recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**T9** (***T**ext on **9** keys*) on Tegic Communications -yrityksen kehittämä matkapuhelimissa käytetty ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä. Muun muassa Benefon, Nokia, LG, Samsung, BenQ-Siemens, Sony Mobile Communications, ja Sanyo käyttävät tekniikkaa puhelimissaan. Pääkilpailijoita T9:lle ovat Motorolan iTap ja Eatonin kehittämä LetterWise.

T9:n tarkoituksena on helpottaa tekstiviestien kirjoittamista pienillä
matkaviestimillä. Järjestelmä mahdollistaa sanojen kirjoittamisen yhdellä näppäimenpainalluksella kirjainta kohti. Perinteisesti käytetyssä tekstinsyötössä yhteen näppäimeen liittyy useita merkkejä, ja kirjaimen tuottaminen vaatii yleensä useita näppäimenpainalluksia.

T9-järjestelmä perustuu puhelimeen talletettuun sanaluetteloon, josta ohjelmisto
etsii kaikki syötettyä näppäinyhdistelmää vastaavat sanat.

Ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä oppii käyttäjän yleisimmin käyttämät sanat.
Tämän johdosta järjestelmän käyttäminen nopeutuu ajan kuluessa, koska järjestelmä
osaa ensimmäiseksi tarjota sanakirjasta löytyvää todennäköisintä sanaa. Järjestelmälle varatun muistin täyttyessä vähiten käytetty sana korvautuu viimeksi tallennetulla. Listan seuraavat
sanat saa näkyviin painamalla puhelimeen määriteltyä **seuraava**-näppäintä
yhden tai useamman kerran. Nokian puhelimissa toimintoa vastaa
**\***-näppäin.

Käyttäjä pystyy laajentamaan sanaluetteloa lisäämällä sinne puuttuvia sanoja.
Sijamuotojen vuoksi uusien sanojen käyttö ei suomen kielessä 
toimi yhtä tehokkaasti kuin esimerkiksi englannissa.

T9 on saatavissa yli 50 kielelle. Länsimaisten kielten lisäksi T9 tukee
myös mm. kiinaa, koreaa ja japania.

Kirjoittaminen T9:ää käyttäen
-----------------------------

1. Kirjoita sana painamalla kirjainta kohti yhtä näppäintä. Näytöllä sana voi muuttua jokaisen näppäinpainalluksen jälkeen.
2. Kun koko sana on valmis, hyväksy sana syöttämällä välilyönti.
3. Jos T9:n näyttämä sana ei ole oikea, vaihda sanaa *seuraava*-näppäimellä.
4. Jos sanaa ei löydy puhelimen sanakirjasta, voi uuden sanan lisätä T9:n sanakirjaan. Lisääminen tapahtuu lisäystilassa. Sanakirja täydentyy tällä uudella sanalla käyttäjän kirjoitettua ja hyväksyttyä se.

Aiheesta muualla
----------------

* T9-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Hongkong–Zhuhai–Macao-silta** on silta- ja tunneliyhteys, joka yhdistää Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueet sekä Zhuhain kaupungin Helmijoen suistossa Kiinan etelärannikolla. Kokonaisuudessaan 55 kilometriä pitkä yhteys koostuu useista silloista, keinotekoisista saarista, yhdysteistä ja tunnelista. Yhteys avattiin liikenteelle 23. lokakuuta 2018. Reitin pisin silta on 23-kilometrinen, ja se on maailman pisin merisilta. Rakennustyöt aloitettiin loppuvuodesta 2009, ja ne valmistuivat suurelta osin vuonna 2017.

Silta kulkee Hongkongista länteen Zhuhain vesialueelle ja sitten Macaon edustalla olevan tekosaaren Zhuhain puolelle. Saarelta yhteys haarautuu sekä Macaoon että Zhuhaihin. Koska Hongkongilla ja Macaolla on erityishallintoasema, niiden rajalla on rajatarkastukset. Silta itsessään on pääosin Manner-Kiinan aluetta, joten Hongkongista suoraan Macaoonkin kulkiessa pätevät Kiinan kansantasavallan lait ja viranomaisvalvonta. Kiina on käyttänyt tilannetta hyväkseen tekemällä sillalla etsimiensä rikollisten ja toisinajattelijoiden pidätyksiä. Ajojärjestelyissä on pitänyt huomioida myös se, että Hongkongissa ja Macaossa on vasemmanpuoleinen liikenne, kun Manner-Kiinassa on oikeanpuoleinen.

Silta piti alun perin ottaa käyttöön vuoden 2016 lopulla, mutta töitä hankaloittivat onnettomuudet, korruptio, erilaiset viivästykset ja budjetin ylittyminen. Meriolosuhteet aiheuttivat myös omat haasteensa. Rakennustöissä kuoli ainakin kymmenen ihmistä ja yli 600 loukkaantui.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maailman pisin merisilta avataan Kiinassa – rakennustyöt kestivät Länsimetron ajan, terästä käytettiin 60 Eiffeltornin verran *Yle*.  20.10.2018. Yleisradio. Viitattu 23.10.2018.
2. 1 2  Nortio, Jukka: Maailman pisin silta *Rakennustaito.fi*.  1/2018. Viitattu 26.8.2018.
3. ↑  Maailman pisin merisilta avattiin Kiinassa *Yle*.  23.10.2018. Viitattu 23.10.2018.
4. ↑  Tanninen, Hannamiina: Siltaa pitkin Macaoon - Maailman pisin merisilta avautuu Etelä-Kiinassa *Tekniikka & Talous*.  22.8.2018. Alma Media Oyj. Viitattu 23.10.2018.
5. ↑  Zhang, Karen: Hongkonger reportedly disappears during mainland security check on Hong Kong-Zhuhai-Macau Bridge *South China Morning Post*.  15.12.2019. Viitattu 20.12.2019.
**Fysiognomia** (m.kreik. Φυσιογνωμονικά, *Fysiognōmonika*; tai Φυσιογνωμικά, *Fysiognōmika*; lat. *Physiognomonica* tai *Physiognomia*) on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva epäperäinen teos. Se on yhdistelmä kahdesta tutkielmasta, joista kumpikaan ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama.

Sisältö
-------

Teos käsittelee fysiognomiaa (fysiognomoniaa) eli oppia, jonka mukaan ihmisen tai muun eläimen ulkomuoto on yhteydessä sen luonteenpiirteisiin. Kirjoittajan mukaan henkinen luonne ei ole riippumaton ruumiin toiminnoista, vaan se riippuu ruumiin tilasta. Vastaavasti ruumiiseen vaikuttaa sielu. Ensin mainitusta esimerkkinä humala ja sairaus, jossa ruumiin tila vaikuttaa henkiseen tilaan, jälkimmäisestä esimerkkinä rakkauden ja pelon tunteet, jotka vaikuttavat ruumiiseen.

Näin samanlainen sielu ja ruumis käyvät luonnossa aina yhteen: ei ole olemassa eläintä, jossa olisi yhdenlainen sielu ja aivan toisenlainen ruumis. Luonne voidaan aina päätellä ruumiista. Tämän perusteella hevosmies valitsee hevosensa ja metsästäjä koiransa.

Kirjoittajan mukaan fysiognomiassa voidaan katsoa olevan kolme koulukuntaa:

1. Ensimmäinen tutkii eläinten fysiognomiaa ja päättelee siitä niiden luonteen.
2. Toinen soveltaa samaa ihmiseen ja tutkii eri rotuja.
3. Kolmas tutkii ilmeitä ja päättelee niistä mielentilan.

On kuitenkin olemassa joitakin poikkeuksia. Muuttuvat, lyhytaikaiset ruumiintilat eivät aina vaikuta sieluun. Vastaavasti kaikki mielentilat eivät myöskään muuta ruumista: lääkäriä ja muusikkoa ei ole mahdollista erottaa ulkoapäin vain siksi, että toisella on tietoa jota toisella ei ole.

Tämän jälkeen kirjoittaja tarkastelee yksittäisiä ulkonäöllisiä seikkoja ja sitä, mitä niistä voidaan päätellä, kuten: karvoitusta (pehmeä = raukkamaisuus, karhea/kova = urheus), lihan kovuutta, liikkeitä, ääntä sekä eri ruumiinosien ulkonäön merkitystä. Välillä kirjoittaja poikkeaa luettelemaan erilaisia luonteenpiirteitä, kuten rohkeus, häikäilemättömyys, jurous, leppoisuus, kavaluus, pelaamisen ja tanssimisen halu ja hyvämuistisuus, ja mistä ulkoisista seikoista ne voi päätellä: esimerkiksi pelaamisen ja tanssimisen haluiset ihmiset erottaa siitä, että heillä on lyhyet kädet, kuten esimerkiksi kärpillä, hyvämuistisilla ihmisillä taas ruumiin yläosat ovat suhteettoman pienet.

Lähteet
-------

1. ↑  Ahonen, Marke: Antiikin fysiognomiaa.  *Niin & näin*, 2010, nro 3, s. 68–74.
2. ↑  Smith, William: "Aristoteles", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3 4 5 6  Ross, W. D.: *The Works of Aristotle*. Oxford: Clarendon Press, 1913.
4. ↑  Aristoteles: *Fysiognomia* 805a.

Kirjallisuutta
--------------

* Aristotle: *Physiognomics*. Teoksessa *Aristotle’s Works*. Volume XIV: Minor Works. Loeb Classical Library 307. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. ISBN 0-674-99338-1.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
*Tämä artikkeli käsittelee käännöspalvelua. Toinen artikkeli käsittelee Linnunradan käsikirja liftareille -kirjasarjan Baabelin kalaa*
**Babel Fish** oli internetyhtiö Yahoon ilmainen kielen käännöspalvelu. Se oli ensimmäinen internetissä ilmaiseksi käytettävissä ollut käännöspalvelu.
Sen avasivat vuonna 1997 DEC ja SYSTRAN AltaVista-hakukoneelle. AltaVistan osti 2003 Overture Services, joka on nykyään osa Yahoota. Palvelun käyttämän käännösteknologian on kehittänyt SYSTRAN ja samaa teknologiaa käyttävät myös useat muut käännöspalvelut. Sivuston nimi on johdettu Douglas Adamsin *Linnunradan käsikirja liftareille* -kirjasarjan Baabelin kalasta. Sivusto suljettiin 2012, jonka jälkeen sen osoite ohjasi Bing Translatoriin (myöhemmin Microsoft Translator).

Babel Fish käänsi tekstejä ja web-sivustoja useiden eri kielien välillä. Kielivalikoimiin kuuluivat englanti, yksinkertaistettu kiina, perinteinen kiina, hollanti, ranska, saksa, kreikka, italia, japani, korea, portugali, venäjä ja espanja. Palvelu ei osannut kääntää suomea. Palvelu ei luvannut tuottaa täydellisiä käännöksiä. Useat internetin huumorisivustot käyttivätkin tätä hyväkseen kääntämällä tekstejä edestakaisin eri kielien välillä, jolloin tekstiin usein syntyi koomisia epäjohdonmukaisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Babel Fish -käännöspalvelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Tikkipokeri** eli **tikkipokka** on 2–4 hengen korttipeli. Nimen mukaisesti tikkipokassa yhdistyy kaksi korttipeliä, tikki ja pokeri.

Pelin kulku
-----------

Jokaiselle pelaajalle jaetaan 10 korttia. Näistä korteista kukin pelaaja valitsee itselleen kaksi viiden kortin kättä, toisen tikkiin ja toisen pokeriin. Jos pelaajalla ei ole kädessään yhtäkään ässää tai kuvakorttia, saa hän ottaa uudet 10 korttia. Pokerikäsi asetetaan sivuun ja ensiksi pelataan tikki. Tikki pelataan perinteisillä tikin säännöillä, eli noudatetaan maapakkoa ja viimeisen tikin voittaja ansaitsee pisteen. Tämän jälkeen katsotaan pokerikädet ja pokerin voittaja saa myös yhden pisteen. Mikäli sama pelaaja voittaa kierroksen molemmat pelit, saa hän lisäpisteen. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensimmäisenä tasan 12 pistettä. Kuitenkin jos pelaaja menee yli 12 pisteen, putoaa hän seitsemään pisteeseen.

On olemassa myös toinen pelitapa tikkipokkaan. Pelaajille jaetaan 5 korttia käteen. Ensimmäisenä kortin lyö pöytään se joka on jakajaa ennen. Sen jälkeen peli on kuin normaalia tikkiä mutta se joka voittaa tikin saa 2 pistettä. Tikin jälkeen katsotaan kortit samanlailla kun pokerissa. alle 10 pareista saa 1 pisteen, kolmosista 2 ja nelosista voittaa pelin. peli pelataan 15. Yli 10 ja 10 pareista saa 2 pistettä ja kolmosista 3. Väristä saa 5, suorasta 8, täyskädestä 5, värisuorasta 10. Pokeri tyyliset pisteet saa se pelaaja jolla on parhaat kortit. Mutta jos tikki menee tasan? Silloin 2 pistettä jaetaan tasan mutta jos voittajia on kolme niin jokainen saa 1 pisteen. Pelissä silti voi huijata eli voitte vaihtaa kaverin kanssa kortteja pimeästi mutta jos tämä huomataan teidät poistetaan pelistä.

Lisä- ja miinuspisteet
----------------------

Tietyillä käsillä pelaaja voi saada lisä- tai miinuspisteitä.

**Kakkoslopetus**: Mikäli pelaaja voittaa tikin lyömällä viimeisenä korttinaan kakkosen, saa hän siitä yhden lisäpisteen.

**Kolmoslopetus**: Lisäpisteen voi myös ansaita ottamalla kiinni tikissä toisen pelaajan kakkoslopetusyrityksen saman maan kolmosella ja voittamalla kyseisen kierroksen.

**Janarisuora**: Janarisuora on suora, jonka korkein kortti on 10 tai pienempi. Voittamalla pokerin janarisuoralla, pelaaja ansaitsee lisäpisteen. Jos janarisuoralla ei kuitenkaan voita pokeria, sakotetaan pelaajaa tästä yhdellä miinuspisteellä.

**U-10-bonus**: Jos pelaaja voittaa sekä tikin että pokerin kädellä, joka ei sisällä yhtään ässää tai kuvakorttia, hän saavuttaa vielä yhden lisäpisteen. (Kuten tästä huomaamme, aina ei kannata vaihtaa kortteja, vaikka se olisi mahdollista)

Yhdellä kierroksella pelaaja voi siis saavuttaa yhteensä peräti kuusi pistettä. Tämä onnistuu esimerkiksi yhdistelmällä "kakkoslopetus - janarisuora - U-10-bonus".
**Inwido AB** on Euroopan suurin ikkunoiden ja ovien valmistaja. Konserni on listattu Tukholman pörssiin ja pitää pääkonttoriaan Malmössä Ruotsissa. Ruotsin lisäksi yhtiö toimii Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Virossa, Liettuassa, Irlannissa, Puolassa, Isossa-Britanniassa ja Itävallassa. Yhtiön paikallisia brändejä ovat muun muassa suomalaiset Tiivi ja Pihla sekä Elitfönster, SnickarPer, Hajom, Hemmafönster, Outline, Diplomat ja Sokolka. Konsernin liikevaihto vuonna 2017 oli 661 miljoonaa euroa ja sillä oli noin 4 400 työntekijää.

Pihla Group Oy
--------------

Pihla Group Oy on Inwidon suomalainen tytäryhtiö. Se valmistaa asuinrakennusten ovia ja ikkunoita neljällä tehtaalla Suomessa: Haapajärvellä, Ruovedellä, Kannuksessa ja Kuusamossa. Yhtiön suomalaiset tuotemerkit ovat Pihla, Tiivi, Klas1 ja Lämpölux. 

Vuonna 2016 Inwido osti Kuusamossa toimivan Klas1:n, joka on erikoistunut vaativien arkki­teh­ti­koh­teiden kiinteisiin ja avattavia osia sisältäviin eristyslasi-ikkunoihin. Yhtiön pääkonttori on Vantaalla. 

Vuonna 2016 Inwido osti myös enemmistön Värmelux Oy:stä, joka omisti ja hallitsi Lämpölux-tuotenimeä.

Puutuoteteollisuus ry:n tilastojen mukaan Pihla Group Oy:n markkinaosuus oli vuonna 2016 noin 50 prosenttia.

Pihla Group Oy:n liikevaihto vuonna 2017 oli 167 miljoonaa euroa. Suomessa Pihla Group Oy työllistää runsaat 900 henkilöä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Inwido Finland ostaa kuusamolaisen Klas1:n – toiminta jatkuu ennallaan *www.koillissanomat.fi*.  Arkistoitu 3.2.2017. Viitattu 2.2.2017.
3. ↑  Ikkuna- ja ovivalmistaja Inwido ostaa Lämpöluxin *www.sttinfo.fi*. Viitattu 11.2.2020. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Puutuoteteollisuus ry *puutuoteteollisuus.fi*. Viitattu 2.2.2017.
5. ↑
6. ↑  Inwido yhdistää Pihlan ja Eskopuun Pohjois-Euroopan suurimmaksi ikkunamerkiksi *sttinfo.fi*. Viitattu 7.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Inwido (englanniksi)
* Inwido Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee Tikkakosken yhtenäiskoulua. Samoissa tiloissa toiminut Tikkakosken lukio lakkautettiin vuonna 2015.*

**Tikkakosken yhtenäiskoulu** on Jyväskylän kaupungin peruskoulu Tikkakoskella. Koulu toimii kolmessa eri rakennuksessa: Luonetjärven koulun tiloissa opiskelevat vuosiluokat 1–6 sekä yläkoulun taito- ja taideaineet, Tikkakosken koulun rakennuksessa vuosiluokat 6–9 sekä vuonna 2014 valmistuneessa uudessa Liinalammin päiväkotikoulun rakennuksessa yksisarjaisena vuosiluokat 1–4.

Liinalammin päiväkotikoulu vuonna 2017.
Tikkakosken yhtenäiskoulu on oppilasmäärältään yksi Jyväskylän suurimmista. Vuonna 2020 koulussa oli noin 940 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Harri Penttinen.

Historia
--------

Tikkakosken koulu perustettiin alun perin Suojärvellä 1938, mutta talvisodan takia koulun toiminta piti keskeyttää heti seuraavana vuonna. 16. marraskuuta 1944 koulu sai luvan jatkaa toimintaansa nykyisen Jyväskylän, silloisen Jyväskylän maalaiskunnan alueella. Vuonna 1949 koulun nimeksi vaihtui Tikkakosken yhteiskoulu. Ylioppilastutkinto-oikeuden koulu sai 1964. Vuonna 1973 koulu siirtyi kunnan hallintaan, jolloin yläaste ja lukio erotettiin toisistaan.

Vuonna 2015 Luonetjärven koulu, Tikkakosken koulu ja Liinalammin koulu yhdistyivät ja koulu aloitti toimintansa nimellä Tikkakosken yhtenäiskoulu. Samana vuonna lakkautettiin samoissa tiloissa toiminut Tikkakosken lukio ja lukiot tilat otettiin peruskoulun käyttöön.

Rakennukset
-----------

Luonetjärven koulu vuonna 2018.
Tikkakosken koulu, nollakerros.
Tikkakosken koulussa tunnit pidetään pääsääntöisesti kolmessa eri rakennuksessa: taito- ja taideaineet Luonetjärven koulun rakennuksessa omassa siivessään, liikunta pääsääntöisesti koulun vieressä sijaitsevassa liikuntahallissa ja muut aineet päärakennuksessa.

Liinalammin koulu on alun perin valmistunut vuonna 1936. Nykyinen, tammikuussa 2014 käyttöön otettu Liinalammin päiväkotikoulu toimii vanhan koulurakennuksen vieressä. Koulussa opiskelee alakoulun luokat 1-4.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perusopetuksen oppilaitokset (Valitse opetuksen järjestäjäksi Jyväskylän kaupunki) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen. Viitattu 8.4.2022.
2. ↑  Yhteystiedot *peda.net*. Viitattu 8.4.2022.
3. ↑  Suojärveltä Tikkakoskelle (Arkistoitu versio) *peda.net*.  Arkistoitu 24.7.2015. Viitattu 8.4.2022.
4. ↑  Hienola, Eriikka: Kuokkalaan ja Tikkakoskelle uudet yhtenäiskoulut *Keskisuomalainen*.  8.5.2015. Viitattu 8.4.2022.
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tikkakosken yhtenäiskoulun verkkosivut
**Kari Olavi Lindberg** (7. tammikuuta 1944 Hamina – 5. tammikuuta 2004) oli suomalainen pesäpalloilija.

Kari Lindberg, pesäpallopiireissä Limppu, pelasi kymmenessä Itä-Länsi -ottelussa, seitsemässä Liitto-Lehdistö -ottelussa ja valittiin kuusi kertaa Muun Suomen joukkueeseen mestareita vastaan. Ensimmäisen mitalinsa, SM-pronssin, Limppu saavutti kaudella 1970, jolloin hänet valittiin myös Vuoden pesäpalloilijaksi, ja Suomen mestaruuden 1974, jolloin hän löi ensimmäisenä täyteen 300 juoksua mestaruussarjassa. Kaudella 1975 Limppu ylitti 500 tehopisteen rajan (lyödyt+tuodut). Tehotilaston Lindberg voitti kausilla 1967 ja 1968. Puolustusvoimain Suomen mestaruus hänellä on 1964 ja lisäksi useita Kymenlaakson piirin mestaruuksia. Kaudella 1981 Limppu toimi pelinjohtajana 11 ottelun ajan. Lindbergin seurana koko uransa ajan oli Haminan Palloilijat. Haminan Vallikenttää vierustava tie on nimetty Lindbergin mukaan Kari Lindbergin kaduksi.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-kulta: 1974
* 1 SM-pronssi: 1970
* 10 Itä-Länsi-ottelua: 1965-1974
* Vuoden pesäpalloilija: 1970

Katso myös
----------

* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 1188. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.

### Viitteet

1. 1 2  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
2. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 23.4.2018.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Juhani Leislahti** | **Haminan Palloilijoiden pelinjohtaja**1981 | Seuraaja:**Antero Niemelä** |
*Tämä artikkeli käsittelee talvisodassa käytettyä titteliä. Tikkakosken koululla on samanniminen tiedotuslehti.*
**Tikkakosken mannekiini** on kuvaannollinen sanonta, jolla tarkoitetaan taitavaa konepistooliampujaa. Nimitys viittaa Tikkakosken valmistamaan Suomi-konepistooliin.*lähde?* Sanonnan keksijänä pidetään huumorintajustaan tunnettua alikersantti Viljam Pylkästä. Tällä tittelillä hän esitteli itsensä saksalaisille hänelle myönnetyn Rautaristin luovutustilaisuudessa.*lähde?*

Käsitettä ei tunnettu yleisesti jatkosodan aikana, vaan se vakiintui myöhemmin vuonna 1954 julkaistun Väinö Linnan teoksen Tuntematon sotilas myötä, jossa sitä käytettiin alikersantti Antero Rokan sanomana:

> »Maanviljelijä Kannakselt. Nykyään Tikkakosken mannekiini.»   
> (Antero Rokka esittelee itsensä pataljoonan komentajalle, majuri Sarastielle Väinö Linnan Tuntemattomassa Sotilaassa)
> 
> 

Alikersantti Väinö Linna kuului jatkosodan aikana samaan komppaniaan kuin Viljam Pylkäs, joka Linnan Pylkkäälle lähettämän kirjeen mukaan oli Antero Rokan esikuva.

Lähteet
-------

* Linna, Väinö: *Tuntematon sotilas*. Helsinki: WSOY, 1980. ISBN 951-0-02405-8. (suomeksi)
* Sarjanen, Petri: *Tuntematon Rokka*. Revontuli, 2000. ISBN 952-5170-17-9. (suomeksi)

### Viitteet

1. ↑  Tuntematon sotilas, 12. luku, III
*Tämä artikkeli kertoo Lappeenrannassa ilmestyneestä SDP:n lehdestä. Muita samannimisiä lehtiä on täsmennyssivulla.*
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Kansan Ääni** oli Lappeenrannassa vuosina 1907–1918 ilmestynyt SDP:n sanomalehti. 

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Kansan Äänen* julkaisijana toimi Osuuskunta Saimaa, joka talvella 1908 hankki oman kirjapainon. Lehti oli aluksi maltillinen, mutta radikalisoitui sitten muun muassa viipurilaisen *Työn* vaikutuksesta. *Kansan Äänen* vaikutusalue oli suppea ja levikki pieni, enimmillään 3 400 kappaletta vuosina 1914 ja 1916. Sisällissodan jälkeen sitä ei enää perustettukaan uudelleen. Päätoimittajina työskentelivät August Edvard Nieminen (1907–1908), Väinö Hupli (1908–1909), O. A. Paappanen (1909 ja 1916–1918), Heikki Arvonen (1909–1911), E. O. J. Kotiranta (1911–1912), Aki Ahtiainen (1913–1914), Ville Leskinen (1914–1916) ja Emil Lehén (1918).

Sisällissodan aikana punakaartin esikunta tarkasti lehden sisällön ennakolta. *Kansan Ääni* sisälsi ainoana punaisten lehdistöstä uutisen Tampereen taisteluista ja niitä seuranneista teloituksista. Lehdessä julkaistiin paljon punakaartilaisten kuolinilmoituksia ja rintamauutisia. Päätoimittaja Lehén ammuttiin Viipurissa toukokuun alussa 1918 ja lehteä toimittanut latoja Heikki Torvinen teloitettiin Lappeenrannassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 267. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. ↑  Vallankumouksen äänitorvet

Aiheesta muualla
----------------

* *Kansan Ääni* digitoituna kansalliskirjastossa
**Fytonomi** on luontaistuotealalla käytetty ammattinimike ravintolisä- ja rohdosasiantuntijoille. Provita Oy järjestää Suomessa fytonomi-koulutusta. Fytonomi ei ole nimikkeenä kuitenkaan suojattu eli sitä voi käyttää riippumatta siitä onko käynyt Fytonomi-koulutuksen.

Vuonna 2007 Fytonomi-koulutuksesta oli valmistunut hieman yli 200 henkilöä ja heitä edustava yhdistys on Fytonomit ry.

Koulutus
--------

Provita Oy vastaa Suomessa terveystuotealalla toimivien ja alalle aikovien perus- ja jatkokoulutuksesta. Fytonomiksi on voinut opiskella vuodesta 1992 Helsingin Yliopiston koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenian järjestämillä noin 8kk (18ov / 27op) kestävillä kursseilla. Vuodesta 2003 myös Laurea ammattikorkeakoulu on tarjonnut mahdollisuuden erikoistua Fytonomiksi. Pääsyvaatimuksena on hyväksytty luontaistuoteneuvojan koulutus ja vähintään yhden vuoden työkokemus luontaistuotealalta. 

Fytonomit ry:n mukaan Fytonomi-koulutuksen "*tavoitteena on kouluttaa luontaistuotealalle työntekijöitä, joilla on tarjota asiakkaille tietoa sovellettuna käytännön tilanteisiin ja näin auttaa asiakasta perehtymään itsehoidon mahdollisuuksiin. Koulutus antaa laajat tiedot eri ravintoaineiden ja rohdosten vaikutuksista ja niiden oikeasta käytöstä terveydenhoidossa.*"  Suomen Terveystuotekauppiaiden Liiton ja Fytonomi ry:n mukaan fytonomikoulutuksen vaatimisella työntekijöiltä on tarkoitus lisätä alan organisoitumista ja siten vähentää alan pahimpia lieveilmiöitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Jussila, Lauri: Luonnontuotteet osana kestävää elämäntapaa (sivu 5)  2013. Hämeen ammattikorkeakoulu. Viitattu 13.5.2016.
2. 1 2  Yle terveys, 30.4.2007 ,Ravintolisistä on moneksi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Riitta-Leena Inki: Kokemuksia luontaistuotelan täydennyskoulutuksesta  30.5.2013. Palmenia. Viitattu 13.5.2016.
4. ↑  Suomen Terveystuotekauppiaiden liitto, katsottu 20.12.2007, Fytonomi – henkilökohtainen terveysvalmentaja asiakaspalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Fytonomi ry, katsottu 20.12.2007, Fytonomi on ravintolisä- ja rohdosasiantuntija (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Fytonomit ry:n kotisivut
**Tikkitakki** (engl. *quilt jacket*) on lyhyt ja kevyt ulkoilutakki, jonka päälliskangas on yleensä keinokuitua ja vuori on topattu lämpimäksi keinokuituvanulla. Kerrokset on ommeltu yhteen päällisessä hyvin erottuvalla vinoneliön muotoisella tikkausompeleella, josta tikkitakki saa nimensä. Tikkitakki on melko ohut ja sopii parhaiten loppukesään, syksyyn ja alkutalveen. Paksummalla toppauksella varustettuja tikattuja talvitakkeja kutsutaan yleensä nimellä *toppatakki*.

Tikkitakki sai alkunsa vuonna 1965 Stephen ja Edna Gulyasin suunnittelemasta Husky-tikkiliivistä. Sen he suunnittelivat savikiekkoampujille sopivaksi lämmittäväksi vaatteeksi, joka jätti käsivarret vapaiksi. Pian Huskysta tehtiin myös takkimalli, ja tikkitakista tuli suosittu brittiläisen yläluokan metsästys- ja ulkoiluvaatteena, jopa itse kuningattaren ratsastustakkina.Pian myös muut laatuvaatemerkit kuten Barbour, Burberry ja Lavenham toivat markkinoille omia tikkitakkimallejaan. 

1980- ja 1990-luvuilla Huskysta ja muista tikkitakeista ja -liiveistä tuli suosittuja etenkin yläluokan nuorten muodissa. Voimakas vino tikkauskuvio, jäykkä materiaali ja takkien suorakulmainen leikkaus eivät kuitenkaan aina näyttäneet erityisen tyylikkäiltä, joten tikkitakit jäivät nuorisomuotina lyhytikäiseksi.

Vaikka tikkiliivi ja -takki suunniteltiin alun perin miesten metsästyskäyttöön, Suomessa tikkitakit ovat erityisesti naisten suosiossa. Kevyen keinokuituisen alkuperäisversion lisäksi tikkitakista on kehitetty muunnelmia, joissa päällikankaana voi olla tweediä tai muuta villakangasta tai teknistä kalvokuitua kuten Gore-Texiä ja täytteenä untuvaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tikkitakki, Keikari.com (Ville Raivion miestenvaateblogi), viitattu 2.1.2015.
2. ↑  Roetzel, Bernhard: *Gentleman. A Timeless Fashion*, s. 205. Könemann, 1999. ISBN 3-8290-2029-5.
3. 1 2 3  Raivio, Ville: Miehille jotka (turhaan) arastelevat tikkitakkia, Taloussanomat 7.4.2013, viitattu 2.1.2015.
4. ↑  Roetzel, Bernhard: *Gentleman. A Timeless Fashion*. Könemann, 1999. ISBN 3-8290-2029-5.
5. ↑  En Husky för alla (Arkistoitu – Internet Archive), Manolo.se. Viitattu 2.1.2015.
**Kari Myyryläinen** (s. 22. lokakuuta 1963) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Suomen tunnetuimpiin pyöräilijöihin kuuluva Myyryläinen voitti 21 Suomen mestaruutta, muun muassa maantieajossa vuosina 1985 ja 1986 ja maantiepyöräilyn aika-ajossa vuosina 1983, 1984, 1985 ja 1993. Vuonna 1985 hänet valittiin TUL:in parhaaksi urheilijaksi. Nykyään*milloin?* hän valmentaa maantiepyöräilijöitä. Myyryläinen kilpaili aktiivisesti myös maastopyöräilyssä.*lähde?*

Myyryläinen sijoittui olympialaisten maantieajossa 25:nneksi Los Angelesissa 1984 ja 63:nneksi Atlantassa 1996. MM-edustajana hän oli seitsemän kertaa ja sijoittui maantieajossa 9:nneksi 1985. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti maantiejoukkueajossa 1983 ja maastoajossa 1993–1994.

Myyryläinen edusti Suomessa Turun Urheiluliittoa, Hyvinkään Pontevaa ja vantaalaista Let's Go-seuraa. Hän siirtyi vuonna 1986 ammattilaiseksi espanjalaiseen Reynolds-talliin. Hän osallistui vuonna 1988 ensimmäisenä suomalaisena Italian ympäriajoon mutta joutui keskeyttämään kilpailun 10. etapilla.*lähde?*

Kari Myyryläisen isä Reijo Myyryläinen ja setä Seppo Myyryläinen ovat voittaneet pyöräilyssä useita TUL:n mestaruuksia. Reijo Myyryläinen toimi pyöräilyn olympiajoukkueen johtajana ja mekaanikkona Los Angelesissa 1984 sekä pyöräilyn ja hiihdon valmennustehtävissä ja kilpailuselostajana.

Veteraanien SM-kilpailuissa 2010 Hyvinkäällä Myyryläinen saavutti hopeaa yli 40-vuotiaiden sarjassa.*lähde?*

Saavutuksia
-----------

Lähde:

* Olympiakisoissa 13:s maantiejoukkueajossa ja 25:s henkilökohtaisessa maantieajossa Los Angelesissa 1984 sekä 63:s henkilökohtaisessa maantieajossa Atlantassa 1996
* MM-kisoissa henkilökohtaisessa maantieajossa 62:s 1983, 9:s 1985, 75:s 1986, 46:s 1994 ja 71:s 1995, maantiejoukkueajossa 11:s 1983 ja 19:s 1985 sekä 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa 11:s 1981 ja 17:s 1982
* PM-kultaa maantiejoukkueajossa 1983 sekä maastoajossa 1993 ja 1994
* 21 SM-kultaa

Lähteet
-------

1. ↑  Reynolds 1986 Dewielersite
2. 1 2 3 4  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 209. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
3. ↑  Fillari-lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  TUL
5. ↑  Cycling - Men's Road Race (Arkistoitu – Internet Archive) skynet.be
**Zella-Mehlis** on kaupunki Saksassa Schmalkalden-Meiningen piirikunnassa (*Landkreis*) Thüringenissä. Kaupungissa oli joulukuussa 2013 noin 10 800 asukasta.

Kaupungin ohi kulkee moottoritie A 71 ja Erfurtin ja Schweinfurtin välinen rautatie.

Historia
--------

Zella ja Mehlis ovat aiemmin olleet itsenäisiä paikkakuntia. Mehlis muodostui Itämeren ja Välimeren välisen kauppatien varrella, joka on ollut käytössä jo esihistoriallisina aikoina. Zella on alun perin ollut piispa Blasiuksen luostarin (Reinhardsbrunn) takamaata. Zellasta tuli vuonna 1645 kauppala (*Marktflecken*).

1600-luvulla kummallakin paikkakunnalla pidettiin useita noitaoikeudenkäyntejä. Mehlis sai 1894 kaupunkioikeudet, 1918 syntyi Zella-Mehlis.

Nähtävyyksiä ja urheilua
------------------------

* Merivesiakvaario
* Kaupunginmuseo
* Pajamuseo (Gesenkschmiede)
* Taidegalleria (Bürgerhaus)
* Explorata (tiedemuseo)
* Vaellusreittejä, vuorikiipeilyä, hiihtoa

* RaatihuoneRaatihuone
* Tori MehlisissäTori Mehlisissä
* St. Blasiikirche, ZellaSt. Blasiikirche, Zella
* RautatieasemaRautatieasema

Lähteet
-------

* Erlebnispark Meeresaquarium Zella-Mehlis *Tourismus Zella-Mehlis*.  Arkistoitu 28.12.2008. Viitattu 16.8.2020. (saksaksi)

### Viitteet

1. ↑  Bevölkerung der Gemeinden, Thüringer Landesamt für Statistik, 2013
2. ↑  Zahlen & Fakten, Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
3. 1 2  Geschichte, Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zella-Mehlis** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Ruotsin merivoimien linjalaivasta. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Manligheten** oli Ruotsin laivaston 64-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus perustui Fredrik Henrik af Chapmanin tekemiin piirustuksiin linjalaiva *Kronprins Gustav Adolfin* valmistamiseksi. Samoilla piirustuksilla valmistettiin lopulta kymmenen alusta. *Manligheten* tilattiin Karlskronan telakalta ja valmistui 1785.

Palvelus
--------

Palveluksensa aikana se osallistui operaatioihin 1789–1790, 1807–1809 ja 1812–1814 sekä 1810–1811 Karlskronan sulkulaivastoon. Alus romutettiin vuonna 1864.

Lähteet
-------

* Unger, Gunnar: *Illustrerad svensk sjökrigshistoria, förra delen omfattande tiden intill 1860*. Tukholma: Albert Bonniers Förlag, 1909. sv

### Viitteet

1. ↑  Kronprins Gustav Adolfin hylky
2. ↑  Unger 1909, s. 306.

Aiheesta muualla
----------------

* Swedish Third Rate ship of the line 'Manligheten' (1785) (englanniksi)
* Virgin, Karin: Vrakfynd nära Sveaborg kan vara linjeskeppet Kronprins Gustav Adolf (ruotsiksi)
**Burroughs B5000** oli Burroughsin valmistama suurtietokone, joka käytti diskreettejä transistoreja ja myöhemmin mikropiirejä.

Tietokone julkaistiin vuonna 1961. Päivitetty seuraaja B5500 julkaistiin vuonna 1964, jonka seuraaja B6500 julkaistiin vuonna 1966.

Tietokoneessa oli pinokäskyjä ALGOL 60 -ohjelmien tehokkaaseen suoritukseen. Laitteiston suunnittelussa oli mukana periaatteita kuten mahdollisuus suorittaa ohjelmaa riippumatta sen sijainnista, data olisi riippumaton sen sijainnista ja muistiosoitus ohjelmissa käyttäisi kontekstia hyödyksi.

B5000:n Master Control Program (MCP) oli mahdollisesti ensimmäinen korkeamman tason ohjelmointikielellä toteutettu käyttöjärjestelmä. MCP tallennettiin osaan rumpumuistia, josta sitä kutsutaan tietyissä tapahtumissa tai järjestelmätilanteissa. MCP:n suoritusta kutsuttiin *kontrollitilaksi* (engl. *Control State*) ja siirtymät kontrollitilaan tapahtuvat keskeytyksien kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Dvorak, John C.: IBM and the Seven Dwarfs — Dwarf One: Burroughs Dvorak Uncensored. Viitattu 15.9.2017.
2. ↑  Nick Bywater & Matt Chandler: Burroughs B5000 Computer *cs.uaf.edu*. Viitattu 31.3.2018.
3. ↑  Alastair J.W. Mayer: The Architecture of the Burroughs B5000 *smecc.org*.  1982. Viitattu 31.3.2018.
4. ↑  Per Brinch Hansen: *Classic Operating Systems: From Batch Processing To Distributed Systems*, s. 8. Springer, 2001. ISBN 978-1-4757-3510-9. doi:10.1007/978-1-4757-3510-9.  (englanniksi)
5. 1 2 3 4  William Lonergan & Paul King: Design of the B 5000 System (PDF) *people.eecs.berkeley.edu*.  1987. Viitattu 29.9.2021. (englanniksi)
6. ↑  Paul Green: Multics Virtual Memory - Tutorial and Reflections *multicians.org*. Viitattu 24.9.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dokumentaatiota bitsavers.org-palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Design of the B 5000 System (PDF) (englanniksi)
**HMS Mauritius** (viirinumero 80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Crown Colony -luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin joulukuussa 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Swan Hunterin telakalta, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 4. tammikuuta 1940.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Atlantin kauppareittejä, kunnes se siirrettiin vuoden 1941 lopulla Itä-Intian laivastoasemalle. Alus liittyi 1942 Itäiseen laivastoon, kunnes se siirrettiin telakalle huhtikuussa 1943 ennen siirtoa Välimeren laivastoon. Välimerellä alus osallistui heinäkuussa Sisilian maihinnousun suojaamiseen osana Itäistä tukiryhmää. Alus oli syyskuussa suojaamassa Salernon maihinnousua.

Laivasto-osastot Normandian maihinnousussa
Vuoden lopulla alus siirrettiin Biskajanlahdelle tuhoamaan saarronmurtajia ja häiritsemään saksalaisten keveiden osastojen toimintaa Kanaalin alueella. Alus kuitenkin palasi jo tammikuussa 1944 Välimerelle suojaamaan Anzion maihinnousua. Alus suojasi kesäkuussa Normandian maihinnousua Sword Beachin Force D:ssä, minkä jälkeen se teki elokuussa maihinnousua tukevia iskuja Normandian rannikolle hävittäen saksalaisten rannikkoalusten rippeet alueelta. Hävittäjien kanssa *Mauritius* upotti 15. elokuuta vastaisena yönä *Sperrbrecher 157:n* ja 23. elokuuta vastaisena yönä viisi *Vorpostenbootea*.

Alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan lentotukialusten hyökkäyksiä Norjan rannikolle sekä tuhoamaan Norjan rannikkoliikennettä. Yhdessä *HMS Diademin* kanssa alus taisteli tammikuussa 1945 Saksan laivaston hävittäjien kanssa, jolloin saksalainen *Z31* vaurioitui pahoin. Alus siirrettiin helmikuussa huoltoon Cammell Lairdin telakalle.

Telakalta alus palasi palvelukseen maaliskuussa 1946 ja se liitettiin Välimeren laivastoon 15. risteilijäviirikköön (myöh. nimetty 1. risteilijäviiriköksi). Alus palasi 1948 Englantiin, missä se sijoitettiin reserviin odottamaan huoltoa. Alus palasi 1949 palvelukseen Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön, jonne se lähti 6. toukokuuta. Alus oli 1949-1951 Itä-Intian laivastoasemalla 4. risteilijäviirikössä, kunnes se palasi 18. joulukuuta 1951 Chathamiin. Alus siirrettiin 1952 reserviin, kunnes se myytiin romutettavaksi 1962. *Mauritius* saapui 27. maaliskuuta 1965 T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Mauritius (80)**.
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley s. 124
2. ↑  Whitley s. 124-125
3. 1 2  Whitley s. 125

*Crown Colony* -luokan risteilijät

|  |  |
| --- | --- |
| Fiji-luokka | *HMS Bermuda* – *HMS Fiji* – *HMS Gambia* – *HMS Jamaica* – *HMS Kenya* – *HMS Mauritius* – *HMS Nigeria* – *HMS Trinidad* |
| Uganda-luokka | *HMS Ceylon* – *HMS Newfoundland* – *HMS Uganda* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Dido-luokka – Seuraaja: Minotaur-luokka |
**Giorgio Candido Simonelli** (23. marraskuuta 1901 Rooma – 3. lokakuuta 1966 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja. Hänet tunnetaan varsinkin koomikkopari Franco & Ciccion ohjaajana.

Ekonomistiksi valmistunut Simonelli työskenteli aluksi toimittajana ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1928 hän toimi ensimmäisen kerran apuohjaajana ja vuonna 1930 hän oli yksi Italian ensimmäisen äänielokuvan, Gennaro Righellin *La canzone dell’amoren* käsikirjoittajista. Vuodesta 1934 lähtien Simonelli työskenteli etupäässä leikkaajana ja vuodesta 1940 komediaelokuvien ohjaajana. Hän työskenteli muun muassa Totòn, Eduardo ja Peppino De Filippon, Alberto Sordin ja Aldo Fabrizin kanssa ja päätti uransa sarjalla koomikkoparin Franco Franchin ja Ciccio Ingrassian elokuvia.

Elokuvia
--------

* *Cavalleria*, 1936 (leikkaaja)
* *Abuna Messias*, 1939 (leikkaaja)
* *Ursus – sankareista suurin*, 1963 (ohjaaja)

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Giorgio Simonelli

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
Michal Krčmář
**Michal Krčmář** (s. 13. kesäkuuta 1990 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen kansallisbaletissa tähtitanssijana. Hän on kuulunut Kansallisbaletin balettikuntaan vuodesta 2011. Suomen Kulttuurirahasto myönsi hänelle vuonna 2016 Edvard Fazer -palkinnon. Perusteluissa mainittiin Krčmářin huikea tekniikka ja syvällinen taiteellinen tulkinta. Lisäksi hän on ollut kannustava työtoveri ja mentoroinut uransa alussa olevia tanssijoilta.

Krčmář on opiskellut Prahan tanssikonservatoriossa 2001–2009 ja osallistunut Daria Klimentovan mestarikurssille Prahassa 2006. Suomessa hän sai tähtitanssijan tittelin 2015. Hän on tehnyt vierailuja muun muassa Japaniin, Venäjälle ja Kolumbiaan sekä kotimaansa Prahan valtionoopperan balettiin 2012. Ennen kiinnitystään Kansallisoopperan balettiin hän on työskennellyt solistitanssijana Böömin baletissa ja Prahan valtionoopperan baletissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Michal Krčmářin kotisivu (englanniksi)
2. 1 2  Anne-Pauliina Rytkönen: Suomen kulttuurirahaston palkinto tanssija Michal Krčmářille *yle.fi*.  30.1.2016. Viitattu 30.1.2016.
3. ↑  Tanssijat, Kansallisbaletti
4. ↑  Dance.info (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Michal Krčmárin kotisivu
**Rempsetti** on suomalainen huumoripitoista musiikkia soittava puhallinorkesteri. Sen perustivat Retuperän WBK:ssa soittaneet muusikot vuonna 1971.

Kahdeksan hengen kokoonpanolla soittavan Rempsetin useimmat jäsenet ovat insinöörikoulutettuja harrastelijoita, mutta yhtyeessä ovat soittaneet myös muun muassa Arto Alaspää ja Matti Oiling. Jäsenet esiintyvät teekkarihumorististilla salanimillä kuten Max Pinta-Ala ja Koto-Tuomas. 

Rempsetti esiintyi Pori Jazz -festivaaleilla 1978 samassa sunnuntain piknik-konsertissa kuin Carla Bley ja Frank Foster, ja *Helsingin Sanomien* Julius Heikkilä arvioi esiintymistä suopeasti. Yhtye on tehnyt kolme musiikkialbumia. Vuonna 1998 sen kappaleista julkaistiin kokoelmalevy Fazerin 20 suosikkia -sarjassa.

Albumeja
--------

* 1975: *Soitimella.* Finnlevy.
* 1985: *Soitto-orkesteri Rempsetti presidents: Martela Oy 1945–1985.* Rempsetti Records.
* 1985: *Moonlight in Reisijärvi,* Rempsetti Records.
* 1998: *20 suosikkia: kootut seokset.* Fazer Records.

Lähteet
-------

1. ↑  Hintikka, Martti ym.: Lauri Hintikka 1946–2021.  *Helsingin Sanomat*, 21.2.2021. Artikkelin maksullinen verkkoversio (maksullinen). Viitattu 1.3.2022.
2. ↑  RIL-seniorit: Rempsetin illalliskonsertti RIL. 17.11.2017. Viitattu 1.3.2022.
3. ↑  Heikkilä, Julius: Porin taso säilyi finaaliin.  *Helsingin Sanomat*, 18.7.1978, s. 12. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Rempsetti *Pori Jazz Archives*. Viitattu 1.3.2022.

Kirjallisuutta
--------------

* Palsanen, Leena: *Rempsetti elämäntapana.* Kauniainen: L. Palsanen, 2001.
**Burt Leavelle Monroe Jr.** (25. elokuuta 1930 Louisville, Kentucky–14. toukokuuta 1994 Louisville) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Burt Leavelle Monroen Juniorin isä oli lintutieteilijä Burt Leavelle Monroe (1901–1968).

Monroe väitteli tohtoriksi Louisianan valtion yliopistossa ja osallistui kenttätutkimuksiin Uuden-Seelannin ja Afrikan lintujen parissa vuosina 1959–1961. Vuonna 1965 hän sai apulaisprofessorin viran Louisvillen yliopistossa ja toimi yliopiston biologian osaston professorina 1970–1993. Hän oli American Ornithologists' Unionin jäsen vuodesta 1953 ja yhdistyksen puheenjohtaja 1990–1992.

Monroe kirjoitti maailman lintujen levinneisyyden ja luokittelun perusteoksen *A world checklist of birds* (New Haven: Yale University Press, 1993) yhdessä Charles Gald Sibleyn kanssa.

Monroe nimesi keltaniska-amatsonin (*Amazona auropalliata*) alalajin *parvipes* yhdessä Howellin kanssa 1996.

Monroe kuoli munuaissyöpään.

Muita teoksia
-------------

* *The birds of Kentucky*. Indiana University Press. Bloomington. (1994)

Lähteet
-------

1. ↑  Auckland Museum
2. ↑  ITIS

* Zoonomen

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kimberly Newell** (kiin. 周嘉鹰, *Zhōu Jiāyīng*) on kanadalaissyntyinen jääkiekkoilija, joka pelaa Venäjän naisten jääkiekkoliigassa kiinalaisessa KRS Vanke Rays -joukkueessa. Hänellä on myös Kiinan kansalaisuus ja hän pelaa Kiinan maajoukkueessa Pekingin talviolympialaisissa.

Newell on pelannut Vanke Raysin joukkueessa kaudesta 2018-–2019 lähtien. Ensimmäisen kauden joukkue pelasi Kanadassa naisten ammattilaissarja CWHL:ssa mutta siirtyi sarjan loputtua pelaamaan Venäjän sarjaan.

Ennen siirtymistään Vanke Raysiin Newell pelasi neljä vuotta Princetonin yliopiston joukkueessa naisten yliopistosarjaa. Newell suoritti yliopistossa bachelor-tason opinnot taloustieteessä ja rahoituksessa ja työskenteli New Yorkissa Credit Suisse pankissa ennen siirymistään ammattilaisjääkiekkoilijaksi. Newellin isovanhemmat ovat kiinalaisia.

Newell edusti Kanadaa vuoden 2013 alle 18-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ice Diaries: Kimberly Newell *en.khl.ru*. Viitattu 10.2.2022.
2. ↑  Kimberly Newell at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 10.2.2022. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Manxman** (viirinumero M70) Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Abdiel-luokka*
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1938 osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsin telakalta Govanista, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1940 ja valmistui 20. kesäkuuta 1941.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. miinalaivueeseen. Saksan laivaston sukellusveneen *U-375* laukaisema torpedo osui 1. joulukuuta 1942 aluksen konehuoneeseen aiheuttaen massiivista tuhoa. Alus hinattiin Gibraltarille ja edelleen Hawthorne Leslien telakalle Newcastleen.

Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1945, jolloin se liitettiin Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin romutettavaksi 1971.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  naval-history.net - HMS Manxman

*Abdiel*-luokan miinalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Abdiel* - *HMS Apollo* - *HMS Ariadne* - *HMS Latona* -*HMS Manxman* - *HMS Welshman* |
| Edeltäjä: *HMS Adventure* – Seuraaja: ei seuraajaa |
**Kimberly Diane Leach** (28. lokakuuta 1965 – 9. helmikuuta 1978) oli yhdysvaltalaisen sarjamurhaajan Ted Bundyn viimeinen ja nuorin tunnettu uhri. Leach oli 12-vuotias koululainen Lake Cityn ala-asteella Floridan Lake Cityssä. 

9. helmikuuta 1978 Leach unohti rahapussinsa luokkahuoneeseensa. Huomattuaan tämän hän lähti hakemaan sitä vähän ajan kuluttua välitunnista auditoriossa. Hän ei koskaan palannut. Sinä aamuna lääketieteellisteknikko Clarence L. Anderson näki, kuinka nuori tyttö ohjattiin koulun pihalta valkoiseen pakettiautoon miehen seurassa. Anderson luuli miestä tytön isäksi. Myöhemmin mies tunnistettiin Bundyksi. Kun Leach ilmoitettiin kadonneeksi, alkoi kahden kuukauden mittainen etsintä, kunnes lopulta 7. huhtikuuta hänen osaksi mädäntynyt ruumiinsa löydettiin peltivajasta läheltä Suwannee-jokea noin 35–40 mailin päästä hänen koulustaan. Hänen päällään oli pelkkä villapusero, joka oli sidottu hänen kaulansa ympärille. Loput vaatteet löydettiin lähistöltä. Leachin alushousuista löytyi siemennestetahroja.

Tutkimuksissa Leachin todettiin kuolleen kuolettavaan vammaan kaulan alueelle. Vammojen perusteella todettiin, että Bundy oli raiskannut hänet, viiltänyt hänen kurkkunsa auki ja vahingoittanut hänen sukuelimiään jollain terävällä esineellä. Bundy tuomittiin syylliseksi Leachin murhaan ja hän kuoli sähkötuolissa 24. tammikuuta 1989.

Lähteet
-------

*
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla*

**HMS Edinburgh** (viirinumero D97) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen sarjaan (Manchester-luokka). Alus otettiin palvelukseen 1985 ja poistettiin palveluksesta 2013.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 42 -hävittäjä*
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 8. syyskuuta 1980. Se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1983 kumminaan puolustusministeri Michael Heseltinen puoliso Lady Ann Heseltine ja otettiin palveluskäyttöön 17. joulukuuta 1985.

Palvelus
--------

Aluksen modernisointi päättyi 1990, jolloin se palautettiin palvelukseen varustettuna Phalanx CIWS -järjestelmällä. Alus osallistui 1994 Normandian maihinnousun 50-vuotispäivän laivastokatselmukseen. Se oli 1998 Etelä-Atlantilla, jossa se valvoi Falklandin aluevesiä.

Vuonna 2003 alus osallistui Irakin sotaan, jossa se tuki muun muassa merijalkaväkeä tykillään ja suojasi maihinnousutukialus *HMS Oceania*. Alus palasi toukokuussa Portsmouthiin. Se oli huhtikuussa 2004 Välimerellä osana Naton pysyvää Välimerelle sijoitettua laivastoa ja osallistui sen jälkeen operaatio Active Endeavouriin.

Palattuaan Britteinsaarille alus siirrettiin Rosythissä telakalle, mistä se palasi palvelukseen syyskuussa 2005. Alus oli koeajoissa vuoden loppuun.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Edinburgh (D97)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Edinburgh (D97)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 511

*Tyypin 42* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| **1. sarja:** *HMS Sheffield* - *HMS Birmingham* - *HMS Cardiff* - *HMS Coventry* - *HMS Newcastle* - *HMS Glasgow* |
| **2. sarja:** *HMS Exeter* - *HMS Southampton* - *HMS Nottingham* - *HMS Liverpool* |
| **3. sarja:** *HMS Manchester* - *HMS Gloucester* - *HMS Edinburgh* - *HMS York* |
| **Argentiinan laivasto:** *ARA Hércules* - *ARA Santísima Trinidad* |
| Edeltäjä: *Tyypin 82*-ohjushävittäjät – Seuraaja: *Tyypin 45*-ohjushävittäjät |
**Nizzan nykytaiteen museo** (*Musée d’art moderne et d’art contemporain, MAMAC*) on Nizzassa Ranskan Rivieralla sijaitseva taidemuseo, joka on avattu kesällä 1990. Sen ovat suunnitelleet Yves Bayard ja Henry Vidal.

Carraran marmorilla vuorattu suuri taidemuseorakennus sijaitsee Nizzan keskustan Promenade des Arts -katuosuudella, Acropolis-kongressipalatsin eteläpuolella ja vastapäätä Nizzan teatteritaloa. Rakennus koostuu neljästä tornimaisesta osasta, joita yhdistävät läpinäkyvät kävelysillat. Rakennuksen sisäpiha on nimetty taidemaalari Yves Kleinin aukioksi. Museossa on paljon töitä Kleiniltä sekä Niki de Saint Phallelta, joka lahjoitti niitä museon kokoelmiin vuonna 2001.

Museossa on näyttelypinta-alaa noin 4 000 neliömetriä. Näyttelysalien lisäksi rakennuksessa on kahvila, kirjakauppa, elokuvasali, dokumenttikirjasto ja museomyymälä. Kaksi alinta kerrosta on varattu pysyvälle kokoelmalle, joka koostuu etupäässä eurooppalaisesta ja yhdysvaltalaisesta avantgardesta 1960-luvulta eteenpäin, yhteensä noin 1 300 teoksesta 300 taiteilijalta. Kolmannessa kerroksessa on vaihtuvia näyttelyitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Immonen, Petri: Nizzan nykytaiteen museo juhlii Yves Kleinin muistoa.  *Helsingin Sanomat*, 7.10.1990, s. 15. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. 1 2  Current exhibitions MAMAC. Viitattu 22.8.2018. (englanniksi)