoderik Suuren johdolla.

Vuonna 537 gepidit asettuivat rikkaalle alueelle Belgradin ympärille. Vuonna 546 Bysantin valtakunta liittoutui langobardien kanssa, tarkoituksenaan ajaa gepidit pois seudulta. Astfeldin taistelussa gepidit kärsivät murskatappion, ja vuonna 566 avaarit ja langobardit kukistivat gepidien valtakunnan lopullisesti. Legendan mukaan langobardien kuningas Alboin tappoi viimeisen gepidihallitsijan Kunimundin ja otti tämän tyttären Rosamunden puolisokseen.

Lähteet
-------

* Risto Kari: Historian ABC. Kaikkien aikojen valtiot 2. Tammi 2001. ISBN 951-31-1094-x.

### Viitteet

1. ↑  *Pieni tietosanakirja*, s. 995. Helsinki: Otava, 1925-1928. Projekt Runeberg: Pieni tietosanakirja (viitattu 31.3.2009).
2. 1 2  Kari 2001, s. 57
**Andries Hoogerwerf** (29. elokuuta 1906 Vlaardingen, Alankomaat – 5. helmikuuta 1977 Castricum) oli hollantilainen luonnontieteilijä, lintutieteilijä ja juoksija.

Hoogerwerf kunnostautui keskimatkojen juoksijana vuosina 1926–1930. Hän juoksi useita ennätyksiä ja edusti Hollantia vuoden 1928 Amsterdamin kesäolympialaisissa.

Hoogerwerf matkusti Jaavalle Indonesiaan vuonna 1931. Alue oli silloin vielä Hollannin siirtomaa. Aluksi hän luokitteli eliöitä Bogorin eläintieteellisen museon toimeksiannosta ja työskenteli Bogorin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hänestä tuli siirtomaa-alueen luonnonsuojelualueiden luonnonsuojeluvirkamies 1935 ja hänet tunnetaan erityisesti jaavansarvikuonojen suojelusta ja Indonesian ensimmäisen kansallispuiston Ujung Kulonin perustamisesta.

Hoogerwerf palasi Hollantiin 1957 mutta vieraili senkin jälkeen säännöllisesti Indonesiassa. Hän toimi Manokwarin maatalouden tutkimuslaitoksen tutkijana lokakuusta 1962 huhtikuuhun 1963. Hollanissa hän asettui asumaan Castricumiin, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen.

Hoogerwerf julkaisi useita kirjoja ja noin 250 lintu- ja kasvitieteellistä kirjoitusta. Linnuista hän nimesi muutamia alalajeja, muun muassa punarintakaijan (*Psittacula alexandri kangeanensis*) vuonna 1962. Hänen kunniakseen on nimetty leuserinrotta (*Rattus hoogerwerfi*).

Teoksia
-------

* *De avifauna van Batavia en omstreken*. Leiden (1938).
* *Bijdrage tot de oölogie van Java*. (1949).
* *De avifauna van de Plantentuin te Buitenzorg (Java)*. Buitenzorg (1949)
* *De Avifauna van Tjibodas en omgeving*. Buitenzorg (1949).
* *An Ornithological bibliography having particular reference to the study of the Birds of Java*. Jakarta (1953).
* *A further contribution to our oological knowledge of the Island of Java (Indonesia)*, (yhdessä Hellebrekersin kanssa). Leiden (1967).
* *Udjung Kulon: The Land of the Last Javan Rhinoceros*. Brill: Leiden (1970).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
2. ↑  Nisäkäsnimistö (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Sydänmaan työväentalo** oli Alavuden Sydänmaan kylässä sijainnut työväentalo, joka valmistui vuonna 1908.

Historiaa
---------

Sydänmaan työväenyhdistys perustettiin Rissan talossa Alavuden Sydänmaan kylässä maaliskuun 19. vuonna 1905. Jäsenistöä oli alussa 35 henkilöä, rautatien rakentajia ja palveluksessa olevia sekä "puutavarayhdistyksen" jäseniä.

Rakennus
--------

Yhdistys päätti marraskuun 24. päivänä vuonna 1907 ostaa tiilitehtaan rakennuksen maa-alueineen. Työväentalo rakennettiin tiilitehtaan rakennuksen aineista sekä talkoilla tuoduista hirsistä. Talo oli rankorakenteinen, ja se oli vuorattu laudoilla. Katteena oli bitumi. Talo maalattiin punaiseksi. Sisäkatto oli paneloitu, ja sisäseinillä oli halltex-levyt. Oma työväentalo valmistui ja ensimmäinen kokous siellä pidettiin 12.1.1908. Vuonna 1948 yhdistys päätti ottaa sähkövalon taloonsa. Yhdistyksen kokouksessa 27.2.1969 Onni Honkolan talossa, jossa oli läsnä neljä jäsentä, päätettiin hyväksyä 27.1.1969 tehty kauppa. Siinä yhdistys myi oman Sääskimäki-nimisen tilansa Martti Nimettömälle 1 500 markalla. Vanha työväentalo oli jo edellisenä vuonna myyty pois siirrettäväksi.

Toimintaa
---------

Ilman omaa taloa yhdistys piti "huvitoimintaa" ja iltamia. Louvesniemen ja Hiidenniemen taloissa pidetyistä iltamista saadulla voitolla rahoitettiin tien perustamista vuokratontille tulevalle omalle työväentalolle sekä samalla Kuorasjärvelle tulevan kansakoulun hakukustannuksiin. Vuonna 1908 valmistuneessa omassa työväentalossa yhdistyksen huvitoimikunta järjesti iltamia arpajaisineen ja ravintolaa ylläpidettiin omin voimin. Työväentalossa oli myös kirjasto. Suomen sotien jälkeen 27.12.1944 yhdistys piti ensimmäisen kokouksensa. Kokouksessa päätettiin vapauttaa "sotahommissa" olleet jäsenmaksuista. Vuoden 1946 aikana työväentalossa oli järjestetty 6 iltamaa, viidet tanssit sekä kesäjuhla. Työväentalossa toimivat yhdistyksen lisäksi nuoriso-osasto, urheiluseura Sydänmaan Karhu ja paikallinen SNS-osasto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hurri, Olavi: *Aatteen työtä Alavudella*. Alavus: Alavuden Sosialidemokraatit ry, 1996. ISBN 952-90-8468-4.
2. 1 2 3  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Työväen Sivistysliitto, 1982.
**020202 Palvelut Oy** on nimi- ja numeropalveluita kuluttajille tarjoava yritys. Yrityksen palveluihin kuuluvat puhelinpalvelu, tekstiviestihaku, taksin tilauspalvelu, hotellivarausten tekeminen, karttaohjeiden pyytäminen, sekä rekisterinumerohaku.

Palveluista saatavat ajoneuvojen rekisteritiedot yritys tarjoaa yhteistyössä Liikenne- ja viestintävirasto Traficomin kanssa. Yksityishenkilöiden osoitetiedot haetaan Digi- ja väestötietoviraston kautta. 

Yritys työllistää yhteensä noin 150 henkeä Turun ja Porin toimipisteissä. Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli noin 40 miljoonaa euroa. Yrityksen toimitusjohtaja on Pekka Harju. 

020202 Palvelut Oy oli aiemmin osa Fonecta Oy:tä, josta se vuonna 2018 eriytyi omaksi yhtiökseen ja Fonecta Oy:n sisaryhtiöksi.

Historia
--------

Vuonna 1947 Posti- ja lennätinlaitos aloitti numeropalvelutoiminnan Suomessa. Myöhemmin Posti- ja lennätinlaitos muutti nimensä Posti- ja telelaitokseksi, vuonna 1990 yrityksen nimeksi tuli Posti-Tele.

Vuonna 1994 Posti-Tele yhtiöitettiin, jolloin syntyi Suomen PT Oy -konserni, jonka alaisuudessa toimivat yhtiöt postitoiminnan osalta Suomen Posti ja teletoiminnan osalta Telecom Finland. Numero 020202 lanseerattiin Telecom Finlandin käyttöön samana vuonna yhtiöittämisen yhteydessä.

Vuonna 2003 Fonecta eriytyi TeliaSonera Finland Oyj:sta omaksi yhtiökseen ja 020202-numero siirtyi Fonectan käyttöön.

020202.fi-hakupalvelu suomalaisyritysten yhteystietojen hakuun avattiin 2004.

020202 ohitti suosiossaan 118-numeron vuonna 2008.

Vuonna 2010 Fonecta, jonka tytäryhtiöksi 020202 Palvelut Oy myöhemmin eriytyi, osti Eniro.fi -verkkopalvelun.

Vuonna 2011 020202 Palvelut Oy laajensi puhelinpalveluaan kattamaan Väestörekisterikeskuksen tietokannan, jonka kautta yksityishenkilöiden kotiosoitteiden etsiminen helpottui.*tarvitaan parempi lähde*

020202 Palvelut Oy alkoi tarjota yrityksille ulkoistettua puhelinasiakaspalvelua vuonna 2014 ja ulkoistettua chat-palvelua vuonna 2016.

020202 Palvelut eriytyi Fonectasta omaksi organisaatiokseen vuonna 1. heinäkuuta 2018.

Tunnustuksia
------------

020202 Palvelut Oy on palkittu Taloustutkimuksen selvityksessä Suomen parhaana puhelinpalveluna vuosina 2010-2015.*lähde?* Vuonna 2010 se myös valittiin 118Awards-kilpailussa Euroopan parhaaksi numeropalveluksi .

020202 Palvelut Oy:n asiakaspalvelijoille kehitetty Pojopörssi-kannustinjärjestelmä palkittiin vuoden 2016 henkilöstötekona Ilmarisen ja Henry ry:n kilpailussa. 020202 Palvelut Oy on myös saanut Suomen parhaat työpaikat -sertifioinnin vuosina 2020 ja 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  020202.fi.  Viitattu 29.9.2021.
2. ↑  Rekisterinumerohaku. Viitattu 5.11.2021
3. ↑  Kauppalehti.  Viitattu 29.9.2021.
4. ↑  Asiakastieto.fi  Viitattu 29.9.2021.
5. 1 2  020202.fi: 020202 Palvelut Oy omaksi yhtiökseen.  (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 29.9.2021.
6. 1 2 3  020202.fi: Aikajana.. Viitattu 29.9.2021.
7. ↑  Fonecta osti Enirolta puhelinluetteloita ja Keltaiset Sivut. Viitattu 22.2.2022.
8. ↑  020202.fi: Aikajana.. Viitattu 29.9.2021.
9. ↑  Kauppalehti  Viitattu 11.1.2022.
10. ↑  020202 Palvelut Oy.  (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 11.1.2022.
**Bielsk Podlaski** on maalaiskunta Bielskin piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6 606. Kunnan hallinnollinen keskus on Bielsk Podlaskin kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulu kuntaan vaan muodostaa oman kaupunkikuntansa.

Bielskin piirikunnan asukkaista 11,8 prosenttia asuu Bielsk Podlaskin kunnassa ja sen pinta-alasta 31 prosenttia kuuluu Bielsk Podlaskin kuntaan. Kylät Bielsk Podlaskin kunnassa ovat Augustowo, Bańki, Biała, Bolesty, Brześcianka, Chraboły, Deniski, Dobromil, Dubiażyn, Grabowiec, Haćki, Hołody, Hryniewicze Duże, Hryniewicze Małe, Husaki, Jacewicze, Knorozy, Knorydy, Kotły, Kozły, Kożyno, Krzywa, Lewki, Łoknica, Łubin Kościelny, Łubin Rudołty, Malinowo, Miękisze, Mokre, Nałogi, Ogrodniki, Orzechowicze, Parcewo, Pasynki, Pietrzykowo-Gołąbki, Pietrzykowo-Wyszki, Piliki, Pilipki, Ploski, Plutycze, Proniewicze, Rajki, Rajsk, Rzepniewo, Saki, Sierakowizna, Skrzypki Duże, Skrzypki Małe, Sobótka, Stołowacz, Stryki, Stupniki, Szastały, Treszczotki, Truski, Widowo, Woronie, Zawady sekä Zubowo.

Bielsk Podlaskin väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 49,1 prosenttia Bielsk Podlaskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,1 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 53 prosenttia ja eläkeikäiset 31,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 47,6 vuotta. Vuonna 2019 Bielsk Podlaskin kunnassa syntyi 42 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 36,2 prosenttia oli valkovenäläisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Bielsk Podlaski w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 18.12.2020. (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bielsk Podlaski** Wikimedia Commonsissa

* Gmina Wiejska Bielsk Podlaski Białystokin tilastokeskus
**Jari ja Kari** on Petteri Summasen käsikirjoittama ja ohjaama kymmenosainen lasten televisiosarja vuodelta 2014. Jaria näyttelee Kari Hietalahti ja Karia Jukka Rasila. Humoristinen ja opettavainen sarja perustuu samojen tekijöiden televisiosarjan *JugiStyle* (Sub, 2009) parodisiin hahmoihin Jari ja Kari, jotka tätä sarjaa varten on siistitty ja sovitettu lasten turvallisesti katsottaviksi eli turha kaksimielisyys on jätetty pois. Sarja on tehty myös isommalla budjetilla, mikä näkyy lopputuloksen huolellisuudessa.

Hahmoista tuuheaviiksinen Jari on enemmän äänessä ja puhuu ystävällisesti huolellista yleiskieltä suoraan kameralle. Kierosilmäinen Kari on vähäpuheisempi, aluksi hieman hidasälyiseltä ja asioita sekoittavalta vaikuttava, mutta osoittaa yllättävillä lyhyillä tokaisuillaan usein ymmärtävänsä asiat paremmin ja nopeammin kuin Jari – kunhan Jari ensin ymmärtää mitä Kari milloinkin tarkoittaa. Sarjan huumori perustuu paljolti hahmojen väliseen dialogiin, jossa Kari keskeyttää Jarin selväsanaista puhetta erikoisilla, toistoon perustuvilla hokemillaan (kuten "Kova ääni!"). Kari on ilmeisesti jonkinlainen aikuiseksi varttunut erityislapsi, ehkä kehitysvammainen, mutta tätä seikkaa ei mitenkään korosteta. Jukka Rasila sanoo etukäteen pelänneensä hahmon vastaanottoa, mutta se on kuitenkin ollut valtaosin myönteistä. Kehitysvammaliiton viestintäpäällikkö Anneli Puhakka kehui blogitekstissään Jaria ja Karia "yksilöllisyyden lähettiläiksi", mutta kertoo saaneensa myös toisenlaista palautetta.

Keskeinen tapahtumapaikka sarjan kohtauksille on Jarin ja Karin puutyöverstas, jossa he askartelevat linnunpönttöjä ja mitä milloinkin. Sarjassa opetetaan myös muun muassa uimahallissa käyntiä, puhelimen käyttöä ja juhlien järjestämistä.

*Jari ja Kari* sai viisi vuotta myöhemmin jatkoa sarjasta *Jarin ja Karin kesäloma* (2019), jossa hahmot saavat salaisen tehtävän ja matkailevat ympäri Suomea sitä selvittämässä vanhalla matkailuautolla nimeltä Kolina. Mukana on myös papukaija nimeltä Kaija.

Jaksot
------

1. Uimahallireissu
2. Linnunpönttö
3. Puhelu
4. Välipala
5. Pukeudutaan
6. Teatteria
7. Musisointia
8. Taikatemppuja
9. Leija
10. Juhlat

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirssi, Elina: Putouksesta Pikku Kakkoseen! *Iltalehti*.  23.04.2014. Viitattu 16.5.2019.
2. ↑  Uotinen, Jenni: Kari ja Jari on melkein kuin JugiStyle *Iltalehti*.  25.10.2014. Viitattu 16.5.2019.
3. ↑  Puhakka, Anneli: Jari ja Kari yksilöllisyyden lähettiläinä  12.11.2014. Kehitysvammaliitto. Viitattu 26.5.2019.
4. ↑  Huusko, Jukka: Aluksi Jukka Rasilaa pelotti näytellä kehitys­vammaista teiniä, mutta nyt hahmoa rakastavat niin aikuiset kuin lapsetkin *hs.fi*. Viitattu 26.5.2019.  (Tilaajille.)
5. ↑  Auvinen, Armi: Hassun nerokas kaksikko Jari ja Kari saa salaisen tehtävän – se vie heidät kiertämään ympäri Suomea *Kaleva*.  28.4.2019. Viitattu 26.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Jari ja Kari* katsottavissa Yle Areenassa
**Tarare** on Antonio Salierin prologin ja viisi näytöstä sisältävä ooppera, joka kantaesitettiin Pariisin oopperassa 8. kesäkuuta 1787. Teoksen nuotit julkaisi alun perin Imbault ja modernin edition vuonna 1978 G. Henle Verlag. Itämaisaiheisessa teoksessa Pierre Beaumarchais'n laatimaan ranskankieliseen librettoon on sekä komedian että draaman aineksia. *Tarare* on ainoa ooppera, johon Beaumarchais kirjoitti libreton; tunnetumpi hän on *Figaron häiden* libreton pohjalla olleen näytelmän kirjoittajana. Alun perin Beaumarchais tarjosi librettoa Christoph Willibald Gluckille, mutta tämä ei terveytensä heikennyttyä enää kyennyt uuden oopperan säveltämiseen, joten hänen suosituksestaan sävellysideaa tarjottiin Salierille.

*Tararen* kantaesitys osoittautui menestykseksi. Menestys jäi kuitenkin vain yhden tai kauden mittaiseksi, sillä sittemmin teos oli unohdettuna lähes kahden vuosisadan ajan. *Tarare* ei sisällä perinteistä resitatiivin ja aarian vaihtelua vaan teos on yhtenäisemmin etenevä. Teoksen pohjalta Salieri kehitti Wieniä varten Lorenzo da Ponten italiankieliseen librettoon *Axur, re d'Ormus* -nimisen uuden version. Hän sävelsi siihen materiaalia uudelleen perinteisemmin tavoin.

Nykyaikaiset esitykset ja levytykset
------------------------------------

Vuonna 1988 Schwetzingenin festivaalilla esitettiin Jean-Louis Martinotyn lavastuksella ja Jean-Claude Malgoiren johdolla *Tararen* tulkinta, jonka on julkaissut DVD:nä Arthaus Musik. Tässä esityksessä oopperan miespuolisen sankari Tararen roolissa on Howard Crook. Muissa rooleissa ovat Eberhard Lorenz (pääeunukki Calpigi), Anna Caleb (Spinette), Zehava Gal (Astasie), Nicolas Rivenq (ylipappi Arthénée) ja Jean-Philippe Lafont (sulttaani Atar).

Vuonna 2019 Aparté-levymerkillä julkaistiin uusi tulkinta *Tararesta*. Kyse oli Les Talens Lyriquesin ja Centre de musique baroque de Versaillesin yhteistuotannosta. Kapellimestarina on Christophe Rousset ja rooleissa muiden muassa Cyrille Dubois (Tarare), Jean-Sébastien Bou (Atar) sekä Karine Deshayes (Astasie).

*Tararen* toisen näytöksen alkusoiton levytti vuonna 2006 Thomas Feyn johtama Heidelbergin sinfoniaorkesteri Hänssler Classicille osana eri säveltäjien alkusoittokokoelmaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tarare di Salieri ItalianOpera
2. 1 2 3 4  Trombone: Its History and Music, 1697-1811, s. 243 D. M. Guion
3. ↑  Tarare | Opera by Salieri Britannica
4. 1 2 3  Salieri: Tarare Gramophone
5. ↑  Salieri: Tarare — Mozart’s infamous rival is still less memorable Financial Times
6. ↑  Salieri: Tarare Label Aparté
7. ↑  Overtures - Thomas Fey AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Dihydropyraani** (C5H8O) on tyydyttymätön heterosyklinen eetteri. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Dihydropyraani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Dihydropyraani voidaan pelkistää vedyttämällä tetrahydropyraaniksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Dihydropyraania valmistetaan tyypillisimmin lähtemällä tetrahydrofurfuryylialkoholista. Tetrahydrofurfuryylialkoholi reagoi kuumennettaessa 250–350 °C:n lämpötilassa muodostaen dihydropyraania. Katalyyttinä prosessissa käytetään alumiinioksidia tai alumiinioksidia, jota on seostettu fosforipentoksidilla tai metallioksideilla kuten titaanidioksidilla, divanadiinipentoksidilla tai molybdeenitrioksidilla. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 1,5-dihydroksipentaanin kuumennus kobolttioksalaatin toimiessa katalyyttinä.

Dihydropyraania käytetään avoketjuisten 1,5-difunktionalisoitujen orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Tärkein käyttökohde on kuitenkin toimia alkoholien, fenolien ja tiolien suojaryhmänä. Happamissa olosuhteissa dihydropyraani reagoi näiden kanssa muodostaen tetrahydropyranyylieetterin, joka on stabiili emäksisissä olosuhteissa eikä reagoi nukleofiilien kuten organometalliyhdisteiden kanssa. Optisesti aktiivisten kiraalisten alkoholien suojaamiseen dihydropyraani soveltuu huonommin, koska tällöin tyypillisesti muodostuu diastereomeerien seos. Suojaryhmä voidaan poistaa happojen avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  3,4-dihydropyran – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 8.8.2014.
2. 1 2 3 4 5  Paul Ch. Kierkus: *3,4-Dihydro-2H-pyran, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 8.8.2014
3. 1 2 3  H. E. Hoydonckx & W. M. Van Rhijn, W. Van Rhijn, D. E. De Vos & P. A. Jacobs: *Furfural and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 8.8.2014
4. ↑  Malcolm Sainsbury: *Heterocyclic Chemistry*, s. 65. RSCPublishing, 2001. ISBN 978-0-85404-652-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.8.2014). (englanniksi)
5. ↑  George S. Zweifel & Michael H. Nantz: *Modern Organic Synthesis*, s. 66. W. H. Freeman and Company, 2007. ISBN 978-0-7167-7266-8. (englanniksi)
Komeetta Perseuksen kaksoistähtijoukon lähellä 9. lokakuuta 2010
Komeetan rata lokakuussa 2010
**103P/Hartley** eli **Hartley 2** on lyhytjaksoinen komeetta, jonka löysi australialainen Malcom Hartley 15. maaliskuuta 1986. Komeetan kiertoaika Auringon ympäri on 6,47 vuotta, ja komeetan ytimen läpimitan arvioidaan olevan 1,0–1,6 kilometriä. Komeetta menettää ainetta huomattavan nopeasti, minkä vuoksi se on luultavasti paitsi nuori, myös lyhytikäinen. Komeetan kokonaiseliniän arvellaan olevan vain noin 700 vuotta.

Hartley 2 ohitti maapallon vain 0,12 AU:n etäisyydeltä 21. lokakuuta 2010. Komeetan odotettiin tällöin saavuttavan noin viiden magnitudin kirkkauden eli näkyvän juuri ja juuri paljain silmin. NASAn EPOXI-luotain (entinen Deep Impact) tutki komeetta Hartley 2:ta ohilennolla 4. marraskuuta 2010. Ohilennon aikana luotain suoritti laajan kemiallisen analyysin komeetasta irtoavasta aineesta, kuvasi ja kartoitti komeetan ytimen sekä tutki sen lämpötilaa. Ohilennolla saatujen havaintojen mukaan komeetan ytimestä irtoaa hiilidioksidijään sublimoitumisen seurauksena suuret määrät löyhiä, vesijäästä muodostuvia "lumipalloja". Vastaavaa ilmiötä ei ole havaittu millään muulla lähietäisyydeltä kuvatulla komeetalla.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Mikko Suominen: Hartley 2 on syksyn kiikarikomeetta. Tähdet ja Avaruus 6/2010
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* avaruus.fi keskustelua aiheesta
* Ursan komeettajaoston 103P/Hartley 2 -sivu
* IAU Minor Planet Center: Periodic Comet Numbers (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**102P/Shoemaker** | **Luettelo komeetoista** | Seuraaja:**104P/Kowal** |