recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pertti Paavo Korppoo** (s. 18. huhtikuuta 1937 Orivesi – 9. heinäkuuta 2009 Ruovesi) oli suomalainen sahateollisuuden palveluksessa toiminut henkilö. Hän oli koulutukseltaan sahateknikko ja toimi sukunsa omistaman Pohjan Saha Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969–1982.

Elämäkerta
----------

Pohjan Saha Oy:n perusti Ruoveden Jäminkipohjaan talousneuvos Paavo Edward Korppoo (k. 1974). Hän toimi kuolemaansa asti Pohjan Saha Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Pertti Korppoon veljistä Eero (s. 1941) toimi sahayhtiön teknisenä johtajana ja Jorma (s. 1945) markkinointijohtajana.

Pertti Korppoon toimitusjohtaja-aikana Pohjan Saha Oy:stä kehittyi Suomen suurin yksityinen sahayhtiö, jolla oli toimipaikat Ruoveden Jäminkipohjassa (vuosituotanto 175 000 m³), Holisevan Saha Oy Jämsässä (vuosituotanto 75 000 m³), osuus Kovetun Saha Oy:stä Ruoveden Muroleessa (vuosituotanto 70 000 m3) sekä Toras Oy:n Kuohun tehtaat Kuohun kylässä Jyväskylässä.
Jäminkipohjan sahan äitienpäivänä 1979 tuhonneen tulipalon jälkeen Pohjan Saha Oy osti korvaaviksi tuotantolaitoksiksi Väärinmajan Sahan Ruoveden Ylä-Väärissä (vuosituotanto n. 40 000 m³) ja G. A. Serlachius Osakeyhtiöltä Kolhon Sahan Vilppulassa (vuosituotanto noin 120 000 m³). Yhtiö rakennutti 1979–1980 Vilppulaan uuden suursahan, joka korvasi Holisevan ja Kovetun Sahoja lukuun ottamatta muut edellä mainitut yksiköt. Uuden tuotantolaitoksen vuosituotanto oli noin 360 000 m³ ja se oli lajissaan Euroopan suurin. Nykyisin sen vuosikapasiteetti on tarvittaessa ollut nostettavissa yli 600 000 m³:iin. Sahan omistaa nykyisin Metsäliiton Metsä Wood, entinen Finnforest. Pohjan Saha Oy oli myös metsäyhtiöiden yhteisen puunhankintayhtiö Puulaaki Oy:n osakas.

Pertti Korppoo oli metsäteollisuuden monissa luottamustoimissa. Hän osallistui myös 1970–1980-luvuilla Ruoveden kunnallispolitiikkaan ja toimi kokoomuslaisena kunnanvaltuutettuna.
Korppoo rakensi asunnon Villanika-nimiselle kiinteistölle Ruoveden Kautun kylään kanavan tuntumaan 1976. "Nika" talon nimessä johtuu siitä, että olohuoneen ja ruokailuhuoneen välissä on nikainen*selvennä* puunrunko pystyasennossa läpi talon. Arkkitehtina toimi Pekka Ojonen. 

G. A. Serlachius Oy osti Pohjan Sahan Korppoon veljeksiltä 1982. Kaupasta seurasi vuosikymmeniä kestänyt oikeudenkäyntien sarja, jossa Korppoot saivat korvauksia. Holisevan Saha Oy:n Korppoot myivät Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle 1983.

Pertti Korppoo keskittyi 1983 lukien liikkeenjohdon konsultointiin sekä omistamansa VP Laatikkovuokraus Oy:n toimitusjohtajuuteen. Eero ja Jorma Korppoo perustivat Ruoveden Jäminkipohjaan 1983 sahateollisuuden koneiden ja laitteiden myyntiyhtiön Loija Oy:n.

Lähteet
-------

* Niskasaari, Mikko: Taistelu Pohjan Sahasta jatkuu.  *Apu*, 1986. *lähde tarkemmin?*
* Merisalo, Arto: Korppoon veljekset luopuivat Holisevan Sahasta.  *Puumies*, 1982, nro 11, s. 11.

Aiheesta muualla
----------------

* Pertti Korppoon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Pohjalainen** oli Vaasassa vuosina 1910–1915 ilmestynyt sanomalehti.

Lehden julkaisija ja vastaava toimittaja oli Ossian Ansas, jonka *Pohjan Poika* oli lakannut vuoden 1909 lopussa. Sen tilalla Ansas painoi ensin nuorsuomalaisten *Pohjanmaata* ja perusti sitten uuden lehden, joka ulkoasultaan oli ensimmäisen *Pohjalaisen* kopio. Edeltäjistään poiketen uusi *Pohjalainen* oli puolueisiin sitoutumaton, joskin linjaltaan kansallinen ja perustuslaillinen.

*Pohjalainen* oli Vaasan ensimmäinen kuudesti viikossa ilmestynyt sanomalehti. Journalistisesti kunnianhimoinen julkaisu osoittautui kuitenkin kannattamattomaksi ja vuonna 1915 Ansaan kirjapaino teki konkurssin. Pettynyt Ansas kuoli pian sen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 228–229. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pohjalainen* digitoituna kansalliskirjastossa
*Tämä artikkeli kuvaa Espanjan laivaston ensimmäistä sukellusvenettä. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**Isaac Peral** (runkonumero A0) oli Espanjan laivaston vuonna 1916 vesille laskettu ensimmäinen sukellusvene. Alus oli samankaltainen kuin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen kaksirunkoinen sukellusvene *USS M-1* (SS-47).

Valmistus
---------

Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 annetun laivastonlain perusteella Fore River Shipyardilta Quincystä Massachusettsista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 21. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1917.

Palvelus
--------

Aluksen nimeksi vaihdettiin 1930 *O1*. Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 1932.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:Submarino Isaac Peral (A-0)

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert (toim.) s. 381
2. ↑  submarinos.net
**Bitti** (sardiksi *Bìtzi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 845 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 215,37 neliökilometriä. Se sijaitsee 549 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bitti (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Hsinchu** (kiin.: 新竹市; pinyin: *Xīnzhú shì*; Pe̍h-ōe-jī: *Sin-tek-chhī*; Pha̍k-fa-sṳ: *Sîn-chuk-sṳ*) on kaupunki Taiwanin eli Kiinan tasavallan luoteisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 lopussa 476 273.

Maantiede
---------

Näkymä kaupunkiin.
Hsinchu sijaitsee Taiwanin eli Kiinan tasavallan Taiwanin saaren luoteisosassa noin 10 kilometriä Taipein kaupungista lounaaseen. Kaupunkiin kuuluvan hallinnollisen alueen koko on 104,1 km² ja sen alueeseen kuuluu 17 kilometriä rantaviivaa. Kaupunki jaetaan kolmeen piiriin, joita ovat pohjoinen ja itäinen piiri, sekä Xiangshanin piiri.

Taiwanilla Hsinchu tunnetaan hyvin tuulisesta säästään, joka korostuu etenkin monsuunikausilla. Tuulta voimistavat alueen maanpinnanmuodot ja paikallinen lempinimi kaupungille on "Tuulten kaupunki". Vuoden lämpimimmän kuun heinäkuun keskilämpötila on 29 °C ja kylmimmän kuun tammikuun 15,5 °C.

Historia
--------

Katukuvaa 1930-luvulla.
Nykyisen Hsinchun alueen alkuperäisasukkaita olivat taokat. Taokat tunsivat seudun nimellä *Tek-kham*, josta myös nykyinen nimi on johdettu. Kiinalainen vaikutus alueella alkoi vuonna 1661, jolloin Ming-dynastian keisari Yongli määräsi sotilasretkikunnan perustamaan alueelle varuskunnan. Ensimmäiset kiinalaiset siirtolaiset saapuivat puolestaan Qing-dynastian keisari Kangxin valtakaudella vuonna 1718. Varsinaisen kaupungin ilmeen paikka alkoi saada 1800-luvun puolella. Kaupunginmuurin rakentaminen aloitettiin vuonna 1826. Nykyisin vanhasta kaupunginmuurista on kuitenkin jäljellä enää sen itäinen portti.

Hallinnollisesti Hsinchunista tuli oma kaupunkinsa vasta Taiwanin Japanin siirtomaakaudella vuonna 1930. Japanin kaudella Hsinchu oli tärkeä sotilastukikohta ja kaupunki sai myös suurin piirtein sen nykyisen ilmeen. Kaupunkiin myös liitettiin viereisiä paikkakuntia. Japanilainen kausi päättyi vuoteen 1945, jolloin japanilaiset joukot luovuttivat hallinnon Kiinan tasavallalle. Nykyisin olemassa oleva piirikuntatason kaupunki perustettiin 1. joulukuuta 1951.

Talous
------

Hsinchun rautatieasema.
Hsinchu on oman alueensa kaupan ja jakelun keskus. Ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan esimerkiksi riisiä, teetä ja sitrushedelmiä. Paikallisiin teollisuudenaloihin lukeutuvat esimerkiksi paperi-, sementti-, lasi- ja tekstiiliteollisuus. Vuonna 1980 kaupunkiin perustettiin erityisesti korkeaan teknologiaan keskittynyt teollisuuspuisto.

Kaupungin kautta kulkee pohjois-eteläsuunnassa saaren rannikkoa pitkin kulkeva maantie ja rautatie.

Väestö
------

Hsinchun asukasluku oli vuoden 2010 lopussa yhteensä 476 273.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hsin-chu Encyclopaedia Britannica. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Geographic location Hsinchu City Goverment. Viitattu 19.1.2020.
3. ↑  Natural climate Hsinchu City Goverment. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3  History of Hsinchu Hsinchu City Goverment. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
5. ↑  Number of resident population and population density in Hsinchu City *2010 Population and Housing Census*. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hsinchu** Wikimedia Commonsissa
**Emilie Turunen** (s. 13. toukokuuta 1984 Kööpenhamina) on tanskalainen poliitikko. Hän oli nuorin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa valituksi tullut ja kautta aikain nuorin tanskalaismeppi. Vuodesta 2014 alkaen hän on ollut finanssipalveluyritys Nykreditin tiedotusjohtaja.

Elämä
-----

Turunen on opiskellut Roskilden yliopistossa yhteiskuntatieteitä ja asuu poikaystävänsä kanssa Kööpenhaminassa. Ennen valintaansa Euroopan parlamenttiin hän työskenteli sosialistisen kansanpuolueen nuorisojärjestössä. Hän ei puhu suomea, vaikka hänen äitinsä on suomalainen.

Europarlamentti
---------------

Kun Turunen valittiin Europarlamenttiin, hän kuului Sosialistiseen kansanpuolueeseen, joka on tarkkailijajäsenenä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä. 21. maaliskuuta 2013 hän siityi Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.

Valintansa jälkeen Turusesta tuli ryhmänsä varapuheenjohtaja. Hän oli sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä Kaakkois-Aasian valtuuskunnan jäsen. Lisäksi hänellä on varajäsenyydet muun muassa työllisyys ja sosiaaliasiain valiokunnassa, rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevässä erityisvaliokunnassa sekä Iranin valtuuskunnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  EMILIE TURUNEN *sf.dk*.  Arkistoitu 21.12.2010. Viitattu 26.12.2009. (tanskaksi)
2. ↑  Suomalaistaustainen nainen pääsi Tanskasta mepiksi  9.6.2009. Keskisuomalainen. Viitattu 26.12.2009.
3. 1 2  EP:n jäsenet: Emilie TURUNEN Europarlamentti. Viitattu 25.1.2015.
Näkymä Hevonlinnan harjun näkötornista elokuussa 2018.
**Hevonlinna** on harjumuodostuma ja ulkoilualue Tl Koskella Varsinais-Suomessa.

Luonto
------

Hevonlinnan harju on osa Säkylän–Mellilän harjujaksoa mutta on pinnanmuotona pikemminkin reunamuodostuma. Siihen liittyy kaksi suppakuoppaa, joista toiseen muodostunut laskujoeton harjujärvi Hevonlinnanjärvi. Reunamuodostuman pohjoinen eli jäätikön puoleinen reuna on jyrkkä ja sen alla on noin sadan metrin pituinen lähdealue. Harjun rinteessä erottuu rantaterasseja ja rantakivikkoja. Harjulla on ollut merkitystä sekä opetus- että ulkoilukohteena, pohjavesialueena että soranottoalueena.

Kulttuuriympäristö
------------------

Harjua on sen nimen perusteella arveltu myös rajavarustukseksi maakuntien rajalla ja harjua pitkin kulkee valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määritelty historiallinen Huovintie, joka Koskella ja Mellilässä on edelleen käytössä pääosin sorapintaisena osaksi yleisenä ja osaksi yksityisenä tienä. Harjulla sijaitseva Hevonlinnanotsa on Varsinais-Suomen ja Satakunnan historiallisten maakuntien rajapaikka ja 2010-luvulla rajapaikkana Tl Kosken kunnan ja Loimaan kaupungin, aiemmin Mellilän kunnan välillä.

Ulkoilualue
-----------

Tl Kosken kunnalla on harjulla ulkoilukeskus, johon liittyvällä ulkoilualuella on muun muassa ulkoiluratoja, näkötorni, laavu ja frisbeegolf-rata.

Lähteet
-------

* Suominen, Olli: *Kosken seudun luonto*. [Koski Tl]: [Kosken T.l. kunta], 1989. Julkaisun verkkoversio Ympäristöhallinnon sivuilla (viitattu 23.9.2015).

### Viitteet

1. ↑  Suominen 1989:5-14.
2. 1 2  Hevonlinna *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 27.8.2018.
3. ↑  Suominen 1989:8-9.
4. ↑  Huovintie *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
5. ↑  Oja, Aulis: *Keskiaikaisen Etelä-Suomen asutus ja aluejaot*, s. 21. Helsinki: , 1955.
6. ↑  Hevonlinnan ulkoilukeskus Kosken Tl kunta. Viitattu 27.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hevonlinna** Wikimedia Commonsissa

* Retkipaikka
**Caribbean Football Union** (**CFU**) on Karibian nimellinen jalkapalloliitto. Se edustaa 25:ttä FIFAn jäsenmaata ja kuutta FIFAan kuulumatonta maata Karibialla sekä muualla Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Liitto perustettiin vuonna 1978 ja sen jäsenet kuuluvat Pohjois-Amerikan jalkapalloliittoon eli CONCACAFiin.

Liitto sai kansainvälistä huomiota, kun se paljasti, että FIFAn presidentiksi pyrkinyt Mohammed bin Hammam oli tarjonnut jokaisen jäsenliiton edustajalle 40 000 Yhdysvaltain dollaria CFU:n kokouksessa vuonna 2011. Useat olivat hyväksyneet tarjouksen. Tämä johti monien CFU:n tärkeimpien jäsenten sulkemiseen jalkapallosta.

Jäsenmaat
---------

### Nykyiset jäsenmaat

* Anguilla
* Antigua ja Barbuda
* Aruba
* Bahamas
* Barbados
* Bermuda
* Bonaire
* Brittiläiset Neitsytsaaret
* Caymansaaret
* Curaçao
* Dominica
* Dominikaaninen tasavalta
* Grenada
* Guadeloupe
* Guyana
* Haiti
* Jamaika
* Kuuba
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Ranskan Guayana
* Saint Kitts ja Nevis
* Saint Lucia
* Saint Martin
* Saint Vincent ja Grenadiinit
* Sint Maarten
* Suriname
* Trinidad ja Tobago
* Turks- ja Caicossaaret
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

Näistä Bonaire, Guadeloupe, Martinique, Ranskan Guayana, Saint Martin sekä Sint Maarten eivät kuulu FIFAan.

Kilpailut
---------

**Caribbean Cup** on CFU:n järjestämä epäsäännöllisin väliajoin pidettävä Karibian maiden mestaruusturnaus. Samalla se toimii CFU:n jäsenten karsintaturnauksena Pohjois-Amerikan mestaruusturnaukseen CONCACAF Gold Cupiin, kun turnauksen neljä parasta pääsevät seuraavaan järjestettävään Gold Cupiin.

**CFU Club Championship** on joka kausi järjestettävä Karibian seurajoukkueturnaus. Turnauksen voittaja etenee suoraan CONCACAF Champions Leagueen, ja toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet pääsevät CONCACAF Leagueen, joka toimii karsintaturnauksena CONCACAF Champions Leaguelle.

Lähteet
-------

 (engl.)
Heerstrasse
**Heerstrasse** on Berliinin läpi kulkevan itä–länsi-suuntaisten katujen akselin läntinen jatke. Se ulottuu Theodor-Heuss-Platzilta aina kaupungin länsirajalle saakka, kulkien Westendin, Wilhelmstadtin ja Staakenin kaupunginosien alueella.

Westendin alueella kulkeva osa kadusta rakennettiin jo vuonna 1874 yhdistämään Charlottenburg ja Pichelsberg. Pääosa Heerstrassea rakennettiin vuosina 1903–1911, jotta pääkaupungin varuskunnille saataisiin suora kulkuyhteys Döberitziin perustetulle harjoitusalueelle, ja sen nimi oli alkujaan Döberitzer Heerstrasse. *Heerstrasse* on Saksassa yleisnimitys leveille teille, jotka on rakennettu armeijan maavoimien (saks. *heer*) joukkojensiirtoja varten, usein rajojen yli. Kertoman mukaan itse keisari Vilhelm II määräsi kadun suoran kulun ja hän myös osallistui sen avajaisiin vuonna 1911. Katu tuli osaksi Berliinin kaupunkia vuoden 1920 alueliitoksessa ja sai nimekseen An der Heerstrasse, joskin vanha nimi esiintyi virallisissa kartoissa vielä pitkään tämän jälkeen. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1950, jolloin Heerstrasseen liitettiin myös Kaiserdamm-kadun länsipää Theodor-Heuss-Platzin ja Preussenalleen väliltä.

Heerstrasse on 10,8 kilometrin pituisena yksi Berliinin pisimmistä kaduista. Se on yksi Berliinin tärkeimmistä sisääntuloväylistä ja sitä pitkin pääsee Hampurin suuntaan johtavalle maantielle. Kadun varrella sijaitsee muun muassa Heerstrassen brittiläinen sotilashautausmaa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heerstrasse**.
1. 1 2  Heerstraße (saksaksi) Lexikon: Charlottenburg-Wilmersdorf von A bis Z. Berlin.de. Viitattu 5.8.2014.
2. 1 2  Heerstraße (saksaksi) Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014.
Hilding Linnqvist
**Hilding Linnqvist** (tai **Linnquist**, 1891–1984) oli ruotsalainen taidemaalari. Uransa alkupuolella hän oli runollinen ja rikkaan värikylläinen naivisti, mutta sittemmin hän vaalensi väriasteikkoaan ja muutti tyyliään koristeellisemmaksi. Tätä tyyliä ilmentävät ainakin Tukholman kaupunginkirjaston freskot, jotka ovat peräisin vuosilta 1927–1928.. Uran lopulla Linnqvistin tyyli kulki takaisin kohti pehmeyttä. Linnqvist sai vaikutteita ranskalaisesta koulusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan Iso Fokus, osa 4*, s. 2318. Helsinki: Otava, 1973. ISBN 951-1-00388-7.
2. ↑  WSOY:n Iso Tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1997, s. 319
3. ↑  *Facta, osa 4*, s. 911. 7. p.. Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-01484-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia Linnqvistin teoksista Flickr-palvelussa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |
**Hilde Fenne** (s. 12. toukokuuta 1993) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.

Nuorten MM-kilpailuissa Kontiolahdella 2012 Fenne saavutti kultaa pikakilpailussa ja viestissä sekä pronssia normaalimatkalla. Nové Měston MM-kisoissa 2013 Fenne hiihti avausosuuden Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. EM-kilpailuissa hän sai viestipronssia 2014.

Ampumahiihdon maailmancupissa Fenne debytoi Östersundissa kaudella 2012–2013 saavuttaen samalla ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan 30:s pikakilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran kaudella 2015–2016 oltuaan kahdeksas Pokljukan takaa-ajokilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 55:s kaudella 2015–2016.

Fenne lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hilde Fenne *IBU Datacenter*. IBU. Viitattu 7.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  IBU Wolrd Championships Biathlon 2013 – Nove Mesto (CZE), Women 4x6 Relay *IBU Datacenter*. IBU. Viitattu 7.2.2016. (englanniksi)
3. ↑  NRK: Thrilleravslutning i følsomt Fenne-farvel: – Det ble en del grining *NRK*. Viitattu 25.3.2018. (norjaksi)
**Sharon Sheeley** (4. huhtikuuta 1940 – 17. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän kirjoitti lauluja muun muassa Glen Campbellille, Ricky Nelsonille, Brenda Leelle ja Eddie Cochranille.

Sheeley kirjoitti kappaleen "Poor Little Fool", jonka Ricky Nelson levytti vuonna 1957. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Samana vuonna Sheeley kirjoitti kappaleen "Somethin' Else", josta tuli Eddie Cochranin esittämänä hitti vuonna 1958.

Sheeley hakeutui Sunset Boulevardille 1950-luvun puolivälissä. Hänestä tuli managerinsa Jerry Capehartin kautta Metricin (Liberty Records -levy-yhtiön osasto) säveltäjä. Hän alkoi seurustella Eddie Cochranin kanssa sen jälkeen kun hänen kappaleensa "Born Again" julkaistiin Cochranin *Summertime Blues* -levyn B-puolella. Hän kirjoitti Cochranille menestyskappaleen "Somethin' Else", josta cover-version tekivät myöhemmin The Move, Stray Cats ja Sex Pistols.

Sheeley oli mukana Eddie Cochranin Ison-Britannian kiertueella vuonna 1960. Hän loukkaantui liikenneonnettomuudessa, jossa Cochran kuoli. Autossa oli heidän lisäkseen laulaja Gene Vincent.

1960-luvulla hän kirjoitti The Fleetwoods -yhtyeelle "He's The Great Imposter". Hän teki musiikkia Mac Davisin ja Jackie DeShannonin kanssa. The Searchers -yhteen Chris Curtis levytti hänen aineistoaan, kuten myös Sandie Shaw ja Brenda Lee. Tracey Ullmanin esittämänä "Breakaway" (1964) nousi Britannian Top 10 -listalle vuonna 1983.

Levi Strauss & Co. -yhtiön televisiomainos vuodelta 1988 kertoo Sheeleyn ja Cochranin suhteen alusta.

*Sharon Sheeley: Songwriter* -albumi ilmestyi vuonna 2000.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6   The Guardian. Viitattu 31.5.2018
2. ↑  Leigh, Spencer: Sharon Sheeley: Composer of rock'n'roll hits for Eddie Cochran and Ricky Nelson *independent.co.uk*.  19.5.2002. Viitattu 31.5.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Esko K. Pajasalmi** (n. 1928 – 7. maaliskuuta 2000) oli suomalaissyntyinen liikemies, joka vuonna 1961 perusti Thaimaan ensimmäisen PR-toimiston nimeltä Presko ja kasvatti siitä yli sadan hengen yrityksen. Vuonna 1989 hän myi yrityksen brittiläiselle Shandwickille, joka tuolloin oli maailman suurin yksityinen PR-toimistoketju.

Suomalaiset Esko ja Anja Pajasalmi tulivat Thaimaahan vuonna 1951 Jehovan todistajien lähetyssaarnaajiksi ja työskentelivät aluksi viitisen vuotta maan pohjoisosan Chiang Maissa. He saivat siirron Bangkokiin, jossa Esko Pajasalmi nimitettiin lähetysaseman varajohtajaksi. Tässä työssä hän osallistui monille suhdetoiminta-alan kursseille Yhdysvalloissa ja päätti lopulta ryhtyä ensimmäiseksi alan yrittäjäksi Thaimaassa. Toiminta alkoi sillä, että Pajasalmi kulki skootterillaan ympäri Bangkokia valokuvaamassa paikallisia päättäjiä.

Vuonna 1961 perustetulla Presko Public Relations -yrityksellä oli parhaimmillaan asiakkaina muun muassa seitsemän lentoyhtiötä. Vuonna 1989 brittiläinen Shandwick International Plc osti Preskon, jonka nimeksi vuonna 1997 tuli Presko Shandwick (Thailand). Esko Pajasalmi jatkoi perustamansa yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hän toimi Suomalais-thaimaalaisen kauppakamarin ensimmäisenä johtajana 1992–1993.

Esko Pajasalmi kuoli 72-vuotiaana golfkentälle vuonna 2000. Hänen työtään PR-alalla jatkoi Pajasalmien ainoa lapsi, poika Norman, joka kuoli 48-vuotiaana 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  PR legend 'Uncle Esko' passes away (Arkistoitu – Internet Archive), The Nation 8.3.2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 24.11.2015.
2. 1 2  Lindholm, Jari: Suurten julkisivujen kiillottaja. Suomalainen Esko Pajasalmi johtaa Kaakkois-Aasian suurinta pr-yritystä *Helsingin Sanomat*.  2.1.1994. Viitattu 19.5.2019.  (Tilaajille.)
3. ↑  Chamber history, The Thai-Finnish Chamber of Commerce (TFCC). Viitattu 24.11.2015.
4. ↑  PR stalwart dies, The Nation 11.12.2007. Viitattu 24.11.2015. Internet Archive, tallennettu 24.11.2015.
5. ↑  Norman Pajasalmi, British Chamber of Commerce Thailand 12.12.2007. Viitattu 24.11.2015. Internet Archive, tallennettu 24.11.2015.
**Giovanni Zamboni** (n. 1655 Rooma – n. 1720) oli italialainen säveltäjä, luutisti ja monet muutkin soittimet hallinnut muusikko. Hänellä oli virtuoosin osaaminen paitsi luutun, myös teorbin, cembalon, kitaran, mandoran ja mandoliinin soittajana. Zamboni loi myös sivu-uran jewellerinä.

Zambonin elämästä on säilynyt hyvin vähän tietoa. Monet Zambonin sävellyksistä ovat kadonneet. Vuonna 1718 häneltä julkaistiin Luccassa soololuutulle sävelletyn musiikin kokoelma *Sonate d'intavolatura di leuto*. Hänen julkaistujen teostensa joukossa on myös madrigaaleja. Zambonin musiikkia on levyttänyt Brilliant Classics -levymerkille bulgarialaissyntyinen luutunsoittaja Javor Genov.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Zamboni: Lute Music Brilliant Classics
2. ↑  Giovanni Zamboni Schott Music

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
* AllMusic: Giovanni Zamboni (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Esko Nikkilä vuonna 1986.
**Esko Antero Nikkilä** (30. elokuuta 1926 Helsinki – 21. syyskuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen sisätautiopin professori ja ylilääkäri, joka ansioitui tutkijana, opettajana ja käytännön lääkärinä. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina 1958–1962 ja professorina vuodesta 1962 kuolemaansa saakka.

Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1957. Hän aloitti tutkimustyönsä jo opiskeluaikanaan toimiessaan assistenttina Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian laitoksella. Hän väitteli tohtoriksi 1953 proteiinilipaasientsyymistä ja sen merkityksestä rasva-aineenvaihdunnassa. Hän teki merkittävän havainnon, jonka mukaan lipoproteiini HDL:n ("hyvän kolesterolin") pitoisuus oli alentunut sydän- ja verisuonitautipotilailla. Nikkilä ryhmineen osoitti, että ateroskleroosia voidaan lieventää rasva-aineenvaihdunnan häiriöitä hoitamalla. 

Toisessa laajassa tutkimussarjassa hän selvitti oppilaidensa kanssa alkoholin vaikutusta rasva- ja sokeriaineenvaihduntaan, jolloin hän päätyi yleisesti hyväksyttyyn teoriaan maksan rappeutumisen syntymekanismista. Lisäksi hänen tutkimuskohteisiinsa kuului diabetes ja sen syntymekanismit.

Nämä tutkimukset erillistuloksineen tekivät Nikkilästä rasva-aineenvaihdunnan johtavan tutkijan. Hän ohjasi kolmattakymmentä väitöskirjaa ja koulutti kymmeniä lääkäripolvia sekä loi Duodecimin aikakauskirjasta merkittävän jatkokoulutusfoorumin. Hänen uudistamassaan muodossa Duodecim-lehteä on toimitettu jo yli 40 vuotta.

Hän toimi oman alansa järjestöjen johtotehtävissä, mm. tasavallan presidentin työryhmässä ja valtion lääketieteellisen toimikunnan jäsenenä. Vuonna 1971 hän sai Matti Äyräpään palkinnon.

Nikkilä kuoli liikenneonnettomuudessa suistuttuaan autollaan ulos moottoritieltä Vantaan Martinlaaksossa.

*Esko Nikkilän rahasto* perustettiin kutsuluentoa varten hänen täyttäessään 60 vuotta. Tämä tapahtui vain kolme viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Esko Nikkilä -luennoitsijan valitsee viisijäseninen toimikunta, joista kaksi edustaa Suomalainen Lääkäriseura Duodecimia, kaksi Helsingin Yliopiston lääketieteellistä tiedekuntaa ja yksi Suomen Sisätautilääkärien yhdistystä. Suomen Sisätautilääkärien yhdistys r.y:n vuosikokouksen yhteydessä pidettävä luento on pidetty Esko Nikkilän muistoksi kahden vuoden välein vuodesta 1988 alkaen.

Lähteet
-------

* Saxén, Lauri: "Nikkilä, Esko (1926–1986)", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 73. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 485. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Giovanni Venturini vuonna 2012
**Giovanni Venturini** (s. 9. marraskuuta 1991 Vicenza, Italia) on italialainen moottoriurheilija.

Ura
---

Venturini aloitti kilpauransa vuonna 2008 Formula 2000 Light Italy – Winter Trophy -sarjassa sijoittuen toiseksi. Vuonna 2009 Venturini ajoi Italian Formula Renault -sarjassa ottaen yhden voiton ja yhdeksän palkintokorokesjijaa. Hän sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Hän ajoi samana vuonna Sveitsin Formula Renault -sarjassa, jossa hän nappasi kolme voittoa, kolme paalupaikkaa ja kymmenen palkintosijaa. Hän sijoittui sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2010 Venturini ajoi Eurocup Formula Renault -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Loppupisteissä hän sijoittui viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault UK -sarjassa.

Vuonna 2011 Venturini ajoi Auto GP -sarjassa, jossa hän otti kaksi voittoa, yhden paalupaikan ja kolme palkintosijaa. Loppupisteissä hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2012 Venturini kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa seitsemän kilpailua saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän tuli mukaan GP3-sarjaan kesken kauden. Hän ajoi yhteensä kymmenen kilpailua sijoittuen kahdesti kolmanneksi ja keräten 31 pistettä sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2013 Venturini jatkoi GP3:ssa täyden kauden. Hän voitti yhden kilpailun sijoittuen sarjan 15:ksi. Vuonna 2014 Venturini kilpaili International GT Open -sarjassa.

GP3-tulokset
------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Trident Racing | ESPFEA  | ESPSPR  | MONFEA  | MONSPR  | EURFEA  | EURSPR  | GBRFEA13 | GBRSPR16 | GERFEA3 | GERSPR8 | HUNFEA11 | HUNSPRKesk. | BELFEA9 | BELSPR9 | ITAFEA8 | ITASPR3 | 31 | 13. |
| 2013 | Trident Racing | ESPFEA12 | ESPSPR8 | VALFEA15 | VALSPR13 | GBRFEA8 | GBRSPR1 | GERFEA16 | GERSPR14 | HUNFEA9 | HUNSPR6 | BELFEA11 | BELSPR11 | ITAFEA11 | ITASPRKesk. | ABUFEA11 | ABUSPR9 | 26 | 15. |

Lähteet
-------

1. ↑  Giovanni Venturini Driver DB
**Kalottigibboni** (*Hylobates pileatus*) on gibboneihin kuuluva ihmisapina, jota esiintyy Thaimaan itäosissa, Kambodžan länsiosissa ja Laosin eteläkärjessä.

Kalottigibboniurokset ja -naaraat erottaa helposti turkin värityksestä. Naaraiden turkki on vatsan ja pään alueilla musta, mutta muualla valkoharmaa. Uroksien turkki on puolestaan täysin musta, lukuun ottamatta pään ympärillä olevaa vaalean ja pörröisen karvoituksen muodostamaa rengasta, joka on yleinen molemmilla sukupuolilla.

Elintavat
---------

Kalottigibboni on muiden gibboneiden tapaan puustossa viihtyvä päiväeläin, joka elää yksiavioisen pariskunnan ja lasten muodostamissa perhekunnissa. Perhekunnan koko on yleensä 3–4 yksilöä. Kalottigibboneiden lisääntymistavoista ei tiedetä paljon, mutta niiden oletetaan olevan samankaltaisia kuin muidenkin gibboneiden.

Kalottigibboni elää kosteissa ainavihannissa metsissä sekä kesä- ja ainavihantien puiden muodostamissa sekametsissä. Kambodžassa kalottigibboneita on tavattu aina 1 500 metrin korkeudessa saakka ja Thaimaassakin 1 200 metrin korkeudessa. Kalottigibbonien ruokavalio koostuu pääasiassa hedelmistä, versoista, lehdistä ja hyönteisistä. Elintavoiltaan kalottigibbonit muistuttavat lareja eli valkokäsigibboneita, mutta ovat niitä ujompia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brockelman, W. Geissmann, T. Timmins, T. & Traeholt, C.: *Hylobates pileatus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.1*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.7.2014. (englanniksi)
2. ↑  Kevin Dayaratna: Hylobates pileatus *Animal Diversity Web*.  2001. University of Michigan Museum of Zoology. Viitattu 30.1.2011. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q301053
* Wikispecies: Hylobates pileatus
* ARKive: hylobates-pileatus
* BOLD: 12447
* CoL: 3NFRW
* EoL: 1038642
* Fossilworks: 237583
* GBIF: 5219544
* iNaturalist: 43596
* IRMNG: 10591164
* ITIS: 573078
* IUCN: 10552
* MSW: 12100772
* NCBI: 9589
* Species+: 4247
* TSA: 8425

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pileated Gibbon
**Riemuvuosien kirja** (hepr. ‏ספר היובלים‎; joskus myös *Leptogenesis*, "Pieni Genesis") on Vanhan testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva toiselta vuosisadalta eaa. peräisin oleva juutalainen kirjoitus. Se on yksi tunnetuimmista apokryfisista kirjoista.

*Riemuvuosien kirja* esittää olevansa Mooseksen Siinain vuorella Tooran eli lain ohella saama salainen ilmestys Lain päivien sekä maailman vuosien, vuosiviikkojen ja riemuvuosien jaosta, ja se tekee selontekoa maailman historiasta luomisesta Jaakobin poikien Egyptiin muuttoon saakka. Kirjan esittämä kronologia perustuu luvun seitsemän kertautumiseen: riemuvuodet ovat 49 vuoden, seitsemän vuosiviikon, jaksoja, joihin kaikki maailman aika on jaettu. Nykyisen tutkimuksen näkemyksen mukaan *Riemuvuosien kirja* koostuu toisen vuosisadan eaa. juutalaisuuden näkökulmasta uudelleen työstetystä Ensimmäisen ja Toisen Mooseksen kirjan materiaalista.

*Riemuvuosien kirja* oli aiemmin osa juutalaista Midrašia. Kirja oli tuttu sekä lännen että idän varhaiskristityille. Myöhemmin kirja pyrittiin tukahduttamaan siinä määrin, ettei siitä ole säilynyt yhtään kokonaista kreikan- tai latinankielistä versiota. Se tunnetaan ainoastaan amharan kielellä sekä Qumranista löydettyinä hepreankielisinä katkelmina. Etiopian ortodoksinen kirkko lukee sen edelleen Raamatun kaanoniin nimellä *Mets'hafe Kufale*, "Jakojen kirja". Katoliset, ortodoksiset ja protestanttiset kristityt pitävät sitä nykyisin pseudepigrafisena.

Aiheesta muualla
----------------

* Riemuvuosien kirja
| "Suzukake no ki no michi de "kimi no hohoemi o yume ni miru" to itte shimattara bokutachi no kankei wa dō kawatte shimau no ka, bokunari ni nannichi ka kangaeta ue de no yaya kihazukashii ketsuron no yōna mono"AKB48 |
| --- |
| Singlen "Suzukake no ki no michi de "kimi no hohoemi o yume ni miru" to itte shimattara bokutachi no kankei wa dō kawatte shimau no ka, bokunari ni nannichi ka kangaeta ue de no yaya kihazukashii ketsuron no yōna mono" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Koko ga Rhodes da, Koko de Tobe!* |
|  Julkaistu | 11. joulukuuta 2013 |
|  Formaatti | CD-levy |
|  Tekijä(t) | Tetsuro Oda |
|  Tuottaja(t) | Yasushi Akimoto |
|  Tyylilaji | J-pop |
|  Kesto | 05.29 |
|  Levy-yhtiö | You, Be Cool! / King |
| Listasijoitukset |
| Billboard Japan Hot 100: 1. |

**Suzukake no ki no michi de "kimi no hohoemi o yume ni miru" to itte shimattara bokutachi no kankei wa dō kawatte shimau no ka, bokunari ni nannichi ka kangaeta ue de no yaya kihazukashii ketsuron no yōna mono** (suom. *Tavallaan hieman nolo päätelmä johon päädyin sen jälkeen, kun mietin päiväkausia kuinka suhteemme muuttuisi jos kävellessämme idänplataanitiellä sanoisin sinulle ’unelmoin hymystäsi’*) on japanilaisen tyttöbändin AKB48:n 34. single. Kappale julkaistiin Japanissa 11. joulukuuta 2013. Singlen japaninkielinen nimi koostuu 78 kirjoitusmerkistä, jonka takia sen nimi on lyhennetty muotoon "Suzukake Nanchara" (kirjaimellisesti "Idänplataani jotain").

Lähteet
-------

1. ↑  Japanese Music: Top Japanese Songs Chart *Billboard*.  28.12.2013. Viitattu 24.9.2017. (englanniksi)
2. ↑  AKB史上最長！　珠理奈センター新曲は76字　作曲は織田哲郎が担当 *Oricon News*.  6.11.2013. Viitattu 24.9.2017. (japaniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Suzukake no Ki no Michi de "Kimi no Hohoemi o Yume ni Miru" to Itte Shimattara Bokutachi no Kankei wa Dō Kawatte Shimau no ka, Bokunari ni Nannichi ka Kangaeta Ue de no Yaya Kihazukashii Ketsuron no Yō na Mono
**Suzunami** (jap. 涼波, *suzunami*) oli Keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Yūgumo-luokka*
Alus tilattiin Uragan telakalta. Se laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 27. heinäkuuta 1943.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Japanin 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen miehistökoulututukseen päällikkönään Kamiyama Masao. Se liitettiin 20. elokuuta laivueen 32. hävittäjäviirikköön, joka siirrettiin 30. syyskuuta Japanin 2 laivaston 2. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 15.–20. lokakuuta Saekilta Trukiin *Yamashiroa*, *Iseä* ja *Tatsutaa*, jotka suojasivat joukkojenkuljetussaattuetta. Se suojasi *Tatsutan* kanssa joukkojenkuljetusta Trukilta Pohnpeihin ja takaisin. Aluksen palattua Trukille se määrättiin 3. marraskuuta suojaamaan Rabauliin amiraali Kuritan raskaista risteilijöistä muodostettua osastoa, josta *Suzunami* erkani 4. marraskuuta *Chōkain* kanssa suojaamaan vaurioitunutta tankkeri *Nisshomarua* paluumatkalle Trukiin. Osasto saapui 7. marraskuuta Trukille.

Trukilta alus lähti 7. marraskuuta Rabauliin, jonne se saapui 10. marraskuuta. Yhdysvaltain laivaston lentotukialukselta lähteneet lentokoneet hyökkäsivät 11. marraskuuta 1943 Rabauliin. Raporttien mukaan *Suzunami* oli lastaamassa torpedoita sataman suulla, kun siihen osui pommi. Räjähdys surmasi 148 miehistönjäsentä, mukaan lukien komentaja Kamiyaman.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – An International Encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  IJN Suzunami: Tabular Record of Movement CombinedFleet.com. Viitattu 31.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* CombinedFleet.com: *Yūgumo*-luokan hävittäjät (englanniksi)

*Yūgumo*-luokan hävittäjä

|  |
| --- |
| *Yūgumo* - *Akigumo* - *Kazagumo* - *Makigumo* - *Makinami* - *Takanami* - *Naganami* - *Tamanami* - *Suzunami* - *Ōnami* - *Fujinami* - *Kishinami* - *Hayanami* - *Kiyonami* - *Okinami* - *Hamanami* - *Asashimo* - *Kiyoshimo* - *Hayashimo* - *Akishimo* - *Umigiri* - *Yamagiri* - *Tanigiri* - *Kawagiri* - *Taekaze* - *Kiyokaze* - *Satokaze* - *Murakaze* |
| Edeltäjä: *Shimakaze* – Seuraaja: *Akizuki-luokka* |
**Ronald J. "Ron" Hill** (25. syyskuuta 1938 Accrington, Lancashire, Englanti – 23. toukokuuta 2021) oli brittiläinen kestävyysjuoksija, maratonin Euroopan-mestari. Hän edusti Bolton Harriers -seuraa.

Hill keskeytti maratonin Belgradin EM-kilpailuissa 1962. Hän sijoittui Tokion olympialaisissa 1964 10 000 metrillä 18:nneksi ja maratonilla 19:nneksi. Hän juoksi Boltonissa 21. heinäkuuta 1965 kaksi maailmanennätystä: 15 maililla 1.12.48,2 ja 25 000 metrillä 1.15.22,6. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän oli maratonilla kahdestoista.

Hill paransi vuonna 1968 kahdesti 10 mailin maailmanennätystä Leicesterissä: hän juoksi ajan 47.02,2 huhtikuussa ja 46.44,0 marraskuussa. Méxicon olympialaisissa 1968 hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi.

Hill voitti maratonin Euroopan-mestaruuden Ateenassa 1969 ajalla 2.16.47,8. Huhtikuussa 1970 hän rikkoi Bostonin maratonin reittiennätyksen kolmella minuutilla voittaen ajalla 2.10.30. Saman vuoden heinäkuussa hän voitti Edinburghin Kansainyhteisön kisoissa kultaa maratonilla kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 2.09.28.

Hill saavutti Helsingin EM-kilpailuissa 1971 pronssia maratonilla ajalla 2.14.34,83. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi.

Urheilu-uransa lisäksi Hill väitteli tohtoriksi tekstiilikemiasta ja perusti vaateyritys Ronhillin, joka suunnitteli erityisesti monia uudenlaisia juoksuvaatteita.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **10 000 m** | 28.38,98 | Lontoo | 1. elokuuta 1969 |
| **25 000 m** | 1.15.22,6 | Bolton | 21. heinäkuuta 1965 |
| **Maraton** | 2.09.28 | Edinburgh | 23. heinäkuuta 1970 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ron Hill *Olympedia*. Viitattu 24.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2  John Scheerhout: Tributes to Olympic running legend Ron Hill who has died aged 82 *Manchester Evening News*.  23.5.2021. M.E.N Media. Viitattu 23.5.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Ron Hill *time-to-run.com*. Viitattu 9.11.2016. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ron Hill Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 9.11.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Trove

 |

 |
**Ron Grahame** (s. 7. kesäkuuta 1950 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.

Pelaajaura
----------

Grahame pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta Denverin yliopiston joukkueessa Pioneersissa yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet nimettiin vuonna 1973, viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, sarjan vuoden pelaajaksi. WHA-seura New York Raiders varasi hänet helmikuun 1972 WHA General Player Draftissa, mutta myi hänen pelaajaoikeutensa seuraavan vuoden kesäkuussa Houston Aerosille vaihdossa puolustaja Ray LaRoseen. Grahame aloitti ammattilaisuransa kaudella 1973–1974, jolla edusti Aerosia neljässä WHA:n runkosarjaottelussa. Suurimman osan tuosta kaudesta hän pelasi kuitenkin Southern Hockey Leaguen (SHL) Macon Whoopeesissa.

Grahame pelasi kaudesta 1974–1975 kauteen 1976–1977 vakituisesti WHA:ssa. Vuonna 1975 hän oli johdattamassa Houston Aerosia Avco Cupin voittoon ja nimettiin WHA:n pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänet palkittiin WHA-vuosinaan myös kahdesti liigan parhaan maalivahdin palkinnolla Ben Hatskin Trophylla, vuosina 1975 ja 1977, sekä nimettiin vuonna 1975 liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja vuonna 1976 toiseen tähdistökentälliseen.

Vuonna 1977 Grahame siirtyi vapaana pelaajana NHL-seura Boston Bruinsiin. Hän edusti Bruinsia vain kauden 1977–1978, jolla pelasi 40 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua. Lokakuussa 1978 hän siirtyi Los Angeles Kingsiin vaihdossa Kingsin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon NHL:n varaustilaisuudessa 1979, jolla Bruins varasi puolustaja Ray Bourquen. Grahame edusti Kingsiä joulukuuhun 1980 asti, jolloin siirtyi kesken kauden 1980–1981 Quebec Nordiquesiin. Hän pelasi kauden aikana paitsi Kingsissä ja Nordiquesissa, myös AHL:n Binghamton Whalersissä.

Grahame pelasi vuodesta 1977 vuoteen 1981 kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 114 runkosarjaottelua, joista voitto-otteluja 50, ja neljä pudotuspeliottelua, joista voitto-otteluja kaksi. WHA:ssa hän pelasi vuosien 1973 ja 1977 välillä yhteensä 143 runkosarjaottelua, joista voitto-otteluja 102, ja 36 pudotuspeliottelua, joista voitto-otteluja 22.

Pelaajauran jälkeen
-------------------

Grahame on työskennellyt vuonna 1981 päättyneen pelaajauransa jälkeen Denverin yliopiston palveluksessa. Hän on toiminut muun muassa yliopiston jääkiekkojoukkueen apuvalmentajana vuosina 1982–1990 ja vuodesta 2005 hänen nimikkeenään on ollut Assistant Vice Chancellor/Senior Associate Athletics Director.

Perhe
-----

Ron Grahame on naimisissa pitkään NHL-seura Colorado Avalanchen johtotehtävissä toimineen Charlotte Grahamen kanssa. Heillä on kaksi lasta, molemmat poikia. Pojista vanhempi, John Grahame, on isänsä tavoin entinen NHL-maalivahti.

Lähteet
-------

1. ↑  Ron Grahame The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ron Grahame Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Ron Grahame *Hockey-Reference.com*. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
4. 1 2  Ron Grahame Bio *denverpioneers.com*.  Arkistoitu 7.12.2011. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
5. ↑  Charlotte Grahame *avalanche.nhl.com*. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee romaania. Muista merkityksistä katso täsmennyssivua Siltalan pehtoori.*
**Siltalan pehtoori**, myös: **Siltalan pehtori**, (alkuteos *Inspektorn på Siltala*) on Harald Selmer-Geethin kirjoittama romaani vuodelta 1903. Sen kustantaja oli Söderström & C:o, samoin kuin 1904 julkaistun suomennoksen. Sen on suomentanut Aarni Kouta. Kirja ilmestyi vuonna 1912 myös Saksassa nimellä *Der Inspektor auf Siltala*. 

Harald Selmer-Geeth oli salanimi, jonka takana oli Viipurin oikeuspormestari Werner August Örn. Alkuperäinen ruotsinkielinen teos menestyi aluksi varsin hyvin, ja siitä otettiin vuonna 1920 kolmas painos, mutta sen jälkeen se jäi unohduksiin. Suomennoksen suosio alkoi kasvaa vasta vuoden 1934 elokuvan myötä ja on sittemmin jäänyt elämään kartanoromantiikan klassikkona, josta on otettu uusi painos viimeksi 1994.

Risto Orko on ohjannut *Siltalan pehtoorista* vuonna 1934 kassamagneetin *Siltalan pehtoori*, jonka tuotti Suomi-Filmi. Vuonna 1953 Suomi-Filmi tuotti aiheesta toisenkin filmiversion *Siltalan pehtoori*, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Se perustui Vaalan ja Usko Kempin käsikirjoitukseen. Elokuvassa on kriitikon mukaan tilaustyön makua, ja sen menestys jäi keskinkertaiseksi.

Hjalmar Procopé teki Selmer-Geethin romaanin pohjalta huvinäytelmän, joka sai ensi-iltansa Svenska teaternissa vuonna 1913. Svenska Teaternin suureksi menestykseksi osoittautuneessa esityksessä pehtooria esitti Konrad Tallroth. Näytelmä käännettiin pian myös suomeksi, ja se oli suomalaisten teattereiden vakio-ohjelmistoa aina 1930-luvulle saakka. Näytelmä ei kuitenkaan koskaan saanut pysyvämpää sijaa teattereiden ohjelmistossa. Varsinkin Orkon ohjaaman elokuvan jälkeen siihen on todennäköisesti vaikuttanut se, että siitä puuttuu monia yleisöä kiinnostavia elokuvan elementtejä, kuten Aaretti-rengin ja Miina-piian subrettipari, joka toi esittäjiensä Matti Lehtelän ja Elna Hellmanin taitojen ansiosta elokuvaan luontevuutta ja uskottavuutta, joita kirjassa ja näytelmässä ei ole.

Lähteet
-------

* Jyrki Ilva: "Siltalan pehtoorin" (1934) intertekstuaaliset yhteydet ja yhteiskunnallinen sisältö, pro gradu, Helsinki.fi

### Viitteet

1. 1 2  Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 3.7.2012, sivu B
**Pyhä Sabas** (439 Motalala, Kappadokia – 532) oli pyhimys ja erakko. Hän oli upseerin poika joka jätti hänet sedän hoivattavaksi lähteäkseen Aleksandriaan. Kun häntä ei hoivattu hyvin läheisen luostarin apotti piti hänestä huolta ja opetti häntä. Vuonna 456 hän meni Jerusalemiin ja meni siellä pyhän Theoctistuksen alaiseen luostariin ja 30-vuotiaana rupesi erakoksi pyhän Euthymiuksen alaisuudessa. Euthymiuksen kuoltua hän vietti neljä vuotta Jerikon läheisessä autiomaassa, perusti erakkojen yhteisön, rupesi vastentahtoisesti papiksi ja hänestä tehtiin 493 kaikkien palestiinalaisten munkkien johtaja. Vuosien kuluessa hän matkusti läpi Palestiinan saarnaten uskoa ja käännyttäen monia. Vuonna 531 ollessaan 91-vuotias hän meni Konstantinopoliin pyytääkseen keisari Justinianusta tukahduttamaan samarialaisten kapinan ja puolustamaan Jerusalemia heiltä. Palattuaan kotiin hän asetti itselleen seuraajan ja kuoli neljä päivää myöhemmin. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 5. joulukuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Saint Sabbas of Mar Saba *CatholicSaints.Info*.  24.11.2009. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Dec 5 - St Sabas of Jerusalem (439-522) monk and abbot *Catholicireland.net*. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Catholic Online: St. Sabas - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  StackPath *www.indcatholicnews.com*. Viitattu 4.8.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |