recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dorin Recean** (s. 7. maaliskuuta 1974) on moldovalainen poliitikko, joka toimii Moldovan pääministerinä 10. helmikuuta 2023 alkaen. Hän kuuluu Eurooppa-mieleiseen Toiminta- ja solidaarisuuspuolueeseen.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Recean syntyi vuonna 1974 Dondușenissa Moldovan SNT:ssa. Hän opiskeli aluksi kansainvälistä yritysjohtamista Moldovan kauppatieteiden akatemiassa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1996. Tämän jälkeen Recean jatkoi opintojaan Newport kansainvälisessä yliopistossa Belgian kampuksella valmistuen maisteriksi yritysjohtamisesta vuonna 2000.

Recean on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Äidinkielensä romanian lisäksi Recean puhuu myös englantia, ranskaa ja venäjää.

Poliittinen ura
---------------

Ennen pääministerikauttaan hänellä on ollut monia tärkeitä virkoja kuten puolustusvaliokunnan johto ja sisäministerin tehtävä vuosina 2012–2014. Hänellä on kokemusta yksityiseltä sektorilta IT-alalta, ja hän on myös luennoinut useissa yliopistoissa. Hän on ilmoittanut tavoitteekseen tuoda Moldova Euroopan unioniin.

Valintansa jälkeen hän nimesi kolme painopistealuettaan: laittaa hallinnon palvelemaan kansalaisia, elvyttää taloutta ja edistää rauhaa. Joulukuussa 2023 Recean sanoi, että Putinin säätämä uusi laki, jonka nojalla Moldovan, Valko-Venäjän ja Kazakstanin kansalaiset voivat saada Venäjän kansalaisuuden helpotettua reittiä, on vain keino saada Ukrainan sotaan lisää "tykinruokaa".

Kunnianosoituksia
-----------------

* Työn loiston ritarikunta (Moldova, 2014)

Lähteet
-------

1. 1 2  Cine este Dorin Recean, noul candidat la șefia Guvernului *TVR Moldova*. Viitattu 19.2.2024. (romaniaksi)
2. 1 2  Dorin Recean, Minister of Internal Affairs *Government of Republic of Moldova*.  Arkistoitu 2012. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Who is Dorin Recean, nominee for Moldovan prime minister? *Reuters*.  10.2.2023. Viitattu 19.2.2024.
4. ↑  Moldova Country Profile *BBC News*.  31.5.2023. Viitattu 19.2.2024.
5. ↑  Moldovan PM: Putin's move to simplify citizenship for Moldovans an attempt to gather 'cannon fodder' *The Kyiv Independent*.  18.12.2023. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
6. ↑  DECRET Nr. 1253 din 23-07-2014 privind conferirea de distincţii de stat *Ministerul Justiției*.  2014. Viitattu 19.2.2024. (romaniaksi)

Moldovan lippuMoldovan pääministerit

* Valeriu Muravschi
* Andrei Sangheli
* Ion Ciubuc
* Ion Sturza
* Dumitru Braghiş
* Vasile Tarlev
* Zinaida Greceanîi
* Vlad Filat
* Iurie Leancă
* Chiril Gaburici
* Valeriu Streleț
* Gheorghe Brega
* Pavel Filip
* Maia Sandu
* Ion Chicu
* Aureliu Ciocoi
* Natalia Gavrilița
* Dorin Recean
**Afrikanpikkukotka** (*Hieraaetus ayresii*) on Afrikassa elävä kotka.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 45–61 cm ja paino 685–1 045 g. Se on kotkaksi pienikokoinen ja on päältä musta ja alapuolelta vaalea tummin juovin ja täplin. Päälaella on pieni töyhtö ja koivet ovat höyhenpeitteiset. Naaras on koirasta suurempi, ja siltä yleensä puuttuu koiraalla esiintyvä valkoinen otsatäplä.

Esiintyminen
------------

Afrikanpikkukotka elää laikuittaisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa Sierra Leonesta Somaliaan ja sieltä Namibian pohjoisosiin ja Etelä-Afrikan koillisosiin. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka sadekauden alkaessa siirtyy sademetsistä avoimille metsästysmaille.

Elinympäristö
-------------

Laji asuu sademetsissä ja jokivarsien metsiköissä, metsänreunoissa, puutarhoissa ja toisinaan esikaupunkialueilla.

Lisääntyminen
-------------

Risupesä sijaitsee korkealla puun latvuksessa. Naaras munii tavallisesti yhden munan, jota haudotaan 35–43 päivää. Poikanen on lentokykyinen 73–75 päivän ikäisenä.

Ravinto
-------

Afrikanpikkukotka saalistaa pääasiassa kyyhkynkokoisia lintuja sekä pieniä nisäkkäitä, kuten oravia ja hedelmälepakoita.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Hieraaetus ayresii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.5.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1260400
* Wikispecies: Hieraaetus ayresii
* ADW: Hieraaetus\_ayresii
* ARKive: hieraaetus-ayresii
* Avibase: 7DF004036707FA39
* BirdLife: 22696103
* CoL: 3LKLL
* CMS: hieraaetus-ayresii
* BOW: ayheag1
* eBird: ayheag1
* EoL: 1048924
* EURING: 32350
* GBIF: 2480689
* iNaturalist: 5152
* IRMNG: 11407429
* ITIS: 560441
* IUCN: 22696103
* NCBI: 252783
* Species+: 7203
* Xeno-canto: Hieraaetus-ayresii

 |

 |
Hofstra Universityn opiskelijakunnan talo.
**Hofstra University** on yksityinen yliopisto Yhdysvaltojen New Yorkin osa­valtiossa Hempsteadin kylässä Long Islandilla, noin 11 kilo­metriä itään Manhattanilta. 

Yliopistossa on kymmenen tiede­kuntaa (*schools*), mukaan lukien lääke- ja oikeus­tieteelliset tiede­kunnat. Vuonna 2015 Hofstrassa oli noin 11 000 opiskelijaa ja henkilö­kuntaa 3 400. Julkisuudessa Hofstra University tunnetaan Yhdys­valtojen presidentin­vaalien ehdokas­väittelyiden pito­paikkana kolmissa vaaleissa peräkkäin: 2008, 2012 ja 2016.

Hofstralla on akkreditointi 19 akateemisella tieteen­alalla; näin monta akkreditointia on alle sadalla Yhdys­valtojen yli­opistolla. *U.S. News & World Report* -lehden yliopisto­listauksessa se oli vuonna 2015 sijalla 135. Vuonna 2016 Hofstra valittiin maailman 20 lupaavimman "haastaja­yliopiston" joukkoon konsultti­yritys Firetailin raportissa yliopistoista, jotka voivat nousta yliopisto­maailman eliittiin vuoteen 2030 mennessä.

Hofstra University perustettiin vuonna 1935 alun perin New Yorkin yliopiston (NYU) sivu­toimipaikaksi nimeltä *Nassau College-Hofstra Memorial of NYU at Hempstead, Long Island*. Vuonna 1939 siitä tuli itsenäinen *Hofstra College* ja vuonna 1963 *Hofstra University*. Tuolloin sen kampus laajeni pohjoiseen lakkautetun ilmavoimien tukikohdan alueelle.

Opetusalat
----------

* Hofstra College, yleissivistävä liberal arts college
* Frank G. Zarb School of Business: liiketaloustiede
* Honors College lahjakkaille undergraduate-opiskelijoille
* School for University Studies
* The Lawrence Herbert School of Communication: viestintätieteet
* School of Education: kasvatustiede
* School of Health Sciences and Human Services: terveystieteet
* School of Engineering and Applied Science: tekniikan alat
* Maurice A. Deane School of Law: oikeustiede
* Hofstra Northwell School of Medicine: lääketiede
* Hofstra Northwell School of Graduate Nursing and Physician Assistant Studies: hoitotiede

Lähteet
-------

1. ↑  Hofstra University to Host Presidential Debate Sept. 26. Hofstra University 2016. Viitattu 10.10.2016.
2. ↑  Maijala, Juho: Lappeenrannan teknillinen yliopisto rankattiin maailman 20 lupaavimman yliopiston joukkoon (Arkistoitu – Internet Archive), *Etelä-Saimaa* 12.8.2016. Viitattu 10.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hofstra University**.
* Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hofstra University 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz place

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Äänisen laivasto** oli Suomen merivoimien Ääniselle lokakuussa 1941 perustama laivasto-osasto jatkosodassa.

Perustaminen
------------

Osaston komentajaksi määrättiin kapteeniluutnantti Oiva Haikala ja henkilöstön rungoksi siirrettiin 30 miestä Turusta. Kalustoksi saatiin Suomenlahdelta ja Laatokalta kerätyt 50 moottorivenettä, joista muodostettiin kapteeniluutnantti Aarne Karstenin moottoriveneosasto. Lisäksi komentaja Akseli Raninen perusti ja johti Äänisen sotasaalisosastoa. Uusiselkään muodostettiin laivastoasema, jonka majoitustiloina oli suksitehdas.

Toiminta
--------

Sotasaalisosaston ensimmäisenä tehtävänä oli kerätä toiminta-alueelle jääneet venäläiset alukset. Niitä löytyi muun muassa Tulvojan edustatalta 41. Limosaareen kuljetettiin 13. marraskuuta joukkoja aputykkivene *Väinöllä*, joka suoritti harjoitusammuntoja matkalla. Ammunnoissa aluksen peräkannella ollut 47 millimetrin tykki meni kolmannella laukauksella ylilaidan kiinnityksen petettyä. Laivasto alistettiin 27. lokakuuta Äänisen rannikkoprikaatille. Ylipäällikön vahvistaman toimintaohjeiden mukaan laivaston tehtävinä olivat vartiopalvelu ja kuljetukset.

Helmikuussa 1942 laivaston komentajaksi tuli komentaja Erik Göransson. Henkilöstöstä muodostettiin 190 miehen meripataljoona, joka koostui laiva- ja satamakomppaniasta sekä venejoukkueesta. Kesällä laivakomppanian vartio-, raivaaja- ja kuljetuslaivueet huolehti Kaseksojaan ja Limosaaren kautta Suurlahteen ja edelleen Tipinitsaan vievistä laivalinjoista.

Keväällä 1943 laivaston komentajaksi tuli kometaja Hugo Söderholm. Vahvuus oli kasvanut 610 mieheen ja kuuteen lottaan. Syyskuussa laivasto nimettiin uudelleen meripataljoona 4:ksi, jonka muodostivat 4. merivartio-, 4. meripioneeri- sekä 4. ja 14. merikuljetuskomppaniat. Merivartiokomppanin aluksina olivat tykkiveneet *Karhumäki*, *Kontupohja* ja *Ilmari* sekä *VTV-1*.

Lähteet
-------

* Lappalainen, Niilo: *Äänisen rannoilla*. Helsinki: WSOY, 1989. ISBN 951-0-15469-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Lappalainen 1989 s. 198-201
Eduard Totleben Turkin sodan aikana.
**Frans Eduard Ivanovitš Totleben** (myös muodossa *Todleben*, ven. Эдуа́рд Ива́нович Тотле́бен; 20. toukokuuta 1818 Jelgava, Kuurinmaa – 1. heinäkuuta 1884 Bad Soden, Saksan keisarikunta) oli baltiansaksalainen sotilasinsinööri ja Venäjän keisarillisen armeijan kenraali. Hänet tunnetaan lukuisista eri puolille Venäjän keisarikuntaa rakennetuista linnoituksista, joita Totleben suunnitteli ja joiden toteuttamista hän oli valvomassa.

Ura
---

Totleben valmistui insinööriupseeriksi 1836. Hän osallistui Kaukasian sotaan 1848–1850 ja Krimin sodan alussa vuonna 1853 hän johti Silistran kaupungin piiritystä Tonavan suulla. Parhaiten hänet muistetaan Sevastopolin kaupungin nerokkaasta ja pääosin improvisoidusta linnoittamisesta kaupungin ollessa piiritettynä Krimin sodassa. Totleben johti Sevastopolin linnoitusöitä piirityksen aikana syyskuusta 1854 kesäkuuhun 1855, jolloin hän haavoittui. Hän keksi muun muassa upottaa laivoja kaupungin edustalle sataman tukkimiseksi viholliselta ja siirsi laivojen tykit mantereen puolelle kiireellä rakennettuihin linnoituslaitteisiin. Haavoittumisen vuoksi hän ei ollut läsnä Sevastopolin kukistuessa. Totleben yleni Sevastopolin piirityksen aikana everstiluutnantista kenraalimajuriksi. Myöhemmin hän toimi armeijan insinöörikunnan esikuntapäällikkönä ja ylitarkastajana, ja sai 1860 ylennyksen kenraaliluutnatiksi sekä 1869 insinöörikenraaliksi. Turkin sodassa vuosina 1877–1878 Totleben johti Plevnan piiritykseen liittyneiden saartotoimenpiteiden suunnittelua. Hänet kutsuttiin apuun syyskuussa 1877, kun kolme peräkkäistä yritystä Plevnan valtaamiseksi olivat epäonnistuneet. Totlebenin suunnittelema saarto johti kaupungin kukistumiseen joulukuuhun mennessä. Vuonna 1878 hänet nimitettiin koko Venäjän kenttäarmeijan komentajaksi sodan loppuvaiheessa. Totleben nimitettiin 1879 Odessan ja 1880 Vilnan kuvernementin kenraalikuvernööriksi. Hän sai 1879 kreivin arvon.

Suomen suuriruhtinaskunnassa Totleben osallistui Viipurin Patterinmäen linnoituksen rakentamiseen Krimin sodan jälkeisinä vuosina 1864–1877.

Totleben julkaisi 1864–1872 viisiosaisen kuvauksen Sevastopolin piirityksestä, ja se käännettiin useille kielille. Hänellä on nykyään oma muistomerkki Sevastopolissa.

Lähteet
-------

* Encyclopædia Britannica (1911) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Online Encyclopedia
* Nordisk familjebok (1919), s. 493 (ruotsiksi) Runeberg.org

### Viitteet

1. ↑  Батарейная гора Viipurin kaupunki. Viitattu 25.11.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eduard Totleben** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Walter Hackman
**Walter Leopold Victor Hackman** (7. lokakuuta 1916 Helsinki – 8. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli hyönteistieteilijä ja Eläinmuseon esimies, joka sai professorin arvonimen.

Walter Hackmanin vanhemmat olivat professori, valtiongeologi Victor Hackman ja Tyra Holm ja puoliso vuodesta 1958 Anne Marie Palmén, akateemikko Erik Palménin tytär. Hackman tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1940 ja lisensiaatiksi 1948. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1949 hämähäkkien kromosomeista. Hackman oli Eläinmuseon ylimääräinen avustaja 1945–1956 ja museon hyönteisosaston vt. museonhoitaja 1954–1955, osaston kustos vuodesta 1957 ja museon esimies 1975–1981. Helsingin yliopiston eläintieteen vt. ruotsinkielisenä professorina Hackman toimi 1972–1975 ja oli yliopiston eläintieteen dosentti 1950–1983. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1976. Hackman toimi myös ruotsinkielisen tyttökoulun tuntiopettajana 1946–1957 ja *Notulae Entomologicae* -lehden päätoimittajana 1948–1961. Hänellä oli useita alansa luottamustoimia, Suomen Tiedeseuran jäsen hän oli vuodesta 1955 puheenjohtaja 1976–1977. Hän julkaisi alaltaan lukuisia tutkimuksia, muun muassa hämähäkeistä, perhosista, koista, kärpäsistä ja sääskistä, mutta oli kiinnostunut myös kasveista. Tutkijana hän kuvasi tieteellisesti useita uusia lajeja, joita on myös nimetty hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2   Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 164 (Viitattu 3.2.2019)
2. 1 2  Olof Biström: Hyönteistutkija tunsi hyvin sääsket, hämähäkit ja kasvit. Professori Walter Hackman. HS, 22.3.2001 (maksullinen artikkeli). Viitattu 3.2.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Benito Pérez Galdós
**Benito Pérez Galdós** (10. toukokuuta 1843 Kanariansaaret – 4. tammikuuta 1920) oli espanjalainen kirjailija. Hän kuvasi lukuisissa pienoisromaaneissaan 1800-luvun Espanjan historiaa ja yhteiskuntaa.

Galdós asui vuodesta 1863 Madridissa. Hän julkaisi 1871 ensimmäiset romaaninsa *La fontana de oro* ja *El audaz*. Romaanit *Doña Perfecta*, *Gloria* ja *La familia de León Roch* (1876-1878) astuvat tendenssiromaanin alalle. Esimerkiksi *Gloria* kuvaa uskonnollista fanatismia, ja se kertoo, miten muuan juutalainen viettelee erään katolisen piispan tyttären, jonka perhe kärsii ennemmin häväistyksen kuin myöntyy avioliittoon. Vuonna 1879 Galdós alkoi Erckmann-Chatrianin tyyliin kirjoittaa historiallista romaanisarjaa *Episodios nacionales*, joka kuvaa Napoleonin tunkeutumista Espanjaan ja jossa taitavaan kerrontaan yhtyy suuri kuvattavan ajan tuntemus. Ongelma-analyyseihin palaa Galdósin Honoré de Balzacin ja Émile Zolan tapaan kirjoittama laaja perhekronikka, romaanisarja *Novelas españolas Contemporáneas*. Mainittavimmat tämän sarjan romaaneista ovat *Fortunata y Jacinta* ja *Angel Guerra* (1891). Hän kirjoitti sarjoja kaikkiaan viisi. Galdós on kirjoittanut myös näytelmiä, joista kuuluisin on *Electra* (1901). Sen esittäminen kiellettiin ensin, mutta sittemmin se saavutti valtavan menestyksen.

Luis Buñuel ohjasi kolme elokuvaa Perez Galdosin romaanien *Viridiana*, *Nazarín* ja *Tristana* pohjalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Benito Pérez Galdós *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 15.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Galdós, Benito Pérez, Tietosanakirja osa 2, palsta 1321, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910
3. ↑  Benito Pérez Galdós *New York Review Books*. Viitattu 15.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Benito Pérez Galdós** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
François Hanriot, piirros 1800-luvulta.
**François Hanriot** (3. joulukuuta 1759 Nanterre – 28. heinäkuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumouksellinen, joka toimi vuosina 1793–1794 Pariisin kansalliskaartin komentajana. Hän oli vuoripuolueen jyrkkä tukija, joka syrjäytettiin ja teloitettiin yhdessä Maximilien de Robespierren kanssa.

Hanriot oli lähtöisin palvelijaperheestä ja hankki nuoruudessaan vaatimattoman elantonsa sekalaisissa ammateissa. Vallankumouksen puhjettua hänestä sukeutui radikaali poliittinen puhuja Pariisin sanskulottien keskuudessa ja hän osallistui heinäkuun 1791 Marskentän mielenosoitukseen. Hanriot kunnostautui kumouksellisten kansanjoukkojen 10. elokuuta 1792 suorittamassa Tuileries’n palatsin valtauksessa, jonka seurauksena Ranska julistettiin tasavallaksi. Hänet valittiin sen jälkeen komentamaan Pariisin kansalliskaartin sanskulottiosastoa ja hän sai kaartissa kapteenin arvon. Hän osallistui niin sanottuihin syyskuun murhiin.

Hanriot’lla oli avainrooli vuoden 1793 vallankaappauksessa, jolla girondistit erotettiin kansalliskonventista eli parlamentista. Kansannousun puhkeamispäivänä 31. toukokuuta Pariisin kommuuni nimitti Hanriot’n Pariisin kansalliskaartin tilapäiseksi komentajaksi. Tapahtumat huipentuivat kaksi päivää myöhemmin, 2. kesäkuuta, jolloin Hanriot piiritti kansalliskonventin istuntopaikan 80 000 miehen ja 160 tykin voimin, kieltäen ketään poistumasta ennen kuin 29 johtavaa girondistiedustajaa oli pidätetty. Suurin osa pidätetyistä pääsi pakoon, mutta joka tapauksessa heidät oli puhdistettu konventista. Hanriot valittiin pian Pariisin kansalliskaartin vakinaiseksi komentajaksi.

Hanriot tuki uskollisesti Robespierren hallintoa terrorin aikana, joten hänet määrättiin vangittavaksi Robespierren lähimpien kannattajien joukossa Thermidorin vallankaappauksen yhteydessä heinäkuussa 1794. Hän ilmeisesti yritti itsemurhaa hyppäämällä Pariisin kaupungintalon ikkunasta tai toisen tiedon mukaan joutui heitetyksi ulos, mutta jäi täpärästi henkiin pudottuaan alla olevaan lantakasaan, josta hänet hieman myöhemmin löydettiin puolikuolleena. Seuraavana päivänä hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinilla samassa yhteydessä Robespierren kanssa.

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. ↑  Synnyinvuodeksi mainittu myös 1761, sukunimi esiintyy joissain lähteissä muodossa Henriot.
2. 1 2 3 4 5  François Hanriot (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 10.12.2018.
3. 1 2 3 4  Francois Hanriot (englanniksi) Alphahistory.com. Viitattu 10.12.2018.
4. ↑  *Nordisk familjebok* (1909), s. 457–458 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 10.12.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Martin Kasimir Stewen** (18. helmikuuta 1896 Sääminki – 26. syyskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen eversti, joka toimi Suomen sotilasasiamiehenä Tukholmassa jatkosodan aikana.

Stewenin vanhemmat olivat Kasimir Steven (1858–1928) ja Anna Sofia Borgman (s. 1867).

Stewen tuli puolustusvoimien palvelukseen 1918. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1923. Talvisodassa Stewen toimi Tolvajärven-Ilomantsin rintamalla, ryhmä Talvelan esikuntapäällikkönä. Tolvajärvellä ryhmä Talvela saavutti valtavan torjuntavoiton, joka valoi uskoa siihen että Suomi ehkä voikin selviytyä ylivoimaiselta näyttäneestä vihollisesta. Syyskuussa 1940 everstiluutnantti Stewen oli asiantuntijana mukana neuvottelemassa Suomen ja Saksan kauttakulkusopimusta. Jatkosodan aikana hän toimi sotilasasiamiehenä Tukholmassa.

Toukokuussa 1944 Stewen sai Tukholmassa tietoja Japanin sotilasasiamieheltä, kenraali Onoderalta neuvostojoukkojen keskittämisestä Karjalankannakselle. Hän ilmoitti asiasta päämajaan mutta päämajassa eversti Aladár Paasonen, kenraali Erik Heinrichs ja päämajoitusmestari A. F. Airo päättivät, että Stewenin raporttia ei esiteltäisi marsalkka Mannerheimille, ja kun Stewen 29. toukokuuta 1944 saapui itse päämajaan, Paasonen kielsi häntä mainitsemasta asiasta Mannerheimille.

Stewen erosi puolustusvoimien palveluksesta 1945. Hän kirjoitti 1950- ja 1960-luvuilla artikkeleita muun muassa *Suomen Merenkulku* -lehteen, *Suomen Sotilas. Suomen Mies* -lehteen, *Uuteen Kuvalehteen* sekä *Apu*-lehteen.

Stewen oli naimisissa sokeainkoulun johtaja Anita Armia Matilda Janssonin (1902–1984) kanssa. Heidän poikansa oli kenraaliluutnantti Rolf Wilhelm Stewen (1927–2012).

Julkaisuja
----------

Nimellä *M. K. Stewen*:

* *Jalkaväkipataljoonan konekiväärikomppanian organisaatio ja taktillinen käyttö*. Tiede ja ase 1/1933

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita. (Muistokirjoitus. Kuolinilmoitus s. 2) *Helsingin Sanomat*, 2.10.1971, s. 7. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 27.3.2018.
2. ↑  Geni.com : Martin Kasimir Stewen
3. ↑  Virkaikäluettelo upseereista vakinaisessa sotapalveluksessa 1.11.1925 (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Kuka oli syyllinen kesän 1944 katastrofiin? Martti Turtola. Seura 2.1.2013.
5. ↑  Luettelo Stewenin kirjoittamista artikkeleista. Finna.
6. ↑  Rolf Stewenin tiedot. Kuka kukin on 1978. (Projekt Runeberg).
7. ↑  Viite julkaisuun

Aiheesta muualla
----------------

* Jalkaväkipataljoonan konekiväärikomppanian organisaatio ja taktillinen käyttö, majuri M. K. Stewenin kirjoittama artikkeli Tiede ja ase 1/1933
**Hans Munch** (5. kesäkuuta 1654 Torkilstrup, Falster, Tanska – 24. heinäkuuta 1712 Christiania, Norja*lähde?*) oli tanskalaissyntyinen teologi ja pappi, joka toimi Norjan Christianssandin hiippakunnan piispana vuosina 1694-1699 sekä Christianian hiippakunnan piispana vuosina 1699-1712.

Elämä
-----

Hans Munch syntyi 1654 Tanskan Torkilstrupissa Falsterin saarella. Hänen vanhempansa olivat pappi Niels Munch ja Karen Sadolin. Munch valmistui koulusta Helsingørissä vuonna 1672, ja maisteri hänestä tuli vuonna 1677. Vuonna 1680 hänestä tuli Kalundborgin pastori. Munchin avioliitto Anna Aagaardin kanssa oli merkittävä, sillä tämä oli kuningas Kristian V:n rakastajattaren Sophie Amalie Mothin serkku. Vaimon sukulaisuussuhde edesauttoi hänen urakehitystään, vaikka hän ei ollut erityisen lahjakas. Vuonna 1686 hänestä tuli Christianian tuomiorovasti. Vuonna 1694 hänet valittiin Christianssandin hiippakunnan piispaksi, jolloin hän sai kuninkaallisen lupauksen pääsystä myöhemmin Christianian hiippakunnan piispaksi, mikä toteutuikin 1699. Vuotta myöhemmin hän osallistui kuningas Fredrik IV:n kruunajaisiin ja sai teologian tohtorin arvon. Kuninkaan vieraillessa Christianiassa vuonna 1704 Munch saarnasi hänelle. Saarnan kuvattiin olleen enemmän maalaispapin kuin piispan saarnan tasoa.

Koska Munch ei ollut erityisen lahjakas ja kärsi lisäksi narkolepsiasta, piispanviran hoito oli hänen kaudellaan huonolla tolalla. Hänen jälkeensä huomattiin, että kirkon kirjanpito vuosilta 1698-1712 oli jäänyt tarkastamatta. Lisäksi monet valittivat hänen vihkineen kappalaisen tehtäviin "irstaita henkilöitä". Yksi harvoista hänen piispana tekemistään päätöksistä oli karkottaa lontoolainen kveekaripappi, joka saarnasi ympäri hänen hiippakuntaansa, ja takavarikoida hänen kirjoituksensa.

Munchin ensimmäinen vaimo Anna Aagaard kuoli vuonna 1709, ja hänet haudattiin 31. tammikuuta samana vuonna. Vielä samana vuonna Munch avioitui Anna Andersdatterin kanssa, joka oli syntynyt vuonna 1661 Gjerdrumissa. Andersdatterin vanhemmat olivat Romeriken vouti Anders Simonsen ja tämän vaimo Inger Eriksdatter. Uusi vaimo oli Christianian kaupunginjohtajan Hans Mustin leski. Munch kuoli 24. kesäkuuta 1712, kun taas hänen vaimonsa eli vuoteen 1738 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Daniel Thrap: Munch, Hans Dansk biografisk Lexikon. Viitattu 25.6.2018. (tanskaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jacob Jensen Jersin** | **Christianssandin piispa**1694–1699 | Seuraaja:**Ludvig Stoud** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Hans Rosing** | **Christianian piispa**1699–1712 | Seuraaja:**Bartholomæus Deichman** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee sähkötekniikan professoria. Suurlähettiläs ja tietokirjailija Mikko Heikinheimosta (1946–2022) on erillinen artikkeli.*
Mikko Heikinheimo
**Aukusti Mikko Heikinheimo** (vuoteen 1906 **Heikel**; 7. tammikuuta 1881 Rovaniemi – 23. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan professori 1916–1945.

Henkilöhistoria
---------------

Heikinheimon vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Johan Henrik Heikel ja Lina Harlin. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1899 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1905.  Charlottenburgissa Heikinheimo opiskeli 1905–1907. Hän oli ennen yliopistouraansa Helsingin sähkölaitoksen käyttöinsinööri 1908–1913 ja opettaja Tampereen teknillisessä opistossa 1913–1916. Tampereen ja Rauman ja niiden ympäristöjen valo- ja voimalaitostarkastajana Heikinheimo toimi 1915–1919 ja Suomen höyrykattilayhdistyksen yli-insinöörinä 1917. Hän oli myös Voima- ja polttoainetaloudellisen yhdistyksen yli-insinööri ja toimitusjohtaja 1918–1919. Aikakauslehti *Sähkö ja Voiman* toimittaja Heikinheimo oli 1908–1909. Eläkkeellä hän toimi maanviljelijänä Pernajan Sarvisalon saaressa.

Heikinheimo oli naimisissa vuodesta 1908 kamreeri, pääkirjanpitäjä Anna Reinilän (entinen Rehnbäck) (k. 1960) kanssa. Heikinheimon isoisä oli Albert Heikel ja tytär sisustustaiteilija Maija Heikinheimo.

Julkaisuja
----------

* *Kaskadimuuttajat: 1*, 1914
* *Keksintöjen kirja: Sähkö ja sen käyttö*, 1932 (päätoim.)

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 188 (Viitattu 3.7.2019)
2. 1 2  Professori Mikko Heikinheimo kuollut. *Helsingin Sanomat*, 27.4.1960, s. 18.
3. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 880. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
4. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
5. ↑  Fraser, Ole (toim.): *Suomen Sähköinsinööriliitto r.y. Matrikkeli. Finlands Elektroingenjörsförbund r.f. Matrikel 1926–1951*, s. 85–86. Helsinki: Suomen Sähköinsinööriliitto, 1951.
6. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 3, p. 512. Otava 1968.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Koreankielisen Wikipedian logo. Logon teksti on kirjoitettu hangeuleilla, joka tarkoittaa; *tietosanakirja, joka kuuluu meille kaikille*.
**Koreankielinen Wikipedia** (kor. 한국어 위키백과, *Hangugeo Wiki Baekgwa*) on koreankielinen versio Wikipediasta. Koreankielisessä Wikipediassa on noin 614 709 (30.11.2022) artikkelia.

Koreankielinen Wikipedia käyttää pääasiassa hangeuleita. Hanjijeja käytetään harvoin. Vuonna 2008 tehtiin aloite toisen koreankielisen Wikipedian perustamisesta, jossa käytettäisiin sekaisin sekä hangeulia että hanjaa, mutta ehdotus kaatui.

Ihmisoikeusaktivistit ovat lähettäneet muistitikuille ladattuja kopioita koreankielisestä Wikipediasta Pohjois-Koreaan ilmapallojen avulla.

WikipediaWikipedia
***Koreankielinen*** Wikipedia, vapaa tietosanakirja

Lähteet
-------

1. ↑  Requests for new languages/Wikipedia Hanja - Meta *meta.wikimedia.org*.  3.5.2008. Viitattu 28.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  North Korea campaigners seek USB sticks *BBC News*.  10.2.2016. Viitattu 28.2.2024. (englanniksi)
**Borja Iglesias** (s. 17. tammikuuta 1993 Compostela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer 04 Leverkusenia lainalla Espanjan Primera Divisiónin Real Betisistä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Iglesias liittyi Celta Vigon organisaatioon 9. heinäkuuta 2013 kaksivuotisella sopimuksella, joka sisälsi option myös kolmannesta vuodesta, ja liittyi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. tammikuuta 2015 vierasottelussa Sevillaa vastaan.

6. heinäkuuta 2017 Iglesias siirtyi kauden 2017–2018 kestävällä lainasopimuksella Zaragozaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 27. elokuuta 2017 kotiottelussa Granadaa vastaan. Iglesias viimeisteli kauden aikana 22 osumaa, joista Córdobaa, Sevilla Atléticoa, Real Valladolidia ja Osasunaa vastaan hän teki kaksi maalia.

9. heinäkuuta 2018 Iglesias teki nelivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa, joka sisälsi 28 miljoonan euron purkupykälän. Hän teki virallisen ensiesiintymisensä uudessa seurassaan 18. elokuuta 2018 kotiottelussa entistä seuraansa Celtaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana 37 La Liga -ottelua ja teki niissä 17 maalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi Real Betisiin, jossa hän on 4,5 kauden aikana pelannut 142 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä 39 maalia. Eurooppa-liigassa hän teki kaudella 2021–2022 kymmenessä ottelussa neljä maalia, pelasi kaudella 2022–2023 kuusi ottelua tekemättä maaleja ja teki kaudella 2023–2024 kuudessa ottelussa yhden maalin. Iglesias siirtyi tammikuussa 2024 loppukauden kestävällä lainasopimuksella Saksan Bundesliigaa johtavaan Bayer Leverkuseniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Borja Iglesias ficha por el Celta B de Segunda B CD Roda. Viitattu 1.6.2019. (espanjaksi)
2. ↑  Demasiado premio para el Sevilla Marca. Viitattu 1.6.2019. (espanjaksi)
3. ↑  Acuerdo con el Celta para la cesión del delantero Borja Iglesias Real Zaragoza. Viitattu 1.6.2019. (espanjaksi)
4. ↑  1-1. El Granada logra un punto en Zaragoza gracias a la actuación de Javi Varas Canal Sur. Viitattu 1.6.2019. (espanjaksi)
5. ↑  Borja Iglesias, nou davanter de l'Espanyol RCD Espanyol. Viitattu 1.6.2019. (katalaaniksi)
6. ↑  Tablas para ir calentando Marca. Viitattu 1.6.2019. (espanjaksi)
7. ↑  Borja Iglesias Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Borja Iglesiasin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Borja Iglesiasin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)

Bayer 04 Leverkusen – Saksan Bundesliiga
1 Hradecký |
2 Stanišić |
3 Hincapié |
4 Tah |
6 Kossounou |
7 Hofmann |
8 Andrich |
9 Iglesias |
10 Wirtz |
12 Tapsoba |
13 Arthur |
14 Schick |
17 Kovář |
18 Mbamba |
19 Tella |
20 Grimaldo |
21 Adli |
22 Boniface |
23 Hložek |
24 Fosu-Mensah |
25 Palacios |
30 Frimpong |
32 Puerta |
34 Xhaka |
36 Lomb |
47 Aourir |
Valmentaja Alonso
Butanoli on yksi merkittävä sikunaöljy.
Furfuraali on sikunaöljy.
**Sikuna-** eli **finkkeliöljy** (ruots. *finkelolja* eng. *fusel alcohol* tai *fusel oil*) tarkoittaa käymisessä muodostuvia korkeampia alkoholeja (enemmän kuin kaksi hiiliatomia), joita esiintyy vaihtelevissa määrin siiderissä, simassa, oluessa, viinissä ja tisleissä kuten pontikassa.

Koostumus ja maku
-----------------

Siiderit sisältävät reilusti sikunaöljyjä tuomassa makua.
Pontikan ei tule sisältää sikunaöljyjä, sillä niiden katsotaan pilaavan pontikan maun.
Sikunaöljyn käsittämät yhdisteet ovat pääasiassa:

* 1-propanoli
* 2-propanoli
* butanolit
* 1-pentanoli
* furfuraali

Liialliset pitoisuudet näitä jakeita saattavat aiheuttaa sivumakuja, joita toisinaan kuvaillaan sanoin "mausteinen", "tulinen" tai "liuotinmainen". Joidenkin juomien, kuten viskin, siwuchan ja perinteisten alejen ja siiderien odotetaan sisältävän suhteellisen suuria pitoisuuksia sikunaöljyjä osana niiden makuprofiilia. Toisissa juomissa, kuten vodkassa ja lagereissa, sikunaöljyjen esiintyminen katsotaan virheeksi. Tutkimusten mukaan sikunaöljyt eivät aiheuta etanoliin verrattuna merkitsevästi enempää sivuvaikutuksia, kuten päänsärkyä, pahoinvointia tai oksentelua.

Muodostuminen ja poistaminen
----------------------------

Sikunaöljyjä muodostuu käymisen tapahtuessa:

* korkeammissa lämpötiloissa
* happamammissa olosuhteissa
* kun hiivan toimintaa rajoittaa matala typen määrä

Tislauksen aikana sikunaöljyt tiivistyvät tislauksen loppuvaiheeseen. Niillä on öljymäinen koostumus, joka on tislauksen suorittajan havaittavissa, ja josta nimikin juontuu. Niin haluttaessa nämä raskaammat alkoholit voidaan miltei kokonaan erottaa refluksikolonnia käyttämällä. Sen sijaan kylmätislaus ei poista sikunaöljyjä.

Katso myös
----------

* Sivutuote

Lähteet
-------

1. ↑  Hori H, Fujii W, Hatanaka Y, Suwa Y. (Aug 27, 2003). "Effects of fusel oil on animal hangover models.". *National Institute of Health*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Fusel alcohol
**Jarl Paavo Salin**, vuoteen 1940 **Kuusinen**, (5. lokakuuta 1898 Helsinki – 17. helmikuuta 1974) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Åbo Akademin koneenrakennuksen professori 1937–1966.

Henkilöhistoria
---------------

Salinin vanhemmat olivat tullikassanhoitaja Jeremias Kuusinen ja Hulda Salin ja puoliso vuodesta 1940 Elsa Lovisa Lindroos. Salin tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1917 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1922, tekniikan tohtoriksi hän väitteli 1936. Hän työskenteli Imatran voimalaitoksen rakentamisen sähkö- ja koneinsinöörinä 1922–1929 ja apulaisjohtajana 1929–1932 ja sitten Åbo Akademissa sähkötekniikan lehtorina 1933, koneenrakennuksen vt. professorina 1933–1937 ja vakinaisena professorina vuodesta 1937.

Julkaisuja
----------

* *Wahrscheinlichkeitsberechnungen in der Kraft- und Wärmetechnik*, 1936 (väitöskirja)
* *Om tekniska beräkningars rationalisering samt om dimensionsanalyser för modellförsök*, 1936
* *Om mål och medel i ingenjörarbetet*, 1943

Lähteet
-------

1. ↑  Autio, Veli-Matti (toim.): *Suomen professorit*, s. 859. Gummerus Oy, 2000. ISBN 951-95189-6-7.
2. 1 2  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 746 Viitattu 20.8.2021.
3. 1 2  Fraser, Ole (toim.): *Suomen Sähköinsinööriliitto r.y. Matrikkeli. Finlands Elektroingenjörsförbund r.f. Matrikel 1926–1951*, s. 227–228. Helsinki: Suomen Sähköinsinööriliitto, 1951.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Prosessointiviive** on tietokoneverkkoon pohjautuvissa pakettikytkennöissä aika, joka reitittimeltä kestää käsitellä (prosessoida) paketin alkunimiö. Se on yksi verkkoviipeen avaintekijöistä.

Paketin käsittelyn aikana reitittimet saattavat tarkistaa, onko paketissa tavutason virheitä lähetyksen jäljiltä ja määrittävät, missä paketin seuraava kohdeosoite on. Suurnopeusreititinten prosessointiviipeet ovat tavallisesti mikrosekuntien luokkaa tai vähemmän. Tämän käsittelyn jälkeen reititin ohjaa paketin jonoon, jossa paketille voi aiheutua lisää viivettä: jonotusviivettä.

Prosessointiviive on sivuutettu aikaisemmin merkityksettömänä muihin verkkoviipeen muotoihin verrattuna. Se voi olla kuitenkin melko suuri joissakin järjestelmissä etenkin silloin, kun reitittimet suorittavat monimutkaisia salausalgoritmejä ja tutkivat ja muokkaavat paketteja. Joidenkin verkkojen tekemä pakettien syvätutkimus (DPI, Deep packet inspection) tutkii paketeiden turvallisuutta, laillisuutta ym. mikä saattaa aiheuttaa todella suuren viipeen, ja siksi se tehdään ainoastaan valituissa tarkastuspisteissä. Myös verkko-osoitteen välitystä tekevien reititinten prosessointiviive on tavallista suurempi, koska niiden täytyy tutkia ja muuntaa sekä saapuvat että lähtevät paketit.

Katso myös
----------

* Latenssi
* Viive
* Jonotusviive
* Lähetysviive
* Etenemisviive

Lähteet
-------

1. 1 2  Kurose, J. F.; Ross, K.W.: *Computer Networking: A Top-down Approach*, s. 62-63. Pearson, 2013. ISBN 9780273775638. (englanniksi)
2. ↑  Ramaswamy Ramaswamy, Ning Weng & Tilman Wolf: Characterizing Network Processing Delay University of Massachusetts.  (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* *Computer Networking: A Top-Down Approach* by Kurose and Ross. 6. painos
**Toivo August Rasilainen** (13. lokakuuta 1894 Jääski – 20. helmikuuta 1972 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja.

Rasilaisen vanhemmat olivat herastuomari Yrjö Rasilainen ja tämän toinen puoliso Anna Monto. Hän kävi viisi luokkaa Imatran yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti tutkintoja kielissä, kansantaloudessa ja estetiikassa. Hän teki opintomatkan Tanskaan ja Ranskaan 1924 sekä Ruotsiin 1929.

Rasilainen oli Viipuri-lehden oikolukijana ja toimittajana 1914–1918, Karjalan Aamulehti-lehden toimitussihteerinä 1918, Karjala-lehden toimitussihteerinä 1918–1922, Etelä-Savo-lehden päätoimittajana 1922–1928, Savo-Karjalan Osake-Pankin Enson konttorin johtajana 1928–1930, pankin pääkonttorin prokuristina 1930–1932 ja pankin Sortavalan konttorin 2. johtajana 1932–1940. Hän oli sitten päätoimittajana Lahti-lehdessä 1940–1942 ja Laatokka-lehdessä 1943–1945. Karjala-lehden toimituspäällikkönä Rasilainen oli sitten vuodesta 1945 alkaen. Rasilainen oli myös Yleisradion paikallisena ohjelmapäällikkönä Sortavalassa 1933–1940 ja 1943–1944 sekä ohjelmapäällikkönä Lahdessa 1940–1942 ja radioselostajana vuodesta 1945 alkaen. Hän oli lisäksi selostajana useissa dokumenttielokuvissa. Rasilainen oli mukana nuorisoseuraliikkeessä ja mieskuorotoiminnassa.

Julkaisuja
----------

* *Epäilyttäviä säveliä : taiteellisen, neliäänisen kvartettilaulun äänitorvi* ; vast. toim. Tempo Pizzicato. Lauluveikot, Viipuri 1931
* *Runon kultaista Karjalaa : Aleksanteri Aava ... (ja muita)* ; toimituskunta Simo Härkönen, Väinö Pärnänen, Toivo Rasilainen. Karjalan liitto, Helsinki 1950
* *Viipurin musiikkiopisto - Lahden musiikkiopisto : 50 vuotta musiikin opetusta*. Lahden musiikkiopisto, Lahti 1968

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 22.2.1972, s. 5.
2. ↑  Kuolinilmoitus.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 27.2.1972, s. 2.
3. 1 2 3  Kuka kukin on 1954
4. 1 2 3  Päätoimittaja Toivo Rasilainen 50 vuotias, Laatokka, 12.10.1944, nro 228, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  EloNet : Toivo Rasilainen

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto : Toivo-sedän Lastentunti Karjalan Suojärvellä, selostajana Toivo Rasilainen, ohjelma nauhoitettu 1937
**Carl (Karl) Gustav von Schoultz** (10. lokakuuta 1776 Viapori – 4. syyskuuta 1841 Vaasa) oli suomalainen majuri. Hän toimi ennen Suomen sotaa Svartholman merilinnoituksen komentajana ja sodan aikana sen alikomentajana.  
Hän julkaisi Tukholmassa vuonna 1810 linnoituksen piirityksestä ja antautumisesta 48-sivuisen selvityksen "*Underdånig rapport om Svartholm fästnings belägring och öfvergång år 1808*". Hänelle myönnettiin hovineuvoksen titteli ja hänet aateloitiin vuonna 1840. Hänestä polveutuu suomalainen von Schoultzin aatelissuku. Suvun juuret ovat Liettuasta.

Kenraalimajuri Constantin Nils Lorenz von Schoultz oli Carl Gustav von Schoultzin ja Eva Kristina Kalmbergin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2  von Schoultz, Constantin Nils Lorenz *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. 1 2  von Schoultz. Suvut ja vaakunat, Suomen Ritarihuone.  Viitattu 18.2.2016.
3. ↑  Striden om Finland 1808–1809 s. 82–83.
4. ↑  *Underdånig rapport om Svartholms fästnings belägring och öfvergång år 1808*. Stockholm, 1810. Kungliga biblioteket
*Hakusana "ajuri" ohjaa tänne. Se voi tarkoittaa myös vuokra-ajuria tai Ajomiehen tähdistöä.*
**Laiteajuri** (tai lyhyemmin **ajuri**, Microsoftin suomennoksissa **laiteohjain** tai **ohjain**) on ohjelmisto, joka ohjaa tietokoneen oheislaitetta. Ajuri tuntee toisaalta käytettävän laitteen yksityiskohdat ja toisaalta se toteuttaa käyttöjärjestelmäkohtaisen rajapinnan, jonka kautta käyttöjärjestelmä pystyy antamaan toimintapyyntöjä oheislaitteelle.

Vanhoissa järjestelmissä laiteajuri ohjasi hyvinkin yksityiskohtaisesti laitteen toimintaa. Tällöin oli myös tyypillistä, että ohjattavaa laitetta varten asennettiin erityinen laiteohjain, joka oli juuri tätä laitetta varten tehty elektroninen piirilevy tai joukko piirilevyjä. Ajurin lisääminen ja vaihto tarkoitti tällöin niin sanottua käyttöjärjestelmän generointia, mikä vaati tyypillisesti koneen pysäyttämisen, suhteellisen pitkän kääntämisprosessin ja korkeaa asiantuntemusta varsinkin kerrostettujen käyttöjärjestelmäytimien kohdalla.

Nykyjärjestelmissä suuri osa ajurin tehtävistä on siirtynyt itse oheislaitteessa olevalle suorittimelle, ja laitteistorajapinnan tietokoneeseen päin toteuttaa jonkin standardinmukainen liityntä, kuten esimerkiksi USB. Tällöin ajurin tehtäväksi jää tämän rajapinnan ohjaus. Myös ajurien asennus on muuttunut mutkattomaksi: ajuri voidaan asentaa tai poistaa käynnistämättä konetta uudelleen, ja varsinkin asennus tapahtuu usein automaattisesti.

Joissain käyttöjärjestelmissä ajureita voi pinota, eli yksi ajuri ohjaa toista. Tämä on yksi tapa mahdollistaa yhteisen laiterajapinnan, kuten USB:n kautta erilaisten laitteiden, kuten levyjen, langattoman verkkoyhteyden, näppäimistön tai hiiren ohjaus.

Lähteet
-------

* Ilkka Haikala ja Hannu-Matti Järvinen: *Käyttöjärjestelmät* (luku 5). Talentum 2003. ISBN 951-762-837-4

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laiteajuri** Wikimedia Commonsissa

1. ↑  Kuinka poistaa tarpeettomat ohjaimet *windows-driver.com*.
**Ernst Ludwig von Gerlach** (7. maaliskuuta 1795 Berliini – 18. helmikuuta 1877 Berliini) oli merkittävä preussilainen konservatiivinen poliitikko. Hänen veljensä oli kenraali Leopold von Gerlach, jonka kanssa hän toimi yhteistyössä.

Leopold ja Ludwig von Gerlach olivat molemmat Napoleonin sotien veteraaneja ja jakoivat samat poliittiset käsitykset. Varsinaisen virkauransa Ludwig von Gerlach loi Preussin oikeuslaitoksessa. Vuodesta 1844 vuoteen 1874 hän toimi Magdeburgin vetoomustuomioistuimen ylituomarina. Hän myös avusti Friedrich Carl von Savignya 1840-luvulla suuren lakiuudistuksen suunnittelussa.

Gerlach muistetaan parhaiten siitä, että hän oli vuonna 1848 perustamassa *Neue preussische zeitung* -lehteä (tunnettiin paremmin nimellä *Kreuzzeitung*), joka toimi Preussin konservatiivisen puolueen äänitorvena. Hän myös levitti lehdessä omia näkemyksiään sekä vaikutti Preussin politiikkaan pääasiassa veljensä kautta. Gerlach oli vuodesta 1849 Preussin maapäivien alahuoneen jäsenenä ja kuului siellä jyrkimmän oikeiston johtajiin. 1860-luvulla hänestä tuli kansleri Otto von Bismarckin Saksan yhdistämiseen tähdänneen politiikan näkyvä vastustaja. 1870-luvun Kulturkampfin aikana Gerlach vastusti jyrkästi Bismarckin katolisen kirkon vastaista kirkkopolitiikkaa ja liittyi katoliseen Keskustapuolueeseen, vaikka olikin itse protestantti. Hänet erotettiin vuonna 1874 virastaan oikeuslaitoksessa hänen julkaistuaan hallitusta arvostelleen lentolehtisen. Gerlach vastusti myös Bismarckin pyrkimystä rakentaa Saksan keisarikunta Preussin hegemonisen aseman varaan. Gerlach valittiin edustajaksi Saksan valtiopäiville hieman ennen kuolemaansa vuonna 1877.

Ludwig ja Leopold von Gerlachin nuorempi veli Otto von Gerlach oli mainittava teologi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ludwg von Gerlach (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.6.2014.
2. 1 2 3  *Nordisk familjebok* (1908), s. 559–60 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 28.6.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Pehr Wilhelm Wargentin (1717-1783)
**Pehr Vilhelm Wargentin** (11. syyskuuta 1717 – 13. joulukuuta 1783) oli oman aikansa tunnetuimpia ruotsalaisia tähtitieteilijöitä. Hän keskittyi Jupiterin kuiden tutkimiseen. Lisäksi hän on kehittänyt Ruotsi-Suomen väestötilastoa sekä julkaissut lukuisia tutkimuksia myös geofysiikan alalta. Hänen mukaansa on nimetty yksi kuun kraattereista.

Wargentin kutsuttiin vuonna 1739 Ruotsin Kuninkaallisen Tiedeakatemian pysyväksi sihteeriksi. Hän toimi hyvin pitkän sihteerikautensa aikana, 34 vuotta, menestyksekkäästi ja tehokkaasti Akatemian hyväksi kehittäen erikoisesti kontaktit ulkomaisiin akatemioihin, muun muassa Englannin, Ranskan ja Venäjän tiedeakatemioihin. 

Sukujuuriltaan Wargentin kuului turkulaiseen, alun perin Saksasta kotoisin olevaan kauppiassukuun. Hänen setänsä oli Joachim Wilhelminpoika Wargentin ja tätinsä Anna Wargentin oli pietistijohtaja Petter Schaeferin vaimo. Pehr Vilhelmin isä oli kirkkoherra Wilhelm Wilhelminpoika Wargentin.

Lähteet
-------

* Personhistorisk tidskrift (Runeberg.org) *runeberg.org*. Stockholm.  (ruotsiksi)
* *Tietosanakirja*. osa 10. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1919.
* T. Frängsmyr, *Gubben som gräver-Människor och miljöer i vetenskapens värld*, Författarförlaget Fischer & Rye, Stockholm 1989.

### Viitteet

1. ↑  Tietosanakirja, palsta 672. Väestön kasvun ennusteessaan Wargentin käytti virheellisesti Edmond Halleyn kehittämiä matemaattisia työkaluja, mistä häntä on myöhemmin suhteettoman paljon arvosteltu.
2. ↑  Gubben som gräver-Människor och miljöer i vetenskapens värld, s. 22–27.
3. ↑  Personhistorisk tidskrift, s. 28–30


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |