recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
sopimuspaikka
**Sopimus Kaspianmeren laillisesta asemasta** on Kaspianmeren rantavaltioiden Azerbaidžanin, Iranin, Kazakstanin, Turkmenistanin ja Venäjän vuonna 2018 solmima sopimus, joka määrittelee Kaspianmerta ja sen käyttöä koskevia asioita. Sopimus allekirjoitettiin Aqtaw’ssa, Kazakstanissa 12. elokuuta 2018.

Tausta
------

Kaspianmeren käytöstä on riidelty Neuvostoliiton hajoamisesta lähtien, jolloin alueelle syntyivät uudet valtiot Venäjä, Azerbaidžan, Kazakstan ja Turkmenistan. Maat ovat kiistelleet ja tehneet erinäisiä sopimuksia vesialueen jakamisesta. Kaspianmeren pohjassa on energiavarantoja, kuten useita öljykenttiä, joita kukin valtio haluaisi hyödyntää.

Sopimus
-------

Sopimuksessa päätettiin, että Kaspianmeri määritellään mereksi, vaikka se on joskus luokiteltu järveksi. Jos se olisi luokiteltu järveksi, olisi se pitänyt jakaa tasan kaikille. Mereksi luokiteltuna sopimus myöntää kullekin rantavaltiolle yli 28 kilometriä aluevesiä pinnalla sekä lisäksi 19 kilometriä yksinomaista kalastusoikeutta. Jokainen rantavaltiosta saa käyttää energiavarantoja omilta aluevesiltään.

Aluevesien ulkopuolinen alue on yhteisessä käytössä. Meren pohja kuitenkin tullaan jakamaan jotenkin. Esimerkiksi Iranin presidentti Hassan Rouhani painotti, että tarkoista rajoista täytyy vielä sopia tulevaisuudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Russia, Iran, and three others agree Caspian status, but not borders *Reuters*.  12.8.2018. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  The Convention on the Legal Status of the Caspian Sea - A sea or not a sea: that is still the question | Norton Rose Fulbright *www.nortonrosefulbright.com*. Viitattu 13.8.2023.
3. ↑  Viisi rantavaltiota sopi vihdoin Kaspianmeren laillisesta asemasta: Se on sittenkin meri! *Yle Uutiset*.  12.8.2018. Viitattu 13.8.2023.
4. ↑  Caspian Sea deal may end long-held claims *BBC News*.  12.8.2018. Viitattu 13.8.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Convention on the legal status of the Caspian Sea
**Tauno Reino Antero Larmi**, entinen **Lindroos** (2. tammikuuta 1926 Lappi – 15. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos.

Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hänen isoveljensä oli professori, kirurgi Teuvo Larmi. Tauno Larmi avioitui 1950 sairaanhoitaja Kyllikki Kurosen kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949, aikanaan Suomen nuorimpana. Larmi väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954 ja erikoistui silmälääkäriksi 1960. Koskelan sairaskodin silmälääkäriksi Larmi nimitettiin 1961, Koskelan sairaalan johtajana hän toimi 1970-luvun puolesta välistä eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1989. Yksityisvastaanottoa Larmi piti vielä pidempään, vuoteen 2000 asti. Larmi oli Instrumentariumin hallintoneuvoston jäsen pitkään, vuodesta 1963 vuoteen 1996 saakka. Jatkosodan aikana hän liittyi vapaaehtoisena palvelukseen ja kävi Lentosotakoulun ohjaajakurssin 7.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 333. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. 1 2 3 4  Muistot. Tauno Larmi  1.9.2014. Helsingin Sanomat. Viitattu 28.10.2017.
**Casola Valsenio** on kunta Italiassa olevassa Ravennan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella.

Historiaa
---------

Kuntaa halkovien Santerno- ja Seniojokien välissä kohoaa 715 metriä korkea Monte Battaglia, joka on ollut linnoitettu keskiajalta saakka. Se sijaitsee strategisesti tärkeässä paikassa ja on ollut monen taistelun tapahtumapaikkana. Viimeisimmät suuret taistelut käytiin siellä toisessa maailmansodassa.

Nähtävyyksiä
------------

Casola Valseniossa sijaitsee vuonna 1975 perustettu kasvitieteellinen puutarha Giardino delle Erbe "Augusto Rinaldi Ceroni". Perustajansa mukaan nimetyssä puutarhassa on 450 erilaista lääke- ja maustekasvia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut
3. ↑  Puutarhan kotisivut

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Casola Valsenio**.
Ravennan maakunta
Alfonsine | Bagnacavallo | Bagnara di Romagna | Brisighella | Casola Valsenio | Castel Bolognese | Cervia | Conselice | Cotignola | Faenza | Fusignano | Lugo | Massa Lombarda | Ravenna | Riolo Terme | Russi | Sant’Agata sul Santerno | Solarolo
**Arthur Fredrik Nordmann** (ven. Арту́р Фридрих фон Нордман; 19. tammikuuta 1838 Odessa, Venäjä – 9. toukokuuta 1862 Siperia) oli suomalainen luonnontutkija, joka murhattiin tutkimusmatkallaan Siperiassa.

Nordmannin vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Alexander von Nordmann ja Anna Helena Blanc. Hän pääsi ylioppilaaksi 1855. Hän osallistui syksyllä 1857 amiraali Dmitri Kuznetsovin Amurin alueelle tekemään tutkimusretkeen ja keräsi matkan aikana runsaat näytekokoelmat. Nordmann julkaisi matkan jälkeen useita artikkeleita Moskovan keisarillisen luonnontutkijain seuran lehdessä keräämänsä materiaalin perusteella. Hän matkusti vuonna 1861 Krimillä oleskelleen isänsä luokse ja valmistautui sitten uuteen Itä-Siperiaan tehtävään tutkimusretkeen. Nordmann joutui rosvojen surmaamaksi tämän retken aikana syrjäisellä Nertšinskin alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2  NORDMANN Arthur Fredrik. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  David M. Damkaer : *The Copepodologist's Cabinet: A Biographical and Bibliographical History 1 : Aristotle to Alexander von Nordmann (330 B.C. to A.D. 1832)*, Memoirs of the American Philosophical Society 240. Philadelphia 2002, sivu 267 (Google-kirjat)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Emsforsin tehdas vuoden 1935 tulvan aikaan.
**Emsfors** on Ruotsin taajama, joka sijaitsee valtaosin Oskarshamnin kunnassa mutta osin myös Mönsteråsin kunnassa Smålandin maakunnassa, Kalmarin läänissä. Taajamassa asuu runsaat 300 ihmistä.

Emån-joen varressa sijaitseva Emsfors on vanha teollisuusyhdyskunta, jossa on valmistettu paperia 1730-luvulta asti. Ensimmäinen vaihe oli Skrufhultin käsityömäinen lumppupaperiverstas joen etelärannalla, kunnes vuonna 1814 aloitettiin tuotanto pohjoisrannalla. 1860-luvulla käynnistettiin yksi Ruotsin ensimmäisistä puuhiomoista, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa jo kuuden vuoden jälkeen. Vuonna 1873 Emsforsiin asennettiin paperikone tuottamaan käärepaperia, pussipaperia ja sanomalehtipaperia. 1900-luvun vaihteessa käynnistyi sulfiittisellutehdas ja toinen paperikone. 1960-luvun puolivälissä tehtaan omistajaksi tuli Klippanin hienopaperiyhtiö ja vuonna 1972 eteläruotsalaisten metsänomistajien yhdistys, joka kuitenkin halusi luopua tehtaasta jo saman vuosikymmenen lopulla. Oskarshamnin kunnan tuella perustettiin Emsfors Bruk AB, joka kuitenkin ajautui konkurssiin vuonna 1989 eikä tehtaille löytynyt jatkajaa vaan ne suljettiin. Ympäristövahinkoja, kuten vesistöön päässyttä sellua ja kemikaalijäämiä, korjattiin vielä ainakin 20 vuotta jälkikäteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Maskinerna tystnade. Nu är det 20 år sedan Emsfors pappersbruk slog igen för gott.  *Nyheterna.net*, 2.10.2009. Artikkeli Archive.is-palvelussa. Viitattu 10.8.2023.
2. ↑  Konkurssihuutokaupalla myydään paperikone. (Nässjöläisen huutokauppakamarin ilmoitus) *Helsingin Sanomat*, 11.11.1989, s. 75. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Elert, Mark & Höglund, Lars Olof: "Områdets industrihistoria", *Huvudstudie för Nötöfjärden Oskarshamns kommun. Risker och åtgärdsbehov*, s. 12. Stockholm: Kemakta Konsult AB, 2011-04-11. Kemakta Rapport 2011-02. Kirjanen Internet Archivessa (PDF) (viitattu 10.8.2023). (ruotsiksi)
**Nimetön** on lahtelaisen Raaka-Aine -yhtyeen EP-levy. Levy julkaistiin 30. tammikuuta 2009 ja oli yhtyeelle hyvin merkittävä. Raaka-Aine oli toiminut tuolloin jo neljätoista vuotta tehden vain omakustanteita, ja nyt, "Nimetön" EP:n kautta yhtye sai paljon huomiota. Näin tämä EP ja Radio Rockin starba kilpailu antoi yhtyeelle sen verran huomiota, että Edel Records solmi yhtyeen kanssa levytys-sopimuksen. Ensimmäinen julkaisu, single *Elämän Tarkoitus* julkaistiin syksyllä 2009 ja ensimmäinen albumi *Kipupisteet* julkaistiin huhtikuussa 2010.

Levyn kaikki kappaleet ovat säveltäneet yhtyeen laulaja kitaristi Aapo Kaskinen yhtyetovereidensa Tuomas Lampenin ja Jussi Mattelmäen kanssa. Äänityksen ja miksauksen on hoitanut Studio Villvox ja Aleksanteri Kuosa, joka on ollut muulloinkin yhtyeen avustajana. Masterointi on Finnvox OY:n ja Minerva Papin hoitamaa.

Kappaleet
---------

1. Miehen työ – 3.51
2. Ikuiseen hämärään – 3.29
3. Pyhä tuli – 2.35
4. Suru – 5.25

Kokoonpano
----------

* Aapo Kaskinen – laulu
* Jussi Mattelmäki – bassokitara, taustalaulu
* Tuomas Lampén – rummut, taustalaulu
* Pekka Lindeman – rytmikitara
* Matti Hyyrynen – soolokitara

Arvostelut
----------

* Desibeli.net: 3.5/5 tähteä
* Imperiumi: 3½/10

Lähteet
-------

1. ↑  Radio Rock haastattelu Raaka-Aineen Kaskinen haastateltavana
2. ↑  Raaka-Aineen kotisivut[vanhentunut linkki] *Tuotanto-osio*
3. ↑  Nimetön Finna. Viitattu 25.8.2023.
4. ↑  Jarmo Panula: Raaka-aine: Nimetön (EP) *Desibeli.net*.  10.04.2009. Viitattu 25.8.2023.
5. ↑  Olli Rinnekangas: Raaka-aine: Nimetön-EP *Imperiumi*.  27.04.2009. Viitattu 25.8.2023.
**Nebbiuno** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Nebbiunon naapurikunnat ovat Armeno, Lesa, Massino Visconti, Meina ja Pisano.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nebbiuno Tuttitalia. Viitattu 20.12.2016. (italiaksi)

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
**Mitrohinin arkisto** on Neuvostoliiton turvallisuuspalvelu KGB:n arkistoista paljastettujen asiakirjojen kokoelma. Sen paljastaja Vasili Mitrohin (1922–2004) toimi KGB:n upseerina ja arkistonhoitajana.

Mitrohin sai vuonna 1972 tehtäväkseen organisoida KGB:n ulkomaisten operaatioiden arkiston muuton toiseen osoitteeseen. Mitrohin pääsi muuton yhteydessä käsiksi kaikkiin KGB:n ulkomaisten operaatioiden salaisimpiin asiakirjoihin 60 vuoden ajalta. Hän kiinnostui papereista ja päätti tuoda ne julkisuuteen kopioimalla niitä muistilapuille, jotka hän kuljetti ulos rakennuksesta kenkiensä sisällä. Myöhemmin hän kuljetti asiakirjat paperikopioina muistivihkonsa välissä. Vuonna 1992 hän loikkasi Isoon-Britanniaan arkistonsa kanssa.

Arkiston tärkeimmät tiedot on julkistettu professori Christopher Andrewin teoksessa *The Mitrokhin Archive*. Monet sen tiedoista ovat hämmästyttäviä. Esimerkiksi erään paljastuksen mukaan Neuvostoliiton johtajat epäröivät ryhtyä Tšekkoslovakian miehitykseen vuonna 1968, mutta samaan aikaan KGB suunnitteli peittävänsä operaation aikana sen aiheuttaman kohun saastuttamalla öljyvuodolla Bodenjärven Alpeilla sekä murhauttavansa tšekkoslovakialaisten kommunistijohtajien venäläissyntyisiä vaimoja ja syyttävänsä siitä vastavallankumouksellisia. Juri Andropovin kaudella suunniteltiin esimerkiksi länsijohtajien murhaamista kirjepommeilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Neuvostoliiton ulkomaantiedustelun johtajat (Web Archive) Tietoturva Secmeter. Viitattu 19.8.2015.
2. ↑  Kai Hirvasnoro: Olipa kerran Neuvostoliitto, osa 5  11.6.2005. Blogspot.fi. Viitattu 16.9.2014.
3. ↑  Kai Hirvasnoro: Olipa kerran Neuvostoliitto, osa 7  16.6.2005. Blogspot.fi. Viitattu 16.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Mitrohinin arkistokokoelma Wilson Center Digital Archivessa
**Meranian Agnès** (noin 1176–1201) oli saksalainen aatelisneito, Meranian markiisin Berthold IV:n tytär. Filip II:n puolisona hänestä tuli Ranskan kuningatar.

Tästä avioliitosta syntyi kaksi lasta:

* Marie (1198– noin 1223)
* Philippe Hurepel (1200–1234)

Filip oli mennynt ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen naimisiin tanskalaisen Ingeborgin kanssa, mutta ilmeisestikin rakasi Agnesia ja halusi erota Ingeborgista. Kirkko, Tanskan tai Ranskan kansa eivät hyväksyneet eroa, eikä Ingeborg itsekään muuttanut takaisin Tanskaan vaan jäi luostariin Ranskaan ja vetosi paaviin asemansa palauttamiseksi. Agnes ja Filip vihittiin 1196, Agnes asui hovissa ja eli kuningattaren tavoin ja heille syntyi kaksi lasta. Agnesin kuoltua 1201 Filip otti Ingeborgin takaisin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laura York: Agnes Of Meran (D. 1201) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 29.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pyhtää Redstonen lentokenttä** (ICAO: **EFPR**), joka tunnetaan myös nimellä **Helsinki-East Aerodrome**, on Pyhtäällä sijaitseva ammatillista yleisilmailua palveleva lentopaikka.

Pyhtään lentokentän asvalttipäällysteisen kiitotien pituus on 1 000 metriä ja leveys 30 metriä. Kiitotien molemmissa päissä on vielä soraosuus, joten kokonaispituus on 1 300 metriä. Kiitotietä on tarkoitus jatkaa 1 600 metrin pituuteen ja kentälle on tarkoitus lisätä valot ja satelliittipohjainen LPV-mittarilähestymisjärjestelmä. Kaavoituksessa on varauduttu myös ristikkäiselle kiitotielle. Kentällä on tällä hetkellä jo lentokonehalli ja terminaalirakennus ja kentältä on sopimuksen mukaan saatavissa polttoainetta (Avgas 100LL ja Jet A1). Kenttä pidetään talvisin aurattuna.

Kenttää hallinnoi Korjulan perheen omistama *Redstone AERO* -yritys. Korjulat omistavat myös lähellä sijaitsevan tapahtuma- ja elämyskeskus Aeronautica Arenan. Kentästä on tarkoitus kehittää tulevaisuuden sähköisen ja digitaalisen ilmaliikenteen keskus ja tätä varten työ- ja elinkeinoministeriö myönsi lentokentälle vuonna 2021 2,5 miljoonan euron rahoituksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lentopaikat.fi : Pyhtää Redstone - EFPR
2. ↑  Pyhtään kunta : Lentokenttä
3. ↑  Yle uutiset 18.11.2021 : Pyhtään lentokentästä Suomen sähköisen ilmailun keskus – valtio maksaa 2,5 miljoonaa euroa
**Lamecha Girma** (s. 26. marraskuuta 2000 Assela) on etiopialainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3 000 metrin estejuoksu.

Dohan MM-kilpailuissa 2019 Girma saavutti hopeamitalin ennätyksellään 8.01,36. Aika oli myös Etiopian ennätys. Vuonna 2019 Girma saavutti myös pronssimitalin Afrikan alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa ajalla 8.10,38. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli toinen 3 000 metrillä ajalla 7.41,63. Hän saavuti 3 000 metrin estejuoksussa hopeaa Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ajalla 8.26,01 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ajalla 8.05,44.

Ensimmäisen Timanttiliigan voittonsa Girma saavutti Monacossa 2021. Hän juoksi estejuoksun Etiopian ennätyksen 7.58,68 Ostravassa 31. toukokuuta 2022.

15. helmikuuta 2023 Girma juoksi sisäratojen 3 000 metrin maailmanennätyksen 7.23,81. Hän paransi Daniel Komenin 25 vuotta vanhaa ennätystä yli sekunnilla. 9. kesäkuuta 2023 Pariisissa Girma juoksi estejuoksun maailmanennätyksen 7.52,11 ja paransi Saif Saaeed Shaheenin nimissä ollutta entistä ennätystä yli 1,5 sekunnilla. Hän juoksi 1 500 metrin Etiopian ennätyksen 3.29,51 Lausannessa kesäkuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lamecha Girma Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Mulkeen, Jon: Girma’s one-year journey from unknown runner to global medallist *worldathletics.org*.  10.2.2020. Viitattu 3.3.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Lamecha Girma Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Rowbottom, Mike: Girma breaks world indoor 3000m record with 7:23.81 in Lievin *worldathletics.org*.  16.2.2023. Viitattu 3.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  Hengästyttävä kolmen ME:n juoksuilta Pariisin Timanttiliigassa *Yleisurheilu.fi*.  9.6.2023. Viitattu 18.6.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Henry Aruna** (s. 2. elokuuta 1964 Yemandu, Keneman piirikunta, Sierra Leone) on sierraleonelainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Keneman hiippakuntaan 16. huhtikuuta 1993 ja nimitettiin Makenin hiippakunnan johtoon 7. tammikuuta 2012. Hän toimi tässä virassa vuoteen 2015 asti, jolloin hänestä tuli Keneman hiippakunnan apulaispiispa. Vuonna 2019 hänet valittiin Keneman hiippakunnan piispaksi.

Elämä
-----

Henry Aruna syntyi 2. elokuuta 1964 Yemandussa Sierra Leonessa. Hänen vanhempansa olivat katolinen pariskunta Matthew J. Aruna ja Margaret M. Aruna. Henry Aruna kastettiin vuonna 1968 Pyhän Hengen seurakunnassa Kenemassa silloisessa College Chapelissa. Aruna kävi ensin koulua St. Paul’s Primary School Kenemassa. Sen jälkeen hän kävi katolista koulua Kanikessa, katolista koulua Fadugu]ssa ja katolista koulua Kabalassa 1970-luvun aikana. Suorittaessaan toisen asteen opintojaan Keneman Holy Trinity Secondary Schoolissa hän alkoi tuntea kutsumusta katolisen kirkon pappisvirkaan. Tämän vuoksi hän alkoi opinnot St. Kizito’s Junior Seminaryssa Kenemassa. Jatkettuaan St. Kizito’s Pre- Major Seminaryssa hän siirtyi Liberian Gbarngaan St. Paul’s Major Seminaryyn vuonna 1985. Hän päätti seminaari-opintonsa Makenissa ja piispa George Biguzzi vihki hänet diakoniksi Makenissa vuonna 1992. 16. huhtikuuta 1993 piispa John O’Riordan vihki hänet Kenemassa papiksi.

Pappisvihkimyksensä jälkeen Aruna työskenteli Keneman hiippakunnassa vuosina 1993-1994, Freetownin ja Bon arkkihiippakunnassa vuosina 1994-1995, Kankanin hiippakunnassa Guineassa vuosina 1995-1996 sekä Makenin hiippakunnassa vuosina 1996-1999. Hän työskenteli myös pappiskoulutuksen parissa St Paul’s Major Seminaryssa Makenissa sekä Freetownissa, missä hän palveli 13 vuotta. Seminaarissa hän piti kursseja historiasta ja systemaattisesta filosofiasta. Hän toimi seminaarissa myös hallinnollisissa tehtävissä pastoraalityön johtajana, opiskelijadekaanina ja seminaarin taloudenhoitajana.

7. tammikuuta 2012 Aruna valittiin Makenin hiippakunnan piispaksi. Hän oli kolmas kyseisessä virassa ja ensimmäinen syntyperäinen sierraleonelainen. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. tammikuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Protase Rugambwa, jota avustivat George Antonysamy ja Patrick Daniel Koroma. Hän toimi virassa 18. heinäkuuta 2015 asti, jolloin hänestä tuli Keneman hiippakunnan apulaispiispa ja Nasbincan titulaaripiispa. 26. tammikuuta 2019 hänet valittiin Keneman piispaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bishop Henry Aruna *CatholicHierarchy*. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Blama G. Konuwah: From a humbled Altar Boy to Diocesan Bishop, the story of Henry Aruna of Sierra Leone *Globe Afrique*.  28.1.2019. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
*Sanikiluaq'* (inuktitutiksi ᓴᓂᑭᓗᐊᖅ) on pieni, 744 asukkaan (2006) pikkukylä Hudsoninlahdella sijaitsevassa Belchersaarten saaristossa Nunavutin territoriossa Kanadassa. Kylä kuuluu hallinnollisesti Qikiqtaalukin alueeseen. Kylä on Nunavutin territorion eteläisin paikkakunta, ja sen pormestari on Davidee Kowcharlie.

Kylässä sijaitsevalta Sanikiluaqin lentoasemalta on kolmesti viikossa lentoyhteys mannermaalle. Kentän ainoat käyttäjät ovat Air Inuit ja Kivalliq Air. Kylässä on myös 300 oppilaan koulu, *Nuiyak School*, joka työllistää 23 henkeä.

Historia
--------

Landsat-satelliittikuva Belchersaarista
Saarea on tutkimusten mukaan asuttanut Dorsetin kulttuurin asukkaat 500-luku eaa. – 1000-luku välisenä aikana. Heidän kulttuurinsa kadottua, alueella asuivat Thulen kulttuurin edustajat 1200-luvulta 1400-luvulle. Inuiitit ovat asuneet saarille kevät ja kesäkausina liikkuessaan riistaeläinten perässä. Ensimmäisenä eurooppalaisena Sanikiluaqin löysi vuonna 1610 tutkimusmatkailija Henry Hudson. Vuonna 1928 Hudson's Bay Company perusti alueelle kauppa-aseman, joka toimi satunnaisesti 1950-luvulle saakka. 1960-luvulla saarella sijaitsi kaksi eri yhdyskuntaa, kunnes vuonna 1971 Kanadan valtio keskitti alueen palvelut, siirsi rakennukset ja asukkaat nykyiselle paikalle.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada.  Arkistoitu 25.5.2011. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑  Sanikiluaq qikiqtani School Operations.  Arkistoitu 15.8.2009. Viitattu 19.9.2009. (englanniksi)
**M/S Aurora** oli suomalainen vuonna 1971 rakennettu moottorirahtilaiva. Laivan tilaaja oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö ja se asetettiin valmistuttuaan Suomen Etelä-Amerikan linjalle.

Vuodesta 1985 laiva oli panamalaisen Novashire Shipping Inc.-varustamon omistuksessa nimellä M/S Bruma I, vuodesta 1992 se oli bangkokilaisen Jutha Maritime Public Co Ltd-varustamon omistuksessa nimellä M/S Jutha Nattaka ja viimeksi vuodesta 1995 se oli Saint Vincent ja Grenadiinit-saarivaltion Kingstownissa toimineen Hyperion Nav Corpin omistuksessa nimellä M/S Nattaka. Laiva romutettiin toukokuussa 1996 Mumbaissa.

Laiva rakennettiin Smith's Dock Company Ltdin telakalla Middlesbroughssa Englannissa. Laivan pituus oli 159,76 metriä, leveys 22,06 metriä ja syväys 9,17 metriä. Kuollut paino oli 11 700 tonnia. Laivassa oli kaksi Sulzer-dieselmoottorin teholtaan 14 850 hevosvoimaa. Suurin nopeus oli noin 19 solmua. Seitsemästä laivan ruumasta kolme oli jäähdytysruumia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Äänimeri-sivusto : Effoa : Aurora
Bianca Jagger vuonna 2012.
**Bianca Jagger** (synt. Bianca Pérez-Mora Macias, s. 2. toukokuuta 1945 Managua, Nicaragua on nicaragualaissyntyinen näyttelijä ja kansalaisaktivisti, jolla on myös Britannian kansalaisuus.*lähde?*

Jagger toimii Euroopan neuvoston hyvän tahdon lähettiläänä sekä perustamansa Bianca Jagger Human Rights Foundation -ihmisoikeusjärjestön puheenjohtajana. Hän on myös muun muassa Amnesty Internationalin Yhdysvaltain-osaston hallituksen jäsen. Jagger on opiskellut politiikan tutkimusta Pariisin poliittisen tutkimuksen instituutissa.

Bianca Jagger avioitui The Rolling Stones -yhtyeen laulajan Mick Jaggerin kanssa toukokuussa 1971 Saint-Tropez’n kaupungissa Ranskassa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1978. Pariskunnalla on yksi lapsi, vuonna 1971 syntynyt tytär Jade, joka tunnetaan muun muassa korusuunnittelijana ja entisenä mallina.

Jagger on näytellyt pieniä rooleja useissa elokuvissa sekä muun muassa televisiosarjoissa *Miami Vice* ja *Katuhaukka*. 2000-luvulla hän on esiintynyt Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaaleista kertovassa dokumentissa *Last Party 2000* sekä saksalaisessa dokumenttielokuvassa *Die 4. Revolution – Energy Autonomy*, joka käsittelee uusiutuvaa energiaa.*lähde?*

Elokuvat
--------

* *Couleur Chair* (1978)
* *All You Need Is Cash* (1978)
* *The American Success Company* (1979)
* *Kanuunankuularalli* (1981)
* *In Our Hands* (1984)
* *Erfolg* (1989)
* *C.H.U.D. II: Bud the C.H.U.D.* (1989)
* *Last Party 2000* (2001)
* *Die 4. Revolution – Energy Autonomy* (2011)

Lähteet
-------

1. ↑  The Right Livelihood Foundation (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 31.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  *Bianca Jagger Biography*, Huffington Post Viitattu 31.8.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bianca Jagger** Wikimedia Commonsissa

Bianca Jagger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Mariano Dallapè** (12. toukokuuta 1846 Cavedine, Trenton maakunta, Itävalta-Unkari – 3. huhtikuuta 1928 Stradella, Lombardia, Italia) oli tirolilainen soitinrakentaja, joka perusti vuonna 1876 maailmankuulun harmonikkatehtaan Italian Stradellaan. 

Mariano Dallapè syntyi Brusinon kylässä Cavedinessa, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkariin kuulunutta Etelä-Tirolia. Hän jätti kotiseutunsa 20-vuotiaana ja alkoi työskennellä Genovassa konelämmittäjänä. Sataman laajennustöissä tapahtuneen räjähdysonnettomuuden seurauksena hän rampautui. Hän joutui palaamaan kotiseudulleen. Hänellä oli kuitenkin mukanaan vanha itävaltalainen harmonikka ja taitavana soittajana hän kykeni ansaitsemaan rahaa ja saamaan yöpymispaikkoja soittamalla majataloissa sekä maaseudulla taloissa.

Dallapèn harmonikkatehdas
-------------------------

Harmonikka hajoili kuitenkin useasti ja Marianon korjailtua sitä aikansa tuloksena oli lähes uusi soittopeli, joka oli alkuperäistä tarkempi ja soinnillisestikin parempi. Hän ei ollut itse edelleenkään tyytyväinen soittimeensa ja hän päätti suunnitella itse paremman soittimen, josta tulikin korkealaatuinen instrumentti aikansa mittapuulla.

Mariano Dallapè & Figlio -pianoharmonikka.
Dallapè perusti perheyrityksen *Fabrica Armoniche Mariano Dallapè & Figlio* 1876 Stradellassa. Yritys on ollut perustamisestaan saakka perheen hallussa. Marianon seuraajana toimi hänen poikansa Onorato, joka oli isänsä veroinen soitinrakentaja ja soittaja, mutta kuoli isänsä lailla vuonna 1928. Tämän jälkeen yrityksen johtoon tuli Marianon veljenpoika Giuseppe, joka onnistui säilyttämään ja jalostamaan tuotemerkkiä. Vuodesta 1969 yrityksen johdossa ovat olleet Giuseppen kolme poikaa Mariano, Amleto ja Fabio.

Suomalainen Dallapé-tanssiorkesteri otti nimensä Dallapè-harmonikan pohjalta, jollaiset orkesterin kaksi harmonikansoittajaa olivat hankkineet.

Harmonikkamuseo
---------------

Stradellan kaupungin harmonikkamuseo on nimetty Mariano Dallapèn mukaan, koska hänen perustamansa yritys loi pohjan kaupungissa muutoinkin suureen merkitykseen nousseelle harmonikanrakennustoiminnalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Stradella *vapaalehdykka.net*. Viitattu 23.1.2016.
2. 1 2 3  Mariano Dallape & Figlio. History. *www.dallape-accordions.com*.  2004. Accordions Worldwide. Viitattu 23.3.2008. (englanniksi)
3. ↑  POMUS
4. ↑  Civic Accordion Museum "Mariano Dallapè".  2003. Accordions Worldwide. Viitattu 23.3.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mariano Dallapè** Wikimedia Commonsissa

* Mariano Dallapè & Figlio -harmonikkatehtaan sivusto
* Mariano Dallapè -harmonikkamuseon sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Plumelec** (bretoniksi *Pluveleg*) on Ranskan kunta Bretagnen alueella Morbihanin departementissa. Se sijaitsee sisämaassa Vannesin pohjoispuolella. Kunnan pinta-ala on 58,4 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 684 asukasta (vuonna 2016).

Historia
--------

Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 Britannian ilmavoimien erikoisjoukkojen luutnantti Marienne sai valmistella operaatio Dingsonin, jonka avulla laskettiin 160 laskuvarjosotilasta kaupungin alueelle saksalaisten keskelle. Joukkojen oli tarkoitus mennä toisaalle Vannesin seudulle. Niiden tehtävänä oli vahvistaa ja aseistaa paikallisia vastarintajoukkoja. Joukot laskeutuivat vain 800 metrin päähän saksalaisten vartiopisteestä. Taisteluissa sai surmansa korpraali Bouetard, joka oli Normandian maihinnousun ensimmäinen uhri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Citypopulation.de: France: Morbihan *citypopulation.de*. Viitattu 14.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plumelec** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivu
Kyösti Auer
**Gustaf (Kyösti) Fabian Auer** (sukunimi aik. *Tappura*; 15. joulukuuta 1865 Lempäälä – 15. helmikuuta 1929) oli suomalainen juristi ja senaattori.

Auerin vanhemmat olivat tilan- ja talonomistaja Kaarlo Kustaa Fridolf Tappura (Vehoniemi) ja Maria Wilhelmina Kukkola. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Auer valmistui filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, suoritti oikeustutkinnon 1895 ja sai varatuomarin arvon 1898.

Auer toimi vuodesta 1904 Turun hovioikeuden asessorina. Hänet erotettiin 1906 ja asetettiin lakkautuspalkalle 1907. Auer oli Suomen senaatin oikeusosaston jäsen 1912–1917, mutta joutui erotetuksi Suomen itsenäistyttyä, koska häntä pidettiin tsaarinvallan yhteistoimintamiehenä ("bobrikoffarina"). Viimeksi hän toimi asianajajana Jyväskylässä ja Tampereella.

Kyösti Auer oli naimisissa vuodesta 1894 Maria Kristina Heleniuksen kanssa. Geologi, maantieteilijä, suontutkija ja tutkimusmatkailija Väinö Auer oli heidän poikansa.

Lähteet
-------

* TAPPURA (→ AUER) Gustaf (Kyösti) Fabian. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Jukka Kemppisen blogi 14.10.2006 : Väkivallan ihannoinnista

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Risto Iisakki Kuusava** (1. tammikuuta 1916 Uusikaupunki – 29. kesäkuuta 1942 Peninsaari, Suomenlahti) oli suomalainen jatkosodan aikana kaatunut lentäjä ja runoilija.

Raumalla asunut Kuusava palveli jatkosodan aikana luutnanttina Lentolaivue 42:ssa. Hänen ohjaamansa Bristol Blenheim-pommikone BL-132 sai kesäkuun lopulla 1942 osuman Suomenlahdella Peninsaaren lähellä ja syöksyi mereen miehistöineen.

Matti Hämäläinen toimitti vuonna 2001 Risto Kuusavan kirjeistä ja päiväkirjasta sekä aikalaisten muistitiedoista teoksen *Risto Kuusava : Meren ja taivaan runoilija*. Kirjaan valittiin Kuusavan runotuotannosta 34 runoa. Kuusavan runoja on esitetty myös radiossa Tämän runon haluaisin kuulla-ohjelmassa. Vuonna 2014 Kauhava Big Band toteutti Kauhavan Lentosotakoulun ykköshallissa esitetyn *Lentäjän tie* -konsertin, jonka juonnot pohjautuivat Kuusavan päiväkirjamerkintöihin ja kirjeisiin.

Kirjallisuutta
--------------

* *Risto Kuusava : Meren ja taivaan runoilija* ; toimittanut Matti Hämäläinen. Koala-Kustannus, Helsinki 2001 ISBN 9525186199

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkistolaitos - Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet *kronos.narc.fi*. Viitattu 24.10.2021. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Tolppaloitsu *FlightForum.fi*. Viitattu 24.10.2021.
3. ↑  Risto Kuusava:Meren ja taivaan runoilija - toim. Matti Hämäläinen - Kunto: Erinomainen - Antikvariaatti.net *www.antikvariaatti.net*. Viitattu 24.10.2021.
4. ↑  Lentosotakoulun kilta » Lentäjän tie -konsertti *lentosotakoulunkilta.fi*. Viitattu 24.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Timo Martti Tapio Tervo** (s. 1950) on suomalainen lääkäri. Hän on toiminut Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian dosenttina vuosina 1978–1986, soveltavan silmälääketieteen professorina vuosina 2000–2014 ja vuosina 2014-2017 Suomen ensimmäisenä liikennelääketieteen professorina. Hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori 1977, silmätautien erikoislääkäri 1983 ja silmätautiopin dosentti 1986. Liikennelääketieteen erityispätevyyden hän suoritti vuonna 2001. Tervo toimii myös liikenneonnettomuuksien tutkijalautakuntatyössä. Ansioistaan hän on saanut mm. Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ansioristin (SVR R1) ja liikenneturvallisuusmitalin. Vapaa-aikana Tervo harrastaa muun muassa musiikkia, kulkuneuvoja sekä maalais- ja saaristoelämää. Hän on äänittänyt Katse laineille -nimisen CD-levyn. Henry Ford Health myönsi hänelle Bartimaeus-palkinnon työstään liikennelääketieteen parissa.

Lähteet
-------

1. ↑  JulkiTerhikki *JulkiTerhikki*. Helsinki:  Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira). Viitattu 28.3.2018.
2. ↑  Ritarikunnat - annetut kunniamerkit 6.12.2015 *ritarikunnat.fi*.  Viitattu 21.2.2020.
3. ↑  Liikenneturvan tiedote 30.5.2013 *liikenneturva.fi*.  Viitattu 21.2.2020.  Arkistoitu 21.2.2020.
4. ↑  Vesa Ville Mattila ja Matti Immonen: Timo Tervo - Liikennelääketiede sai professuurin *Liikennevilkku 2/2014*.  Arkistoitu 7.2.2016. Viitattu 19.1.2016.
5. ↑  Finna-tietokanta *finna.fi*.  Arkistoitu 27.1.2016. Viitattu 19.1.2016.
6. ↑  News from Henry Ford Health, Department of Ophthalmology, Winter 2022 *henryford.com*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo yleisestä filosofisesta käsitteestä. Reduktiosta Ruotsi-Suomen historiaan liittyvänä käsitteenä on eri artikkeli.*

**Reduktio** on termi jota käytetään mm. filosofiassa, historiassa, kemiassa, tietojenkäsittelytieteessä, matematiikassa, fysiikassa, lääketieteessä ja kielitieteessä.

Filosofiassa
------------

Filosofisena terminä reduktio tarkoittaa ylemmän tason kokonaisuuden palauttamista sen johonkin alemman tason kokonaisuuteen ja sen analysoimista alemman tason avulla. Ontologisessa reduktiossa palautettu ylemmän tason kokonaisuus käsitetään alemman tason kokonaisuudeksi, johon se palautuu. Episteemisessä eli tietoteoreettisessa reduktiossa ajatellaan, että ylemmän tason kokonaisuudesta saadaan tietoa palauttamalla se alemman tasoon kokonaisuuteen. 

Esimerkiksi tieteenfilosofiassa on mietitty, että jos mitään henkistä ei ole, eikö periaatteessa hiukkasfysiikka joku päivä voisi korvata kaikki karkeammat tieteenlajit, psykologiasta sosiologiaan ja taloustieteisiin. Jos ihmisen päässä ei tosiaankaan ole kuin atomeja, miksi tarvittaisiin jotain erillistä isoja atomikimppuja tutkivaa tiedettä, kun samaa asiaa voitaisiin tutkia atomitasollakin tarkemmin?

Nykytilanteessa ongelmana on, että aivojen fysiologisia ominaisuuksia tai edes suurpiirteistä toimintaa ei ole selvitetty läheskään tarpeeksi hyvin, jotta tämä olisi mahdollista. Lisäksi karkeistavilla tieteilläkin oletetaan usein tulevaisuudessakin olevan tilaa, koska ainainen hiukkasfysiikalla laskeminen saattaisi olla liian hidasta ja työlästä, mikroteoriasta vahvistusta saaneen psykologian kyetessä yhä tarkempiin tuloksiin.

Vastustusta reduktiolle esiintyy myös indeterminismin kannattajien puolelta, joiden mukaan ihminen ei yksinkertaisesti jonkin korkeampien voimien vaikutuksen takia ole redusoitavissa matemaattiseen malliin. Oli kyseessä sitten sielu tai jumalan väliintulo, ihmisten toimintaa on täysin mahdoton tutkia edes ihmisen aivoja tutkimalla.

Lievemmänkin indeterminismin kannattajat usein kuitenkin vetoavat entropiaan, selittäen satunnaisuudella ja sekasorrolla aina olevan jonkin verran valtaa, joten edes hiukkasfysiikka ei noudata matemaattisia mallejaan kuten väittää. Niiden vieminen aggregaattitasolle vaikkapa yhteiskuntatieteisiin siis yksinkertaisesti moninkertaistaisi virheiden määrän.

Katso myös
----------

* Antireduktionismi
* Reduktionismi

Lähteet
-------

* *Tietosanakirja*. Seitsemäs osa. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1915.
**M/S Aurora** oli suomalainen Turussa Crichton-Vulcanin telakalla vuonna 1938 rakennettu moottorirahtilaiva. Laiva oli valmistuessaan suurin Suomessa siihen asti rakennettu alus. Laivan tilaaja oli helsinkiläinen Laivanvarustaja Oy Atlanta ja se asetettiin valmistuttuaan Suomen Etelä-Amerikan linjalle. Laivan sisaralus oli M/S Atlanta.

Yhdysvallat otti laivan haltuunsa toisen maailmansodan aikana 1941. Laiva saapui New Yorkiin 28. heinäkuuta 1941 ja ankkuroitui Hudson-joen varrelle. 22. elokuuta 1941 laivalla syttyi tulipalo, jossa laivan 1. perämies kuoli ja kapteeni sai pahoja palovammoja. Tulipalon jälkeen laiva korjattiin Newport Newsin telakalla. Vuosina 1942-1946 laiva oli Tyynen valtameren liikenteessä Panaman lipun alla nimellä S/S Rosemont. Laiva palasi toukokuussa 1946 New Yorkiin ja syyskuussa 1946 se palautettiin alkuperäiselle omistajalleen Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjalle.

M/S Auroraan asennettiin vuonna 1952 ensimmäisenä suomalaisena kauppalaivana tutka. Laiva myytiin vuonna 1964 kreikkalaiselle Piraeuksessa toimineelle G.& N.Angelakis, D.& S.Grigoriou & J.Maltezos-varustamolle ja se sai nimekseen M/S Ioannis. Laiva romutettiin toukokuussa 1971 Shanghaissa Kiinassa.

Laivan pituus oli 130,2 metriä, leveys 16,6 metriä ja syväys 7,7 metriä. Bruttotonnimäärä oli 4 850 ja kuollut paino 7 300 tonnia. Laivan dieselmoottorin teho oli 5 800 hevosvoimaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Äänimeri-sivusto : Aurora

Aiheesta muualla
----------------

* "Aurora" ei tahtonut veteen. Atlantan suuri moottorialus sai eilen samppanjakasteensa, Helsingin Sanomat, 17.08.1938, nro 219, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Korsulukemisto** oli suomalainen rintamamiehille tarkoitettu viihteellinen lukemistolehti, joka ilmestyi jatkosodan aikana vuosina 1942–1945. Lehti ilmestyi myös ruotsinkielisenä rinnakkaispainoksena nimellä *Korsu-Lektyr*.

Korsulukemiston kustantaja oli Fennia ja lehden päätoimittajana oli Yrjö Eklund. Muita toimittajia olivat Paavo Novela ja E. Gardberg. 

Lehden kuvituksesta vastasivat muun muassa Alexander Lindeberg ja Henrik Tikkanen. Lehden kannet olivat värilliset ja siinä oli muun muassa runsaasti pin-up-kuvia. Lehteen kirjoittivat novelleja ja juttuja muun muassa Lea Leksi, Väinö Pelkonen, Joni Rautio, Veli Martino (salanimi), Henrik Tikkanen, A. O. Korteneva ja T. A. Engström (kirjoitti myös salanimellä *Armas Virta*).

Korsulukemisto jatkoi sodan jälkeen ilmestymistä vuoteen 1958 saakka nimellä *Ystäväni*. T. A. Engström julkaisi Korsulukemiston sisältöä uudelleen kirjassan *Korsupakinoita* (Taikajousi 1969).

Aiheesta muualla
----------------

* Pin-up kalleria : Korsulukemisto- ja Ystäväni-lehdissä julkaistuja pin-up kuvia (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

* Juri Nummelin Julkaisemattomia-blogi 28.8.2009 : Sotanovelliprojekti: Korsulukemisto
**Vuohtajärvi** on matala, kulttuurimaiseman ympäröimä järvi Reisjärven kuntakeskuksen lounaispuolella Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläisimmässä osassa. Sen pinta-ala on 7,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 158 kilometriä etelään.

Maantiede
---------

Vuohtajärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,6 kilometriä. Niemimaat jakavat järven luoteisen osan kolmeen lahteen: Kellonlahti, Vattulahti ja Leppälahti. Muu osa järvestä on melko yhtenäistä selkävettä, jonka koillisosassa sijaitsee kaksi runsaan hehtaarin laajuista saarta: Kuusikkosaari ja Lehtisaari. Järven itäisimmän osan Kivilahden edustalla on pienten saarten rykelmä. Luoteessa Vattulahden edustalla sijaitsee Vattusaari.

Vuohtajärvi on kauttaaltaan peltojen ja asutuksen reunustama. Järveen virtaa etelästä Eteläjoki ja Lestinpuro, lännestä Haijoki ja luoteesta Kotipuro. Vuohtajärvi laskee Reisjärven (113,6 metriä mpy) kautta koilliseen Kalajanjokeen, joka laskee Haapajärven tienoilla Kalajokeen, joka virtaa luoteeseen kohti Perämerta. Vuohtajärven pohjoispuolella sijaitsee Kiljanjärvi. Kiljanjärven, Vuohtajärven ja Reisjärven väliset kannakset ovat taajaan asuttuja ja viljeltyjä.

Viitisen kilometriä Vuohtajärveltä lounaaseen sijaitsee Lestijoen vesistöön kuuluva Lestijärvi.

Vuohtajärvi (53.053.1.015) kuuluu Reis-Vuohtajärven alueeseen (53.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kalajoen vesistössä (53). Toinen jakovaihe on Kalajanjoen valuma-alue (53.05). Vuohtajärvi on laajin Reis-Vuohtajärven alueen 22:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Reisjärvi.

Vuohtajärvi on laajin Reisjärven 95:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Pitkäjärvi, Reisjärvi, Korpinen, Kiljanjärvi ja Norssinjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vuohtajärvi, vakavesi, Reisjärvi
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 14.2.2022.
3. ↑  Vuohtajärvi. Järviwiki. Viitattu 14.2.2022.
4. ↑  Kangas-Viljamäki, Satu: Kellonlahden ja Vattulahden ruoppaushanke etenee Reisjärvellä *Kalajokilaakso.fi*.  8.9.2018.  Arkistoitu 21.2.2022. Viitattu 14.2.2022.
5. ↑  Reis-Vuohtajärven alue (53.053). Järviwiki. Viitattu 14.2.2022.
6. ↑  Reisjärvi. Järviwiki. Viitattu 14.2.2022.
Volodymyr Jeltšenko.
**Volodymyr Juriyovytš Jeltšenko** (ukr. Володимир Юрійович Єльченко; s. 27. kesäkuuta 1959 Kiova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen diplomaatti, joka toimi vuosina 2019–2021 Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähettiläänä. Aiemmin hän on toiminut Ukrainan pysyvänä edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa vuosina 1997–2000 ja 2015–2019 sekä Ukrainan Venäjän-suurlähettiläänä vuosina 2010–2014.

Jeltšenko syntyi Kiovassa. Hänen isänsä Juri Nykyforovytš Jeltšenko oli korkea-arvoinen kommunistipoliitikko. Vuonna 1981 Jeltšenko valmistui Kiovan valtionyliopiston kansainvälisten suhteiden ja kansainvälisen oikeuden laitokselta. Vuosina 1981–1986 hän työskenteli Ukrainan SNT:n ulkoministeriössä, ja vuosina 1986–1992 hän toimi Ukrainan pysyvän YK-edustuston 2. sihteerinä.

Vuosina 1992–1997 Jeltšenko työskenteli jälleen ulkoministeriössä. Vuosina 1997–2000 hän toimi Ukrainan pysyvänä edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa. Vuosina 2000–2001 hän toimi Ukrainan edustajana YK:n turvallisuusneuvostossa sekä Ukrainan varaulkoministerinä. Vuosina 2005–2008 hän toimi Ukrainan Itävallan-suurlähettiläänä sekä vuosina 2005–2010 Ukrainan pysyvänä edustajana Wienissä päämajaansa pitävissä kansainvälisissä järjestöissä. Vuosina 2010–2015 hän toimi Ukrainan Venäjän-suurlähettiläänä. Maaliskuussa 2014 Ukraina veti hänet pois Moskovasta Venäjän miehitettyä Krimin.

Joulukuussa 2015 Jeltšenko nimitettiin Ukrainan pysyväksi edustajaksi YK:ssa. Vuosina 2016–2017 hän edusti Ukrainaa YK:n turvallisuusneuvostossa. Vuonna 2018 hänet valittiin yhdeksi YK:n yleiskokouksen 73. istuntokauden varapuheenjohtajista. Toukokuussa 2019 hänet nimitettiin Ukrainan Jamaikan-suurlähettilääksi. Joulukuussa 2019 hänet nimitettiin Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähettilääksi, jossa virassa hän toimi helmikuuhun 2021 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Єльченко Володимир Юрійович *LB.ua*.  Arkistoitu 8.8.2023. Viitattu 8.8.2023. (ukrainaksi)
2. 1 2  Kolotylova L. M.: Єльченко Володимир Юрійович *Енциклопедія Сучасної України*.  Arkistoitu 8.8.2023. Viitattu 8.8.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Україна відкликала посла з Росії *День*. 17.3.2014.  Arkistoitu 8.8.2023. Viitattu 8.8.2023. (ukrainaksi)
**Turning Point USA** (**TPUSA**) tai lyhyemmin **Turning Point** on yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon järjestö, jonka tarkoituksena on edistää konservatiivisia arvoja high schoolien ja korkeakoulujen kampuksilla. Järjestön perustivat vuonna 2012 Charlie Kirk ja Bill Montgomery. Se tekee läheistä yhteistyötä muun muassa konservatiivisen viestintäyhtiö PragerU:n kanssa.

Turning Point USA pitää "Professor Watchlist" -nimistä listaa, jossa se kertoo paljastavansa professoreita, jotka "syrjivät konservatiivia opiskelijoita ja edistävät vasemmistolaista propagandaa" opetuksessa. Anti-Defamation League on väittänyt TPUSA:n jäsenillä olevan yhteyksiä poliittiseen ektremismiin, ja heidän esittäneen rasistisia ja syrjiviä kommentteja.

Järjestön rahoitus tapahtuu lahjoitusten avulla, joita antavat muun muassa jotkut Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikot.

Lähteet
-------

1. ↑  Turning Point Usa Inc *ProPublica*. Viitattu 13.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  PragerU and Turning Point USA Join Forces for Campus ​Campaign *PragerU*. Viitattu 13.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  Turning Point USA *Anti-Defamation League*. Viitattu 13.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Exclusive: Pro-Trump Group, Turning Point USA, Has Finances Revealed *The Daily Beast*. Viitattu 13.9.2021. (englanniksi)
**Traaginen sankari** tarkoittaa kirjallisuudessa sankarihahmoa, joka muuten olisi täydellinen, mutta jolla on kohtalokas heikkous. Tämä heikkous johtaa lopulta sankarin tuhoon.

Traagisen sankarin käsite luotiin Antiikin Kreikan tragedioissa, ja Aristoteles määritteli sen Runousopissaan. Aristoteleen traagisella sankarilla oli neljä perusominaisuutta: hyvyys, ylivertaisuus, traaginen heikkous sekä tietoisuus omasta heikkoudestaan ja vääjäämättömästä tuhostaan. Antiikin tragedioissa traagisen sankarin tyypillisin heikkous oli *hybris* eli ylimielisyys. Yleensä traagisen heikkouden tajuaminen johti katharsikseen.

Näyttämötaiteessa noudatettiin pitkään orjallisesti Aristoteleen perinteitä, mutta Shakespeare lopulta laajensi niin tragedian kuin traagisen sankarin käsitettä. Esimerkiksi Macbethiltä puuttuu kaksi klassisen traagisen sankarin ominaisuutta: hän ei ole hyvä eikä ylivertainen.

Renessanssin, valistuksen ja romantiikan jälkimainingeissa syntyi moderni käsitys traagisesta sankarista. Ajatuksena oli, että päähenkilön ei tarvitse olla ylevä ja merkittävä, vaan hän voi olla myös vähäpätöinen hahmo. Hän voi kuolla tajuamatta kohtaloaan ja kärsiä voimatta vaikuttaa itse tapahtumien kulkuun. Tarina voi päättyä ilman vapauttavaa lopetusta. Tällainen uusi traaginen sankari on itse asiassa antisankari.

Jokainen aikakausi määrittelee traagisen sankarin uudelleen. Seuraavat piirteet ovat kuitenkin yleensä tyypillisiä tragedian päähenkilölle:

* Hänen täytyy kärsiä
* Hän on alusta asti tuomittu
* Hän on pohjimmiltaan jalo
* Hänen tarinansa herättää pelkoa ja sääliä
* Hänellä on vapaa tahto, vaikka hän onkin ennalta tuomittu

Tunnettuja traagisia sankareita
-------------------------------

* Oidipus (*Kuningas Oidipus*)
* Kullervo (*Kalevala*)
* Lancelot (*Tarinat pyöreän pöydän ritareista*)
* Túrin Turambar (*Silmarillion*)
* Anakin Skywalker (*Tähtien sota* -elokuvasarja)
* Max Payne (*Max Payne* -pelisarja)
**Linnut vauhdissa** on vuonna 2009 julkaistu kuvateos, jonka aiheena ovat liikkeessä olevat linnut. Kirjan valokuvaajat ovat Arto Juvonen, Tomi Muukkonen, Jari Peltomäki, Markus Varesvuo. Esipuheen on kirjoittanut Suomen tunnetuin luontokuvaaja Hannu Hautala. 

Hautala toteaa luontokuvauksen uuden ajan alkaneen digitaalisen kuvauksen myötä. Hänen mukaansa filmirullat ovat mennyttä aikaa, ja kuvia voi ottaa kymmenen tai tuhat, joista aina löytyy joukosta se hienoin kuva. Digikameralla voi kuvata lähes pimeällä, voi ikuistaa nopeita tilanteita ja pysäyttää liikeratoja. Hautala toteaa tärkeäksi myös sen, että kuvia voi tarkastella tuoreeltaan ja ottaa uusintoja saman tien.

Kirjan kuvat ovat kuitenkin aidoista tilanteista otettuja: niihin ei ole lisätty mitään, eikä niistä ole rajausta lukuun ottamatta myöskään poistettu mitään, ainoastaan sävyjä ja terävyyttä on säädetty. Lintukuvauksessa ei ole lähdetty käyttämään tietokoneella käsittelyn kaikkia mahdollisuuksia muun muassa siksi, että luontokuviin liittyy aitouden odotus.

Kuvien olennainen elementti on toiminta, kuten kuvassa jossa naurulokki kääntää nappaamansa kalan ilmassa oikein päin.Kirjan tekijät ovat kaikki tunnettuja luontokuvaajia. Heillä on lintuharrastajien maailmallakin arvostama sivusto Lintukuva.fi. Kaikista kuvista on kirjan lopussa pienoiskuvan vieressä annettu selostus ja kuvan tekniset tiedot.

Katso myös
----------

* Luettelo lintukirjoista

Lähteet
-------

1. ↑  Hannu Hautala, Uuden aikakauden lintukuva, Linnut vauhdissa s. 5
2. ↑  Hannu Hautala, Uuden aikakauden lintukuva, Linnut vauhdissa s. 7
3. ↑  Sari Orkomies, Lintujen maailma kansissa, Uusimaa.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Tammi[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Lintukuva.fi:n sivusto