recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Erta Ale  
ኤርታሌView and modify data on Wikidata Erta Ale vuonna 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kilpitulivuori |
| Sijainti | 
Etiopia |
| Vuoristo | 
Erta Ale Range (d) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
613 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
13° 36′ 11″ P, 40° 39′ 48″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Erta Ale** on Etiopiassa sijaitseva aktiivinen kilpitulivuori. Tulivuori on 613 metriä korkea ja sen kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Laavajärvi näytettiin elokuvassa *Titaanien taistelu* (2010). Tulivuori purkautui vuonna 2005, jolloin 250 ihmistä sai surmansa. Vuosina 2007–2008 purkaukset aiheuttivat tuhansien ihmisten evakuoinnin. Vuodesta 2010 lähtien vuori on purkautunut hiljalleen jatkuvasti.*lähde?*

Vuoren nimi tarkoittaa afarin kielellä ’savuavaa vuorta’.

Vuonna 2002 etiopialaiset tutkijat heittivät noin 30 kilogrammaa roskaa Erta Alen laavajärveen, nähdäkseen miten laava reagoi. Laavajärven kovettunut kuori repesi, ja aiheutti räjähdyksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Erta Ale Global Volcanism Project. Viitattu 23.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Erta Ale *Brilliant Ethiopia*. Viitattu 23.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erta Ale** Wikimedia Commonsissa
Neproidi on punainen käyrä
Puolikas neproidi tai kardioidi kahvikupissa *lähde?*
**Neproidi** on tasokäyrä, joka on samalla episykloidin erikoistapaus.

Yhtälöt
-------

### Parametriesitys

Parametriesitys neproidille, kun kulmat ovat *x*-akselilla:

{\displaystyle x=a(3\cos t-\cos 3t),\quad }
{\displaystyle y=a(3\sin t-\sin 3t).\quad }
Tai jos kulmat halutaan *y*-akselille:

{\displaystyle x=a(3\cos t+\cos 3t),\quad }
{\displaystyle y=a(3\sin t+\sin 3t).\quad }
### Suorakulmakoordinaattiset yhtälöt

Suorakulmaisessa koordinaatistossa neproidin yhtälö on: 

{\displaystyle (x^{2}+y^{2}-4a^{2})^{3}=108a^{4}y^{2}\quad }

Neproidin mittasuhteet
----------------------

Neproidin kaaren pituus ja pinta-ala ovat:

{\displaystyle L=24a,\quad A=12\pi a^{2}.\quad }
Säteen kaarevuus on:

{\displaystyle \rho =|3a\sin t|.\quad }

Kirjallisuutta
--------------

* Lockwood, E. H. *A Book of Curves,* Cambridge University Press, 1961.
* Wells D (1991). *The Penguin Dictionary of Curious and Interesting Geometry*. New York: Penguin Books, 158. ISBN 0-14-011813-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neproidi**.
* MathWorld: Nephroid (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo vuoden 1990 brittielokuvasta. Muita merkityksiä on Elämä on ihanaa -täsmennyssivulla.*

**Elämä on ihanaa** (*Life Is Sweet*) on Mike Leigh’n käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1990. 

Lähes juoneton elokuva seuraa pohjoislontoolaisen työväenluokan perheen sattumuksia yhden viikonlopun aikana. Perheen isä (Jim Broadbent) on kokki ja äiti (Alison Steadman) lastenvaatemyyjä. Kaksostytöistä toinen (Claire Skinner) on rento putkiasentaja, toinen (Jane Horrocks) neuroottinen itsensä etsijä. Perhetuttu Aubrey (Timothy Spall) on eksentrinen, epäonninen ravintoloitsija.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* tv-sivulla Mikael Fränti luonnehtii elokuvaa absurdin humoristiseksi, melkein valoisaksi satiiriksi, jonka pinnan alla kuitenkin väreilee traaginen perusvire. Hän kehuu etenkin ohjaajan vaimon Alison Steadmanin roolityötä.

Tämä elokuva valittiin 1900-luvun vaikuttavimpien brittiläisten elokuvien joukkoon BFI:n kyselyssä vuonna 1999. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fränti, Mikael: Perhe yhteiskunnan pienoiskuvana Mike Leighin mehevässä satiirissa.  *Helsingin Sanomat*, 12.4.1994. Näköislehden aukeama (vain tilaajille). Viitattu 29.10.2017.
2. ↑  BFI | Features | The BFI 100 *web.archive.org*.  14.5.2012.  Arkistoitu 14.5.2012. Viitattu 27.2.2022.
3. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 29.10.2017. (englanniksi)
**Nereidi** on Hans-Christian Bergin luoma veistos, joka sijaitsee Helsingin Kalasatamassa. Seitsemän metriä korkea veistos on pystytetty Kalasatamankadun eteläpäähän kauppakeskus Redin eteen. Kaksiosaiseen teoskokonaisuuteen kuuluu betoninen aaltoa muistuttava jalustasta ja hahmo, joka koostuu laserleikatuista ja maalatuista alumiinilevyistä. Nereidit olivat kreikkalaisessa mytologiassa merenneitoja.

Teos näyttää erilaiselta eri suunnista katsottaessa. Kaukaa edestä se näyttää koostuvan viivoista ja sivulta näkee niska kenossa kaukaisuuteen katsovan hahmon. Hans-Christian Berg on hyödyntänyt optista illuusiota useissa teoksissaan ja koostanut teoksiaan yhdistelemällä eri materiaaleja ja eri valmistustekniikoita. Tässä teoksessa on tarvittu lukuisia eri puolilta Suomea tilattuja osia, joita on liitetty hitsaamalla, niittaamalla ja ruuvaamalla. Viimeisenä asennettiin valot. Kokonaisuuden pystytys kesti neljä päivää.

Rakennusyhtiö SRV:n urakoiman kauppakeskuksen läheisyyteen haluttiin taidetta. Vuonna 2016 järjestettiin kansainvälinen kutsukilpailu, jossa teosehdotuksilta edellytettiin riittävää kokoa suhteessa rakennuksiin sekä niiden haluttiin ilmentävän iloa ja oivallusta. Taiteilijoilta tilattiin graffiteja, keramiikkaa, maalauksia, mobiletaidetta, reliefi, valotaidetta ja veistoksia. *Nereidin* paikan päättivät kauppakeskuksen pääsuunnittelijana toimineen arkkitehtitoimisto Helin & Co:n ja Helsingin kaupungin edustajat. Valitusta alueesta haluttiin luoda kohtaamispaikka. Veistos julkistettiin 2. kesäkuuta 2021.

Kuvia teoksesta
---------------

* Kuva takaa oikealta.Kuva takaa oikealta.
* Kuva takaa vasemmalta.Kuva takaa vasemmalta.
* Veistos edestä oikealta.Veistos edestä oikealta.
* Teos suoraa takaa.Teos suoraa takaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Komonen, Oona: Merenneitoveistos jekuttaa silmää Kalasatamassa.  *Helsingin Sanomat*, 3.6.2021, s. B 5. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 3.6.2021.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 14, palsta 547, hakusana nereidit. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1964.
**Antopleuriini-A** kuuluu merivuokkojen (Anthopleura xanthogrammica) tuottamiin polypeptiditoksiineihin, jotka vuorovaikuttavat jänniteriippuvaisten ionikanavien kanssa. Nisäkkäiden sydämessä tämä saa aikaan viivästyneen ionikanavien sulkeutumisen, mikä johtaa sydämen lyöntivoiman lisääntymiseen ilman, että verenpaine tai lyöntitiheys muuttuvat. Näiden polypeptidien terapeuttista potentiaalia rajoittaa niiden immunogeenisyys ja toimimattomuus suun kautta otettuna. Silti niiden kolmiulotteinen muoto voi johtaa uusien sydänlääkkeiden kehittymiseen. Antopleuriinilla on neljä muotoa (Antopleuriini-A, -B, -C ja -Q). Niiden toimintamekanismi on sitoutua natriumkanaviin, mikä johtaa sydänlihassolujen virittymiseen. Antopleuriini toimii sekä toksiinina että feromonina. Kun petoeläin lähestyy merivuokkoa, se pyrkii hyökkäämään lonkeroiden keskelle, missä antopleuriinin pitoisuus on pienimmillään. Petoeläintä lähimmissä osissa pitoisuus taas on suurin. Pedot oikeastaan levittävät antopleuriinia ympäristöönsä uiskennellessaan merivuokon ympärillä. Tämä on signaali muille merivuokoille käpertyä kokoon vaaran uhatessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tanaka M. et al.: Amino acid sequence of the Anthopleura xanthogrammica heart stimulant anthopleurin-A..  *Biochemistry*, 1977, nro 16, s. 204–208.  Englanti.
2. ↑  Blair RW: The effects of anthopleurin-A on cardiac dynamics in conscious dogs..  *J. Pharmacol. Exp. Ther.*, 1978, nro 207, s. 271–276.
3. ↑  MARTIN J. SCANLON: Multiple conformations of the sea anemone polypeptide anthopleurin-A in solution.  *Protein Science*, 1994, nro 3, s. 1121–1124. Biomolecular Research Institute, Parkville 3052, Australia: Artikkelin verkkoversio. Viitattu 21.4.2016.  Englanniksi.
4. ↑  Moran Y, Gordon D, Gurevitz M. "Sea anemone toxins affecting voltage-gated sodium channels—molecular and evolutionary features". *Toxicon* 2009, 54(8): 1089–1101.
5. ↑  Howe NR, Sheikh YM. "Anthopleurin: a sea anemone alarm pheromone". *Science* 1975, 189(4200): 386–8.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Anthopleurin A (englanniksi)
* PubChem: Anthopleurin B (englanniksi)
* PubChem: Anthopleurin C (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Anthopleurin (*Anthopleura xanthogrammica*) (englanniksi)
* ChemBlink: Anthopleurin A (englanniksi)
* ChemBlink: Anthopleurin B (englanniksi)
**Welcome to Night Vale** on yhdysvaltalainen podcast, jossa raportoidaan fiktiivisen Night Vale -kaupungin kummallisista tapahtumista radio-ohjelman muodossa. Sarjan loivat Joseph Fink ja Jeffrey Cranor vuonna 2012. Cecil Gershwin Palmeria, radio-ohjelman juontajaa ja podcastin päähenkilöä, näyttelee Cecil Baldwin, ja mukana on joskus myös sivuhahmoja, joita esittää vierailevia näyttelijöitä. Podcastin jaksot julkaistaan normaalisti kaksi kertaa kuussa, ja ne sisältävät uutisia, ilmoituksia ja mainoksia Night Valen aavikkokaupungista jostain päin Lounais-Yhdysvaltoja. NPR-kanavan haastattelussa Joseph Fink on kertonut, että podcastin alkuperäisenä ajatuksena oli tehdä ohjelma kaupungista, jossa kaikki salaliittoteoriat ovat tulleet toteen.

Podcastin pohjalta on luotu useita lava-show'ita, joita on esitetty kiertueilla ympäri maailmaa. *Welcome to Night Vale* -live-show on nähty myös Helsingissä vuosina 2014 ja 2017. Show'n oli tarkoitus tulla Helsinkiin myös vuonna 2020, mutta esitys jouduttiin siirtämään seuraavaan vuoteen koronapandemian takia. Sitä jouduttiin siirtämään vielä kertaalleen syyskuuhun 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2  Welcome to Night Vale (US) *lippu.fi*. Viitattu 16.12.2020.
2. ↑  Welcome to Night Vale. Viitattu 16.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Ylitalo, Marko: Amerikan suosituin podcast myi teatterin täyteen Helsingissä ja tästä siinä on kyse *Helsingin Sanomat*.  28.10.2014. Viitattu 16.12.2020.
4. ↑  Welcome To 'Night Vale' — Watch Out For The Tarantulas *NPR*.  31.8.2013. Viitattu 16.12.2020. (englanniksi)
5. ↑  Welcome to Night Vale: All Hail, Helsinki *Kulttuuritalo*. Viitattu 16.12.2020.
6. ↑  Welcome to Night Vale US *Savoy-teatteri*. Viitattu 16.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
**Luokkamuuttuja** on olio-ohjelmoinnissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan luokan sisästä muuttujaa. Tämä muuttuja on olemassa, vaikka luokasta ei olisi luotu yhtään olioita ja tämä muuttuja on saavutettavissa kaikkien luokan olioiden, sekä pelkän luokan toimesta. Tämä tarkoittaa siis, että luokkamuuttujat ovat luokan ominaisuuksia, eikä riipu yksittäisistä olioista. Luokkamuuttujien syntaksi ja käyttö vaihtelevat koodikielien välillä, mutta kuitenkin usein ne määritellään staattisella avainsanalla ja niihin viittaaminen hoidetaan luokan kautta. Näihin muuttujiin voidaan kuitenkin myös monesti viitata muilla tavoilla. Niitä voidaan usein esimerkiksi käyttää suoraan luokasta, olion välityksellä, luokkafunktiosta, olion funktiosta tai periytetystä luokasta riippuen luokkamuuttujan määritelmästä. Nämä tekevät niistä monipuolisia ja hyvin käytännöllisiä monien ongelmien ratkaisemiseen.

Luokkamuuttujien etuna on että niiden avulla voidaan usein yksinkertaistaa koodia, sekä niiden avulla voidaan yhdessä luokkafunktioiden kanssa hyödyntää singleton tyyppisiä instansseja. Luokkamuuttujia käytetään tämän lisäksi usein olioiden instanssien laskemiseen, muihin luokan vakioiden tallentamiseen, sekä luokan sisäisten asetusten tai tilojen tallentamiseen.

Java ohelmointi esimerkki
-------------------------

Esimerkki Javalla kirjoitettuna luokkamuuttujasta. Javassa luokkamuuttuja (ja luokkafunktio) määritellään "static" sanan avulla. Esimerkissä luokkamuuttujaa käytetään laskemaan, kuinka monta auto-olioita on tehty. Tämä toteutetaan kasvattamalla luokkamuuttujaa aina yhden kerran konstruktorissa, ja siten luokkamuuttujasta voidaan nähdä, kuinka monta kertaa konstruktoria on käytetty. Tämä siis toisin sanoen ilmaisee, kuinka monta olioita on luotu. 

```
public class Auto {
    // Luokkamuuttuja, joka laskee autojen lukumäärän
    public static int autoja = 0;

    // Konstruktori, joka luo uuden auton ja kasvattaa autojen lukumäärää
    public Auto() {
        autoja++;
    }

    // Metodi, joka palauttaa autojen lukumäärän
    public static int getAutoja() {
        return autoja;
    }
}

```
Koska edellisessä esimerkissä sekä luokkamuuttuja autoja, että luokkafunktio getAutoja() ovat julkisia, voidaan autojen määrään päästä käsiksi esimerkiksi seuraavasti:

```
Auto henkilöauto = new Auto();

//voidaan käyttää muokkaamiseen tai lukemiseen
Auto.autoja;
henkilöauto.autoja:

tai 

//voidaan käyttää arvon hakemiseen.
Auto.getAutoja();
henkilöauto.getAutoja();

```
**Damsels in Distress** on Whit Stillmanin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2011. Sen pääosia, yliopistotovereitaan sivistäviä ja "pelastavia" opiskelijatyttöjä, esittävät Greta Gerwig, Carrie MacLemore, Megalyn Echikunwoke ja Analeigh Tipton.

Juoni
-----

Huoliteltua asiatyyliä puhuva Violet (Gerwig) ja hänen apurinsa Rose ja Heather ovat omistautuneet Seven Oaks Collegessa opiskelijatovereidensa kaikinpuoliseen sivistämiseen ja auttamiseen erikoisin keinoin. He vetävät koulun itsemurhanehkäisykeskusta ja tarjoavat terapiana monipuolisia tanssiharjoitteita. He seurustelevat vain itseään sivistymättömämpien nuorukaisten kanssa näitä kehittääkseen. Ryhmän uusin jäsen Lily (Tipton) on koulutettava pukeutumaan kunnolla ja välttämään tietynlaisia poikaystäviä, veljeskuntayhdistysten kaljankittaajat on ohjattava deodorantin ja kirjojen pariin ja vielä pitäisi kehittää uusi kansainvälinen tanssitrendi, koska sellaiset "ylevöittävät elämänlaatua ja tuovat yhteen miljoonia ihmisiä nauttimaan Luojan suomista lahjoistaan".

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Greta Gerwig  | … |  Violet
  |
|  Carrie MacLemore  | … |  Heather
  |
|  Megalyn Echikunwoke  | … |  Rose
  |
|  Analeigh Tipton  | … |  Lily
  |
|  Ryan Metcalf  | … |  Frank
  |
|  Jermaine Crawford  | … |  Jimbo
  |
|  Hugo Becker  | … |  Xavier
  |
|  Adam Brody  | … |  Fred Packenstacker / Charlie Walker
  |

Vastaanotto
-----------

*Chicago Sun-Timesin* Roger Ebert arvostaa Stillmanin omintakeista dialogia ja rinnastaa sitä P. G. Wodehousen tyyliin. *The New York Timesin* A. O. Scott sanoo Stillmanin rakentaneen elokuvillaan oman maailmansa samalla tavoin kuin tämän elokuvan tyttötrio. Useimmat arvostelijat kehuvat Greta Gerwigin persoonallista roolisuoritusta ryhmänsä aikuismaisen eksentrisenä johtajana. Gerwig palkittiin roolistaan Dublinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Damsels in Distress  11.4.2012. Roger Ebert.  28.10.2017
2. ↑  Scott, A. O.: Violet, Lily and Other Flowers of Youth (elokuvan arvostelu) *The New York Times*.  5.4.2012. Viitattu 28.10.2017.
Käsivarsireliikki
**Welfin aarre** (saks. *Welfenschatz*) on yksi tärkeimmistä keskiaikaisen saksalaisen kirkkotaiteen kokoelmista, joka on nimetty Welfin aatelissuvun mukaan.

Historia
--------

Kokoelma on osa keskiajalla Braunschweigin katedraalissa olleita pyhäinjäännöksiä. Sieltä se päätyi Welfin aatelissuvun omistukseen vuonna 1671. Suku myi kokoelmasta 82 esinettä juutalaisten taidekauppiaiden yhteenliittymälle vuonna 1929. Taidekauppiaiden yhteenliittymä alkoi myydä seuraavana vuonna taideteoksia eteenpäin yksittäin, kunnes vuonna 1935 se myi loput 44 kullattua esineet Preussin valtiolle sen omaa kokoelmaa varten. Tuolloinen Preussin pääministeri ja Saksan ilmavoimien päällikkö Hermann Göring antoi kuitenkin esineet Hitlerille henkilökohtaisena lahjana. Nykyään 44 esinettä sisältävä Saksassa oleva kokoelma kuuluu laillisesti valtion tukemalle Preussin kulttuuriperinnön säätiölle (*Stiftung Preußischer Kulturbesitz*, SPK), joka hallinnoi Berliinin Kunstgewerbemuseumia, jossa esineitä pidetään. Tämän lisäksi kokoelman taideteoksia on Saksassa muissakin museoissa sekä museoissa Yhdysvalloissa ja Ruotsissa.

Kiista kokoelmasta
------------------

Preussin kulttuuriperinnön säätiön hallinnoimaa 44 esinettä sisältävän kokoelman arvo on noin 250 miljoonaa euroa, ja sen omistuksesta käydään nykyään kiistaa. Kokoelman natsien hallitukselle vuonna 1935 myyneiden juutalaisten taidekauppiaiden perilliset vaativat kokoelmaa itselleen. He väittävät, että kauppa ei ollut vapaaehtoinen, vaan heidät oli pakotettu siihen. Riitaa puidaan yhdysvaltalaisessa tuomioistuimessa. Riippumattomien asiantuntijoiden mukaan natsien maksama hinta, 4,25 miljoonaa reichsmarkia, oli tuolloin kohtuullinen summa. Lisäksi taidekauppiaat olivat yrittäneet myydä teoksia Yhdysvalloissa ennen niiden tarjoamista natseille, mutta he eivät pystyneet saamaan haluamaansa hintaa.

  

* Johannes kastajan hammas, reliikki noin vuodelta 1000 Egyptistä (Art Institute of Chicago)Johannes kastajan hammas, reliikki noin vuodelta 1000 Egyptistä (Art Institute of Chicago)
* Kannettava alttari 1000-luvun alusta (Clevelandin taidemuseo)Kannettava alttari 1000-luvun alusta (Clevelandin taidemuseo)
* Tuomiokirkkoreliikki 1100-luvun lopulta (Kunstgewerbemuseum)Tuomiokirkkoreliikki 1100-luvun lopulta (Kunstgewerbemuseum)
* Welfinristi (Kunstgewerbemuseum)Welfinristi (Kunstgewerbemuseum)

Lähteet
-------

1. ↑  Nazi-looted art claim sets new test for Germany Deutsche Welle. Viitattu 11.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Jewish heirs to Guelph treasure take lawsuit to the US Deutsche Welle. Viitattu 11.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Welfin aarre** Wikimedia Commonsissa
**Dikloorikarbeeni** (CCl2) on karbeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on erittäin reaktiivinen, minkä vuoksi sitä ei voida eristää, mutta se esiintyy välituotteena useissa reaktioissa.

Rakenne
-------

Muiden karbeenien tavoin dikloorikarbeenissa on hiiliatomilla vapaa elektronipari sp2-hybridiorbitaalilla ja tyhjä p-orbitaali. Myös hiileen sitoutuneilla klooriatomeilla on vapaita elektronipareja, joita ne voivat luovuttaa hiiliatomille ja stabiloida dikloorikarbeenia eri resonanssimuotojen kautta.

Valmistus ja reaktioita
-----------------------

Dikloorikarbeenia voidaan valmistaa usealla eri tavoilla. Tyypillisin tapa on eliminoida kloroformista protoni ja tämän jälkeen klooriatomeja vahvan emäksen kuten kalium-tert-butoksidin avulla tai kaliumhydroksidin ja ultraäänten avulla. Reaktiossa voidaan käyttää myös faasinsiirtokatalyysiä. Muita tapoja ovat trikloorietikkahapon suolojen kuten natriumtriklooriasetaatin kuumentaminen ja dikloorimetaanin ja alkyylilitiumin välisellä reaktiolla.

Dikloorikarbeeni reagoi alkeenien kanssa muodostaen dikloorisyklopropaanijohdannaisen. Reaktio on spesifinen ja cis-alkeeni johtaa cis-dikloorisyklopropaanijohdannaisen muodostumiseen ja trans-alkeenista syntyy trans-dikloorisyklopropaanijohdannainen. Yhdiste reagoi C-H-insertioreaktiolla erityisesti alkoksidien kanssa, jolloin muodostuu dikloorattu alkaanijohdannainen, jossa on terminaalisessa päässä kaksi kloorisubstituenttia. Reimer–Tiemann-reaktiossa reagoi fenolijohdannaisen kanssa muodostaen bentsaalikloridijohdannaisen välivaiheena ja bentsaalikloridin sivuketju hydrolysoituu aldehydiryhmäksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Dichlorocarbene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 17.7.2014.
2. 1 2 3  John McMurry: *Organic Chemistry*, s. 227–228. Cengage Learning, 2009. ISBN 9781111790042. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 17.7.2014). (englanniksi)
3. 1 2 3  William H. Brown,Christopher S. Foote,Brent L. Iverson,Eric V Anslyn,Bruce M Novak: *Organic Chemistry*, s. 588–589. Cengage Learning, 2011. ISBN 978-0840054982. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.7.2014). (englanniksi)
4. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 1008. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
5. ↑  Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Organic Chemistry B: Reactions and synthesis*, s. 914–915. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-68350-8. (englanniksi)
6. 1 2  Kenric A. Marshall: *Chlorocarbons and Chlorohydrocarbons, Survey, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 17.7.2014
7. 1 2  Günter Koenig, Elmar Lohmar & Norbert Rupprich: *Chloroacetic acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 17.7.2013
8. 1 2  Alan R. Katritzky,Otto Meth-Cohn,Charles Wayne Rees: *Comprehensive organic functional group transformattions*, s. 16–17. Elsevier, 1995. ISBN 978-0080423227. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 17.7.2014). (englanniksi)
**Wellerismi** tarkoittaa sananpartta, joka pitää pilkkanaan totuttuja tapoja ja käytäntöjä osoittaen, että ne ovat joissain tapauksissa vääriä varsinkin, jos ne ottaa kirjaimellisesti. Termi on tullut Charles Dickensin romaanista *Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit*, jossa palvelija Sam Weller puhuu sellaisin sananparsin. Wellerismi koostuu yleensä kolmesta osasta: ensin sanonta, toiseksi sanoja ja kolmanneksi anti-sananlasku. Anti-sananlasku on muunnelma tutusta sanonnasta ja sisältää humoristisen vaikutuksen: "ei osaavalle töitä löydy". Tai sananlasku: "Jos et onnistu, yritä uudelleen" ja siitä anti-sananlasku: "Jos et onnistu, lopeta".

Suomessa wellerismejä on kerännyt Iris Järviö-Nieminen "Suomalaiset sanomukset: 
Finnish wellerisms", 1959. Matti Kuusen 1993 toimittama "Kansanhuumorin parhaat" sisältää paljon wellermäisiä kansansanontoja ja kaskuja. 

Tyypillisiä suomalaisia wellerismejä:  

"Onni ettei ollut sakset, sanoi mummo, kun puukko silmään putosi."  

"Nyt sitä lähretään lujjaa, sano hämäläinen, kun katolta putos."  

"Konstit on monet, sanoi akka, kun kissalla pöytää pyyhki."  

"Vikansa kullakin, sano flikka, kun huarin teki."  

"Vaihtelu virkistää, sano ruustinna, kun renkiä halasi."  

"Meirän rumis, kun on kurkut poikki, sano härmäläinen."

Sam Weller
----------

Sam Weller, Joseph Clayton Clarken kuvitusta *Pickwick-kerhon jälkeenjääneisiin papereihin*.
Samuel Weller oli Charles Dickensin ensimmäisen romaanin, The Posthumous papers of the Pickwick club, hahmo. Kirjaa julkaistiin aikakauslehdissä tyypilliseen ajan tapaan jatkosarjoina. Ensimmäisten kuukausien jaksot eivät menestyneet. Sam Wellerin hahmon mukaantulo teki kirjasta kuitenkin ilmiömäisen suositun sillä lehtien myynti kasvoi 20 000 kappaleesta vuoden loppuun mennessä ennenkuulumattomaan 40 000 kappaleeseen kuussa. Dickensistä tuli menestyskirjailija Samin ansiosta. Wellerin tapaa puhua tietyntyyppisin ilmaisuin alettiin kutsua wellerismeiksi. Kirjallisuudessa Sam Wellerin hahmoa on verrattu Miguel de Cervantesin Sancho Panzaan.

Sam Wellerin tyypillisiä sanontoja:

"Ask number twenty-two, vether he'll have 'em now, or vait till he gets 'em,"  

"Kysy numerolta, haluaako hän ne heti vai odottaako, kunnes saa." (käännös Eino Palola)

"what the devil do you want with me, as the man said, wen he see the ghost?"  

"mitä piruja te minusta tahdotte, sanoi mies, kun näki kummituksen." (käännös Eino Palola)

Lähteet
-------

Charles Dickens, Pickwick kerhon jälkeenjäänneet paperit  

The Pickwick Papers, by Charles Dickens, www.gutenberg.org  

www.victorianweb.org  

Encyclopedia Britannica  

kemppinen.blogspot.fi  

Matti Kuusi, Kansanhuumorin parhaat  

Iris Järviö-Nieminen, Suomalaiset sanomukset
Pasaatituulten kohtaamisvyöhyke NOAAn GOES-11-satelliitin kuvakoosteessa vaakasuuntaisena pilvivyönä kuvan keskellä.
Kaavaimeinen esitys maapallon suuresta ilmakehän kiertoliikkeestä. Kaakosta ja koillisesta tuulevat pasaatit kohtaavat päiväntasaajan lähistöillä, jossa on matalapaine ja ilman ylösvirtaus.
**Pasaatituulten kohtaamisvyöhyke**, usein merimieskielellä **doldrumit** (engl. *doldrums*) on osa ilmakehän kiertoliikettä; päiväntasaajan tienoilla sijaitseva alue, jossa vallitsee yleisesti matalapaine ja ilman nousuliikkeet ovat yleisiä. Tämä synnyttää rankkasateita ja ukkosia. Muuna aikana vyöhykkeellä vallitsee usein tyven. Se tunnetaan usein lyhenteellä **ITCZ**, englanninkielisestä nimestään *Intertropical convergence zone*. Muita käytettyjä lyhenteitä ovat **ITZ** ja **ITC**. Kohtaamisvyöhykkeellä kohtaavat pasaatituulet, ja niiden tuoma ilma nousee ylöspäin aiheuttaen kuuropilviä ja rankkoja sateita. Vyöhykkeellä sataa yli 200 päivänä vuodessa.*lähde?*

Vyöhyke liikkuu vuodenaikojen mukaan seuraten auringon zeniittiasemaa. Kesällä konvergenssi siirtyy päiväntasaajasta ainakin 500 kilometriä pohjoiseen. Sen liike aiheuttaa tropiikin sadekaudet yhdessä monsuunin kanssa. Kaiken lisäksi monsuuni ohjailee konvergenssin liikkeitä. Kesäinen pohjoisessa oleva voimakas monsuunimatala pyrkii imemään konvergenssia pohjoisemmaksi kuin se muuten menisi. Merellä konvergenssin liike ei ole yhtä selvää kuin mantereella, koska hitaammin muuttuva meren lämpötila määrää mereisen matalapaineen alueen.

Katso myös
----------

* Hepoasteet
* Pasaatituuli
* Trooppiset pilvirykelmät

Lähteet
-------

1. ↑  Ilmatieteen laitos – kysymyksiä ja vastauksia *fmi.fi*. Viitattu 5.7.2010.
Kalajoen SuperParkissa sijaitseva street workout -kokonaisuus.
**Street workout** on ulkona harjoitettavaa kehonpainoharjoittelua, jossa voimaa käytetään kehon omaa painoa vastaan. Street workoutin perusajatus on maailman olevan yksi iso kuntosali. Kehonpainoharjoittelun maailmanmestaruuskisoja on järjestetty vuodesta 2011 asti. Kyseisissä kisoissa suomalainen Oona Kivelä voitti vuoden 2014 naisten sarjan maailmanmestaruuden. Kivelä oli historian ensimmäinen nainen, joka voitti SW:n MM-kultaa, sillä kyseinen sarja järjestettiin ensimmäistä kertaa.

Lähteet
-------

1. ↑  World Championship 2014 for Women *wswcf.org*.  undefined. Viitattu 29.11.2018.
2. ↑  Mikä ihmeen street workout? MM-tankotanssija Oona Kiveläkin hurahti *Me Naiset*.  31.5.2018. Viitattu 29.11.2018.
3. ↑  Javier Sanchez-Martinez, Paula Plaza, Alberto Araneda, Patricio Sánchez, Atilio Almagiâ: Morphological characteristics of Street Workout practitioners.  *Nutrición Hospitalaria*, 1.2.2017, nro 1, s. 122–127. doi:10.20960/nh.987. ISSN 1699-5198. Artikkelin verkkoversio.  en (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Street workout**.
* World Street Workout & Calisthenics Federation (WSWCF)
* suomenstreetworkout.fi
Toinen Heidenstrauchin taloista, jonka uusittu rakennus toimii nykyisin Ruotsin suurlähetystönä.
**Johan Henrik Heidenstrauch** (30. huhtikuuta 1776 Helsinki – 21. lokakuuta 1847 Helsinki) oli suomalainen kauppias. Hänen Helsinkiin rakennuttamiaan taloja ovat presidentinlinna ja nykyinen Ruotsin suurlähetystön rakennus.

Heidenstrauchin isoisä oli muuttanut 1743 Turun rauhan jälkeen Haminasta Helsinkiin. Heidenstrauchin kauppiassuku oli 1800-luvun alussa Helsingin rikkain. Käytyään Helsingin triviaalikoulua J. H. Heidenstrauch siirtyi isänsä Petter Heidenstrauchin kauppahuoneen palvelukseen, ja tuli 1809 sen johtoon. Hän sai porvarinoikeudet elokuussa 1814 ja vannoi seuraavana vuonna porvarinvalan. Hän kuului kaupungin merkittävimpiin laivanvarustajiin ostettuaan 1812 Valkosaaren ja vähän myöhemmin Nihdin telakan. Heidenstrauch omisti myös useita kauppalaivoja, makasiineja Helsingin Katajanokalla, puolet sahasta ja tilan Mäntsälässä. Häntä pidettiin yleisesti Helsingin rikkaimpana asukkaana. Heidenstrauch sai 1819 keisarillisen vierailun yhteydessä kauppaneuvoksen arvonimen. Hän toimi Helsingin laiva-asiamiehenä ja merimieshuoneen johtajana sekä vuodesta 1824 valtion merenkulkutoimikunnan jäsenenä.

Heidenstrauch osti 1814 nuoremman veljensä kanssa Helsingin Kauppatorin laidalta entisen suolamakasiinin ja muutatti sen komeaksi yksityistalokseen. Valtio osti sen 170 000 ruplan hinnalla vuonna 1837 ja se muutettiin Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaisesti keisarilliseksi palatsiksi. Nykyisin rakennus on Suomen presidentinlinna. Heidenstrauch rakennutti viereiseen kortteliin 1842 valmistuneen uuden kolmikerroksisen talon, joka vuorostaan muutettiin Ruotsin suurlähetystön käyttöön 1921. Kumpaankin rakennukseen on viitattu "Heidenstrauchin talona".

Myös Heidenstrauchin setä Nathanael Heidenstrauch oli helsinkiläinen kauppias, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Johan Henrik Heidenstrauch pysyi ikänsä naimattomana ja kuoli 71-vuotiaana kuumekohtaukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lars-Folke Landgrén: Kauppaneuvos Johan Henrik Heidenstrauch (1776–1847). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2009. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  Suurlähetystörakennuksen historia *swedenabroad.se*.
3. ↑  Nathanael Heidenstrauch *Biografiasampo*. Viitattu 30.6.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Li-Ning-myymälä Kiinassa.
**Li Ning Company Limited** (kiin. 李-宁有限公司, *Li-Níng Yǒuxiàn Gōngsī*) on kiinalainen maan suurimpiin lukeutuva urheiluvälinevalmistaja. Konserni tunnetaan etenkin pääbrändinsä **Li-Ning**in kautta. Yhtiö ja tuotemerkki perustettiin alkujaan vuonna 1990, ja vuonna 2004 sen osake vietiin Hongkongin pörssiin. Konserniyrityksen pääkonttori sijaitsee Pekingissä, mutta juridisesti se on vuodesta 2004 lähtien toiminut veroparatiisina tunnetuilla Cayman-saarilla.

Yhtiön perusti kiinalainen huipputelinevoimistelija Li Ning. Se oli 2010-luvun alkupuolella taloudellisissa vaikeuksissa ja on tehnyt tappiota. Sittemmin yhtymän taloustilanne on parantunut. Vuonna 2021 raportoitiin myynnin ja kurssien huomattavasta kasvusta. Tätä ovat tukeneet Kiinan ulkovaltoihin kohdistama kauppapolitiikka ja valtionviestimien kotimaisten urheiluvarustemerkkien suosiminen samalla, kun useat ulkomaisen tuotemerkit olivat ilmoittaneet vetäytyvänsä käyttämästä uiguurien kotimaakunnassa Xinjiangissa mahdollisesti pakkotyöllä valmistettua puuvillaa.

Vuonna 2020 yrityksen liikevaihto oli 14,46 miljardia juania (CNY). Yhtiö toimii ennen kaikkea Kiinan kotimarkkinoilla, sillä sen liikevaihdosta vain 0,22 miljardia juania tuli kansainvälisiltä markkinoilta. Voittoa yhtiö teki 1,70 miljardia juania (2020).

Konsernin omia tai lisensioimia tuotemerkkejä ovat Li-Ning, Double Happiness (pöytätennis), Aigle (ulkolajit), Danskin (tanssi ja jooga), Kason (sulkapalloilu) ja Lotto (urheiluvaatteet).

Li-Ning tekee yhteistyötä useiden tunnettujen urheilusarjojen, maajoukkueiden ja urheilijoiden kanssa. Esimerkiksi vuonna 2014 Suomen koripalloliitto solmi kaksivuotisen yhteistyösopimuksen yhtiön kanssa.

Katso myös
----------

* Anta Sports, kansainvälisemmin suuntautunut kiinalainen kilpailija

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Li Ning Co. Ltd. (2331.HK) reuters.com. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  2020 Annual Report (pdf)  2021. Lining Company Limited (incorporated in the Cayman Islands with limited liability, Stock Code: 2331). Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
3. ↑  Russell Flannery: China Olympian Turned Entrepreneur Li Ning Gets Yet Another Wind  23.3.2019. forbes.com. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Donny Kwok: China's Li Ning stumbles from gold medal position to no man's land  2.9.2014. reuters.com. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
5. ↑  Xinjiang Cotton Controversy and the Widespread Cancel Culture in China *TLMUN Herald, medium.com*.  24.7.2021. Taylor’s Lakeside Model United Nations Club. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
6. ↑  Peggy Sito: Hong Kong-listed Chinese sportswear brand Li-Ning says mainland growth a springboard to take on global names *scmp.com*.  13.8.2021. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
7. ↑  Li-Ning on Suomen Koripalloliiton uusi yhteistyökumppani  16.1.2014. Suomen Koripalloliitto, basket.fi.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Li Ning (yritys)** Wikimedia Commonsissa

* Yhtiön kotisivu (kiinaksi)
* Yhtiön kotisivu (englanniksi)
**Li Ning** (kiin.: 李宁; pinyin: *Lǐ Níng*; s. 8. syyskuuta 1963 (muiden lähteiden mukaan 10. maaliskuuta 1963 tai 3. lokakuuta 1963)) on kiinalainen telinevoimistelija ja liikemies. Hän voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kolme kulta-, kaksi hopea- ja yhden pronssimitalin. Hän on Guangxin Liuzhoussa syntynyt zhuang.

Li saavutti Los Angelesin olympialaisissa kultaa permannolla, hevosella ja renkailla, hopeaa hypyssä ja joukkuekilpailussa sekä pronssia 12-ottelussa. Nojapuilla hän oli kuudes. Soulin olympialaisissa 1988 hän oli neljäs joukkuekilpailussa ja viides permannolla.

Li saavutti MM-kilpailuissa kaikkiaan yksitoista mitalia. Moskovassa 1981 hän sai joukkuekilpailussa pronssia ja oli lisäksi rekillä viides, 12-ottelussa kuudes ja hevosella kahdeksas. Budapestissa 1983 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa hypyssä, pronssia permannolla ja renkailla sekä sijoittui neljänneksi hevosella ja kuudenneksi 12-ottelussa. Montrealin MM-kilpailuissa 1985 hän sai kultaa renkailla, hopeaa hevosella ja joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla. Lisäksi hän oli neljäs rekillä ja viides 12-ottelussa. Rotterdamissa 1987 hän saavutti hopeaa renkailla ja joukkuekilpailussa sekä sijoittui seitsemänneksi hevosella.

Li voitti Aasian kisoissa kultaa moniottelussa, renkailla ja joukkuekilpailussa sekä New Delhissä 1982 että Soulissa 1986. Lisäksi hän voitti kultaa hevosella 1982 ja permannolla 1986. Hopeaa hän saavutti nojapuilla 1982 sekä hevosella ja rekillä 1986.

Li saavutti universiadeissa kaikkiaan kymmenen mitalia. Bukarestissa 1981 hän saavutti kultaa permannolla, renkailla ja hevosella sekä pronssia joukkuekilpailussa. Zagrebissa 1987 hän sai hopeaa moniottelussa, renkailla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla, hypyssä ja nojapuilla.

Li voitti maailmancupissa 1982 moniottelun, permannon, hevosen, renkaat, hypyn ja rekin sekä sijoittui nojapuilla kolmanneksi. Vuoden 1986 maailmancupissa hän voitti moniottelun, permannon ja hevosen sekä oli kolmas renkailla.

Li perusti vuonna 1990 Li Ning Company Limited -yrityksen. Hänet kelpuutettiin International Gymnastics Hall of Fameen vuonna 2000.

Li sytytti olympiatulen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, jotka järjestettiin Pekingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Li Ning *olympedia.org*. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Li Ning (CHN) *gymn-forum.net*. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
Li Dazhao
**Li Dazhao** (perint.: 李大釗; yksink.: 李大钊; pinyin: *Lǐ Dàzhāo*; 29. lokakuuta 1888 tai 1889 – 28. huhtikuuta 1927) oli kiinalainen historian professori, joka perusti Kiinan kommunistisen puolueen Chen Duxiun kanssa vuonna 1921.

Li oli Pekingin yliopiston historian professori ja kirjastonhoitaja. Toimiessaan yhtenä johtajista Toukokuun neljännen päivän liikkeessä hän perusti useita marxilaisia opiskeluryhmiä. Vaikka Lin nationalistiset ja populistiset näkemykset eivät olleet suosittuja kommunistisessa puolueessa, ne vaikuttivat vahvasti ainakin yhteen hänen oppilaistaan – Mao Zedongiin. Lin ajattelussa Kiinan laajalla talonpoikaisväestöllä oli keskeinen asema vallankumouksen toteuttajana, ja tämän opin varaan Mao perusti sotilaallisen strategiansa.

Sotapäällikkö Zhang Zuolin teloitutti Lin 28. huhtikuuta 1927.

Lähteet
-------

1. 1 2  Li Dazhao *britannica.com*. Viitattu 11.10.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Li Dazhao *infoplease.com*. Viitattu 27.10.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Taiwan
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Heikki Juhani Mairinoja** (s. 15. elokuuta 1947 Orimattila) on suomalainen diplomi-insinööri, ekonomi ja yritysjohtaja, joka työskenteli muun muassa G. W. Sohlbergin toimitusjohtajana.

Heikki Mairinoja syntyi maanviljelijä Hannu Mairinojan ja Helvi Degermanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on diplomi-insinööri Aila Orvokki Hirvelä. Mairinoja tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1973. Hän oli Huhtamäen suunnitteluinsinööri 1973–1975, Säterin myyntipäällikkö 1975–1976, Koneen tulosyksikön päällikkö 1976–1985 ja Uponorin varatoimitusjohtaja 1985–1989 ja 2000 (Uponor Oyj) sekä toimitusjohtaja 1989–1999. G.W. Sohlbergin toimitusjohtajana Mairinoja työskenteli vuodesta 2001 vuoteen 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 573. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Mairinoja jättää Uponorin. Kakkosmies lähtee ykköseksi Sohlbergien perheyhtiöön. HS, 18.3.2000
**Elsi Mustaniemi** (o.s. Antila, s. 1953) on suomalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi MTV3-kanavan *Talousuutisten* uutisankkurina vuosina 1993–2007. Aluksi hän työskenteli MTV-yhtiön palkkalistoilla, kunnes vuosituhannen vaihteen jälkeen ohjelman tuottajaksi vaihtui *Kauppalehti* ja nimeksi *Kauppalehden talousuutiset*.

Ennen tv-uraansa Elsi Mustaniemi oli taloustoimittajana *Uusi Suomi* -sanomalehdessä. 1990-luvun alussa Elsi Mustaniemi asui yritysjohtajamiehensä Matti Mustaniemen työn takia Chicagossa. Tultuaan irtisanotuksi *Kauppalehdestä* 2007 hän on toiminut liike-elämän viestintävalmentajana.

Elsi Mustaniemen äiti oli *Pirkan* ja muiden Keskon julkaisemien lehtien päätoimittajana toiminut ekonomi Tuulikki Antila (1917–2016) ja isä merikapteeni Veikko Antila (1914–2004). Mustaniemi esiintyi televisiossa jo lapsena Kyllikki Stenrosin perheohjelmassa *Tänään kotona*, nuorille käytösoppia jakaneissa osioissa yhdessä Stenrosin pojan Erikin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vahtera, Tiina: Tuulikki Antila – sata vuotta suomalaista journalismia *Naisten ääni -sivusto*. Viitattu 4.9.2021.
2. ↑  Auremaa, Tomi: Talousuutisten tähti sai potkut *Ilta-Sanomat*.  27.2.2007. Viitattu 4.9.2021.
3. ↑  Haltsonen, Eeva: Taloustoimittajat pohtivat median muuttumista. Deadline kuollut - uutiset tulevat reaaliajassa *Verkkouutiset*.  8.3.2008. Viitattu 4.9.2021.
4. ↑  Takala, Riina: Toimittaja, kouluttaja Elsi Mustaniemi: Isännöitsijällä on monta keinoa onnistua viestimisessä ja ihmisten kohtaamisissa.  *Kiinteistöposti PääkaupunkiseutuExtra*, 8/2010. Näköislehti verkossa (PDF). Viitattu 4.9.2021.
**Lyttylän kartano** oli Porin Lyttylässä vuosina 1614–1900 sijainnut kartano.

Se perustettiin vuonna 1614, kun kuningas Kustaa II Adolf antoi Lyttylän ja Kellahden kylät läänitykseksi ratsumestari Otto Johan Grothusenille. Kartanon muita omistajia olivat muun muassa Eneskjöldin suku, vapaaherra ja Vaasan läänin maaherra Carl Constantin de Carnall sekä kauppaneuvos Fredrik Frans Wallenstråle. Viimeinen omistaja oli tanskalainen liikemies Valdemar Heyman, joka myi kartanon maat torppareilleen vuonna 1900. 

Lyttylän kartanon tyhjilleen jääneeseen päärakennukseen perustettiin kansakoulu vuonna 1906 ja sen yhteyteen kirjasto vuonna 1955, mutta molemmat lakkautettiin 1970. Nykyään päärakennus on Porin kaupungin omistama ja se on paikallisen kiinteistöyhdistyksen käytössä. Myös Otsolan kansalaisopisto järjestää rakennuksessa kursseja.

Päärakennus on rakenteista löytyneen vuosiluvun perusteella valmistunut 1896. Paikalla on aiemmin ollut pienempi rakennus. Päärakennuksen pelastamiseksi alueen asukkaat ovat vuonna 2014 perustaneet Pro Lyttylän Kartano ry:n, joka ostaa rakennuksen kaupungilta ja kunnostaa sen.

Lähteet
-------

* Lyttylän kyläsuunnitelma 2006[vanhentunut linkki]
* Niilo J. Avellan: *Tietoja muutamista entisen Ulvilan pitäjän maatilosta*, Satakuntalaisen osakunnan Kotiseutututkimuksia I (s. 172–174)

### Viitteet

1. ↑  Kati Rantala: Kyläläisten silmäterä elää uudenlaista kartanoromantiikkaa  22.6.2014. Yle, uutiset. Viitattu 23.6.2014.
John Hessin Clarke
**John Hessin Clarke** (18. syyskuuta 1857 New Lisbon, Ohio – 22. maaliskuuta 1945 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1916–1922.

Clarke ei opiskellut lakia yliopistossa vaan isänsä johdolla, minkä jälkeen hän sai oikeuden toimia lakimiehenä Ohion osavaltiossa. Pian hän muutti kotikaupungistaan Youngstowniin, jossa hän toimi asianajajana oikeudenkäynneissä ja omisti osan paikallislehdestä. Vuonna 1897 hän muutti Clevelandiin, jossa hän neuvoi yritysasiakkaita.

Clarke pyrki kahdesti senaattiin, mutta ei tullut valituksi. Hän oli progressiviinen demokraatti ja kannatti muun muassa rautateiden julkista paikallisomistusta. Vuonna 1914 presidentti Woodrow Wilson nimitti Clarken liittovaltion tuomariksi ohiolaiseen piirioikeuteen. Kaksi vuotta myöhemmin Wilson nimitti hänet korkeimpaan oikeuteen Charles Evans Hughesin seuraajaksi.

Vuonna 1922 Clarke erosi tuomioistuimesta. Hän halusi kampanjoida sen puolesta, että Yhdysvallat littyisi YK:ta edeltäneeseen Kansainliittoon. Maa ei kuitenkaan liittynyt järjestöön, ja muutaman vuoden kuluttua Clarke vetäytyi lähes kokonaan julkisesta elämästä.

Lähteet
-------

* Hall, Kermit L. (päätoim.): *The Oxford Companion to the Supreme Court of the United States*. Oxford University Press, 2005. ISBN 9780195176612.

### Viitteet

1. 1 2 3  Hall 2005, s. 181
2. ↑  Hall 2005, s. 181–182

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Hessin Clarke** Wikimedia Commonsissa

* Clarke, John Hessin Federal Juidical Center

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Lyydia Susanna Puttonen** (o.s. **Unkuri**; 26. helmikuuta 1896 Nakkila – 17. heinäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, osakkeenomistaja, sivistystyön edistäjä ja teollisuuden merkkihenkilö. Hänet tunnetaan Nakkilan Yhteiskoulun ja lukion auditoriosta, joka on nimetty Lyydia Puttonen-saliksi.

Puttonen kävi vapaussodan jälkeen Liikemiesten Kauppaopiston Helsingissä. Hän toimi aluksi Helsingissä konttoristina muun muassa Tenhusen nahkatukkuliikkeessa, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä Juho Puttosen. Avioliitto solmittiin 20.12.1926 ja päättyi 5.9.1941 lapsettomana. Puttoset perustivat yhdessä nahka-ja kenkäteollisuusalan tukkuliikkeen, Juho Puttonen Oy:n. Juho Puttonen toimi liikkeen toimitusjohtajana ja Lyydia Puttonen yhtiön osakkaana ja kirjanpitäjana vuoteen 1940. 1930-luvulla perustettiin Mantyharjun Kuo­miokoskelle Kuomiokoski Oy-niminen teollisuuslaitos, jossa aluksi valmistettiin kengänpohjallisia ja kesälla käytettäviä pärelakkeja ja -hattuja.

Lyydia Puttonen testamenttasi osan omaisuudestaan Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistykselle. Perintö siirtyi Nakkilan kunnalle, koska Lyydin kuollessa Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistystä ei enää ollut ja omistus oli siirtynyt Nakkilan kunnalle. Lyydia Puttonen on haudattu Nakkilan hautausmaalle.

Lyydia Puttosen hautakivi Nakkilan hautausmaalla
Filippo Turati.
**Filippo Turati** (26. marraskuuta 1857 Canzo, Comon maakunta – 30. maaliskuuta 1932 Pariisi, Ranska) oli italialainen poliitikko ja Italian sosialistisen puolueen (PSI) perustaja.

Turati valmistui Bolognan yliopistosta lakimieheksi vuonna 1877 ja antautui pian sen jälkeen poliittiselle kirjoittelulle. Hän tutustui Milanossa työväenliikkeen edustajiin ja sosialismiin. Turati eli vuodesta 1885 avoliitossa venäläisen emigranttisosialistin Anna Kuliscioffin (Anna Kulišova) kanssa ja kääntyi marxilaiseksi. Turati ja Kuliscioff perustivat vuonna 1889 Milanossa Sosialistisen liiton, vuonna 1891 vasemmistolaisen sanomalehden *Critica Socialen* ja vuonna 1892 Italian sosialistisen työväenpuolueen (vuodesta 1895 Italian sosialistinen puolue, PSI). Turati valittiin Italian edustajainhuoneeseen ensi kerran vuonna 1896. Vuoden 1898 työväestön levottomuuksien yhteydessä hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdentoista vuoden vankeuteen, mutta vapautettiin jo seuraavana vuonna.

Turatin johdolla PSI omaksui maltillisen poliittisen linjan, joka tähtäsi parlamentaarisen toiminnan kautta asteittaisiin yhteiskunnallisiin parannuksiin vallankumouksen sijasta. Tämä linja vahvistui varsinkin liberaalin Giovanni Giolittin pääministerikausina, jolloin työväenliike voimistui. Turati vastusti vuoden 1911 Italian–Turkin sotaa sekä Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1915. Sodan jälkeen valta PSI:ssä siirtyi radikaalimmalle siivelle eli maksimalisteille, ja Turati erotettiin kokonaan puolueesta vuonna 1922. Hän perusti yhdessä Giacomo Matteottin kanssa Yhtenäisen sosialistipuolueen (PSU). Fasistien noustua valtaan Italiassa Turati pakeni vuonna 1926 maasta Ferruccio Parrin, Carlo Rossellin ja Sandro Pertinin avustuksella. Turati asettui loppuvuosikseen Pariisiin. Hänen johdollaan perustettiin vuonna 1929 antifasistinen liittouma Concentrazione antifascista ja vuonna 1930 PSI yhdistyi uudelleen puoluehajaannuksen jälkeen.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Filippo Turati**.
1. 1 2 3  Turati, Filippo (italiaksi) Enciclopedie on line, *Enciclopedia Treccani*. Viitattu 27.8.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Timo Väinö Nieminen** (s. 2. maaliskuuta 1951 Orimattila) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili haulikkoammunnassa olympialaisissa vuosina 1984 ja 1988 sekä saavutti EM-kisoissa mitaleja.

Nieminen sijoittui Los Angelesin olympialaisissa 1984 olympiatrapissa neljänneksi ja neljä vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa 43:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli trapissa 16:s vuonna 1986 ja yhdeksäs vuonna 1990. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1981 sekä pronssia joukkuekilpailussa vuonna 1983 ja henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1983 EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui viidenneksi.

Seuratasolla Nieminen edusti Lahden Ampumaseuraa, Orimattilan Jymyä ja Orimattilan Urheiluampujia. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden olympiatrapissa vuosina 1976–1983, 1985–1986 ja 1992. Lisäksi hän voitti mestaruuksia automaattitrapissa sekä joukkuekilpailuissa.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Pihlaja, Juhani: *Urheilun käsikirja*. TietoSportti, 1994. ISBN 951-97170-0-5.

### Viitteet

1. 1 2 3  Siukonen 2001, s. 219
2. ↑  Pihlaja 1994, s. 94-95
**Lysteri** (ransk. *lustre*, kiilto) on lasitetun posliini- tai keramiikkaesineen tai lasiesineen pinnalle levitetty ohut metallisuolakerros, joka poltetaan 600–800 asteen lämmössä. Tällöin metallisuolat saavat aikaan metallia jäljittelevän välkehtivän pinnan, jonka sävy määräytyy raaka-aineen mukaan. Raaka-aineena on tavallisesti hopea, kulta, kupari tai platina. Pinnoitettavan materiaalin mukaan käytetään nimityksiä lysterikeramiikka ja lysterilasi. Pinnoitteen sävyn mukaan käytetään nimityksiä hopealysteri, kultalysteri ja kuparilysteri. Käytetyn koristelutavan mukaan määräytyy se peitetäänkö esine kokonaan suolakerroksella vai käytetäänkö vain osittaista peittämistä. Usein käytetään vielä esineen maalauskoristelua vaikutelman lisätehosteena.

Lähteet
-------

1. ↑  Aikio, Annukka (toim.) & Vornanen, Rauni (uusinut): *Uusi sivistyssanakirja*, s. 388. 7. painos. Helsinki: Otava, 1989. ISBN 951-1-06288-3.
2. ↑  Konttinen, Riitta & Laajoki, Liisa: *Taiteen sanakirja*, s. 249. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12841-8.
3. 1 2  *Uusi tietosanakirja*. Osa 13, palsta 65, hakusana lysteri. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1963.
4. ↑  Konttinen, Riitta & Laajoki, Liisa: *Taiteen sanakirja*, s. 216. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12841-8.