recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Clifton Webb elokuvassa *Laura* (1945)
**Clifton Webb** (syntyjään **Webb Parmelee Hollenbeck**, 19. marraskuuta 1889, Beech Grove, Indiana – 13. lokakuuta 1966, Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.

Webbin vanhemmat olivat Jacob Grant Hollenbeck ja Mabelle A. Parmelee (joissain lähteissä myös Parmalee tai Parmallee). Vuonna 1892 Webb muutti äitinsä kanssa New Yorkiin, missä hän alkoi ottaa tanssi- ja näytelmätunteja 5-vuotiaasta lähtien. Hän näytteli New Yorkin lastenteatterissa, jonka jälkeen Webb esiintyi myös vaudeville-esityksissä.

Webbistä tuli 19-vuotiaana ammattilaistanssija, jolloin hän otti taiteilijanimekseen Clifton Webbin. Hän lauloi ja esitti useita operetteja ennen kuin teki ensimmäisen Broadway-roolinsa 7. huhtikuuta 1913 *The Purple Road*issa, jota esitettiin kaikkiaan 136 kertaa saman vuoden elokuuhun asti. Vuosien 1913–1947 aikana Webb esiintyi kaikkiaan 23 Broadway-esityksessä.

Hänen ensimmäinen suuri elokuvaroolinsa tapahtui vuonna 1944, kun näyttelijä-ohjaaja Otto Preminger valitsi hänet esittämään radiokolumnistia, Waldo Lydeckeria, elokuvaan *Laura* Darryl F. Zanuckin vastaväitteistä huolimatta. Hänen esitystään kehuttiin, samoin kuin rooliaan Edmund Gouldingin ohjaamassa elokuvassa *Veitsen terällä* (1946). Webb oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta *Kaikkien aikojen lapsenpiika* (1948), mutta palkinto meni Laurence Olivierille.

Webb sai Golden Globen elokuvasta *Veitsen terällä*, ja oli ehdokkaana elokuvasta *Marssikuningas*.

Homoseksuaalisuuttaan vain hiukan peitellyt Webb ei saanut rooleja aviomiehenä, mutta esitti useissa elokuvissa onnistuneesti perheenisää. Webb asui äitinsä kanssa vuoteen 1960 asti, kunnes Mabelle kuoli 91-vuotiaana. Webb ei toipunut äitinsä kuolemasta, ja teki 1960-luvulla vain yhden elokuvan. Webb kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1966.

Filmografia
-----------

* *Laura* (1944)
* Veitsen terällä (*The Razor's Edge*, 1946)
* Kaikkien aikojen lapsenpiika (*Sitting Pretty*, 1948)
* Kaikkien aikojen ylioppilas (*Mr. Belvedere Goes to College*, 1949)
* Morsian karkuteillä (*Elopement*, 1951)
* Marssikuningas (*Stars and Stripes Forever*, 1952)
* Kaikkien aikojen naissankari (*Dreamboat*, 1952)
* *Titanic* (1953)
* Kaikkien aikojen partiopoika (*Mister Scoutmaster*, 1953)
* Naisen maailma (*Woman's World*, 1954)
* Paholainen ei koskaan nuku (*Satan Never Sleeps*, 1962)

Lähteet
-------

1. ↑  Clifton Webb *goldenglobes.com*. Viitattu 29.3.2024.
2. ↑  Clifton Webb *rottentomatoes.com*. Viitattu 29.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Clifton Webb Elonetissä.
* Clifton Webb Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kuusistonjärvi** on Kaarinan kaupungissa Kuusiston saaressa sijaitseva pieni järvi. Kuusistonjärvi on rehevä kosteikkoalue ja sen keskellä on pieni lähes kasviton avovesialue. Alue kuuluu Kuusistonlahden Natura 2000 -alueeseen ja Kuusistonjärvi on siinä suojeltu luonnonsuojelulailla.

Rannat ovat ruovikkovaltaisia, lukuun ottamatta pohjois- ja luoteispuolen märkiä ja avoimia saravaltaisia luhtaniittyjä, joissa valtalajina on vesisara. Länsireunaa reunustaa nuori kevättulville altis koivikko. Luoteisosassa se muuttu harvemmaksi ja aluskasvillisuudessa esiintyy muun muassa saroja, luhtavuohennokka, suomuurain ja suo-ohdake. Alueen länsireuna on mäntyvaltaista isovarpuista rämettä. Puustoisen osan linnustoon kuuluvat muun muassa lehtokerttu, luhtakerttunen, viitakerttunen, sekä runsaana pajulintu. Kosteikkoalueen linnustoon kuuluvat sinisorsa, telkkä, tavi, taivaanvuohi, keltavästäräkki ja ruokokerttunen.

Järvestä laskee Kuusiston kirkon ohitse Saaristomeren Kirjalansalmeen muutaman kilometrin pituinen Järvenoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Kuusistonlahti  23.10.2007. Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 4.4.2010.
3. ↑  Kansalaisen Karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 4.4.2010.
Gustavo Adolfo Puerta Molano (s. 23. heinäkuuta 2003) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä keskikenttäpelaajana Bundesliigassa Bayer Leverkusenissa.

Gustavo Puerta| Henkilötiedot |
| --- |
| kokonimi | Gustavo Adolfo Puerta Molano |
| Syntymäaika | 23 heinäkuuta 2003 (ikä 20) |
| Syntymäpaikka | La Victoria, Kolumbia |
| Pituus | 171 cm |
| pelipaikka | Keskikenttä |
| Joukkueen tiedot |
| Current team | Bayer Leverkusen |
| Pelinumero | 32 |
| Junioriseurat |
|  | Talentos Gustavo Victoria |
|  | Supercampeones |
| Seurat |
| Vuodet | Joukkue |  |  |
| 2021–2023 | Bogotá | 34 | (3) |
| 2023– | Bayer Leverkusen | 5 | (0) |
| 2023 | → 1. FC Nürnberg (laina) | 0 | (0) |
| International career |
| 2021– | Kolumpia u20 | 21 | ( |

La Victoriassa Valle del Caucassa syntynyt Puerta aloitti jalkapallon Talentos Gustavo Victoria Deportes -koulussa Tuluassa. Hän pelasi myös amatööripuoleisessa Supercampeonesissa 10–16-vuotiaina. Kolumbialainen Categoría Primera A -joukkueen Independiente Santa Fe hylkäsi sen alun perin vuonna 2019, ja Puerta liittyi toisessa divisioonassa olevaan Bogotá-joukkueeseen vuonna 2021.31. tammikuuta 2023 Puerta siirtyi Saksan Bundesliigan Bayer Leverkuseniin, ennen kuin hänet lainattiin heti 2. Bundesliigan 1. FC Nürnbergille.
Olav Christopher Jenssenin teos *Another Thinking Bell* vuodelta 2006 Halmstadin kaupunginkirjastossa Ruotsissa.
**Olav Christopher Jenssen** (s. 2. huhtikuuta 1954, Sortland Norja) on norjalainen kuvataiteilija ja entinen jalkapalloilija. Hän on opiskellut Statens håndverks- og kunstindustriskolessa ja Statens kunstakademissa Oslossa.

Taiteilijana
------------

Jensseniä pidetään yhtenä nykyajan tunnetuimmista norjalaisista taiteilijoista, joka on tehnyt myös merkittävän kansainvälisen uran. Hän on opiskellut ja työskennellyt Berliinissä. Hän toimi maalaustaiteen professorina vuosina 1996–2003 Hochschule für Bildende Künstessä Hampurissa ja vuodesta 2007 Braunschweigin Hochschule für Bildende Künstessä. Vuonna 1992 hänet valittiin mukaan Documenta-näyttelyyn Kasselissa Saksassa ja se toimi hänen kansainvälisenä läpimurtonaan.

Maalaussarja *Lack of Memory* (1992) valittiin yhdeksi Morgenbladetin 12 tärkeimmästä taideteoksesta. Jenssen on tehnyt itsensä tunnetuksi ensisijaisesti maalarina ja abstraktin maalaustaiteen uudistajana, mutta tekee myös esimerkiksi piirustuksia ja grafiikkaa.

Jenssen on saanut useita palkintoja, esimerkiksi ruotsalaisen Prinssi Eugenin mitalin sekä saksalaiset Willy Brandt-Preisin ja Henrik Steffens-Preisin. Hän oli virallinen Bergenin festivaalien taiteilija vuonna 2000.

Urheilu-ura
-----------

Jenssen pelasi huippujalkapalloa FK Lynissä ja Lillestrøm SK:ssä 1970-luvulla. Lupaava ura mäkihyppääjänä ja jalkapalloilijana keskeytyi taideopintojen aloittamiseen.

Yksityiselämä
-------------

Jenssenin isä oli kirjakauppias Gunnar Jenssen ja äiti Yvonne Aarestrup. Hän syntyi Vesterålenissä, mutta kasvoi Oslon ulkopuolella Rælingenissä. Hän on ollut vuodesta 1983 asti naimisissa Angela Messedatin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Store Norske Leksikon: Olav Christopher Jenssen (norjaksi) Viitattu 1.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Olav Christopher Jenssen**.
* Artfacts.net
* Galleri Riis, Jenssenin galleria
* NRK: Abstrakt natur (norjaksi)
* Kiasma-lehti: Olav Christopher Jenssenin teosten nimet syntyvät maalatessa (pdf)
* Olav Christopher Jenssenin teokset Kiasman kokoelmissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Olav Christopher Jenssen
**Elbow** on vuonna 1997 perustettu brittiläinen alternative rock -yhtye Burysta, Suur-Manchesterin alueelta, joka on julkaissut seitsemän studioalbumia.

Historia
--------

Laulaja Guy Garvey ja kitaristi Mark Potter tapasivat jo kouluikäisinä. Vaikka kaikki jäsenet ovat soittaneet yhdessä vuodesta 1990, yhtye sai nykyisen nimensä Elbow vasta vuonna 1997.

Elbow julkaisi debyyttialbuminsa *Asleep in the Back* vuonna 2001, ja oli sekä Mercury Awards- että Brit Awards -ehdokkaana. Seuraava albumi *Cast of Thousands* (2003) sai nimensä yhtyeen Glastonburyssa nauhoittamasta festivaaliyleisön "We still believe in love, so fuck you" -yhteislaulusta, jonka voi kuulla levyllä kappaleen "Grace under Pressure" lopussa. Vuoden 2005 *Leaders of the Free World* oli yhtyeen omakustanne, joka nauhoitettiin vuokratussa studiossa Salfordissa.

Elbow voitti Mercury Prizen levyllään *Seldom Seen Kid* vuonna 2008. Lisäksi levyllä oleva "One Day Like This" sai parhaan kappaleen Ivor Novello -palkinnon ja "Grounds for Divorce" äänestettiin parhaaksi uudeksi kappaleeksi.

Elbow’n ensimmäinen Suomen-vierailu oli Ruisrockissa kesällä 2011.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Asleep in the Back* (2001)
* *Cast of Thousands* (2003)
* *Leaders of the Free World* (2005)
* *The Seldom Seen Kid* (2008)
* *Build a Rocket Boys!* (2011)
* *The Take Off and Landing of Everything* (2014)
* *Little Fictions* (2017)
* *Giants of All Sizes* (2019)
* *Flying Dream 1* (2021)
* *Audio Vertigo* (2024)

Lähteet
-------

1. ↑  Double Novello triumph for Elbow  21.5.2009. BBC News. Viitattu 10.6.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elbow** Wikimedia Commonsissa
**Vuoden 2005 Itä–Länsi-ottelu** pelattiin Oulussa 23. heinäkuuta-24. heinäkuuta.

### Miehet

Miesten ottelun voitti Itä 1-0 (1-1, 2-1). Idän joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestykseksessä kakkosvahti Sami Haapakoski, kolmospolttaja Saku Kapanen, kolmosvahti Jani Komulainen, lukkari Toni Kohonen, kolmoskoppari Markku Hylkilä, kakkoskoppari Roope Korhonen, sieppari Jimi Heikkinen, kakkospolttaja Teemu Haataja, ykkösvahti Sami Partanen, jokeripelaaja Sami Joukainen, jokeripelaaja Jarmo Heikkinen, jokeripelaaja Jarkko Perttula ja jokeripelaaja Sami Karjala. Lännen joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kakkosvahti Teijo Kankaanpää, kolmosvahti Tommi Murto, kolmospolttaja Markus Meriläinen, kakkospolttaja Jarkko Kokko, sieppari Mikko Vainionpää, kakkoskoppari Henri Puputti, ykkösvahti Antti Kuusisto, kolmoskoppari Juha Suorauha, lukkari Antti Tokkari, jokeripelaaja Jere Dahlström, jokeripelaaja Tuomas Tervonen, jokeripelaaja Valtteri Ketonen ja jokeripelaaja Antti Vihtkari. Kentän parhaana palkittiin Idän Jani Komulainen.

### Naiset

Naisten ottelun voitti Länsi 1-2 (4-3, 5-6, 0-0, 1-2). Idän joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kolmoskoppari Maaru Seppä, kakkosvahti Paula Järvi, sieppari Niina Rinkinen, lukkari Katja Saari, ykkösvahti Johanna Vikman, kakkoskoppari Mervi Koistinen, kolmosvahti Sonja Koskinen, kakkospolttaja Tiina Tolonen, kolmospolttaja Riina Surakka, jokeripelaaja Henna Kytösalmi, jokeripelaaja Terhi Laakkonen, jokeripelaaja Silja Rehunen ja jokeripelaaja Elina Mikkola. Lännen joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kolmosvahti Jenni Tolonen, kolmoskoppari Sari Lemponen, ykkösvahti Jonna Salminen, sieppari Kirsi Hänninen, kakkospolttaja Tiia Pöntinen, kakkosvahti Marjo Keskinen, kakkoskoppari Niina Jokinen, kolmospolttaja Johanna Pentilä, lukkari Sirpa Pollari, jokeripelaaja Tytti Lamppu-Nurminen, jokeripelaaja Annukka Issakainen, jokeripelaaja Hanna Mattia ja jokeripelaaja Kaisa Salmela. Kentän parhaana palkittiin Lännen Tiia Pöntinen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Itä–Länsi-ottelu |
| --- |
|  |
| Ottelut | 
* 1932
* 1933
* 1934
* 1935
* 1936
* 1937
* 1938
* 1939
* 1940
* 1943
* 1945
* 1946
* 1947
* 1948
* 1949
* 1950
* 1951
* 1952
* 1953
* 1954
* 1955
* 1956
* 1957
* 1958
* 1959
* 1960
* 1961
* 1962
* 1963
* 1964
* 1965
* 1966
* 1967
* 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* ~~2020~~
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024

 |
|  |
| Luettelot | 
* 10 Itä-Länsi-ottelua pelanneet

 |

 |
Hou Hanru
**Hou Hanru** (kiin. 侯瀚如, *Hóu Hànrú*, s. 1963 Kanton, Kiina) on kiinalaissyntyinen taidekuraattori, joka on asunut Ranskassa ja nyttemmin Yhdysvalloissa, jossa hän toimii San Francisco Art Institutessa. Hän on toiminut useiden taidetapahtumien kuraattorina ja on kirjoittanut taiteesta runsaasti artikkeleita ja kirjoja.

Hou Hanru on suorittanut taidehistorian loppututkinnon Kiinan taideoppilaitoksessa Pekingissä. Hän muutti Kiinasta pois pakolaisena 1990 ja on asunut 16 vuotta Ranskassa ennen Yhdysvaltoihin muuttoaan vuonna 2006. Hän toimii kansainvälisten kulttuurilaitosten konsulttina ja on toiminut kansainvälisten taidepalkintojen palkintolautakunnan jäsenenä. 

Hou Hanru on kuratoinut muun muassa Istanbulin kansainvälisen biennaalin 2007. Hänet on kutsuttu valitsemaan Ars Fennica -palkinnon saaja 2008.Hän on käynyt Suomessa ensi kerran 1990-luvun puolivälissä kuratoidessaan kiinalaisen nykytaiteen näyttelyn Porin taidemuseoon.

Hou Hanrua kiinnostavat kaupungistuminen ja globaalistuminen, ja niissä taiteen tehtävä on hänen mukaansa toimia kriittisenä äänenä.

Lähteet
-------

* Ars Fennican sivusto: Hou Hanru (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Hou Hanhu San Francisco Art Institute.  Arkistoitu 3.2.2008. Viitattu 28.10.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  Marja-Terttu Kivirinta: Globlisaatio on haaste nykytaiteelle.  *Helsingin Sanomat*, 29.10.2008, s. C1.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
	+ 2
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Moving Picture Experts Group** (lyhyesti **MPEG**) on ISO:n ja IEC:n vuonna 1988 muodostama työryhmä, jonka tehtävänä on suunnitella ja standardisoida nykyaikaisia videonpakkaustapoja. MPEG-määrittelytyön tuloksia käytetään mm. tietokoneissa, DVD-soittimissa, digi-tv:ssä ja joissakin matkapuhelimissa.

ISO perusti MPEG-ryhmän vuonna 1988 Hiroshi Yasudan (NTT) ja Leonardo Chiariglionen (CSELT) aloitteesta. Tavoitteena oli kehittää standardi video- ja audiosignaalien koodaukseen.
MPEG-ryhmä on kasvanut noin 350 eri teollisuuden ja yliopiston muodostaman jäsenen ryhmäksi.

MPEG jakautuu viiteen eri standardiin, jotka ovat MPEG-1, MPEG-2, MPEG-4, MPEG-7 ja MPEG-21. MPEG-standardi määrittelee joukon datavirtoja, joita kaikki yhteensopivat dekooderit osaavat käsitellä — purkaa alkuperäiseen, pakkaamattomaan muotoon. Standardi ei ota kantaa siihen miten datavirta tehdään.
MPEG-standardit koostuvat useista eri osista, joita ovat järjestelmä, video, audio, testaus ja toteutus. Järjestelmäosa määrittelee datavirtojen syntaksin ja semantiikan sekä synkronoinnin. Video-osa määrittelee videon pakkausmenetelmän ja audio-osa äänen pakkausmenetelmän. Poikkeuksena tähän ovat MPEG-7 ja MPEG-21 -standardit.

MPEG on standardoinut seuraavat pakkausmuodot:

* MPEG-1 Ensimmäinen komitean julkaisema standardi. Sisältää suositun Layer 3 -audiopakkausformaatin (MP3).
* MPEG-2 Suurelta osin edeltäjäänsä perustuva standardi, johon on lisätty tuki lomitetulle videolle ja useammalle äänen. Käytössä mm. DVD-elokuvissa.
* MPEG-3 Suunniteltu alun perin HDTV:tä varten, mutta sulautettiin MPEG-2:een.
* MPEG-4 Laajentaa MPEG-1:n tukemaan video/audio "objekteja", 3D:tä, matalan bittinopeuden koodausta ja Digital Rights Management-järjestelmää
	+ XviD Avoimella lähdekoodilla luotu videon ja äänen pakkaustekniikka
	+ DivX Maksullinen videon ja äänen pakkaustekniikka
* MPEG-7 Formaali multimedian kuvausjärjestelmä jota käytetään mm. semanttisessa verkossa.
* MPEG-21 MPEG kuvaa tätä tulevaisuuden standardia sanoilla "Multimedia Framework".

MPEG-purku käyttää käänteistä diskreettiä kosinimuunnosta (IDCT).

Lähteet
-------

1. ↑  History of MPEG *Strategic Computing and Communications Technology*. Viitattu 25.3.2024.
2. ↑  Hans Georg Musmann: Genesis of the MP3 Audio Coding Standard (PDF)  2006.  Arkistoitu. Viitattu 9.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  ISO/IEC 23002-1:2006 Information technology — MPEG video technologies — Part 1: Accuracy requirements for implementation of integer-output 8x8 inverse discrete cosine transform *iso.org*. Viitattu 16.8.2022. (englanniksi)
Eli Heckscher
**Eli Filip Heckscher** (24. marraskuuta 1879 Tukholma, Ruotsi – 23. joulukuuta 1952 Tukholma) oli ruotsalainen taloustieteilijä ja taloushistorioitsija. 

Heckscher syntyi juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli tanskalaissyntyinen pääkonsuli Isidor Heckscher. Hänestä tuli ylioppilas 1897, minkä jälkeen hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Göteborgin korkeakoulussa. Filosofian tohtori hänestä tuli 1907. Hän oli vuosina 1909–1929 kansantaloustieteen ja tilastotieteen professori Tukholman kauppakorkeakoulussa. Tämän jälkeen hänestä tuli taloushistorian professori vuoteen 1945. 

Eli Heckscher on julkaisut 1 148 kirjaa ja artikkelia, muun muassa tutkielman merkantilismista. Se on käännetty monelle kielelle. Bertil Ohlinin kanssa hän laati *Heckscherin-Ohlinin teoreeman*. 

Eli Heckscherin poika oli Gunnar Heckscher (1909–1987), joka oli maltillisen kokoomuksen johtaja vuosina 1961–1965. Hänen pojanpoikansa on sosialidemokraattinen poliitikko Sten Heckscher.

Lähteet
-------

* Ohlin, Bertil: "Heckscher, Eli Filip", *Svenskt biografiskt lexikon*, vol. 18, s. 376–381. (Artikkelin verkkoversio.)

Kirjallisuutta
--------------

* Norring, Petteri: *Eli F. Heckscher, Eino Jutikkala ja pohjoismainen yhteiskuntahistoria*. Diss. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2018. ISBN 978-951-51-4286-3. Teoksen verkkoversio.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hassan Sheikh Mohamud** (somaliksi *Xasan Sheekh Maxamuud*, arab.  حسن شيخ محمود‎; s. 29. marraskuuta 1955) on somalialainen poliitikko, joka on ollut Somalian presidentti kahteen otteeseen. Mohamud päihitti vuoden 2012 presidentinvaalin toisella kierroksella entisen presidentin Sharif Ahmedin. Mohamud on työskennellyt useissa kansallisissa ja kansainvälisissä organisaatioissa, jotka edistävät rauhaa ja kehitystä. Vuonna 2022 hänet valittiin uudelleen.

Mohamud syntyi vuonna 1955 keskiluokkaiseen perheeseen Hiiraanin alueella. Hän opiskeli Somalian kansallisesta yliopistosta, mistä hän valmistui 1981, ja suoritti jatko-opintoja Intian Bhopalin yliopistossa.

Mohamud työskenteli valmistumisensa jälkeen opetusministeriössä ja valvoi YK:n rahoittamaa opettajienkoulutus ohjelmaa. Unicefille Mohamud alkoi työskennellä Somalian keskushallinnon romahduttua vuonna 1991. Hän matkusti virkamiehenä Somalian etelä- ja keskiosissa, missä maan koulutusjärjestelmä mureni. Mohamud oli 1990-luvulal mukana monissa kansalaisjärjestöissä, ja hänet tunnettiin hyvänä klaanien välisten riitojen selvittelijänä. Hän oli esimerkiksi vuonna 1997 neuvotteluissa, joissa saatiin poistettua Mogadishun kahteen klaanialueeseen jakanut "vihreä linja", joka vaikeutti kansalaisten elämää.

Mohamud liitty politiikkaan 2011, kun hän perusti Rauhan ja kehityksen puolueen. Hänet valittiin maan presidentiksi 2012, ja hän johti ensimmäistä kansainvälisesti tunnstettua hallintoa sitten Siad Barren hallinnon 1991. Mohamud palautti Somalian diplomaattiset suhteet ja vakautti välit moniin afrikkalaisiin ja länsimaisiin valtioihin. Häntä kuitenkin myös kritisoitiin epäonnistumisesta korruption kitkemisessä. Mohamud oli presidenttinä vuoteen 2017, jolloin hän hävisi vaalit Mohamed Abdullahi Mohamedille.

Mohamud oli ehdokkaana 15. toukokuuta 2022 Somalian presidentinvaaleissa, jotka hän myös voitti. Mohamud oli edelliset kaksi vuotta ollut Mogadishussa kampanjoimassa vaalien pitämisen puolesta. Hän kuului myös ryhmittymään, joka vastusti Mohamedin yritystä pidentää valtakauttansa kahdella vuodella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mohamud Ali: Hassan Sheikh Mohamud: Who is Somalia's new leader?  15.5.2022. BBC. Viitattu 18.5.2022.
2. ↑  Who is Somalia's new president Hassan Sheikh Mohamud and what challenges does he face? *The National*.  17.5.2022. Viitattu 18.5.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hassan Sheikh Mohamud** Wikimedia Commonsissa
Hemitioasetaalien yleinen rakenne
**Hemitioasetaalit** eli **tiohemiasetaalit** ovat orgaanisia yhdisteitä. Hemitioasetaalit voidaan jakaa joko monohemitioasetaaleihin, joiden yleinen rakenne on R2C(SR)OH tai R2C(OR)SH ja dihemitioasetaaleihin. Hemitioasetaalit ovat hemiasetaalin rikkianalogeja. Hemitioasetaalit ovat yleensä suhteellisen pysymättömiä ja hydrolysoituvat karbonyyliyhdisteiksi ja tioleiksi, mutta niitä esiintyy tärkeinä välituotteina useissa entsyymikatalysoiduissa reaktioissa.

Hemitioasetaaleja voidaan valmistaa happo- tai emäskatalysoiduissa olosuhteissa aldehydeistä tai ketoneista ja tioleista. Hemitioasetaalit esiintyvät välivaiheina tioasetaalien valmistuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 738. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  Thiohemiacetals *IUPAC GoldBook*. IUPAC. Viitattu 2.11.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Milton Orchin, Roger S. Macomber, Allan R. Pinhas, R. Marshall Wilson: *The Vocabulary and Concepts of Organic Chemistry*, s. 211. John Wiley & Sons, 2005. ISBN 0-471-68028-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.11.2016). (englanniksi)
4. ↑  Penny Chaloner: *Organic chemistry*, s. 618. CRC Press, 2014. ISBN 9781482206906. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.11.2016). (englanniksi)
**Metyyli-isosyanaatti** on orgaaninen yhdiste, jonka molekyylikaava on C2H3NO, ja rakennekaava H3C-N=C=O. Se on normaaliolosuhteissa erittäin helposti syttyvää, haihtuvaa, väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Metyyli-isosyanaatista käytetään myös nimityksiä *isosyanaattimetaani* ja *MIC*. Aine keksittiin vuonna 1888. Sitä valmisteaan isosyaanihapon esterinä ja käytetään hyönteismyrkkyjen valmistukseen, aiemmin myös kumin ja liimojen raaka-aineena. Metyyli-isosyanaatti on erittäin myrkyllistä. Se oli tappava aine Bhopalin onnettomuudessa vuonna 1984.

Aine liukenee hiilivetyihin, mutta reagoi veden kanssa muodostaen metyyliamiinia (CH5N) ja dimetyyliureaa (C3H8N2O). Metyyli-isosyanaatin höyry on ilmaa raskaampaa ja voi siten kulkeutua maata pitkin syttyen etäällä vuotokohdasta, sillä aineen suhteellinen höyry-ilma-seoksen tiheys 20 °C:ssa (ilma = 1) on 1.44.

Metyyli-isosyanaattia käytetään torjunta-aineiden, kuten karbaryylin (C12H11NO2, CAS-numero 63-25-2) ja aldikarbin (C7H14N2O2S, CAS-numero 116-06-3) valmistukseen. Sitä saattaa muodostua myös polyuretaanin ja joidenkin muidenkin muovien lämpöhajoamisen yhteydessä.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Lyhytaikainen altistus ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Nieltynä aine on syövyttävää ja se imeytyy elimistöön myös ihon kautta. Suuret höyry­pitoisuudet voivat aiheuttaa sokeutta, keuhkovaurioita, kuten keuhkopöhöä, fibroosia, emfyseemaa ja keuhkoputkentulehdusta. Aine on vahingollista ihmisen lisääntymiselle ja kehitykselle.

Yhdisteen myrkyllisyys oli ilmeinen vuonna 1984 tapahtuneessa Bhopalin onnettomuudessa, jossa arviolta 42 000 kg metyyli-isosyanaattia ja muita kaasuja pääsi ilmaan Union Carbide India Limitedin omistamalta hyönteismyrkkytehtaalta. Aine tappoi heti 3 000 ja vammautti yli 400 000 ihmistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Metyyli-isosyanaatin kansainvälinen kemikaalikortti
**Richard** oli Englannin tasavallan ja myöhemmin kuninkaallisen laivaston vuonna 1658 vesillelaskettu 70-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett. Se laskettiin vesille 26. toukokuuta 1658.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1658 kontra-amiraali John Bournen lippulaivana ja sen päällikkönä oli 1660 John Stoakes, kun se oli Downsissa.

Kuningasvallan palauttamisen jälkeen 23. toukokuuta 1660 aluksen nimeksi muutettiin *HMS Royal James* ja se luokiteltiin ensimmäisen luokan linjalaivaksi. Aluksen yläkannelle tehtiin tykkiportit ja asennettiin tykit, jolloin tykkien määrä kasvoi 82:een.

Toisessa Englannin–Hollannin sodassa alus osallistui kaikkiin kolmeen merkittävimpään meritaisteluun. Lowestoftin taistelussa 3. kesäkuuta 1665 alus toimi ruhtinas Rupertin lippulaivana samoin kuin neljän päivän taistelussa 4. kesäkuuta 1666. Alus osallistui myös Pyhän Jaakon päivän taisteluun 25. heinäkuuta.

Alus oli Medwayssä Alankomaiden laivaston hyökätessä ankkuripaikalle 14. kesäkuuta 1667. Aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen valtaamisen, mutta Alankomaiden laivaston polttolaiva sytytti vedenpinnan yläpuolelle jääneet osat tuleen tuhoten aluksen lopullisesti.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Winfield 2009 s. 27
**Summit Pointin taistelu** (engl. *Battle of Summit Point*; joissain lähteissä myös **Flowing Springsin taistelu** tai **Cameron's Debotin taistelu**) oli 21. elokuuta 1864 Jeffersonin piirikunnassa Länsi-Virginiassa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot. Taistelu päättyi ratkaisemattomana.

Tapahtumien kulku
-----------------

Philip Sheridan oli keskittämässä joukkojaan lähellä Charles Townia, kun Konfederaation Jubal Earlyn ja kenraalimajuri Richard Andersonin joukot hyökkäsivät hänen kimppuunsa 21. elokuuta 1864. Unionin joukot puolustautuivat ja yrittivät hidastaa Konfederaation hyökkäystä. Yritys onnistui ja Unionin joukot pääsivät seuraavana päivänä vetäytymään Halltowniin.

Osapuolet menettivät taistelun aikana yhteensä noin 1 000 miestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Battle Summary: Summit Point, West Virginia *The American Battlefield Protection Program (NPS)*. Viitattu 19.12.2018. (englanniksi)
Pihlavanlahti nähtynä ilmasta.
Kokemänjoen suistoa Pihlavanlahdella. Taustalla Pihlavan saha.
**Pihlavanlahti** (viralliselta nimeltään *Porinlahti*) on Selkämeressä Porin edustalla sijaitseva merenlahti. Sen eteläosa on lahteen vetensä laskevan Kokemäenjoen suistoa. Noin kymmenen kilometrin pituisen ja parhaimmillaan viiden kilometrin levyisen Pihlavanlahden ulointa osaa kutsutaan *Kolpanlahdeksi*. 

Pihlavanlahti on lähes järvimainen vesialue. Luoteessa se yhtyy Reposaaren ja Mäntyluodon väliin jäävään *Eteläselkään*, josta on yhteys avomerelle. Eteläselän ja Pihlavanlahden välissä ovat 1950-luvulla rakennetut maantie- ja rautatiesillat, jotka yhdistävät Reposaaren mantereeseen. Koillis- ja pohjoisosassa on joukko kapeiden salmien toisistaan erottamia saaria. Niiden kautta kulkee vuonna 1993 valmistunut Pohjoinen satamatie. 

Lahden itärannalla on maaseutumaisesti asuttu Lyttylä. Länsipuolella sijaitsee Yyterinniemi, jonka Pihlavanlahden puoleisella rannalla on runsaasti teollisuutta sekä vajaan 5 000 asukkaan Pihlavan kaupunginosa. Alueen teollisuuslaitoksia olivat muun muassa amerikkalaisen Hutsman Corporationin omistama Porin titaanidioksiditehdas, Suomen Kuitulevy Oy:n tehdas sekä vuonna 1875 toimintansa aloittanut , yhä toiminnassa oleva, Pihlavan saha. Lisäksi Pihlavanlahdella sijaitsee muun muassa Halssin pienvenesatama. 

Pihlavanlahden keskisyvyys on vain muutamia metrejä. Lisäksi se mataloituu jatkuvasti maankohoamisen ja Kokemäenjoen mukanaan kuljettaman lietteen ansiosta. Lahden eteläosaan kasvaa uusia lietesaaria ja jokisuisto siirtyy eteenpäin joitakin metrejä vuodessa.

Pihlavanlahti on huomattavan rehevöitynyt Kokemäenjoen tuomien ravinteiden johdosta. Lahden pohjukan vesi on lähes kokonaan joesta peräisin olevaa sameaa ja runsasravinteista vettä. 1970-luvulta lähtien veden laatu on kuitenkin parantunut muun muassa metsäteollisuuden jätevesien vähentymisen vuoksi. Pihlavanlahti on myös erittäin suosittu merialue vapaa-ajankalastajien keskuudessa.

Lähteet
-------

* Kokemäenjoen käyttötieto (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kemira Pigments Oy:n ympäristölupahakemus Viitattu 17.10.2012.
**Tuhannen päivän sota** (espanjan kieli: *Guerra de los Mil Días*) oli Kolumbian ensimmäinen sisällissota, joka käytiin liberaalien ja konservatiivien välillä vuosina 1899–1903. Sota syttyi nationalisti Manuel Antonio Sanclementen presidenttikaudella. Se oli taloudellisesti ankeaa aikaa, kahvin hinta oli alhaalla mikä vähensi valtion verotuloja. Paperirahan holtiton painaminen nakersi valtion nauttimaa luottamusta entisestään.

Heinäkuussa 1899 liberaalit yrittivät aloittaa vallankumouksen Santanderista. He saavuttivat aluksi voiton joulukuussa mutta jäivät pian häviölle konservatiivien ja nationalistien yhteisrintamaa vastaan. Liberaalit vaihtoivat taktiikkansa sissisodaksi, joka jatkui vielä yli kaksi vuotta. Marraskuussa 1902 heikentynyt liberaaliarmeija neuvotteli rauhansopimuksen hallituksen kanssa. Sodassa arveltiin kuolleen yli satatuhatta henkeä.

Sodan jälkeen Kolumbia oli niin heikko, että Panama kykeni irtautumaan siitä ilman mainittavaa vastarintaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Colombia timeline *News - Americas*.  14.8.2012. BBC. Viitattu 17.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Minster, Christopher: The Thousand Days' War *History & Culture*.  29.5.2017. Thought Co. Viitattu 17.12.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  The Nationalists *Colombia: A Country Study*.  1988. Washington: GPO for the Library of Congress. Viitattu 3.3.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuhannen päivän sota** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Ian Shapiro** (s. 28. syyskuuta 1956) on eteläafrikkalainen politiikan tutkimuksen Sterling-professori Yalen yliopistossa. Hän on toiminut Yalen yliopiston MacMillan Centerin johtajana 2004–2019. Shapiron näkemyksen mukaan yhdysvaltalaisen yhteiskunnan jakaantuminen johtuu heikoista poliittista puolueista. Shapiro ja hänen kollegansa Frances McCall Rosenbluth ovat esittäneet, että poliittista valtaa ei olisi pitänyt luovuttaa ruohonjuuritasolle, sillä se on johtanut luottamuksen heikentymiseen poliitikkoja, puolueita ja demokraattisia instituutioita kohtaan.

Teokset
-------

* McCall Rosenbluth, Frances; — (2018). *Responsible Parties: Saving Democracy from Itself*.
* Graetz, Michael J.; — (2020). *The Wolf at the Door: The Menace of Economic Insecurity and How to Fight It*. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-98088-4.

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tšornajan taistelu** oli Krimin sodan aikana 16. elokuuta 1855 käyty taistelu venäläisten, sekä ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen välillä Tšornajajoen varrella Krimin niemimaalla. Tappioon åäättynyt venäkläisten hyökkäys jäi heidän sodan viimeiseksi suurehkoksi sotilasoperaatioksi Krimin niemimaalla.

Tausta
------

Taistelukentän kartta.
Venäjän vastaiset liittoutuneet olivat piirittäneet Sevastopolin ja kesällä 1855 venäläisiä uhkasi tappio. Jos piirittäjistä ei saataisi pian voittoa, olisi Sevastopolin lopulta antauduttava. Venäläisten joukkojen komentaja ruhtinas Mihail Gortšakov esitti hyökkäystä Venäjän sotakanslialle sen kokouksessa 9. elokuuta 1855. Hyökkäyksen kohteena olisivat ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen asemat kukkuloilla Tšornajajoen varrella.

18 000n ranskalaisen sotilaan ja 48:n tykin asemat olivat Fedjuhinin kukkulolla joen lounaispuolella. Ranskalaisten oikealla siivellä oli 9 000 sardinialaista ja 36 tykkiä. Reservissä oli muita ranskalaisia ja muutamia turkkilaisia yksiköitä.

Taistelu
--------

Italialainen näkemys taistelusta.
Gortšakovin joukkojen hyökkäys alkoi voimakkaalla tykistökeskityksellä aamulla 16. elokuuta 1855. Venäläisten oikea siipi hyökkäsi joen yli Fedjuhinin kukkuloille ja vasemman tavoite oli niin sanottu Telegrafikukkula. Tšornajan yli yrittäneet venäläiset lyötiin takaisin ranskalaisten tarkassa jalkaväen ja tykistön tulituksessa. Gortšakov määräsi sen sijaan vasemman siipensä Fedjuhinin kukkuloita vastaan. Venäläisten sivustaan altistui näin ristitulelle ranskalaisten ja sardinialaisten asemista. Lopulta kello 10.00 Gortšakov luopui hyökkäyksestä ja määräsi joukkonsa vetäytymään.

Seuraukset
----------

Tšornajan taistelu oli venäläisten viimeinen suurempi taisteluoperaatio Krimin niemimaalla. Tulos oli ollut huomattava tappio. Venäläiset olivat menettäneet 2 273 miestä kaatuneina, 1 742 kadonneina ja noin 4 000 haavoittuneina. Puolustajien tappiot olivat yhteensä alle 1 700.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Harold E. Raugh, Jr: *The Victorians at war, 1815–1914: an encyclopedia of British military history*, s. 95. ABC-CLIO, 2004. ISBN 1-57607-926-0. (englanniksi)
**Marie Borroff** (10. syyskuuta 1923 New York – 5. heinäkuuta 2019 Branford) oli yhdysvaltalainen runoilija, kielenkääntäjä ja englanninkielisen kirjallisuuden tutkija, joka toimi Yalen yliopiston englannin kielen Sterling-professorina.

Borroffin vanhemmat Marie Bergerson ja Raymond Borroff olivat ammattimuusikoita. Myös hän itse sai koulutusta musiikin alalla. Hänen siskonsa oli säveltäjä, musiikkitieteilijä Edith Borroff. Perhe muutti vuonna 1941 Chicagoon, jossa Marie Borroff sai maisterin arvonsa kaupungin yliopistosta. Filosofian tohtoriksi hän väitteli englanninkielisestä kirjallisuudesta ja filologiasta Yalen yliopistossa vuonna 1956. Hän aloitti opetustyönsä Smith Collegessa ja sai vuonna 1959 ensimmäisenä naisena nimityksen Yalen englannin kielen jaokseen. Vuonna 1965 hän sai nimityksen englannin professoriksi, ja vuonna 1991 hänestä tuli ensimmäinen Sterling-professoriksi nimitetty nainen.

Tutkijana Borroff keskittyi keskiaikaiseen ja anglosaksiseen kirjallisuuteen. Hän sai mainetta kirjan mittaisilla tutkielmillaan "Sir Gawain and the Green Knight: A Stylistic and Metrical Study" (1962) ja "Language and the Poet: Verbal Artistry in Frost, Stevens and Moore" (1979). Hän kirjoitti myös paljon kielen historiasta ja nykyrunoilijoista. Hänen käännöksensä teoksesta *Sir Gawain and the Green Knight* (1967) otettiin akateemiseen kaanoniin. Lähes 90-vuotiaana hän julkaisi kirjassa "The Gawain Poet: Complete Works" käännökset kaikista viidestä "Gawain Poetin" työstä johdannon kera.

Borroffin omaa runoutta julkaistiin sellaisissa lehdissä kuin *The American Scholar* ja *The New Republic*. Siitä ilmestyi vuonna 2002 kokoelma *Stars and Other Signs*. Borroff sai lukuisia yliopiston palkintoja, ja Yaleen perustettiin hänen mukaansa nimetty professorin virka, joka hänen kuolemansa aikoihin heinäkuussa 2019 oli Ardis Butterfieldillä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Women in Academia Report: In Memoriam: Marie Borroff, 1923-2019
3. 1 2 3 4  Yale News: Marie Borroff, distinguished scholar of English literature


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Veljko Bulajić
**Veljko Bulajić** (22. maaliskuuta 1928 Vilusi – 2. huhtikuuta 2024) oli kroatialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen elokuvansa on ollut ehdokkaana Kultaiseen palmuun ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon.

Ura
---

Bulajić kiinnostui toisen maailmansodan jälkeen elokuvista ja opiskeli ohjaamista Roomassa. Hän avusti Italiassa muun muassa ohjaajia Federico Felliniä ja Vittorio de Sicaa. Jugoslaviaan palattuaan Bulajić ohjasi ensimmäiset omat lyhytelokuvansa.

Bulanićin ensimmäinen kokopitkä elokuva oli *Juna ilman aikataulua*, joka julkaistiin vuonna 1959. Elokuva oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaiseen palmuun. Vuonna 1962 Bulajić ohjasi elokuvan *Kozara – veriset vuoret*, joka oli ehdokkaana Moskovan kansainvälisessä elokuvafestivaaleissa ja voitti Kultaisen palkinnon. Bulajić ohjasi myöhemmin *Neretvan taistelu* elokuvan, joka taas julkaistiin 1969. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscariin.

Bulajić kuoli huhtikuussa 2024 lyhyen sairastelun jälkeen.

Filmografia
-----------

* *Juna ilman aikataulua* (*Vlak bez voznog reda*, 1959)
* *Rat* (1960)
* *Kozara – veriset vuoret* (*Kozara*, 1962)
* *Skoplje* (*Skopje 1963*, 1964)
* *Pogled u zjenicu sunca* (1966)
* *Neretvan taistelu* (*Bitka na Neretvi*, 1969)
* *Sarajevski atentat* (1975)
* *Čovjek koga treba ubiti* (1979)
* *Visoki napon* (1981)
* *Veliki transport* (1983)
* *Libertas* (2006)

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3  Borislav Visnjic: Celebrated Montenegrin Film Director Mourned Across Former Yugoslavia *Balkan Insight*.  3.4.2024. BIRN. Viitattu 3.4.2024. (englanniksi)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Veljko Bulajić Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gregory Vlastos** (27. heinäkuuta 1907 Istanbul, Turkki – 12. lokakuuta 1991 Berkeley, Yhdysvallat) oli turkkilaissyntyinen yhdysvaltalainen antiikin filosofian tutkija, joka kirjoitti useita teoksia Platonista ja Sokrateesta.

Vlastoksen isä oli kreikkalainen ja äiti skotlantilainen. Hän opiskeli Robert Collegessa sekä Harvardin yliopistossa, josta hän väitteli tohtoriksi vuonna 1931. Opetettuaan useita vuosia Queen's Universityssä hän siirtyi Cornellin yliopistoon vuonna 1948. Hän toimi Princetonin yliopiston Stuart-oppituolin filosofian professorina vuosina 1955–1976 ja tämän jälkeen Mills-oppituolin filosofian professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuoteen 1987. Vlastos kuoli vuonna 1991 ennen kuin sai valmiiksi esseekokoelmaansa sokraattisesta filosofiasta.

Monista Vlastoksen oppilaista on tullut merkittäviä antiikin filosofian tutkijoita. Heihin kuuluvat muun muassa Terence Irwin, Richard Kraut, Paul Woodruff ja Alexander Nehamas.

Teoksia
-------

* *The Philosophy of Socrates: A Collection of Critical Essays* (1971)
* *Platonic Studies* (1973)
* *Plato’s Universe* (1975)
* *Plato I* (Platonin metafysiikasta ja tietoteoriasta) (1978)
* *Plato II* (Platonin etiikasta, politiikasta sekä taiteen- ja uskonnonfilosofiasta) (1978)
* *Socrates: Ironist and Moral Philosopher* (1991)
* *Studies in Greek Philosophy volume 1: The Presocratics* (1993)
* *Socratic Studies* (1994)
* *Studies in Greek Philosophy volume 2: Socrates, Plato and Their Tradition* (1995)

Aiheesta muualla
----------------

* Davidson, Donald & Ferrari, John: Gregory Vlastos: biographical memoirs (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gregory Vlastos
**Lena Häcki-Groß** (o.s. **Häcki**, s. 1. heinäkuuta 1995 Engelberg) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Häcki edustaa seuratasolla Nordic Engelbergiä.

Ura
---

Lena Häcki-Groß on saavuttanut ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi henkilökohtaista hopeaa vuonna 2016. Lisäksi hänellä on yksi viestipronssi vuoden 2013 nuorten MM-kilpailuista.

Maailmancupissa Häcki-Groß debytoi kaudella 2011–2012 Kontiolahdella. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Le Grand-Bornandin takaa-ajossa kaudella 2019–2020. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Hochfilzenin takaa-ajossa toiseksi. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Anterselvan normaalimatkalla. Anterselvan yhteislähdössä hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti Oslon yhteislähdön. Hän sijoittui kolmanneksi Canmoren pikakilpailussa. Kokonaiscupissa hän sijoittui kuudenneksi, yhteislähtöcupissa kolmanneksi ja normaalimatkan cupissa neljänneksi.

Häcki on viestikilpailuissa parhaimmillaan sijoittunut toiseksi Pokljukan sekaviestissä kaudella 2018–2019 ja Östersundin viestissä joulukuussa 2019.

Häck-Großin debyytti maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui vuonna 2015. Östersundissa 2019 hän sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi. Pokljukassa 2021 hän oli pikakilpailussa seitsemäs, takaa-ajossa ja normaalimatkalla kahdestoista sekä yhteislähdössä viidestoista. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi. Hän osallistui myös vuoden 2018 talviolympialaisiin. Siellä hän oli parhaimmillaan kahdeksas takaa-ajossa. Hän myös kuului Sveitsin kuudenneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen.

Lähteet
-------

* Lena Häckin profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lena Häcki-Groß** Wikimedia Commonsissa
Rod Steiger elokuvassa *Jumalaton vaimo* (1957).
**Rodney "Rod" Stephen Steiger** (14. huhtikuuta 1925 Westhampton, New York, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 2002 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

Ura
---

Steiger aloitti elokuvauransa 1950-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat *Alaston satama* (On the Waterfront, 1954), jossa vastanäyttelijänä oli Marlon Brando, *Mitä kovemmin he kaatuvat* (The Harder They Fall, 1956), jossa vastanäyttelijänä oli mm. Humphrey Bogart, *Atlantin valli murtuu* (The Longest Day, 1962), jossa näytteli lukuisia elokuvatähtiä, *Tohtori Živago* (Doctor Zhivago, 1965), jossa vastanäyttelijöinä olivat mm. Omar Sharif ja Julie Christie, *Yön kuumuudessa* (In the Heat of the Night, 1967), jossa vastanäyttelijänä oli mm. Sidney Poitier ja *Maahan, senkin hölmö!* (A Fistful of Dynamite, 1972), jossa vastanäyttelijänä oli James Coburn. 1990-luvulla hän näytteli enimmäkseen sivuosissa, mm. elokuvissa *Spesialisti*, *The Hurricane* sekä *End of Days*. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi *Biljardihait* (Poolhall Junkies, 2002). 

Steiger voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *Yön kuumuudessa*. Hän oli Oscar-ehdokkaana myös rooleistaan elokuvissa *Alaston satama* (miessivuosa) ja *Panttilainaaja* (pääosa). Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle (7080 Hollywood Blvd).

Yksityiselämä
-------------

Steiger oli viisi kertaa naimisissa. Hänellä oli tytär toisesta avioliitosta ja poika neljännestä avioliitosta. Hän kuoli munuaissairauteen ja keuhkokuumeeseen 77-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Rod Steiger *rottentomatoes.com*. Viitattu 29.3.2024.
2. ↑  Rod Steiger *Hollywood Walk of Fame*. Viitattu 29.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rod Steiger**.
* Rod Steiger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Rod Steiger NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |