recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian vuonna 1623 liikkeellelaskema joukkovelkakirja.
**Hollannin Itä-Intian kauppakomppania** (nykyhollanniksi: *Vereenigde Oost-Indische Compagnie*, VOC) oli vuonna 1602 perustettu maailman toinen monikansallinen yritys (Englannin Itä-Intian kauppakomppania perustettiin vain kaksi vuotta aikaisemmin), ja ensimmäinen, joka perusti oman pörssinsä, Amsterdamin pörssin. Sitä on pidetty myös maailman ensimmäisenä megakorporaationa, sillä sillä oli lähes valtiolliset oikeudet, kuten oikeus julistaa sota, solmia sopimuksia, vangita ja teloittaa epäiltyjä, painaa rahaa ja perustaa siirtomaita.

Kauppakomppanian ylimpänä hallintoelimenä toimi Amsterdamin kamari. Se käsitti yleensä 17 jäsentä, joilla oli yhteinen valtuusto. Maakunnat Hollanti ja Zeeland olivat sen tärkeimmät edustajat.

Kauppakomppania otti satamakaupunki Batavian (nykyinen Jakarta, Indonesian pääkaupunki) pääkaupungikseen. Bataviassa oli kauppakomppanian kuvernöörin asemapaikka. Hän oli vannonut lojaaliutta Amsterdamin kamarille ja Hollannin tasavallalle ja oli siksi velvoitettu kuuntelemaan valtuustoa. Bataviasta käsin kauppakomppania kontrolloi Itä-Intian kauppaa ja etenkin maustekauppaa, jossa sillä oli monopoliasema suuren osaa 1600-luvusta. Kahden vuosisadan aikana Kauppakomppania valloitti myös ympäröiviä alueita laajentaakseen vaikutusvaltaansa.

Kauppakomppania ajautui konkurssiin 1700-luvun lopussa, jolloin sen hallitsemat alueet muodostivat Alankomaiden Itä-Intian alueen.

Lähteet
-------

* Hall, Daniel George Edward: *History of South East Asia*. 4th edition. Macmillan, 1981. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Hall 1981, s. 317

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hollannin Itä-Intian kauppakomppania**.
* VOC (hollanniksi)
* VOC haaksirikot (englanniksi)
Marmaverkenin läpi kulkee rautatie Söderhamnista Kilaforsiin.
**Marmaverken** on taajama Söderhamnin kunnassa Ruotsin Gävleborgin läänissä. Vuonna 2020 taajamassa oli 343 asukasta.

Marmen-järven pohjoisrannalle syntynyt teollisuusyhdyskunta sai alkunsa vuonna 1855 käynnistyneestä sahalaitoksesta. Vuonna 1929 paikkakunnalle valmistui sulfiittisellutehdas, jota arveltiin tuolloin Euroopan tai jopa koko maailman suurimmaksi 60 000 tonnin vuosituotannollaan ja 350 työntekijällään. Tehtaan yhdisti Vallvikin satamaan Pohjanlahden rannalla lähes 19 kilometrin mittainen köysirata, jolla siirrettiin sellupaaleja satamaan sekä hiiltä ja glaubersuolaa ja muita raaka-aineita satamasta tehtaaseen. Köysirata oli käytössä 1950-luvun loppuun, kunnes se purettiin ja siirryttiin maakuljetuksiin. 1970-luvulle tultaessa puutavaran kuljetus tehtaaseen siirrettiin uittomenetelmästä rautateille suomalaiselta Lokomolta tilatuin veturein. Sellutehtaan toiminta loppui 1989.

Ådalenin laukauksina tunnettu välikohtaus Ruotsin armeijan ja mielenosoittajien välillä toukokuussa 1931 sai alkunsa Marmaverkenin sellutehtaan palkanalennuksista ja niistä seuranneesta paperityöläisten lakosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ruotsin sellulosateollisuuden aloilta.  *Helsingin Sanomat*, 5.1.1929, s. 11. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Ekeving, Gunnar: Linbanor för industriella tillämpningar *Internet Archive*.  11.7.2010.  Arkistoitu 28.8.2010. Viitattu 5.8.2023.
3. ↑  Lokomolta toinen veturi Ruotsiin.  *Helsingin Sanomat*, 06.02.1969, s. 19. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Lista över massa- och pappersbruk i Sverige *brukshistoria.se*.  Version 191214-02. Viitattu 5.8.2023.
5. ↑  Sundstedt, Anders: The Adalen shootings in Sweden, 1931 *archive.org*. Viitattu 5.8.2023.
**Marano sul Panaro** on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Modenaan on 27 kilometriä. Kunnan läpi virtaa Panarojoki. Maatalous on kunnan tärkein elinkeino, mutta siellä on myös teollisuutta.

Historia
--------

Ensimmäiset kirjalliset merkinnät linnan ympärille rakennetusta kylästä ovat 1100-luvulta. Marano kuului vuorotellen Modena ja Bolognan hallintaan. Vuonna 1326 paavin joukot valtasivat Maranon, ja siitä tuli osa Kirkkovaltiota. Tämän jälkeen Maranossa ovat pitäneet valtaa Esten, Viscontin, Rangonin ja Pio di Carpin suvut. Itsenäinen kunta Maranosta tuli vuonna 1860.

Nähtävyyksiä
------------

Maranossa sijaitsee Sassi di Roccamalatina puisto (*Parco regionale dei Sassi di Roccamalatina*), jonka kolmihuippuisen kallion päällä pesii muuttohaukkoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4   www.tuttitalia.it
2. 1 2   Kunnan kotisivut
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Puiston kotisivut

Modenan maakunta
Bastiglia | Bomporto | Campogalliano | Camposanto | Carpi | Castelfranco Emilia | Castelnuovo Rangone | Castelvetro di Modena | Cavezzo | Concordia sulla Secchia | Fanano | Finale Emilia | Fiorano Modenese | Fiumalbo | Formigine | Frassinoro | Guiglia | Lama Mocogno | Maranello | Marano sul Panaro | Medolla | Mirandola | Modena | Montecreto | Montefiorino | Montese | Nonantola | Novi di Modena | Palagano | Pavullo nel Frignano | Pievepelago | Polinago | Prignano sulla Secchia | Ravarino | Riolunato | San Cesario sul Panaro | San Felice sul Panaro | San Possidonio | San Prospero | Sassuolo | Savignano sul Panaro | Serramazzoni | Sestola | Soliera | Spilamberto | Vignola | Zocca
**Swedesboro** on borough Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Gloucesterin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 2 584.

Maantiede
---------

Swede's Inn.
Swedesboro sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Gloucesterin piirikunnassa. Pinta-alaltaan se on piirikunnan kunnista pienin.

Historia
--------

Mortonson-Van Leer Log Cabin.
Nykyisen Swedesboron alueen alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat delawaret. Swedesboro perustettiin vuonna 1638. Sen ensimmäiset asukkaat ruotsalaisia ja suomalaisia siirtolaisia. Ruotsi pyrki tuolloin perustamaan oman siirtokuntansa (Uusi-Ruotsi) Pohjois-Amerikkaan. Paikkakunnan nimi oli alkujaan Raccoon ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1765. Mortonson-Van Leer Log Cabin on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista hirsimökeistä ja Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneen John Mortonin isoisän isän kotimökki. Vuonna 1703 perustettu Pyhän Kolminaisuuden kirkko eli "Old Swedes Church" on puolestaan Yhdysvaltojen kolmanneksi vanhin ruotsalainen kirkko.

Swedeboro erotettiin Woolwichista omaksi hallinnolliseksi alueekseen 8. huhtikuuta 1902 ja Del Monte avasi paikkakunnalle purkittamon vuonna 1948. Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa vieraili paikkakunnala United States Bicentennial-juhlien yhteydessä vuonna 1976.

Väestö
------

Swedesboron asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 2 584. Heistä 69,8 % oli valkoisia, 15 % afroamerikkalaisia, 1,4 % aasialaisia ja 17,1 % latinoja mistä tahansa rodusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maxine N. Lurie ja Marc Mappen: *Encyclopedia of New Jersey*, s. 792. Rutgers University Press, 2004. ISBN 0-8135-3325-2. (englanniksi)
2. 1 2  Borough History Borough of Swedesboro. Viitattu 28.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  US Bureau of the Census: Profile of General Demographic Characteristics: 2010 - Geographic area: Swedesboro borough (pdf) New Jersey Department of Labor and Workforce Development. Viitattu 28.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Swedesboro** Wikimedia Commonsissa

New Jerseyn osavaltio

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Central Jersey
* Delaware Valley
* Jersey Shore
* Meadowlands
* North Jersey
* Pine Barrens
* Shore Region
* Skylands Region
* South Jersey
* New Yorkin metropolialue
* Tri‑State Region

 |
| Huomattavat kaupungit ja kunnat | 
* Atlantic City
* Bayonne
* Camden
* Clifton
* Edison
* Elizabeth
* Hackensack
* Hoboken
* Jersey City
* Lakewood
* Newark
* New Brunswick
* Ocean City
* Paterson
* Perth Amboy
* **Trenton** (pääkaupunki)
* Vineland
* Woodbridge

 |
| Piirikunnat | 
* Atlantic
* Bergen
* Burlington
* Camden
* Cape May
* Cumberland
* Essex
* Gloucester
* Hudson
* Hunterdon
* Mercer
* Middlesex
* Monmouth
* Morris
* Ocean
* Passaic
* Salem
* Somerset
* Sussex
* Union
* Warren

 |
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Saarijärven Paavo** oli Jyväskylässä vuosina 1917–1932 ilmestynyt Maalaisliiton sanomalehti.

Vihtori Vesterisen johtamat Keski-Suomen maalaisliittolaiset ryhtyivät perustamaan omaa lehteä syksyllä 1917. Maaseutuväestölle tarkoitettu *Saarijärven Paavo* oli raittiushenkinen ja aitosuomalainen puoluelehti, jossa oli vain vähän uutisaineistoa. Lehti kärsi jatkuvista talousvaikeuksista ja pysyi hengissä vain uskollisten kannattajiensa tuella. Vuonna 1932 lehden tukiyhtiö osti pula-aikana vaikeuksiin joutuneen *Keskisuomalaisen*, jolloin *Saarijärven Paavo* voitiin lopettaa.

*Saarijärven Paavo* ilmestyi vuosina 1918–1919 ja 1923–1932 kolmesti ja vuosina 1920–1922 kuudesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Lehden levikki oli 1930-luvun alussa alle 3 000 kappaletta eikä koskaan noussut yli kuuden tuhannen. Päätoimittajina työskentelivät Lauri Perälä (1918–1919), Väinö Kivilinna (Borg, 1919–1921), Eero Lappalainen (1921–1926) ja Anttoni Takala (1926–1932).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 324–325. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Saarijärven Paavo* digitoituna kansalliskirjastossa
**Godhra** on Intian Gujaratissa sijaitseva noin 140 000 asukkaan kaupunki, joka toimii Panchmahalin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki sai osakseen runsaasti julkisuutta vuonna 2002, jolloin siellä poltettiin hindupyhiinvaeltajia kuljettanut juna. Tapauksen johdosta Gujaratissa alkoivat laajat väkivaltaisuudet, jotka vaativat yli tuhannen ihmisen hengen. Kaupungin nimen alkuperä on tarinan mukaan peräisin lehmiä rakastaneelta erakolta, joka kutsui seutua nimellä Gaudhara eli lehmien maa. Tämä muuttui myöhemmin Godhraksi.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukkaista 51 prosenttia on muslimeita. Toiseksi suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa noin 47 % väestöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Godhra City Census 2011 data *census2011.co.in*. Viitattu 4.12.2019.
2. ↑  Godhra *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 4.12.2019.
3. ↑  Dutta, Prabhash K.: When Gujarat fell to rioters after Sabarmati Express was set on fire in Godhra *India Today*.  28.2.2018. Viitattu 4.12.2019.
4. ↑  Misra, Leena: 'S' stands for 'S-6' or 'Signal Falia' in Godhra. *Times of India (arkistoitu)*.  1.3.2004.  Arkistoitu 1.12.2018. Viitattu 4.12.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel

 |

 |
**Naim Süleymanoğlu** (syntyjään **Naim Suleimanov**, 23. tammikuuta 1967 Ptichar, Bulgaria – 18. marraskuuta 2017 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän voitti urallaan kolme olympiakultaa, seitsemän maailmanmestaruutta ja kuusi Euroopan mestaruutta sekä teki 58 maailmanennätystä.

Turkkilaiseen perheeseen Bulgariassa syntynyt Süleymanoğlu nousi painonnoston huipulle jo hyvin nuorena nostaen ensimmäisen maailmanennätyksensä 16-vuotiaana. Pienikokoisena (vain 147 cm) hän sai lempinimen "Tasku-Herkules". Süleymanoğlu ei päässyt osallistumaan Los Angelesin olympialaisiin 1984 olympiaboikotin vuoksi.

Bulgarian viranomaiset pakottivat turkkilaisen vähemmistön bulgarialaistamaan nimensä ja Süleymanoğlu käytti kansainvälisen uransa alkuvaiheessa nimeä **Naum Shalamanov**. Maailmancup-matkalla Melbourneessa vuonna 1986 Naum Shalamanov loikkasi Turkkiin, josta hän anoi kansalaisuutta. Hän myös turkkilaisti nimensä *Naim Süleymanoğlu*ksi. Bulgarian ja Turkin välille syntyi kiista siitä mitä maata Naim Süleymanoğlu edustaisi Soulin olympialaisissa 1988. Bulgarian hallitus vaati ja sai miljoona dollaria Turkilta, jotta Süleymanoğlu pääsi edustamaan Turkkia.

Süleymanoğlu ei pettänyt uutta kotimaataan, vaan voitti Soulin kisoissa höyhensarjan olympiakultaa. Hän lopetti kilpailemisen 22-vuotiaana voitettuaan maailmanmestaruuden vuonna 1989. Kommunismin kaaduttua Bulgariassa hänen perheensä pääsi muuttamaan Turkkiin. Halu kilpailla oli kuitenkin liian suuri ja Süleymanoğlu palasi vuonna 1991 voittaakseen seuraavana vuonna olympiakultaa Barcelonan kisoissa. Seuraavan olympiadin aikana hän voitti kolme maailmanmestaruutta ja teki useita maailmanennätyksiä.

1996 Atlantan kisat olivat Süleymanoğlun joutsenlaulu. Hän voitti kolmannen olympiakultansa ja ilmoitti jälleen lopettavansa uransa. Mutta vain palatakseen jälleen vuonna 1999 nostolavoille. Hän ei kuitenkaan ollut enää entisenlaisessa kunnossa ja epäonnistui voittamaan mitalin Sydneyssä 2000. Niiden jälkeen hän lopetti lopullisesti 33-vuotiaana. Vuonna 2001 hänet palkittiin Olympic Order -kunniapalkinnolla.

Lähteet
-------

1. ↑  'Pocket Hercules,' 3-Time Olympic Champion, Dies at 50 *The New York Times*.  18.11.2017. Viitattu 19.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2  NAIM SÜLEYMANOĞLU *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 7.3.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili LiftUpissa
* Süleymanoğlu olympic.org:ssa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Carurú** on Vaupésin departementissa sijaitseva Kolumbian kunta. Departementin pääkaupunki Mitú sijaitsee 175 kilometrin päässä. Guaviaren departementti sijaitsee naapurissa. Maasto on pääasiassa viidakkoa. Kylän läpi virtaa Vaupésjoki. Alkuperäisasukkaat muodostavat asukkaiden enemmistön. Valtaosa asukkaista on miehiä. Kunnan asukasluku on noin 3 300. Carurún kunta perustettiin vuonna 1993. Sen rajat määriteltiin vuonna 1997. Kunnan talous perustuu valtaosin kalastukseen ja metsien hyödyntämiseen.

Ilmasto
-------

Keskilämpötila on 25−32 astetta. Alueella on kosteaa ja sateita saadaan runsaasti. Vuosittainen sademäärä on 3500 millimetriä. Joulukuun ja marraskuun välinen aika on kuivinta.

Nähtävyydet
-----------

Carurússa voi käydä esimerkiksi Cubayn pyhäköllä. Lähistöllä virtaa Vaupésjoki ja maasto on vuoristoista. Elokuussa järjestetään urheilutapahtumia 16 alkuperäisasukkaan yhteisön kesken.

Lähteet
-------

1. ↑  www.caruru-vaupes.gov.co: Alcaldía de Caruru - vaupes *caruru-vaupes.gov.co*. Viitattu 11.10.2017. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  CDIM: República de Colombia Departamento del Vaupés Municipio de Carurú *cdim.esap.edu.co*.  Arkistoitu 11.10.2017. Viitattu 11.10.2017.
3. ↑  www.caruru-vaupes.gov.co: Turismo *caruru-vaupes.gov.co*. Viitattu 11.10.2017. [vanhentunut linkki]
Alatás  
Αλατάς

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
39°09′36″N, 23°12′20″E, Nótio PílioMagnesia, ThessaliaKreikka |
| Vesialue | 
Pagasitikóslahti |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Korkein kohta | 
61 m |
| Pinta-ala | 
0,55 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Alatás** (kreik. Αλατάς) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Pagasitikóslahdessa Pílion niemimaan länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,55 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Alatás kuuluu Nótio Pílion kuntaan, Magnesian alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.

Alatás sijaitsee Milínan ja Mávri Pétran kylien edustalla. Saari on pitkä ja kapea. Sen pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 2,4 kilometriä ja leveys kapeimmassa kohdassa vain noin 45 metriä. Suurin korkeus on 61 metriä merenpinnasta laskettuna. Saarella sijaitsee Pyhän Neljänkymmenen luostari (*Moní Agíon Tessarákonta*). Alatásta on yritetty kehittää turistikohteeksi sekä 1960- että 1990-luvulla, mutta hankkeet ovat epäonnistuneet.

Lähteet
-------

1. 1 2  Προχωρά η μεγάλη επένδυση στο νησί Αλατάς της Μαγνησίας; *eTravelNews*. Viitattu 1.9.2021.
2. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
3. 1 2  Αλατάς: To νησί που αντιστέκεται από τα 60s μέχρι σήμερα, του Βαγγέλη Γεωργίου *Flust.gr*.  Arkistoitu 29.7.2021. Viitattu 1.9.2021.
**Montella** on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa. 

Kunta on tunnettu kastanjoistaan, joilla on suojattu maantieteellinen merkintä SMM (*indicazione geografica protetta IGP*).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montella** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Avellinon maakunta
Aiello del Sabato | Altavilla Irpina | Andretta | Aquilonia | Ariano Irpino | Atripalda | Avella | Avellino | Bagnoli Irpino | Baiano | Bisaccia | Bonito | Cairano | Calabritto | Calitri | Candida | Caposele | Capriglia Irpina | Carife | Casalbore | Cassano Irpino | Castel Baronia | Castelfranci | Castelvetere sul Calore | Cervinara | Cesinali | Chianche | Chiusano di San Domenico | Contrada | Conza della Campania | Domicella | Flumeri | Fontanarosa | Forino | Frigento | Gesualdo | Greci | Grottaminarda | Grottolella | Guardia Lombardi | Lacedonia | Lapio | Lauro | Lioni | Luogosano | Manocalzati | Marzano di Nola | Melito Irpino | Mercogliano | Mirabella Eclano | Montaguto | Montecalvo Irpino | Montefalcione | Monteforte Irpino | Montefredane | Montefusco | Montella | Montemarano | Montemiletto | Monteverde | Montoro | Morra De Sanctis | Moschiano | Mugnano del Cardinale | Nusco | Ospedaletto d’Alpinolo | Pago del Vallo di Lauro | Parolise | Paternopoli | Petruro Irpino | Pietradefusi | Pietrastornina | Prata di Principato Ultra | Pratola Serra | Quadrelle | Quindici | Rocca San Felice | Roccabascerana | Rotondi | Salza Irpina | San Mango sul Calore | San Martino Valle Caudina | San Michele di Serino | San Nicola Baronia | San Potito Ultra | San Sossio Baronia | Sant’Andrea di Conza | Sant’Angelo a Scala | Sant’Angelo all’Esca | Sant’Angelo dei Lombardi | Santa Lucia di Serino | Santa Paolina | Santo Stefano del Sole | Savignano Irpino | Scampitella | Senerchia | Serino | Sirignano | Solofra | Sorbo Serpico | Sperone | Sturno | Summonte | Taurano | Taurasi | Teora | Torella dei Lombardi | Torre Le Nocelle | Torrioni | Trevico | Tufo | Vallata | Vallesaccarda | Venticano | Villamaina | Villanova del Battista | Volturara Irpina | Zungoli
**Sidi M’Hamed Ou Marzouq** on maalaiskunta (ransk. *commune rurale*) Essaouiran provinssissa Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Sidi M’Hamed Ou Marzouqissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 6 088, joista kaikki olivat Marokon kansalaisia. Kotitalouksia oli 882. Vuonna 1994 asukkaita oli 6 083 ja kotitalouksia 894.

Sidi M’Hamed Ou Marzouq rajautuu lounaassa ja lännessä Mzilaten maalaiskuntaan, pohjoisessa Sidi Laaroussin maalaiskuntaan ja koillisessa Safin provinssiin kuuluvaan Laamamran maalaiskuntaan. Idässä Sidi M’Hamed Ou Marzouq rajautuu Chichaouan provinssiin kuuluvaan Ahdilin maalaiskuntaan ja etelässä samaan provinssiin kuuluvaan Sid L’Mokhtarin maalaiskuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Recensement général de la population et de l'habitat de 2004 (pdf) Haut-commissariat au Plan, Lavieeco.com.  population.pdf Arkistoitu 8.4.2019. Viitattu 8.1.2013. (arabiaksi) (ranskaksi)
2. ↑  Elaboration de Plan de Développement du centre de la commune rurale de Sidi Mokhtar (Province de Chichaoua) (pdf)  24.10.2011. Agence Urbaine Marrakech.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 8.1.2013. (ranskaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Japanin kaupunkia. Kreikan vuoresta katso Sousáki.*


  

  

  

  

  

  

  

**Susaki** (jap. 須崎市, *Susaki-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Tyynenmeren Tosanlahden rannikolla Kōchin kaupungin lounaispuolella. Kaupungin alue on pääosin metsäistä vuoristoa lukuun ottamatta Shinjōjoen kapeaa laaksoa, jonka suulle, Susakinlahden rannikolle, kaupungin keskusta on rakentunut. Sen eteläpuolella sijaitsee Nominlahti useine pienine saarineen ja itäpuolella pitkänomainen, maisemistaan tunnettu Uranouchinlahti, jossa on aiemmin harjoitettu helmenviljelyä. Susakissa on 21 574 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 135,34 neliökilometriä.

Susaki sai kaupunkioikeudet vuonna 1954, kun silloiseen Susakin maaseutukaupunkiin liitettiin neljä ympäristön kyläkuntaa. Tärkeitä elinkeinoja ovat kalastus, vesiviljely ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten *mikan*-mandariineja. Erityisesti *myōga*-inkiväärin (*Zingiber mioga*) satomäärät kuuluvat maan suurimpiin. Susakilla on hyvä luonnonsatama, joka on nimitetty virallisesti merkittäväksi satama-alueeksi. Sieltä viedään muun muassa sementtiä, puutavaraa ja kalkkikiveä. Kaupunkiin on toisen maailmansodan jälkeen kehittynyt sementti- ja elektroniikkateollisuutta ja se on lähiseutunsa kaupallinen keskus.

Susakin nähtävyyksiin lukeutuvat esimerkiksi Yokonamin niemimaan kauniit rannikkomaisemat, Tosan daimiokunnan historialliset linnoitusrakenteet bakumatsu-kaudelta ja Otonashi-jinjan pyhäkkö, jonka rakennukset on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Dosan-linja.

Kuvia
-----

* NominlahteaNominlahtea
* Daizen-jin temppeliDaizen-jin temppeli
* Otonashi-jinjaOtonashi-jinja
* Susakin rautatieasemaSusakin rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3  位置・地勢・気候 Susaki City. Viitattu 6.11.2019.
2. 1 2  須崎市 Susaki City. Viitattu 6.11.2019.
3. 1 2 3  市のシンボル Susaki City. Viitattu 6.11.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 須崎市 Kotobank. Viitattu 6.11.2019.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 須崎市 Kotobank. Viitattu 6.11.2019.
6. 1 2  概要 Susaki City. Viitattu 6.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Susaki** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kōchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aki
* Kami
* Kōchi (pääkaupunki)
* Kōnan
* Muroto
* Nankoku
* Shimanto
* Sukumo
* Susaki
* Tosa
* Tosa-Shimizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Agawan piirikunta** (Ino · Niyodogawa) · **Akin piirikunta** (Geisei · Kitagawa · Nahari · Tano · Tōyō · Umaji · Yasuda) · **Hatan piirikunta** (Kuroshio · Mihara · Ōtsuki) · **Nagaokan piirikunta** (Motoyama · Ōtoyo) · **Takaokan piirikunta** (Hidaka · Naka-Tosa · Ochi · Sakawa · Shimanto · Tsuno · Yusuhara) · **Tosan piirikunta** (Ōkawa · Tosa) |

 |
**Gijón** ([xiˈxon], asturiaksi *Xixón*) on Asturian itsehallintoalueella Espanjassa sijaitseva satamakaupunki. Se sijaitsee Biskajanlahden rannalla.

Kaupungin nimi tulee latinan sanasta *saxonem*, joka tarkoittaa kallioista. Kaupunki oli Rooman valtakunnan aikaan tärkeä alueellinen keskus. Sitä on asutettu varhaisimmista ajoista lähtien. Kaupungin satama, El Musel, on yksi Pohjois-Espanjan suurimpia.

Gijónissa asuu nykyisin noin 272 000 ihmistä (2018), ja se on Asturian väkirikkain kaupunki. Se on pinta-alaltaan 181,6 neliökilometrin suuruinen (1,71 prosenttia Asturian pinta-alasta), ja sen asukastiheys on noin 1 500 asukasta neliökilometriä kohden. Kaupungin korkein kohta on 672 metrin korkeuteen kohoava Peña de los Cuatro Jueces.

Noin kolmen kilometrin päässä Gijónin keskustasta sijaitsee Espanjan pinta-alaltaan suurin rakennus Universidad Laboral de Gijón (asturiaksi Universidá Llaboral de Xixón). Francisco Francon aikakaudella 1946–1956 rakennettu rakennusryhmä, joka käsittää myös kirkon ja teatterin, on 270 000 neliömetrin suuruinen.

Gijónin kaupunginvaltuusto koostuu 26 jäsenestä sekä kaupunginjohtajasta. Nykyinen kaupunginjohtaja on Carmen Moriyón, joka edustaa Foro Asturias -puoluetta, vuoden 2015 kunnallisvaalien suurinta puoluetta. Toiseksi suurin puolue on PSOE.

Gijónista on kotoisin jalkapalloseura Sporting Gijón, joka pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla La Ligassa. Sen kasvatteja on muun muassa Espanjan jalkapallomaajoukkueen entinen tähtihyökkääjä David Villa.

Kuvia
-----

* Kaupunkia ilmasta.Kaupunkia ilmasta.
* Plaza Mayor ja Gijónin kaupungintaloPlaza Mayor ja Gijónin kaupungintalo
* Plaza Campinos de Begoña, taustalla Iglesia de San Lorenzo.Plaza Campinos de Begoña, taustalla Iglesia de San Lorenzo.
* Plaza San Miguel (La Plazuela)Plaza San Miguel (La Plazuela)
* Puerto Deportivo ja Palacio de Revillagigedo (oik.)Puerto Deportivo ja Palacio de Revillagigedo (oik.)
* "Escaleras musicales" yhdistää Puerto Deportivon Cimavillan kaupunginosaan."Escaleras musicales" yhdistää Puerto Deportivon Cimavillan kaupunginosaan.
* Playa de San LorenzoPlaya de San Lorenzo
* Universidad Laboral de GijónUniversidad Laboral de Gijón

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  PP y PSOE recuperan sus bastiones de Oviedo y Gijón tras el terremoto de 2015 *elmundo.es*. Viitattu 16.6.2019. Espanjaksi.
2. ↑  Cifras oficiales de población resultantes de la revisión del Padrón municipal a 1 de enero *ine.es*. Viitattu 16.6.2019. Espanjaksi.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kaupungin viralliset sivut
* Kaupungin viralliset turismisivut
* Sporting de Gijónin sivut

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gijón**.
**Gose** (jap. 御所市, *Gose-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Naran altaan eteläreunalla. Lännessä sen alue nousee Kongō- ja Katsuragivuorille ja rajautuu Osakan prefektuuriin. Kaupungin eteläosat ovat kukkulaisia. Gosessa on 25 525 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 60,58 neliökilometriä.

Gose kehittyi Edo-kaudella ensin linnanaluskaupunkina Kuwayama-klaanin hallinnassa, myöhemmin suoraan bakufun eli maan keskushallinnon alaisuudessa (*tenryō*). Perinteisiä elinkeinoja ovat *Yamato*-kankaan (*kasuri*) kudonta ja lääkkeiden valmistus. Kaupungissa on myös esimerkiksi jalkineiden tuotantoa. Kemianteollisuuden merkitys sen taloudelle on ollut merkittävässä kasvussa. Maaseutualueilla harjoitetaan riisin, kakien (*Gosho-gaki*) ja kudzun (*Yoshino-kuzu*) viljelyä, puutarhaviljelyä sekä maidon ja siipikarjan tuotantoa. Kaupunkioikeudet Goselle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1958.

Gosen kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi useat *kofun*-hautakummut ja muut historialliset muistomerkit. Muinaisen Katsuragi-kodō-tien varrella on säilynyt monia vanhoja rakennuksia, kuten Kamoyamaguchi-jinjan ja Hitokotonushi-jinjan pyhäköt, Kuhon-jin buddhalainen temppeli ja Nagaran historiallinen kaupunkimiljöö. Siellä sijaitseva Nakamura-suvun talo Edo-kauden alkupuolelta on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden joukkoon. Kisshōsō-jin temppeli puolestaan tunnetaan Sagichō-seremoniastaan. Kongō- ja Katsuragivuorten alueet kuuluvat Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon. Katsuragille on Gosesta yhteys Katsuragivuoren köysirataa pitkin. Gosea palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja sekä Kintetsu-rautateiden Gose-linja ja Yoshino-linja.

Kuvia
-----

* Katsuragi Hitokotonushi-jinjaKatsuragi Hitokotonushi-jinja
* Kisshōsō-jiKisshōsō-ji
* Wakayama-linja Gosen rautatieasemallaWakayama-linja Gosen rautatieasemalla
* Katsuragivuoren köysirataKatsuragivuoren köysirata

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  御所市概要 Gose City. Viitattu 01.02.2020.
2. 1 2  御所市の人口 Gose City. Viitattu 01.02.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 御所市 Kotobank. Viitattu 01.02.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 御所（市） Kotobank. Viitattu 01.02.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gose** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naran prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Gojō
* Gose
* Ikoma
* Kashiba
* Kashihara
* Katsuragi
* Nara (pääkaupunki)
* Sakurai
* Tenri
* Uda
* Yamato-Kōriyama
* Yamato-Takada

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Ikoman piirikunta** (Ando · Ikaruga · Heguri · Sangō) · **Kita-Katsuragin piirikunta** (Ōji · Kawai · Kanmaki · Kōryō) · **Shikin piirikunta** (Kawanishi · Miyake · Tawaramoto) · **Takaichin piirikunta** (Asuka · Takatori) · **Udan piirikunta** (Mitsue · Soni) · **Yamaben piirikunta** (Yamazoe) · **Yoshinon piirikunta** (Higashi-Yoshino · Kamikitayama · Kawakami · Kurotaki · Nosegawa · Ōyodo · Shimoichi · Shimokitayama · Tenkawa · Totsukawa · Yoshino) |

 |
**Libyan Arab Airlinesin lento 114** oli Libyan Arab Airlinesin lento Tripolista Kairoon. Israelin ilmavoimien hävittäjät ampuivat lennon alas Siinain niemimaalla 21. helmikuuta 1973. Virallisten tietojen mukaan 90 ihmistä kuoli, joista kaksi israelilaisessa sairaalassa. Egyptin mukaan koneessa oli 113 henkilöä, joista 106 kuoli. Kone oli luultavasti erehtynyt suunnasta ja lentänyt Israelin miehittämän Siinain yli.

Israelin ilmavoimien kaksi F-4 Phantom II -hävittäjää yritti pakottaa koneen laskeutumaan, jonka jälkeen ilmavoimat ampuivat lentokonetta, joka putosi Siinain erämaahan 30 kilometrin päähän Suezin kanavasta.

Reaktiot lennon alasampumisesta saivat suurta kansainvälistä huomiota. Arabimaat Egyptin johdolla tuomitsivat tapauksen. Israelin pääministeri Golda Meir valitteli tapahtunutta. Hän kertoi Israelin toimineen kansainvälisten ilmailusääntöjen mukaisesti ja että koneen ranskalainen kapteeni ei ollut laskeutunut Israelin lennonjohdon ohjeiden mukaisesti. Israelin ilmavoimien päällikkö Mordechai Hod selitti lehdistötilaisuudessa 22. helmikuuta, että hävittäjälentokoneiden ei ollut tarkoitus ampua alas konetta, vaan tavoitteena oli pakottaa se laskeutumaan Siinain erämaahan. Hodin mukaan lentokone oli lentänyt tärkeiden sotilastukikohtien yllä Siinailla, jolloin vakoilu oli mahdollista. Hänen mukaansa koneen kapteeni ei raegoinut varoituksiin.

Kairossa esitettiin nauhat, joista selvisi lennon kulku. Nauhoista ei selvinnyt Israelin ilmavoimien ampuneen varoituslaukauksia. Nauhan mukaan kapteeni luuli lentävänsä Egyptin ilmatilassa ja luuli Israelin ilmavoimien lentokoneita Egyptin ilmavoimien MiG-hävittäjiksi. Israelin puolustusministeri Moshe Dayanin mukaan Israel kantaa osan vastuusta lentokoneen alasampumisesta, mutta päävastuu on hänen mukaansa koneen lentokapteenilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Enzio Sevon (toimittaja): *Vuosi 73*, s. 47. Lentokone ammuttiin alas. Helsinki: KG Bertmark Kustannus Oy, 1973.
**Katarina Sederholm Hoff** (s. 19. kesäkuuta 1968 Karjaa) on suomalaissyntyinen ja myöhemmin Norjaa edustanut entinen yleisurheilija ja painonnostaja. Yleisurheilussa hänen päälajinaan oli kuulantyöntö. Hän vaihtoi kansalaisuuttaan vuonna 1998 mentyään naimisiin norjalaisen kuulantyöntäjän Roar Hoffin kanssa.

Yleisurheilu
------------

Hän edusti yleisurheilussa pitkään Esbo IF:ää. Myöhemmin Norjassa hänen seuranaan toimi Stjørdal Friidrettsklubb. Hänen kasvattajaseuroinaan ovat toimineet Virkby Start ja Virkkalan Kiri. Hänen valmentajinaan ovat toimineet eri vuosina: Kari Kippilä, Matti Yrjölä, Magnus Häggblom, Heikki Leppänen ja Anders Hoff.

Hän työnsi kuulantyönnössä ennätyksekseen 17,49 metriä Raisiossa 16. kesäkuuta 1996. Hän on myös kuulantyönnön Norjan ennätyksen haltija työnnettyään 17,11 metriä Hämeenkyrössä 4. heinäkuuta 1998.

Sederholm on kuulantyönnön kolminkertainen Norjan mestari vuosilta 1998, 1999 ja 2000. Suomen-mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeamitalin vuonna 1997 ja pronssia vuosina 1993, 1994, 1995 ja 1996.

Hän edusti Suomea yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994 sijoittuen karsinnassa kahdenneksikymmenenneksi. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän edusti Norjaa karsiutuen loppukilpailusta.

Painonnosto
-----------

Painonnostossa hänen seurojaan ovat olleet suomalainen Bodonos ja norjalainen Trondheim Atletklubb.

Hänellä on pohjoismaiden ennätys painonnostossa yli 75-kiloisten sarjassa työnnössä ja yhteistuloksessa. Tempauksessa hän on Norjan ennätyksen haltija.

Sederholm Hoffin ennätykset:

* Tempaus 105 kg
* Työntö 127 kg
* Yhteistulos 232 kg

Lähteet
-------

* Katarina Sederholm Hoff Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Katarina Sederholm Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Kule/Shot put ([vanhentunut linkki]) Norjan yleisurheiluliitto. Viitattu 25.3.2010. (norjaksi)
3. ↑  
Medaljevinnere i norske seniormesterskap Norjan yleisurheiluliitto. Viitattu 25.3.2010. (norjaksi)
4. ↑  Athletics – EuroChamps '98, day 1, www.athletix.org
5. ↑  [vanhentunut linkki Naisten Pohjoismaiden ennätykset] Suomen Painonnostoliitto. Viitattu 25.3.2010.
6. ↑  NORSKE REKORDER PR. 26.12.2009 (XLS)  26.12.2009. vektlofting.no.  Arkistoitu 31.7.2007. Viitattu 25.3.2010. (norjaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Jisr al-Shughur** on kaupunki Syyrian pohjoisosassa Idlibin maakunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 39 917. Syyrian sisällissodan sytyttyä islamistitaistelijat ovat hallinneet kaupunkia vuodesta 2015.

Maantiede
---------

Paikallinen tori.
Jisr al-Shughur sijaitsee Pohjois-Syyriassa Orontesjoen varrella. Ympäröivä seutu on vuoristoista ja hankalakulkuista, mutta kaupunki on ollut tärkeä joenylityspaikka.

Historia
--------

Historiallisesti nykyisen kaupungin kohta on ollut strategisesti tärkeä ylityskohta Orontesin varrella ja kulkureitti Syyrian rannikolta kohti sisämaata. Joskus nykyisen paikan on esitetty olevan Ptolemaioksen mainitsema *Seleucia ad Belum*, tai mahdollisesti Antoniuksen Itineraarissa esiintyvä paikka *Niaccuba*. Arabimaantieteilijät ovat liittäneet paikan tai tarkemmin joen siellä ylittämän sillan nimeen *Kashfahan*, jolla käytiin taisteluita roistiretkeläisten vastaan. Varmuutta ei kuitenkaan ole, koska paikkaa kuvailtiin vain hyvin ylimalkaisesti. Noin 6 kilometriä kaupungista luoteeseen sijaitsee Antiokan ruhtinaan rakennuttama linna, jonka Saladin valtasi vuonna 1188. Mahdollisesti mamelukkien valtakaudella paikkaa alkoivat käyttää välietappina hadžille Anatoliata kulkevat pyhiinvaeltajat. Viereinen linna toimi hallinnollisena keskuksena, mutta menetti lopulta strategisen merkityksensä, jolloin kaupunki siirtyi linnalta joen ylittäneen sillan viereen. Osmanien valtakunnan kaudella oli karavaaniseralji ja moskeija.

Sittemmin itsenäisessä Syyriassa kaupunki tuli tunnetuksi hallinnon vastaisesta liikehdinnästään. Esimerkiksi maaliskuussa 1980 150–200 paikallista kuoli mielenosoituksista käyntiin lähteneissä yhteenotossa turvallisuusjoukkojen kanssa. Syyrian sisällissodan sytyttyä vuonna 2011 kaupunki oli jonkin aikaa suurin hallituksen joukkojen käsissä ollut kaupunki Idlibin maakunnassa. Islamistiset ryhmittymät, kuten al-Nusra, valtasivat sen huhtikuussa 2015.

Väestö
------

Jisr al-Shughurin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 39 917. Sen asukkaat ovat pääasiassa konservatiivisia sunnimuslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2  B. Lewis, Ch. Pellat ja J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam, Volume II (C-G)*, s. 556. BRILL, 1998. ISBN 9789004070264. (englanniksi)
2. 1 2  Nicholas Blanford: Has Syria's peaceful uprising turned into an insurrection? *The Christian Science Monitor*. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Syria conflict: Islamists capture Jisr al-Shughur *BBC News*. BBC. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  Syria *citypopulation.de*. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)
**Pleasantville** on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 20 249.

Maantiede
---------

Pleasantvillen kartta.
Pleasantville sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Atlantic City sijaitsee Pleasantvillestä noin 8 kilometriä itään.

Historia
--------

Ratikkapysäkki Atlantic Cityyn, piirros vuodelta 1912 tai 1913.
Nykyisen Pleasantvillen kaupungin ensimmäinen siirtolainen oli mahdollisesti joko Jonathan Adams tai William Lake. Adams oli ostanut maata alun perin vuonna 1695 Patong Creekiin varrelta ja vuonna 1702 hän myi maansa ja osti suuren tilan läheltä Pleasantvillen nykyistä keskustaa. Laken sanotaan puolestaan asettuneen nykyisen Pleasantvillen eteläosaan vuonna 1703.

Pleasantville tunnettiin alkujaan useilla eri nimillä, joita olivat esimerkiksi Adamstown, Laketown ja Martstown. Tarinan mukaan sen nykyinen nimi on peräisin kylttimaalarilta vuodelta 1840. Joka tapauksessa Pleasantville perustettiin hallinnollisesti nykyisellä nimellään vuonna 1888. Paikalliset saivat tuolloin elantonsa pääasiallissti maataloudesta ja ostereilla. Seuraavan vuosisadan puolella alkoi raitiovaunujen liikennöinti Atlantic Cityyn, mikä johti Pleasantvillen kasvuun asuinalueena.

Talous
------

Pleasantville on nykyisin pääosin asuinaluetta. Aikanaan merkittävän maatalouden merkitys väheni 1900-luvun alusta lähtien ja lakkasi 1960-luvulla. Monet kaupungin asukkaista käyvät töissä Atlantic Cityssä.

Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Pleasantvillessä aikavälillä 2014–2018 olivat 57 334 USD ja henkilöä kohden 25 385 USD. 19,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.

Väestö
------

Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 20 249 ja vuoden 2019 arvion mukaan 20 149. Kaupungin asukkaista 40,5 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 11 %), 42,9 % afroamerikkalaisia, 43,5 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1,8 % aasialaisia. 44,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 25 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Maxine N. Lurie ja Marc Mappen: *Encyclopedia of New Jersey*, s. 644-645. Rutgers University Press, 2004. ISBN 0-8135-3325-2. (englanniksi)
2. 1 2  QuickFacts Pleasantville city, New Jersey United States Census Bureau. Viitattu 6.11.2020. (englanniksi)

New Jerseyn osavaltio

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Central Jersey
* Delaware Valley
* Jersey Shore
* Meadowlands
* North Jersey
* Pine Barrens
* Shore Region
* Skylands Region
* South Jersey
* New Yorkin metropolialue
* Tri‑State Region

 |
| Huomattavat kaupungit ja kunnat | 
* Atlantic City
* Bayonne
* Camden
* Clifton
* Edison
* Elizabeth
* Hackensack
* Hoboken
* Jersey City
* Lakewood
* Newark
* New Brunswick
* Ocean City
* Paterson
* Perth Amboy
* **Trenton** (pääkaupunki)
* Vineland
* Woodbridge

 |
| Piirikunnat | 
* Atlantic
* Bergen
* Burlington
* Camden
* Cape May
* Cumberland
* Essex
* Gloucester
* Hudson
* Hunterdon
* Mercer
* Middlesex
* Monmouth
* Morris
* Ocean
* Passaic
* Salem
* Somerset
* Sussex
* Union
* Warren

 |
**Aleksandrovskoje** (ven. Алекса́ндровское) on kylä, maalaiskunta ja Aleksandrovskojen piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Objoen vasemmalla rannalla 941 kilometriä Tomskista luoteeseen. Kunnassa on 7 000 asukasta (vuonna 2015).

Kylä on syntynyt hantien asuttamalle alueelle viimeistään 1600-luvun alussa. Vuonna 1740 se tunnettiin Nižne-Lumpokolskin pogostana, jossa oli kirkko, papiston asumukset ja kolme hantien majaa. Asukkaat harjoittivat metsästystä, kalastusta ja toimittivat 1900-luvun vaihteessa polttopuita Obin höyrylaivoille. Kylän väkiluku kasvoi voimakkaasti 1930-luvulla, jolloin seudulle asutettiin Siblagin karkotettuja. Vuonna 1934 perustettiin maanviljelyn kokeiluasema ja vuonna 1944 avattiin kalatehdas.

Aleksandrovskojessa on 1920-luvulla perustettu jokisatama, joka modernisoitiin öljynporauksen alkaessa 1960-luvulla. Vuonna 1972 otettiin käyttöön Aleksandrovskojen ja Anžero-Sudženskin välinen öljyjohto. Kylässä toimii öljynjalostamo ja kalatehdas. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, kulttuuritalo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Severjanka*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Entsiklopedija Tomskoi oblasti, tom 1*, s. 21–22. Izdatelstvo Tomskogo universiteta, 2008. ISBN 978-5-7511-1895-2. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po munitsipalnym obrazovanijam na 1 janvarja 2015 goda *gks.ru*.  Arkistoitu 14.5.2020. Viitattu 19.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksandrovskojen kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pulau UbinTalo Pulau Ubinlla.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Singapore |
| Vesialue | 
Singaporensalmi |
| Merialue | 
Tyyni valtameri |
| Korkein kohta | 
56 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
10,2 km² |

Väestö| Asukasluku | 
noin 100 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pulau Ubin** on yksi Singaporen saarista. Se sijaitsee Singaporen pääsaaren koillispuolella, Pulau Tekongin länsipuolella. Saaren pinta-ala on 1 020 hehtaaria ja se muodostuu viidestä graniittikukkulasta, joita yhdistää hiekkainen mangrovealue. Graniittikukkulat olivat aiemmin erillisiä luotoja, joiden välistä vuorovesi virtasi, mutta vuoroveden väylät on padottu katkarapujen kasvattamoja varten. 1900-luvun alkupuolella saarelta louhittiin graniittia rakennuskiveksi. Louhokset hylättiin 1960-luvulla ja viidakko on peittänyt ne alleen. Saari tunnetaan monimuotoisesta luonnostaan. Vuonna 2009 siellä asui alle 45 perhettä.

Entinen graniittilouhos.
Saaren edustalla on Check Jawan matalikko, joka paljastuu laskuveden aikana ja peittyy veden alle nousuveden aikana. Siellä tavataan monia ainutlaatuisia kasvi- ja eläinlajeja, ja useita eri elinympäristöjä: mangrovea, meriruohoniittyjä, kivikko- ja hiekkarantaa. Vuonna 2007 sinne rakennettiin betoninen laituri ja kävelysilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Pulau Ubin *pulauubin.com.sg*.  2009.  Arkistoitu 20.2.2010. Viitattu 26.10.2012.
2. ↑  Check Jawa Wild Singapore

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pulau Ubin** Wikimedia Commonsissa
**Sinfonia nro 98** (B-duuri, Hob. I/98) on Joseph Haydnin vuoden 1792 alussa säveltämä, 2. maaliskuuta 1792 kantaesitetty neliosainen sinfonia.

Haydnin 98. sinfonia kuuluu Lontoossa pidettyjä konserttisarjoja varten sävellettyihin "Lontoon-sinfonioihin". Teoksen tunnelma eroaa osin syvällisyydellään aiemmista Lontoon-sinfonioista (nro:t 93–97). Etenkin 98. sinfonian hidas osa poikkeaa aiempien Lontoon-sinfonioiden hitaiden osien kepeydestä. Musiikkitieteilijä Donald Tovey piti 98. sinfonian hidasta osaa eräänlaisena Haydnin "requiemina" Wolfgang Amadeus Mozartille, ja osassa onkin kaikuja Jupiter-sinfonian Andante-osasta. Mozartin kuollessa joulukuussa 1791 Haydn oli itse ollut Lontoossa. 98. sinfonian finaalissa on kuitenkin myös humoristisia aineksia. Sinfonian esittämiseen vaadittava kokoonpano on muutenkin hieman poikkeava, mutta harvinaisuutena teoksen lopussa on jousien pizzicatoilla säestetty 11-tahtinen osuus kosketinsoittimelle. Haydn johti Lontoon-sinfonioidensa esityksiä kosketinsoittimen ääreltä, mutta orkesterimusiikkia ei enää juuri täydennetty kosketinosioilla 1790-luvulla. Haydnin 98. sinfonian kosketinsoitinosio puuttui jokaisesta säveltäjän eläessä julkaistusta painoksesta lukuunottamatta sovituksia pianotriolle ja -kvintetille.

Osat
----

1. Adagio – Allegro
2. Adagio cantabile
3. Menuetto & Trio
4. Finale. Presto

Orkestraatio
------------

* 1 huilu, 2 oboea, 2 fagottia
* 2 käyrätorvea, 2 trumpettia
* patarummut
* jouset
* cembalo (obbligato)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Richard Wigmore, Symphony No 98 in B flat major, Hob I:98 Hyperion Records 2009, viitattu 23.9.2023
2. 1 2 3 4 5  John Palmer, Symphony No. 98 in B flat major, H. 1/98 AllMusic, viitattu 23.9.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Rittō** (jap. 栗東市, *Rittō-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yasujoen etelärannalla. Kaupungin pohjoisosat ovat Yasujoen alavaa tasankoa, etelässä sen alue kohoaa Suzukavuorille. Rittōssa on 70 153 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 52,69 neliökilometriä.

Asutus Rittōn alueella on vanhaa, ja Edo-kaudella sen läpi kulki merkittävä Tōkaidō-tiereitti. Rittōn maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä neljä kyläkuntaa. Sen nimi viittaa entisen Kuritan piirikunnan (*ritsu*) itäosaan (*tō*). Se alkoi kehittyä nopeasti teollisuuskaupunkina Meishin-moottoritien liittymän rakentamisen myötä 1960-luvun alkupuolella. Rittōhon sijoittui muun muassa kone-, metalli-, muovi- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1970 sinne valmistui myös Japanin raviurheiluliiton suurimittakaavainen harjoituskeskus. Rittōn rautatieaseman avaamisen myötä vuonna 1991 paikkakunta on kasvanut myös yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Rittōlle myönnettiin vuonna 2001.

Rittōn nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Konzevuoren luonnonalueet ja vuorelle rakennettu Konshō-jin buddhalainen temppeli. Rokujizōn kaupunginosassa entisen Tōkaidōn varrella on säilynyt vanhoja Edo-kauden rakennuksia, kuten Ōsumi-suvun asuintalo puutarhoineen, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat myös muun muassa useat vanhat šintolaiset pyhäköt, kuten Daihō-jinja ja Uwamiya-jinja. Rittōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja ja Kusatsu-linja.

Kuvia
-----

* Otsuki-taishan pyhäkköOtsuki-taishan pyhäkkö
* Rittōn keskustaaRittōn keskustaa
* Rittōn rautatieasemaRittōn rautatieasema
* Rittōn hevosurheilukeskus vuonna 2010Rittōn hevosurheilukeskus vuonna 2010

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 栗東市 Kotobank. Viitattu 03.04.2020.
2. 1 2  令和元年度栗東市人口データ Ritto city. Viitattu 03.04.2020.
3. 1 2 3  市民憲章 市の木・花・鳥 栗東市章 Ritto city. Viitattu 03.04.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 栗東（市） Kotobank. Viitattu 03.04.2020.
5. 1 2  栗東市の位置・特色 Ritto city. Viitattu 03.04.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rittō** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shigan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Ōmi
* Hikone
* Kōka
* Konan
* Kusatsu
* Maibara
* Moriyama
* Nagahama
* Ōmi-Hachiman
* Ōtsu (pääkaupunki)
* Rittō
* Takashima
* Yasu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Echin piirikunta** (Aishō) · **Gamōn piirikunta** (Hino · Ryūō) · **Inukamin piirikunta** (Kōra · Taga · Toyosato) |

 |
| Taekwondokesäolympialaisissa 2024 |
| --- |
| Miehet | Naiset |
|  | 58 kg |  |  | 49 kg |  |
|  | 68 kg |  |  | 57 kg |  |
|  | 80 kg |  |  | 67 kg |  |
|  | +80 kg |  |  | +67 kg |  |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2020 | 2028 > |

 |

**Taekwondossa** kilpaillaan **Pariisin 2024 kesäolympialaisissa** 9.kertaa. Taekwondossa kilpaillaan 7.–10. elokuuta 2024 Grand Palais’ssa. Taekwondo-otteluita käydään yhteensä kahdeksassa luokassa. Sekä naisille että miehille on neljä painoluokkaa. Kussakin painoluokassa on 16 osallistujaa eli yhteensä taekwondoneja osallistuu olympialaisiin 128.

Aikataulu
---------

Kilpailujen ensimmäisenä päivänä otellaan kevyimmissä painoluokissa ja tästä päivittäin edetään kohti raskaampia luokkia.

|  | Ke 7.8. | To 8.8. | Pe 9.8. | La 10.8. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | 58 kg | 68 kg | 80 kg | Yli 80 kg |
| Naiset | 49 kg | 57 kg | 67 kg | Yli 67 kg |
|

Mitaliyhteenveto
----------------

### Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 58 kg*tiedot* |  |  |  |
| 68 kg*tiedot* |  |  |  |
| 80 kg*tiedot* |  |  |  |
| Yli 80 kg*tiedot* |  |  |  |

### Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 49 kg*tiedot* |  |  |  |
| 57 kg*tiedot* |  |  |  |
| 67 kg*tiedot* |  |  |  |
| Yli 67 kg*tiedot* |  |  |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Taekwondo Paris2024. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)

TaekwondoTaekwondo olympialaisissa
1896–1984 •
1988 (*Näytöslaji*) •
1992 (*Näytöslaji*) •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 2024 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Breakdance | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Kiipeily | Koripallo | Käsipallo | Lainelautailu | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Rullalautailu | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu