recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Selkäleikkaus** on ortopedian tai neurokirurgian alaan kuuluva leikkaus. Se kohdistuu selän hermorakenteisiin ja tukirakenteisiin kuten luustoon ja nivelsiteisiin. Vähäinen osa selkäleikkauksista aiheutuu akuuteista vammoista. Myös kroonisesti kivulloisia selkiä voidaan operoida, kun potilas ei pärjää selkäongelmansa kanssa jokapäiväisessä elämässä ja jos tiedetään että leikkauksesta on hyvä apu. 

Leikkausaihe voi olla välilevytyrä, selkäydinkanavan tai hermojuurikanavan ahtauma, nikamasiirtymä, osteoporoottinen murtuma, etäpesäke, hyvänlaatuinen kasvain tai muu rakennemuutos. Joskus leikkauksen aiheena voi olla sellainen vaikea virheasento, josta on suuri haitta.

Ortopedi tai neurokirurgi leikkaavana lääkärinä pystyy arvioimaan onko leikkaus tarpeen. Yleislääkäri lähettää potilaat erikoislääkärille arviointia varten jos leikkaushoitoa pitää harkita. 

Selkäleikkausten jälkeen ei tarvita erityistä kuntoutusta, normaali liikkuminen riittää. Sopimattomia rasituksia pitää välttää. Lääkitystä käytetään haavakipuun pääasiassa.
**Ariston** (m.kreik. Ἀρίστων, n. 320–250 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Khioksesta.

Ariston oli Zenonin oppilas. Hän kuitenkin kehitti filosofiaansa hyvin erilaiseen suuntaan. Hän oli kiinnostunut pelkästään etiikasta, ja hylkäsi fysiikan ja logiikan tutkimuksen täysin.

Ariston sai Zenonilta kyynisiä vaikutteita ja opetti myös itse kyynikoiden koulussa Kynosargeessa. Tällä tavoin hänessä kiteytyy stoalaisuuden kyyninen pohjavire. Hän oli skeptikoiden ja erityisesti Akatemialaista skeptisyyttä edustaneen Arkesilaoksen vastustaja.

Stoalaisesta hyvekysymyksestä hän oli sitä mieltä, että hyveitä on vain yksi hyve täydellisessä ykseydessä, päinvastoin kuin Zenon, joka oli sitä mieltä, että hyveitä on monta, ja megaralaiset, joiden mielestä hyveitä oli kyllä yksi, mutta sillä oli monta nimeä. Asiat jotka eivät olleet hyveitä olivat yhdentekeviä eikä niissä ollut mitään kartettavaa tai tavoiteltavaa.

Lähteet
-------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, s. 280–281 (VII.2), 544–545. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003. ISBN 952-5418-07-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
	+ Aristonin elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ Aristonin elämäkerta (kreikaksi)

Antiikin filosofia – Stoalainen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Varhaisstoa | Zenon Kitionilainen · Dionysios · Ariston Khioslainen · Persaios · Kleanthes · Khrysippos · Herillos · Sfairos · Zenon Tarsoslainen · Diogenes Babylonialainen · Krates Malloslainen · Antipatros Tarsoslainen · Apollodoros |
| Keskistoa | Panaitios · Dardanos · Mnesarkhos · Hekaton · Polemon Ilionlainen · Poseidonios · Iason Nysalainen · Diodotos · Antipatros Tyroslainen, vanhempi · Antipatros Tyroslainen, nuorempi · Geminos · Athenodoros Kananalainen |
| Myöhäisstoa | Attalus · Seneca · Eufrates · Epiktetos · Lucius Annaeus Cornutus · Musonius Rufus · Athenodoros Kordylion · Junius Rusticus · Hierokles · Sekstos Khaironeialainen · Marcus Aurelius |
**Onnelin ja Annelin talo** on Marjatta Kurenniemen kirjoittama lastenromaani, joka aloittaa Onneli ja Anneli -kirjasarjan. Ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1966, ja sen on kuvittanut Maija Karma. Kirjasta on otettu useita uusintapainoksia, ja se on osana yhteisniteissä *Onneli ja Anneli 1–2–3* sekä *Onnelin ja Annelin kootut kertomukset*. 

*Onnelin ja Annelin talo* voitti Topelius-palkinnon vuonna 1967.

*Onnelin ja Annelin talo* -kirjaan pohjautuva, Saara Cantellin ohjaama elokuva *Onneli ja Anneli* sai ensi-iltansa tammikuussa 2014. Kirjasta tehtiin vuonna 2013 painos, jossa on mukana elokuvaliite.

Juoni
-----

Onneli ja Anneli ovat parhaat ystävät. Ensimmäinen kouluvuosi on päättynyt, ja tytöt viettävät kesälomaa. Eräänä päivänä he löytävät kadulta kirjekuoren, joka on täynnä rahaa. Kuoressa lukee, että "rehellinen löytäjä saa pitää". Kuin sattumalta rouva Ruusupuulla on myynnissä talo, joka on aivan kuin kahdelle pienelle tytölle tehty. Onneli ja Anneli ostavat talon löytämillään rahoilla. 

Annelin vanhemmat ovat eronneet, ja hän on välillä isänsä ja välillä äitinsä luona. Kumpikin vanhemmista on tahollaan lähtenyt lomamatkalle ja kuvittelee Annelin olevan toisen mukana. Onnelilla puolestaan on kahdeksan sisarusta ja heidän kotonaan on niin hirmuinen vilske, ettei kukaan oikeastaan huomaa Onnelin puuttumista. Tytöt saavat siis viettää kesän ihan kahdestaan omassa talossaan.

Kesän aikana tytöt tutustuvat uusiin naapureihinsa Ruusukujalla. Oikeanpuoleisessa naapurissa asuvat sisarukset Tingelstiina ja Tangelstiina Vappunen. Heillä on hyvin erikoinen puutarha, jossa kasvaa muun muassa vappuhuiskuja, ilmapalloja ja kuusenkoristeita. Heillä on myös kanoja, jotka munivat kirjavia pääsiäismunia. Toisessa naapurissa, korkean aidan takana asuu rouva Rosina Rusina. Hän on hyvin epäluuloinen eikä pidä uteliaista pikkutytöistä.

Lähteet
-------

* Kurenniemi, Marjatta: *Onnelin ja Annelin kootut kertomukset*. Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-28126-0.

### Viitteet

1. ↑  Topelius *Nuorisokirjailijat.fi*. Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry﻿﻿. Viitattu 11.4.2023.
2. ↑  Onneli ja Anneli Finnkino.  Arkistoitu 16.4.2014. Viitattu 26.2.2018.
3. ↑  Kurenniemi, Marjatta: *Onnelin ja Annelin talo*. Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-40444-7.
**Space Quest** on Sierra On-Linen (sittemmin Sierra Entertainment) julkaisema kuusiosainen seikkailupelisarja, joka kertoo avaruusaluksen talonmiehen *Roger Wilcon* seikkailuista. Pelisarjan loivat ja neljänteen osaan asti käsikirjoittivat Mark Crowe ja Scott Murphy, jotka tunnetaan myös nimellä *Two Guys from Andromeda* (sarjan kolmannessa osassa heidät voi tavata myös itse pelissä). Scifi-elementtejä ja huumoria yhdistelevällä pelisarjalla on edelleen faneja, jotka ovat ohjelmoineet pelisarjalle jatko-osia ja mahdollisuuden pelata vanhoja pelejä nykyisillä tietokoneilla ja käyttöjärjestelmillä.

*Space Quest 2 - Vohaul's Revenge*

Pelisarjan osat
---------------

* *Space Quest: The Sarien Encounter* (1986)
* *Space Quest II: Vohaul's Revenge* (1987)
* *Space Quest III: The Pirates of Pestulon* (1989)
* *Space Quest 1: Sarien Encounter* (1990) (ensimmäisen pelin uusintaversio uusilla grafiikoilla)
* *Space Quest IV: Roger Wilco and the Time Rippers* (1991)
* *Space Quest V: The Next Mutation* (1993)
* *Space Quest 6: The Spinal Frontier* (1995)

Jatko-osat
----------

Sarjan seitsemättä osaa on suunniteltu pitkään, mutta projekti ei ole koskaan päässyt kunnolla alulleen.

Nyt on kuitenkin alkanut Kickstarter-vetoinen projekti, jolla yritetään rahoittaa alkuperäiset neljä Space Questiä tehneiden miesten uusi seikkailupeli, joka on henkistä jaktoa Space Questille. Tarkoitus on siis tehdä komedia/scifi-seikkailupeli ja tästä saaduilla rahoilla mahdollisesti hankkia Space Questin oikeudet takaisin alkuperäisille tekijöille. 

Pelisarjaan ovat fanit toteuttaneet myös kaksi lisäosaa Sierran Adventure Game Interpreterin hakkerointien avulla toteutetuilla ohjelmilla, joista yleensä tulkin asema hoidetaan NAGI:lla:

* *Space Quest: The Lost Chapter* (2001) (sijoittuu osien 2 ja 3 väliin)
* *Space Quest 0: Replicated* (2003) (sijoittuu sarjan alkuun)

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
**Spaceport Florida Launch Complex 36** (**LC-36**), aiemmin **Space Launch Complex 36** (**SLC-36**) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Space Force Stationissa Floridassa. Kompleksia on käytetty vuosina 1962–2005 Atlas-rakettien laukaisuihin.

Laukaisukompleksi koostui aiemmin kahdesta alustasta, SLC-36A:sta ja SLC-36B:stä, ja siltä laukaistiin NASAn Pioneer, Surveyor ja Mariner -luotaimia 1960–1970-luvuilla. Alustalta 36A tehtiin 69 laukaisua ja 36B:ltä 76. Alustalta aiemmin laukaistut Atlas-raketin aiemmat mallit korvasi vuonna 2002 lentotoimintansa aloittanut Atlas V, jonka myötä laukaisut siirtyivät pohjoisempana sijaitsevalle SLC-41-alustalle.

Alusta siirtyi yksityisen Spaceport Floridan liisaukseen vuonna 2010, joka liisasi alustan Blue Origin -avaruustekniikkayritykselle vuonna 2015.

Historia
--------

Atlas-raketin laukaisuissa käytetyt laukaisutornit purettiin vuonna 2006 ja siirrettävät huoltotornit vuotta myöhemmin kesäkuussa 2007.

Yhdysvaltain ilmavoimat liisasi alustan vuonna 2008 Space Floridalle suunniteltuja Athena III -raketin laukaisuja varten. Athena III:n laukaisuja ei ollut tosin tehty vuoteen 2013 mennessä eikä ohjelma ollut muutenkaan edennyt. 45th Space Wing luovutti Space Floridalle kiinteistönvälitysoikeuden laukaisukomplekseihin 36 ja 46 maaliskuussa 2010. 

Vuoden 2015 alulla Moon Express -yhtiö liisasi alustan MTC-1X -kuulaskeutujansa lentokokeita varten. Sanan vuoden syyskuussa Blue Origin liisasi alustan, ja suunnitteli vuonna 2015 laukaisevansa ensimmäisen lentonsa siltä ennen vuotta 2020. Yhtiö rakentaa rakettinsa ja BE-4-rakettimoottorit Space Floridan Exploration Park -teollisuusalueella.

Alustan tulevasta rakenteesta ei ollut tarkempaa tietoa helmikuussa 2015.

Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustat

|  |
| --- |
| Cape Canaveral SFS · Kennedyn avaruuskeskus · Spaceport Florida |

|  |  |
| --- | --- |
| Alustat | LC-1 · LC-2 · LC-3 · LC-4 · LC-5 · LC-6 · LC-9 · LC-10 · LC-11 · LC-12 · **LC-13** · LC-14 · LC-15 · LC-16 · SLC-17 · LC-18 · LC-19 · LC-20 · LC-21 · LC-22 · LC-25 · LC-26 · LC-29 · LC-30 · LC-31 · LC-32 · LC-34 · **LC-36** · **SLC-37** · LC-39 · **SLC-40** · **SLC-41** · LC-43 · LC-45 · SLC-46 |
| Muut | Atlantic Missile Range drop zone · Cape Canaveral Mobile Launch Area · CCSFS Skid Strip · Eastern Test Range SLBM Launch Area · Grand Turk Island drop zone · Patrick SFB · SLF |
| **Lihavoidut** alustat ovat käytössä. |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spaceport Florida Launch Complex 36
**Space rock** (suom. *avaruusrock)* on yksi rock-musiikin alalajeista. Tyylillisesti se on ottanut vaikutteita progressiivisesta rockista, psykedeelisestä musiikista sekä elektronisesta musiikista. Tyypilliseen space rock -kappaleeseen kuuluvat pitkät, yleensä hidastempoiset instrumentaaliosuudet syntetisaattoreilla ja kokeellisella kitaroinnilla varustettuna. Sanoitukset käsittelevät tieteisaiheisia teemoja. Tunnetuimpia genreen kuuluvia yhtyeitä ovat englantilaiset Pink Floyd ja Hawkwind. Nykyään monet 1990- ja 2000-luvun vaihtoehtobändit yhdistetään genreen, vaikka musiikki on tyylillisesti ollut melodisempaa ja yksinkertaisempaa.

Historia
--------

Space rock syntyi 1960-luvun loppupuolella psykedeelisen ja progressiivisen musiikkiliikkeen yhteydessä. Pioneerina voidaan pitää Pink Floydia, jonka ensimmäiset albumit käsittelivät scifi-aiheita. Myös The Byrds, Jimi Hendrix ja The Rolling Stones (etenkin kappaleessa "2000 Light Years From Home") käyttivät sanoituksissaan ja musiikissaan kyseisiä teemoja. 

1970-luvun space rock -artisteja olivat mm. Gong, Van Der Graaf Generator, Amon Düül II, David Bowie ja varsinkin Hawkwind, jonka *Space Ritual* -albumia pidetään yhtenä genren tärkeimmistä albumeista. Tieteiskirjailija Michael Moorcock osallistui yhtyeen toimintaan kirjoittamalla sanoituksia ja esiintymällä konserteissa. Vuosikymmenen lopulla ja 1980-luvulla uusien kaupallisempien musiikkivirtausten (esim. punk, new wave, disco) myötä proge- ja space rock -yhtyeet joko hajosivat tai alkoivat soittaa kaupallisempaa materiaalia (esim. Pink Floyd). 

1990-luvulla termillä alettiin kuvata brittiläisiä ja amerikkalaisia vaihtoehtoyhtyeitä kuten The Verve, My Bloody Valentine, The Flaming Lips, Monster Magnet ja Ozric Tentacles. Space rockiin syntyi myös alalajeja, kuten noise pop, stoner rock ja ambient pop. Yhdysvalloissa, missä Hawkwindin ja Gongin kaltaiset space rock -legendat olivat saaneet yhä uusia kuulijoita ja seuraajia, järjestettiin Strange Daze -festivaali vuosina 1997–2000, jossa maan space rock -yhtyeet esiintyivät. 

2000-luvulla avaruusteemat ovat edelleen osa populaarimusiikkia. 21:nnen vuosisadan tunnetuimpia space rock -yhtyeitä ovat olleet mm. Radiohead, Muse ja The Mars Volta. Suomessa space rockia ovat soittaneet mm. Kuusumun Profeetta ja Hidria Spacefolk.

Lähteet
-------

1. 1 2  Allmusic

Rockin suuntauksia
Aikuisrock | Bluesrock | Brittipop | Country rock | Elektroninen rock | Folkrock | Funkrock | Garage rock | Glam rock | Goottirock | Grunge | Hard rock | Instrumentaalirock | J-rock | Katurock | Klassinen rock | Kristillinen rock | Metallimusiikki | Poprock | Post-rock | Progressiivinen rock | Psychobilly | Psykedeelinen rock | Punk | Rap rock | Rock and roll | Rockabilly | Sinfoninen rock | Soft rock | Southern rock | Space rock | Stadionrock | Suomirock | Taiderock | Vaihtoehtorock
**Space Quest: Chapter I – The Sarien Encounter** (lyhyemmin **Space Quest I**) on Sierra On-Linen julkaisema seikkailupeli.
Peli on julkaistu lokakuussa vuonna 1986. Tämä on *Space Quest* -sarjan ensimmäinen peli jota myytiin yli 100 000 kappaletta.

Space Quest oli Sierran ohjelmoijien Scott Murphyn ja Mark Crowen tuotosta. He olivat aiemmin työskennelleet muiden pelien parissa, mutta eivät vielä olleet suunnitelleet omia pelejä.

Juoni
-----

Alkuperäisessä pelissä pelihahmolla ei ollut nimeä, mutta pelin alussa pelaajaa pyydettiin kirjoittamaan nimensä. Myöhemmissä peleissä Roger Wilco oli pelihahmon nimenä. Nimi on väännös englanninkielisen radioviestinnän sanoista "Roger, Will Comply"*.*

Roger on siivousryhmän jäsen avaruusalus *Arcada*lla, missä on kokeellinen voimanlähde, jota kutsutaan Tähtigeneraattoriksi. Roger herää päiväunilta siivouskomerosta huomatakseen aluksen olevan pahojen Sarienien miehittämä. Kuolleen miehistön jäsenen taskusta löytämällään avainkortilla hän pääsee sukkulalla pakoon Arcdasta.

Sukkulalennon ja hätälaskun jälkeen Roger löytää itsensä aavikkoiselta planeetta Keronalta. Selvittyään aavikolta ja robottihämähäkistä, hänen täytyy tappaa Orat-niminen hirviömäinen olento. Tehtävän suorituksen jälkeen hän näyttää Oratin jäänteet muukalaiselle ja palkintona hän saa skimmerin, pienen lentoaluksen joka leijuu maan päällä. 

Muukalainen kertoo Rogerille pienestä kaupungista johon hänen täytyy matkustaa päästäkseen pois planeetalta. Skimmerillä Roger matkustaa kivikkoisen aavikon yli varoen yhteentörmäyksiä Ulence Flats -nimiseen kaupunkiin. Siellä hän menee paikalliseen baariin, pelaa peliautomaatilla voittaakseen tarpeeksi rahaa jotta saa ostettua avaruusaluksen ja ohjausrobotin.

Baarissa hän kuulee asiakkaalta Sarienien avaruusaluksen, Deltaurin, koordinaatit ja lentää sinne. Rakettirepulla hän lentää vihollisalukseen ja menee sisään ilmalukosta. Selvittyään haasteista aluksen sisällä ja käynnistettyään Tähtigeneraattorin itsetuhomekanismin, pakenee hän aluksesta juuri ennen räjähdystä.

Pelin lopussa Roger saa kiitokseksi Kultaisen Mopin planeetta Xenonin asukkailta.

Lähteet
-------

1. ↑  Weston, D.B.. *Greatest Moments in Video Game History*, 52. ISBN 978-1301174140.

Aiheesta muualla
----------------

* *Space Quest: Chapter I - The Sarien Encounter* MobyGamesissa (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo rakennuspuutavarasta. Rima (urheiluväline) kertoo korkeus- ja seivähypyssä käytettävästä rimasta.*
Läpisahattua puutavaraa.
**Rima** tarkoittaa ohuehkoa ja kapeahkoa vähintään kolmelta sivulta pituussuuntaan sahattua kappaletta. Sahatavaralajin nimityksenä rima tarkoittaa neljältä sivulta sahattua kappaletta, jonka paksuus ja leveys on alle 75 millimetriä.

Sahaukseen liittyvänä nimityksenä rima tarkoittaa läpisahattua puutavaraa syrjättäessä sahatavarakappaleen pintaosasta jäljelle jäävää osaa. Läpisahauksessa tukki sahataan ensin särmäämättömiksi laudoiksi ja lankuiksi, joiden kaksi vastakkaista sivua ovat sahapintaisia ja kaksi muuta sivua noudattavat vielä tukin pinnan muotoa. Kun nämä kappaleet särmätään eli tehdään sahatavarakappaleen poikkileikkauksesta suorakulmainen, jää jäljelle toista päätä kohti oheneva kappale, rima, jonka kolme sivua ovat sahapintaisia. Tämän riman neljäskin sivu voidaan sahata ja saatua pienehköä sahatavarakappaletta kutsutaan edelleen rimaksi.

Aiemmin näistä rimoista sahatuista kappaleista käytettiin nimitystä *rimalauta* (englanniksi *slating batten*), joka tarkoitti 12–25 mm paksua ja 25–63 mm leveää sahatavaralajia. Ennen 1960-lukua rimalaudaksi määriteltiin tuumamittoina (″) sahatavara, jonka paksuus on enintään 1″ (25 mm), käytännössä 5/8″–3/4″ (16–19 mm), ja leveys enintään 3″ (76 mm), käytännössä 1″–2 1/2″ (25–64 mm); pituusvaatimuksena oli yleensä vähintään kolmen jalan (0,9 m) pituus. Rimalauta-nimitystä käytettiin lähinnä vientikaupassa, ei juurikaan kotimaisessa puutavarakaupassa. Aikoinaan tehtiin kuutta jalkaa (1,83 m) lyhyemmistä oksattomista rimoista rappauspäreitä ja pidemmistä oksattomista keppejä, joista sorvattiin varsia harjoihin ja luutiin.

Kolmiorima on kolmion muotoinen rima, jollaisia käytetään bitumikermien (kattohuopakaistojen) saumojen alla. Kolmiorimakatteessa rima on tehty halkaisemalla nelikulmainen, yleensä 50 × 50 millimetrin kokoinen rima kulmittain kahtia. Myös erilaisissa kattotaitteissa käytetään kolmiorimoja kulman pyöristämiseen, jottei bitumikermiä tarvitse taivuttaa jyrkkään kulmaan.

Peiterima on rakennusten pystylaudoituksella verhotussa ulkoseinässä käytettävä lautojen välisen raon peittävä ohut ja kapea rima. Sen tarkoituksena on peittää lautojen välinen rako näkyvistä, estää sadeveden pääsy rakoon ja sallia kosteusvaihtelun aiheuttama lautojen leveyden muutos. Peiterimalaudoituksessa riman koko on tavallisesti 22 × 38 millimetristä 22 × 50 millimetriin. Ulkoverhouksessa käytettävä puutavara on lähes aina kuusta.

Vasemmalla peiterimoja pystylaudoituksessa.
Rimoitus tarkoittaa lyhyiden rimojen asettamista kuivaamoon siirrettävään sahatavaraerään eri kerrosten väliin poikittain, jotta ilma pääsee kiertämään myös kappaleiden väleissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Puutavara - sanastoa ja käsitteitä *Puuinfo.fi*. Viitattu 23.2.2016.
2. ↑  Sortering av sågat virke av furu och gran. Föreningen Svenska Sågverksmän, Stockholm 1960.
3. ↑  Tapion taskukirja. Helsinki 1937 ja 1956.
**Ylijäämä** on kuntien ja kuntayhtymien, osuuskuntien sekä yhdistysten ja säätiöiden tuloslaskelmissa yritysten tuloslaskelmien voittoa vastaava erä. Ylijäämää syntyy, kun tilikauden tuotot ovat suuremmat kuin kulut. Sitä käytetään myös budjetoinnissa silloin, kun budjetin tulot ovat suuremmat kuin menot. 

Ylijäämä-termin käyttö kuntien ja kuntayhtymien tuloslaskelmassa perustuu Kirjanpitolautakunnan kuntajaoston kunnille ja kuntayhtymille antamaan tuloslaskelmakaavaan. Osuuskunnan ylijäämästä on säädetty osuuskuntalaissa. Yhdistysten ja säätiöiden tuloslaskelmakaava, jossa tilikauden voitosta käytetään käsitettä ylijäämä, on annettu kirjanpitoasetuksessa.

**Ylijäämäsuhde** tarkoittaa ylijäämän ja myyntituottojen suhdetta. 

**Ylijäämän palautus** tarkoittaa osuuskunnan ylijäämän jakamista jäsenille. 

Ylijäämä-sana esiintyy kansantaloustieteessä muissakin asiayhteyksissä, katso Taloudellinen ylijäämä.

Katso myös
----------

* Alijäämä
* Taloudellinen ylijäämä

Lähteet
-------

* Taloustiedon taloussanasto, Taloustieto r.y. 1987, ISBN 951-628-145-1.

### Viitteet

1. ↑  Yleisohje kunnan ja kuntayhtymän tuloslaskelman laatimisesta - Sivu 24 *Kirjanpitolautakunnan kuntajaoston voimassa olevat yleisohjeet*.  2018. Suomen Kuntaliitto.  Arkistoitu 12.5.2021. Viitattu 22.5.2021.
2. ↑  Osuuskuntalaki (14.6.2013/421) 5:4 § *Finlex.fi*. Viitattu 22.5.2021.
3. ↑  Kirjanpitoasetus (30.12.1997/1339) 1:3 § *Finlex.fi*. Viitattu 22.5.2021.
**Walter Dear** (1926 – kadonnut 1945) on ainoa ravihevonen, joka on voittanut sekä Amerikan suurimman ravikilpailun Hambletonian Stakesin että Euroopan suurimman ravikilpailun Prix d'Ameriquen.

Ori aloitti kilpailu-uransa kaksivuotiaana voittamalla neljä suurkilpailua ja juoksemalla ikäluokkansa kauden kärkiajan 17,7 Walter Coxin ajamana. Kolmevuotiaana Walter Dear voitti ikäluokan suurimmat kilpailut Hambletonianin ja Kentucky Futurityn sekä juoksi rahaa 57 509 dollaria, joka teki siitä vuoden eniten ansainneen ravihevosen. Loppuvuodesta 1929 William Cane myi oriin Saksaan 25 000 dollarilla.

Euroopassa Walter Dear voitti maanosan suurimmat kilpailut Ameriquen ja Matador Rennenin sekä Graf Kalman Hunyady Memorialin ja Copenhagen Cupin. Hevosen omistaja Bruno Cassirer pakeni natseja Lontooseen vuonna 1938 ja ori siirtyi entisen valmentajansa Charlie Millsin omistukseen. Toisen maailmansodan loppumelskeessä Walter Dear katosi keväällä 1945.

Suurkilpailuvoittoja
--------------------

* Hambletonian Stakes (Yhdysvallat) 1929
* Kentucky Futurity (Yhdysvallat) 1929
* Review Stakes (Yhdysvallat) 1929
* Matador Rennen (Saksa) 1931, 1932, 1933
* Graf Kalman Hunyady Memorial (Itävalta) 1931
* Copenhagen Cup (Tanska) 1931, 1932
* Preis von Deutschland (Saksa) 1931, 1933
* Prix d'Amerique (Ranska) 1934

Lähteet
-------

* Hambletonian champion lost to history  29.7.2009. ESPN.com. Viitattu 21.12.2013.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Walter Dear Sukupostin tietokannassa
**Aristoteleen painovoimateoria** oli painovoimaa käsittelevä teoria, jonka mukaan kaikki kappaleet liikkuvat kohti niiden *luonnollista paikkaa*. Teoria on esitetty teoksessa *Taivaasta* (4. kirja, luvut 1-3). 

Aristoteles esitti, että painaville kappaleille luonnollinen paikka oli Maan keskipiste, ja tämän vuoksi ne putosivat sitä kohti, eli alaspäin. Kevyille kappaleille luonnollinen paikka oli puolestaan taivaan kehillä, ja siksi kaasut, muun muassa höyry, liikkuivat poispäin maan keskipisteestä ja kohti taivaita ja Kuuta, eli ylöspäin. Liikkeen nopeus riippui samoin kappaleen painosta. Kappaleen painavuuden ja keveyden Aristoteles määritteli juuri sen perusteella, mihin suuntaan ne liikkuvat, ja esitti näin ensimmäistä kertaa nämä asiat lisämääreittä, kun taas kaikki aiemmat filosofit olivat pitäneet painoa ja keveyttä ominaisuutena, joka voidaan esittää vain suhteessa johonkin toiseen kappaleeseen. Suuntien "alaspäin" ja "ylöspäin" hän oletti olevan maailmanjärjestyksessä määrättyinä tiettyinä suuntina.

Syrjäyttäneet painovoimateoriat
-------------------------------

Aristoteleen teorian syrjäytti lopullisesti vasta 1500-luvulla Galileo Galilei. Yleisesti kerrotun legendan mukaan Galilei pudotti Pisan tornista kappaleita, joilla oli eri tiheydet, ja huomasi, että kevyemmät ja raskaammat kappaleet putosivat lähes samalla nopeudella. Asiassa voi normaalijärjellä erehtyä, koska ilmanvastus vaikuttaa raskaaseen kappaleeseen vähemmän kuin saman muotoisiin mutta kevyempiin kappaleisiin, ja koska suuremmalla tai tiheämmällä kappaleella on suurempi massa, jolloin on helppo ajatella sen putoavan nopeammin.

David Scott toisti Galilein tekemän kokeen Kuun pinnalla Apollo 15 -lennolla vuonna 1971, pudottaen höyhenen (hyvin kevyen kappaleen) ja vasaran (suhteellisen raskaan kappaleen) käsistään yhtaikaa. Ilmakehän puutteen vuoksi kappaleet putosivat Kuun pinnalle samaan aikaan.

Isaac Newton oli ensimmäinen, joka määritteli uuden painovoimateorian toiminnan matemaattisesti. Sen mukaan mikä tahansa massa, ei ainoastaan maan massa, vetää toisia kappaleita puoleensa voimalla, joka on suoraan verrannollinen niiden massaan ja kääntäen verrannollinen kappaleiden välisen etäisyyden neliöön.

Albert Einstein puolestaan syrjäytti Newtonin teorian vuonna 1915 kehittäen kokonaan uuden mallin painovoiman toiminnalle suhteellisuusteoriaansa nojaten.

Aiheesta muualla
----------------

* Carlo Rovelli: Aristotle's Physics: a Physicist's Look.  *Journal of the American Philosophical Association*, 2015, 1. vsk, nro 1, s. 23–40. doi:10.1017/apa.2014.11. ISSN 2053-4477. Artikkelin verkkoversio.

Katso myös
----------

* Painovoima
**Jarkko Perttula** (s. 23. maaliskuuta 1978) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Perttula pelasi Superpesistä kaudet 1995-2009. Hän edusti urallaan Superpesiksessä Siilinjärven Pesistä, Sotkamon Jymyä, Puijon Pesistä, Kiteen Palloa ja Joensuun Mailaa. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Perttula saavutti SM-hopean kaudella 2000. Perttula pelasi urallaan kuusi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1999, 2000 ja 2003-2006. Perttula pelasi sisäpelissä vaihtajana tai etenijänä ja ulkokentällä kopparina. Perttula pelasi urallaan 337 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kuusi kunnaria ja 46 tavallista juoksua, toi 387 juoksua ja keräsi 1642 kärkilyöntiä. Perttula pelasi urallaan 55 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, toi 45 juoksua ja keräsi 305 kärkilyöntiä. Perttula pelasi urallaan 14 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi neljä tavallista juoksua, toi 28 juoksua ja keräsi 84 kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Perttula, Jarkko (xlsx) *pesis.fi*. Viitattu 23.10.2021.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
**Giuseppe Burzio** (21. tammikuuta 1901 – 10. helmikuuta 1966) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Torinon arkkihiippakuntaan Filippo Perlo 29. kesäkuuta 1924. Hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 2. toukokuuta 1946 ja Gortynan titulaariarkkipiispaksi 8. toukokuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Maurilio Fossati, jota avustivat Giovanni Battista Pinardi ja Paolo Rostagno.

Burzio sai 18. joulukuuta 1950 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kuubaan, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 7. tammikuuta 1955. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Archbishop Giuseppe Burzio *Bishops*. Catholic-Hierarchy.org. Viitattu 6.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Galateia** (m.kreik. Γαλατεια, "maidon valkea") oli kreikkalaisessa mytologiassa kolmen eri naishahmon nimi.

Akis ja Galateia, Claude Lorrain

Galateia, nereidi
-----------------

**Galateia** oli Nereuksen ja Doriin tytär, nereidi, johon kyklooppi Polyfemos oli rakastunut. Galateia puolestaan vihasi tätä ja oli itse rakastunut Akiihin, lammaspaimeneen. Mustasukkaisuudessan Polyfemos päätti surmata Akiin, ja heitti tätä valtavalla kivenlohkareella. Galateia kuitenkin auttoi Akiita, jonka äiti oli myös nereidi, vapauttamaan sukunsa voimat, ja niin lohkareen alta pursuava veri muuttui Akis-joeksi ja Akis sen jokijumalaksi.[1]

Galateia, patsas
----------------

Pygmalion oli Kyproksen kuningas, joka oli pettynyt naisiin heidän kauneusvirheidensä vuoksi. Niin hän veisti naispatsaan puhtaan valkeasta norsunluusta, joka oli kauneudeltaan ylivertainen. Patsas oli niin kaunis, että Pygmalion rakastui teokseensa. Lopulta hän rukoili Afroditea, joka säälikin häntä ja herätti patsaan eloon. He saivat pojan nimeltä Pafos.[2]

Ovidius itse ei nimeä patsasta, vaan nimen *Galateia* antoivat myöhäis-klassiset kirjailijat.

Galateia, Lamproksen puoliso
----------------------------

**Galateia** oli Lamproksen puoliso, joka oli raskaana miehelleen. Tämä kuitenkin painosti häntä hylkäämään lapsensa, mikäli se ei olisi poika. Kun synnytyksen aika tuli, ja lapsi osoittautui tytöksi, rukoili Galateia Letoa muuttamaan lapsensa, Leukippoksen, pojaksi ja näin tapahtui.[3]

Lähteet
-------

1. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* xiii.750–897 *(engl. käännös)*
2. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* x.243–297 *(engl. käännös)*
3. ↑  Antoninus Liberalis: *Muodonmuutoksia 17*
Galatia Rooman Galatian provinssina vuonna 125 eaa.
**Galatia** (m.kreik. Γαλατία) oli antiikin aikainen alue Vähässä-Aasiassa eli nykyisessä Turkissa nykyisen Ankaran kaupungin ympärillä. Maakunta on saanut nimensä sinne noin vuonna 278 eaa. siirtyneistä kelteistä eli "galleista".

Historia
--------

Aleksanteri Suuren valtakunta hajosi hänen kuolemansa jälkeen useaan osaan. Aleksanterin sotapäällikkö Lysimakhos hallitsi Traakiassa kuolemaansa vuonna 281 eaa. asti. Pohjoisesta tulleet keltit murtautuivat Lysimakhoksen kuningaskunnan rippeiden läpi. Keltit hyökkäsivät muun muassa Kreikkaan, jossa heidät kukistettiin Delfoin edustalla vuonna 279 eaa. Osa kelteistä asettui Traakiaan, jossa he perustivat Tyliksen kuningaskunnan. Tämä kuningaskunta hajosi kuitenkin noin vuonna 212 eaa.

Osa kelteistä siirtyi Vähään-Aasiaan johtajansa Lutariuksen tai Leonnoriuksen johdolla vuonna 278 eaa. Osa heistä saapui Bithyniaan Nikomedeen pyynnöstä. Nikomedes käytti kelttejä sodassaan vallanhavittelijaa Zipoetestä vastaan. Keltit hyökkäsivät kuitenkin Vähän-Aasian kreikkalaisia kaupunkeja vastaan. Vähään-Aasiaan muutti kokonaisia kelttiheimoja (*tolistoagii*, *tectosages* ja *trocmi*). Aluksi keltit elivät ryöstelemällä kaupunkeja ympäri Vähää-Aasiaa. Useat hallitsijat joutuivat pakon edessä maksamaan suuria lunnaita päästäkseen heistä eroon. Seleukidit yrittivät kukistaa keltit, koska he pitivät Vähää-Aasiaa osana omaa aluettaan. Antiokhos I kukistikin keltit taistelussa, joka käytiin joskus vuoden 270 eaa. paikkeilla. Keltit eivät kuitenkaan kukistuneet vaan jatkoivat toimintaansa. Keltit toimivat myös palkkasotilaina eri hellenististen hallitsijoiden armeijoissa.

Keltit kukisti perusteellisesti Pergamonin kuningas Attalos I. Keltit asettuivat sen jälkeen Fryygian pohjoisosaan, joka sai nimekseen Galatia kelttien mukaan. Galatiaan asetuttuaan keltit pitivät vielä kiinni entisistä heimoryhmittymistään. Galatialaisten yläluokka alkoi hellenisoitua 100-luvulla eaa.

Rooman vallan aikana Galatia muodosti oman Galatian provinssinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Boardman, John et. al.: *The Cambridge Ancient History VII Part 1*, s. 425. Cambridge University Press, 1984. ISBN 052123445X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Galatia** Wikimedia Commonsissa
**Lempi Lydia Torppa**, o.s. *Virtanen*, (12. elokuuta 1890 Nastola – 7. kesäkuuta 1969 Helsinki) oli *Eeva* -lehden pitkäaikainen päätoimittaja.

Henkilöhistoria
---------------

Torpan vanhemmat olivat komisario Konstantin Virtanen ja Ida Yrjölä. Hän valmistui käsityönopettajaksi 1912, mutta meni samana vuonna naimisiin ja toimi kotiäitinä 1920-luvun alkuun saakka. Torppa kirjoitti muotiin ja käsitöihin liittyviä pakinoita *Heloisa* -nimimerkillä *Uuteen Suomeen* ja niiden saatua suosiota perusti 1928 *Virkkaus ja käsityöt* -lehden. Sitä hän toimitti aina vuoteen 1949 saakka. Kun Oy Tilgmann Ab päätti 1934 perustaa naistenlehden, Torppa kutsuttiin sen päätoimittajaksi. *Eeva*-lehden ainoana toimittajana hän työskenteli 1950-luvulle saakka. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa, ja sitä voitaneen pitää Suomen ensimmäisenä nykyaikaisena naistenlehtenä.

Lempi Torpan puoliso vuodesta 1912 oli toimittaja, aktuaari Johan Reinhold Torppa (1884–1962). Lempi Torppa testamenttasi omaisuutensa Suomen Kulttuurirahastolle käytettäväksi kieliopintoihin perheen nuorena menehtyneiden lasten Jussin (1914–1944) ja Leenan (1920–1947) muiston kunnioittamiseksi.

Julkaisut
---------

Torppa toimitti useita teoksia:

* *Ole kaunis*, suomennos Edith Porter Lapishin ja Flora G. Orrin teoksesta *Be beautiful* (1933),
* *Lasten neulevaatteita* (1945),
* *Jokaisen naisen kirja* (1945),
* *Lapasia ja sormikkaita: museon kätköistä* (1947),
* *Vauvan neuleita: ensimmäiset 12 kuukautta* (1947),
* *Uusia kirjosormikkaita* (1948),
* *Neulomme tytöille ja pojille* (1948).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maritta Pohls: *Torppa, Lempi (1890–1969). Suomen Kansallisbiografia. Osa 9*, s. 883-884. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-450-5.
2. ↑  Suomen Kulttuurirahasto. Jussi ja Leena Torpan rahasto ranskan ja espanjan kielen opintohin. (Viitattu 25.5.2019)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Lempäälän Kisa** (**LeKi**) on vuonna 1904 perustettu urheilun yleisseura. LeKissä toimii seitsemän eri lajijaosta: hiihto, judo, kuntoilu, lentopallo, painonnosto, salibandy ja ultimate&frisbeegolf. Viimeinen jaosto vastaa molemmista liitokiekkoilulajeista.

Jääkiekko
---------

*Pääartikkeli: Lempäälän Kisa (jääkiekko)*
LeKin jääkiekkotoiminta eriytyi oman yhdistyksensä Lempäälän Kisa 1955 jääkiekko ry:n alle vuonna 2017. LeKi on pelannut parhaimmillaan miesten Mestiksessä. Joukkue ei saanut enää uusittua lisenssiään, joten se putosi kohtuullisen hyvin pelatun kauden 2018–2019 jälkeen. Seuran kasvatteihin lukeutuu muun muassa maailmanmestari Marko Anttila.

Yleisurheilu
------------

Yleisurheilussa LeKiä ovat edustaneet muun muassa Ari Pinomäki, Raimo Eskola, Santeri Kuusiniemi, Matias Mustonen ja Markus Kyrölä.

Vuonna 2014 seuran yleisurheilujaosto erikoistui omaksi seurakseen Lempäälän Kisa Yleisurheilu.

Kirjallisuutta
--------------

* Juha Raunio: Lempäälän Kisa. Sata vuotta samalla radalla. 2004. ISBN 952-91-7540-X
* Antero Korhonen: Lempäälän Kisa. Sata vuotta suksilla. Hämeen Kirjapaino Oy, 2017. ISBN 978-952-93-9750-1

Lähteet
-------

* Historia Lempäälän Kisa ry

### Viitteet

1. ↑  Seuran esittely Leki.fi. Viitattu 22.9.2017.
2. ↑  LeKi Jääkiekko ry *lekikiekko.fi*.  Arkistoitu 22.9.2017. Viitattu 22.9.2017.
3. ↑  Seurayhteistyö Lempäälän Kisa.  Arkistoitu 27.1.2021. Viitattu 20.2.2021.
4. ↑  Säännöt Lempäälän Kisa Yleisurheilu. Viitattu 20.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* LeKin viralliset kotisivut
**Lempi Kepilä-Peltonen**, sukunimi vuoteen 1927 *Peltonen* (25. toukokuuta 1894 Iitti – 9. helmikuuta 1966 Mikkeli), oli suomalainen kotiseutuaiheista kirjoittanut kirjailija.

Kepilä-Peltonen asui vuodesta 1925 Heinolassa, jossa hän toimi kirja-asiamiehenä, avusti sanomalehtiä ja oli vuoteen 1931 saakka Kotikasvatusyhdistyksen puhujana. Hän julkaisi kaunokirjallisissa viikkolehdissä jatkoromaaneita, jotka olivat saaneet aiheensa muistitietona periintyneistä kotiseututarinoista. Kirjan muodossa julkaistiin vain kertomus *Ukonsaaren aarteet*.

Teoksia
-------

* *Maanpakolainen* : romaani. 1920
* *Kaikuja korvesta* : romaani. 1922
* *Ukonsaaren aarteet*. Tekijä, Heinola 1932
* *Omenapuiden kukkiessa*. 1934

Lähteet
-------

* Lempi Kepilä-Peltonen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Lempi Kepilä-Peltonen (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo intiaanijohtajasta. Hondurasin rahayksiköstä kertoo Hondurasin lempira.*
Kuvitteellinen piirros Lempirasta.
**Lempira** (k. 1538) oli lencaintiaanien johtaja, joka johti Espanjan siirtomaavaltaa vastaan nousseita intiaaneja Hondurasin alueella.

Lempira onnistui yhdistämään yli 200 perinteisesti keskenään taistellutta intiaaniheimoa vastustamaan espanjalaisten siirtomaavaltaa. Hän julisti Etempican kylässä suunnitelmansa espanjalaisten karkottamiseen. Lempira perusti päämajansa linnoitukseen Peñol de Cerquínin kukkulan laelle.

Kuvernööri Francisco de Montejo määräsi kapteeni Alonso de Cáceresin joukot hyökkäämään Peñol de Cerquíniin, mutta hyökkäykset olivat tuloksettomia. Sitten kuvernööri keräsi lisäjoukkoja Guatemalan ja Meksikon intiaaneista ja asetti lähes kaikki Hondurasin espanjalaiset sotilaat hyökkäämään kukkulalle, joka pysyi kuitenkin valloittamattomana. Samaan aikaan intiaanit sytyttivät Comayaguan tuleen ja piirittivät Graciasin, San Pedro de Puerto Caballosin ja Trujillon. Lempiran innoittamana Hondurasin länsiosissa syttyi useita kapinoita, ja espanjalaiset onnistuttiin lähes karkottamaan.

Espanjalaiset salamurhasivat Lempiran rauhanneuvotteluissa 1538. Cáceres oli kutsunut Lempiran neuvotteluihin, ja kun Lempira oli kieltäytynyt rauhasta, tarkka-ampuja ampui hänet. Lempiran kuoleman jälkeen kapina kukistettiin nopeasti. Seuraavien vuosien aikana Hondurasin alkuperäisasukkaiden lukumäärä väheni radikaalisti, kun espanjalaiset kukistivat verisesti Lempiran kansannousua seuranneet pienemmät kapinat.

Lähteet
-------

* Merrill, Tim (toim.): *Honduras: A Country Study*. Washington: GPO for the Library of Congress, 1995. Country Studies US (viitattu 23.10.2011). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Lempira *honduras.com*.  Arkistoitu 16.7.2012. Viitattu 23.10.2011. (englanniksi)
2. ↑  Merrill, Tim: The Era of the Conquistadores *countrystudies.us*.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Honduras History Lonely Planet.  Arkistoitu 4.11.2011. Viitattu 23.10.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Eva Maria LaRue** (oik. Eva Maria LaRuy, s. 27. joulukuuta 1966 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen juurensa ovat Puerto Ricossa ja Ranskassa.

Elämä
-----

LaRue syntyi Long Beachissa, Kaliforniassa vuonna 1966. Hänellä on sukujuuria Puerto Ricossa, Ranskassa, Hollannissa ja Skotlannissa. Hän on Bahá'í-uskonnon seuraaja: hänen äitinsä kääntyi uskontoon LaRuen ollessa teini-ikäinen. LaRue valmistui Kalifornian Norco Senior High Schoolista vuonna 1985.

LaRue ryhtyi näyttelemään kuusivuotiaana. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli *Barbaarit*-nimisessä miekka ja magia -elokuvassa. Sittemmin hän esiintyi useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Suurta julkisuutta LaRue sai ensimmäisen kerran näytellessään *All My Children* -saippuasarjassa vuosina 1993–1997 ja 2002–2005. LaRue on palkittu roolistaan *All My Childrenissä* tohtori Maria Santos Greynä, samoin kuin hahmoaan varten tekemästään tunnuskappaleesta *Dance Again with You*.

Vuonna 2005 LaRue sai roolin *CSI: Miamista* Natalia Boa Vistana. Se on tällä hetkellä luultavasti hänen tunnetuin roolinsa. Lisäksi hän on vuosien saatossa esiintynyt useissa elokuvissa, mukaan lukien Cries in the Dark, Menneisyyden tuulet (*Remembrance*), Tappavaa peliä (*Legal Tender*), Sydänystävät (*Heart Condition*) ja Vaaralliset kurvit (*Dangerous Curves*). Hän on myös vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Sielun ruokaa (*Soul Food*), Hädän hetkellä (*Third Watch*), S.O.F. - Vainukoirat, Diagnoosi: Murha (*Diagnosis Murder*), Kipusiskot (*Nurses*) ja Dallas.

### Yksityiselämä

Vuodet 1992–1994 LaRue oli naimisissa John O'Hurleyn kanssa. Myöhemmin hän meni naimisiin John Callahanin kanssa. LaRue tutustui Callahaniin *All My Childrenin* kuvauksissa, joissa Callahan esitti LaRuen aviomiestä. Pariskunta oli naimisissa 1996–2004, jona aikana LaRue käytti nimeä **Eva LaRue Callahan**. Heillä on vuonna 2001 syntynyt tytär. Vuonna 2010 LaRue avioitui liikemies Joe Cappuccion kanssa, mutta sekin avioliitto päättyi eroon vuonna 2014..

Lähteet
-------

1. ↑  Eva La Rue, Star of CSI: Miami, Speaks with PR.com
2. ↑  CSI Guide Eva La Rue on CSI:Guide (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  IMDb: Eva La Rue
4. ↑  LaRue Confirms She Will Exit AMC
5. ↑  IMDb: Awards for Eva La Rue
6. ↑  CSI: Miami's Eva LaRue Getting Divorced *E! News*.  24.1.2014. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Eva LaRue Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Eva LaRue (Arkistoitu – Internet Archive) TV.comissa
* Haastattelu vuodelta 2008
* Haastattelu vuodelta 2007 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
ANWR
**Arctic National Wildlife Refuge** (ANWR) on 7 708 952 hehtaarin luonnonsuojelualue Pohjois-Alaskassa Yhdysvalloissa. Lähin paikkakunta on Kaktovik Beaufortinmeren rannikolla.

Alaskan liityttyä osavaltiona Yhdysvaltoihin 1959 osa alueesta suojeltiin 1960 presidentti Dwight D. Eisenhowerin alaisen sisäministeri Fred Andrew Seatonin määräyksellä. Vuonna 1980 kongressi sääti Alaska National Interest Lands Conservation Actin, joka laajensi aluetta.

Alueen pohjoisosa Beaufortinmeren rannikolla on puutonta tundraa. Rannikkoalanko ulottuu aina Brooks Rangelle asti. Karibulaumat vaeltavat rannikolle kesä-heinäkuussa poikimaan. Brooks Range toimii myös vedenjakajana, jonka eteläpuolelta vedet virtaavat etelään Yukonjokeen. Eteläisin osa aluetta on havumetsää kasvavaa taigaa.

Alueella on määritetty olevan 5,7–16,0 miljardin barrelin hyödyntämiskelpoiset öljyvarat, joiden hyödyntämisestä on taisteltu 1970-luvun lopusta lähtien. Porausta oltiin sallimassa 1989, kun Exxon Valdezin öljyonnettomuus kaatoi lakialoitteen. Presidentti Bill Clinton kaatoi veto-oikeudellaan toisen lakialoitteen 1996. 2000-luvulla presidentti George W. Bush ilmoitti tukevansa öljyn- ja kaasunporausta alueelta, ja aloite läpäisi edustajainhuoneen, mutta senaatti hylkäsi sen 2002. Republikaanit tekivät kaksi yritystä sallia öljynporaus muiden lakien kylkiäisenä 2005, jotka molemmat kaadettiin. Joulukuussa 2005 Alaskan senaattori Ted Stevens lisäsi lakialoitteen puolustusmäärärahojen joukkoon, mutta demokraatit kaatoivat sen viivytyspuheillaan.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arctic National Wildlife Refuge**.
* Arctic National Wildlife Refuge
**Juopumusta vastaan** (m.kreik. Κατά μεθυόντων, *Kata methyontōn*; lat. *In ebriosos*) on Basileos Suuren kirjoittama puhe, joka on nimensä mukaisesti suunnattu juopumusta ja siitä seuraavaa riettautta vastaan.

Historia
--------

Basileos piti puheen jonkin pääsiäisen jälkeen toimiessaan Kesarean piispana. Kyseisenä pääsiäisenä hänen seurakuntalaisensa, sekä miehet että naiset, olivat Basileioksen mukaan syyllistyneet hillittömään juopotteluun ja juhlintaan tanssien ja laulaen räävittömiä lauluja, sekä harjoittaneet haureutta. Basileios oli surullinen näkemästään ja huolissaan siitä, että sama toistuisi uudelleen seuraavana helluntaina. Siksi hän katsoi tarpeelliseksi käsitellä aihetta puheessaan. Basileioksen saarnojen kokoelmassa puhe on numerolla XIV.

Muista varhaisen kirkon kirkkoisistä muun muassa Ambrosius vaikuttaa tunteneen Basileioksen saarnan. Isidoros Pelusionlainen lainaa sitä eräässä teoksessaan.

Sisältö
-------

> »Humala, tuo ihmisen itsensä vapaaehtoisesti vastaanottama demoni, joka nautinnonhimon välityksellä tunkeutuu sieluun, humala, pahuuden äiti ja hyveen vastustaja, tekee urhoollisesta pelkurin, siveästä irstaan. Se tuhoaa järjen eikä tunne oikeudenmukaisuutta. Kuten vesi on tulen vasta-aine, niin kohtuuton viininjuontikin sammuttaa järjen.» 
> 
> 

Puheen teksti on jaettu kahdeksaan lukuun. Basileios käsittelee aluksi aiheesta puhumisen vaikeutta; toisaalta hänen aiemmat puheensa samasta aiheesta ovat selvästi menneet hukkaan, toisaalta juopuneille taas ei kannata aiheesta edes puhua. Hän suuntaakiin puheensa enemmän niille, jotka eivät ole vielä langenneet.

Tämän jälkeen Basileios kuvailee puheessaan laajalti juopuneen ihmisen käyttäytymistä ja kaikkea niitä ruumiillisia vaikutuksia, muutoksia, ongelmia, sekä hillittömyyttä ja irstautta, mitä juopuneisuus saa aikaan. Hän myös kuvailee pääsiäisjuhlien aikaisia tapahtumia. Lopussa hän kehottaa syyllisiä parannukseen ja muita antamaan näille anteeksi, mikäli he osoittavat katumusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Basileios Suuri: *Juopumusta vastaan* 1, 8.
2. 1 2  Basil: Letters and Select Works Christian Classics Ethereal Library. Viitattu 2.4.2013.
3. ↑  Basileios Suuri: *Juopumusta vastaan* 1–2. Suomennos sisar Kristoduli.
4. ↑  Basileios Suuri: *Juopumusta vastaan* 1–2.
5. ↑  Basileios Suuri: *Juopumusta vastaan* 3–8.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Basileios Suuri: *Juopumusta vastaan*. Teoksessa *Pyhän Basileios Suuren opetuspuheita*. (Bibliothēkē Ellēnōn Paterōn kai Ekklēsastikon Syggrapheōn.) Suomentanut sisar Kristoduli. Toimitustyö: Aleksander Nyström. Joensuu: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1994. ISBN 951-8979-16-2.

### Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

* Migne, Jacques-Paul (toim.): "Basileius: Homiliæ De Diversis, Homilia XIV, In Ebriosos", *Patrologia Graeca*. Osa 31, 443–463. Migne, 1885. Teoksen verkkoversio.
Renderöinti kahdesta juoppolinnusta

**Juoppolintu** tai **limulintu** on Miles V. Sullivanin Yhdysvalloissa vuonna 1946 patentoima eräänlainen lämpövoimakoneperiaatteella toimiva koriste-esine, joka matkii altaasta juovaa lintua. Joskus juoppolintua saatetaan virheellisesti pitää ikiliikkujana.

Rakenne
-------

Juoppolintu koostuu rakenteellisesti kahdesta lasisäiliöstä, joita yhdistää pitkä lasiputki. Toinen lasisäiliö muodostaa juoppolinnun pääosan (yläosa) ja toinen vatsaosan (alaosa). Lisäksi tämä lasirakenne on kiinnitetty tappiliitoksella juoppolinnun tukijalkoihin ja se on täytetty helposti höyrystyvällä aineella (nykyaikana yleensä dikloorimetaanilla). Huomioitavaa on myös, että lasiputki jatkuu vielä hieman vatsaosan muodostavan lasisäiliön sisälle toisin kuin pääosassa.

Juoppolinnun pään muodostava lasisäiliö on koristeltu ja päällystetty materiaalilla, joka pystyy imemään itseensä nestettä.

Toimintaperiaate
----------------

Kun juoppolinnun pääosaa ympäröivä imukykyinen materiaali on kostea, kosteus alkaa haihtua huoneenlämmössä materiaalista ja pääosa viilenee. Samalla dikloorimetaanihöyry alkaa viilenemisen johdosta tiivistyä pääosassa ja aiheuttaa paine-eron vatsaosan ja pääosan välille. 

Höyryn paine-eron vuoksi dikloorimetaanineste pyrkii poistumaan suurempipaineisesta vatsaosasta lasiputkeen ja pääosaan ja saa pääosan painavammaksi nesteen siirtyessä sinne. Yläpainoinen juoppolintu kallistuu akselilla vesikulhoon juoma-asentoon ja neste siirtyy vatsaosasta pääosaan niin, että säiliöt yhdistävän lasiputken alaosa ei ole enää vatsaosassa olevan nesteen peittämä. Samalla myös pääosan imukykyinen materiaali imee itseensä vettä vesikulhosta.

Seuraavaksi paine-eron tasaantuessa höyrykuplat alkavat siirtyä takaisin putkeen ja päähän. Samalla neste päässä alkaa valua takaisin vatsaosaan painovoiman vaikutuksesta, tehden linnusta jälleen alapainoisen. Tämä kallistaa linnun jälleen pystyasentoon ja prosessi palautuu alkutilaan. Lintu jatkaa liikettään niin kauan kuin sen nokka yltää veteen.

Lähteet
-------

* HowStuffWorks: How does a Dippy Bird work?
* Chemist/Inventor \*\*MILES SULLIVAN\*\* - inventor of the "Drinking Bird" (which stumped Albert Einstein) Celebrates 90th Birthday in 2007[vanhentunut linkki]
**Etelä-Afrikan vapaa evankelis-luterilainen synodi** (*Free Evangelical Lutheran Synod in South Africa (FELSISA)*) on luterilainen kirkko, joka toimii Etelä-Afrikassa Afrikassa. Kirkon jäsenmäärä on 2 829.

Historia
--------

FELSISA:n juuret ovat Saksan Lüneburgin alueella 1800-luvun puolivälissä vaikuttaneessa hengellisessä herätyksessä. Tähän liittyi myös Hermannsburgin lähetysseura, jonka kautta monia muutti Etelä-Afrikkaan tukemaan evankeliumin julistusta pakanoiden keskuudessa. Vuonna 1892 nämä siirtolaiset perustivat FELSISA:n, sillä he eivät voineet enää olla kirkollisessa yhteydessä Saksan unioituneiden kirkkojen kanssa.

Syntymästään asti kirkko tuki Bleckmarin lähetysseuraa, joka on Saksan Itsenäisen evankelis-luterilaisen kirkon lähetysjärjestö. Sen ja kirkon oman lähetystyön myötä syntyi vuonna 1967 Luterilainen kirkko eteläisessä Afrikassa, jonka kanssa FELSISA oli jatkossakin tiiviissä yhteydessä. FELSISA alkoi pyrkiä läheisempiin yhteyksiin myös muiden tunnustuksellisten luterilaisten kirkkojen kanssa ja vuonna 1995 siitä tuli Kansainvälisen luterilaisen neuvoston jäsen.

Nykytilanne
-----------

Kirkolla on 17 seurakuntaa, joissa on 2 829 jäsentä. Kirkon saksalainen historia näkyy edelleen, ja suurin osa sen seurakunnista toimittaa jumalanpalveluksensa saksan kielellä ja järjestää ylimääräisiä jumalanpalveluksia joko englanniksi tai afrikaansiksi. Muutama seurakunta käyttää vain englantia tai afrikaansia. Seurakunnat sijaitsevat Gautengin, Mpumalangan, KwaZulu-Natalin ja Länsi-Kapin alueilla. Kirkko kuuluu tunnustukselliseen luterilaiseen Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Free Evangelical Lutheran Synod in South Africa (FELSISA) International Lutheran Council. Viitattu 27.6.2018.
2. ↑  Who We Are FELSISA.  Arkistoitu 21.5.2017. Viitattu 27.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkon kotisivut