recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Newt Arnold** (22. helmikuuta 1922, Palo Alto, Kalifornia – 12. helmikuuta 2000, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen apulaisohjaaja, joka työskenteli myös satunnaisesti ohjaajana ja tuottajana. Hänet palkittiin vuonna 1975 Directors Guild of America -palkinnolla apulaisohjaajana elokuvasta *Kummisetä osa II*.

Arnold työskenteli apulaisohjaajana muun muassa elokuvissa *Yön kuumuudessa*, *Tom Sawyerin seikkailut*, *Blade Runner*, *Sotaleikit*, *Invasion U.S.A.*, *Teksasin moottorisahamurhaaja 2* ja *Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus*. Varsinaisena ohjaajana hän työskenteli elokuvissa *Hands of a Stranger*, *Blood Thirst* ja *Bloodsport – viimeiseen asti*.

Aiheesta muualla
----------------

* Newt Arnold Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Maunu Pekanpoika Nyrh** tai **Nyrhi** (syntymäaika tuntematon, kuollut todennäköisesti noin 20. maaliskuuta 1553 Lappeella) oli Kustaa Vaasan aikana Lappeella alkaneiden talonpoikaislevottomuuksien johtaja, joka tuomittiin kuolemaan ja mestattiin. 

Nyrhin isä oli Pekka Maununpoika Nyrhi, Lappeen Nyrhilän talon omistaja. Nyrhi oli lähetystössä, joka kävi kuninkaan luona syksyllä 1551 valittamassa Lappeen kihlakunnan tuomarista Pärttyli Jönsinpojasta ja anomassa käräjien määrän lisääntymisen takia kasvaneen talonpoikien kyyditys- ja kestitysvastuun vähentämistä. Lähetystölle luvattiin tutkia tuomarin asia ja he ymmärsivät käräjien ja samalla niiden kestitysten vähenevän. Seuraava talvi oli levoton Lappeella, kun talonpojat kieltäytyivät syys- ja talvikäräjien järjestämisestä eivätkä maksaneet veroja. Kuningas lähetti Nyrhin johtamille talonpojille nuhtelukirjeen ja antoi asian tiedoksi laamanni Henrik Klaunpoika Hornille ja Olavinlinnan isännälle Kustaa Finckelle. He pitivät Lappeen ja Taipaleen yhteiset kuninkaankäräjät kevättalvella 1553. Paikalle tuli runsaasti väkeä, joiden puolesta Nyrhi ja lautamies Inki Multiainen ilmoittivat etteivät talonpojat suostu kuin kaksien käräjien pitämiseen vuodessa. Horn ja Fincke saivat lautakunnan tuomitsemaan Nyrhin kuolemaan ja vaikka häntä yritettiin pelastaa huovien käsistä, se ei onnistunut, vaan tuomio pantiin täytäntöön.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 554.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Nuccia Focile** (s. 25. marraskuuta 1961*lähde?*) on italialainen sopraano. Hän syntyi Sisiliassa, opiskeli Torinossa Elio Battaglian johdolla ja teki oopperadebyyttinsä Oscarina Verdin *Naamiohuveissa* La Scalassa vuonna 1986. Samana vuonna hän voitti Kansainvälisen Pavarotti-kilpailun Philadelphiassa. Tämän jälkeen hän teki useita konserttiesiintymisiä Luciano Pavarottin kanssa.

Vuonna 1995 Focile teki Metropolitan-debyyttinsä Mimìn roolissa Puccinin *La bohèmessa*. Mimì on hänen tunnetuin roolinsa; hän on samassa oopperassa esiintynyt myös Musettan roolissa. Muita oopperoita, joissa hän on esiintynyt, ovat olleet *Don Carlos*, *Così fan tutte*, *Lemmenjuoma*, *Don Giovanni*, *Iphigenia in Tauris*, *Pajatso*, *Falstaff*, *Figaron häät*, *Maria Golovin*, *Otello*, *La traviata* ja *Jevgeni Onegin*. 

Focile on tehnyt useita levytyksiä Philipsille, Opera Raralle ja Telarcille. Hän asuu Walesissa miehensä, tenori Paul Charles Clarken ja yhteisen Antonia-tyttären kanssa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nuccia Focile 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Matt Harding vuonna 2007.
**Matthew Harding** (s. 27. syyskuuta 1976 Westport, Connecticut) on yhdysvaltalainen matkailija, pelisuunnittelija ja internetpersoona, joka tunnetaan maailmalla myös nimellä "Dancing Matt" eli "Tanssiva Matt." Harding on ladannut videopalvelu YouTubeen lukuisia *Where the hell is Matt?* -nimisiä videoita, joissa hän tanssii useissa eri maissa ja ympäristöissä.

Videopelisuunnittelijana
------------------------

Harding aloitti uransa videopelien parissa näihin erikoistuneessa kaupassa nimeltä Cutting Edge Entertainment. Myöhemmin hän työskenteli *GameWeek Magazinen* editoijana Wiltonissa, Connecticutissa, ja sitten Activisionin kehittäjänä Santa Monicassa, Californiassa ja myöhemmin Brisbanessa, Australiassa. Todettuaan, "ettei haluaa viettää koko elämäänsä suunnitellen tappamisesta kertovia pelejä", hän lopetti työnsä ja ryhtyi matkustelemaan.

*Where the hell is Matt?*
-------------------------

*Where the hell is Matt?* on internetin videoilmiö, jossa Dancing Matt tanssii erilaisissa paikoissa ympäri maailmaa. Ensimmäinen video on vuodelta 2005. Harding tanssii sekä yksin että paikallisten kanssa, niin kujilla kuin merkittävien rakennustenkin edessä. Matt on vieraillut lukemattomissa eri maissa ja myös hyvin erikoisissakin kohteissa, kuten esimerkiksi Pohjois-Koreassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Helsingissä hän vierailee vuoden 2012 videollaan.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Karl Gustaf Wivolin** (22. maaliskuuta 1822 Halikko – 7. tammikuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja suomentaja.

Wivolinin vanhemmat olivat varanimismies Elias Wivolin (k. 1846) ja Eva Forsström. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1843. Wivolin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1848 ja maisteriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin Turun hiippakunnassa 1870.

Wivolin toimi Turun yläalkeiskoulun vt. opettajana vuodesta 1849 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulussa rehtorina vuodesta 1852 ja vt. laulunopettajana vuodesta 1862. Papiksi vihkimisen jälkeen hän oli Pyhtään kirkkoherrana vuodesta 1874 ja Jääsken kirkkoherrana vuodesta 1879 (astui virkaan 1882).

Wivolin perusti Uudessakaupungissa rehtorina ollessaan yhdessä kappalainen J. J. Korsmanin kanssa vuonna 1861 Uudenkaupungin kirjaston.

Wivolin oli naimisissa 1849–1874 Gustava Sjöbergin (k. 1874) kanssa ja vuodesta 1881 Eva Elise Lindholmin kanssa.

Teoksia
-------

* *Luvun-laskun oppikirja, koulujen tarpeeksi*. Wilén, Turku 1859, 4. parannettu ja kuvilla lisätty painos 1876, 5. painos 1880, 6. painos 1884, 7. kor. painos 1890, 8. painos 1894

Suomennoksia
------------

* Th. Bauer : *Luontokappalten kovasta menettämisestä varoitus, annettu nuorukaisille*. G. W. Wilén, Turku 1849
* *Kyttyrä-selkäinen tahi Työn voima* : porvarillinen näytelmä neljässä näytöksessä ; saksan kielestä suom. K. K. W:n. Söderström, Porvoo 1864 (Kirja Project Gutenbergissä)

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö: Karl Gustaf Wivolin. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 11.10.2014.
* Historiaviikko Uudenkaupungin kirjastossa, Kalantiväylä 3.2.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Gloria Blondell** (16. elokuuta 1910 New York City, New York – 25. maaliskuuta 1986 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi niin elokuvissa, televisiossa, teatterissa kuin radiossakin. Blondell oli Joan Blondellin nuorempi sisar.

Blondell aloitti uransa teatterissa New Yorkin Broadwaylla vuonna 1935, ja elokuvissa hän alkoi esiintyä vuodesta 1938 alkaen. Vuosina 1939–1944 Blondell esitti Jeri Bookeria radiokuunnelmassa *I Love a Mystery*. Blondell ääninäytteli Iines Ankkaa Walt Disney Picturesin lyhytanimaatioelokuvissa vuosina 1945–1950. Blondell tunnetaan ehkä parhaiten roolistaan Honeybee Gillisinä tilannekomediasarjassa *Riemuperhe Riley* (1953–1958). Uransa Blondell päätti vuonna 1962.

Blondell oli elämänsä aikana kahdesti aviossa. Hänen ensimmäinen aviopuolisonsa oli Albert R. Broccoli vuosina 1940–1945 ja toinen Victor Hunter vuosina 1962–1980. Avioliitto Broccolin kanssa päättyi eroon, ja Hunterin kanssa avioliitto päättyi miehen kuolemaan. Gloria Blondell kuoli syöpään 75-vuotiaana Santa Monicassa vuonna 1986, ja hänet haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Gloria Blondell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Joan Blondell Allmoviessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Brad Paisley Valkoisessa talossa vuonna 2009.
**Brad Douglas Paisley** (s. 28. lokakuuta 1972) on amerikkalainen countrylaulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hänen ensimminen albuminsa *Who Needs Pictures* julkaistiin vuonna 1999. Brad Paisley on ollut vuodesta 2003 naimisissa näyttelijä Kimberly Williams-Paisleyn kanssa.

Paisley on myynyt yli 12 miljoonaa levyä sekä voittanut kolme Grammy-palkintoa, 14 Academy of Country Music Awardsia, 14 Country Music Association Awardsia ja kaksi American Music Awardsia. Hän on myös arvostetun Grand Ole Opryn jäsen.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Marja Riitta Heltelä** (aik. *Heinonen*, *Heltelä-Heinonen*, 29. kesäkuuta 1961 Halikko) on Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra ja tuomiorovasti.

Heltelä valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991 ja vihittiin papiksi vuonna 1995. Hän on toiminut Tuusulan seurakunnan seurakuntapastorina 1995–1996, Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnan seurakuntapastorina 1996–2005, kappalaisena 2005 ja johtavana kappalaisena 2006–2014. Lisäksi hän on toiminut vt. kirkkoherrana Lohjan seurakunnassa 2011 ja vs. kirkkoherrana Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnassa 2013–2014. Helsingin Haagan kirkkoherrana hän toimi 2014–2018. Nykyisessä virassaan hän aloitti 1.9.2018.

Marja Heltelä on kuulunut sitoutumattomana edustajana Järvenpään kaupunginvaltuustoon 1993–2000 ja kaupunginhallitukseen 1995–1996. Vuosina 2013–2015 hän oli Helsingin hiippakunnan tuomiokapitulin pappisasessori ja piispainkokouksen jäsen. Vuosina 2017-2018 hän toimi Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtajana.

Heltelä on vuonna 2017 julkaissut surukodin kirjan *Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa* (Minerva Kustannus, 2017; ISBN 9789523125841)

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen teologit – Finlands teologer 2010*, s. 232. Helsinki: Suomen kirkon pappisliitto, 2010. ISBN 978-952-92-7591-5.
2. 1 2  Pauli Juusela: Marja Heltelä valittiin yksimielisesti Helsingin tuomiorovastiksi – "haluan olla toivon tuomiorovasti" *Kirkko ja Kaupunki, kirkkojakaupunki.fi*.  7.5.2018. Viitattu 30.1.2019.
3. ↑  Kimmo Oksanen: Samaa sukupuolta olevat pääsevät pian vihille myös Tuomiokirkossa – "Kaikilla seurakunnan jäsenillä on oikeus päästä alttarin ääreen" *Helsingin Sanomat, hs.fi*.  5.11.2018. Viitattu 30.1.2019.
4. ↑  Helsingin tuomiorovastina aloittava Marja Heltelä: "Tuomiorovasti ei tuomitse vaan toivoo" *Helsingin seurakunnat*. Viitattu 27.4.2021.
Galleria G Helsingissä.
**Suomen Taidegraafikot ry**, alun perin **Suomen Graafilliset Taiteilijat ja Piirtäjät** on vuonna 1931 perustettu valtakunnallinen yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää taidegrafiikan ja piirustustaiteen tunnettavuutta sekä tiedottaa ja järjestää näyttelyitä.
Suomen Taidegraafikot on Suomen Taiteilijaseuran jäsenjärjestö.

Yhdistys toimii valtakunnallisena taidegraafikoiden ja piirtäjien etujärjestönä. Sen toimipaikka on Galleria G, jonka yhteydessä on myyntikokoelma Grafoteekki. STG:llä on myös verkkokauppa.
Yhdistyksellä on vajaa 400 jäsentä.

Suomen Taidegraafikot on kerännyt vuodesta 1940 alkaen grafiikan kokoelmaa. Kokoelma siirtyi vuonna 1981 Alvar Aalto -museoon ja 1998 Jyväskylän taidemuseoon, jonne se on deponoitu. Kokoelmassa on runsaan 5000 vedoksen ohella työvälineitä, luonnoksia, noin 600 laattaa ja muuta arkistoaineistoa. Taidegraafikoiden ja heidän perikuntiensa lahjoitukset kartuttavat kokoelmaa, joka on yksi maan laajimpia grafiikan alalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Suomen taidegraafikot ry *taidegraafikot.fi*. Viitattu 16.6.2023.
2. ↑  Suomen taidegraafikot ry:n hallinto ja henkilökunta 2019 *taidegraafikot.fi*. Viitattu 13.2.2019.
3. 1 2  Jyväskylän taidemuseo: Kokoelmat Viitattu 16.6.2023.
4. ↑  Verkkokauppa / Suomen Taidegraafikot ry *Suomen Taidegraafikot ry*. Viitattu 9.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Taidegraafikot ry:n verkkosivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Suomen Taidegraafikot (Q11894922)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | organisaatio |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Helsinki |
|  |
|  |

 |
Megan Gallagher
**Megan Gallagher** (s. 6. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Gallagher on opiskellut Juilliard-koulussa John Housemanin ohjauksessa, ja aloitti uransa lavalla. Hän on esiintynyt useissa Broadway-teatterituotteissa voittamalla teatterimaailmapalkinnon roolistaan *Muutamassa hyvässä miehessä*.

Sieltä Gallagher muutti Los Angelesiin jatkamaan näyttelemistä elokuvissa ja televisiossa. *George Washington* -minisarjassa ensiesiintymisen jälkeen hän näytteli *Hill Street Bluesissa* ja *China Beachissä* sekä pääosissa *The Larry Sanders Show’ssa* ja *Millenniumissa*. Catherine Blackin rooli kyseisessä sarjassa oli kirjoitettu Gallagherille.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Robert "Bob" Reginald Hope** on kuvitteellinen henkilö saippuasarja Emmerdalessa. Häntä esittää Tony Audenshaw.

Hahmon taustaa
--------------

Bob saapui Emmerdaleen vuonna 2001 (Suomessa) kiertävänä alusvaate- ja sukkaedustajana. Viv Windsor ja Bob tunsivat heti välillään kemiaa ja päätyivät seurustelemaan. Bob muutti Vivin luo ja yritti ystävystyä Vivin tyttären Donnan kanssa. Hän kosi Viviä juovuspäissään, mutta pari meni silti naimisiin jo seuraavana päivänä.

Muutaman vuoden päästä Bob koki elämänsä järkytyksen kun hänen ystävänsä Terry Woods palasi matkoilta kihlautuneena Bobin tyttären Dawnin kanssa. Terryllä ja Dawnilla oli lähes 30 vuotta ikäeroa, ja Terry oli jopa Bobiakin vanhempi. Bob kuitenkin oli iloinen kuullessaan tulevansa isoisäksi. Viv ja Bob erosivat vuonna 2008 ja menivät uusiin naimisiin seuraavan vuoden huhtikuussa (Suomessa).

Vaimot
------

Bob on ollut naimisissa seitsemän kertaa viiden eri naisen kanssa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Jean, jonka kanssa hän oli naimisissa kaksi kertaa. Heillä on kaksi lasta, Dawn Woods ja Jamie Hope.

Toinen vaimo oli nimeltään Barbara. Heilläkin on kaksi lasta, Josh ja Carly Hope. Bobin kolmas vaimo oli eksoottinen tanssija nimeltä Vonda Lockhart. He olivat naimisissa vain 24 tuntia ja sen jälkeen erosivat. Vonda oli tullut raskaaksi kertomatta Bobille, ja hänellä onkin tytär nimeltä Roxy Lockhart. Bob sai tietää tyttärestään vasta kun Viv otti yhteyttä Vondaan. Neljäs vaimo oli Clarissa. Myös heillä on kaksi lasta, Emma ja Oliver.

Bobin viides vaimo on Viv, jonka kanssa hän on nyt toista kertaa naimisissa. He menivät naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 2001, erosivat vuonna 2008 (Suomessa) ja menivät toisen kerran naimisiin seuraavana vuonna. He odottavat kaksosia.

Kaksoset
--------

Kun Bob ja Viv menivät naimisiin toisen kerran, Viv halusi ehdottomasti myös lapsen Bobin kanssa, sillä Bobilla oli lapsi jokaisen edellisenkin vaimonsa kanssa. He olivat kuitenkin jo sen ikäisiä, että heille ei annettu paljon toivoa. Kun kylän lääkäri Adam Forsythe kertoi Viville tällä olevan vaihdevuodet, he alkoivat ajatella muita vaihtoehtoja lasten hankkimiseen. Viv jopa pyysi tytärtään Donnaa olemaan sijaissynnyttäjä hänen ja Bobin lapselle. Aluksi Donna kieltäytyi, mutta Viv ja Donna tekivät Bobin tietämättä sopimuksen, että Viv maksaisi käsirahan Donnan ja Marlonin uuteen taloon jos Donna puolestaan suostuisi sijaissynnyttäjäksi. 

Dawnin hautajaispäivänä Viv voi huonosti eikä kyennyt osallistumaan hautajaisiin. Bob luuli Vivin huonovointisuuden johtuvan alkoholista, mutta Bobin jo lähdettyä hautajaisiin Viv tuupertui ja Donna vei hänet sairaalaan jossa Viv sai kuulla olevansa raskaana.

Dawnin kuolemasta järkyttyneenä Bob sanoi useaan otteeseen, ettei halua enää yhtään enempää lapsia. Viv päätti olla kertomatta Bobille raskaudestaan, ja varasi ajan klinikalle raskaudenkeskeytykseen. Bob sai kuitenkin kuulla mistä Vivin huonovointisuus oli johtunut, ja riensi klinikalle jossa he keskustelivat asiasta ja päätyivät pitämään lapsen. Kun Vivillä oli aika ultraäänitutkimukseen, he saivat tietää lapsia tulevankin kaksi.
**Natalja Sergejevna Korosteljova** (ven. Наталья Сергеевна Коростелёва, s. 4. lokakuuta 1981 Perm) on venäläinen maastohiihtäjä, viestin MM-pronssimitalisti.

Korosteljova on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien. Hän hiihti avausosuuden Venäjän pronssijoukkueessa Val di Fiemmen MM-kisojen 2003 4 × 5 kilometrin viestissä. Henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa (v) hän oli yhdeksäs ja 10 kilometrillä (p) viidestoista. Samalla kaudella hän sijoittui Alena Sidkon kanssa toiseksi parisprintin maailmancup-kilpailussa Asiagossa. 

Korosteljova oli Sapporon MM-kilpailuissa 2007 10 kilometrillä (v) kymmenes ja yhdistelmäkilpailussa yhdestoista. Kauden 2007–2008 maailmancupin ensimmäisessä parisprintissä Düsseldorfissa hän sijoittui Natalja Matvejevan kanssa toiseksi. Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli toinen ja sprintissä kolmas. Tour de Skillä hän sijoittui toiseksi Asiagon sprinttikilpailussa. Kaudella 2008–2009 hän voitti Matvejevan kanssa parisprintin Düsseldorfissa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä kymmenes.

Kaudella 2009–2010 Korosteljova oli Düsseldorfin vapaan sprintissä toinen. Tour de Skillä hän oli Oberhofin prologissa toinen ja voitti Prahan vapaan sprintin. Vancouverin olympialaisissa hän oli parisprintissä Irina Hazovan kanssa pronssilla ja henkilökohtaisessa sprintissä kahdestoista. Holmenkollenin maailmancup-sprintissä hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2011–2012 hän oli Düsseldorfin parisprintissä kolmas ja Moskovan vapaan hiihtotavan sprintissä toinen.

Korosteljovalla on yksi lapsi.

Aiheesta muualla
----------------

Natalja Korosteljova FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vartan Malakian
**Vartan Malakian** (s. 14. heinäkuuta 1947) on armenialais-amerikkalainen taiteilija, joka on syntynyt Irakissa ja asuu nykyään Los Angelesissa. Hän on System of a Downin kitaristin Daron Malakianin isä. Hän teki kannet yhtyeen vuoden 2005 *Mezmerize*- ja *Hypnotize*-albumeille. Vartan hoitaa usein System of a Downin konsertit ja Daron omistaa usein lauluja hänelle.

Elämä
-----

18-vuotiaana Malakian piti ensimmäisen taidenäyttelynsä Tšekkoslovakian suurlähetystössä ja muu hallitus sponsoroi tapahtumat antamalla huomiota hänen taiteelliselle työlleen. Vuonna 1968 Malakian palkattiin pääkoreografiksi Irakin hallitukselle ja Armenian nuorisojärjestölle. Hän organisoi ja loi Broadwayn show-esityksiä useita vuosia. Vuonna 1975 Vartan Malakian muutti Yhdysvaltoihin ja jäi Hollywoodiin asumaan. Hän jatkoi uraansa tanssin ja taiteen parissa ja vuonna 1981 alkoi opettaa tanssia Glendalen lukiossa, minne hän perusti Armenian tanssikokoontumisen. Vuonna 1993 Vartan avasi hänen antiikki- ja taidegalleriansa, mitä kutsuttiin nimellä *Arka Gallery*. Täällä hän onnistuneesti myi yli 100 kappaletta omia taideluomuksiaan moninaiselle joukolle ihmisiä, joista osa oli tunnettuja tähtiä taideteollisuudessa. Vuonna 2001 Los Angeles Times -sanomalehti sanoi Vartan Malakianin galleriaa yhdeksi uniikeimmista kaupoista kaupungissa. 2005 Vartan palkkasi zAkin, System of a Downin tunnetun fanisivun SOADfans.comin perustajan ja suunnittelijan, luomaan ja auttamaan VartanMalakian.com -sivuston suunnittelussa, mikä käynnistyi joulukuussa 2005.

Aiheesta muualla
----------------

* Vartan Malakian.com (Arkistoitu – Internet Archive)

System of a Down

| 
* Serj Tankian
* Daron Malakian
* Shavo Odadjian
* John Dolmayan

 |
| --- |
| 
* Andy Khachaturian

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* System of a Down
* Toxicity
* Steal This Album!
* Mezmerize
* Hypnotize

 |
| EP:t | 
* Sugar E.P.
* Limited Edition Tour CD
* Lonely Day

 |
Manuela Mölgg
**Manuela Mölgg** (s. 28. elokuuta 1983 Bruneck) on italialainen alppihiihtäjä.

Mölgg sijoittui St. Moritzin MM-kisoissa 2003 suurpujottelussa seitsemänneksi ja pujottelussa viidenneksitoista. Åren MM-rinteillä 2007 hän oli suurpujottelussa yhdestoista, samoin Vancouverin 2010 olympialaisten pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli sekä suurpujottelussa että pujottelussa kuudes. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa 11:nneksi ja Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 samassa lajissa kuudenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa kahdeksas.

Maailmancupissa Mölgg on sijoittunut pujottelussa toiseksi Aspenissa marraskuussa 2004. Suurpujottelussa hän oli kaudella 2007–2008 toinen Mariborissa ja Bormiossa sekä kolmas Panoramassa. Suurpujottelucupin kokonaispisteissä hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2008–2009 hän oli toinen La Molinan ja Semmeringin sekä kolmas Åren suurpujottelukilpailussa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2009–2010 hän oli toinen Lienzin suurpujottelussa. Kaudella 2010–2011 hän oli kolmas Söldenin suurpujottelussa ja Zagrebin pujottelussa. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui kolmanneksi Semmeringin suurpujottelussa sekä kaudella 2017–2018 kolmanneksi Söldenin, Killingtonin ja Courchevelin suurpujotteluissa.

Myös Manuelan veli Manfred Mölgg on huippuluokan alppihiihtäjä.

Lähteet
-------

* Manuela Mölgg Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Manuela ja Manfred Mölggin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
**Kinkjärvi** on niemien pirstoma metsäjärvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 39 kilometriä etelään.

Maantiede
---------

Kinkjärven polveilevan rantaviivan pituus on 19 133 metriä. Järvi koostuu läntisestä Lemetinselästä, jonka itäpuolella sijaitsee usean kymmenen hehtaarin laajuinen selkävesi, jota Puolaniemi ja Hyypiönniemi erottavat itäisistä Myllynlahdesta ja Kelvottomanlahdesta. Järven keskiosasta kaakkoon työntyy kapea Rapalahti. Pohjoisrannalla Koppelniemen ja Kuikkoniemen välissä sijaitsee kapea Kuikkolahti. Noin kahdeksasosa Kinkjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat järven länsi- ja keskiosassa.

Kinkjärven saariluku on seitsemän. Laajin saari on noin hehtaarin laajuinen Suursaari järven itäosaan johtavan Tokeensalmen länsipuolella.

Kinkjärveen virtaa laskuoja lännestä Hämeenjärveltä (83,8 metriä mpy) Ylälammen ja Alalammen kautta. Etelästä laskee Pahalampi (87,3 metriä mpy) Rapalahden länsirannalle. Kinkjärvi laskee Myllynlahden pohjoiskolkasta pohjoiseen Maijärveen (77,8 metriä mpy), joka laskee Ryöpänjokea Kuolimon Kuhalahdenselälle.

Kinkjärven vesitilavuus on 10 663 000 kuutiometriä.

Kinkjärvi (04.148.1.002) kuuluu Ryöpänjoen valuma-alueeseen (04.148), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Kinkjärvi on laajin Ryöpänjoen valuma-alueen 12:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Hämeenjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kinkjärvi, vakavesi, Mikkeli
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 19.2.2022.
3. ↑  Kinkjärvi Järviwikissä. Viitattu 19.2.2022.
4. ↑  Kuolimon lähialue (04.141) Järviwikissä. Viitattu 19.2.2022.
**Linda Grubben** (o.s. **Tjørhom**, s. 13. syyskuuta 1979 Stavanger, Norja) on entinen norjalainen ampumahiihtäjä, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Linda, tuolloin vielä Tjørhom, hiihti toisen osuuden Norjan viestijoukkueessa, joka saavutti Saksan jälkeen hopeaa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Oberhofin MM-kilpailuissa 2004 hän hiihti avausosuuden Norjan voittoisassa viestikvartetissa, jonka muut jäsenet olivat Gro Marit Istad-Kristiansen, Gunn Margit Andreassen ja Liv Grete Poirée; eroa toiseksi sijoittuneeseen Venäjään oli runsas minuutti.

Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2005 Tjørhom sijoittui kolmanneksi 15 kilometrin kilpailussa Andrea Henkelin ja Sun Ribon jälkeen, ero voittajaan oli yli puoli minuuttia. Pokljukan MM-sekaviestissä 2006 hän kuului Norjan hopeajoukkueeseen, joka hävisi kilpailun voittaneelle Venäjälle vajaan minuutin. 

Tjørhom avioitui kesällä 2006 Norjan ampumahiihtojoukkueen valmentajan Roger Grubbenin kanssa. Anterselvan MM-kilpailuissa 2007 hän voitti normaalimatkan maailmanmestaruuden puhtaalla ammunnalla. Toiseksi sijoittunut – niin ikään ilman sakkoja selvinnyt – Florence Baverel-Robert hävisi yli minuutin. Takaa-ajossa Grubben ampui ainoan ohilaukauksensa ensimmäisellä pystypaikalla ja nousi sprinttikilpailun jälkeiseltä 18. sijalta hopealle, vain 7,1 sekuntia Magdalena Neunerille hävinneenä. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Norjan pronssijoukkueessa. 

Maailmancupissa Grubben voitti kahdeksan osakilpailua, oli viidesti toinen ja yhdeksän kertaa kolmas. Kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan kuudes kaudella 2006–2007.

Linda Grubben lopetti uransa keväällä 2007.

Saavutuksia
-----------

* Olympialaiset:
	+ Salt Lake City 2002: viestissä hopeaa
	+ Torino 2006: viestissä viides, yhteislähdössä neljästoista, takaa-ajossa viidestoista
* MM-kilpailut:
	+ Oslo 2000: 15 km:llä neljästoista
	+ Oberhof 2004: viestissä kultaa
	+ Hochfilzen 2005: 15 km:llä pronssia, viestissä viides, yhteislähdössä kahdestoista, takaa-ajossa neljästoista
	+ Pokljuka 2006: sekaviestissä hopeaa
	+ Anterselva 2007: 15 km:llä kultaa, takaa-ajossa hopeaa, viestissä pronssia, yhteislähdössä kuudes
* Nuorten MM-kilpailut:
	+ Forni Avoltri 1997: viestissä kultaa
	+ Jericho / Val Cartier 1998: sprintissä hopeaa
	+ Pokljuka 1999: sprintissä hopeaa, takaa-ajossa hopeaa, normaalimatkalla pronssia
* Maailmancup:
	+ Osakilpailuvoitot:
		- Kausi 2002–2003: Pokljuka / Östersund 7,5 km
		- Kausi 2003–2004: Anterselva yhteislähtö
		- Kausi 2004–2005: Oberhof 7,5 km
		- Kausi 2005–2006: Pokljuka 7,5 km, Oslo yhteislähtö
		- Kausi 2006–2007: Östersund takaa-ajo, Oberhof takaa-ajo, Anterselva 15 km
	+ Kokonaiskilpailu:
		- Kausi 2004–2005: yhdeksäs
		- Kausi 2006–2007: kuudes

Lähteet
-------

* Linda Grubben Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
**Marcus Dixon** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä Carl Lumbly.

Taustaa
-------

Marcus Dixon syntyi Minneapoliksessa, Minnesotassa. Hän meni naimisiin Diane Dixonin kanssa vuonna 1983. Heillä on kaksi lasta, Steven ja Robin. Jack Bristow rekrytoi hänet SD-6:en ja häntä kiellettiin kertomasta työstään kenellekään.

Hahmon tarina
-------------

Marcus Dixon työskentelee kenttäagenttina CIA:n salaisessa osastossa, SD-6:ssa, Arvin Sloanen alaisuudessa. Hänen perheensä luulee hänen työskentelevän pankissa. Todellisuudessa SD-6 ei kuulu CIA:han, vaan on osa terroristiorganisaatio Allianssia, mutta henkilökunnan suuremman osan tapaan Dixon on tästä tietämätön. Hänen työparinsa Sydney Bristow tietää totuuden ja työskentelee oikealle CIA:lle kaksoisagenttina. Myöhemmin Dixon alkaa epäillä Sydneytä, mutta tämä vakuuttaa toimivansa yhteisen hyvän puolesta.

Toisella kaudella Sydney kertoo Dixonille totuuden SD-6:sta ja pyytää häneltä apua organisaation kaatamiseksi. Petetty Dixon avustaa Allianssin alasajossa ja kertoo Diane-vaimolleen totuuden. Katkerana hän ei aluksi tahdo olla tekemisissä Sydneyn eikä CIA:n kanssa, mutta siirtyy myöhemmin CIA:n palvelukseen.

Kauden lopulla CIA jäljittää karkuteille lähteneen Sloanen ja Dixon ampuu vahingossa tämän vaimon, Emilyn. Kostoksi Sloane laittaa pommin Dixonin autoon, mutta Diane menehtyy iskussa, mikä saattaa Dixonin hetkeksi henkiseen kriisiin.

Kaksi vuotta myöhemmin Dixon on Los Angelesin päämajan johdossa. Ihmiset ovat luulleet Sydneyn kuolleen kaksi vuotta sitten, mutta Dixon oli yksi harvoista, joka tiesi hänen olevan elossa. Myöhemmin Dixonin lapset Steven ja Robin siepataan Liiton toimesta, mutta heidät pelastetaan.

Neljännellä kaudella Dixon värvätään kenttäagentiksi CIA:n salajärjestöön, APO:on. Hänellä on suhde CIA:n johtaja Hayden Chasen kanssa. Kauden lopulla Elena Derevkon etsintäoperaatiossa Dixonia ammutaan, mutta hän selviää. Dixon työskentelee APO:ssa sarjan loppuun asti. Sarjan lopussa näytetään muutamia vuosia eteenpäin, jolloin Dixon on CIA:n apulaisjohtaja. Hän on myös läheisissä väleissä Sydneyn, Vaughnin ja näiden lasten kanssa.

Lähteet
-------

* 
* Alias-sarja
**Humat ad-Diyar** ("Isänmaan vartijat") on Syyrian kansallislaulu. Sen on sanoittanut Khalil Mardam Bey (1895–1959) ja säveltäneet Mohammad ja Ahmad Salim Flaifel. He ovat säveltäneet myös Irakin nykyisen kansallislaulun Mawtini ja Palestiinan kansallislaulun Biladi, samoin kuin monta muuta Lähi-idässä suosittua sävellystä. Homat el Diyarista tuli Syyrian kansallislaulu vuonna 1936. Maan yhdistyttyä Egyptin kanssa Yhdistyneeksi arabitasavallaksi vuonna 1958, maan kansallislauluksi tuli Homat el Doyarin ja tuolloisen Egyptin kansallislaulun yhdistelmä. Kun Yhdistynyt arabitasavalta hajosi jo vuonna 1960, palasi Syyria takaisin vanhaan kansallislauluunsa.

Teksti arabiaksi
----------------

حـماةَالـديارِعليكمْ سـلامْ  

أبَتْ أنْ تـذِلَّ النفـوسُ الكرامْ  

عـرينُ العروبةِ بيتٌ حَـرام  

وعرشُ الشّموسِ حِمَىً لا يُضَامْ  

ربوعُ الشّـآمِ بـروجُ العَـلا  

تُحاكي السّـماءَ بعـالي السَّـنا  

فأرضٌ زهتْ بالشّموسِ الوِضَا  

سَـماءٌ لَعَمـرُكَأو كالسَّـما

رفيـفُ الأماني وخَفـقُ الفؤادْ  

عـلى عَـلَمٍ ضَمَّ شَـمْلَ البلادْ  

أما فيهِ منْ كُـلِّ عـينٍ سَـوادْ  

ومِـن دمِ كـلِّ شَـهيدٍ مِـدادْ؟  

نفـوسٌ أبـاةٌ ومـاضٍ مجيـدْ  

وروحُ الأضاحي رقيبٌ عَـتيدْ  

فمِـنّا الوليـدُ و مِـنّا الرّشـيدْ  

فلـمْ لا نَسُـودُ ولِمْ لا نشـيد؟

Translitteraatio
----------------

Humath al diari aleikum salam  

Abt aan tozala al nafusu al kiram  

Aareiunu al urubthi beyton haram  

Wa Aarshu al shumusu himan la yudam  

Robughu al shami buruju al Aala  

Tohaki al suma'a bia'ali alsana  

Fa ardon za het bilshumus al widaa'a  

Samaon lamroka ou ka sama  

Rafifu alamani wakhafuq alfuad  

Aala aalamen duma shamla al bilad  

Ama fihi min kul ain suwad  

Wamin dami kuli shahydin midad  

Noufuson ubaton wa madin magid  

Wa ruhu al adahi raqibon aatid  

Fa minna al walidu wa minna al rashid  

Fa lem la nasudu wa lem la nasheed

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallislaulu laulettuna (Arkistoitu – Internet Archive)
TOSLINK-liitintä voidaan käyttää S/PDIF-liitännöissä
**S/PDIF** (*Sony/Philips Digital Interface Format*) on kuluttajalaitteissa digitaalisen äänisignaalin siirtoon yleisesti käytetty yhteyskäytäntämuoto. Se on erityisesti kuluttajalaitteisiin tarkoitettu muunnos standardista AES/EBU; ne eroavat vähän protokolliensa osalta ja siitä että S/PDIF ei vaadi yhtä kalliita komponentteja. S/PDIF on standardoitu IEC 60958 -dokumentissa (ennen IEC 958).

Yleensä S/PDIF:iä käytetään siirtämään pakkaamatonta PCM-äänivirtaa CD-soittimen ja vahvistimen välillä. Toinen yleinen käyttökohde on DVD-soittimen ja vahvistimen välillä siirrettäessä häviöllisesti pakattua monikanavaista MPEG-2-, Dolby Digital- tai DTS-äänivirtaa. Muita käyttökohteita ovat mm. MiniDisc-soittimet ja tietokoneiden äänikortit.

Kaksi laitetta voidaan yhdistää joko sähköisesti käyttäen 75 ohmin koaksiaalisia RCA-liittimiä tai optisesti käyttäen TOSLINK- eli *EIAJ*-liitintä, kalliimmissa ammattilaitteissa voidaan käyttää myös XLR-liittimiä. Optisen kaapelin etu sähköiseen verrattuna on sen häiriönsietokyky: melkein mikään sähköinen häiriö ei muuta signaalia. Markkinoilla on myös adaptereita joilla optinen signaali voidaan muuntaa sähköiseksi ja toisin päin.

AES/EBU on suunniteltu kuljettamaan alle 20-bittistä signaalia, 4 bittiä on varattu muuhun käyttöön. S/PDIF on suunniteltu pääasiassa alle 20-bittisille signaaleille, mutta mikään ei estä kuljettamasta 24-bittistä signaalia, toisin kuin AES/EBU:ssa. Signaalin näytteenottotaajuus voi olla jopa 192 kilohertsiä.

S/PDIF käyttää myös alkeellista kopioinninrajoitustekniikkaa, *Serial Copy Management Systemiä* (SCMS); se ei salaa tai sotke signaalia kuten uudemmat järjestelmät, vaan asettaa signaalille niin sanotun "kopiointibitin". Se voi rajoittaa kopioinnin joko yhteen kappaleeseen (11), kieltää sen kokonaan (10) tai sallia rajoituksettoman kopioinnin (00). Elektroniikkaharrastelehti Elektor julkaisi 1990-luvulla rakennusohjeet laitteeseen jolla voitiin optisesta S/PDIF-signaalista muuttaa kopiointibitti aina kopioinnin sallivaksi.

Katso myös
----------

* TOSLINK

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **S/PDIF**.
* epanorama.net: S/PDIF Interface
* DJ Greaves: About SP-DIF or S/PDIF
**Saamusti** (ven. Замо́стье, *Zamostje*) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 27 kilometriä Hatsinasta etelään ja 3,5 kilometriä Possatasta luoteeseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie sekä Kemppaalan (ven. *Kempolovo*) ja Hattulan välinen maantie. Asukkaita on 54 henkeä (vuonna 2010).

Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Ennen 1860-lukua sen asukkaat olivat kartanonherrojen maaorjia. 1900-luvun alussa Saamusti oli inkeriläis-venäläinen sekakylä. Suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan.

Nykyään Saamusti koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kylässä on kauppa. Lähistöllä on pieni puutarhapalsta-alue sekä vapaa-ajanviettoon käytettyjä veden täyttämiä hiekkakuoppia.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 287. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2  Munitsipalnoje obrazovanije Roždestvenskoje selskoje poselenije Gattšinskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti. Projekt Generalnogo plana. Tom 2. Materialy po obosnovaniju projekta  2011. Sankt-Peterburg–Roždestveno:  Nautšno-projektnyi institut prostranstvennogo planirovanija "Enko". Viitattu 14.2.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
Andrej Jerman
**Andrej Jerman** (s. 30. syyskuuta 1978 Tržič) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka on parhaimmillaan vauhtilajeissa.

Jerman on päässyt neljä kertaa palkintokorokkeelle maailmancupin syöksylaskukilpailuissa. Hän voitti Garmisch-Partenkirchenin osakilpailun 23. helmikuuta 2007, oli seuraavana päivänä samassa rinteessä toinen ja 26. tammikuuta 2008 Chamonix'ssa kolmas. 29. joulukuuta 2009 hän voitti Bormion syöksylaskun. Hän sijoittui alppiyhdistetyn cup-pisteissä kolmanneksi kaudella 2001–2002 sekä syöksycupissa kuudenneksi kaudella 2006–2007.

Jerman saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen supersuurpujottelussa Ranskassa helmikuussa 1998. Aikuisten arvokilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kolmastoista syöksylaskussa ja superalppiyhdistetyssä Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009. Yhdistetyn kilpailuissa hän on ollut lisäksi viidestoista St. Moritzin 2003 ja Bormion 2005 MM-kisoissa.

Lähteet
-------

* Andrej Jerman Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**BOOTP** (*Bootstrap Protocol*) on tietoliikenteessä UDP-verkkoprotokollaa hyödyntävä protokolla, jolla palvelin voi jakaa verkon asiakkaalle IP-osoitteen automaattisesti. Protokolla määritellään RFC 951:ssa. BOOTP käyttää UDP-portteja 68 ja 67.

BOOTP:n tarkoitus on jakaa IP-osoite jo koneen käynnistyessä (bootstrap-vaiheessa), jonka jälkeen levytön työasema voi hakea käyttöjärjestelmän ytimen TFTP-palvelimelta. Myöhemmin myös eräät PC:n verkkokortit, kuten 3Comin 3c905c, jos siihen on asennettu tarvittava BIOS-piiri, hyödynsivät BOOTP:tä ja osasivat hakea koneen käynnistyslevykettä vastaavan sisällön verkosta.

BOOTP:n käyttötarkoitus on lähes sama kuin RARP:n, mutta RARP on sidottu Ethernet-verkkoihin. DHCP on perustaltaan hyvin samankaltainen kuin BOOTP, mutta monimutkaisempi, ja suurin osa DHCP-palvelimista osaa toimia myös BOOTP-palvelimina. Myöhemmin Intel kehitti oman PXE-prokollan toteuttamaan samanlaisen koneen verkkokäynnistyksen mahdollistavan tekniikan.

Standardit
----------

* RFC 951 - Bootstrap Protocol
SS Skiftet talvella.
**SS Skiftet** oli vuonna 1908 rakennettu Bore-varustamon omistama 336 bruttorekisteritonnin höyrymatkustajalaiva, joka ajoi saksalaiseen miinaan ja upposi Rödhamnin selällä Saaristomerellä 14. joulukuuta 1916, jolloin 86 henkilöä kuoli.

Turun ja Ahvenanmaan välistä talviliikennettä varten rakennettu *Skiftet* oli otettu syksyllä 1916 Venäjän laivaston käyttöön, mutta se liikennöi edelleen entisellä reitillään pääosin sotilaskäytössä ja kuljetti myös siviilirahtia ja -matkustajia.

Onnettomuus
-----------

*Skiftet* lähti Maarianhaminan Länsisatamasta kohti Turkua aamulla 14. joulukuuta kello 8:30. Laivalla oli mukana 91 henkilöä: 15 miehistön jäsentä, 56 venäläistä sotilashenkilöä, seitsemän Ahvenanmaan linnoitustyöntekijää sekä 13 muuta siviiliä. Kun alus tunnin päästä oli Rödhamnin selällä, törmäsi se miinaan, jolloin aluksen pohja repeytyi auki ja räjähdyksen paineaalto tuhosi suuren osan hyteistä ja puolet ruokasalista sekä kaatoi etumaston ja rikkoi höyrynosturin.

*Skiftet* kaatui ja upposi lyhyessä ajassa 20 metrin syvyyteen. Noin 30 ihmistä oli jäänyt pinnalle takertuen vedessä kelluviin aluksen osiin, mutta suurin osa heistä ehti menehtyä hypotermiaan ennen kuin pelastajat saapuivat paikalle puoli tuntia myöhemmin. Vedestä pelastettiin kuusi henkilöä, joista yksi kuoli matkalla Maarianhaminaan. Henkiinjääneistä kolme oli venäläisiä sotilaita, yksi ahvenanmaalainen siviili ja yksi suomalainen linnoitustyöntekijä. Kuolleiden joukossa oli Ahvenanmaan venäläisen varuskunnan päällikkö eversti Ivan Kuznetsov sekä santarmiosaston päällikkö, everstiluutnantti Vasili Kovaljov.

Aluksen upottaneen miinan oli laskenut saksalainen sukellusvene *UC-27*, joka oli lähtenyt Liepājasta 8. marraskuuta 1916 mukanaan 18 miinaa. Kahdeksan päivää kestäneen retken aikana miinat oli laskettu Ahvenanmaan vesille Ledsundin ja Hammaruddan kohdalle sekä Mäntyluodon ja Rauman edustalle.

Urheilusukeltaja Skiftetin hylyllä.
Urheilusukeltajat löysivät vuonna 1970*lähde?* SS *Skiftetin* hylyn noin 20 metrin syvyydestä, jossa se on kahtena eri palana.

Aluksen esineistöä nostettiin huomattavia määriä kaksiviikkoisen leirin aikana.

Lähteet
-------

* Venäläissurmat Suomessa 1914–22. Osa 1. Sotatapahtumat 1914–17 sivut 70-72 (pdf-tiedostossa 79-83) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Vrakguide Åland (ruotsinkielinen sivu)
* Aluksen tekniset tiedot (ruotsinkielinen sivu)
**Mamoru Takuma** (jap. 宅間 守) (23. marraskuuta 1963 – 14. syyskuuta 2004) oli japanilainen rikollinen.

Takuma syntyi Hyōgon prefektuurissa. Hän jätti koulunsa kesken ja tuli erotetuksi myös Japanin ilmavoimista oltuaan seksuaalisessa kanssakäymisessä alaikäisen kanssa. Vuonna 1984 hän oli useita kertoja pidätettynä raiskauksista ja vastaavista rikoksista. 

Muutettuaan Ikedaan, Osakan prefektuuriin, Takuma löysi töitä bussinkuljettajana. Hän oli työtovereidensa mukaan hiljainen ja melko huomaamaton mies, hieman syrjään vetäytyvä. Vuonna 1998 hän pahoinpiteli asiakkaansa tämän parfyymin epämiellyttäväksi kokemansa tuoksun vuoksi. Hänet erotettiin, mutta hän löysi uuden työn Itamin peruskoulun huoltomiehenä. Saman vuoden lokakuussa hänet pidätettiin epäiltynä entisen vaimonsa pahoinpitelystä. 

3. maaliskuuta 1999 Takuma sekoitti opettajainhuoneessa teehen omia lääkkeitään ja aiheutti neljän ihmisen sairastumisen. Hänet pidätettiin ja lähetettiin psykiatriseen sairaalaan, jossa hänelle annettiin diagnoosiksi skitsofrenia. Jo kuukauden kuluttua hänet kuitenkin todettiin "kykeneväksi pitämään huolta itsestään" ja kirjoitettiin ulos. Hän sai syyskuussa 2000 paikan taksikuskina, mutta joutui jälleen kerran erotetuksi 16. lokakuuta pahoinpideltyään hotellipojan Osakassa. 

Marraskuussa 1999 Takuma pidätettiin epäiltynä murrosta. Syytteistä luovuttiin. 23. toukokuuta 2001 hänet otettiin uudelleen sairaalaan, mutta hänet kirjoitettiin ulos seuraavana päivänä.

Osakan verilöyly
----------------

Takuma murhasi 8 ja haavoitti 15 ihmistä "Osakan verilöylyssä" Ikedan peruskoulussa 8. kesäkuuta 2001. Hän teki joukkomurhan päivänä, jona hotellipojan pahoinpitelyjuttu oli määrä käsitellä oikeudessa. Pidätettäessä Takuma oli sekavassa tilassa; hän väitti mm. lähteneensä rautatieasemalle ja puukottaneensa 100 ihmistä. Ennen tapausta Takuma oli ottanut 10-kertaisen yliannostuksen psyykenlääkkeitään. Aseenaan koulussa Takumalla oli keittiöveitsi. 

Takuma yritti useaan otteeseen itsemurhaa. Hänet todettiin 28. elokuuta 2003 syylliseksi useisiin murhiin ja tuomittiin kuolemaan. Hänet hirtettiin 14. syyskuuta 2004. Kaikki Takuman kuolonuhrit olivat olleet lapsia, enimmäkseen 7–8-vuotiaita. Haavoittuneisiin kuului 13 muuta oppilasta ja kaksi opettajaa. 

### Kuolonuhrit

* Yuki Hongo (本郷優希)
* Mayuko Isaka (猪阪真宥子)
* Yuka Kiso (木曽友香)
* Ayano Moriwaki (森脇綾乃)
* Maki Sakai (酒井麻希)
* Takahiro Totsuka (戸塚健大)
* Hana Tsukamoto (塚本花菜)
* Rena Yamashita (山下玲奈)
**M/S Ulsund** oli norjalainen rahtialus, joka upposi Norjan etelärannikolla 27. helmikuuta 1998. Aluksen koko seitsenhenkinen miehistö menehtyi onnettomuudessa. Miehistöstä kuusi oli suomalaisia ja yksi virolainen.

*Ulsund* oli 2 400 tonnin alumiinilastissa matkalla Pietarista kohti Hoyangeria Norjassa. Alus poikkesi 25. helmikuuta Kööpenhaminassa, missä sen päälliikkö vaihtui, lasti tarkastettiin ja polttoaine-, vesi- sekä muonavarastoja täydennettiin.

Alukselta lähetettiin hätäsanoma 27. helmikuuta kello 21.25 paikasta 57 astetta 57.8 minuuttia pohjoista leveyttä ja 6 astetta 12.6 minuuttia itäistä pituutta. Aluksen päällikkö ilmoitti, että alus oli kallistunut 6 astetta, sen vasen parras ja kansi olivat veden alla ja että laivaan pääsi vettä, jota yritettiin pumpata pois. Alus upposi luultavasti noin 10–15 minuuttia myöhemmin, eikä ensimmäinen paikalle apuun ehtinyt alus enää löytänyt muuta kuin meren pinnalla kelluvaa hylkytavaraa. Hylky onnistuttiin myöhemmin löytämään pienoissukellusveneen avulla.

*Ulsundin* syväys oli matkan aikana kasvanut vesivuotojen ja Kööpenhaminasta otetun vesi- ja polttoainetäydeenyksen vuoksi. Myrskyn aikana laivan kannella ollut lastinkäsittelyssä käytetty kaivinkone oli nähtävästi irronnut kiinnityksistään ja repinyt mukanaan myös osan kansiluukuista, jolloin vettä alkoi virrata ruumaan ja laiva alkoi kallistua.

M/S *Ulsund* oli rakennettu vuonna 1971 Fredrikshavn Vaerft & Tordokin telakalla Tanskassa. Sen vetoisuus oli 1 572 brt ja koneteho 920 kW. Aluksen omisti Trond A. Kittilsen Shipping A/S, ja sen kotipaikka oli Brevik Norjassa. Alus oli vuonna 1987 muutettu itselastaavaksi ja -purkavaksi (self-loader) lisäämällä sen kannelle tätä varten Åkerman H16C -kaivinkone ja traverssi kiskoineen.

Lähteet
-------

* Onnettomuustutkintakeskuksen tutkinta 1/2000 J M/S Ulsundin uppoamisesta. (Arkistoitu – Internet Archive)


Ulsundin rahtaajana oli Raumalainen Rofera Oy
**Chōnin** (jap. 町人, "kaupunkilaiset") tarkoittaa Japanissa Edo-kauden alkupuolella syntynyttä yhteiskuntaluokkaa. Yleensä chōninit olivat kauppiaita, mutta joskus myös käsityöläisiä. Teoriassa kauppiaat olivat Edo-kauden tiukassa luokkajaossa (shinōkōshō) alimpana, mutta Japanin kaupunkien kasvaessa ja vaurastuessa he saivat vaikutusvaltaa ja vaurautta. Samaan aikaan kaupunkilaiset erottuivat omaksi ryhmäkseen ja heidän määränsä lisääntyi nopeasti. 

Samurait olivat riippuvaisia kauppiaista ja velkaantuivat Edo-kauden aikana pahoin. Tarkoituksensa ja toimeentulonsa menettänyt samurailuokka halveksikin uutta chōnin-elämäntyyliä. Chōninien vauraus oli ristiriidassa maanviljelijöiden ja samuraiden talousvaikeuksien kanssa. 

Chōnin-luokalla oli merkittävä vaikutus Japanin kulttuuriin. He toimivat taiteen suojelijoina ja muodostivat oman kungfutselaisuuteen perustuvan etiikkansa. Chōnin-kulttuuri synnytti useita uusia taidemuotoja, kuten kabuki-teatterin ja haiku-runouden, ja useat tieteenalat kehittyvät chōnin-luokan rahoituksen ansiosta. Chōnin-kulttuuriin kuuluivat myös naispuoliset viihdyttäjät, joista geishat nousivat arvostetuiksi. Erityisen selvä chōnin-kulttuuri kehittyi Genroku-kaudella 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa ja Bunka-bunsei-kaudella 1800-luvun alussa.

Lähteet
-------

* Encyclopædia Britannica
* Cortazzi, Hugh: *The Japanese Achievement*, s. 140 ja 145. London: Sidgwick and Jackson, 1990. ISBN 0-283-99647-1.
**Alho I** ja **Alho II** olivat Pyhäjärvellä 1800- ja 1900-luvuilla Vesilahden ja Tampereen välillä liikennöinneitä matkustajia ja rahtia kuljettaneita höyrylaivoja.

Alho I rakennettiin 1877 ja se kulki Pyhäjärvellä aina vuoteen 1910 saakka jolloin alus siirrettiin Näsijärvelle hinaajaksi.

Alho II rakennettiin 1910. Alusta pidennettiin 1924 3 metrillä ja samassa yhteydessä sen nimeksi muutettiin pelkkä Alho. Laivan kotisatama oli Alhonlahden Kostialassa ja se kulki joka päivä edestakaisen matkan Vesilahden Narvasta Tampereen Laukontorin rantaan. Alhon päällikkönä on toiminut ainakin vuonna 1928 laivuri K.K.F. Järvinen.

Kun säännöllinen laivaliikenne Narvan ja Tampereen välillä päättyi 1940-luvulla Alho-laiva siirtyi sen jälkeen kuljettamaan matkustajia Tampereen Viikinsaareen aina vuoteen 1964 saakka.

Lähteet
-------

* "Tähti" Nuorisoseura 100 vuotta - 19.11.2005
* Höyryalusten päälliköt Kansan Lehti, 22.06.1928, nro 143, s. 3  Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot (viitattu 16.3.2019).
* Kostialan laivalaituri