recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tuomas Flinck** (s. 2. heinäkuuta 1999) on suomalainen koripalloilija. Pelipaikoilla 1–3 pelaava Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän on pelannut kasvattajaseurassaan M1DA:ta ja Korisliigaa.

Pelaajaura
----------

Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän aloitti koripallon harrastamisen seitsemänvuotiaana. Flinck pelasi seuran juniorijoukkueissa B-poikien SM-sarjaa kaudella 2014–2015 ja A-poikien SM-sarjaa vuosina 2015–2017. Syksyllä 2017 hänet nostettiin Pyrinnön miesten M1DA:ssa pelanneeseen reservijoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen divisioonakautensa aikana noin 16 minuuttia ottelua kohden ja heitti sarjan piste-ennätyksekseen 12 ONMKY:tä vastaan marraskuussa 2017.

Kaudella 2018–2019 Flinck jatkoi Pyrinnön reservijoukkueessa suorittaen samanaikaisesti varusmiespalveluksensa. Marraskuusta lähtien hän pelasi otteluita myös useista loukkaantumisista kärsineessä Pyrinnön edustusjoukkueessa: Korisliiga-debyyttinsä hän teki 22. marraskuuta Kobria vastaan, ja seuraavassa liigaottelussaan 7. joulukuuta hän teki Katajaa vastaan neljä pistettä.

Pelityyli ja ominaisuudet
-------------------------

Flinckin on kirjoitettu pelaavan pelipaikoilla 1–3. Hän itse pitää vahvuutenaan puolustuspelaamistaan.

Lähteet
-------

* Tuomas Flinck Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. 1 2  Koripallo 2018–2019. Tampereen Pyrinnön koripallojaoston kausijulkaisu, s. 18.
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Tuomas Flinck – Suomen Koripalloliitto
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Pyrintö Akatemia – I-divisioona A ja I-divisioona B 2020–2021
**Pyrintö Akatemia A**  

4 Pukkila |
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
8 Puittinen |
10 Meldo |
14 Lehtonen |
21 Sukanen |
22 Ahvenjärvi |
28 Pitkänen |
31 Saarinen |
32 K. Williams |
86 Kiviranta |
93 Nurmi |  

Valmentaja D. Williams  

**Pyrintö Akatemia B**  

 Williams |
1 Nordman |
2 Puittinen |
3 Pukkila |
4 Savino |
5 Lähteenmäki |
6 Ahvenjärvi |
7 Kiviranta |
8 Nurmi |
7 Dementjeff |
10 Saarinen |
11 Viitanen |
13 Hattula |  

14 Nurminen |
15 Schalk Rodrigues |
Valmentaja Nikkilä

Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
**Simon Attiasin synagoga** on synagoga Essaouiran kaupungissa läntisessä Marokossa. Synagoga sijaitsee *kasbahissa* kaupungin muurein ympäröidyssä *medinassa* eli vanhassakaupungissa. Synagoga on juutalaisen kauppiaan Simon Attiasin vuonna 1882 rakennuttama. Pinta-alaa rakennuksessa on 456 m². Synagoga on suorakaiteenmuotoinen kolmekerroksinen rakennus, joka on 24 metriä pitkä ja seitsemän metriä leveä. Simon Attiasin synagogan rukoiluhuone on seitsemän metriä pitkä ja viisi metriä leveä. Korkeutta huoneella on yhdeksän metriä. Naisia varten rukoiluhuoneen kolmella reunalla on perinteinen *mezzanin*.

Synagoga on nykyisin huonossa kunnossa ja esimerkiksi kolmas kerros on täysin tuhoutunut lukuun ottamatta joitain osia seinästä. Lisäksi synagoga on kärsinyt ryöstelystä. Rukoiluhuone sen sijaan on suhteellisen hyvin säilynyt.

Lähteet
-------

1. ↑  Jewish historical places in Essaouira essaouira.nu.  Arkistoitu 24.01.2014. Viitattu 21.2.2013. (englanniksi)
2. ↑  Medina of Essaouira (formerly Mogador) Unesco. Viitattu 21.2.2013. (englanniksi)
3. ↑  Réhabilitation de la Synagogue Simon Attias, Essaouira, Maroc Synagogue Simon Attias.  Arkistoitu 25.4.2013. Viitattu 21.2.2013. (ranskaksi)
4. ↑  Un Patrimoine majeur Synagogue Simon Attias.  Arkistoitu 25.4.2013. Viitattu 21.2.2013. (ranskaksi)
5. ↑  Un état de dégradation avancée Synagogue Simon Attias.  Arkistoitu 25.4.2013. Viitattu 21.2.2013. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia synagogan sisältä (Arkistoitu versio) (englanniksi)
**Bror Axel Thulé** (19. syyskuuta 1847 Kangasala – 13. elokuuta 1911 Kangasala) oli suomalainen urkutehtailija ja valtiopäivämies.

Thulén vanhemmat olivat Kangasalan urkutehtaan perustaja Anders Thulé ja Fredrika Wilhelmina Sanngren ja puoliso vuodesta 1878 Minna Fredrika Meurman, Agathon Meurmanin tytär. Professori Antti Tulenheimo, insinööri ja urkurakentaja Martti Tulenheimo ja asianajajat Olli Tulenheimo ja Eino Tulenheimo olivat heidän poikiaan. Bror Axel Thulén veli oli arkkitehti Arne Thulé. Bror Axel Thulé jatkoi isänsä perustaman yrityksen toimintaa ja rakensi kaikkiaan noin kaksisataa urkua. Hän toteutti myös ensimmäiset pneumaattiset urut Suomessa, Aleksanterin kirkkoon Tampereelle vuonna 1885. 
Thulén kilpailija urkujen rakentamisessa oli ennen muuta Jens Zachariassen. Thulé osallistui kunnallispolitiikkaan ja oli Pirkkalan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Bror Axel Thulé Viitattu 7.2.2021.
2. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 286–287. Helsinki: Otava, 1926.

Aiheesta muualla
----------------

* Urut osoitteesta Bror Axel Thulé osoitteessa organindex.de (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Möxämmätfatix** **Zarif ulı Ämirxanov** (tat. Мөхәммәтфатих Зариф улы Әмирханов, ven. Мухамметфати́х Зари́фович Амирха́нов; *Muhammetfatih Zarifovitš Amirhanov*, 1886–1926) oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja julkaisija. 

Ämirxan syntyi Kazanissa. Hänen isänsä oli mulla Möxämmätzarif, jolla oli oma madrasa, *Ämirxaniyä*. Hän oli myös Tafsir-kirjailija.

Ämirxan valmistui Möxämmädiyä-madrasasta, joka oli sen ajan merkittävimpiä tataarilaisia oppilaitoksia. Hän asui 1906–1907 Moskovassa ja Pietarissa, missä hän julkaisi lasten sanomalehteä. 

Kazanissa Ämirxan oli toimittajana *Äl-İslax-*lehdessä. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin myös muun muassa lehdissä *Qoyaş, Yoldız, İdel, Yalt-yolt* sekä *Añ*. Artikkelissaan *Bogaular özeldelär* Ämirxan totesi vuoden 1917 vallankumouksen tervetulleeksi. Ämirxan käytti pseudonyymiä "Marxisti". (Марксист).

Ämirxanin kirjallisiin teoksiin kuuluu tarinat *Fätxulla Xäzrät (1909), Xäyät (1911),* näytelmät *Yäşlär (1913), Tigezsezlär (1915),* romaani *Urtalıqta (1912).* Kirjoituksissaan hän kuvasi tataariyhteisön ongelmia 1900-luvun alussa. Hän kirjoitti artikkeleita esimerkiksi tataareista Qayum Nasíri, Ğaliäsğar Kamal ja Ğafur Qoläxmätov. Hän ihaili Ğabdulla Tuqayn kirjallista työtä. He olivat hyviä ystäviä. 

Viimeiset elinvuodet Ämirxan oli halvaantunut. Hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1926.

Lähteet
-------

1. ↑  Амирхан Фатих *tatarica.org*. Viitattu 20.9.2023.

* "Fatix Ämirxan/Фатих Әмирхан". Tatar Encyclopaedia (in Tatar). Kazan: The Republic of Tatarstan Academy of Sciences. Institution of the Tatar Encyclopaedia. 2002.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Twiggy vuonna 1973.
**Lesley "Twiggy" Lawson** (s. **Lesley Hornby**; 19. syyskuuta 1949 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen malli, laulaja ja näyttelijä. Twiggy toimi mallina 1960-luvulla, ja häntä pidetään yhtenä tuon vuosikymmenen populaarikulttuurin ikoneista. Hän on 168 cm pitkä. Twiggy lopetti mallintyöt siirryttyään näyttelemiseen. 

Twiggy tuli kuuluisaksi mallina 16-vuotiaana miesystävänsä ja managerinsa Justin de Villeneuven avulla. Hänet tunnettiin laihasta kehostaan, lyhyestä kampauksestaan ja isoista silmistään. Lempinimen *Twiggy* (engl. *twig* = tikku) hän onkin saanut hoikasta ulkomuodostaan. Twiggyä pidetään yhtenä mod-tyylin esiintuojana ja 1960-luvun Lontoon "kasvona".

Twiggy jätti myöhemmin de Villeneuven ja mallintyöt siirtyessään näyttelijäksi. Hän on esiintynyt esimerkiksi Ken Russellin elokuvassa *Poikaystävä* (1971), josta hän sai kaksi Golden Globe -palkintoa. Twiggy on esiintynyt myös teatterissa ja musikaaleissa sekä tehnyt radiotyötä. Hän toimi myös *Huippumalli haussa* -sarjan tuomaristossa kausilla 5–9 entisen huippumallin Janice Dickinsonin jätettyä sarjan neljännen tuotantokauden jälkeen.

John Landisin ohjaamassa komediaelokuvassa *The Blues Brothers* (1980) Twiggy näyttelee pienessä sivuroolissa tyylikästä naista, joka sopii huoltoasemalla treffit Dan Aykroydin esittämän hahmon kanssa, mutta jää turhaan odottamaan tämän saapumista.

Twiggy on 2000-luvulla suunnitellut vaatemallistoja tavarataloketju Marks & Spencerille.

Lähteet
-------

1. ↑  Borrelli-Persson, Laird: Celebrating Twiggy, the Face of the Sixties, on Her Birthday *Vogue*.  19.9.2014. Viitattu 1.1.2023.
2. ↑  Twiggy Wearing Every 60s Fashion Trend Ever *Zeitgeist*. Viitattu 1.1.2023.
3. ↑  Twiggy, Golden Globes Awards Database. Viitattu 1.1.2023.
4. ↑  Hines, Sophie: Twiggy launches her spring’17 Marks and Spencer collection *Good Housekeeping UK*.  14.2.2017. Viitattu 1.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Twiggy**.
* Viralliset kotisivut
* Twiggy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tikkakosken kirjasto** on Jyväskylän kaupungin Tikkakosken taajamassa toimiva yleinen kirjasto. Se on osa Jyväskylän kaupunginkirjastoa. Tikkakosken kirjasto on perustettu vuonna 1942. Nykyisiin tiloihinsa Tikkakosken monipalvelupusteeseen kirjasto muutti alkusyksyllä 2015. Kirjasto palvelee asiakkaitaan myös omatoimikirjastona laajennetuin aukioloajoin.

Tikkakosken kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, joka tarjoaa jonkin verran Jyväskylän kaupunginkirjastoa laajemman aineisto- ja palvelutarjonnan sekä koko maakunnan laajuisen kirjastoverkon. Siten esimerkiksi Jyväskylän Tikkakoskella asioivat tai työskentelevät voivat lainata tai palauttaa Keski-kirjastojen aineistoa minkä tahansa keskisuomalaisen kunnan- tai kaupunginkirjaston toimipisteeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tikkakosken lähikirjasto Jyväskylän kaupunki, jyvaskyla.fi. Viitattu 13.6.2023.
2. 1 2  Tikkakosken lähikirjasto kirjastot.fi. Viitattu 13.6.2023.
3. 1 2  Tikkakosken lähikirjasto *Keski-kirjastot, keski.finna.fi*. Viitattu 13.6.2023.
4. ↑  Jenny Huttunen: Tikkakosken kirjasto sulkee ovensa muuton ajaksi  28.7.2015. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 13.6.2023.
5. ↑  Antti Seppälä ja Elina Kinos: Yhdentoista kunnan kirjastot kiinni - lisää suljetaan viikon kuluttua  2.9.2013. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 13.6.2023.
6. ↑  Mikä on Keski? *Keski-kirjastot, keski.finna.fi*. Viitattu 13.6.2023.
Pullollinen Marskin ryyppyä.
**Marskin ryyppy** on marsalkka Mannerheimin nimeen liitetty snapsina nautittava väkevä alkoholiannos. Lähteiden mukaan on tärkeää, että juoma on kaadettu lasissa piripintaan tai pintajännityksen ansiosta jopa hiukan kukkuralleen ja että juoma tarjoillaan jääkylmänä ja juodaan läikyttämättä.

Ainesosat
---------

Juomasekoituksen yksityiskohdista on kiistelty liki 50 vuotta, eikä alkuperäisen reseptin mukaisia ainesosia enää ole saatavana. Sekoituksen kehitti alun perin Mannerheimin adjutantti Ragnar Grönvall marsalkan pyydettyä tätä tekemään jotain sulfiittispriistä tehdyn sodanaikaisen huonolaatuisen votkan, ns. tikkuviinan, maulle. Tarkoituksena oli peittää halvan viinan makua lisäämällä mukaan tilkka kalliimpia aineita.

* Mannerheim-internetprojektin mukaan sekoitukseen kuuluu litra Rajamäen akvaviittia, 2 cl kuivaa ranskalaista vermuttia ja 1 cl giniä.
* Alkon Etiketti-lehden mukaan taas käytetään 5 dl Extra Akvaviittia, 5 dl Pöytäviinaa, 2 cl Noilly Prat -vermuttia ja 1 cl giniä.
* Taru Stenvallin kirjassa *Marski ja hänen hovinsa* (1955) resepti on 1 l Rajamäen akvaviittia, 2 cl vermuttia ja 2 cl giniä. Kirjan ensimmäisessä kahdessa painoksessa akvaviitin määräksi oli yhden litran sijaan virheellisesti ilmoitettu 1 cl.
* Stenvallin myöhemmässä kirjassa *Herrojen ja narrien näyttämöllä* (1988) reseptissä oli ginin määrä laskettu yhteen senttilitraan.
* Juomanlaskija-lehden artikkelin (5/2000) mukaan oikea resepti on 5 dl kuivaa, maustamatonta viinaa, 1 cl giniä ja 2 cl makeaa (ei kuivaa) vermuttia.

Tavaramerkki
------------

Ryypyn tavaramerkki kuului pitkään Mikkelin Klubille. Vuonna 1995 yhdistys vuokrasi valmistusoikeudet brittiläiselle Allied Domecq Wines & Spirits Ltd:lle. Yritys valmistutti juomaa myyntiin kuopiolaisella Lignell & Piispasella. Marraskuussa 2005 Mikkelin Klubi kertoi myyneensä tavaramerkin kansainväliselle alkoholijätille Pernod Ricardille. Tarkkaa kauppasummaa ei kerrottu julkisuuteen, mutta sen sanottiin olevan "miljoonia mummon markkoja". Huhtikuussa 2009 juoman oikeudet siirtyivät aiemmin vain sen valmistuksesta huolehtineelle Lignell & Piispaselle.

Monien asiantuntijoiden mukaan tavaramerkillä myyty tuote ei kuitenkaan ole lähinnä alkuperäistä reseptiä. Alkossa myytävä Ritarin Ryyppy on lähempänä oikeaa sekoitusta – sikäli kun sitä voidaan nykyraaka-aineista valmistaa. Toisen perusosan, pöytäviinan raaka-aine on muuttunut. Tuolloin pöytäviina saatiin sulfiittiselluloosan jätelipeästä käyttämällä ja tislaamalla. Myöskään Rajamäen akvaviittia ei enää valmisteta. Altia käyttää Ritarin Ryypyssään näiden sijasta muuta akvaviittia ja viljasta valmistettua viinaa. *lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marskin ryyppy *mannerheim.fi*
2. ↑  Marskin ryyppy (Arkistoitu – Internet Archive) Raholan syötävät sanat

Kirjallisuutta
--------------

* Mikko Uola: *Marskin ryyppy: marsalkkamme juomakulttuuria chevalier-kaartista ylipäällikön ruokapöytään* (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002) ISBN 951-746-385-5 (sid.)

Aiheesta muualla
----------------

* Mannerheim.fi
* Mikkelin Klubi
Juna saapuu Lasten rautatien Normafan asemalle.
**Gyermekvasút** (suom. *Lasten rautatie*) on 11 kilometrin pituinen kapearaiteinen lastenrautatie Budan kukkuloilla Budapestissa. Sen liikennettä hoitavat 10–14-vuotiaat lapset. He vastaavat esimerkiksi vaihteiden ja merkinantolaitteiden käytöstä, myyvät ja tarkistavat lippuja ja hoitavat kuulutukset. Ainoastaan veturinkuljettajat ovat aikuisia. Lasten rautatie liikennöi Unkarin valtiollisen rautatieyhtiön MÁV:n sääntöjen mukaisesti, ja lapset toimivat aikuisten rautatieläisten valvonnassa. Rautatien pääteasemat ovat Széchenyi-hegy ja Hűvösvölgy.

Lasten rautatie avattiin liikenteelle kesällä 1948 Pioneerien rautatien nimellä. Sen esikuvana olivat Neuvostoliittoon ja Jugoslaviaan rakennetut vastaavat rautatiet.

Lähteet
-------

* Children's Railway. *Gyermekvasut.hu*.  Arkistoitu 20.11.2011. Viitattu 6.11.2023. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Introduction. *Gyermekvasut.hu*.  Arkistoitu 2.7.2013. Viitattu 6.11.2023. (englanniksi)
2. ↑  Recommended Journey. *Gyermekvasut.hu*.  Arkistoitu 10.1.2012 . Viitattu 6.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Part 4: Opening the Pioneers' Railway. *Gyermekvasut.hu*.  Arkistoitu 12.1.2012 . Viitattu 6.11.2023. (englanniksi)
4. ↑  Part 1: The beginning. *Gyermekvasut.hu*.  Arkistoitu 12.1.2012. Viitattu 6.11.2023. (englanniksi)
**Kamarisinfonia nro 1** viidelletoista soolosoittimelle E-duuri op. 9 (saks. *Kammersymphonie für fünfzehn Soloinstrumente*) on Arnold Schönbergin viidelletoista soittimelle säveltämä yksiosainen teos. Alkuperäinen versio valmistui säveltäjän lomaillessa Baijerissa heinäkuussa 1906. Se kantaesitettiin Wienissä 8. helmikuuta 1907.

Schönbergin ensimmäinen kamarisinfonia on muodoltaan tiivis verrattuna myöhäisromantiikan laajoihin muotorakenteisiin. Teos jakautuu viiteen jaksoon, jotka soitetaan tauotta.

1. Sonaatti-allegro: harjoitusnumerot 1–38
2. Scherzo: harjoitusnumerot 38–60
3. Kehittely: harjoitusnumerot 60–77
4. Adagio: harjoitusnumerot 77–90
5. Kertaus ja finaali: harjoitusnumerot 90–100.

Teos kestää esitettynä hieman yli kaksikymmentä minuuttia.

Kamarisinfonialla on tonaalinen perusta (E-duuri), ja siinä on käytetty wagneriaanisia harmonioita. Teos edusti kuitenkin aikanaan modernia tyyliä; siinä on käytetty paljon kvarttipohjaisia sointuja ja dissonansseja, joita ei pureta välittömästi konsonanssiin. Orkestroinnissa on lisäksi käytetty epätyypillistä kahdentamista.*selvennä* Kamarisinfonia on sisällöltään suoraviivaisesti etenevä ja tyylillisesti omaleimainen. Se poikkeaa myös Schönbergin omista myöhemmistä tyylivalinnoista.*selvennä*

Vuonna 1935 Schönberg sovitti ensimmäisen kamarisinfoniansa suurelle orkesterille (op. 9b). Hän johti Los Angelesin filharmonikkoja sovituksen kantaesityksessä Yhdysvalloissa 27. joulukuuta 1935. Teoksesta on olemassa myös Schönbergin oma orkesterisovitus vuodelta 1914 sekä nelikätinen pianosovitus.

Soitinnus
---------

### Alkuperäinen versio

* huilu, oboe, englannintorvi, 2 klarinettia, bassoklarinetti, fagotti, kontrafagotti
* 2 käyrätorvea
* 2 viulua, alttoviulu, sello, kontrabasso

### Vuoden 1935 orkesterisovitus

* 2 huilua, piccolo, 2 oboeta, englannintorvi, klarinetti, Es-klarinetti, bassoklarinetti, 2 fagottia, kontrafagotti
* 4 käyrätorvea, 2 trumpettia, 3 pasuunaa
* jouset

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chamber Symphony No. 1 in E major, Op. 9 AllMusic. Viitattu 15.10.2023.
2. 1 2 3 4  Henken, John: Chamber Symphony No. 1 LA Phil. Viitattu 15.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Schönberg, Arnold: "Ensimmäisen kamarisinfonian analyysi", *Kirjoituksia kamarimusiikista*, s. 115. Helsinki: Lukunoja, 2023. ISBN 978-952-69990-4-3.
4. 1 2  Schoenberg, Chamber Symphony No. 1 for 15 Solo Instruments, Op. 9. Performers Music. Viitattu 15.10.2023.
5. ↑  Kammersymphonie Nr. 1: C. Bearbeitung für Orchester (1914). Arnold Schönberg Center, Wien.
6. ↑  Kammersymphonie Nr. 1: B. Auszug für Klavier zu vier Händen. Arnold Schönberg Center, Wien.

Aiheesta muualla
----------------

* Nuotteja. IMSLP.
* Muxeneder, Therese: Kammersymphonie für fünfzehn Soloinstrumente op. 9. (Äänite ja teosesittely.) Arnold Schönberg Center, Wien. 27.6.2023.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* MusicBrainz work

 |

 |
**Aloysius Bertrand**, myös **Louis Bertrand**, koko nimi **Louis-Jacques-Napoléon Bertrand** (20. huhtikuuta 1807 Ceva, Piemonte – 29. huhtikuuta 1841 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hänen teostaan *Gaspard de la nuit* (1842, *Yön Kaspar*) pidetään klassikkona ja ensimmäisenä proosarunoteoksena.

Bertrand muutti perheensä mukana Dijoniin 1815 ja kiinnostui kaupungista niin, että liittyi paikalliseen Société d’Études -seuraan ja kokosi historiallista aineistoa, jota hän hyödynsi omassa tuotannossaankin runokokoelmassa *Volupté*. Hän julkaisi johtamassaan paikallislehdessä omia kirjoituksiaan, joita arvostivat jopa Victor Hugo ja Charles Augustin Sainte-Beuve. Yritys löytää töitä Pariisista tuotti pettymyksen, joten hän palasi Dijoniin. Hän kirjoitti liberaaliin sanomalehteen, jonka Kaarle X kuitenkin lakkautti, mikä herätti suurta paheksuntaa ja heinäkuun vallankumouksen 1830. Sen jälkeen hän oli kolme vuotta *Le Patriote de la Côte-d’Orin* päätoimittaja.

Bertrand myi 1836 *Gaspard de la nuit’n* käsikirjoituksen kustantajalle, joka ei kuitenkaan julkaissut sitä, koska se ei hänen mielestään sopinut aikakauden klassismin henkeen. Bertrand kuoli tuberkuloosiin, ja teos julkaistiin vasta hänen kuoltuaan.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Yön Kaspar* (1842, *Gaspard de la nuit*), suom. Tommi Nuopponen ja Aki Salmela. Savukeidas 2013 ISBN 978-952-268-094-5

Lähteet
-------

1. ↑  Czech National Authority DatabaseView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4  Aloysius-Bertrand Britannica.com, viitattu 23.4.2023(englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aloysius Bertrand** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Otmar Szafnauer** (s. 13. elokuuta 1964 Romania) on romanialainen Formula 1 -tallipäälikkö.

Szafnauer on työskennellyt Fordilla vuosina 1986–1998 ja operatiivisena johtajana BAR:lla 1998–2001. Vuosina 2002–2008 hän toimi Hondan kilpa-autoilupuolen varatoimitusjohtajana. Lokakuusta 2009 kesään 2018 hän toimi Force India -F1-tallin operatiivisena johtajana, ennen siirtymistään uudelleen syntyneen tallin toimitusjohtajaksi ja tallipäälliköksi. Szafnauer jatkoi myös tallin muuttuessa miljardööri Lawrence Strollin rahoittamaksi Aston Martiniksi, kunnes hän erosi tehtävistään kauden 2021 jälkeen ja siirtyi Alpinelle tallipäälliköksi helmikuussa 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Honda R&D:lle uusi varapresidentti (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Noble, Jonathan: Otmar Szafnauer leaves Honda *F1 News*.  12.9.2008. Autosport.com. Viitattu 22.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Smith, Luke: Aston Martin announces exit of F1 team principal Szafnauer *F1 News*.  5.1.2022. Autosport.com. Viitattu 22.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Szafnauer named Alpine Team Principal as Rossi confirms new structure *Formula1.com*.  17.2.2022. Formula One World Championship Limited. Viitattu 22.1.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Otmar Szafnauer
Vanhoja puutaloja Liedon asemanseudun Mannintiellä. Kuva joulukuulta 2013.
**Liedon asemanseutu** on Liedon pohjoisosassa sijaitseva taajama, jossa on 1 083 asukasta (31.12.2011). Alue on aiemmin tunnettu nimellä *Tammentaka*, mutta rautatieaseman myötä sitä on alettu kutsua *Asemankulmaksi* tai *Asemanseuduksi*. Alueen postinumero on 21360.

Nähtävyydet
-----------

Nautelankosken kuohuja
Liedon asemanseudulla sijaitsevat Nautelankoski (samassa yhteydessä toimii Lauri Nautelan museo), eläintarha Zoolandia ja Mannin navetta.

Liikenne
--------

Lieto on vuodesta 2014 kuulunut Föli-alueeseen. Kuvassa linja 403 Liedon asemalla heinäkuussa 2014.
Taajaman läpi kulkevat seututie 222 ja yhdystie 2224. Kylän läheltä kulkee valtatie 9 moottoritienä Turun ja leveäkaistatienä Auran suuntaan. Fölin linja 402 kulkee Vanhaa Tampereentietä Turun suuntaan sekä linja 413 moottoritietä Turun suuntaan ja Vanhaa Tampereentietä Auran suuntaan. Kylän läpi kulkee myös Turku–Toijala-rata, mutta Liedon rautatieasema sen varressa on lakkautettu. 

Seututien 222 (Vanha Tampereentie) vieressä kulkee koko matkaltaan Liedon asemanseudulta Turun keskustaan kevyen liikenteen väylä.

Välimatkoja: 

* Liedon keskustaan 9 km
* Turkuun 20 km
* Auraan 13 km

Palvelut
--------

Liedon asemanseudulla toimivat Pahkamäen koulu, Tammentuvan päiväkoti ja seurakunnan päiväkerho.

Liedon asemanseudulla palveluita tarjoaa myös SEO-huoltoasema.

Harrastusmahdollisuudet
-----------------------

Alueelta löytyy pururata ja hiihtomaja, jossa kokoontuu Liedon Eränkävijöiden Aseman partiolippukunta.

Media
-----

Turun Tienoon konttori
Liedon asemanseudulla sijaitsee paikallislehti *Turun Tienoon* konttori.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Liki satavuotias Mannin navetta herätetään uuteen elämään Liedossa  10.8.2008. Turun Sanomat.
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kylillä – Liedon asemanseudulla (Yle Areena Radio)
* Liedon kunnan karttapalvelu
**Arthur Dent** (k. 1607) oli englantilainen puritaanipastori Essexissä. Hänet tunnetaan parhaiten 20–30-vuotiaana kirjoittamastaan keskustelumuotoisesta teoksesta *Plain Man’s Pathway to Heaven* (*Yksinkertaisen ihmisen polku taivaaseen*), joka ilmestyi vuonna 1601. Tämä teos oli osaltaan vaikuttamassa tunnetun englantilaisen saarnaajan John Bunyanin hengelliseen heräämiseen.

Dentin suomennettu teos *Totisen kääntymisen harjoitus* puolestaan sai aikaan nuoren kalantilaistytön, Liisa Eerikintyttären, ja ilomantsilaisen Henrik Renqvistin herätyksen. Näistä herätyksistä syntyivät Länsi-Suomen ja Karjalan rukoilevaiset herätysliikkeet. Jälkimmäinen on sittemmin sulautunut muuhun luterilaiseen kirkkoon pääkannattaja-alueidensa jäätyä luovutettuun Karjalaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Arthur Dent, Wikisource

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat

 |

 |
Gidsken Jakobsen poseeraa VL Sääski - koneensa vierellä.
**Gidsken Nilsine Jakobsen** (1. elokuuta 1908 – 13. kesäkuuta 1990) oli norjalainen ilmailun pioneeri. Nainen, joka lensi omalla lentokoneellaan hämmästytti koko Norjaa.

Jakobsen suoritti lentolupakirjan kaikkien aikojen toisena norjalaisnaisena. Hän valmistui ilmailukurssinsa parhaana oppilaana.

Jakobsen oppi Suomessa lentämään vesitasolla, ja osti oman VL Sääski -vesitason vuonna 1929. Se maksoi 18 000 kruunua eli yhdeksän kertaa palkan, jonka Jakobsen tienasi vuodessa konttoristina isänsä tehtaalla. Koneen nimi oli "Måsen" eli "Lokki".

Vuonna 1932 hän perusti oman lentoyhtiönsä, tarkoituksenaan aloittaa posti- ja matkustajaliikenne. Se ei kuitenkaan koskaan päässyt kunnolla aloittamaan toimintaansa.

Jakobsenista tuli kuuluisa ja hän esiintyi lentonäytöksissä Norjassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Erään onnettomuuden jälkeen hän osti kalatehtaan Narvikista ja vei kalajalosteita Saksaan. Tämä oli vuonna 1940 ongelmallista ja hän joutui sekä norjalaisten että saksalaisten pidättämäksi.

Yksi Norwegianin Boeing 737-8JP-lentokoneista on nimetty Jakobsenin mukaan, ja sen pystyvakaajassa on hänen valokuvansa.
Sodan aikana häntä epäiltiin vakoilusta saksalaisten hyväksi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  Flypionér, gründer og forretningskvinne *nrk*. Viitattu 15.6.2016.
3. ↑  Mini-lecture: "Gidsken Jakobsen – International Women’s day" *Norsk Luftfartsmuseum*.  Arkistoitu 25.6.2016. Viitattu 15.6.2016.
4. 1 2  Gidsken overlevde da motoren falt ut av flyet 900 meter over Sognefjorden *Dagbladet*.  2014. Viitattu 15.6.2016.
5. ↑  Flypioneren Gidsken Jakobsen fra Narvik *BmOnline Norge*. Viitattu 15.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Gidsken Jakobsen (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
* Lentäjätär lennukkinsa anastajana. Suomalaisen Sääski-koneen ainutlaatuiset vaiheet, Helsingin Sanomat, 22.08.1931, nro 225, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Huono-onninen lentokone. Nti Jacobsen väittää saaneensa "Sääski"-yhtiöstä ala-arvoisen koneen, Helsingin Sanomat, 04.09.1931, nro 238, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |

 |
**Heinolan kylpylaitos** oli Heinolassa vuosina 1892–1944 toiminut kylpylä. Alkuperäinen puinen kylpylärakennus sijaitsi nykyisen Heinolan kesäteatterin paikalla Heinolan vapaapalokunnan talon ja Jyrängönvirran välisellä alueella. Kylpylässä kävi vuosittain 150–750 vierasta, huippuvuodet olivat ensimmäisen maailmansodan aikana 1914–1917, jolloin kylpylässä kävi paljon venäläisiä vieraita. Kylpykausi alkoi kesäkuun alussa ja jatkui elokuun loppuun saakka.

Heinolan kylpylän puinen kylpylärakennus paloi toukokuussa 1930 mahdollisesti tuhopolton seurauksena. Palon jälkeen kylpylän toiminta hajautettiin eri puolille Heinolaa ja kylpylä saattoi aloittaa toimintansa jo parin viikon kuluttua tulipalosta. Uusi kivirakenteinen kylpylärakennus valmistui 1931. Kylpylään kuului myös uimaranta ilmakylpylöineen ja vuonna 1915 valmistunut vesikelkkarata. Kylpylän lähellä sijaitsi kylpylävieraiden kahvilana ja musiikkiesitysten sekä tanssiaisten pitopaikkana käyttämä Rantakasino, joka valmistui vuonna 1895. Rantakasinon rakennus purettiin 1975.

Kylpylän rakennuksiin kuului myös vuonna 1900 valmistunut Harjupaviljonki.

Kirjallisuutta
--------------

* Pertti Torikka : *Heinolan kylpylaitos 1892-1944*. Heinolan kaupunki 1982

Lähteet
-------

1. 1 2  Vanhan Rantakasinon ja Heinolan kylpylaitoksen historiaa
2. ↑  Kylpylaitoksemme valmistuvat vastaanottamaan ensi kesää virkein toivein, Helsingin Sanomat, 01.04.1932, nro 88, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Malli 38
Malli 44
Malli 97
**Arisaka** (jap. 有坂銃, *Arisaka-jū*) on vuosien 1898–1945 välillä valmistettu japanilaisten pulttilukkoisten sotilaskiväärien mallisarja. Arisaka-kivääreitä alettiin valmistaa japanilaisten huomattua Kiinan–Japanin sodassa (1894–1895) vanhat Murata-kiväärinsä vanhanaikaisiksi. Tällöin perustettiin eversti Nariakira Arisakan (1852–1915) johtama komitea, jonka tarkoituksena oli uudistaa japanilaiset sotilaskiväärit. 

Ensimmäinen malli, malli 30, valmistui vuonna 1897. Kivääri sai paljon vaikutteita saksalaisista Mauser-kivääreistä, mutta siinä oli joitain omia ratkaisuja. Mallista 30 tehtiin myös karbiiniversio. Mallinumerot tulevat keisari Meijin hallitusvuosien mukaan; malli 30 ilmestyi Meijin 30. hallitusvuonna. Seuraava malli, 35, niin sanottu laivastomalli ilmestyi vuonna 1902. Aseessa oli tehty muutoksia lähinnä lukkoon. Mallit 30 ja 35 olivat mukana Japanin–Venäjän sodassa 1905. Seuraava malli, 38, valmistui vuonna 1905. Malliin 38 kehitettiin kokonaan uusi lukko, ja lisäksi tähtäimiä muutettiin hieman. 38-mallista kehitettiin myös karbiinimallit lähinnä ratsuväelle. Näistä ensimmäinen oli mallin 38 karbiini vuonna 1905. Tämän korvasi vuonna 1911 mallin 44 ratsuväkikarbiini. Karbiineille oli ominaista suuri rekyyli ja suuliekki. 

Mallit 30 ja 38 olivat 6,5 × 50 -kaliiperisia. Japanin ja Kiinan sodassa 1931 japanilaiset katsoivat, että 6,5 × 50 oli liian heikkotehoinen patruuna ja kehittivät brittiläiseen .303-patruunaan perustuvan uuden, tehokkaamman patruunan, 7,7 × 58:n. Uudelle patruunalle suunniteltu mallin 99 kivääri otettiin käyttöön vuonna 1939. 

Malli 99 oli muuten sama kuin malli 38, mutta siinä oli paranneltu tähtäin muun muassa lentokonetorjuntaa varten ja yksijalkainen etutuki eli monopodi. Mallista 99 valmistettiin kahta eri versiota: lyhyttä (pituus 1 117 mm) ja pitkää kivääriä (pituus 1 269 mm). 

Mallista 99 kehitettiin vielä lisäksi kaksi niin sanottua TeRa-kivääriä (sanoista "Teishin rakkasan shōjū", jap. 挺身落下傘小銃, laskuvarjovapaaehtoisten kivääri), kahteen osaan katkaistavaa laskuvarjojoukoille tarkoitettua versiota: malli 100 ja malli 2. 

Malli 97 oli malliin 38 perustuva, 2,5 kertaa suurentavalla kiikaritähtäimellä varustettu tarkka-ampujamalli, joka otettiin käyttöön vuonna 1937.

Kiinalaiset ja pohjoiskorealaiset joukot käyttivät eri mallisia Arisaka-kiväärejä vielä Korean sodassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalainen asekeräily: Arisaka-kivääri
* Arisaka Rifle Collector’s Guide (englanniksi)
* Tietoja Suomen armeijan vuonna 1918 kaappaamista kivääreistä (englanniksi)
* Japanilaisia kivääreitä (englanniksi)
**Timo-Juhani Kyllönen** (s. 1. joulukuuta 1955) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja kapellimestari, joka opiskeli Moskovan Gnesin-instituutissa orkesterinjohtoa, harmonikansoittoa ja pedagogiikkaa sekä Moskovan konservatoriossa sävellystä. 

Kyllösen tuotantoon kuuluu oopperoita, mm. Maritza Núñezin librettoihin sävelletyt *Kuninkaiden kirja* Op. 30 (1997) ja monologiooppera *Tango solo* Op. 81 (2010). Kyllönen on säveltänyt myös lukuisia orkesteriteoksia, joihin lukeutuvat mm. sinfoninen runoelma *Lichtenthal* (1998), *Harmonikkakonsertto* (2001), *Trumpettikonsertto 'Cadiz 2012'* (2012), *Concerto gross*o (2002), *Amor Vivus* baritonille ja orkesterille (2007), *Missa festiva* kuorolle ja orkesterille (2008) ja *Awakening* jousiorkesterille (1991). Tuotantoon kuuluu myös kamarimusiikkia ja vokaaliteoksia, mm. suositut kuorokappaleet "Ciclo para coro mixto" Op. 5 (1985) sekakuorolle ja "Three Alleluja Song"s Op. 26 a-c (1990) diskanttikuorolle.

Kyllönen oli musiikinteorian, sävellyksen ja kamarimusiikin opettaja Sibelius-Akatemiassa vuosina 1986-2003. Säveltämisen ohella hän on aktiivinen harmonikkataiteilija, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Kyllösen musiikkia ovat levyttäneet Finlandia Records, Ondine sekä Alba Records.

Kyllöselle myönnettiin vuonna 2019 taiteilijaeläke.

Kyllösen tytär on oopperalaulaja Aurora Marthens, jolle hän on säveltänyt oopperan *Ilona irti* (2022).

Oopperoita
----------

* *Kuninkaiden kirja*, 1997
* *Tango solo*, 2010
* *Ilona irti*, 2022

Lähteet
-------

* Timo-Juhani Kyllönen web site
* Kyllönen's music covers the entire emotional gamut (Highlights-article 1/2011)

### Viitteet

1. ↑  Taiteilijaeläkkeitä jaettiin eniten visuaalisille aloille *taike.fi*.  15.3.2019. Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 27.3.2019. Viitattu 18.3.2019.
2. ↑  Hannu-Ilari Lampila: Raju ja vihainen monologiooppera.  *Helsingin Sanomat*, 20.8.2022, s. B 4. verkossa Viitattu = 20.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kustantaja Fennica Gehrmanin Kyllönen-sivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Lonnie Ray Frisbee** (6. kesäkuuta 1949 Santa Ana, Kalifornia – 12. maaliskuuta 1993 Orangen piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lähetystyöntekijä, taiteilija ja pastori. Frisbeetä pidetään alkuperäisenä "hippisaarnaajana" 1970-luvun Jeesus-liikkeessä. Frisbeellä on ollut vaikutusta nykyaikaiseen karismaattiseen liikkeeseen. Lonnie Frisbeen elämästä on julkaistu useita kirjoja ja dokumentteja.

Ura hippipastorina
------------------

Frisbeen perhe muutti Costa Mesaan, Kaliforniaan ja hän kävi Corona Del Marin lukiota. Frisbee osallistui taiteelliseen toimintaan ja esiintyi muun muassa tanssijana. Frisbee keskeytti lukion 15-vuotiaana ja muutti San Fransiscon Height-Ashburyyn ja opiskeli Academy of Art Schoolissa. Kouluaikoina Frisbee kokeili huumeita ja Raamatun lukemista. Vuonna 1968 Frisbee tapasi Chuck Smithin, joka oli kiinnostunut palvelemaan hippejä. Frisbee oli keskeisessä roolissa Calvary Chapelin Jeesus-liikkeessä ja kirkkoverkoston muodostumisessa. Frisbeen ja Calvary Chapelin tiet erosivat vuonna 1971, osin hengellisiin lahjoihin liittyvien käsityserimielisyyksien vuoksi. Vuonna 1980 Frisbee puhui John Wimberin kutsumana Calvary Chapel Yorba Lindassa, jossa hänen viestinsä keräsi suuren yleisön. Tämä johti myöhemmin Vineyard-liikkeen luomiseen.

Yksityiselämä
-------------

Lonnie Ray Frisbeen vanhemmat olivat Ray Frisbee ja Jeanette Ashley. Frisbeen vanhemmat olivat teini-ikäisiä mennessään naimisiin. Frisbee kuoli maaliskuussa 1993 AIDS:in komplikaatioihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Bio: Lonnie Frisbee *IMDB*. Viitattu 23.10.2023.
2. ↑  Bio *Lonnie Ray Frisbee*. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Lonnie Frisbee *Christianity.com*. Viitattu 23.10.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Hyödykkeiden A ja B tuotantomahdollisuuksien käyrä. Pisteissä 1, 2 ja 3 tuotanto on tehokasta, pisteessä 4 tuotanto on tehotonta ja pisteessä 5 resurssit eivät riitä tuotantoon.
**Tuotantomahdollisuuksien käyrä** on mikrotaloustieteessä kuvaaja tai funktio, joka esittää hyödykkeiden yhdistelmät, jotka on mahdollista tuottaa käytössä olevilla resursseilla. Kansantalouden tuotantomahdollisuuksien käyrä osoittaa, mitä määriä eri hyödykkeitä kansantalous voisi tuottaa annetulla tuotannontekijöiden määrällä ja tunnetulla teknologialla, jos kaikki tuotannontekijät ovat täyskäytössä.

Tuotantomahdollisuuksien käyrällä olevissa pisteissä resurssit ovat täyskäytössä, käyrän sisäpuolella olevissa pisteissä resurssit ovat vajaakäytössä ja käyrän ulkopuolella olevat pisteet ovat mahdottomia käytössä olevilla resursseilla. Tuotantomahdollisuuksien käyrän kulmakerroin kertoo vaihtoehtoiskustannuksen tuotteiden välillä. Tuotantomahdollisuuksien käyrä on konklaavi eli sen kulmakerroin on negatiivinen, jos tuotannontekijät eivät ole suoraan siirrettävissä tuotannosta toiseen vaan niiden siirto kasvattaa aina vaihtoehtoiskustannusta. Tuotantomahdollisuuksien käyrä on lineaarinen eli sen kulmakerroin on vakio, jos resurssit ovat täysin siirrettävissä tuotannosta toiseen. Tällöin hyödykkeen tuotannon vaihtoehtoiskustannus säilyy vakiona riippumatta siitä, kuinka paljon hyödykkeitä tuotetaan.

Tehokas talous tuottaa jossakin tuotantomahdollisuuksien käyrän pisteessä. Tällöin jonkin hyödykkeen tuotantoa on mahdollista lisätä vain vähentämällä jonkin toisen hyödykkeen tuotantoa. Yhteiskunnan tarpeiden rakenne määrittelee, mikä tuotantomahdollisuuksien käyrän pisteistä on yhteiskunnan tarpeiden tyydytyksen eli hyvinvoinnin kannalta paras mahdollinen.

Tuotantomahdollisuuksien käyrällä voidaan selittää myös kansantalouden kasvua. Kun talous kasvaa, tuotantomahdollisuuksien käyrä siirtyy kauemmas origosta.

Lähteet
-------

* Kannisto, Kirsi; Linnosmaa, Ismo; Miettinen, Aki: *Toimiva talous: Kuluttaja, yritys ja kansantalous*. Helsinki: WSOYpro, 2010.
* Pohjola, Matti: *Taloustieteen oppikirja*. Helsinki: Sanoma Pro, 2018.

### Viitteet

1. ↑  Kannisto, Linnosmaa, Miettinen 2010, s. 46
2. ↑  Pohjola 2018, s. 17
3. ↑  Kannisto, Linnosmaa, Miettinen 2010, s. 46–47
4. ↑  Kannisto, Linnosmaa, Miettinen 2010, s. 48
5. ↑  Pohjola 2018, s. 19
6. ↑  Kannisto, Linnosmaa, Miettinen 2010, s. 50–51
Sanoma Manun painotalo Sarankulmassa, Tampereella.
**Sanoma Manu Oy** (vuoteen 2020 **Alma Manu Oy**) on Sanoman paino- ja jakeluyksikkö. Yhtiö perustettiin 1. heinäkuuta 2010. Siihen kuuluu lehtipaino Tampereella. Rovaniemellä painotoiminta loppui maaliskuussa 2014. Lisäksi siihen kuuluivat varhaisjakeluverkostot Pirkanmaalla, Satakunnassa ja Lapissa. Yritys työllisti 1100 henkeä, joista noin 950 oli lehdenjakajia. 1.1.2020 Alma Media ulkoisti varhaisjakelun Postille, jolloin Alma Manun henkilöstö pieneni noin 150 henkeen.

19. maaliskuuta 2020 Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi Alma Median ja Sanoman yrityskaupan, jonka myötä Alma Manun painoliiketoiminta siirtyi Sanoman omistukseen.

1. toukokuuta 2020 Sanoman ja Alma Median kauppa viimeisteltiin ja Alma Manu siirtyi Sanomien omistukseen. Samalla nimi vaihtui Sanoma Manuksi.

Painotalo
---------

Alma Manun uusi painolaitos rakennettiin Tampereen Sarankulmaan vanhan painon viereen. Tampereella painetaan viisi miljoonaa lehteä viikossa. Vuonna 2013 valmistunut tuotantolaitos maksoi rakennuksineen 70 miljoonaa euroa. Rakennuksen pinta-ala on 16 500 neliömetriä.

### Painokone

Uudella painokoneella (*Manroland Colorman Autoprint*) voidaan painaa 96-sivuista broadsheet-lehteä tai 192-sivuista tabloidia. Kolme taittolaitetta mahdollistaa kolmen eri tuotteen painamisen samanaikaisesti. Liitteineen lehti voi olla 250 sivuinen. Paperi kulkee painokoneessa 14 metriä sekunnissa ja kapasiteetti maksimissaan on 270 000 lehteä tunnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Almamanu.fi[vanhentunut linkki] Tietoa Alma Manusta
2. ↑  Kilpailuviranomainen hyväksyi Sanoman ja Alman yrityskaupan *Yle Uutiset*.  19.3.2020. Viitattu 19.3.2020.
3. 1 2  Kari Happonen: Sarankulman jättiläinen.  *Aamulehti*, 25.5.2013, s. A08-A09.

Aiheesta muualla
----------------

* Almamanu.fi (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Alma Media Oyj |
| --- |
|  |
| Alma Career | 
* Jobs.cz
* Prace.cz
* CVOnline
* Profesia.sk
* MojPosao.net
* MojPosao.ba
* Jobly

 |
|  |
| Alma Consumer | 
* Iltalehti
* Ampparit.com
* Autojerry.fi
* Autotalli.com
* Gofinland
* Etua.fi
* Etuovi.com
* Katsastushinnat.fi
* Konepörssi
* Kotikokki.net
* NettiX
* OviPro
* Rantapallo.fi
* Telkku.com
* Urakkamaailma.fi
* Vuokraovi.com

 |
|  |
| Alma Talent | 
* Arvopaperi
* Kauppalehti
* Mediuutiset
* Mikrobitti
* SM Mega
* Talouselämä
* Tekniikka&Talous
* Tivi
* Uusi Suomi

 |

 |
Marmaray Istanbulin rataverkkoa kuvaavalla kartalla.
**Marmaray** on rautatietunneli Istanbulissa. Se kulkee Bosporinsalmen ali ja yhdistää siten Euroopan ja Aasian maanosat.

Tunneli on 13 km pitkä. Se voi kuljettaa 1,6 miljoonaa matkustajaa päivässä. Tunnelin merenalainen osa on 1,4 km pitkä ja kulkee 60 m:n syvyydessä.

Bosporinsalmen alittavaa tunnelia suunnitteli jo sulttaani Abd-ul-Mejid vuonna 1860. Pääministeri Recep Tayyip Erdoğan toteutti sen lopulta yhtenä suurista rakennushankkeistaan. Tunneli avattiin 29. lokakuuta 2013. Rakentaminen alkoi 2004. Rakennustöitä hidastivat kaivutöissä esille tulleet arkeologiset löydöt. Lopullinen avajaispäivä oli Turkin tasavallan perustamisen 90. vuosipäivä.

Tunneli on vedetty merenpohjaan lähelle seismisesti aktiivista aluetta. Se on saanut nimensä Marmaranmerestä ja turkin sanasta ray eli raide.

Kuvia
-----

* PorraskäytäväPorraskäytävä
* Aseman sisätilojaAseman sisätiloja
* from Uskudar to Cankurtaran first foldfrom Uskudar to Cankurtaran first fold
* Näkymä tunnelistaNäkymä tunnelista
* Näkymä tunnelistaNäkymä tunnelista
* Näkymä tunnelistaNäkymä tunnelista
* Näkymä tunnelistaNäkymä tunnelista
* AsemaAsema
* Näkymä tunnelistaNäkymä tunnelista
* Equipments of tower crane which carringEquipments of tower crane which carring
* Equipments of tower crane which carringEquipments of tower crane which carring
* Kaksi erilaista tunnelinrakennusmenetelmääKaksi erilaista tunnelinrakennusmenetelmää
* Kyltti tunnelissaKyltti tunnelissa
* Number 1 shows tunnel excavated by TBM, number 2 shows immsersed tunnelNumber 1 shows tunnel excavated by TBM, number 2 shows immsersed tunnel
* 
* Betoniin porattu 30 senttimetriä pitkä ruuvinreikäBetoniin porattu 30 senttimetriä pitkä ruuvinreikä
* RakennustyömaataRakennustyömaata
* RaiteitaRaiteita

Lähteet
-------

1. 1 2  Historiallinen maanosat yhdistävä tunneli avattiin Turkissa Helsingin Sanomat. Viitattu 31.10.2013.
2. 1 2 3  Europe and Asia joined by Marmaray tunnel under the Bosphorus Strait Euronews.  Arkistoitu 31.10.2013. Viitattu 31.10.2013.
3. ↑  Turkey's Bosphorus sub-sea tunnel links Europe and Asia BBC. Viitattu 31.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marmaray** Wikimedia Commonsissa
Fjodor Kusmitš
**Fjodor Kusmitš** (Kužmin, myös *Fjodor Tomskilainen*, k. 1864) oli venäläinen ortodoksisen kirkon ohjaajavanhus, joka on julistettu autuaaksi vuonna 1984.

Kusmitšin elämästä ei tiedetä mitään ennen vuotta 1836. Silloin hänet pidätettiin irtolaisena ja lähetettiin Tomskiin. Hän työskenteli tislaamossa viiden vuoden ajan ja kuljeskeli sen jälkeen 15 vuoden ajan. Lopulta Kusmitš asettui Krasnaja Retškaan. Hänen hurskautensa ja yksinkertainen elämänsä kiinnittivät ihmisten huomiota. Vuonna 1852 eräs kauppias rakennutti hänelle erakkomajan, ja siellä Kusmitš eli loppuelämänsä. Hän osasi monia kieliä, mutta ei suostunut kertomaan mitään aikaisemmasta elämästään.

Koska keisari Aleksanteri I oli kuollut 11 vuotta aikaisemmin kuin kun Kusmitš löydettiin, hänet yhdistettiin tarinaan, jonka mukaan keisari olisi lavastanut kuolemansa.

Suomalainen Henrik Wrede kertoi kirjassaan *Jokilaivalla ja tarantassissa – matkakuvaus Siperiasta 100 vuoden takaa*, että skoptsit antoivat hänelle kuvan jossa luki: "Jumalan suuri palvelija, Fjodor Kozmitš vanhus." 

Skoptsien mukaan kuva todellisuudessa esitti keisari Aleksanteri I:tä, joka ei ollutkaan kuollut matkoillaan Taganrogissa vuonna 1825, niin kuin historia kertoo, vaan hänet olisi karkotettu Siperiaan Tomskiin, kun hän oli luopunut vallasta ja irtautunut kirkosta. 

Heidän mukaansa hän olisi Tomskissa asunut erään kauppiaan puutarhaan hänelle rakennetussa erakkomajassa, missä olisi elänyt askeettina ja kuollut vasta vuonna 1864. Keisarilla oli kuvassa yllään samanlaiset valkeat vaatteet kuin skoptseilla jumalanpalveluksissa.

Lähteet
-------

* Henrik Wrede: *Jokilaivalla ja tarantassissa : matkakuvaus Siperiasta 100 vuoden takaa*. (Ilm. aiemmin nimellä *Siperiassa 30 vuotta sitten*, WSOY, 1923). Suomentanut Aune Krohn. Karas-sana, 1985.

### Viitteet

1. ↑  Святой праведный старец Феодор Томский Pravoslavie
2. 1 2  The Emperor and the Hermit: Tsar Alexander & Feodor Kuzmich Hermitary

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fjodor Kusmitš** Wikimedia Commonsissa

* Erakko Feodor Kusmitsh oli sittenkin - keisari Aleksanteri I. Siperiassa kuolleen erakon salaisuus selvitetty, Ilta-Sanomat, 18.03.1933, nro 65, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jari Pekka Kupiainen** (s. 1961 Kesälahti) on suomalainen toimittaja.

Kupiainen työskenteli perustamansa Iltamakasiini.fi-viihdelehden päätoimittajana. Hän oli Starvista Oy:n omistaja sekä toimitusjohtaja vuodesta 2009 vuoteen 2016 saakka. Kupiainen myi Iltamakasiini.fi –sivuston Keskisuomalainen Oyj:n Etelä-Suomen Media Oy:lle vuonna 2015. Hän toimi MTV3.fin Viihdeuutisten vastaavana tuottajana vuosina 2010-2012. Sitä ennen hän oli Iltalehden asiantuntijatoimittajana vuodesta 2002 vuoteen 2009 saakka.

Kupiainen on juontanut vuonna 1998 MTV3:ssa julkaistua *Elämä Pelissä* -televisiosarjaa, joka tuotti Filmiteollisuus Oy (Olli Haikka) ja suuren osan jaksoista ohjasi Markus Selin. Lisäksi hän toimi tuotantopäällikkönä Timo T.A. Mikkosen *Maailman pisin suora televisiolähetys* -ohjelmassa Nelosella. Ohjelma kesti suorana lähetyksenä 17 tuntia.

Kupiainen on tunnettu myös 1990-luvulla julkaistun *Tähdet, tähdet* -sähköinen aikakauslehti, radiosarjan juontajana. Lisäksi hän on työskennellyt useissa eri paikallisradioissa juontajana.
**Pyhän Stefanoksen luostari** (kreik. Μονή Αγίου Στεφάνου, *Moní Agíou Stefánou*) on ortodoksinen luostari Meteoran luostarialueella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Stefanokselle.

Pyhän Stefanoksen luostarin sisäpiha.
Pyhän Stefanoksen luostari on perustettu nykyisellään 1300-luvun puolessa välissä. Sen perusti Antonios Kantakuzenos. Luostarin paikalla asui munkkeja kuitenkin 1100-luvun lopulla, ja siksi luostari katsotaan joskus perustetun jo tuolloin. Erään tiedon mukaan perustaja olisi ollut munkki Jeremias vuonna 1191/1192. Luostaria on laajennettu usein vuosisatojen kuluessa. Luostarin Pyhälle Stefanokselle omistettu kirkko on rakennettu 1500-luvun puolessa välissä, viimeistään vuoden 1545 tienoilla, jolloin se koristeltiin maalauksin. Luostarin pääkirkko (*katholikon*) on rakennettu vuonna 1798. Se edustaa athoslaista tyyliä ja on omistettu Pyhälle Kharalampokselle (Charalambokselle).

Luostari sijaitsee Meteoran alueen eteläosassa aivan Kalampákan kaupungin yläpuolella. Sen lähellä sijaitsee Pyhän Kolminaisuuden luostari. Luostari on nykyisin Meteoran helppopääsyisimpiä, sillä sinne pääsee autotieltä siltaa pitkin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Meteora Ministry of Culture and Sports. Viitattu 13.4.2015.
2. 1 2  Μονή Αγίου Στεφάνου Μετεώρων Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 15.3.2017. Viitattu 13.4.2015.
3. ↑  Meteora Monasteries and Kalambaka *Greece Travel. Matt Barrett's Travel Guides*. Viitattu 15.4.2015.
4. ↑  The Meteora Monasteries *Visit Meteora*. Viitattu 15.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Stefanoksen luostari** Wikimedia Commonsissa