recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sääennusteohjaus** on rakennuslämmityksen ohjausmenetelmä, jonka toimintaperiaatteen mukaisesti joka aikayksikköä kohden lasketaan tarvittava lämmöntarve paikallisten sääennusteiden perusteella. Yhdistämällä tietoja rakennuksen fysiikasta sekä ilmatieteestä pystytään huomioimaan tietyn rakennuksen ominaisuudet ja ulkoisia sääoloja, kuten ulkolämpötila, tuulen voima ja suunta sekä auringonsäteily. Tavallisessa lämmitysohjauksessa huomioidaan ainoastaan ulkolämpötila.

Forecasting-menetelmän lähtökohtana on toiminut SMHI:n (Ruotsin Ilmatieteen laitos) professori Roger Taeslerin  yhteistyössä Thorbjörn Geiserin ja Stefan Berglundin kanssa kehittämä matemaattinen energiatasemalli ("ENLOSS"); molemmat viimeksi mainitut tieteilijät ovat tällä hetkellä eGain Sweden AB:n palveluksessa. Forecasting-menetelmä on otettu käyttöön 1980-luvun lopulla.

Vuoteen 2010 mennessä forecasting-menetelmä on implementoitu lähes seitsemään miljoonaan neliömetriin asuin- ja kaupallisia kiinteistöjä. Tämä teknologia soveltuu useiden yritysten ja järjestöjen tarjouksiin. Menetelmän ansiosta lämpöenergian kulutus vähenee arviolta keskimäärin 15 – 25 kWh/m2. Koska forecasting-menetelmä ottaa huomioon tietoja tulevasta lämmöntarpeesta eikä sulje pois muita energian kulutuksen tehostusmenetelmiä, se toimii aina hyvin primääriratkaisuna.

Forecasting käytännössä
-----------------------

Menetelmän sovelluksiin käytännössä kuuluvat kauko-ohjatut forecasting-vastaanottimet, jotka lähettävät ja vastaanottavat tietoja gprs- tai gsm-verkon välityksellä. Sen lisäksi forecasting-vastaanottimet hallitsevat rakennuksen sisällä olevia ohjauskeskuksia, jotka säätelevät lämpöenergian jakelua kohteen lämmitysjärjestelmän puitteissa. Forecasting-menetelmään on viime aikoina yhdistetty myös erityiset sisäilman mittarit. Näiden tarkoituksena on pitää tarkasti kirjaa sisälämpötilasta sekä lähettää mitattua tietoa niihin liitettyihin forecasting-vastaanottimiin. Tämä tekninen läpimurto mahdollistaa yksityiskohtaisemman forecasting-menetelmän avulla tapahtuvan tarkkailun sekä parantaa lämmönsäädön hallintamahdollisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  AVUSTUS- JA ENERGIAILTAPÄIVÄ (MS Word)  23.4.2009. Helsingin Ammatti-Isännöitsijät HAI ry.  Arkistoitu 25.12.2014. Viitattu 26.3.2010.
2. ↑  Taesler, R. (1990/91) Climate and Building Energy Management. Energy and Buildings, Vol. 15-16, pp 599 - 608.
3. ↑  United States Patent 6098893 Comfort control system incorporating weather forecast data and a method for operating such a system (Stefan Berglund, keksijä)

Aiheesta muualla
----------------

* eGain (Arkistoitu – Internet Archive)
**Martin (Martti) Kykkling**, ent. **Kyckling** (7. toukokuuta 1857 Säkkijärvi – 28. syyskuuta 1917 Virolahti) oli suomalainen maanviljelijä, liike- ja valtiopäivämies sekä nuorsuomalaisten kansanedustaja 1910-luvulla.

Kykklingin vanhemmat olivat maakauppias Martin Kyckling ja Anna Erikintytär. Kykkling oli naimisissa vuodesta 1884 Vilhelmiina Pohjolan kanssa. Hän toimi maanviljelijänä ja maakauppiaana Virolahdella, samoin kuin Virolahden kuntakokouksen esimiehenä. Kykkling harjoitti lisäksi puutavaran ja kiven vientiä ulkomaille. Kykkling oli kansanedustajana 1914–1917, edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli ollut jo aiemmin Kymin tuomiokunnan edustajana talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet
-------

* .aspx Martti Kykkling *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 148–149. Helsinki: Otava, 1926.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1914–1917 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(29) | 
* Ahmavaara
* Arokallio
* Brander
* Castrén
* Erkko
* Heiskanen
* Hirvensalo
* Holsti
* Hultin
* Hälvä
* Kanniainen
* Kaskinen
* Killinen
* Kykkling
* Laine
* Latva
* Lilius
* Linna
* Löthman-Koponen
* Nikula
* Paavolainen
* Pennanen
* Ritavuori
* Sinkko
* Sopanen
* Ståhlberg
* Svinhufvud
* Talas
* Tanttu

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Floyd** (aiemmin **Floyd Superstar**, oik. **Tero Isohanni**; 1962 Helsinki – 1. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen rockmuusikko. Laulaja, kitaristi ja lauluntekijä Floyd muistetaan erityisesti johtamastaan The Nights of Iguana -yhtyeestä.

Floydin ensimmäinen julkisuutta saanut yhtye oli vuonna 1983 perustettu ja suhteellisen lyhytikäiseksi jäänyt glamrock-yhtye The Pin Ups. Sen jälkeen Floyd perusti The Nights of Iguanan yhdessä basisti Delayn, kitaristi Puka Oinosen ja rumpali "Sika" Kukkosen kanssa. Yhtyeen molemmat albumit valittiin 1986 ja 1987 Rumba-lehden vuoden levyiksi. The Nights of Iguana hajosi sisäisiin erimielisyyksiin Los Angelesissa yrittäessään läpimurtoa Yhdysvaltain markkinoilla.

Myöhemmin Floyd teki harvakseltaan soolokeikkoja ja perusti vuonna 2002 kuolemaansa saakka toimineen The Wave -yhtyeen.

Lähde
-----

* Rumba 09/2006

Aiheesta muualla
----------------

* Axa Sorjanen: Tero Isohanni *HS.fi Muistot*. Helsingin Sanomat. Viitattu 7.8.2013.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Juha Arvo Lukala** (s. 2. tammikuuta 1940 Turku) on suomalainen teatterilavastaja, joka toimi koko työuransa Turun kaupunginteatterissa.

Lukala kävi Turun Piirustuskoulun ja pääsi kaupunginteatterin lavastajaoppilaaksi 1962. Seuraavana vuonna hänestä tuli lavastaja ja vuonna 1977 päälavastaja. Yli 40 vuotta kestäneen uransa aikana Lukala ehti tehdä teatterille yli 180 lavastusta. Hän jäi eläkkeelle helmikuun alussa 2003.

Lukala on tehnyt myös sisustussuunnittelua ja kirjankuvituksia. Vuonna 2004 hän lahjoitti lavastustyössään ottamansa yli 10 000 valokuvaa Turun Teatterikerhon säätiölle.

Juha Lukalan veli on vaatesuunnittelija ja kuvataiteilija Esa Lukala. Heidän isänsä oli taidemaalari Arvo Lukala.

Lähteet
-------

1. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 276. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. 1 2  Esko Kärkkäinen: Lukala pelasti ja lahjoitti[vanhentunut linkki], Turun Sanomat 6.6.2004. Viitattu 7.4.2019.
3. ↑  Lavastaja Juha Lukalan anomus 40-vuotistaiteilijajuhlan järjestämiseksi kaupunginteatterin päänäyttämöllä (Arkistoitu – Internet Archive), Turun kaupungin kulttuurilautakunta 14.5.2003. Viitattu 9.6.2014.
4. ↑  Lukala Juha Arvo, Kauppalehti. Viitattu 9.6.2014.
5. ↑  *Esa Lukala*, teoksessa Tapio Mikola (teksti), Kati Mikola (karikatyyrit): *Pikakuvia 1, Vaatemarkkinoinnin vaikuttajia sanoin ja kuvin*, s. 62. Turku: LSK, 1981. ISBN 951-99302-2-1.
**Maura Healy** (s. 8. helmikuuta 1971) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on vuodesta 2023 lähtien toiminut Massachusettsin kuvernöörinä. hän edustaa demokraattista puoluetta.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Healy syntyi Marylandissa vuonna 1971. Perhe muutti kuitenkin Hampton Fallsin kaupunkiin, New Hampshiren osavaltioon. Perheeseen kuului Mauran lisäksi neljä nuorempaa sisarusta. Äiti oli aluksi yksinhuoltaja ja työskenteli sairaanhoitajana. Sittemmin perheeseen tuli isäpuoli, joka toimi opettajana ja paikallisen ammattiliiton puheenjohtajana.

Healy opiskeli oikeustiedettä Harvardissa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1992. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Northeastern University -yliopistossa, josta hän valmistui lakimieheksi vuonna 1998. Hän työskenteli useissa eri lakifirmoissa erikoistuen kaupankäyntiin ja turvallisuuteen.

Healy on parisuhteessa Joanna Lydgaten kanssa.

Poliittinen ura
---------------

Healy valittiin Massachusettsin oikeusministeriksi vuonna 2014. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien John Miller, jonka Healy voitti saatuaan 61,7 % annetuista äänistä. Tätä ennen Healy oli työskennellyt edeltäjänsä, Martha Coakleyn, alaisuudessa vuodesta 2007 lähtien.

### Kuvernöörinä

Healy ilmoitti lähtevänsä ehdolle osavaltionsa kuvernöörinvaaleihin tammikuussa 2022. Republikaanit asettivat omaksi ehdokkaakseen Geoff Diehlin, jonka Healy voitti saatuaan 63,5 % annetuista äänistä.

Tullessaan valituksi Healysta tuli Oregonin Tina Kotekin kanssa Yhdysvaltain ensimmäiset avoimesti homoseksuaalit kuvernöörit.

Healy vannoi virkavalansa 5. tammikuuta 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Maura Healey *National Governors Association*. Viitattu 16.4.2023.
2. ↑  Maura Healey, Governor *Mass.gov*.  2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Massachusetts Attorney General candidate Maura Healey says experience in AG's office prepared her for the top job *MASS Live*.  22.10.2013. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  How much of her personal life does Gov. Maura Healey owe the public? *GBH*.  13.1.2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Maura Healey *Ballotpedia*. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Massachusetts Attorney General Maura Healey Enters Governor’s Race *The New York Times*.  20.1.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
7. ↑  Massachusetts Governor Election Results 2022: Live Map *Politico*.  8.11.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
8. ↑  Maura Healey and Tina Kotek make history, winning elections to be first openly lesbian U.S. governors *CBS News*.  8.11.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
9. ↑  'An exciting day,' Maura Healey sworn in as Massachusetts Governor in historic ceremony *CBS News*.  5.1.2023. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**FluBot** on kehittynyt SMS-virus, erityisesti pankkitroijalainen, jolla on maailmanlaajuinen ulottuvuus ja jonka tarkoituksena on varastaa yksityisiä tietoja Android-älypuhelimista. Toisin kuin monet haittaohjelmat, FluBot on osoittautunut poikkeuksellisen kestäväksi, ja se on tullut aaltoina tai "kampanjoina" jokaisen uudelleensuunnittelun yhteydessä. Se naamioituu harmittomiksi viesteiksi, kuten vastaamattomiksi puheluiksi ja toimituksiksi, ja pyytää vastaanottajaa napsauttamaan linkkejä, jotka lataavat vakoiluohjelmia. Eräs muunnelma, TeaBot, on soluttautunut virallisiin sovelluskauppoihin, kuten Google Play Storeen, QR-koodinlukijan varjolla.

Australian kilpailu- ja kuluttajakomission Scamwatchille raportoitiin Australiassa 16 000 ilmoitusta FluBotista kahdeksan viikon aikana vuonna 2021. Samana vuonna Seven News -lehti raportoi 211 miljoonan dollarin tappioista FluBot-huijaajille. Lehti kehotti poistamaan viestit välittömästi. Vaikka FluBot-ilmoitukset keskittyvät ensisijaisesti Australiaan ja Uuteen-Seelantiin, huijaus on kohdistunut myös Euroopan maihin, kuten Saksaan ja Puolaan, vuoden 2022 kampanjoissa.
Jarin rautatieasema.
**Jar** (ven.  ja udmurtiksi Яр) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan sivujoen Tšeptsan rannalla 225 kilometriä Iževskistä luoteeseen. Taajama on Jarin piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1836. Vuonna 1901 sen kautta rakennettiin rautatie. Vuonna 1938 Jar sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.

Taajaman kautta kulkee Kirovin ja Permin välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Pudemin kautta Lesnajaan. Glazoviin on maantieyhteys. Jarissa toimii metsäteollisuusyritys, pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas, rakennusteollisuutta, meijeri ja leipomo. Siellä on musiikkikoulu, lasten luomistyön keskus, ammattikoulu, opettajaopisto, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 785. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 14.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jarin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
KirkkosaariPielaveden Kirkkosaaren vanha tapuli. Taaempana näkyy Pielaveden rantaa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
PielavesiPohjois-SavoSuomi |
| Vesialue | 
Pielavesi |
| Korkein kohta | 
Kirkkovuori, 144 m |
| Pinta-ala | 
7,6 km² |

Väestö| Luokitus | 
Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristöView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kirkkosaari** on saari Pielaveden kunnan Pielavedessä. Se on pitäjän vanha keskuspaikka, joka alkuaan oli nimeltään Lammassalo.

Kirkkosaaresta on siltayhteys pohjoisen Tenhusaaren kautta mantereelle. Saaren eteläosasta erottuu Kirkkoniemi, jossa sijaitsee 144 metriä korkea mäki Kirkkovuori. Saaresta on tieyhteys edelleen itään Pangansalon saarelle.

Kirkkosaaren kirkko
-------------------

Vuonna 1683 pielaveteläiset saivat Viipurin piispa Petrus Bångilta luvan kappelikirkon rakentamiseen. Kirkon paikaksi valittiin nykyinen Kirkkosaari, koska se sijaitsi hyvien vesiyhteyksien päässä. Kirkko valmistui viimeistään vuonna 1691. Tähän kirkkoon liittyy sanonta "ahtaat paikat kuin Pielaveden kirkossa". Nykyisin vanhalla kirkkomaalla on tapuli ja 1860-luvun nälkävuosina menehtyneiden muistomerkki. Pohjalaistyylisen solakka kolmikerroksinen renessanssitapuli on rakennettu vuonna 1748 Anders Brofallin johdolla.

Saaressa ehti olla kolme kirkkoa kunnes 1850-luvulla kirkon paikaksi vaihdettiin nykyinen Pielaveden kirkonkylän Hiekkaniemi..

Lähteet
-------

1. ↑  Cultural sites of national interestView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Kirkkosaari Pielaveden kunta.  Arkistoitu 27.12.2014. Viitattu 27.12.2014.
3. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 11.3.2015. [vanhentunut linkki]
4. ↑  *Otavan Suuri Ensyklopedia, Hakemisto-osa 12 (M–Ö)*, s. 9076. Helsinki: Otava, 1983.
5. 1 2  Pielaveden Kirkkosaari (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
**OnePlus 8 Pro** on OnePlussan 21. huhtikuuta 2020 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 OxygenOS-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

OnePlus 8 Pro -älypuhelimessa on 6,78-tuumainen näyttö QHD-resoluutiolla ja 19,8:9-kuvasuhteella. Laitteessa on 5G-tuki.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,8 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 8 tai 12 gigatavua keskusmuistia ja 128 tai 256 gigatavua tallennustilaa.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toisen kameran 8 megapikseliä (telekamera), kolmannen kameran 48 megapikseliä (ultralaajakuvakamera) ja neljännen kameran 5 megapikseliä (värisuodatinkamera). Etukameran tarkkuus on 16 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 60 fps, 1080p (Full HD) -resoluutiolla 240 fps ja 720p (HD) -resoluutiolla 480 fps kuvataajuudella.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 OxygenOS-käyttöliittymällä. OnePlus on luvannut ohjelmiston olevan päivitettävissä Android 12 -käyttöjärjestelmäversioon saakka.

Lähteet
-------

* PhoneArena: OnePlus 8 Pro
* GSM Arena: OnePlus 8 Pro
* OnePlus: OnePlus 8 Pro

### Viitteet

1. ↑  OnePlus 8 Pro Android 11 update status *www.androidupdatetracker.com*. Viitattu 31.5.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
OnePlussan älypuhelimet |
| --- |
|  |
| 
* One
* 2
* X
* 3
* 3T
* 5
* 5T
* 6
* 6T
* 7
	+ Pro
* 7T
	+ Pro
* 8
	+ Pro
* Nord
* 9
	+ Pro

 |

 |
Pahkasian ensimmäisten numeroiden tekemiseen käytetty käsikäyttöinen vahaskopiokone esillä Mediamuseo Rupriikissa.
**Vahaskopiokoneella** monistetaan paperille kopioita alkuperäisestä dokumentista. Alkuperäinen luodaan *vahakselle* eli kaksiosaiselle masterarkille tavallisesti lyömällä teksti mekaanisella kirjoituskoneella ilman värinauhaa. Vahakselle voi myös piirtää tai kirjoittaa käsin, mieluiten käyttämällä tehtävään sopivaa terävähköä puikkoa. Vahasmonistuskoneita käytettiin yleisesti tiedotteiden ja pienlehtien monistamiseen 1970-luvulle asti.

Vahaksen päällysarkki on painomustetta läpäisemättömällä kalvolla ("vaha") päällystettyä paperia. Kun sille kirjoitetaan, päällyste rikkoutuu, ja ne kohdat muuttuvat mustetta läpäiseviksi. Näin arkista syntyy painokelpoinen originaali. Kun originaali on valmis, kirjoitusalustana toiminut tukeva alusarkki irrotetaan ja päällysarkki sijoitetaan kopiokoneen rummulle "oikea" puoli rumpua vasten. Tämän jälkeen rumpua pyöritetaan joko manuaalisesti tai koneellisesti. Joka kierroksella painoväriä siirtyy originaalin läpi rummulta uudelle kopioarkille. Yksinkertaisissa malleissa väri sivellään ennen painamista rummun pintaan ja paremmissa on käytössä erilaisia annostelumekanismeja. Painovärit ovat yleensä värjättyjä öljy-vesi -emulsioita.

Vahaskopiokone oli aikoinaan edullinen tapa tehdä pienehköjä, enimmillään jopa 5 000 kappaleen kopiosarjoja. Painosmäärää rajoitti originaalin kesto, sillä painojälki huononi vähitellen originaalin venyessä. Jos samaa originaalia yritti käyttää liian pitkään, se lopulta repesi. Vuosikymmenten ajan vahaskopiokoneita käytettiin laajalti esimerkiksi koulujen ja seurakuntien tiedotteitten monistamiseen. 1960- ja 1970-luvuilla vahasmonistusmenetelmällä valmistettiin myös halpatuotantolehtiä ja underground-julkaisuja, kuten esimerkiksi *Pahkasika*-lehden ensimmäiset numerot. 

Laitetta ei pidä sekoittaa toiseen samaan aikaan paljon käytössä olleeseen kopiointilaitteeseen, joka tunnetaan nimillä **spriikopiokone** ja **spriimonistuskone**. 

Vahaskopiointi ja spriikopiointi jäivät pois käytöstä 1960-luvulta alkaen, kun markkinoille tuli helppokäyttöisiä, joskin aluksi kalliita valokopiokoneita.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vahaskopiokone**.
* "Mimeograph". Encyclopedia Britannica .
* Megan Santosus: "A History of the Mimeograph".
Kirkkosaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
IiPohjois-PohjanmaaSuomi |
| Pinta-ala | 
noin 0,8 km² |

Väestö| Asukasluku | 
ei vakituista asutusta |
| Kieli | 
suomi |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kirkkosaari** on pinta-alaltaan noin kahdeksan hehtaarin kokoinen saari Iijoessa Iin Haminan edustalla. Saari on maankohoamisen ja Iijoen virtausten vuoksi kasvanut yhteen läheisen Leppisaaren kanssa. Kirkkosaaressa on muutamia asuntoja.

Kirkot saaressa
---------------

Saari on saanut nimensä paikalla sijainneesta kahdesta Iin seurakunnan kirkosta. Ensimmäinen niistä valmistui 1588, mutta venäläiset polttivat sen jo vuotta myöhemmin. Seurakunnan seuraava kirkko valmistui samalle paikalle vasta vuonna 1621. Kyseinen kirkko paloi salamaniskusta vuonna 1693. Tämän jälkeen kirkon paikka siirrettiin nykyisen kirkon paikalle Iin haminaan.

Lähteet
-------

* Kirkkosaari Geoinfo.fi -sivustolla
* Muinais-tiedustuksia pohjanperiltä
**Lukitari** (engl. *Shelob*) on kuvitteellinen olento J. R. R. Tolkienin kirjatrilogiassa *Taru sormusten herrasta*.

Kuvaus
------

Lukitari on naaraspuolinen jättiläishämähäkki ja "Ungoliantin viimeinen sukulainen", josta kerrotaan kirjan toisessa osassa *Kaksi tornia*. Se asuu Torech Ungolissa Cirith Ungolin alla, ja se on voinut elää joskus Beleriandissa, mahdollisesti Ered Gorgothissa. Synkmetsän hämähäkit olivat Lukitarin sukua.

Lukitari Sormusten herrassa
---------------------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Lukitari Peter Jacksonin elokuvassa *Kuninkaan paluu*.
Lukitarin pesä oli Samvais Gamgin ja Frodo Reppulin polun varrella, kun nämä kulkivat kohti Tuomiovuorta. Lukitari oli kohdannut Klonkun aiemmin, kun tämä pakeni Mordorista, ja Klonkku oli luvannut tuoda Lukitarille ruokaa elävien otusten muodossa. Cirith Ungolin örkit kutsuivatkin Klonkkua "Lukitarin syötiksi". Myös itse Sauron oli tietoinen Lukitarin olemassaolosta sallien tämän elää lähellä valtakuntaansa.

Klonkku petti Frodon johdattaen tämän Lukitarin pesään, jotta hän voisi kaapata Valtasormuksen itselleen. Lukitari pisti Frodoa halvaannuttaen tämän. Raivostunut Sam taisteli Lukitaria vastaan epätoivoisesti, ja hän onnistui voittamaan pedon sen lävistettyä itsensä Frodon miekkaan, Piikkiin. Lukitari pakeni haavoittuneena paikalta.

Lyötyään Lukitarin Sam otti Valtasormuksen itselleen, sillä hän uskoi Frodon kuolleen. Hän jätti Frodon ruumiin taakseen, mutta kuunneltuaan erästä paikalle saapunutta örkkien seuruetta hän sai tietää, että Lukitarin myrkky ei tapa uhrejaan vaan jättää nämä ainoastaan tajuttomaksi pitäen näiden lihan tuoreena.

Lukitarin kohtalo jäi arvoitukseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Taru sormusten herrasta*: *Kaksi tornia*/Neljäs kirja. Luku 10: "Mestari Samvaisin valinnat" s. 639, 646
*Tämä artikkeli käsittelee tietokoneohjelmia. Myös Loop-mediated Isothermal Amplification lyhennetään LAMP.*
The LAMP software bundle (here additionally with Squid). A high performance and high-availability solution for a hostile environment
**LAMP** on kokoelma avoimen lähdekoodin ohjelmia, jotka yhdessä muodostavat WWW-palvelimen, jonka avulla voidaan palvella dynaamisia verkkosivuja asiakasohjelmille. Dynaamiset verkkosivut käyttävät jollain ohjelmointikielellä tehtyjä ohjeita, joita suorittamilla palvelin tuottaa HTML-sivun vastauksena HTTP-pyyntöön.

LAMP on esimerkki varhaisesta *ohjelmistopinosta* (stack) Web-sovelluskehitykseen. Nimityksen keksi Michael Kunze, joka mainitsi sen saksalaisen tietokonelehden Computertechnik joulukuun 1998 numerossa. Nimityksen ottivat käyttöön O’Reilly ja MySQL.

LAMP sisältää ohjelmat:

* **L**inux, avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmäydin
* **A**pache, avoimen lähdekoodin webpalvelin
* **M**ySQL/**M**ariaDB, avoimen lähdekoodin tietokantarajapinta
* **P**HP, **P**erl ja/tai **P**ython, avoimen lähdekoodin komentosarjakieli

Akronyymista on muutamia muunnoksia.
Korvattaessa Apache Nginx-palvelimella muodostuu ohjelmistopino, josta käytetään termejä LNMP tai LEMP (Nginx lausutaan kuten "engine-x").

XAMPP on Apachen julkaisema ohjelmistopaketti jossa X tarkoittaa alustariippumattomuutta (cross-platform).

Katso myös
----------

* WAMP, Windows-ympäristöön tarkoitettu paikallistasolla suoritettava testiympäristö

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**McNemarin testi** on 2x2-taululle tehtävä tilastollinen testi. Siinä on annettu otos, josta on mitattu dikotominen eli binäärinen ominaisuus. Mittaus on tehty sekä ennen että jälkeen käsittelyn. McNemarin testillä voidaan selvittää, onko käsittely vaikuttanut mitatun ominaisuuden esiintymiseen.

Testaaminen tehdään seuraavasti. Olkoot A niiden yksilöiden lukumäärä, joilla tapahtui muutos alun perin olevasta ominaisuudesta ei olevaan ominaisuuteen, B niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuus oli sekä ennen että jälkeen käsittelyn, C niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuus ei ollut sekä ennen että käsittelyn jälkeen ja D niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuutta ei ollut ennen käsittelyä mutta oli käsittelyn jälkeen. Nyt testisuureena on \mathrm{X} ^{2}={\frac {(A-D)^{2}}{A+D}}\sim \chi ^{2}(1). Aineiston pienuudesta aiheutuvaa epätarkkuutta voidaan kompensoida McNemarin testissä Yatesin jatkuvuuskorjauksella. Tällöin testisuure lasketaan lausekkeesta \mathrm{X} ^{2}={\frac {(|A-D|-1)^{2}}{A+D}}\sim \chi ^{2}(1).
[[]]**Tervakomppania** oli 1600-luvun alussa perustettu Ruotsin valtion tervan myynnin säännöstelyyn keskittynyt laitos. Pääpaikka sijaitsi Tukholmassa.*lähde?*

Historia
--------

Ruotsin hallitus tahtoi saavuttaa 1600-luvulla monopoliaseman tervanmyynnissä.*lähde?* Tervakauppa oli tuottoisaa, ja suurvallaksi pyrkivän Ruotsin laivasto tarvitsi paljon tervaa. 

Vuodesta 1665 Tervakomppania aloitti ankaran säännöstelyn. Pohjanmaan kaupunkien piti suunnata kaikki tervanmyynti Turun sijasta Tukholmaan. Tämä lamautti täysin Turun aseman Suomen tervakeskuksena. Myös aiemmin keskuksena toiminut Viipuri jäi täysin välikädeksi Suomen tervakaupassa. 

Tervakomppania määräsi tervalle ns. kaupunkikohtaiset tuotantokiintiöt. Tuotantokiintiölle määrätystä tervasta se maksoi sovitun hinnan, mutta ylimenevästä osasta kauppahinta oli yleensä alihinnoiteltu.*lähde?* Tervakauppaa haluttiin säännöstellä myös kaupunkikohtaisesti. Usein väitetään, että tervaporvarit ryöstivät hinnoillaan tervan polttajia ja kuljettajia.*lähde?* Tervan hinnoittelu perustui ns. tukkukauppahinnoitteluun. Tervakomppania sääteli hintoja, tuotantomääriä ja ostamansa tervan laatua. Ruotsin yrityksestä huolimatta Viipuri pysyi kuitenkin koko 1600-luvun suurimpana tervanviejänä. Tervakomppanian toiminta lakkasi vuonna 1712. Lakkautus oli puolestaan edesauttamassa kauppahuoneiden ja tervahovien syntyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Niilo Saarivirta: *Entinen Oulujoki*, s. 199-200. Oulujoki Osakeyhtiö, 1954. ISBN ?.
Kirkkotekstiili.
**Kirkkotekstiili** eli *paramentti* on tekstiilituote, joka on sijoitettu kirkkotilaan tai jota käytetään jumalanpalveluksen yhteydessä. Kirkkotekstiilit jaetaan yleisesti kolmeen osaan: liturgiset asut, ehtoollisen vietton käytetyt tekstiilit sekä alttarin ja saarnastuolin tai ambon koristeluun käytetyt tekstiilit.

Kirkollisilla tekstiileillä, parementeilla on kautta aikojen ollut tärkeä merkitys kristillisen jumalanpalveluksen arvon kohottajana ja kirkkojen kaunistuksena. Ne ovat jumalanpalvelusten viettoon, kirkon koristukseen ja pappien vaatetukseen liittyviä tekstiilejä, joilla on myös vertauskuvallinen merkitys. Kirkkotekstiileissä noudatetaan kirkkovuoden mittaan kunkin ajankohdan liturgisia värejä ja käytetään asiaankuuluvia kristillisiä symboleja.

Kirkkotekstiilejä on käytetty jo kirkon alkuaikoina, ja ne ovat pitkän kehityksen tulos. Kirkon historian alussa ei ollut mitään erityisiä kirkollisia asuja tai kirkkotekstiilejä. Antiikin arkivaatetukseen pohjautuvia liturgisia vaatteita alettiin käyttää 400-500-luvulla. Vähitellen jumalanpalveluksia viettävien henkilöiden pukeutumiseen alkoi tulla tehtävien mukaisia eroja. 

Reformaatio ei katkaissut Ruotsissa ja Suomessa kirkkotekstiilien ja liturgisten asujen käyttöä, vaan lähinnä karsi erilaisten tekstiilien lukumäärää. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa käytettäviä liturgisia tekstiilejä ovat muun muassa antependium eli alttarivaate ja saarnatuolin kirjaliina. Ehtoollisen vietossa ovat käytössä kalkkiliina (velum) ja korporaaliliina (corporale). Ehtoollisella käytettäviin tekstiileihin voi kuulua myös korporaalin säilytykotelo bursa sekä palla.

Pappien vaatetukseen kuuluu alba, rökliini, messukasukka, stola ja kuorikaapu.

**Ortodosisissa kirkoissa** käytetään myös kirkkotekstiilejä. Niiden kehitys, eri tekstiilien määrä ja käyttö eroavat merkittävästi läntisten kirkkojen perinteestä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakusana *Kirkolliset käsityöt*, teoksessa Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 529. WSOY, 1958.
2. 1 2  Päikki Priha: *Pyhä kaunistus*
Kirkkotekstiilit Suomen käsityön ystävien toiminnassa 1904-1950*, s. 13, 14. Julkaisusarja A 11. Taideteollinen korkeakoulu, 1991. ISBN 951-9384-46-4.*
3. 1 2  *Palvelkaa Herraa iloiten Jumalanpalveluksen opas*, s. 69, 80. Kirkkohallitus Jumalanpalvelus ja musiikkitoiminta, 2009.
4. ↑  Kirkkotekstiilit *ortodoksi.net*. Viitattu 30.9.2020.
5. ↑  Liturgiset vaatteet *ortodoksi.net*. Viitattu 30.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Päikki Priha: Kirkkotekstiilit – katkeamaton perinne, muuttuva kuvamaailma (Arkistoitu – Internet Archive). Teoksesta Lempa, Nina (toim.): *Kirkko kulttuurin kantajana*. Julkaisija: Kirkkohallitus. Helsinki: Museovirasto, 2000. ISBN 951-789-048-6.
* Ulla Karsikas: Kirkkotekstiilit – taidetta vai taivaallisia tarvikkeita? Kirkkotekstiilien asema taiteen kentässä. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylän yliopisto, 2010. (PDF)
**Tervajärvi** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen metsäjärvi Ristijärvellä Kainuussa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 54 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Tervajärven pituusakseli kulkee kaakosta luoteeseen ja sen mitta on noin 3,6 kilometriä. Järven keskikohta on salmimaisen kapea ja sitä kutsutaan nimellä Keskusjärvi. Järven eteläosan nimi on Sammakkolahti, pohjoisimman osan nimi on Salalahti ja sitä erottaa pääaltaasta Junkkarinniemi. Tervajärven pituusakselin suuntaisesti kulkee kapea vähintään kuusi metriä syvä vyöhyke, joka syvenee paikka paikoin yli kymmeneen metriin. Syvin piste on 15,04 metriä ja se sijaitsee järven luoteisosassa.

Tervajärven saariluku on viisi. Saaret ovat pieniä: niiden yhteenlaskettu pinta-ala on puolisen hehtaaria ja rantaviivan pituus 562 metriä. Järven ranta-alue on metsä- ja suomaata, pientaloja on siellä täällä. Järven länsipuolitse kulkee maantie.

Tervajärven tulouomia ovat kaakosta virtaava Mustajoki ja idästä virtaava Kinnusenjoki. Etelästä virtaa suo-ojia (Elätinpuro, Kangaspuro). Tervajärven luusua sijaitsee luoteessa, josta alkaa länteen virtaava Tervajoki.

Tervajärven vesitilavuus on 5 873 000 kuutiometriä. Siitä noin miljoona kuutiometriä on vähintään kuuden metrin syvyydessä.

Tervajärvi (59.492.1.001) kuuluu Tervajärven alueeseen (59.492), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tervajoen valuma-alue (59.49) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Tervajärvi on Tervajärven alueen ainoa yli hehtaarin laajuinen vakavesi. Aivan sen läheisyydessä sijaitsee noin 70-aarinen Homanlampi ja runsas kilometri siitä etelään sijaitsee niin ikään noin 70-aarinen Elätinlampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tervajärvi, vakavesi, Ristijärvi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.9.2022.
3. ↑  Tervajärvi. Järviwiki. Viitattu 29.9.2022.
4. ↑  Tervajärven alue (59.492). Järviwiki. Viitattu 29.9.2022.
Nam prik -kastiketta kupissa (etualalla) kasvisten kanssa.
**Nam prik** on thaimaalainen kastike, jota käytetään monissa thaimaalaisen keittiön ruokalajeissa.

Thain kielellä *nam* viittaa veteen ja *prik* chiliin. Nimi tarkoittaa siis vapaasti kääntäen chilivettä. Kastikkeen valmistamiseen käytetään nimen mukaisesti pilkottuja punaisia chilipippureja siemenineen. Sen muita tärkeitä aineosia ovat limettimehu, kalakastike, valkosipuli ja sokeri. Muita ainesosia, kuten munakoisoa, katkarapuja tai pähkinöitä, saatetaan käyttää ajoittain tarkemmasta reseptistä riippuen. Kastikkeella on useita eri reseptejä ja useita eri paikallisia muotoja.

Nam prik -kastikkeella on pitkä historia. Toisin kuin esimerkiksi eteläaasialaista currya, nam prik -kastiketta on joskus pidetty kotoperäisenä thaimaalaisena reseptinä. Tosin senkin perusraaka-aine chili ei ole kotoperäinen Kaakkois-Aasialainen tuote, vaan se on saapunut alueelle läntiseltä pallonpuoliskolta. Nam prik on nykyisen thaimaalaisen keittiön käytetyin kastike ja chilin saapuminen alueelle lienee näin muuttanut perinteistä thaimaalaista keittiötä huomattavasti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olivia Wu: THAI SALSA / Savory, sweet, sour, spicy -- nam prik is at the heart of Thai cuisine *San Fransisco Chronicle*. Viitattu 22.11.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Alan Davidson: "nam prik", *The Oxford Companion to Food*. 3. painos. Oxford University press, 2014. ISBN 978-0-19-104072-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nam prik** Wikimedia Commonsissa
**François Braud** (s. 27. heinäkuuta 1986 Pontarlier) on ranskalainen yhdistetyn hiihtäjä. 

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Braud kilpaili neljänneksi sijoittuneessa Ranskan joukkueessa. Lisäksi hän oli yhteislähtökisassa kymmenes, normaalimäen kisassa kahdestoista ja suurmäen kisassa neljästoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 14:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa yhdeksäs ja joukkuekilpailussa neljäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Braud voitti normaalimäen joukkuekilpailun kultaa yhdessä Ranskan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 13:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti parisprintissä kultaa, suurmäen kilpailussa hopeaa, joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti suurmäen Gundersen-kilpailussa pronssia ja oli normaalimäessä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa viidestoista.

Yhdistetyn maailmancupissa Braud kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2005. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Oslossa maaliskuussa 2014 oltuaan kolmas. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi Schonachissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  François Braud Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Pelonniemen työväentalo** oli Muuruveden (vuodet 1971–2017 osa Juankoskea, vuodesta 2017 osa Kuopiota) Pelonniemellä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Pelonniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Yhden lähteen mukaan yhdistys olisi perustettu jo vuonna 1905, joten on mahdollista, että se oli välissä epäaktiivisena ja perustettiin uudelleen 1909. Talo valmistui vuonna 1915. Se ehti toimia vuodet 1915–1917, 1920–1921 (tai 1922) ja osan vuotta 1923, jolloin yhdistys lakkautettiin, sillä se oli liittynyt Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Talo päätyi valtion takavarikkoon. Yhden lähteen mukaan vuonna 1931 edellisenä vuonna perustettu Pohjois-Muuruveden Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys osti talon. Talo oli kauppahuoneistona joko takavarikon aikaan tai sosialidemokraattisen yhdistyksen ostettua sen. Pohjois-Muuruveden Sosialidemokraattisesta Työväenyhdistyksestä ei kuitenkaan ole mainintoja muissa lähteissä.

Talolla myös järjestettiin iltamat, joihin osallistui työläisiä, vuonna 1928, joten se oli luultavasti tuolloin jonkin työväenyhdistyksen hallussa. Vuoden 1928 SDP:n puoluetilastossa mainitaan Pelonniemen sosialidemokraattinen työväenyhdistys, joskaan sen ei mainita omistavan taloa. Kyseessä on luultavasti yhdistys, jonka perustamista sosialidemokraattinen *Vapaus*-lehti käsitteli vuonna 1927. Perustamista olivat edeltäneet kiistat työväenliikkeen eri suuntausten välillä sekä yhdistyksen "nukahtaminen". Tuolloin uudella yhdistyksellä oli suunnitteilla ryhtyä toimenpiteisiin talon hankkimiseksi itselleen. Vuoden 1931 puoluetilastossa esiintyy Muuruveden Pelonniemen Työväenyhdistys, jolla on 25 jäsentä ja oma talo.

Talon toiminta oli kannattamatonta, ja vuonna 1956 se myytiin yksityisomistukseen.

Rakennus
--------

Talo oli hirsirakenteinen, jalusta betonia. Sen pinta-ala oli 160 neliömetriä. Salissa oli istumapaikat 120 hengelle. Lisäksi talossa oli 35 neliömetriä kellaritilaa sekä yksi asuinhuone. Ulkorakennuksessa oli navetta. Vuonna 1949 talo peruskorjattiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. 1 2  Vapaus 17.10.1927, no 120 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
3. ↑  Savo 7.8.1928, no 181 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
4. ↑  SDP:n puoluetilasto 1925–1928 Sos. dem. Puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 29.8.2022.
5. ↑  SDP:n puoluetilasto 1929–1931 Sos. dem. Puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 13.9.2022.
**Namanganin alue** (uzb. *Namangan viloyati*, ven. Наманганская область, *Namanganskaja oblast*) on hallinnollinen alue Uzbekistanin koillisosassa Ferganan laaksossa Keski-Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kirgisiaan, idässä Andijonin alueeseen, etelässä Ferganan alueeseen ja Tadžikistaniin sekä lännessä Taškentin alueeseen. Alueen pinta-ala on 7 181 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli noin 2 238 100 asukasta.

Hallinto
--------

Namanganin alue on yksi Uzbekistanin 12 alueesta. Paikallishallintoa varten alue on jaettu 11 piirikuntaan. Alueen pääkaupunki on Namangan (341 000 as.).

Maantiede
---------

Namanganin alue on pääasiassa ylänköaluetta. Aivan pohjoisimmassa osassa on vuoristoa. Alueen etelärajan tuntumassa virtaa Syrdarja. Alueella vallitsee mannerilmasto.

Talous
------

Namanganin alueelta saadaan monia luonnonrikkauksia, kuten öljyä, maakaasua, kultaa, kvartsia, lyijyä ja kuparia. Alueen maatalous tuottaa puuvillaa, puutarha- ja karjataloustuotteita (muun muassa angoravillaa). Alueen teollisuus on kaivosteollisuuden ohella keskittynyt tekstiiliteollisuuteen.

Historia
--------

Ferganan laakso ja siis myös nykyinen Namanganin alue kuului 1700-luvulla Kokandin kaanikuntaan. Ferganan laakso liitettiin Venäjään 1876. Sittemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se tuli kuulumaan vuodesta 1924 lähtien Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Vuodesta 1991 lähtien alue on ollut osa itsenäistä Uzbekistania.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces Citypopulation

UzbekistanUzbekistanin hallinnolliset alueet

* Andijon
* Buxoro
* Fargʻona
* Jizzax
* Karakalpakia (tasavalta)
* Namangan
* Navoiy
* Qashqadaryo
* Samarkand
* Sirdaryo
* Surxondaryo
* Taškent (pääkaupunki)
* Taškent (alue)
* Xorazm
**Taishō-ku** (jap. 大正区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin länsiosassa Osakanlahden rannalla ja on kauttaaltaan jokien ja kanavien ympäröimä. Idässä suuralue rajautuu Kizujokeen. Sen pinta-ala on 9,21 neliökilometriä ja siellä on 74 150 asukasta.

Vielä 1900-luvun alussa Taishō oli maatalousvaltaista aluetta monine kanavineen, joilla liikuttiin pienin venein. Alue kehittyi alun perin Osakanlahden rannikon teollisuusalueena, mutta se on muuttunut vähitellen kaupunkimaisemmaksi. Monet alueen tärkeimmistä palveluista sijaitsevat Chishiman kaupunginosassa. Siellä on myös Chishiman puisto, jossa kohoaa 33 metrin korkuinen Shōwayama-kukkula. Suuralueen satama- ja asuinalueet ovat laajentuneet maantäyttöjen kautta.

Sumiyoshin suuraluetta palvelevat Osakan metron Nagahori–Tsurumiryokuchi-linja ja JR Nishi-Nihonin Osakan ympyrälinja (vain Taishōn rautatieasemalta suuralueen pohjoisnurkassa). Osakan kaupungissa toimivasta kahdeksasta lautasta seitsemän on Taishōn suuralueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Overview of Taisho Ward Taisho Ward. Viitattu 17.1.2014.
2. ↑  Attractions Taisho Ward. Viitattu 17.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taishō-ku** Wikimedia Commonsissa

* Taishōn suuralueen internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (koreaksi) (kiinaksi)

  

Osakan suuralueet

* Abeno-ku
* Asahi-ku
* Chūō-ku
* Fukushima-ku
* Higashinari-ku
* Higashisumiyoshi-ku
* Higashiyodogawa-ku
* Hirano-ku
* Ikuno-ku
* Jōtō-ku
* Kita-ku
* Konohana-ku
* Minato-ku
* Miyakojima-ku
* Naniwa-ku
* Nishi-ku
* Nishinari-ku
* Nishiyodogawa-ku
* Suminoe-ku
* Sumiyoshi-ku
* Taishō-ku
* Tennōji-ku
* Tsurumi-ku
* Yodogawa-ku
**From Beale Street to Oblivion** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Clutchin kahdeksas, vuonna 2007 julkaistu albumi. Levy on saanut kiitosta mm. Metal Hammer -lehdeltä maininnalla *"tulevaisuuden klassikkolevy"*.

Levyllä yhtyeen kiinnostus bluesiin näkyy hyvin selvästi raidalla *"Electric Worry"*. Kappaleen alkuperä on yhdysvaltalaisen Mississippi Fred McDowellin levyttämässä laulussa *"Fred's Worried Life Blues"*. Laulun melodia on tunnistettavissa ja sen sanoitus on Clutchin versiossa lähes sellaisenaan, lisättynä kolmella uudella säkeistöllä.

*"One Eye Dollar"* julkaistiin jo Jam Room -levyllä. Neil Fallon ei ollut kuitenkaan tyytyväinen sanoituksiin. Kappaletta oli keikoillakin soitettu suoraan *"Electric Worryn"* perään, joten tällä levyllä se julkaistiin uudistetuilla sanoituksilla.

Clutchin sanoituksissa esiintyvä huvittavuus tulee esiin mm. kappaleessa *"Mr. Shiny Cadillackness"*, jossa Fallon laulaa *"Tell me, why Dick Cheney underneath my bed? Hell no that ain't* 
cool!" *(Miksi Dick Cheney lymyilee sänkyni alla? Hitto, se ei oo siistii!) Fallon ei ole innostunut poliittisista lauluista, mutta pitää joitakin poliitikkoja vapaana riistana fiktiolle.*

Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 52.

Kappaleet
---------

1. You Can't Stop Progress – 2.40
2. Power Player – 3.06
3. The Devil & Me – 3.57
4. White's Ferry – 5.24
5. Child of the City – 3.53
6. Electric Worry – 5.14
7. One Eye Dollar – 1.23
8. Rapture of Riddley Walker – 4.09
9. When Vegans Attack – 4.56
10. Opossum Minister – 4.28
11. Black Umbrella – 4.05
12. Mr. Shiny Cadillackness – 5.11

Kokoonpano
----------

* Tim Sult – kitara
* Jean-Paul Gaster – rummut
* Dan Maines – bassokitara
* Neil Fallon – laulu ja kitara
* Mick Schauer – piano ja kosketinsoittimet

### Vierailijat

* Bryan Hinkley – kitara kappaleilla nro 4 ja 12
* Eric Oblander – huuliharppu kappaleilla nro 6, 11 ja 12

Arvostelut
----------

* Allmusic: 4/5 tähteä
* Blabbermouth: 9/10
* PopMatters: 8/10 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  Amazon: Clutch - From Beale Street to Oblivion *amazon.com*. Viitattu 4.6.2022.
2. 1 2  Billboard: Clutch – Chart history (englanniksi)
3. ↑  Allmusic review (englanniksi)
4. ↑  Blabbermouth: CD review (englanniksi)
5. ↑  PopMatters: Album review (englanniksi)
**High Fidelity** (lyhyemmin **HF**) on italialaisen automerkin Lancian brändi, joka kuvaa suorituskyvyltään tehokkaampaa mallia.

Historia
--------

Alun perin HF merkki käytettiin niiden asiakkaiden keskuudessa, jotka olivat omistaneet useamman Lancian 1930–luvulla. Sittemmin perinne jatkui ja 1960 perustettiin HF kerho. Sen jäsenet käyttivät Flaminioissa kyseistä merkkiä ajamissaan Grand Turismo kilpailuissa. Lopulta 1963 kerhon jäsenet perustivat yksityistallin, HF Squadra Corsen. Alun perin talli oli harrastelijatason kuljettajille, jotka saivat hieman tehdastukea Lancialta.

Virallisesti HF merkkiä käytettiin ensi kerran 1965, kun Lancia otti omistukseensa yksityiskilpatallin. Sittemmin merkkiä käytettiin Lancia Fulvian vuosina 1966–1967 valmistetussa Coupé HF -mallissa. Nimen oli tarkoitus kuvata myös autojen luotettavuutta niin ralleissa, kuin liikennekäytössä olevia henkilömalleja. Merkkiä käytettiin rallin parissa vielä 1970-luvulla Lancia Stratos mallissa, kunnes se palasi takaisin rallin pariin 1980-luvulla Lancia Deltan myötä.

Logo
----

HF:n symbolina on käytetty kirjainten lisäksi sinistä ja myöhemmin punaista norsua (*elefantino*). Virallista selitystä symbolille ei ole, mutta 1953 Lancian johdossa ollut automerkin perustajan poika Gianni Lancia käytti sitä hyvän onnen merkkinä ensimmäisissä kilvanajoissa.

Henkilöautot
------------

| Auto | Malli | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Fulvia | Coupé HF | 1966–67 |
| Coupé 1600 HF | 1970–73 |
| Lancia 2000 | Coupé HF | 1971–75 |
| Stratos | HF Stradale | 1974 |
| Delta | 1.6 HF turbo | 1984–1985 |
| HF 4WD | 1986 |
| HF Integrale 8V | 1987 |
| HF Integrale 16V | 1989 |
| HF Integrale "Evo1" | 1991 |
| HF Integrale "Evo2" | 1993 |
| Dedra | Turbo 8V HF | 1991–1994 |
| Turbo 8V HF Integrale | 1991–1994 |
| Ypsilon | HF | 2025 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  The HF Symbol of Lancia Competition Cars *lanciaintegrale.com* Viitattu 4.6.2023 (englanniksi)
2. ↑  The Most Famous Elephant in The World *carthrottle.com* Viitattu 4.6.2023 (englanniksi)
**Pelottelu** on toisten manipulointia pelkäävään mielentilaan. Pelottelua on kauhutarinoiden kertominen, yllättäminen ja huutaminen kovalla äänellä tai tahallaan tehty asioiden vääristeleminen huonompaan suuntaan.

Merkitykset filosofiassa
------------------------

*Filosofiassa* **Argumentum ad metum** on argumentaatiovirhe ja tarkoittaa suomeksi pelottelua. Asetetaan kaksi vaihtoehtoa, joista on valittava toinen, ja esitetään toinen pelottavassa valossa. Sen yleiskaava on:

1. Joko A tai B
2. B pelottaa
3. Siispä A on tosi

*Argumentum ad metum* eroaa *argumentum ad baculumista* siitä, että *ad baculum* viittaa suoraan väkivaltaan tai sen uhkaan, kun taas *ad metum* viittaa pelottavaan tapahtumaan. Esimerkkejä *argumentum ad metumista*:

*Kunnallisveroa on nostettava tai joudumme sulkemaan lisää terveyskeskuksia*
*Pääomatulojen verotusta on laskettava, jotteivät loputkin tehtaat lähde halvan työvoiman maihin*
*Lopeta juopottelu tai kuolet nuorena kuten isäsikin*

Katso myös
----------

* Sotahuuto
**Nambaryn Enhbajar** (mong. Намбарын Энхбаяр, s. 1. kesäkuuta 1958, Ulaanbaatar) on mongolialainen poliitikko, maan presidentti vuosina 2005–2009. Tätä ennen hän oli Mongolian pääministeri 2000–2004 ja parlamentin puhemies 2004–2005.

Enhbajar valmistui Moskovan kirjallisuusinstituutista vuonna 1980 ja opiskeli myös Leedsin yliopistossa Englannissa. Hän työskenteli Mongolian kirjailijoiden liitossa vuosina 1980–1990 kääntäjä-toimittajana, pääsihteerinä ja varapuheenjohtajana. Hän käänsi klassista mongolialaista kirjallisuutta sekä monia länsimaisten kirjailijoiden teoksia (muun muassa Charles Dickensia).

Enhbajar valittiin Mongolian parlamenttiin vuonna 1992 ja hän toimi kulttuuriministerinä 1992–1996. Vuonna 1997 hänestä tuli oppositiossa olleen Mongolian kansan vallankumouspuolueen (MPRP) (johon hän liittyi 1985) johtaja. Hän johti puolueensa voittoon vuoden 2000 vaaleissa. 26. heinäkuuta 2000 hänet valittiin yksimielisesti pääministeriksi. Enhbajarin puolue menetti vuoden 2004 vaaleissa lähes puolet paikoistaan ja elokuussa 2004 hän jätti pääministerin tehtävänsä ja siirtyi parlamentin puheenjohtajaksi. 

Presidentinvaaleissa 22. toukokuuta 2005 Enhbajar valittiin seuraamaan Natsagiyn Bagabandia Mongolian presidenttinä. Hän sai 53,4 prosenttia äänistä tullen valituksi jo vaalien ensimmäisellä kierroksella. Hän päävastustajansa Mongolian demokraattisen puolueen Mendsaihan Enhsaihan sai 20 prosenttia äänistä.

Vuoden 2008 parlamenttivaalien jälkeen, joissa MPRP julistautui voittajaksi, opposition kannattajat protestoivat vaalin tulosta ja syyttivät vaalivilppiä. Seuranneissa mellakoissa poliisi ampui neljä ja yksi tukehtui palamaan sytytetyssä MPRP:n päämajassa savuun. Myöhemmin oppositio arvosteli Enhbajaria poliisin väkivallasta ja hätätilan asettamisesta.

Hän hävisi vuoden 2009 presidentinvaalit Demokraattisen puolueen Tsahiagiin Elbegdorjille.

Enhbajaria on pidetty puolueensa, jonka juuret ovat yksipuoluejärjestelmäisessä Mongoliassa, uudistajana ja modernisoijana.

Vuonna 2012 Enhbajar tuomittiin neljäksi vuodeksi vankilaan korruptiosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Mongolia ex-leader Nambar Enkhbayar jailed *BBC*.  3.6.2012. Viitattu 20.3.2016.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Frolovon vaakuna.
**Frolovo** (ven. Фро́лово) on kaupunki Volgogradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Artšedajoen varrella 148 kilometriä Volgogradista pohjoiseen. Frolovon kautta kulkee Volgogradin ja Povorinon välinen rautatie (Artšedan asema). Kaupunki on Frolovon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2010).

Kaupunki on perustettu vuonna 1936. Siellä on muun muassa terästehdas ja elintarviketeollisuutta. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 501. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 20.12.2011. Viitattu 7.2.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frolovo**.
* Frolovon kaupungin sivusto (venäjäksi)