recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Air Medal.
**Air Medal** (suom. *Ilmailumitali*, lyh. *AM*) on eräs Yhdysvalloissa myönnettävä sotilasansiomitali. Kunniamaininta perustettiin 11. toukokuuta 1942 ja sen perusti Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt. Tunnustuspalkinto myönnetään yleensä ansioituneille Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjille. Myös muidenkin aselajien edustajat voivat sen saada.

Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: 

* mitalin nauha

Lähteet
-------

1. ↑  Air Medal *Air Force's Personnel Center*.  2022. Viitattu 27.10.2022. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  The Air Medal - American Medals & Awards from WW2 Second World War  22.3.2019. identifymedals.com. Viitattu 27.10.2022. (englanniksi)
3. ↑  Air Medal  2008. Govinfo.gov. Viitattu 27.10.2022. (englanniksi)
4. ↑  Air Medal (AM)  2022. TracesOfWar.com. Viitattu 27.10.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Air Medal
Tarinan ensimmäinen sivu Aku Ankka -lehdessä vuonna 2015.

**Kun taivaalta satoi rahaa** (engl. *A Financial Fable*) on Carl Barksin käsikirjoittama ja kuvittama Aku Ankka -sarjakuvatarina. Barks sai tarinan valmiiksi vuonna 1950, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran *Walt Disney’s Comics and Stories* -lehden numerossa 126 maaliskuussa 1951.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Aku on Tupun, Hupun ja Lupun kanssa renkinä Roope-sedän maatilalla. Ankanpojat työskentelevät ahkerasti, mutta mukavuudenhaluinen Aku on kyllästynyt ainaiseen raatamiseen naurettavalla palkalla. Kun hän istahtaa lepäämään, kulkee Hannu Hanhi ohitse. Aku kertoo hänelle työnteon ikävyydestä. Hannu kehuskelee onnellaan ja toteaa että hänen ei ole koskaan tarvinnut tehdä työtä. Aku keksii, että hän voisi lähteä Hannun mukaan ja kokeilla, miten onni tällöin toimii.

Roopella on valtava laari, jossa kaikki muut luulevat olevan viljaa, mutta johon onkin kätkettynä suunnaton määrä rahaa. Hän ui niissä, kun muut tekevät töitä. Yhtäkkiä valtava pyörremyrsky vie Roopen rahat taivaan tuuliin. Tupu, Hupu ja Lupu näkevät tämän ja menevät katsomaan Roopea, joka kuitenkin on selvinnyt ja suhtautuu asiaan rauhallisesti. Hän tietää saavansa lopulta rahat takaisin.

Aku ja Hannu päättävät toivoa, että Hannun hattuun putoaisi rahaa. Toive toteutuukin. Pyörremyrskyn yläilmoihin kuljettamista rahoista putoaa hattuun kaksi miljoonaa dollaria, molemmille siis miljoona. Riemastuneet Aku ja Hannu päättävät lähteä heti matkalle maailman ympäri. Rahaa on satanut muuallekin. Kukaan ei halua enää tehdä työtä. Aku ja Hannu pysähtyvät pieneen kylään aikoen syödä jossakin ravintolassa sekä tankata autonsa, mutta huomaavat, että kaikki liikkeet on suljettu.

Monen päivän epätoivoisen vaelluksen jälkeen Aku palaa Roopen luo. Roope sanoo, että hän voi kyllä palkata Akun uudestaan, mutta kananmunat maksavat miljoona kappaleelta. Pian Roopelle tulee jonottamaan muitakin asiakkaita nälissään, ja koska hänen myyntikojunsa on maan ainoa avoinna oleva elintarvikeliike, hän pystyy monopoliasemansa vuoksi kiskomaan peruselintarvikkeistakin tuhansia tai jopa satojatuhansia dollareita. Niinpä Roope saa kaikki rahansa takaisin. Loppukohtauksessa Roope ui rahoissaan, kuten ennenkin.

Tulkintoja
----------

Tarina on yksi Barksin tunnetuimmista. Tarina on faabeli markkinatalouden toiminnasta. Roope sanoo kiivettyään rahalaariin: "Ihmiset aina haluavat rahaa... Toisin se on. Minä tiedän, että se on vain paperia ja metallia." Se on myös ensimmäinen tarina, jossa Roopen rahasäiliö esiintyi jossakin muodossa.

Suomeksi tarina on julkaistu muutaman kerran *Aku Ankka* -lehdessä sekä lisäksi Aku Ankan parhaat -sarjaan kuuluvassa nimikkoalbumissaan, kirjassa *Aku Ankka ja kumppanit: näköispainos 1951-1952, osa 1* sekä albumissa *Mahtiankka Roope*, joka on julkaistu myös Pohjanmaan murteella nimellä *Ison taloon Ankka*.

Lähteet
-------

1. ↑  A Financial Fable Inducks. Viitattu 5.7.2020.
**Olai Wallin** (25. tammikuuta 1832 Muhos – 28. marraskuuta 1896 Pirkkala) oli suomalainen opettaja, tietokirjailija ja päätoimittaja.

Wallininin vanhemmat olivat maaviskaali Olof Wallin ja Sofia Kranck. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1857 ja toimi sitten neljä vuotta Erkylän kartanossa Hausjärvellä olleen kansakoulun johtajaopettajana. Vuonna 1861 Wallin julkaisi teoksen *Om folkbildning och folkskolor*, mikä sai Uno Cygnaeuksen hankkimaan hänelle stipendin ulkomaille seminaariopettajan opintoja varten. Wallin nimitettiinkin 1863 Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtoriksi.

Wallin julkaisi useita oppikirjoja opettamiltaan aloilta, mm. *Kansakoulun yleisen kasvatus- ja opetusopin* (1833), joka oli ensimmäinen Suomessa. Hän myös toimitti 1875–1881 perustamaansa kasvatusopillista aikakauskirjaa *Kansakoulu*. Wallin toimi vuodesta 1885 Hämeen piirin kansakoulutarkastajana, työskennellen mm. opettajakirjastojen hyväksi.

Wallinin puoliso vuodesta 1864 oli Flora Fredrika Bernhardina Schreck (1839–1926). Historioitsija ja poliitikko Väinö Voionmaa, toimittaja Eino Voionmaa ja suomentaja Emmi Voionmaa olivat heidän lapsiaan. Ministereinä toimineet Niilo Liakka ja Hjalmar Kahelin olivat Wallinin vävyjä.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 803.

Aiheesta muualla
----------------

* Veli Nurmi: / Wallin, Olai (1832 - 1896) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Air Indian lento 855** oli Air Indian kansainvälinen reittilento Bombayn lentoasemalta Dubain kansainväliselle lentoasemalle. Uudenvuodenpäivän iltana 1978 lentoa operoinut Boeing 747 syöksyi Arabianmereen. Kaikki koneessa olleet 213 matkustajaa ja miehistön jäsentä saivat surmansa onnettomuudessa. Tapaus oli aikansa kolmanneksi pahin lentoturma.

Taustaa
-------

Lennolla oli mukana 190 matkustajaa ja 23 miehistön jäsentä. Heistä 20 oli lentoemäntiä. Ohjaamossa oli kolme lentäjää. Kapteeni oli 51-vuotias Madan Lal Kukar, jolla oli lähes 18 000 tunnin lentokokemus, perämies 43-vuotias Indu Virmani, jolla oli yli 4 500 tunnin lentokokemus, ja lentomekaanikkona 53-vuotias Alfredo Faria, jolla oli yli 11 000 tunnin lentokokemus. Lennolla ollut Boeing 747-200, nimeltään *Emperor Ashoka*, oli ollut yli kuusi vuotta palveluksessa, ja oli Air Indian ensimmäinen malliaan.

Tapahtumien kulku
-----------------

Lento nousi Bombayn lentoasemalta suunnitellulle reitilleen kello 20:12 paikallista aikaa. Päästäkseen suuntaan kohti Dubaita, kone oli käännettävä oikealle länsiluoteeseen  kohti Dubaita. Kun käännös oli suoritettu, kapteenin kallistumamittari näytti teknisen vian vuoksi, että kone oli edelleen kallistuneena oikealle. Kapteeni ihmetteli asiaa, mihin perämies ei reagoinut. Lentomekaanikko sen sijaan huomasi kapteenin mittarin näyttävän eri asentoa kuin ohjaamon keskellä oleva varamittari. Miehistö ei voinut varmistaa asentoa katsomalla ulos, sillä Aurinko oli jo laskenut ja taivas oli pimeä. Kapteeni menetti asentotajunsa ja alkoi kääntää konetta lisääntyvästi vasemmalle. Kallistuman kasvaessa lentomekaanikko yritti varoittaa kapteenia: "*Älä katso sitä mittaria...*" Siitä huolimatta kone kallistui 108 astetta vasemmalle, mikä aiheutti myös nopean korkeudenmenetyksen. Kone putosi noin 40 asteen syöksykulmassa  Arabianmereen vain 101 sekuntia  nousun jälkeen.

Onnettomuuden jälkeiset tapahtumat ja tutkinta
----------------------------------------------

Kun selvisi, ettei kukaan jäänyt henkiin onnettomuudesta, menehtyneiden omaiset nostivat oikeusjutun Boeingia vastaan Yhdysvalloissa. Juttu kuitenkin hylättiin.

Onnettomuustutkinnassa todettiin, että onnettomuuden aiheutti pääsyissään kapteenin asentotajun menetys, mikä johtui viallisesta kallistumamittarista. Tämä oli taas johtanut hätäisiin ohjausliikkeisiin ja koneen liikaan kallistamiseen. Osasyyksi todettiin se, ettei perämies puuttunut kapteenin toimintaan tai yrittänyt ottaa konetta hallintaansa. Kallistumamittarin viat eivät ole kovin yleisiä, mutta niitä voi tapahtua raskaiden käännöksien aikaan tai virransyöttöongelmien vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 27.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Vyte Klisauskaute: How An Instrument Malfunction Downed An Air India Boeing 747 45 Years Ago Today *simpleflying.com*.  2.1.2023. Simple Flying. Viitattu 27.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  Accident description (Kartta). Aviation Safety Network. Viitattu 27.5.2023


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Hallintonormi** tarkoittaa laajasti ymmärrettynä hallintoelimen tekemää norminmuotoista päätöstä. Yleensä se ymmärretään suppeammin ja sillä tarkoitetaan vain sellaisia hallintoelinten määräyksiä ja ohjeita, joihin sisältyy ylemmän toimielimen suorittamaa alaistensa johtoa ja valvontaa. Hallintonormit koskevat tavallisesti teknisiä yksityiskohtia, jotka liittyvät lainsäädännön määräysten toimeenpanoon, talousarvion käytännön soveltamiseen tai suunnitelmien toteutukseen. Hallintonormin käytännön muoto on esimerkiksi hallintopäätös, menettelyohje, soveltamismääräys tai yleiskirje.

Yksityisille henkilöille tai oikeushenkilöille viranomainen ei voi hallintonormilla luoda velvollisuuksia, vaan ne kohdistuvat ainoastaan toisiin hallintoelimiin tai niiden henkilöstöön. Hallintonormin määräyksen laiminlyönti tai sen vastainen menettely on virkarikos. Ohjeet eivät sen sijaan yleensä sido virkamiestä samalla tavoin.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa V palstat 187–188.
**Hallintopäätös** on viranomaisen hallintoasiassa tekemä kirjallinen ratkaisu. Sillä perustetaan, muutetaan tai poistetaan hallintokoneiston ulkopuolisen henkilön tai oikeushenkilön oikeuksia tai velvollisuuksia. Hallintopäätöksessä viranomainen käyttää julkista valtaansa ja soveltaa lainsäädäntöä yksittäiseen konkreettiseen tapaukseen. Hallintopäätös on yksipuolinen toimi, kun taas hallintosopimuksessa on vähintään kaksi osapuolta. Hallintopäätös on aina hallintotoimi, mutta vain osa hallintotoimista on hallintopäätöksiä.

Hallintopäätökset jaetaan kolmeen ryhmään: etuja suovat, oikeuksia perustavat ja velvoitteita asettavat. Edunsuova hallintopäätös parantaa saajan eli adressaatin asemaa. Niihin kuuluvat taloudelliset etuudet, kuten toimeentulotuki, ja hallintoluvat, joilla sallitaan muuten kielletty tai rajoitettu toiminta. Hallintolupia ovat esimerkiksi rakennuslupa tai elinkeinolupa.

Oikeuksia perustavalla hallintopäätöksellä luodaan tietty oikeudellinen asema. Sellainen on esimerkiksi kansalaistamispäätös ja virkaan nimittäminen. Legitimaatiolla laillistetaan tai hyväksytään henkilö tiettyä tutkintoa vaativaan ammattiin. Täten auktorisoidaan vaikkapa lääkärit ja tilintarkastajat. Oikeuksia perustetaan laitteiden tai rakennusten tarkastuspäätöksillä, kuten palotarkastuksissa. Myös rekisteröintipäätökset, kuten ajoneuvojen tai tavaramerkkien rekisteröinti, kuuluvat tähän ryhmään.

Velvoittavat hallintopäätökset vaativat toimimaan tietyllä tavalla. Tämän ryhmän tyypillisin edustaja on maksuvelvoite, kuten verotuspäätös tai jostakin viranomaispalvelusta menevä maksu. Hallinnollisella velvoitteella voidaan vaatia korjaamaan vaikkapa ympäristönsuojeluun liittyvä epäkohta. Velvoittavia hallintopäätöksiä ovat myös kieltopäätökset, kuten rakennuskielto tai rakennustyön keskeyttäminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa V palstat 222–225.
Rainer Stahel
**3. jääkäriprikaati** oli valkoisten itäarmeijaan kuuluva ryhmittymä Suomen sisällissodassa. Prikaatin komentajana oli majuri Rainer Stahel.

Joukko-osastot
--------------

* **5. jääkärirykmentti**

Komentaja: jääkärimajuri Hugo Viktor Österman.

* **6. jääkärirykmentti**

Komentaja: jääkärimajuri Maximilian Lars Helge Savonius.

Prikaatissa palvelleet Saksan jääkärit
--------------------------------------

Esikuntavääpelinä jääkärivääpeli Alfred Camis, jääkäriyliluutnantti Johan Hugo Harald (siirrettiin 5. huhtikuuta 18. jääkäripataljoonaan komppanianpäälliköksi), prikaatin majoitusmestari jääkäriluutnantti Ivar Magnus Lidström (siirrettiin 14. maaliskuuta 17. jääkäripataljoonaan), adjutanttina jääkäriluutnantti Aarne Rafael Sainio (19. huhtikuuta alkaen), yhdysupseerina prikaatin esikunnassa jääkäriluutnantti Lauri Johannes Merimaa, prikaatin intendenttinä jääkärivänrikki Birger Jarl Nylander, radiosähköttäjänä jääkärivaravääpeli Erik Jalmari Paavilainen (siirrettiin Karjalan Armeijakunnan esikuntaan).

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli: *Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI*. Helsinki: Otava, 1924-1925.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*. Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV. Vaasa: , 1975. ISBN 951-99046-8-9.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto*. Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV. Porvoo: WSOY, 1938.
**600** oli Dodgen versio Chryslerin E-pohjalevylle perustuneesta ylellisestä autosta 1980-luvulla. Se esiteltiin 1983 keskikokoisena mallina ja sen valmistus loppui mallivuoden 1988 jälkeen. Se oli Chryslerin yritys GM:n A-pohjalevylle perustuneiden mallien, kuten esimerkiksi Chevrolet Celebrityn kilpailijaksi, kun taas Chrysler M-pohjalevylle perustunut Dodge Diplomat oli GM:n G-pohjalevyä käyttäneiden autojen, kuten Pontiac Bonnevillen kilpailija. Se korvasi sekä 400- että Mirada-mallit. 

Kun Dodge lopetti täysikokoisen St. Regis -mallin valmistuksen mallivuoden 1981 jälkeen, keskikokoisesta Diplomatista tuli Dodgen huippumalli. Vuodeksi 1983 Dodge tarvitsi vielä yhden sedan-mallin mallistoonsa, ja niin syntyi 600, joka sijoittui mallistossa Ariesin ja Diplomatin väliin.

600 tähdättiin Dodgen vastaukseksi ajan eurooppalaisille sedaneille. Sen numeerinen mallinimi ja muotoilu suunniteltiin muistuttamaan Mercedes-Benzin malleja, mutta sen pääkilpailijoiksi muodostui lopulta sen amerikkalaiset vastineet Chevrolet Celebrity, Pontiac 6000 ja Ford Fairmont. Se debytoi neliovisena sedanina, ja oli saatavilla kahdella eri varustetasolla: perusversiona ja ES:nä ("Euro/Sedan"). Moottorina oli joko Chryslerin 2,2-litrainen 4-sylinterinen moottori tai Mitsubishin valmistama 2,6-litrainen 4-sylinterinen.

600:myynti lähes kaksinkertaistui toisena vuonna, suurilta osin siksi että entisen 400-mallin coupe- ja avomallit lisättiin 600-mallistoon (vaikka ne edelleen valmistettiin Chrysler K-pohjalevylle). Turboahdettu versio 2,2-litraisesta moottorista tuotiin myös tarjolle vuonna 1984.

600:n tehtiin useita muutoksia vuodelle 1985. 600-sedanin akseliväli kasvoi ja aiemmat perus- ja ES varustetasot korvattiin uudella SE-varustetasolla, johtuen uuden Lancer-mallin, joka muuten olisi kilpaillut suoraan 600:n kanssa (myöskään 5-vaihteinen manuaalivaihteisto ei ollut enää saatavilla, koska haluttiin rajoittaa kilpailua Lancerin ja 600:n välillä) esittelystä. Coupe- ja avomallit säilyivät lähes muutoksitta lukuun ottamatta pieniä muutoksia varustelussa ja sisustuksessa. Ainoa muutos moottoreissa oli 2.2-litraisen kaksikurkkuisen Holley-kaasuttimen korvaaminen ruiskutusjärjestelmällä.

Sedanin perusversio palasi vuodelle 1986, samalla kun kaikkien 600-mallien muotoilua uusittiin, saaden uuden, tätä nykyä kaikissa Dodge-malleissa olevan "ristikko"-maskin. 2,6-litrainen moottori kovattiin 2,5-litraisella versiolla 2,2-litraisesta moottorista.

600 lähestyi loppuaan. Coupe- ja avomallien valmistus lopetettiin mallivuodelle 1987, kun taas sedanin valmistus päättyi vuonna 1988, jolloin 600:n (kuten myös pienemmän Ariesin ja Lancerin) korvasi Spirit.
**Eteläntäpläskunkki** on (*Spilogale angustifrons*) haisunäätiin kuuluva nisäkäslaji. Sen asuialue ulottuu Costa Ricasta Etelä-Meksikoon. Aikaisemmin tätä lajia pidettiin idäntäpläskunkin *(Spilogale pusorius*) alalajina. 

Eteläntäpläskunkkin pituus on 34 cm, hännän pituus 23 cm ja paino 0,5–1 kilogrammaa. Se on väriltään näkyvästi mustavalkoinen ja muistuttaa ulkonäöltään Lännentäpläskunkkia. Sillä on hännän alla peräaukon rauhaset, jotka erittävät myskiä, ​​jota voidaan suihkuttaa itsepuolustukseksi. Sitä esiintyy jopa 300 metrin (980 jalan) korkeudessa kuivilla kivialueilla, joissa on pensaikkoa ja avointa metsää, sekä myös maatalousalueilla. Vaikka se kiipeää puihin, seetsii pääasiassa ravintoa maasta; sen ruokaa ovat pienet nisäkkäät, hyönteiset, linnut ja niiden munat, viljat ja hedelmät. Eteläntäpläskunkki arvioidaan olevan elinvoimainen laji.

Lähteet
-------

1. ↑  Red List: Southern Spotted Skunk

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Southern Spotted Skunk
**Kari Kallio** (s. 14. heinäkuuta 1962) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1979–2000 Kallio pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä Vähänkyrön Viesti, Vaasan Mailan, Oulun Lipon, Jyväskylän Kirin, Kaisaniemen Tiikereiden, Haapajärven Pesä-Kiilojen ja Kankaanpään Mailan joukkueissa yhteensä 374 runkosarjaottelua. Kallio valittiin 7 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja kaksi kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun. Pelipaikaltaan Kallio toimi lukkarina. Kallion kasvattajaseura on Vähänkyrön Viesti.

Peliuransa jälkeen Kallio toimi pelinjohtajana Oulun Lipossa ja Koskenkorvan Urheilijoissa.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-kulta: 1994
* 1 SM-hopea: 1995
* 1 SM-pronssi: 1993
* 7 Itä–Länsi-ottelua: 1991, 1993, 1995–1999
	+ Kentän paras (2): 1996, 1997
* 2 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1988, 1989
* Vuoden lukkari: 1994

Lähteet
-------

1. ↑  Pelaajakortti pesis.fi .xcl  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
3. ↑  Itä–Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 23.4.2018.
**Hugo Lund** (2. syyskuuta 1872 Hämeenlinna – 11. joulukuuta 1915 Porvoo) oli suomalainen opettaja ja Suomen ensimmäinen sinologi.

Lundin vanhemmat olivat kelloseppä Ferdinand Lund ja Agnes Vilhelmina Lindholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1894.

Lund opiskeli klassillista ja nykykiinaa Humboldtin yliopistossa Berliinissä ja Lontoossa. Hän oleskeli Kiinassa vuosina 1899–1901. Lund menetti matkan aikana Helsingin yliopiston kirjastoa varten keräämänsä kirjat ja muun materiaalin boksarikapinan aikana ollessaan Pekingissä kapinallisten piirittämässä lähetystökorttelissa. Hän onnistui kuitenkin hankkimaan uusia teoksia menetettyjen tilalle poikettuaan paluumatkalla Shanghaissa. Lund pystyi toimittamaan Suomeen noin 40 hyllymetriä klassillista kiinalaista kirjallisuutta ja lisäksi pienemmän määrän nykykiinalaisia tekstejä.

Vuodesta 1910 alkaen Lund toimi Porvoon ruotsalaisen klassillisen lyseon suomen kielen opettajana.

Lund oli naimisissa vuodesta 1889 Saima Mathilda Lindellin (1875–1941) kanssa.

Lähteet
-------

* LUND Hugo. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Stefan Kuzay: The Colloquial Text Collection of the Finnish Sinologist Hugo Lund, Studia Orientalia 97, Helsinki 2003, pp' 127-l4O

Kirjallisuutta
--------------

* *Hugo Lund Kiinassa 1899-1901 : Suomen ensimmäisen sinologin kokemuksia Kaukoidästä päiväkirjamerkintöjen sekä kirjeiden valossa* ; toimittanut Harry Halén. Unholan aitta 4. Cambaluc, Helsinki 1994

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Danmarkin kirkko** (ruots. *Danmarks kyrka*) on keskiaikainen luterilainen kirkko Uppsalan kunnan Danmarkissa Uppsalan hiippakunnassa.

Kirkon vanhimmat osat on rakennettu 1300-luvulla. Sitä laajennettiin 1490-luvulla. Salamaniskut ja niistä alkaneet tulipalot ovat vahingoittaneet kirkkoa pahasti kahteen kertaan, ja kunnostustöiden yhteydessä sen ulkonäköä on myös muutettu.

Kirkossa on Johannes Rosenrodin ja joko Albertus Pictorin tai hänen oppilaidensa maalauksia.

Danmarkin kirkko oli Carl von Linnén kotikirkko vuosina 1758–1778.

Lähteet
-------

1. 1 2  Danmarks kyrka Svenska Kyrkan.  Arkistoitu 10.10.2012. Viitattu 5.1.2014.
2. ↑  Danmarks kyrka uppsala.com.  Arkistoitu 6.1.2014. Viitattu 5.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Danmarkin kirkko** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Danmarks kyrka
**Henry S. Johnston** (30. joulukuuta 1867 Evansville, Indiana – 7. tammikuuta 1965 Perry, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Johnston syntyi Indianassa, josta hän muutti 24-vuotiaana Coloradoon opiskelemaan lakia ja valmistumisensa jälkeen edelleen Oklahomaan.

Johnston valittiin Oklahoman osavaltion ensimmäisissä senaatinvaaleissa vuonna 1907 uuden osavaltion ensimmäiseen senaattiin. Hänet valittiin myös osavaltionsenaatin ensimmäiseksi president pro tempore -puheenjohtajaksi.

Tammikuussa 1927 Johnstonista tuli Oklahoman seitsemäs kuvernööri. Johnstonin kausi kuvernöörinä jäi kuitenkin vajaaksi, sillä häntä vastaan nostettiin virkasyyte, jonka seurauksena hänet poistettiin virastaan maaliskuussa 1929. Tällöin kuvernööriksi nousi varakuvernöörinä toiminut William Judson Holloway Sr..

Virkasyytteestään huolimatta Johnston valittiin vielä 1932 uudelleen Oklahoman osavaltionsenaattiin, jossa hän oli mukana vielä neljä vuotta. Johnston kuoli lopulta tammikuussa 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Senator Henry S. Johnston, 1st President Pro Tempore *Oklahoma State Legislature*. Viitattu 27.12.2019. (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Hugo Mallo Novegil** (s. 22. kesäkuuta 1991 Marín, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Mallo on galicialaisseura Celta Vigon junioriakatemian kasvatti. Hänet nostettiin junioriakatemiasta kaudeksi 2009–2010 suoraan edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Mallo pelasi ensimmäisellä kaudellaan 25 sarjaottelua.

Kaudella 2011–2012 hän pelasi yhteensä 34 sarjaottelua, kun galicialaisseura kauden päätteeksi varmisti nousun maan pääsarjaan Primera Divisióniin viiden vuoden tauon jälkeen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa 18. elokuuta 2012 Málagaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Olinga makes history ESPN. Viitattu 16.3.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hugo Mallon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Celta Vigo – Primera División
1 Marchesín |
2 Mallo |
3 Mingueza |
4 Núñez |
5 Óscar |
6 Suárez |
7 Pérez |
8 Beltrán |
9 Paciência |
10 Aspas |
11 Cervi |
13 Villar |
14 Tapia |
15 Aidoo |
16 Baeza |
17 Galán |
19 Swedberg |
20 Kevin |
21 Solari |
22 Mina |
23 de la Torre |
Valmentaja Coudet
**Ezekiel Dann Florek** (s. 1. toukokuuta 1950 Flat Rock, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja, joka tunnetaan kenties parhaiten poliisipäällikkö Donald Cragenin roolista TV-sarjoissa *Kova Laki* ja *Kova Laki: Erikoisyksikkö*. Ensinmainitussa Florek esiintyi kolmen ensimmäisen tuotantokauden ajan.

Florek syntyi Michiganin osavaltiossa Flat Rockin pikkukaupungissa kiropraktikko Leonard Florek seniorin ja Darlenen lapsena. Hän opiskeli jonkin aikaa Eastern Michiganin yliopistossa pääaineenaan matematiikka ja fysiikka, mutta ei koskaan valmistunut. Sen sijaan hän muutti New Yorkiin edetäkseen näyttelijän urallaan.

1980-luvulla Florek esiintyi sivurooleissa sellaisissa elokuvissa kuin *Ihana vapaus*, *Moon over Parador* ja *Noiduttu sydän*. Florek esiintyi 1980-luvulla myös 22 jakson verran NBC:n menestyssarjassa *L.A. Law* vuosina 1988–1993.

Vuonna 1990 Florek sai kiinnityksen NBC:n uuteen rikosdraamasarjaan *Kova Laki*, jossa hän esitti kapteeni Donald Cragenia. Ensimmäisten kausien aikana sarjan katsojaluvut olivat varsin keskinkertaiset ja kolmannen tuotantokauden jälkeen NBC uhkasi lopettaa koko sarjan ellei sarjan käsikirjoittaja ja tuottaja Dick Wolf toisi sarjaan keskeisiä naisnäyttelijöitä. Wolf suostui tuotantoyhtiön vaatimuksiin vastahakoisesti ja Florekin tilalle tuotiin S. Epatha Merkerson. Samoin syyttäjä Paul Robinetten roolihahmo korvattiin naispuolisella syyttäjällä. Florek sai kuitenkin ohjata muutaman *Kova Laki* -sarjan jakson vuosina 1994 ja 1995. 

Vuonna 1999 Florek palasi kapteeni Cragenin rooliin spinoff-sarjassa *Kova Laki: Erikoisyksikkö*. Cragenin roolihahmo kirjoitettiin ulos sarjasta 15. tuotantokauden aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Rose, Judy: Roxanne`s Beau Is A Leading Man In Real Life *Chicago Tribune*.  1.12.1988. Viitattu 19.3.2016 (englanniksi).
2. ↑  Goldberg, Lesley: Dann Florek to Exit NBC's 'Law & Order: SVU' *The Hollywood Reporter*.  10.12.2013. Viitattu 19.3.2016 (englanniksi).

* Dann Florek IMDB.com:ssa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Henry Rein** (25. marraskuuta 1884 Vaasa – 21. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja ja lehdenkustantaja.

Reinin vanhemmat olivat merikapteeni Gustaf Wilhelm Rein (1841–1907) ja Elisabet (Betty) Withander, ent. Parman (1846–1916). Hän oli naimisissa Bertha (Ebba) Reinholmin (1893-1961) kanssa. 

Rein oli Aftonbladet-lehden Lontoon kirjeenvaihtajana 1907–1909 ja hän toimi sitten Nya Pressen-lehden avustajana 1909–1914 sekä suomenruotsalaisen joululehden Luciferin toimittajana 1916–1930. Rein perusti vuonna 1923 Helsinkiin ruotsinkielisen Garm-pilalehden ja hän oli lehden julkaisija ja toimittaja aina kuolemaansa saakka 1953. Kirjallisuuteen ja taiteiseen keskittynyt lehti ilmoitti olevansa poliittiselta linjaltaan "demokraattisen konservatiivinen" ja se vastusti muun muassa kieltolakia, aitosuomalaisuutta ja ääriliikkeitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni.com : Henry Gustafinpoika Rein
2. ↑  Svensk Uppslagsbok 1955 : hakusana Rein (Internet Archive-linkki)
3. ↑  Garm (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Uppslagsverket Finland. Viitattu 18.9.2014.
**Henry Raudales** (s. 1962) on guatemalalais-belgialainen viulisti ja kapellimestari.

Raudales syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana isänsä Enrique Raudalesin opastuksella. Hän piti ensimmäisen julkisen konserttinsa Pohjois-Carolinan sinfoniaorkesterin kanssa 7-vuotiaana. Hän sai osakseen huomiota Jehudi Menuhinilta, joka suositteli hänelle stipendiä Lontooseen. Raudales opiskeli viulunsoittoa ja orkesterinjohtoa Guatemalassa, Guildhall School of Music and Dramassa sekä Antwerpenin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Erick Friedman ja Henryk Szeryng. Vuonna 1985 Raudales sai kolmannen palkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa.

Raudales on tehnyt esiintymisiä muiden muassa Jehudi Menuhinin, Pierre Amoyalin ja Nigel Kennedyn kanssa. Vuonna 2001 hänet nimitettiin konserttimestariksi Münchenin radio-orkesteriin, jota hän on myös johtanut kapellimestarina. Lisäksi hän on toiminut konserttimestarina Vlaamse Operassa ja Brysselin filharmonikoissa. Raudales oli mukana perustamassa Enkabara-kamariorkesteria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Henry Raudales Queen Elisabeth Competition


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Fagerön miinaonnettomuus** tapahtui keskiyöllä 12. joulukuuta 1944 kun kaksi saksalaista Narvik-luokan hävittäjäalusta Z35 ja Z36 ajoi miinoihin Inkoon saaristossa Fagerön saaren edustalla. Onnettomuudessa kuoli yli 500 saksalaista merisotilasta. Henkiinjääneet 67 saksalaista joutuivat vankileirille Neuvostoliittoon. 

Saksalaisen laivasto-osaston johon kuuluivat hävittäjät Z35, Z36 ja Z43 sekä torpedoveneet T23 ja T28 tarkoituksena oli laskea miinoja Viron rannikolle jotta Neuvostoliiton laivaston liikkuminen Tallinnan länsipuolella vaikeutuisi. Osasto lähti Gdyniasta 11. joulukuuta 1944 kohti Suomenlahtea. Kova merenkäynti ja huono näkyvyys johtivat siihen että osasto ajautui väärälle reitille Suomen rannikon tuntumaan. Hävittäjät Z35 ja Z36 joutuivat saksalaisten itse aikaisemmin laskemaan Nashornin miinakenttään, törmäsivät miinoihin ja upposivat. Z36 tuhoutui kokonaan kun sen kannella ollut miinalasti räjähti samalla eikä laivan miehistöstä jäänyt ketään henkiin. Sen sijaan Z35:n miehistöstä osa onnistui pelastumaan aluksesta ennen kuin se upposi. Muut osaston laivat kääntyivät takaisin kohti Gdyniaa.

Henkiinjääneet miehistön jäsenet pelastautuivat Inkoon rannikon saarille. Suomen ja Neuvostoliiton aseleposopimuksen mukaisesti heidät luovutettiin Neuvostoliittoon. Onnettomuudessa menehtyneiden ruumiita löytyi saarien rannoilta vielä seuraavan vuoden syksyyn saakka. Fagerön saarelle haudattiin kaikkiaan 187 saksalaista. Kuolleet siirrettiin 1960-luvun alussa Saksalaisten sotilaiden hautausmaalle Vantaalle, jonne on haudattu yhteensä 201 onnettomuudessa kuollutta. Uponneiden alusten hylyt onnistuttiin paikallistamaan kevättalvella 1994.

Kirjailija Hans Ruin kuvasi tapausta omaelämäkerrallisessa teoksessaan *Hem till sommaren* (1960).

Lähteet
-------

1. ↑  Degerbyn kylän sivut : 70 vuotta Fagerön onnettomuudesta
2. 1 2 3  Henrik Ekberg : Fagerökatastrofen
**Henry Savery** (4. elokuuta 1791 Butcombe Court, Somerset, Englanti – 8. helmikuuta 1842 Port Arthur, Tasmania (kuuluu nyk. Australiaan)) oli englantilaissyntyinen kirjailija ja toimittaja ja Australiassa rangaistusta suorittanut vanki, joka kirjoitti ensimmäisen Australiassa julkaistun romaanin.

Savery oli englantilaisen pankkiirin poika. Yritystoiminnan epäonnistuttua hän turvautui maksuvälineväärennökseen. Hän yritti ensin 1824 paeta Yhdysvaltoihin mutta jäi kiinni hypättyään laivasta. Kuolemantuomio muutettiin karkotukseksi rangaistussiirtolaan Van Diemenin maahan (=Tasmania), jonne hän saapui 1825. Koska hän oli saanut oppia, sikäläinen virasto palkkasi hänet, mikä taas suututti paikallista lehdistöä, joka karsasti ajatusta, että virasto työllisti vangin. Kiista päätyi Englantiin viranomaisten korviin, ja lopputuloksena oli että Saveryn omaisuus huutokaupattiin.

Saveryn vaimo Eliza ja poika Oliver tulivat perässä Australiaan, mutta kohtasivat siellä rahattoman ja maineettoman miehen. Savery yritti itsemurhaa mutta joutui velkavankeuteen. Vaimo ja poika palasivat 1829 Englantiin. Vankila-aikana Savery kirjoitti tarinoita, joita julkaistiin paikallisessa lehdessä *Colonial Timesissa* otsikolla *The Hermit in Van Diemen’s Land*, mutta koska hänellä ei vankina ollut oikeutta julkaista, hän käytti salanimeä Simon Stukeley. Tarinat koottiin yhteen 1829, ja niistä tuli ensimmäinen Australiassa julkaistu esseekokoelma. Jo vankeusaikana aloittamansa vain heikosti naamioidun omaelämäkerrallisen romaanin *Quintus Servinton* hän sai valmiiksi toimiessaan kotiopettajana. Kirja ilmestyi 4. maaliskuuta 1831 ja seuraavana vuonna Englannissa, vielä silloin ilman tekijännimeä. Kirja sai myönteisen vastaanoton, joskaan ei Saveryn toivomaa myyntimenestystä.

Saveryn elämä ei kirjan ilmestyttyäkään sujunut hyvin, vaan hän päätyi rikoksenuusijoiden vankilaan Port Arthuriin, jossa hän kuoli.

Saveryn kunniaksi on nimetty kirjallisuuspalkinto Henry Savery National Short Story Award, jonka myöntäjä on tasmanialainen kirjailijayhdistys. Canberrassa ja Victoriassa on hänen mukaansa nimetty katu. *Quintus Servinton* julkaistiin 1964 uudestaan ja jälleen 1984 mutta uudella nimellä *The Bitter Bread of Banishment*.

Kunnia ensimmäisen Australiassa kirjoitetun romaanin kirjoittamisesta kuuluu kuitenkin Mary Leman Grimstonelle. Hänen kirjoittamansa kirja *Woman’s Love* valmistui 1829 mutta ilmestyi vasta 1832 Lontoossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Quintus Servinton National Museum of Australia. Viitattu 22.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Australian kirjallisuus", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 61. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo mytologisesta hahmosta, sarjakuvahahmosta katso Fafnir (sarjakuvahahmo), automerkistä Fafnir (auto).*
Arthur Rackham: Sigurd tappaa Fafnirin.
**Fafnir** ("Syliksikäyvä") tai **Fafner** on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä lohikäärme. Fafnir oli alun perin voimakas kääpiö, joka muuttui lohikäärmeeksi voidakseen paremmin vartioida anastamaansa aarretta.

Völsunga-saagassa kerrotaan, että Hreidmarr vaati jumalilta maksua näiden surmaamasta Hreidmarrin pojasta Otrista. Otrilla oli tapana uida koskessa saukon hahmossa, ja kerran Loki surmasi saukon rannalla. Odin maksoi Hreidmarrille verirahana suuren kasan kultaa, jonka he olivat anastaneet kääpiö Andvarilta, mutta Loki kirosi aarteen. Hreidmarrin kaksi muuta poikaa, Reginn ja Fafnir, vaativat osuutta kullasta. Hreidmarr ei suostu siihen, jolloin Fafnir tappoi isänsä miekalla tämän nukkuessa. Murhattuaan isänsä Fafnir muuttui lohikäärmeeksi ja omi kulta-aarteen itselleen. Fafnir vetäytyi Gnitaheidrille, ja hänellä oli kauhukypärä, jota kaikki elolliset pelkäsivät. Myöhemmin Fafnirin veli seppä Reginn suostuttelee kasvattipoikansa Sigurdin tappamaan Fafnirin. Sigurd kaivaa kuopan Fafnirin kulkureitille ja piiloutuu sinne. Fafnirin kulkiessa purolle Sigurd työntää miekan pedon vatsaan. Reginn aikoo kuitenkin tappaa Sigurdin ja anastaa aarteen, mutta Sigurd saa tästä vihiä maistettuaan lohikäärmeen verta ja opittuaan ymmärtämään lintujen puhetta. Linnut varoittavat Sigurdia, ja Sigurd tappaa Reginnin. Sitten Sigurd söi Fafnirin sydäntä ja joi sekä Fafnirin että Reginnin verta.  Sigurd myös kylpee lohikäärmeen veressä, sillä tietäjä on neuvonut, että kylpeminen veressä tekee haavoittumattomaksi.

Richard Wagnerin oopperassa *Nibelungin sormus* lohikäärme esiintyy nimellä Fafner, ja on alun perin jättiläinen eikä kääpiö.

Lähteet
-------

* Eddan sankarirunot. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. WSOY 1980. ISBN 951-0-10173-7

### Viitteet

1. ↑  Tynni 1980, s. 114-115 ja 300
2. ↑  Fafnir *Encyclopaedia Britannica Online Academic Edition*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 18.3.2015. englanti
3. ↑  Tynni 1980, s. 110-128

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fafnir** Wikimedia Commonsissa
Edward Simon (2007)
**Edward Simon** (s. 27. heinäkuuta 1969 Punta Cardón) on venezuelalainen jazzpianisti ja säveltäjä.

Simon lähti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Hän opiskeli Philadelphian Taiteiden yliopistossa stipendillä klassista pianonsoittoa ja musiikin esittämistä ennen siirtymistään jazzpianonsoiton opintojen pariin Manhattan School of Musiciin. Simonin opettajiin kuului Sophia Rosoff. Ensimmäinen levytys, jolla Simon soitti, oli Greg Osbyn albumi *Mind Games* (1988). Seuraavana vuonna hän liittyi saksofonisti Bobby Watsonin Horizon-kokoonpanoon, jossa pysyi vuoteen 1994. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 2002 jäsenenä trumpetisti Terence Blanchardin yhtyeessä. Samanaikaisesti hän esiintyi muiden muassa Kevin Eubanksin, Dave Binneyn, Herbie Mannin ja Mark Turnerin levyillä.

Debyytin oman kokoonpanonsa johtajana Simon teki levyllä *Beauty Within* (1994). Hänen kokoonpanojensa levyillä ovat esiintyneet myös Anthony Jackson, Horacio Hernández, Larry Grenadier, Adam Cruz, Mark Turner, Milton Cardona, Dave Binney, Diego Urcola, John Patitucci, Eric Harland, Avishai Cohen, Brian Blade, Ben Street ja Pernell Saturnino. Simon oli vuonna 2000 Binneyn kanssa mukana perustamassa Afinidad-jazzkvartettia, jonka samanniminen debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2001. Hän perusti vuonna 2003 lisäksi Ensemble Venezuelan, jossa yhdisti jazzia kotimaansa musiikkiperinteisiin. Vuonna 2005 Chamber Music America tilasi Simonilta kokoonpanolle sävellettävän venezuelalaisen sarjan. Simon kokosi yhteen kymmenen muusikkoa Yhdysvalloista, Venezuelasta ja Kolumbiasta levyttääkseen sarjan Brooklynin Systems Two -studiolla vuonna 2012. Albumi *Venezuelan Suite* julkaistiin Sunnyside-levymerkillä tammikuussa 2014. Simon on soittanut myös SF Jazz Collectivessa.

Simon on buddhalainen, jonka hengellisiin innoittajiin on kuulunut Thich Nhat Hanh.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edward Simon AllMusic
2. ↑  Edward Simon San Francisco Conservatory of Music
3. ↑  This Buddhist Life: Edward Simon Tricycle


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Henry Scott Tuken omakuva vuodelta 1920.
Tuken maalaus *August Blue* vuodelta 1893.
**Henry Scott Tuke** (1858–1929) oli brittiläinen taidemaalari ja valokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten alastomia poikia ja nuoria miehiä esittävistä teoksistaan.

Tuke syntyi Yorkissa, opiskeli Lontoossa ja vietti valmistuttuaan aikaansa Italiassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa, missä tutustui Oscar Wildeen. Tuke palasi Englantiin ja asettui asumaan Newlyniin, Cornwalliin, minne muodostui pieni taiteilijayhteisö. Vuonna 1885 Tuke siirtyi Falmouthiin, missä ilmasto oli suotuisampi ulkona maalattaville alastonkuville, ja osti kalastaja-aluksen, jonka hän kunnosti asunnoksi ja studioksi. Useimmat siellä tehdyt työt esittävät poikia uimassa, veneilemässä tai leikkimässä rannalla. Yksi tunnetuimmista on *August Blue*, jossa neljä alastonta nuorukaista ui veneellä kristallinkirkkaalla merellä loistavan sinisen taivaan alla. 

Vaikka maalausten pääosassa ovat alastomat vartalot, heidän sukupuolielimiään ei ole kuvattu yksityiskohtaisesti eivätkä he koskettele toisiaan. Tuke asetteli mallinsa useimmiten niin, etteivät elimet näy katsojille, tai ne jäävät jonkun esineen tai varjon suojaan. Tämä voi selittää, mikseivät Tuken aihevalinnat tai läheiset suhteet malleihinsa aiheuttaneet skandaaleita. Talvisaikaan Tuke käytti studiota Lontoossa ja maalasi muotokuvia.

Tuken töitä on Royal Academyn, Tate Britainin ja National Portrait Galleryn kokoelmissa. Elton John omistaa myös huomattavan kokoelman niitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Koymasky, A.: Henry Scott Tuke and His Life  2003. The Living Room.
2. ↑  Sir Elton John Loans Paintings For Exhibition Sponsored By Bonhams Macau Art Net.  [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Cooper, Emmanuel: *The life & work of Henry Scott Tuke: 1858-1929*. ISBN 085449068X.

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henry Scott Tuke** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* South Australia
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kon Tumin taistelu** oli Vietnamin sodan aikana käyty taistelu Pohjois-Vietnamin Etelä-Vietnamissa tekemän pääsiäishyökkäyksen aikana 2. toukokuuta – 1. heinäkuuta 1972 Tây Nguyênin eli Vietnamin keskisellä ylänköalueella sijaitsevan Kon Tumin kaupungin hallinnasta. Etelä-Vietnamin joukkojen onnistui torjua hyökkäys kaupunkia vastaan Yhdysvaltojen ilmaiskujen tukemana.

Tausta
------

Etelävietnamilaisia sotilaita Kon Tumissa huhtikuussa 1972.
Kon Tum on Kon Tumin maakunnan pääkaupunki Tây Nguyênin eli Vietnamin keskisellä ylänköalueella lähellä Laosin ja Kambodžan vastaista rajaa. Kon Tumista käyty taistelu vuonna 1972 liittyi Pohjois-Vietnamin Etelä-Vietnamissa toteuttamaan niin sanottuun pääsiäishyökkäykseen. Pohjois-Vietnam oli keskittänyt tulevaa hyökkäystä varten 2. divisioonan ja 320. divisioonan. Divisioonien tukena oli esimerkiksi T-54 -panssarivaunuja. Yhteensä pohjoisvietnamilaisia oli noin 20 000. Kon Tumia puolusti Etelä-Vietnamin asevoimien 22. ja 23. divisioona kenraalimajuri Lý Tòng Bán alaisuudessa. Kon Tumin divisioonia oli pidetty etelän divisioonien heikoimpiin lukeutuvina. Yhdysvaltoja alueella edusti sotilasneuvonantaja John Paul Vann. Kaupungin valtaus olisi uhannut jakaa Etelä-Vietnamin alueen kahtia.

Taistelu
--------

Lapsia tuhoutuneen pohjoisvietnamilaisen panssarivaunun äärellä joulukuussa 1972.
Etelä-Vietnamin asevoimien tukikohdat Kon Tumin kaupungin ympärillä tulivat kommunistien hyökkäysten kohteeksi maaliskuussa ja huhtikuussa 1972. Useita tukikohtia menetettiin ja kommunistit valtasivat esimerkiksi niille hylättyjä tykkejä.

Varsinainen hyökkäys itse Kon Tumia vastaan alkoi 2. toukokuuta 1972. Hyökkäys alkoi kommunistien tykistö- ja rakettikeskityksellä. Hyökkäystä tukivat T-54 -panssarivaunut, jotka osoittautuivat ylivoimaiseksi vastustajaksi etelävietnamilaisille kevyille M41 Walker Bulldog -panssarivaunuille. Kuun loppuun mennessä vaikutti siltä, että Kon Tum romahtaisi pian. Yhdysvallat tuki taisteluja Boeing B-52 Stratofortress -pommikoneista tehdyillä ilmaiskulla. Ilmaiskujen tukemana etelävietnamilaiset saivat jälleenkoottua omat joukkonsa ja ajettua kommunistit kaupungin tuntumasta. Itse kaupunki julistettiin vapaaksi vihollisesta 9. kesäkuuta. Taistelut alueen ympäristössä päättyivät 1. heinäkuuta.

Seuraukset
----------

Etelä-Vietnamin asevoimien tappiot Kon Tumin taistelun aikana olivat suhteellisen raskaat. Useita satoja oli saanut surmansa. Yksistään 20. toukokuuta sai surmansa 100 etelän sotilasta. Myös pohjoisen tappiot olivat raskaat. He lienevät menettäneet joitakin tuhansia sotilaita kaatuneina. Sotilasasiamies John Paul Vann kuoli helikopteriturmassa 9. heinäkuuta eli muutamia päiviä taistelujen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *The Vietnam War: The Definitive Illustrated History*, s. 270, 282–283. DK, 2017. ISBN 978-1-4654-5769-1. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 599–600. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
**Vesa Johannes Sytelä** (s. 1963 Tampere) on tamperelainen rumpali, jonka tunnetuin yhtye oli Juice Leskinen Grand Slam. Grand Slamin hajottua Sytelä soitti pitkään Clifters-orkesterissa. Myöhemmin hän on soittanut rumpuja projektiluontoisissa kokoonpanoissa yhdessä muun muassa Anssi Tikanmäen ja Dave Lindholmin kanssa. Vuonna 2007 hän oli mukana Juicen muistokonsertteja varten kasatussa Grand Slam 2007 -kokoonpanossa.

Sytelä on rumpujensoiton lisäksi toiminut äänittäjänä ja keikkamiksaajana. Hän pyöritti myös omaa soitin- ja laitevuokraukseen erikoistunutta yritystä. 1980-luvun puolivälissä hän tuotti jonkin aikaa myös radiomainoksia.

Sytelä toimi vuosina 2005–2009 Pori Jazzin tuotantopäällikkönä ja toimii edelleen kansainvälisten musiikkitapahtumien tuotantopäällikkönä.

Sytelä on tominut myös vuosia -2019 Yössä erilaisissa rooleissa mm. miksaajana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Taivaan kappaleita* -albumin kansivihkonen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Sir Ashley Eden
**Ashley Eden** (13. marraskuuta 1831 – 8. heinäkuuta 1887) oli englantilais-intialainen virkamies ja diplomaatti.

Eden nimitettiin vuonna 1860 Bengalin hallituksen ministeriksi, minkä ansiosta hänellä oli myös paikka lainvalmistelukunnassa. Vuonna 1861 hän neuvotteli poliittisena edustajana Sikkimin kuninkaan kanssa rauhansopimuksen. Sikkimin neuvotteluiden onnistumisen ansiosta Eden lähetettiin samantapaiselle matkalle Bhutaniin. Armeijan joukkojen saattaman Edenin vaatimuksiin ei kuitenkaan suostuttu ja sopimuksesta muodostui erittäin suosiollinen bhutanilaisille. Tämä johti siihen, että Intian hallitus kiisti sopimuksen voimallisuuden ja julisti sodan Bhutania vastaan.

Vuonna 1871 Eden valittiin Brittiläisen Burman ensimmäiseksi siviilikuvernööriksi. Hän oli Burmassa kuusi vuotta, kunnes hänet nimettiin vuonna 1877 Bengalin varakuvernööriksi. Vuonna 1878 Eden sai Intian tähden ritarikunnan ritarikomentajan arvonimen. Vuonna 1882 hän erosi varakuvernöörin virastaan ja palasi Englantiin. Hän liittyi Intian ulkoministeriövaltuustoon, jossa toimi aina kuolemaansa asti. Edenille pystytettiin hänen eroamisensa jälkeen patsas Kalkuttaan muistoksi hänen onnistuneelle hallinnolleen Bengalissa.

Lähteet
-------

* Encyclopaedia Britannica Eleventh Edition (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Komsomolsk-na-Amuren lentokonetehdas, nimetty Ju. A. Gagarinin mukaan** (KnAAZ, ven. Комсомольский-на-Амуре авиационный завод имени Ю. А. Гагарина, aiemmin Комсомольское-на-Амуре авиационное производственное объединение им. Ю. А. Гагарина, КнААПО, KnAAPO) on Amurin\_Komsomolskissa sijaitseva Venäjän suurin lentokonetehdas.

Tehdas valmistaa Suhoin lentokoneet ja kuuluu Suhoi-holdingin omistukseen vuodesta 2013.
Lentokonetehdas №126 oli yksi tärkeimpiä kaupunkia perustettaessa ja rakennettaessa suunniteltuja tuotantolaitoksia telakan ohella. Tehtaan rakennustyöt aloitettiin 18. heinäkuuta 1934.

Tehdas rakensi ensimmäisenä Tupolevin R-6-tiedustelukonetta. Suuren isänmaallisen sodan aikana se rakensi 2757 DB-3F-pommikonetta.
Sodan jälkeen aloitettiin Li-2-koneen valmistus. Yksi tärkeimpiä tehtaan tehtäviä oli ensimmäisten suihkuhävittäjien MiG-15 ja MiG-17 kehitys ja valmistus.
Yhteistyö Suhoin kanssa alkoi 1956.
Suhoin koneiden lisäksi tehdas tuotti  P-6  ja P-70-meritorjuntaohjuksia ja osia Il-62-matkustajakoneisiin.
Vuonna 1976 alkoi neljännen sukupolven hävittäjän Su-27 kehitys, jota tuli vuosikymmeniksi tehtaan päätuote.

Tehdas on myös tuottanut polkupyöriä Kosmos-merkillä ja Amur, Vostok ja Strela-purjeveneitä.
Pienveneiden tuotanto siirrettiin 1999 tytäryhtiölle Amur.