recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maatalouden työterveyshuolto** on asiantuntijapalvelu, jota tarjoaa Työterveyslaitos. Suomalaisen järjestelmän mukaan maatalouden harjoittajat ovat yrittäjiä, jotka saavat yhteiskunnalta taloudellista tukea toimintansa kannattavana pitämiseen, koska alaa pidetään strategisesti välttämättömänä. Mikäli tilalla on palkattua henkilöstöä, sitä koskee yleinen työterveyshuoltovelvoite.

Työterveyshuollon toimijoita ovat työterveyslääkärit, -hoitajat sekä maatalouden asiantuntijat. Maatalousyrittäjillä on vastuu osallistumisestaan työterveyshuoltoon. Työterveyshuollon ehdottamat toiminnat eivät ole viljelijälle pakollisia toisin kuin työsuojeluviranomaisten määräykset.

Maatalouden työterveyshuoltoon kuuluu tilakäynti, joka on maksuton. Tilakäynnin suorittavat yleensä työterveyshoitaja ja maatalouden asiantuntija, esimerkiksi agrologi. He kiinnittävät huomiota maatilan ongelmiin - sekä fyysisiin, kemiallisiin, fysikaalisiin että psyykkisiin kuormitustekijöihin. Näin he pyrkivät yhteistyöhön viljelijän kanssa. Myös työterveyslääkärille on eduksi tuntea tilojen olosuhteita, ja heille järjestetään koulutusta maatalouden riskitekijöistä. Terveydenhuollon tiimi tekee yhdessä agrologin kanssa suosituksia viljelijälle työolosuhteiden muuttamiseksi, kun ongelmia ja vaaroja havaitaan. Samoin kiinnitetään huomiota jo alkuvaiheessa viljelijöiden terveydentilaan ja mahdollisiin rajoituksiin. Näin voidaan tehokkaasti ehkäistä ammattitauteja ja työtapaturmia sekä järjestää hoitoa ja kuntoutusta silloin, kun terveydellisiä ongelmia ilmaantuu.

Tärkeimpiä ongelmia maatalouden työolosuhteissa ovat melu, tärinä, homealtistus, torjunta-aineet ja huonot työasennot sekä tapaturmat sekä myös psyykkinen kuormittavuus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Työterveyslaitos: Maatalousyrittäjien työterveyshuollon keskusyksikkö (Mytky) *Työterveyslaitos*.  19.5.2015.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 24.10.2015.
2. ↑  Työterveyslaitos: Työoloselvitys maatalousalalla *ttl.fi*.  26.8.2013.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 24.10.2015.
Huovinen vuonna 1963.
**Domna Hilipäntytär Huovinen** (o.s. **Karhunen**; 20. tammikuuta 1878 Vuokinsalmi, Kontokki – 18. toukokuuta 1963 Suomussalmi) oli vienankarjalainen runonlaulaja ja itkuvirsien taitaja.

Domna Huovinen syntyi Venäjän puolella Vuokinsalmen kylässä mutta muutti Suomeen 1895 avioiduttuaan Suomussalmen Kuivajärveltä kotoisin olleen Hilippä Huovisen (1873-1947) kanssa. Domna Huovinen itki itkuvirsiä Kuivajärven ja Hietajärven vienankarjalaiskylien häissä ja hautajaisissa 1950-luvulle saakka. Huovisen runonlaulantaa tallensi 1950-luvulla muistiin muun muassa Erkki Ala-Könni.

Domna Huovinen on haudattu Kuivajärven Kalmisaareen. Kuivajärven kylässä sijaitsee myös runonlaulajien muistoksi 1964 rakennettu kylän kokoontumispaikkana ja retkeilymajana toimiva Domnan pirtti.

Lähteet
-------

* Suomussalmen lukio: Domna Huovinen[vanhentunut linkki]
* Toarie ja Lari Huovisen sukuseura (Arkistoitu – Internet Archive)
* Runon ja rajan tie Kainuu: Ortodoksisuus

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen mediagalleria: Karjala, kadonnut maa - Domna Huovisen runonlaulua vuodelta 1952 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Domnan pirtti (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Elisabeth Tamm** (30. kesäkuuta 1880 Julita – 23. syyskuuta 1958 Julita) oli ruotsalainen liberaali poliitikko, naisasianainen ja yksi viidestä ensimmäisestä naisesta, jotka valittiin Ruotsin valtiopäiville vuonna 1921.

Tamm syntyi varakkaaseen maanomistajaperheeseen ja sai konservatiivisen kasvatuksen. Isänsä August Tammin kuoltua vuonna 1905 hän otti vastuulleen kotitilansa Fogelstadin ylläpitämisen. Isä oli toiminut valtiopäiväedustajana, ja hänen sekä ystäviensä kautta Elisabeth Tamm oli tutustunut politiikkaan ja naisasialiikkeeseen. Tammin kartanolla alkoi kokoonta niin kutsuttu Fogelstadin ryhmä, johon kuuluivat muun muassa Kerstin Hesselgren ja Elin Wägner. He järjestivät siellä naisille tarkoitettuja kansalaisvaikuttamiskursseja 1920-luvulta 1950-luvulle.

Tamm valittiin Julitan kunnanvaltuustoon, jonka varapuheenjohtajana hän toimi 1913–1916, sekä Södermanlandin maakäräjävaltuustoon. Hän piti tärkeinä asioina muun muassa sosiaalipolitiikkaa ja luonnon ja ihmisen välistä tasapainoa. Kun naiset saivat äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden valtakunnan tasolla, Tamm valittiin liberaalin kokoomuspuolueen listalta valtiopäiville ensimmäisten naisten joukossa vuonna 1921. Kun liberaalipuolue hajosi kieltolakikysymykseen, Tammista tuli viimeisen vuoden ajaksi sitoutumaton liberaali. Valtiopäivä-aikansa jälkeen hän palasi kunnallispolitiikkaan, ja vuonna 1933 hänestä tuli Julitan kunnanvaltuuston puheenjohtaja.

Vuonna 1940 Tamm julkaisi Elin Wägnerin kanssa ekologiseen maankäyttöön tähtäävän kirjan *Fred med jorden*.

Kuvia
-----

* Fogelstadin ryhmä: Elisabeth Tamm, Ada Nilsson, Kerstin Hesselgren, Honorine Hermelin ja Elin Wägner.Fogelstadin ryhmä: Elisabeth Tamm, Ada Nilsson, Kerstin Hesselgren, Honorine Hermelin ja Elin Wägner.
* Rakennus, jossa Fogelstadin ryhmä piti naisille tarkoitettua kansalaiskoulua.Rakennus, jossa Fogelstadin ryhmä piti naisille tarkoitettua kansalaiskoulua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Norrbin, Camilla: Elisabeth Tamm *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  8.3.2018. Viitattu 17.4.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Elisabeth Tamm *Nationalencyklopedin*. Viitattu 17.4.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elisabeth Tamm** Wikimedia Commonsissa
**Eeli David Jaatinen** (10. joulukuuta 1905 Tampere – 24. marraskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja ja pilapiirtäjä. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja sai maalaamiseen Eero Järnefeltin opastusta. Hän työskenteli WSOY:lle ja Otavalle ja teki pilakuvia Veli Giovannin *Pilajuttuja ja piirroksia* -lehteen sekä *Joulukärpäseen*. Vuonna 1933 hän osallistui Tukholmassa pidettyyn suomalaisten humoristien näyttelyyn. Jaatisen 1940-luvulla saksalaisen painokuvan pohjalta maalaama suojelusenkeliä ja kahta lasta esittävä maalaus *Suojelusenkeli* on levinnyt tauluna moniin suomalaiskoteihin.

Jaatisen sarjakuvia olivat muun muassa *Keskellä viidakkoa* (*Jännityslukemisto* 1942−1943), *Nuorenparin elämää* (*Kertomuksia* 1933−1934) ja *Insinööri Risto Karin seikkailuja* (*Lukemista kaikille* 1938−1939). LIsäksi hän teki paljon kirjankansia, lehtikuvituksia ja postikortteja. *Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedian* mukaan *Keskellä viidakkoa* on Jaatisen merkittävin sarjakuvatyö, joka "viljelee tyylipuhtaasti *Robinson Crusoesta* ja *Tarzanista* tuttuja henkiinjäämis- ja selviytymisteemoja."

Jaatinen teki WSOY:lle Riksi-sarjan ja sen edeltäjäsarjan *10mk romaanit* kirjojen kansikuvat. Tyyliltään tunnistettavat kannet ovat Ville Hännisen mukaan totisia mutta vetäviä. Jokaisessa kannessa on Jaatisen signeeraus. Tyyli sopi erityisesti viihde- ja tietokirjallisuuteen. Hänen ideastaan syntyi *Suomen historia kuvina* (1957), johon tekstit on kirjoittanut Tauno Kuosa *Jokamiehen Suomen historian* pohjalta. Kirjan kansien kuvien rajaus on elokuvallinen ja värimaailma selkeä. Jaatinen teki kansikuvan myös muun muassa Erkki Palolammen sotakirjaan *Kollaa kestää* (1940). Jaatinen osallistui itsekin sotilaana talvi- ja jatkosotaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Järvi, Olavi: *Parhaat pilapiirtäjämme*, s. 39–41. Helsinki: Tammi, 1979. ISBN 951-30-4434-3.
2. 1 2  Ville Hänninen: Kansa luki, kriitikot väheksyivät.  *Parnasso*, 4/2016, s. 8–10.  Otavamedia.
3. ↑  Kysymykset (Arkistoitu – Internet Archive) Kysy.fi, Helsingin kaupunginkirjasto. Viitattu 26.6.2016.
4. ↑  Jokinen, Heikki & Pulkkinen, Kalervo: *Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedia*, s. 33. Kemin sarjakuvakeskus, 1996. ISBN 952-9686-10-2.
5. ↑  Ville Hänninen: *Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia*, s. 86, 89–90. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvataiteilijamatrikkeli.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**PSA EMP1 -pohjalevy** (*Efficient Modular Platform 1*), tunnetaan myös nimellä **CMP-pohjalevy** (*Common Modular Platform*) on Groupe PSA:n kehittämä modulaarinen pohjalevy pienille etuvetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Pohjalevyn kehityksessä on ollut mukana myös PSA-konsernin kiinalainen yhteistyökumppani Dongfeng Motor Corporation. Ensimmäinen sille perustuva malli on vuonna 2018 esitelty DS 3 Crossback. EMP1 korvaa edeltäneen PF1-pohjalevyn.

Uuden EMP1-perusrakenteen ansiosta sille perustuvat automallit ovat 50–100 kilogrammaa aiempaa kevyempiä.

Mallit
------

* Aeolus Yixuan (2019–)
* Citroën C4 III (2020–)
* DS 3 Crossback (2018–)
* Fiat 600 (2023–)
* Jeep Avenger (2022–)
* Opel Corsa F (2019–)
* Opel Mokka B (2020–)
* Peugeot 208 II (2019–)
* Peugeot 2008 II (2019–)

Katso myös
----------

* PSA EMP2 -pohjalevy

Lähteet
-------

1. 1 2  PSA en Dongfeng samen aan de platforms  20.4.2015. AutoWeek.nl. Viitattu 30.7.2018. (hollanniksi)
2. ↑  New DS 3 Crossback revealed with petrol, diesel and electric power *Autocar*.  13.9.2018. Viitattu 16.9.2018. (englanniksi)
**Béni Abbès** (arab. بني عباس‎, *Banī ʿAbbās*) on kaupunki ja Béni Abbèsin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian Saharassa. Se sijaitsee Saouran keidasalueella 1 225 kilometriä Algerista kaakkoon. Béni Abbèsin kunnassa oli arviolta 13 400 asukasta vuonna 2013.

Béni Abbèsin kunnan pinta-ala on 10 040 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Iglin ja Taghitin, idässä Tamtertin, etelässä Karzazin ja lännessä Tabelbalan kuntiin. Kaupungin läpi virtaa Guir ja Zouzfan -vadien muodostama Saoura. Itäpuolella on Läntinen Iso erg, lännessä Guirin hamada ja etelässä Ougartavuoret.

Perimätiedon mukaan keskiajalla syntynyt asutus sai vuonna 1605 uuden linnoituksen rakentamisen yhteydessä nimen Béni Abbès. Ranskalaiset miehittivät sen vuonna 1901. Kaupungista tuli uuden maakunnan keskus vuonna 2015.

Kunnan läpi kulkee maantie RN6. Béni Abbèsista on linja-autoyhteydet lähikuntiin sekä Béchariin ja Adrariin. Kaupungissa on myös uudelleen kunnostettu lentokenttä.

"Saouran helmenä" tunnetun Béni Abbèsin elinkeinoja ovat keidasviljely, käsityöammatit ja matkailu. Paikallisia nähtävyyksiä ovat Saharan luonto ja maisemat, alueen kalliopiirrokset ja -maalaukset, linnoitetut asutukset eli *ksarit*, pyhien miesten mausoleumit ja Charles de Foucauldin perustama erakkola. Kaupungissa toimii Saharan tutkimuskeskus museoineen. Béni Abbèsissa vietetään vuosittaista perinnejuhlaa, siellä on järjestetty monia tapahtumia ja se on toiminut elokuvien kuvauspaikkana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Djilali Beida, Nada & Benouissa, Zohra: Jeunesse et Patrimoine Culturel: une solution créative pour leur réconciliation *Universite Abd El Hamid Ibn Badis Mostaganem*. Viitattu 12.4.2024.
2. 1 2  Béni-Abbès: les atouts de la future wilaya déléguée *Le Courrier*.  3.7.2015. Viitattu 12.4.2024.
**Robert Frankenhauser** (9. huhtikuuta 1896 Pietari – 30. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko.

Robert Frankenhauser opiskeli Pietarissa Jacob Semenovitš Goldblattin (1860–1929) johdolla 1915–1916 ja Nikolai Alexandrovitš Brunin (1856–1935) johdolla 1916–1917 sekä yhden lukukauden verran Pietarin taideakatemiassa 1917. Myöhemmin hän opiskeli vielä Aukusti Tuhkan johdolla 1947 ja 1948. Frankenhauser osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1953, 1954, 1957 ja 1961 sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyihin vuosina 1950, 1953, 1956 ja 1965. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Tukholmassa 1948 ja 1960, Tšekkoslovakiassa ja DDR:ssä 1954 ja 1960, Brysselissä 1954, Roomassa 1955, Länsi-Saksassa 1956, Madridissa 1957 sekä Unkarissa ja Moskovassa 1961.

Teoksia
-------

*Pernajan sankarimuistomerkki*, yhdessä Rafael Blomstedtin kanssa, Loviisa.
Frankenhauser suunnitteli yhdessä arkkitehti Rafael Blomstedtin kanssa Pernajan sankarihauta-alueen ja sankarimuistomerkin. Alue on Mikael Agricolan muistomerkin vieressä.

* *Puistoaihe* : viivasyövytys. 1955
* *Ruoppaaja* : viivasyövytys. 1956

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Robert Frankenhauser
2. ↑  Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Robert Frankenhauser (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Loviisa, Pernajan sankarihauta-alue Agricola puiston vieressä *Sotasampo, sankarihautausmaat*. Viitattu 17.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Robert Frankenhauser
Thompson-Smith vuonna 2020
**Molly Thompson-Smith** (s. 7. marraskuuta 1997) on brittiläinen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Vuonna 2020 hän voitti lead-kiipeilyn EM-kisoissa pronssia. Vuonna 2017 hän oli ensimmäisenä brittinaisena mitalisijoilla lead-kiipeilyn maailmancupissa voitettuaan pronssia. Ulkona hän on kiivennyt viisi 8c-vaikeustasoista köysireittiä ja viisi 8B-vaikeustasoista boulder-reittiä.

Thompson-Smith aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Pian sen jälkeen hän alkoi osallistua kansallisiin kiipeilykilpailuihin. 15-vuotiaana hän voitti Brittienmestaruuden lead-kiipeilyssä omassa ikäluokassaan ja aikuistensarjassa. Seuraavan viiden vuoden aikana hän voitti Brittien aikuisten lead-mestaruuden neljä kertaa.

Vuonna 2017 hänellä repesi kolme jännettä yhdestä sormesta. Hän joutui sen takia pitämään kahdeksan kuukautta taukoa kiipeilystä sillä aikaa kun kuntoutui. Tauon jälkeen hän voitti vuoden 2018 lead-kiipeilyn brittienmestaruuden. Hän ei onnistunut saamaan paikkaa Tokion kesäolympialaisiin, joissa kiipeily oli lajina ensimmäistä kertaa, mutta hän toimi kilpailun selostajana BBC:llä.

Vuonna 2022 hänen nilkkansa murtui ja meni sijoiltaan hänen pudottuaan ulkokivillä. Loukkaantumisen takia häneltä jäi välistä kauden viimeinen maailmancup. Hänen kuntoutumisensa on kuitenkin onnistunut, ja hän tavoittelee paikkaa vuoden 2024 kesäolympialaisiin Pariisiin.

  

Thompson-Smith on sitoutunut lisäämään kiipeilyn monimuotoisuutta, sillä vain 6.3% kiipeilijöistä Yhdystyneessä kuningaskunnassa on muita kuin valkoisia.

* Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020
* Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020
* Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2022Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2022

Lähteet
-------

1. 1 2  [ MOLLY THOMPSON-
SMITH] *scarpa.co.uk*. Scarpa. Viitattu 14.4.2024.
2. ↑  Five things that shaped sport climber Molly Thompson-Smith *teamgb.com*.  26.10.2023. Viitattu 14.4.2024.
3. 1 2  Molly Thompson-Smith: [ MOLLY THOMPSON-SMITH
SPORTS CLIMBING ATHLETE] *phd.com*. Viitattu 14.4.2024.
4. 1 2 3  White, Xa: Molly Thompson-Smith on injury, the road to recovery, and the future *ukclimbing.com*.  7.2.2023. Viitattu 14.4.2024.
5. 1 2  Gunston, Jo: 'I initially lost all hope at trying to qualify for the Games when I broke my ankle' – GB climber Molly Thompson-Smith *olympics.com*.  3.8.2023. Viitattu 14.4.2024.
6. ↑  Merrell, Chloe: MOLLY THOMPSON-SMITH ON THE FIGHT FOR DIVERSITY IN CLIMBING: "I FEEL REALLY STUBBORN AND IT’S NOT BEEN EASY" *olympics.com*.  8.4.2024. Viitattu 14.4.2024.
**Ilmatar Energy** on Pohjoismaissa toimiva ranskalaisen Omnes-pääomasijoittajan hallinnoimien rahastojen pääomistama energiayhtiö. Omistajiin kuuluu myös konsernin johtoa ja työntekijöitä. Ilmatar on uusiutuvan energian (tuulivoima, aurinkovoima) kehittäjä, rakennuttaja ja omistaja. Ilmatar käy kauppaa tuottamansa uusiutuvan sähkön osalta pohjoismaisessa sähköpörssissä Nord Poolissa ja solmii myös niin sanottuja pitkäaikaisia sähkönostosopimuksia (PPA-sopimuksia) suuryritysten kanssa.

Yhtiö myy sähköä yrityksille ja sähköpörssissa tapahtuvalla kaupankäynnillä. Vuonna 2019 Google solmi yrityksen kanssa sopimuksen 60 prosentista sen tulevan Piiparinmäen tuulivoimapuiston tuotannosta.

Maaliskuussa 2023 Ilmatar Energy ilmoitti, että kaikki sen sähkösopimusasiakkaat siirtyvät Väreen asiakkaiksi 1.5.2023 alkaen, jos kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyy kaupan.

Ilmattaren aurinko- ja tuulivoimapuistot ovat yhtiön omistamia jopa koko niiden elinkaaren ajan.

Aurinko- ja tuulivoimalat
-------------------------

Ilmattaren verkkosivuilla on listattuna tällä hetkellä yli 20 aurinkovoimahanketta ja yli 40 maatuulivoima- sekä merituulivoimahanketta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jarno Hartikainen: Kasvuyhtiö Ilmatar keräsi sijoittajilta jättimäisen 200 miljoonan euron potin, seuraavaksi se aikoo kaksinkertaistaa Suomen tuulivoimatuotannon *Helsingin Sanomat*.  19.5.2021. Viitattu 3.8.2021.
2. ↑  Samppa Rautio: Googlen investoima tuulivoimala rakentuu Kainuuseen – sähköä jo vuonna 2020 *Iltalehti*.  20.9.2019. Viitattu 3.8.2021.
3. ↑  Ilmattaren sähkösopimusasiakkaat siirtyvät Väreelle *ilmatar.fi*.  16.3.2023.
**Leena Puotiniemi** (o.s. Ahonen, s. 19. maaliskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuoteen 2007 Pakilan Vetoa ja sittemmin IF Länkeniä.

Puotiniemi alkoi juosta kilpaa vasta 27-vuotiaana, ja viisi vuotta myöhemmin hän alkoi harjoitella ammattimaisesti. Maratonilla Puotiniemi alitti kolmen tunnin rajan vuonna 2009. Hän saavutti Kalevan kisoissa 10 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2011 ja pronssia 2010. Hän on maratonin Suomen mestari vuodelta 2011, puolimaratonin SM-kilpailuissa hän on ollut toinen 2011 ja kolmas 2010. Puotiniemi edusti Suomea maaottelussa ensimmäisen kerran 2010 sijoittuen 10 000 metrillä viidenneksi. Hänet valittiin Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisten Suomen joukkueeseen, mutta kisoihin valmistautumista haittasi takareiden hamstring-syndrooma. Puotiniemen sijoitus oli lopulta 87. ajalla 2.42.01.

Puotiniemi asettui ensimmäiseksi *Helsinki City Maratonin* naistensarjassa vuosina 2010 - 2013. Puotiniemi ei ole osallistunut virallisiin kisoihin vuoden 2013 jälkeen.

Puotiniemi on ammatiltaan ruotsin kielen opettaja.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 000 m | 17.12,12 | Mikkeli | 30. heinäkuuta 2011 |
| 10 000 m | 34.15,72 | Helsinki | 9. syyskuuta 2011 |
| Puolimaraton | 1.14.26 | Vantaa | 9. lokakuuta 2011 |
| Maraton | 2.35.54 | Berliini | 25. syyskuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leena Puotiniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Suomen joukkue – Lontoo 2012 *noc.fi*.  Arkistoitu 12.6.2012. Viitattu 10.6.2012.
3. ↑  Suomalaismaratoonari juoksi "vahingossa" olympialaisiin *mtv3.fi*.  29.5.2012. Viitattu 10.6.2012.
4. ↑  Maratonin kulta Etiopiaan, Puotiniemi 87:s
5. 1 2  World Athletics *worldathletics.org*. Viitattu 14.04.2024.
6. ↑  Nieminen, Mikko: Leena Puotiniemi juoksi Berliinissä kauden kärkiajan *Yleisurheilu.fi*.  26.9.2010.  Arkistoitu 9.3.2016. Viitattu 25.9.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä Arkisto: Leena Puotiniemi – vahingossa olympialaisiin

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Eleanor Jessie Coppola**, o.s. **Neil** (4. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 2024 Rutherford, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä ja käsitetaiteilija.

Nuoruus ja perhe
----------------

Eleanor Neil syntyi Los Angelesissa 1936. Hänen isänsä Clifford oli poliittinen pilapiirtäjä, joka kuoli, kun Eleanor oli 10-vuotias. Eleanor kävi Los Angelesin yliopistoa, mistä hän valmistui 1959.

Neil tapasi tulevan miehensä Francis Ford Coppolan kauhuelokuvan *Dementia 13* kuvauksissa. Se oli Coppolan ensimmäinen ohjaustyö, ja Eleanor Neil työskenteli siinä avustavana *art directorina*.

Eleanor Neil ja Francis Ford Coppola menivät naimisiin 1963. Eleanor odotti tässä vaiheessa jo pariskunnan ensimmäistä lasta, Gian-Carloa. Pariskunta sai vielä kaksi lasta, Romanin ja Sofian, joista kummastakin tuli elokuvantekijöitä.

Ura
---

Eleanor Coppolan ura dokumentaristina alkoi hänen miehensä elokuvan *Ilmestyskirja. Nyt.* kuvauksissa. Francis Ford pyysi vaimoaan dokumentoimaan sotaelokuvan tuotantoa. Hän oli tässä vaiheessa jo noussut elokuvantekijöiden tähtikaartiin kahden *Kummisetä*-elokuvan jälkeen, mutta *Ilmestyskirja* ajautui moniin vaikeuksiin. Rankkasateet hidastivat kuvausaikatauluja, ja hirmumyrsky tuhosi lavasteita Filippiineillä, jossa elokuvaa kuvattiin. Marlon Brando ei ollut valmistautunut kuvauksiin, ja pääosanesittäjä Martin Sheen sai sydänkohtauksen kuvausten aikana.

Eleanor Coppolan kokoamasta aineistosta koostettiin vuonna 1991 julkaistu dokumentti *Pimeyden sydämet: elokuvantekijän ilmestyskirja*. Hän toimi dokumentissa kertojana sekä ohjasi sen Fax Bahrin ja George Hickenlooperin kanssa. Ohjaajat palkittiin siitä Emmyllä, ja he saivat myös ohjaajien ammattiliiton palkintoehdokkuuden]].

Coppola dokumentoi *Ilmestyskirjan* jälkeen myös muidenkin elokuvien tuotantoa. Hän seurasi muun muassa miehensä ohjaaman *John Grishamin Sateentekijän* (1997) sekä tyttärensä Sofian elokuvien *Virgin Suicides* (1999) ja *Marie Antoinette* (2006) kuvauksia. Coppolan muistelmat *Notes on a Life* julkaistiin 2008.

Coppola ohjasi myös kaksi romanttista komediaa. Hänen ensimmäinen fiktiivinen elokuvansa *Pariisi saa odottaa* (2016) ilmestyi, kun hän oli 80-vuotias. Coppolan toinen ohjaustyö oli vuonna 2020 ilmestynyt *Love Is Love Is Love*.

Coppola teki uransa aikana myös paljon kuvataidetta, ja hänen valokuviaan, piirroksiaan ja käsitetaiteellisia teoksia on ollut esillä ympäri maailmaa. Hänen urastaan järjestettiin 2014 retrospektiivi Sonoma Valley Museum of Artissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Clyde Haberman: Eleanor Coppola, Who Chronicled Her Family’s Filmmaking, Dies at 87 *NYTimes.com*.  13.4.2024. The New York Times Company. Viitattu 13.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  J. Kim Murphy: Eleanor Coppola, ‘Hearts of Darkness’ Director and Francis Ford Coppola’s Wife, Dies at 87 *Variety*.  12.4.2024. Variety Media, LLC. Viitattu 13.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Kari Paul: Eleanor Coppola, Emmy award winning director, dies aged 87 *The Guardian*.  13.4.2024. Guardian News & Media Limited. Viitattu 13.4.2024. (englanniksi)
**Podaleirios** (m.kreik. Ποδαλείριος, lat. *Podalirius, Podaleirius*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan sodan sankari.

Podaleirios oli lääketieteen jumalan Asklepioksen ja Epionen poika ja Makhaonin veli. Hän oli yksi Helenan kosioista, ja uskollisena antamalleen valalle hän purjehti veljensä kanssa Troijaan kolmellakymmenellä aluksella osallistuakseen Troijan sotaan kreikkalaisten puolella.

Troijan sodassa Podaleirios osoittautui veljensä tavoin vertaansa vailla olevaksi parantajaksi, ja koska heitä tarvittiin haavoittuneiden hoitoon, eivät he osallistuneet varsinaisiin sotatoimiin ollenkaan. He paransivat myös Filokteteen käärmeen pureman, mikä mahdollisti hänen osallistumisensa sotaan ja voittamaan sen. Hänet kuitenkin mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.

Sodan päätyttyä hän päätti hylätä laivansa ja jatkaa matkaansa jalkaisin Kolofoniin, jossa hän osallistui Kalkhaan hautajaisiin. Hän jatkoi matkaansa Delfoihin, jossa hän kysyi oraakkelilta neuvoa, mihin hänen pitäisi asettua. Oraakkeli kertoi hänen pitävän asettua paikkaan, jossa putoava taivas ei häntä vahingoittaisi, jolloin hän jäi Karian Khersonneseen, joka oli vuorien ympäröimä. Toisen version mukaan Podaleirios eksyi purjehtiessaan takaisin kotimaahansa Troijasta, ja asettui Karian Syrnokseen.

Podaleirioksen pojaksi Syrnen kanssa mainitaan Hippolokhos (I). Asklepiadien suku ja lääkäreiden ammattikunta katsoi olevansa Asklepioksen jälkeläisiä suoraan alenevassa polvessa Podaleirioksen ja Hippolokhoksen kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Quintus Smyrnaeus: *Troijan tuho* xii.337–359 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Kirjasto Epitomi 6.2–4* (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros: *Kirjasto Epitomi 6.18* (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 3.26.10 (engl. käännös).
5. ↑  Smith, William: "Hippolochus (7)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
6. ↑  Smith, William: "Sostratus (10) jne.", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Moderni kuntopyörä
**Kuntopyörä** on kuntolaite polkupyöräilyä liikunnallisesti vastaavaan paikallaan kuntoiluun. Se on maailman yleisimpiä kuntolaitteita. Se kuuluu lähes jokaisen kuntosalin laitevalikoimaan ja on hyvin yleinen myös kotikäytössä. Kuntopyöräilyllä, kuten normaalillakin pyöräilyllä voidaan kehittää aerobista kuntoa sekä jalkalihasten kestävyyttä sekä laihduttaa. Kuntopyörässä on samantapaiset polkimet, satula ja kädensijallinen tanko kuin liikkuvassa polkupyörässä.

Mekaaninen kuintopyörä
----------------------

Mekaanisessa kuntopyörässä toimintona itse polkemisen ohella on ehkä vain vastuksen säätö. Vastuksen muodostaa yleensä vauhtipyörää puristava hihna, joka vastusta vahvistettaessa kiristyy ja pienennettäessä löystyy.

Sähköinen kuntopyörä
--------------------

Nykyaikaisessa sähköisessä kuntopyörässä on yleensä sekuntikello, kalorinkulutusmittari, sykemittari sekä mittarit sille, kuinka nopeasti liikkuva polkupyörä vastaavalla nopeudella poljettaessa kulkisi ja kuinka paljon matkaa polkupyörä yhtä pitkällä vastaavalla tauottomalla polkemisella etenisi. On myös erikoismalleja, joissa toimintoja on jopa vielä enemmän. On sellaisiakin sähköisiä kuntopyöriä, joilla polkeminen kerryttää akkuun energiaa tulevaisuudessa johonkin käytettäväksi. Toisaalta sähköistäkin kuntopyörää voi polkea myös ilman sähköä. Sähköisen kuntopyörän vastus on joko manuaali- tai servosäätöinen kestomagneettivastus tai sähkömagneettivastus. Tuntuma on pyöräilymäisempi kuin mekaanisen kuntopyörän.

**Ergometriksi** kutsutaan laitetta, joka osaa mitata harjoittelun tehonkulutuksen watteina. Ergometri ovat tavallisimmin juuri sähköinen kuntopyörä, mutta voi olla myös muu sähköinen kuntoilulaite, esimerkiksi sähköinen soutulaite.

Valmistajia
-----------

Tunnettuja kuntopyörien valmistajia ovat suomalainen Tunturi ja saksalainen Kettler. Tunturi aloitti kuntopyörien valmistuksen vuonna 1969. Se sai seuraavalla vuosikymmenellä patentteja kuntopyörien kehittämisestä. Sen 1980-luvulla valmistama aiempia laadukkaampi mekaaninen kuntopyörä tunnetaan nykyään retrotuotteena.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuntopyörät - Kuntokauppa.fi *Kuntokauppa.fi*. Viitattu 9.10.2018.
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuntopyörä** Wikimedia Commonsissa
**Johannes (Hannes) Jaakko Myllylä** (26. heinäkuuta 1881 Kärsämäki – 29. syyskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjakauppias.

Henkilöhistoria
---------------

Hannes Myllylän vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Myllylä ja Vilhelmiina Kokkokangas ja puoliso vuodesta 1909 Auli Joutsiniemi. Myllylä valmistui opettajaksi 1904 ja toimi kansakoulunopettajana Kemissä 1904–1906 ja Kangasalla 1906–1910. Koulutarpeiden Keskusliike -yhtiön toimitusjohtaja hän oli 1910–1928 ja perustamansa Kirjaliike-yhtiön johtaja vuodesta 1930.

Julkaisuja
----------

* *Korkokirja*, 1915
* *Pankkimiehen korkokirja*, 1927, Toivo Aro ja Hannes Myllylä
* *Kangasala: kuvauksia Kangasalan historiasta, luonnosta, asutuksesta, liikenteestä y.m.: opas matkailijoille*, 1930
* *Lisävihko pankkimiehen korkokirja 1:een: (2, 2 1/4, 2 1/2 ja 2 3/4 %)*, 1932, Toivo Aro ja Hannes Myllylä
* *Pankkimiehen korkokirja 2: (7 1/4% - 9 3/4%)*, 1932 Toivo Aro ja Hannes Myllylä

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 450-451 (Viitattu 1.12.2018)
2. 1 2 3  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 30.9.1942 s. 8.
**Sara Salmani** (s. 1988 Lahti) on suomalainen monimuotoisuuskouluttaja, näyttelijä ja elokuvatuottaja.

Salmani syntyi iranilaisen isän ja suomalaisen äidin tyttäreksi. Hän asui varhaislapsuudessaan jonkin aikaa Iranissa ennen perheen pysyvää paluuta Suomeen. Salmani asui suurimman osan lapsuudestaan Vantaalla. Hän valmistui kuvaajaksi ammattikorkeakoulun elokuvalinjalta, mutta aloitti pian työskentelyn monimuotoisuuskouluttajana. Salmani on johtanut DEI-koulutuksia eri yrityksille ja organisaatioille. Hänen asiakkaidensa joukossa ovat olleet Elinkeinoelämän keskusliitto, Coca-Cola, Posti, Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö ja Fazer.

Salmani on näyttelijänä tehnyt roolisuorituksia muun muassa televisiosarjassa *Maria Kallio*. Hän tuotti lyhytelokuvan *Fardosa* (2021), joka sai Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun alle 30-minuuttisten elokuvien sarjan pääpalkinnon. Jani Toivola julkaisi joulukuussa 2023 Storytelissä Salmania käsittelevän kirjan *Ainoa huoneessa – Sara Salmanin tarina*.

Salmani meni miehensä kanssa naimisiin Shirazissa Iranissa vuonna 2012. Pariskunnalla on tytär. Salmani asuu Helsingissä. Hän on käyttänyt lapsesta saakka omasta valinnastaan hijabia ja käsitellyt avoimesti tämän herättämiä ennakkoluuloja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Mia Malmi, Sara Salmanin ja hänen Lahden-mumminsa välillä oli iso möykky, jota ei koskaan käsitelty – Sara tajusi sen vasta jälkikäteen Me Naiset 24.2.2024, viitattu 14.4.2024
2. 1 2  Leena Koivisto, Kun näyttelijä Sara Salmani, 35, alkoi käyttää lapsena muslimihuivia Vantaalla, jopa oma isoäiti moitti – "Erilaisuuden kokeminen on auttanut näkemään ihmiset samanarvoisina" Vantaan Sanomat 8.2.2024, viitattu 14.4.2024
3. 1 2  Jenni Kleemola, "Isältä opin unelmoimaan isosti" – Sara Salmani kertoo, millaista tukea sai elämänsä tärkeimmiltä ihmisiltä Meillä kotona 13.11.2023, viitattu 14.4.2024
4. ↑  Mikko Pienipaavola, Enemmän erilaisuutta Yle 12.6.2023, viitattu 14.4.2024
5. ↑  Sara Salmani - Monimuotoisuus, ennakkoluulot, tietoisuus Speakersforum, viitattu 14.4.2024
6. ↑  Unenomainen lyhytelokuva Fardosa valloittaa – näyttelijät löytyivät somesta ja katukuvasta Yle 30.6.2021, viitattu 14.4.2024
7. ↑  Tampereen elokuvajuhlien kilpasarjojen palkinnot on jaettu Tampere Film Festival 12.3.2022, viitattu 14.4.2024 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
* Sara Salmani Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Itämainen kylmä halli** oli Tampereella Itäisenkadulla, nykyisen Aleksis Kiven katu 26:n kohdalla, sijainnut avoseinäinen basaarin kaltainen kauppapaikka. Rakennuksen suunnitteli vuonna 1902 arkkitehti Georg Schreck. 

Kylmähallissa oli erikokoisia vuokrattavia myymälätiloja, jotka olivat lämmittämättömiä ja auki ympäri vuoden. Avoin sisäpiha oli tavarankuljetuksia varten ja kylmähallin kellarissa sijaitsi Baltic Company-tukkuliikkeen banaaninkypsentämö. Kylmähallissa toimi vuonna 1931 seuraavia liikkeitä: Toivo A. Honkosen (1898–1956) vuonna 1922 perustama vaatetus- ja lyhyttavaraliike, myöhempi Honkonen Oy jolla oli kaksi myymälää hallissa, vaate-Koiso, Lasi-Koiso, Waldén, Kilkki, Vesterinen, Aino Salo, Lindqvist, Haapalinna, Mimmi Lammi ja Hellsten. Kylmähalli oli toiminnassa vuoteen 1964 saakka.

Nykyisin hallin paikalla sijaitsee vuonna 1965 valmistunut STS:n talo, jonka suunnittelivat arkkitehdit Kaija ja Heikki Siren.

Lähteet
-------

* Päivi Tapola: Rakentajan elämä - Georg W. I. Schreck. Moreeni, 2011. ISBN 978-952-25-40546.

1. ↑  Kylmähallien muuttomyynti, valokuva vuodelta 1964. Museokeskus Vapriikki (Finna)

Aiheesta muualla
----------------

* Yle Areena: Kadonnut Tampere - Kylmähalli oli tamperelainen basaari, esitetty 22.6.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Juan Bernat Velasco** (s. 1. maaliskuuta 1993 Cullera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaisseura Paris Saint-Germainia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

Bernat on Valencian junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 27. elokuuta 2011 kauden avausottelussa Racing Santanderia vastaan. Hän pelasi kolmen kauden aikana 51 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi 15 ottelua, joista 13 kaudella 2013–2014 Valencian edetessä välieriin.

7. heinäkuuta 2014 Bernat siirtyi viisivuotisella sopimuksella saksalaiseen Bayern Müncheniin. Hänestä maksettiin 11 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi Bayernissa 76 bundesliigaottelua, ja teki kolme maalia. Mestarien liigan 25 ottelussa hän teki kaksi maalia. Hän voitti Saksan-mestaruuden 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä Saksan cupin 2016.

Vuonna 2018 Bernal siirtyi Ranskan mestarijoukkueeseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut 10. joulukuuta 2020 mennessä 46 Ligue 1:n ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti Ranskan-mestaruuden 2019 ja 2020 sekä Ranskan cupin, liigacupin ja supercupin 2020. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 kymmenen ottelua, ja teki kaksi maalia. Hän oli avauskokoonpanossa myös tappiollisessa loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan.

Maajoukkueura
-------------

Bernat pelasi useissa Espanjan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin Espanjan saavuttaessa hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2010. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2012. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 hän pelasi neljä ottelua.

Bernat pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2014 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan ja teki siinä ensimmäisen maaottelumaalinsa. Vuoden sisällä hän pelasi seitsemän maaottelua mutta palasi maajoukkueeseen 3,5 vuoden tauon jälkeen vasta maaliskuussa 2019 ja pelasi neljä EM-karsintaottelua tuona vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Juan Bernat Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Comunicado Oficial (Arkistoitu – Internet Archive) Valencia CF. Viitattu 8.7.2014. (espanjaksi)
3. ↑  Bernat ficha por el Bayern Marca. Viitattu 8.7.2014. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juan Bernat**.
* Juan Bernatin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

  

Paris Saint-Germain – Ligue 1
1 Navas |
2 Hakimi |
3 Kimpembe |
4 Ugarte |
5 Marquinhos |
7 K. Mbappé |
8 Fabián |
9 Ramos |
10 Dembélé |
11 Asensio |
15 Danilo |
17 Vitinha |
19 Lee |
21 Hernández |
23 Kolo Muani |
25 Mendes |
26 Mukiele |
27 Ndour |
28 Soler |
29 Barcola |
30 Letellier |
33 Zaïre-Emery |
37 Škriniar |
38 E. Mbappé |
44 Ekitike |
80 Tenas |
97 Kurzawa |
99 Donnarumma |
Valmentaja Luis Enrique
**Kariniemi Oy** on vuonna 1966 perustettu broilerinlihaa jalostava yritys Eurassa. *Kariniemen* on nykyään HKScanin tuotemerkki. Se on alkuaan ollut euralaisen Hannes Kariniemen omistama yhtiö, joka toi maahan broilerirotuisia kanoja ja kukkoja , lisäksi myi untuvikkoja.

Yhtiön vaiheet
--------------

Kariniemen teurastustoiminta alkoi vuonna 1968 Säkylässä ja siirtyi vuoden päästä Euran Fankkeelle.

Rehunvalmistaja Turun Muna Oy osti yhtiön vuonna 1978, ja sen nimeksi tuli Oy Hannes Kariniemi Ab. Vuonna 1981 Suomen Sokeri Oy osti vuorostaan Turun Munan ja sen mukana Kariniemen. Isossa elintarvikekonsernissa Kariniemen liiketoiminta laajeni niin, että se aloitti vuonna 1990 kirjolohen käsittelyn Kustavin kalanjalostuslaitoksessa.

Suomen Sokerin nimi muuttui Cultoriksi vuonna 1989, ja se alkoi irtaantua sivutoimialoistaan. LSO-konserniin kuuluva Broilertalo Oy osti Kariniemen siipikarjaliiketoiminnan maaliskuussa 1993. Kaupan myötä sen tuotantolaitokset Eurassa ja Köyliössä sekä niiden 290 työntekijää siirtyivät LSO:lle. 

Kariniemen kalanjalostamon Cultor myi samana vuonna 1993 Tresko Fish Oy:lle, jonka mukana se myöhemmin siirtyi Lännen Tehtaiden omistukseen.

Omana erillisenä liiketoimintana oli jo vuonna 1974 perustettu Kariniemi Oy:n sisaryhtiö Biolan Oy hyödyntämään broilerintuotannossa sivutuotteena syntyvää lantaa.

Lähteet
-------

* Puro, Laura ja Åberg, Veijo: *Lihatalonpojat ja heidän yhtiönsä. LSO, HKScan ja liha-alan muutos.* Porvoo 2012. ISBN 978-951-37-6368-8. Sivut 164–165, 267.
* Toivio, Hilja: *Suomen broilerituotannon historia 1959–2009.* Sastamala 2009. ISBN 978-952-92-6042-3. Sivut 121–123.
* Tresko sulautuu Lännen Tehtaisiin (Arkistoitu – Internet Archive) 19.8.1996, ruokatieto.fi. Viitattu 27.10.2017.
* Jorma Pihlava: Kirjolohi Kustavin tärkein jalostettava Turun Sanomat 27.6.2006, ts.fi. Viitattu 27.10.2017.
* HKScanin historiaa (Arkistoitu – Internet Archive), vuosi 1993.
Heritrixin logo
**Heritrix** on pääasiassa Internet Archiven kehittämä hakurobotti verkkoaineistojen keräämiseen. Kehitystyössä on mukana myös muita IIPC:n jäseniä eli pääasiassa kansalliskirjastoja. Hakurobotti on toteutettu Javalla ja sisältää laajan valikoiman asetuksia, joilla erilaisia keruutoimintoja voidaan toteuttaa. Keruurobottia on käytetty onnistuneesti useissa hyvin laajoissa verkkoaineistojen haravointiprojekteissa ja sen tekninen toteutus osaa kiertää monet yleisesti keräyksissä vastaantulevat tekniset ongelmat.

Heritrixiä käyttävät yleensä kansalliskirjastot tai muut toimijat, joiden tehtäviin kuuluu verkkoaineistojen kerääminen ja säilyttäminen jälkipolville. Heritrix:iä voidaan käyttää myös erilaisten vähemmän teknisten käyttöliittymien kautta kuten NetArchiveSuite tai Web Curator Tool.

Suomen Kansalliskirjasto kerää Suomea koskevia Internetin aineistoja kulttuuriaineistojen tallettamista ja säilyttämistä koskevan lain (28.12.2007/1433) mukaisesti. Myös muiden maiden kansalliskirjastojen toiminta perustuu samankaltaisiin lakeihin.

Heritrix on vapaata ohjelmistoa ja on julkaistu Apache License 2.0 -lisenssillä.

Katso myös
----------

* Hakurobotti
* Hakukone
* Internet Archive
* Kansalliskirjastot
* Suomen Kansalliskirjasto

Aiheesta muualla
----------------

* Heritrix keruurobotti
* IIPC – International Internet Preservation Consortium
* Internet Archive
**Vihdin museo** on vuonna 1959 perustettu paikallishistoriallinen museo Vihdissä, Uudellamaalla. Museon tallettaa ja hoitaa vihtiläistä kulttuuriperintöä esineiden, valokuvien ja arkistoaineiston muodossa, sekä tarjoaa tiedonhakupalveluja. Vuonna 2022 museo aloitti muuton uusiin tiloihin. Museo on suljettu toistaiseksi.

Historia
--------

Museotoiminta Vihdissä alkoi vuonna 1959, kun Vihdin entisessä pitäjänmakasiinissa avattiin kotiseutumuseo Vihti-Seuran toimesta. Museon toiminta oli vapaaehtoisvoimien varassa kesään 1983 asti, jolloin kotiseutumuseolle palkattiin ensimmäinen museotyöntekijä. Vihdin kunta muutti toimenkuvan pian museoamanuenssin viraksi ja näin kotiseutumuseosta muuttui kunnallinen laitos. Vihdin museon ensimmäinen perusnäyttely avattiin kesällä 1988 entisessä Pikku-Pappilassa. Myöhemmin museon toimitilat laajenivat myös Niuhalan vanhalle kansakoululle.

### Kokoelmat

Vihdin museon kokoelmat koostuvat esine- ja valokuvakokoelmista. Vuodesta 2002 alkaen museon kokoelmia on luetteloitu sähköiseen Musketti-tietokantaan. Lisäksi museo tekee tiivistä yhteistyötä muiden Länsi-Uudenmaan ammatillisesti hoidettujen museoiden kanssa ja on mukana valtakunnallisessa museoiden tallennus- ja kokoelmayhteystyöverkossa TAKO:ssa. Museon tärkeimpiin paikallisiin yhteistyökumppaneihin kuuluvat Vihti-Seura ja Vihdin Rakennusperintöyhdistys.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Vihdin museo *Vihti*. Viitattu 27.9.2022.
3. ↑  Museokortti-kohde: Vihdin museo *www.museot.fi*. Viitattu 27.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Vihdin museo (Q114245060)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä | Vihti |
|  |
| katuosoite | Kyläaukio 1, 03400 Vihti |
|  |
|  |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vihti |
| --- |
|  |
| 
* Uusimaa
* Helsingin seutu

 |
|  |
| Kylät ja kaupunginosat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Taajamat | 
* Nummela
* Ojakkala
* Otalampi
* Vihdin kirkonkylä

 |
|  |
| Kylät | 
* Haimoo
* Herrakunta
* Huhmari–Palojärvi
* Irjala–Pääkslahti
* Jokikunta
* Moksi
* Oinasjoki
* Olkkala
* Selki
* Siippoo
* Tervalampi
* Vanjoki
* Vanjärvi
* Vesikansa
* Vihtijärvi

 |

 | Vihdin vaakuna |
|  |
| Rakennukset ja rakennelmat | 
* Olkkalan kartano
* Pyhän Birgitan kirkon rauniot
* Vihdin kirkko

 |
|  |
| Museot | 
* Vihdin museo

 |

 |
**FC FCSB** [[fet͡ʃeseˌbe]] (rom. *FC FCSB*) on vuonna 1947 perustettu romanialainen jalkapallojoukkue. Steaua perustettiin 1947 Romanian kuninkaallisten asevoimien komentajan, kenraali Mihail Lascărin käskystä. Steaua-nimeä (suomeksi *tähti*) on käytetty vuodesta 1961. Se pelaa kotiottelunsa Bukarestin Ghencea-stadionilla. Joukkueen värit ovat sininen ja punainen. 

FCSB on Romanian jalkapalloilun kaikkien aikojen menestynein seura. Se on voittanut maan mestaruuden 23 kertaa. Steaua oli myös ensimmäinen itäeurooppalainen joukkue, joka voitti jalkapallon Euroopan cupin. Tuo tapahtui vuonna 1986, jolloin se kaatoi FC Barcelonan loppuottelussa. Aiemmin puolivälierissä Steaua oli kukistanut suomalaisen FC Kuusysin. Vuonna 1989 Steaua pelasi jälleen Euroopan cupin loppuottelussa. AC Milan oli kuitenkin siinä vahvempi.

Nykyään Steaua ei ole Euroopan laajuisesti yhtä merkittävä tekijä kuin 1980-luvulla. Seura jakaantui vuonna 2017 kahtia vuosia kestäneen nimiriidan takia. Pääsarjassa pelaava yksityisen liikemiehen omistama joukkue menetti oikeuden Steauan nimen ja tunnuksen käyttöön esiintyen nykyään nimellä *FCSB*, asevoimien yhteyteen edelleen kuuluvan emoseuran tukema jalkapallojoukkue *CSA Steaua Bukarest* puolestaan pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

Meriitit
--------

* Romanian mestaruudet (26): 1951, 1952, 1953, 1956, 1960, 1961, 1968, 1976, 1978, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2001, 2005, 2006, 2013, 2014, 2015
* Romanian Cup (24): 1949, 1950, 1951, 1952, 1955, 1962, 1966, 1967, 1969, 1970, 1971, 1976, 1979, 1985, 1987, 1988, 1989, 1992, 1996, 1997, 1999, 2011, 2015, 2020
* Euroopan Cup (1): 1986

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FC Steaua Bukarest**.
* .ro Virallinen kotisivusto (ro) (en)
* Steaua Romanian liigan virallinen sivusto (ro)
* Steaua UEFA:n virallinen sivusto (en)
* FCSteaua.ro Virallinen fanisivusto (ro)
* AISS.ro AISS (Steaua Supporters' Independent Association) (ro)
* Steaua.com Englanninkielinen fanisivusto (en)
* Stelisti.ro (Arkistoitu – Internet Archive) Gazeta Sporturilor (ro)
* Steauan tilastoja (Arkistoitu – Internet Archive) (ro)

Romanian lippuLiga I -joukkueet kaudella 2011–2012
Astra •
Brașov •
Ceahlăul •
CFR Cluj •
Concordia •
Dinamo •
Gaz Metan •
Mioveni •
Oțelul •
Pandurii •
Petrolul •
Rapid •
Sportul Studențesc •
Steaua •
Târgu Mureș •
Universitatea Cluj •
Vaslui •
Voința
**Tebtynis** (m.kreik. Τεβτυνίς) eli **Beten** (egypt. 𓃀𓂧𓈖𓏌𓏲𓊖, *Btn*) tai **Tepten** (egypt. *Tp-tn, Tꜣ-tn, Tn, Tꜣ-bnt, Tbꜣ-tn, Tꜣ-btn*, kopt. *Ⲧⲟⲩⲧⲱⲛ, Ⲧⲟⲧⲟⲩⲛ*) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Arsinoiteen nomokseen ja sen Polemonin merikseen.

Maantiede
---------

Tebtynis sijaitsi Faijumin (Fayyum) keitaan eteläpuolella. Se sijoitetaan nykyiseen Umm el-Baragatiin, noin kuusi kilometriä etelään nykyisestä, antiikin aikaisen kaupungin koptilaisen nimen säilyttäneestä Tutunin kylästä. Tebtyniin arkeologisen alueen koko on noin 950 × 600 metriä eli noin 57 hehtaaria, mutta asutus vaikuttaa siirtyneen ajan kuluessa pohjoiseen päin, joten koko alue ei ole ollut välttämättä asuttuna samanaikaisesti.

Tebtyniin raunioita.

Historia
--------

Tebtyniin perusti faarao Amenemhet III noin 1800 eaa. ja se säilyi asuttuna noin 3000 vuotta aina 1200-luvulle jaa. saakka. Se tunnetaan parhaiten kreikkalais-roomalaiselta kaudelta 200-luvun eaa. ja 200-luvun jaa. väliseltä ajalta.

Leijonapatsas Tebtyniin arkeologisella alueella.
Asutuksen vanhempi nimi oli ilmeisesti *Tynis*. Tebtyniissä palvottiin muun Faijumin alueen tavoin krokotiilijumala Sobekia. Kaupungissa tämä tunnettiin nimellä Soknebtynis, "Sobek, Tyniksen (Tebtyniin) herra".

Myöhäisantiikin aikana noin 300–640 jaa. kaupungin nimi saattoi olla *Theodosiopolis* (m.kreik. Θεοδοσιόπολις, myös Θεοδοσιούπολις, *Theodosiūpolis*, Θεοδοσίου πόλις, *Theodosiū polis*), mutta tämä ei ole täysin varmaa. 800- ja 900-luvuilla paikka oli eräs Egyptin luostarielämän keskuksista.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Tebtyniissä oli Sobekille omistettu temppeli, jonka rauniot on löydetty. Kaupungista on löydetty myös lukuisia ihmisten ja krokotiilien muumioita. Merkittävimpiin löydöksiin lukeutuu suuri määrä papyruksia, joista osa on peräisin muumioiden kääreistä, osa temppelistä ja osa muista kaivauksista. Ne kaivettiin vuosina 1899–1900 Bernard P. Grenfellin ja Arthur S. Huntin johdolla. Nykyisin ne ovat Bancroft Libraryssä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Kokoelma on suurin papyrustekstien kokoelma Yhdysvalloissa, ja siihen kuuluu yli 26 000 papyruskatkelmaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Schweitzer, Simon D.: Btn *Ancient Egyptian Dictionary*. Viitattu 19.10.2020.
2. 1 2 3 4  Tebtynis/Theodosioupolis? *Pleiades*. Viitattu 19.10.2020.
3. 1 2  Tebtynis (Umm el-Baragat) *Trismegistos*. Viitattu 19.10.2020.
4. 1 2 3 4  Lippert, Sandra Luisa & Schentuleit, Maren: *Tebtynis und Soknopaiu Nesos: Leben Im Römerzeitlichen Fajum*, s. 20–21. Akten Des Internationalen Symposions Vom 11. Bis 13. Dezember 2003 in Sommerhausen Bei Würzburg. Otto Harrassowitz Verlag, 2005. ISBN 9783447051415. Teoksen verkkoversio.
5. 1 2 3  About the Tebtunis Collection The Bancroft Library, University of California, Berkeley. Viitattu 19.10.2020.
6. ↑  Theodosioupolis *Trismegistos*. Viitattu 19.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tebtynis** Wikimedia Commonsissa

* The Center for the Tebtunis Papyri. Bancroft Library, University of California, Berkeley. (englanniksi)
**Conradin Friedrich zu Castell-Rüdenhausen**, syntynyt 10. lokakuuta 1933 Berliinissä, kuollut 1. lokakuuta 2011 Inkoossa, oli saksalainen kreivi ja kuningas Kaarle XVI Kustaan serkku. Castell-Rüdenhausen asui perheensä kanssa Inkoossa, jossa he elivät tavallista julkisuudesta pois ollutta elämää.

Elämäkerta
----------

Conradin zu Castell-Rüdenhausenin äiti oli prinsessa Caroline Mathilde, joka puolestaan oli Kaarle XVI Kustaan äidin, prinsessa Sibyllan, sisar. Castell-Rüdenhausen syntyi Berliinissä 1933 ja tuli Suomeen opiskelemaan puutarhanhoitoa. Suomessa hän tapasi tulevan puolisonsa Märta Lönegrenin, jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta: kreivitär Anne-Charlotte Catharina Victoria zu Castell-Rüdenhausen, sekä kreivi Carl-Eduard Friedrich Hubertus zu Castell-Rüdenhausen. Perhe veti kauppapuutarhaa Inkossa poissa julkisuudesta. Kuningas Kaarle XVI Kustaalla oli tapana vierailla serkkunsa Castell-Rüdenhausenin luona Suomessa käydessään. Castell-Rüdenhausen haudattiin Inkooseen vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kungens kusin begravdes i Ingå *Hbl.fi*.  15.10.2011. Hufvudstadsbladet. Viitattu 17.4.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Pauliina Jokinen: Victorian pikkuserkku IS:lle: "Olen todella onnellinen heidän puolestaan" *Ilta-Sanomat*.  23.2.2012. Viitattu 17.4.2024.