recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henriëtte Ronner-Knip** (o.s. Knip, 31. toukokuuta 1821 Amsterdam, Yhdistynyt Alankomaiden kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1909 Bryssel, Belgia) oli hollantilais-belgialainen romanttisen tyylin taiteilija. Hän oli erikoistunut eläinmaalauksiin, joiden aiheina olivat erityisesti kissat ja koirat.

Elämäkerta
----------

Ronner-Knip syntyi Amsterdamissa taiteilijaperheeseen ja sai ensimmäiset maalausoppituntinsa isältään Josephus Augustus Knipiltä. Sokeuduttuaan vuonna 1832 Josephus opetti Henriëtten maalaamaan, jotta tämä voisi ottaa vastuun perheen elättämisestä. Henriëtte toimi aktiivisena taidemaalarina jo vuonna 1835, ja piti ensimmäisen taidenäyttelynsä Düsseldorfissa jo 16-vuotiaana.

Knip alkoi erikoistua eläinasetelmiin jo nuorena, sillä hän piti niistä. Isänsä kuoltua vuonna 1848 Knip alkoi maalata lähes yksinomaan eläinmaalauksia. Hänen maalauksensa saivat kehuja kriitikoilta, ja niitä kuvattiin teknisesti laadukkaiksi ja asetelmaltaan tasapainoisiksi. Vuonna 1850 Ronner-Knip muutti Brysseliin, missä hän alkoi vuonna 1860 valmistuneen erityisen kehutun koiramaalauksen jälkeen erikoistua nimenomaan koiriin. Suosionsa huipulla 1860-luvulla hän maalasi tilauksesta muun muassa Portugalin kuninkaan ja Belgian kuningattaren koiria.

1870-luvun alussa Ronner-Knip siirtyi maalaamaan koirien sijasta kissoja, kun hänen kotiinsa saapui kissa. Hänen kissamaalauksensa olivat erityisesti varakkaan keskiluokan suosiossa. Hänen suosionsa alkoi kuitenkin hiipua modernismin noustessa, kun tummat eläinmaalaukset alettiin nähdä vanhanaikaisina.

Knip meni vuonna 1850 naimisiin Feico Ronnerin kanssa, ja he saivat kuusi lasta. Hänestä tuli 1887 belgialaisen Leopold-ritarikunnan ja 1901 alankomaalaisen Orania-Nassaun ritarikunnan jäsen.

Maalauksia
----------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Henriette Ronner-Knip (1821–1909) *Rehs Galleries*. Viitattu 15.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henriëtte Ronner-Knip** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**MARK Suomen Markkinointiliitto r.y.** (vuoteen 2003 asti **SML**) on suomalainen järjestö, jonka tavoitteena on kehittää ja parantaa suomalaista markkinointialan osaamista sekä markkinoinnin tuloksellisuutta ja vastuullisuutta. Se pyrkii lisäämään tietämystä markkinoinnista kokonaisuudessaan ja sen merkityksestä sekä suomalaiselle yhteiskunnalle että suomalaisille yrityksille.

Mark perustettiin vuonna 1928. Sen näkyvin toimintamuoto on ollut vuodesta 1948 järjestetyt vuosittaiset Idea-päivät, joka on vuodesta 2012 lähtien yhdistetty Aalto-yliopiston kanssa toteutettavaksi StratMark Idea -tapahtumaksi. Mark on mukana myös monien markkinointialan kilpailujen järjestämisessä yksin tai yhdessä muiden alan järjestöjen kanssa. Näihin kuuluvat Kultajyvä-ilmoituskilpailu, Effie-kampanjakilpailu, Vuoden Markkinointiteko, Voitto-mainoselokuvakilpailu sekä Turun talousalueen Vuoden Mainos -kilpailu.

Mark on vuodesta 2006 ylläpitänyt Mainonnan ja markkinointiviestinnän suunnittelijat MAT ry:n vuonna 1959 perustamaa Iskulauserekisteriä. Järjestöllä on oma ammattikirjallisuutta julkaiseva kustannusyhtiö Mark Kustannus Oy.

Mark on jäsenenä kansainvälisissä järjestöissä Nordisk Marknadsförbund ja World Marketing Association (WMA).

Historiaa
---------

MARK Suomen Markkinointiliitto perustettiin vuonna 1928. Se on Suomen ensimmäinen markkinoinnin alan järjestö. Markkinointiliiton historiaa löytyy Mikkelin Designmuseosta. Ne on toimitettu sinne keväällä 2022, kun yhdistyksen toimitilat Fabianinkadulta myytiin. www.markkinointiliitto.fi/mika-on-mark/mark-historia/

Johtohenkilöitä
---------------

* Sanna Laakkio, toiminnanjohtaja (yhteistyö, verkostot ja hankkeet) 2017 –
* Susanna Bäckström brändi, markkinointi, tapahtumat ja sisällöt 2019 -
* Marika Siniaalto, Grapevine, puheenjohtaja 2020 -
* Pasi Viherlaakso, Naisten Kaupunki Oy/City Shoppari, puheenjohtaja 2019-2020
* Jonna Toikka, Google, puheenjohtaja 2017-2019
* Lauri Sipilä, toimitusjohtaja 2009–2017
* Kari Hämäläinen, toimitusjohtaja 1995–2008
* Daniel Tuori, puheenjohtaja –2005
* Orvo Lehmus, puheenjohtaja 1966–1967
* Niilo Hentola, puheenjohtaja 1964–1965

Lähteet
-------

1. 1 2  SML on nyt MARK, Markkinointi & Mainonta 14.8.2003. Viitattu 22.5.2015.
2. 1 2 3  Mikä on MARK? MARK Suomen Markkinointiliitto r.y. Viitattu 22.5.2015.
3. ↑  Iskulauserekisteri, MARK Suomen Markkinointiliitto r.y. Viitattu 22.5.2015.
4. ↑  Lauri Sipilä jättää MARKin *Markkinointi & Mainonta*.  15.6.2017.
5. ↑  Markkinointiliitto uudisti hallitustaan (Arkistoitu – Internet Archive), Mediaviikko 22.11.2005. Viitattu 22.5.2015.
6. 1 2  Lyhyt historia Mark.  Arkistoitu 14.2.2017. Viitattu 15.6.2017.

Kirjallisuutta
--------------

* Törmä, Topi: *"Reklaamia ei voi välttää" : Reklaamimiesten Kerho 1927 - Suomen Myynti- ja Mainosyhdistys r.y. 1978*. 1977.
**Sweetwater** oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka toimi 1960- ja 1970-luvuilla. Laulusolisti Nansi Nevinsin sekä kitaristin, basistin, rumpalin ja kosketinsoittajan ohella yhtyeeseen kuuluivat huilisti, congarumpali ja sellisti.

Sweetwater perustettiin 1960-luvun puolivälissä Los Angelesissa. Yhtyeen musiikillisesti moni-ilmeinen esikoisalbumi *Sweetwater* julkaistiin vuonna 1968. Albumissa oli kalifornialaista psykedeliaa, jazzia ja klassisia vaikutteita.

Sweetwater ei noussut suureen suosioon, mutta se soitti 1960-luvun lopulla monen suositun yhtyeen lämmittelijänä. Se oli myös elokuussa 1969 Woodstockin rockfestivaalin ensimmäisenä lavalle noussut yhtye.

Nansi Nevins joutui joulukuussa 1969 auto-onnettomuuteen eikä sen jälkeen enää pystynyt jatkamaan yhtyeessä. Sweetwater julkaisi vielä kaksi albumia ennen hajoamistaan vuonna 1971. Kolme elossa olevaa jäsentä, mukaan lukien Nevins, kokosivat yhtyeen vielä 1990-luvulla.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Sweetwater* (1968)
* *Just for You* (1970)
* *Melon* (1971)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Richie Unterberger: Sweetwater artist biography *Allmusic*. Viitattu 16.6.2019.
**Norjan jääpalloliitto** (*Norges Bandyforbund*, *NBF*) on urheilun lajiliitto Norjassa. Sen hallinnoimia urheilulajeja ovat liiton alkuperäislaji jääpallo sekä maahockey ja salibandy. Norjan jääpalloliitto perustettiin 17. lokakuuta 1920, kun jääpallotoiminta siirtyi sen alaisuuteen Norjan jalkapalloliitolta. Norjan jääpalloliitto on Kansainvälisen jääpalloliiton perustajajäsen, Kansainvälisen maahockeyliiton ja Kansainvälisen salibandyliiton jäsen. Norjan jääpalloliiton puheenjohtaja on Ivar Nordberg. Jääpalloliiton toimisto sijaitsee Oslossa.

Historia
--------

Norjan jääpallotoiminta järjestäytyi 1911, kun Norjan jalkapalloliitto, *Norges Fotballforbund*, perusti alaisuuteensa valiokunnan jääpalloilulle. Norjan jääpallomestaruudesta pelattiin ensi kerran 1912. Ensimmäisen mestaruuden voitti oslolaisseura Ready.

Ensimmäisen virallisen maaottelunsa jääpallossa Norja pelasi Ruotsia vastaan Oslossa 6. helmikuuta 1927. Norja hävisi ottelun 1–3. 

Jääpallolle perustettiin oma lajiliitto, *Norges Ishockeyforbund* (suom. "Norjan Jäähockeyliitto"), 1920. Vuonna 1929 jääpalloliiton nimeksi vaihdettiin Norges Bandyforbund (suom. "Norjan Bandyliitto"), kun pohjoisamerikkalainen jäähockey eli jääkiekko tuli tunnetuksi Norjassa.

Katso myös
----------

* Jääpallon Eliteserien
* Norjan jääpallomaajoukkue
* Salibandyn Eliteserien
* Norjan vuoden jääpalloilija

Lähteet
-------

* Federation of International Bandy – FIB History *internationalbandy.com*.  Arkistoitu 18.10.2011. Viitattu 12. helmikuuta 2010. (englanniksi)
* Norges Bandyforbund – Kongepokalvinnere, bandy *bandyforbundet.no*. Viitattu 12. helmikuuta 2010. (norjaksi)
* Norges Bandyforbund – A-landskamper, menn *bandyforbundet.no*. Viitattu 12. helmikuuta 2010. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Norges Bandyforbund
**Indonesian laivasto** (indonesiaksi *Tentara Nasional Indonesia Angkatan Laut*) on Indonesian asevoimien merialueiden puolustuksesta vastaava puolustushaara, joka on perustettu 10. syyskuuta 1945. Sen tehtävänä on valvoa Indonesian rannikkovesiä sekä talousaluetta, turvata merellisiä etuja, suojata Indonesiaa ympäröiviä saaria sekä torjua mereltä tulevat hyökkäykset.

Indonesian laivasto on Lounais-Aasian henkilö- ja alusmäärältään suurin. Vuonna 2009 laivastossa palveli noin 75 000 henkeä ja sen käytössä oli yli 150 alusta. Palveluksessa olevat alukset käyttävät etuliitteenään KRI:tä, joka on lyhennys sanoista Kapal Perang Republik Indonesia eli Indonesian tasavallan alus.

Kalusto
-------

Vuonna 2011 laivastolla oli

* kaksi sukellusvenettä
* 11 fregattia
* 19 korvettia
* 16 ohjusvenettä
* 31 partioalusta
* 11 miinanraivaajaa
* 4 monitoimialusta
* 26 maihinnousualusta
* 54 muuta maihinnousuvenettä
* 32 huolto- ja kuljetusalusta

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Indonesian laivasto**.
* Gardiner, Robert (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Indonesia’s Naval Development and Maritime Cooperation (PDF) Rajatnam School.  Arkistoitu 4.10.2012. Viitattu 5.10.2012.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Indonesian Navy
Andreas I:n kruunajaiset. Maalannut 1800-luvun lopulla Bertalan Székely.
**Andreas I** (*Endre*,*lähde?* unk. *András*) oli Árpádien hallitsijasukuun kuulunut Unkarin kuningas vuosina 1046–1060. Tarkemmat tiedot hänen elämänvaiheistaan perustuvat keskiaikaisiin kronikoihin, kuten Zagrebin kronikkaan. Osa niiden tiedoista on ristiriitaisia.*lähde?*

Vuosina 1031–1046 Andreas oli maanpaossa Kiovassa mutta palasi Unkariin yhdessä veljensä Leventen kanssa. Kun pakanat nousivat kapinaan kristittyä kuningasta Pietaria vastaan, Andreas ja Levente yhtyivät kapinaan, ja Pietari syrjäytettiin ja sokaistiin. Kristitty Andreas nousi kuninkaaksi ja tukahdutti kapinan. Hänen veljensä Levente, joka oli pakana, kuoli pian tämän jälkeen. Turvattuaan asemansa Andreas kääntyi kanssakapinoijiaan vastaan ja julisti pakanuuden laittomaksi. Kannattajat kutsuivat häntä "Andreas Valkoiseksi" tai "Andreas Katoliseksi".

Valtaan noustuaan Andreas kutsui toisen veljensä Bélan takaisin Puolasta ja antoi hänelle kolmanneksen Unkarista herttuakunnaksi.

Pietari oli palannut valtaan vuonna 1044 Saksan kuninkaan Henrik III:n avulla ja samalla vannonut uskollisuutta Henrikille. Henrik halusi vahvistaa riippuvuussuhdetta ja hyökkäsi Unkariin vuosina 1051–1052, mutta tuloksetta.

Andreas oli nimennyt poikansa Salamonin seuraajakseen, mutta herttua Béla halusi päästä valtaistuimelle ja hyökkäsi veljensä kimppuun Puolan hallitsijan Boleslaw II:n kanssa, ja Andreas kuoli kahakassa saamiinsa haavoihin. Hänet on perheineen haudattu Tihanyn luostarin kirkkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  [ Andreas] Tietosanakirja, osa 1, palsta 390. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909.
2. 1 2 3 4  Luscombe D. et al. (toim.): *The New Cambridge Medieval History 4*, s. 309. Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-0-521-41410-4. (englanniksi)
3. ↑  Ronay G.: *The Lost King of England: The East European Adventures of Edward the Exile*, s. 86. Boydell & Brewer. ISBN 978-0-85115-785-6. (englanniksi)
4. ↑  Die barocke Kirche der Benediktiner-Abtei. Tihany.hu. Web Archive 2016. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andreas I** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Pietari** | **Unkarin kuningas**1046–1060 | Seuraaja:**Béla I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Vernon Leonard Davis** (s. 31. tammikuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Washington Redskinsissa. Davisin nuorempi veli, Vontae Davis on myös pelannut NFL-liigassa kulmapuolustajana.

NFL-ura
-------

San Francisco 49ers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Davisin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana.

Davis solmi 49ersin kanssa kesällä 2010 viiden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 37 miljoonaa dollaria. Sopimus teki hänestä liigan parhaiten palkatun sisemmän laitahyökkääjän. Davis pelasi yhteensä kymmenen kautta 49ersissa. Hänet myytiin kesken kauden 2015 Denver Broncosiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon. Broncos voitti tuolla kaudella Super Bowlin. Davisin pitkä pelaajasopimus päättyi tuohon kauteen ja hän teki seuraavaksi kaudeksi yksivuotisen sopimuksen Washington Redskinsin kanssa.

Maaliskuussa 2018 Davis teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Redskinsin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  About Vernon Davis Vernon Davis Official Website.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 10.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Vernon Davis signs 5-year extension ESPN. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  Vernon Davis leaving San Francisco via trade after 10 seasons ESPN. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  Redskins sign TE Vernon Davis to one-year deal *nfl.com*. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Vernon Davis re-signs with Washington Redskins *nfl.com*. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vernon Davis** Wikimedia Commonsissa
Panton vuonna 1996.
**Verner Panton** (13. helmikuuta 1926 – 5. syyskuuta 1998) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalumuotoilija. Hänet tunnetaan rohkeista ja futuristisista kalusteistaan ja sisustuksistaan, jotka usein perustuvat selkeisiin geometrisiin muotoihin, kirkkaisiin väreihin ja muovien käyttöön. Monet Pantonin esineet ovat uustuotannossa muun muassa Vitran valmistamina.

Elämä ja ura
------------

Panton toimi jo kuvataiteilijana Odensessa ennen kuin lähti opiskelemaan arkkitehtuuria Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa, josta valmistui 1951. Hän harjoitteli pari vuotta Arne Jacobsenin arkkitehtitoimistossa, mutta lähti liian rajuina pidettyine idoineen pian perustamaan omaa toimistoa. Hän tuli tunnetuksi epätavallisista suunnitelmistaan, joihin kuuluivat 1950-luvun loppupuolella muun muassa kokoontaitettava talo, pahvinen talo ja muovinen talo. Myös huonekalusuunnittelijana hän teki pesäeroa tanskalaisiin hillittyihin puukalusteisiin piirtämällä jalattomia ja selkänojattomia tuoleja. Vuonna 1960 hän esitteli maailman ensimmäisen yhtenä kappaleena ruiskuvaletun muovituolin, pinoutuvan *S-tuolin*, josta tuli hänen ehkä tunnetuin klassikkotuotteensa.

Pantonin *S-tuoli* (1960).
1960- ja 1970-lukujen vaihteessa Verner Panton alkoi tehdä kokeellisia sisustuksia psykedeelisen värikkäine kalusteineen, seinä- ja kattoverhoiluineen, tekstiileineen ja valaisimineen. Seuraavina vuosikymmeninä hänen 1960-lukulaisena pidetty tyylinsä menetti suosiotaan, mutta kiinnostus Pantonin esineisiin elpyi vuosituhannen vaihteen paikkeilla.

Töitä
-----

* kartiomainen tuoli (1958)
* *S-tuoli* (1960)
* *Riikinkukkotuoli*
* Bayer-yhtiön näyttelylaivojen Visiona O ja II sisustukset, Köln, 1968 ja 1970

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Verner Panton** Wikimedia Commonsissa

* The Era Verner Panton - His Life & Work
* Virallinen Verner Panton -portaali
* Verner Pantonin elämäkerta Danish Furniture -sivustolla
* Yksityisen keräilijän Pantonworld-blogi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Verner Panton
**Liikkumattomuudella** tarkoitetaan istumista, makaamista ja muuta mahdollista paikallaanoloa valveillaoloaikana. Liikunnan puute eli liikuntaharrastuksen vähäisyys ei ole sama asia kuin liikkumattomuus.

Tutkimusten mukaan runsas päivittäinen istuminen ja muu paikallaanolo saattavat aiheuttaa lukuisia terveyshaittoja. Muun muassa metabolisen oireyhtymän vaara kasvaa ja tuki- ja liikuntaelinsairaudet lisääntyvät runsaan istumisen myötä. Istuminen on tupakoinnin, liikunnan puutteen ja ylipainon kaltainen itsenäinen terveydellinen riskitekijä. Suositukset täyttävä tai ylittävä liikunta ei suojaa istumisen aiheuttamilta terveysriskeiltä.

Runsas istuminen on yleistä kaiken ikäisillä. Terveyshaitat ulottuvat koko väestöön. Suomessa 46 % naisista ja 51 % miehistä istuu vähintään 6 tuntia päivässä. Yhdysvalloissa luvut ovat vieläkin suurempia, sillä siellä istumiseen käytetty aika on 8,5 tuntia päivässä.

Kiihtyvyysmittarilla voidaan mitata istumiseen käytettyä aikaa objektiivisesti. Objektiivinen mittaaminen antaa luotettavampaa tietoa istumisen kokonaisajasta ja terveysriskeistä kuin itseraportointi.

UKK-instituutin laskelman mukaan liikkumattomuus maksaa Suomessa 1–2 miljardia euroa vuodessa.

Lähteet
-------

* Vuori, Ilkka ja Laukkanen, Raija. "Vaarantaako istuminen terveytesi?". Suomen Lääkärilehti 2010;65(39):3108–3109.
* Vasankari, Tommi. Runsas istuminen lisää kuolemanriskiä. Suomen lääkärilehti 2014; 69 (25–32): 1867–1870.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Arttu Mikael Kiramo** (s. 15. huhtikuuta 1990 Muurame) on suomalainen uransa lopettanut kumparelaskija. Hän edusti Jyväskylän Freestyleseuraa ja häntä valmensi Sami Mustonen.

Kiramo on kumparelaskun suomenmestari vuosilta 2009, 2011, 2013 ja 2014. Vuoden 2015 SM-hopeasta hänet palkittiin Muuramen kunnan lahjoittamalla stipendillä.

Kiramo aloitti lasketteluharrastuksen nelivuotiaana ja siirtyi kumparelaskuun viisi vuotta myöhemmin. Hän on harrastanut myös skicrossia voittaen 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden vuonna 2005.

Maailmancup
-----------

Ensimmäisen kerran Kiramo kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2007 Norjan Vossissa.

Maailmancupin osakilpailuissa Kiramon paras sijoitus on kahdeksas Lake Placidissa tammikuussa 2011 ja Rukalla joulukuussa 2011. Hänen paras kokonaissijoituksensa on 18:s kausilla 2011 ja 2012.

Arvokisat
---------

Kiramo valittiin Suomen A-maajoukkueeseen kaudella 2006–2007. Hän kilpaili nuorten MM-kisoissa vuosina 2006 ja 2007 ollen parhaimmillaan 11:s vuonna 2006. Aikuisten tasolla hän kilpaili ensimmäisen kerran Inawashiron MM-kisoissa 2009 sijoittuen yhdeksänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 16:s.

Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 Kiramo oli 12:s ja parikumparelaskussa seitsemäs. Voss-Myrkdalenin MM-kisoissa 2013 hän oli 20:s ja parikumparelaskussa 13:s.

Vuonna 2014 Kiramo osallistui Sotšin talviolympialaisiin.

Kiramo lopetti uransa kumparelaskijana keväällä 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tietoa Artusta *arttukiramo.fi*.  Arkistoitu 6.3.2014. Viitattu 10.2.2014.
2. ↑  Arttu Kiramo *Skisport.fi*. Viitattu 10.2.2014.
3. 1 2  Saavutukset *arttukiramo.fi*.  Arkistoitu 6.3.2014. Viitattu 10.2.2014.
4. ↑  Parhaat urheilijat on palkittu.  *Muuramelainen-lehti*, 19.4.2016, nro 7, s. 5. Muurame:  Muuramen kunta.
5. ↑  Arttu Kiramo (Internet Archive) Hiihtoliitto.  Arkistoitu 23.1.2008. Viitattu 10.2.2014.
6. ↑  Pyhä SM 2005 (Internet Archive) *jfs.fi*.  Arkistoitu 8.3.2006. Viitattu 10.2.2014.
7. 1 2  Kiramo Arttu: World Cup Results FIS. Viitattu 10.2.2014. (englanniksi)
8. ↑  Kiramo kumpareiden kahdeksas Lake Placidissa *MTV.fi*.  22.1.2011.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 10.2.2014.
9. ↑  Kiramo Arttu: WC Standings FIS. Viitattu 10.2.2014. (englanniksi)
10. ↑  Kiramo Arttu: World Ski Championships Results FIS. Viitattu 10.2.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Arttu Kiramon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Arttu Kiramo Suomen olympiakomitean sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Arttu Kiramo Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Andreas Deja
**Andreas Deja** (s. 1957) on Puolassa syntynyt animaattori, joka on työskennellyt Walt Disney Animation Studiosilla. 1980-luvun alussa hän lähetti piirustuksiaan Disneylle ja sai lopulta kutsun tulla töihin Burbankin studioille Kaliforniaan. Siellä hän aloitti työt Disneyn Nine Old Men -ryhmään kuuluneiden Frank Thomasin ja Milton Kahlin opetuksessa.

Dejan animoimia hahmoja ovat *Kaunottaren ja hirviön* Gaston, *Leijonakuninkaan* Scar, *Aladdinin* Jafar, *Herkuleksen* Herkules ja *Lilo ja Stitchin* Lilo. Bambi 2:ssa hän toimi neuvoa-antavana animaatioeksperttinä. Lisäksi hän on osallistunut myös esimerkiksi elokuvien Nalle Puhin elokuvan ja Prinsessan ja Sammakon tekoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Juhani Nurmi: Andreas Deja - laadun tae. Aku Ankka 7/2006.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
Manchesterin jalkapalloakatemia.
Eteläafrikkalaisen Bafokengin jalkapalloakatemian alle 11-vuotiaita oppilaita ennen ottelua.
**Jalkapalloakatemia** on instituutio, jossa nuoret pelaajat saavat koulutusta jalkapallon pelaamisessa. Akatemiat ovat jalkapalloseurojen tukemia. Niiden nuorimmat oppilaat saattavat olla 9-vuotiaita ja vanhimmat teini-ikäisiä: 16–19-ikävuoden aikaan akatemian valmentajat saattavat käydä nuoren kanssa keskustelun liittyen siihen, onko hänellä tulevaisuutta ammattilaisurheilijana. Tarpeeksi hyvien pelaajien kanssa tehdään pelaajasopimus.

ECA käsitteli vuonna 2012 julkaistussa raportissaan 96 jalkapalloakatemiaa, jotka sijaitsivat 41 eri maassa. Tutkimukseen osallistuneista seuroista suurin osa kertoi, että heidän akatemiansa tavoite on kehittää oppilaistaan ammattilaisurheilijoita. Suurimassa osassa tutkimukseen osallistuneista jalkapalloakatemioissa oli noin 220 pelaajaa, ja ne tarjosivat koulutusta 3–4 ikäluokalle. Osa akatemioista otti vastaan oppilaita myös ulkomailta. Joillain akatemioilla oli yhteyksiä kouluihin ja yliopistoihin, ja noin puolet seuroista tarjosi opiskelumahdollisuuksia seuran tiloissa.

Jalkapalloakatemioita on arvosteltu siitä, että ne ovat haitaksi oppilaidensa henkiselle hyvinvoinnille. Oppilaat saattavat opinnot aloittaessaan muuttaa pois lapsuudenkodistaan ja laiminlyödä opintojaan ja ystävyyssuhteitaan. Akatemiassa opiskelu asettaa oppilaalle paineita, sillä kaikki oppilaat eivät saa pelaajasopimusta seuran kanssa. Edellä mainitut seikat saattavat yhdessä aiheuttaa nuorille vakaviakin mielenterveysongelmia. ECA:n vuoden 2012 tutkimukseen osallistuneista akatemioista yli puolet teki yhteistyötä psykologien kanssa.

Vuonna 2019 Suomessa käynnistyi Euroopan jalkapalloliiton tukema UEFA Elite Youth Academy -ohjelma, joka tukee jalkapallon ja opiskelun yhdistäviä urheiluakatemioita. Suomen Palloliitto valitsi yhteistyössä Käpylän Pallon ja Rovaniemen Palloseuran kanssa ohjelmaan mukaan kaksi akatemiaa. Suomessa ohjelman tuki kohdennetaan 16- ja 17-vuotiaiden ikäluokkiin. Muut ohjelmaan valitut maat olivat Israel ja Pohjois-Irlanti.

Lähteet
-------

1. ↑  Youth-academy Meaning | Best 1 Definitions of Youth-academy *www.yourdictionary.com*. Viitattu 31.12.2021.
2. ↑  Life at a football academy *news.bbc.co.uk*.  30.9.2005. Viitattu 31.12.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Report on Youth Academies in Europe (s. 13–15) ECA. Viitattu 31.12.2021. (englanniksi)
4. ↑  The truth about mental health in football academies: 'If it’s not on the pitch, we don’t care' *inews.co.uk*.  4.6.2021. Viitattu 31.12.2021. (englanniksi)
5. ↑  UEFA Elite Youth Academy -ohjelma käynnistyy *www.palloliitto.fi*. Viitattu 31.12.2021.
6. ↑  UEFA.com: Three associations given UEFA youth academy support | Inside UEFA *UEFA.com*.  3.7.2019. Viitattu 31.12.2021. (englanniksi)
**Pekka Einari Orpana** (s. 19. helmikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen diplomaatti. Hän oli Suomen Japanin-suurlähettiläs Tokiossa 2018–2022, Serbian-suurlähettiläs Belgradissa 2011–2015 ja Perun-suurlähettiläs Limassa 2007–2011.

Orpanan vanhemmat olivat konttoripäällikkö Yrjö Orpanan ja liikkeenharjoittaja Anja Haapalainen. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi ja sai varatuomarin arvon 1979. Hän avioitui 1980 varanotaari Paula Kurun kanssa.

Orpana aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1982. Hän on työskennellyt Marseillessa 1983–1984, Algeriassa 1985–1988, Lontoossa 1988–1991, New Yorkissa 1994–1997 ja Pretoriassa 1997–2001. Hän oli ulkoministeriön Keski- ja Kaakkois-Euroopan yksikön päällikkönä 2002–2007. Tokioon hän siirtyi yleisten EU-asioiden ja yhteensovittamisen yksiköstä johtavan asiantuntijan tehtävästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Laurila, Petri – Salo, Mikko (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2003*, s. 793. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 118. Helsinki: Talentum, 2003. ISSN 0585-9530. ISBN 952-14-0637-2.
2. ↑  Uusia suurlähettiläitä Suomen ulkomaanedustustoihin  1.4.2022. Valtioneuvosto. Viitattu 26.7.2023.
3. 1 2  Uusi suurlähettiläs Tokioon  10.8.2018. Suomen ulkoministeriö. Viitattu 26.7.2023.
4. 1 2  Pajala, Lasse – Lagerbohm, John – Strengell-Silainen, Ulla (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 707. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
**Pekka Niittyvirta** (s. 1974 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija.

Niittyvirta on ollut Fotofinlandia-finalisti vuosina 2004, 2006, 2014 ja 2016.
Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 2003–2007 ja Kent Institute of Art and Design -koulussa Rochesterissa Englannissa 1998–2001.

Niittyvirta tunnetaan *Greetings from Helsinki* postikorttiprojektista, jossa jaettiin vuonna 2006 toisenlaisia turistikortteja ilmaiseksi kaupoissa ja kahviloissa. Niittyvirta sanoi kyllästyneensä, kun matkoilla postikorteista löytyi vain kliseisiä nähtävyyksiä todellisuuden sijaan. Tilanne näytti olevan sama myös Helsingissä kotiin palattua, joten hän alkoi kuvata Helsinkiä sellaisena kuin se näyttäytyy ihmisille päivittäin. Näissä Dogma-periaatteella kuvatuissa postikorteissa sataa räntää, kadut ovat remontissa ja penkeillä lojuu sammuneita. Tilanteet eivät ole lavastettuja, vaan keskustassa tavalliseen kulkureittien varrelta kuvattuja. Lähiöt eivät ole mukana. Korttien tekstit ovat totuttuja tyyliin "Greetings from Helsinki" tai "Helsinki by night". Nettisivuilla oli nähtävänä 150 postikorttia, painettuja oli 20.

Lähteet
-------

1. 1 2  www.niittyvirta.com
2. ↑  Santtu Parkkonen: *Postikortteja todellisesta Helsingistä*, Helsingin Sanomat 17.6. 2006 (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Tšekki

 |

 |
**Suokylä** (ven. Дубровка, *Dubrovka*) on entinen inkeriläisten kylä läntisellä Inkerinmaalla nykyisen Leningradin oblastin alueella. Suokylä kuului Kosemkinan seurakuntaan. Suokylän lähellä sijaitsi venäjänkielisiä ja vatjalaisia kyliä 1930-luvulle asti. Vanha Viron ja Venäjän välinen Tarton rauhan aikainen raja kulki myös lähellä. Suokylää lähimmät muut inkerinsuomalaisten kylät olivat 20 km päässä luoteessa sijaitsevat Fyödermaa, Kallivieri ja Kullankylä. 

Suokylässä puhuttiin erikoista suomalaismurretta, jonka ominaispiirteitä olivat vokaalireduktio ja pitkien vokaalien lyhentäminen. Murteessa oli vaikutteita virosta ja vatjasta. Nykyisin murteen puhujia voi löytää Narvasta.

Suokylä poltettiin osittain toisen maailmansodan aikana ja sen asukkaat pakenivat Viroon Narvan alueelle. 1950-luvulla osa asukkaista palasi kylään ja asuivat siellä vuoteen 1973 asti, jolloin kylä hävitettiin uuden fosforitehtaan vuoksi. Nykyään on Suokylän paikka aivan tyhjä. Sen lähellä sijaitsee kyläntapainen asutus nimeltä 1-e maja. Sen laidassa huomaa kivisiä tuulimyllyn ja maaherrastalon raunioita.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 18.10.2015.
2. 1 2  A. Krjukov: Jaaman Suokylän vaiheista.  *Inkeri*, JOULUKUU 2007, nro 4 (065), s. 13-15.
**Pekka Juhani Niemelä** (s. 8. heinäkuuta 1949 Merijärvi) on Turun yliopiston biodiversiteetti- ja ympäristötutkimuksen professori emeritus. Hän on ekologian, metsäeläintieteen, metsähistorian ja metsäpatologian asiantuntija.

Niemelä kirjoitti ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulussa 1968, valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistossa 1974, filosofian lisensiaatiksi 1976 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1983 Turun yliopistossa.

Työuransa Niemelä aloitti Turun yliopiston eläintieteen assistenttina 1976–1984 ja yliopistosta hän siirtyi Suomen Akatemian nuoremmaksi tutkijaksi vuosiksi 1984–1989. Metsäntutkimuslaitoksen erikoistutkijana hän työskenteli 1989–1995 ja toimi Joensuun yliopiston metsätaloudellisen ympäristönhoidon ja monikäytön professorina 1995–1996. Joensuun yliopiston metsänsuojelun professorin virkaa Niemelä hoiti 1996–2008 ja Turun yliopiston biodiversiteetti- ja ympäristötutkimuksen professorina hän oli 2008–2014. Helsingin yliopiston eläintieteen dosentiksi hänet nimitettiin 1986 ja Turun yliopiston ekologian dosentiksi 1988. Yhdysvaltalaisen Michiganin valtionyliopiston vierailevana professorina Niemelä toimi 1991–1992.

Päätyönsä ohessa Niemelä on toiminut Metsäntutkimusjärjestöjen kansainvälisen liiton (IUFRO) -järjestön jaoston varapuheenjohtajana 1992–1996 ja puheenjohtajana 1996–1997. Suomen metsätieteellisen seuran varapuheenjohtajana hän toimi 2006–2008 ja seuran metsäbiologian kerhon puheenjohtajana 1997–2000.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 599–600. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit Finlands professorer 1640–2007*, s. 475. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  Professori Pekka Niemelän juhlaseminaari  7.11.2014. Turku:  Turun yliopisto.  Arkistoitu 11.2.2017. Viitattu 8.2.2017.
Suolahden kansantalo, Kansan Arkisto
Suolahden kansantalo, Kansan Arkisto.
**Suolahden Kansantalo** on Äänekosken Suolahden keskustassa sijaitseva vuonna 1954 rakennettu työväentalo.

Historia
--------

Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu osittain lainoituksella ja osittain lahjoituksilla ja järjestöjen omalla rahoituksella.

Rakennus
--------

Talo on rankorakenteinen. Ulkoseinät on pystylaudoitettu. Katteena on huopa. Sisäseinät on vuorattu kovalevyllä ja lastulevyllä. Sisäkatto on vuorattu laudoilla ja kovalevyllä. Alkuperäiset puulla lämmitetyt uunit on korvattu vuonna 1962 öljylämmityksellä. Samana vuonna asennettiin vesijohto, viemäri ja rakennettiin wc:t.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa järjestetään kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, teatteriesityksiä ja juhlia(1982).

Lähteet
-------

1. ↑  Suolahden Kansantalo *Seurantalot.fi*. Viitattu 27.2.2023.
2. 1 2 3 4  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.

Aiheesta muualla
----------------

* Suolahden Kansantalo 70 vuotta – kurkistetaan historiaan mielenkiintoisten kuvien myötä *Äänekosken kaupunkisanomat*.  28.12.2021. Viitattu 27.2.2023.
**Suolahden tervatehdas** oli Suolahdessa Ala-Keiteleen rannalla Likolahdessa vuosina 1945–1998 toiminut tervaa kuivatislaamalla valmistanut tehdas, jonka omisti *Suolahden Terva Oy*.

Tervatehtaan perustaminen sai alkunsa jatkosodan loppuvaiheessa, kun puolustusvoimat halusi korvata panssarivaunuissa käytetyn voiteluöljyn kotimaisella tervapohjaisella voiteluöljyllä. Tätä varten perustettiin kaksi tervatehdasta, toinen Suolahteen ja toinen Kainuuseen. Suolahden tervatehdas aloitti toimintansa vasta vuosi sodan päättymisen jälkeen syyskuussa 1945. Tehdas sijaitsi Ala-Keiteleen järven rannalla ja sinne voitiin kuljettaa raaka-aineena käytettyjä tervaskantoja vesitse koko Keiteleen vesistön alueelta. Tehtaalle rakennettiin myös oma leveäraiteinen pistoraide, joka haarautui 1923 perustetun Riihivuoren sahan raiteesta.

Tehtaalle tuodut tervaskannot murskattiin ensin pieniin osiin murskaamossa ja sen jälkeen kantomurske siirtyi hihnakuljettimella polttouuneihin eli retortteihin, joita oli neljä kappaletta. Uuneissa murskeesta erottui kovassa kuumuudessa terva kaasuna, joka jäähdytettäessä tiivistyi nesteeksi. Tämä neste johdettiin yhdeksään 12 000 litran vetoiseen sammioon. Tehdas pystyi käsittelemään 60-70 kuutiometriä tervaksia vuorokaudessa. Työntekijöitä *Tippalaksi* kutsutussa tervatehtaassa oli noin parikymmentä ja tuotanto tapahtui kolmessa vuorossa.

Tehtaan tuottaman tervan käyttö puolustusvoimien panssarivaunujen voiteluun päättyi pian sodan jälkeen, mutta sen jälkeen tervaa alettiin käyttää muun muassa junanvaunuissa sekä ohennettuna puunsuojausöljynä. Tervaa käytettiin myös suksivoiteena ja kumiteollisuuden raaka-aineena. Suolahden Terva Oy oli Suomen johtava tervantuottaja aina 1960-luvun alkuun saakka. Tervan kysynnän vähennyttyä Suolahden Terva Oy lopetti tervan valmistuksen 1970-luvulla. Suolahden tehdas muutettiin valmistamaan grillihiiliä ja brikettejä ja tämä toiminta jatkui aina tehtaan sulkemiseen saakka vuonna 1998.

Tehtaan sulkemisen jälkeen entiset valkotiiliset tehdasrakennukset ovat jääneet tyhjilleen ja joitain niistä on purettu. Myös läheinen Riihivuoren saha lopetti toimintansa 1992. Tervatehtaalle johtanut pistoraide on edelleen jäljellä, mutta se ei ole enää liikennöintikunnossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kajaanin kaupunkieksploraatio-sivusto : Suolahden tervatehdas, Äänekoski
2. 1 2 3  Jussin matkassa-blogi 17.5.2015 : Tervatehdas
3. ↑  Vaunut.org : Jukka Voudinmäen kuvia Suolahdesta Riihivuoren sahalle johtaneelta syrjäraiteelta.

Aiheesta muualla
----------------
**Palsamiköynnöskasvit** (Schisandraceae, syn. Illiciaceae) on kolme sukua käsittävä siemenkasviheimo lahkossa Austrobaileyales. Kasvien levinneisyyskuva on disjunkti: yhtäältä ne kasvavat Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa, toisaalta Kaakkois-Yhdysvalloissa, Itä-Meksikossa ja Isoilla Antilleilla.

Tuntomerkit
-----------

Palsamiköynnöskasvit ovat puuvartisia, joko liaaneja tai puumaisia. Niiden fytokemiallisiin yhdisteisiin kuuluvat eräät terpeenit, flavonolit ja tanniinit. Anatomisia piirteitä ovat putkisolujen eli trakeidien esiintyminen, tähdenmuotoiset vahvikesolut (astrosklereidit) ja limasolujen esiintyminen. Lehti on silmussa kääriytyneenä yläpintaa kohti. Heteitä on vähintään neljä, ja ponnet avautuvat joko sivullepäin tai kukan keskustan puolelta. Kukassa on emiön ulkopuolista solukkoa, jota pitkin siitepölyn siiteputki voi kasvaa sikiäintä kohti (ns. ekstragynoeekkinen kompitum). Kromosomiluku n = 13, 14.

Luokittelu
----------

Palsamiköynnöskasvit kuuluvat Austrobaileyales-lahkossa samaan evoluutiopuun haaraan heimon Trimeniaceae kanssa, joka haara on rinnakkainen heimolle Austrobaileyaceae. Tässä kahden heimon kladissa kukat ovat pienempiä kuin Austrobaileyaceae-heimossa, enintään kolmen sentin levyisiä. Muita eroja on siitepölyssä, luottisolukossa ja siemenaiheen nukelluksen sekä siemenkuoren anatomiassa.

Tähtianikset (*Illicium*) erotettiin aiemmin omaksi heimokseen Illiciaceae. Se mukaan lukien on palsamiköynnöskasvien heimossa kolme sukua, joista palsamiköynnökset (*Schisandra*) ja keräliaanit (*Kadsura*) ovat toisilleen läheistä sukua, joten heimo jakaantuu kahteen ryhmään: kahden vm. suvun muodostamaan ja tähtianisten yksin muodostamaan.

Suvut
-----

* *Illicium* L. – tähtianikset
* *Kadsura* Kaempf. ex Juss. – keräliaanit
* *Schisandra* Blume – palsamiköynnökset

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since].

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–, viitattu 16.11.2014.
2. ↑  Stevens 2001–

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Schisandraceae
* Suomen Lajitietokeskus: Palsamiköynnöskasvit – Schisandraceae

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q282324
* Wikispecies: Schisandraceae
* CoL: G2G
* EoL: 4297
* EPPO: 1SCSF
* FNA: 10803
* FoC: 10803
* Fossilworks: 55393
* GBIF: 6691
* GRIN: 1015
* iNaturalist: 71618
* IPNI: 77126571-1
* IRMNG: 113455
* ITIS: 18130
* NCBI: 16733
* NZOR: fb1b0f72-f5db-45b9-9d4a-4e511e762938
* Open Tree of Life: 1022517
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126571-1
* Tropicos: 42000023
* Watson & Dallwitz: schisand
* WFO: wfo-7000000553

 |

 |
**Vilhelms (Vilis) Knoriņš** (ven. Вильге́льм Гео́ргиевич Кно́рин, *Vilgelm Georgijevitš Knorin*; 29. elokuuta 1890 Cēsisin kihlakunnan Līgatne – 29. heinäkuuta 1938) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja historioitsija.

Vilhelms Knoriņš syntyi latvialaiseen talonpoikaisperheeseen ja suoritti opettajaseminaarin. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1910 ja teki puoluetyötä Pietarissa, Riiassa ja Liepājassa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Knoriņš oli yksi Minskin työläis- ja sotilasneuvoston johtajista ja Lokakuun vallankumouksen aikaan Läntisen alueen ja rintaman vallankumuskomitean jäsen. Tammikuusta 1918 lähtien hän toimi Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskusbyroon sihteerinä ja väliaikaisen neuvostohallituksen jäsenenä sekä helmikuusta 1919 Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean sihteerinä ja puolustusneuvoston jäsenenä. Elokuusta 1919 kesäkuuhun 1920 Knoriņš työskenteli Smolenskin sotilaspiirin sotakomissaarina ja sen jälkeen syyskuuhun saakka Valko-Venäjän vallankumouskomitean varapuheenjohtajana. Vuosina 1920–1922 hän oli Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskusbyroon sihteeri.

Vuosina 1922–1925 Knoriņš työskenteli NKP(b):n keskuskomiteassa ja sen jälkeen Moskovan kaupunkikomiteassa. Vuosina 1926–1927 hän oli puolueen keskuskomitean agitproposaston johtaja ja vuosina 1927–1928 Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri. Vuonna 1927 hänestä tuli myös NKP(b):n keskuskomitean jäsen. Vuosina 1928–1935 Knoriņš työskenteli Kominternin toimeenpanevassa komiteassa sekä vuodesta 1932 lähtien puoluehistorian instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänestä tuli historian tohtori. Knoriņš toimi myös *Pravdan* ja *Bolševik*-lehden toimituskunnan jäsenenä sekä vuodesta 1935 lähtien puolueen keskuskomitean agitproposaston varajohtajana.

Knoriņšin kirjallinen tuotanton käsittää puoluehistoriaa ja kaunokirjallisuutta käsitteleviä artikkeleita. Hän osallistui myös vuonna 1938 julkaistun NKP(b):n historian lyhyen oppikurssin laatimiseen.

Vilhelms Knoriņš pidätettiin Stalinin vainoissa kesäkuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta. Hänet on haudattu Moskovan lähelle Kommunarkan teloituspaikalle. Knoriņšin maine palautettiin vuonna 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bolšaja sovetskaja entsiklopedija *slovari.yandex.ru*. Viitattu 13.9.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Hronos *hrono.ru*. Viitattu 13.9.2012. (venäjäksi)
3. ↑  Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR *lists.memo.ru*. Viitattu 13.9.2012. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Malli fruktokinaasin rakenteesta sitoutuneena inhibiittoriin
**Fruktokinaasi** eli **ketoheksokinaasi** on entsyymi, joka osallistuu fruktoosin metaboliaan. Se katalysoi fosfaattiryhmän siirtämistä ATP-molekyyliltä fruktoosille ja tuotteena muodostuu fruktoosi-1-fosfaattia. Fruktokinaasin EC-numero on EC 2.7.1.3.

Toiminta
--------

Ihmisellä esiintyy fruktokinaasista kahta isoentsyymiä: Fruktokinaasi A ja fruktokinaasi C. Näistä fruktokinaasi C:tä tuottavat maksan, munuaisten ja suoliston solut ja fruktokinaasi A:ta esiintyy useissa muissakin kudoksissa. Rakenteeltaan entsyymi on kahdesta samanlaisesta yksiköstä koostuva homodimeeri ja ihmisen fruktokinaasin molekyylimassa on 75 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen sekä yksiarvoisen, että kaksiarvoisen ionin. Tyypillisesti yksiarvoinen ioni on kaliumioni ja kaksiarvoinen ioni on magnesiumioni. Fosforuktokinaasin aktiivisen kohdan aspartaattimuodossa oleva asparagiinihappo deprotonoi fruktoosi C1-asemaan sitoutuneen hydroksyyliryhmän, jolloin siitä tulee voimakkaammin nukleofiilinen ja reagoi elektrofiilisen ATP:n fosfaattiryhmän kanssa.

Fruktokinaasin puutos on harvinainen periytyvä sairaus, joka aiheuttaa fruktoosin kertymistä vereen ja virtsaan.Entsyymin puutos ei aiheuta merkittävää terveyshaittaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 2.7.1.3 - ketohexokinase Brenda. Viitattu 29.3.2015. (englanniksi)
2. ↑  Michael Lieberman, Allan D. Marks, Colleen M. Smith: *Marks' essential medical biochemistry*, s. 343. Lippincott Williams & Wilkins, 2006. ISBN 978-0-7817-9340-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.3.2015). (englanniksi)
3. ↑  Akhlaq A. Farooqui: *Metabolic Syndrome*, s. 39. Springer, 2013. ISBN 978-1-4614-7318-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.3.2015). (englanniksi)
4. 1 2  Victor R. Preedy: *Dietary Sugars*, s. 120–122. RSCPublishing, 2012. ISBN 978-1849733700. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.3.2015). (englanniksi)
5. ↑  Miriam D. Rosenthal, Robert H. Glew: *Medical Biochemistry*, s. 84. John Wiley and Sons, 2009. ISBN 978-0-470-12237-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.3.2015). (englanniksi)
**Pyhä Frumentius** oli 300-luvulla elänyt piispa, jonka katsotaan tuoneen kristinuskon Etiopiaan.

Frumentius oli alkujaan filosofian opiskelija Tyyroksessa, mutta hän joutui jossain vaiheessa yhdessä ystävänsä Aedesioksen kanssa etiopilaisten vangiksi ja hänet tuotiin valtakunnan silloiseen pääkaupunkiin Aksumiin. Hänestä tuli palvelija Aksumin kuninkaan hovissa ja hän onnistui käännyttämään tämän kristinuskoon. Hallitsijan kuoltua Frumentiuksesta tuli nuoren kruununperijä Ezanan opettaja ja merkittävä vaikuttaja.

Frumentius antoi Aksumissa vieraileville kristityille roomalaisille kauppiaille oikeuden harjoittaa uskontoaan avoimesti. Jossain vaiheessa hän vieraili Aleksandriassa piispa Athanasioksen luona. Athanasios nimitti Frumentiuksen Aksumin piispaksi ja pyysi häntä rakentamaan Etiopian kirkon ortodoksisen suuntauksen oppien mukaan. Frumentius seurasi aleksandrialaista suuntausta ja torjui areiolaisuuden Itä-Rooman keisari Constanius II:n painostuksesta välittämättä.

Frumentiuksen saavutukset teki tunnetuksi historioitsija Rufinus Aquileialainen, joka tapasi Tyyrokseen palanneen Aedesioksen. Rufinuksen mukaan Frumeniusta kutsuttiin Etiopiassa nimellä abuna ("isämme"), joka on edelleen Etiopian ortodoksisessa kirkossa patriarkkojen arvonimi. Hänet tunnetaan myös amharankielisellä nimellä *Abba Salama*. Frumentiuksen muistopäivää vietetään roomalais-katolisessa kirkossa 27. lokakuuta, orientaaliortodoksissa kirkoissa 30. marraskuuta ja koptilaisessa kirkossa 18. joulukuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saint Frumentius (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.9.2013.
**Abelisaurus** (nimen merkitys: "Abelin lisko") oli teropodeihin kuulunut lihansyöjädinosaurus ja ensimmäinen tunnettu abelisauri. Se eli 83–78 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella Campania-vaiheella.

Fossiilit
---------

*Abelisauruksesta* tunnetaan vain yksi fossiili: kallo, joka on vahingoittunut mittavasti oikealta puolelta. Tämä fossiili löydettiin Río Negron maakunnasta, Patagonian alueelta Argentiinasta. Kallo on yli 85 senttimetriä pitkä. 

Vaikka kallossa ei ole selkeitä merkkejä koristeellisuudesta, karkeat luuharjanteet silmien yläpuolella ja kuonon alaosassa ovat saattaneet toimia keratiinisten harjojen tukijoina. Keratiini ei kuitenkaan normaalisti fossiloidu, joten on mahdotonta sanoa minkä muotoisia harjat olivat, vai oliko niitä ollenkaan. 

Heinäkuussa 2016 keskisestä Boliviasta löydettiin lähes 1,2 metriä leveä jalanjälki. Se on noin 80 miljoonaa vuotta vanha, ja todennäköisesti *Abelisauruksen* tekemä.

Nimi
----

*Abelisaurus* tarkoittaa "Abelin liskoa". Nimi on annettu Cipollettin museon entisen johtajan, Roberto Abelin mukaan. Abel on myös paleontologi, joka löysi ensimmäisenä *Abelisauruksen* kallon. Lajinimi *comahuensis* viittaa Comahuen alueeseen Argentiinassa, josta fossiili löydettiin. Koko nimi *Abelisaurus comahuensis* tarkoittaa siis "Abelin liskoa Comahuesta".

Koko ja ulkonäkö
----------------

Erilaisia carnotaureja verrattuna ihmiseen. *Abelisaurus* toisena tummanharmaalla.
*Abelisauruksen* pituus oli arviolta 7–9 metriä, korkeus lonkan kohdalta kolme metriä ja paino 2,5 tonnia. Ulkoasultaan *Abelisaurus* oli oletettavasti samanlainen kuin muut abelisaurit: leveä ja lyhyt pää, erittäin syvä ja tylppä kuono, ranteita hieman enemmän kutistuneet lyhyet kyynärvarret, neljä tynkää sormea, vahva ja tanakka ruumis sekä suhteellisen lyhyet mutta vahvat jalat.

*Abelisauruksen* koko kehon rekonstruktiot ovat perustuneet muihin abelisaureihin. Muiden abelisaurien tapaan *Abelisauruksella* saattoi olla poikkeuksellisen pienet ja alikehittyneet kädet verrattuna muihin teropodiryhmiin, jopa tyrannosaureihin. *Abelisaurus* käveli kahdella jalalla.

Katso myös
----------

* *Carnotaurus*
* *Indosuchus*
* *Tarascosaurus*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Abelisaurus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 13.6.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  ABELISAURUS *DinoChecker*.  24.9.2009. Viitattu 13.6.2017. (englanniksi)
3. ↑  Bolivia tourist guide discovers dinosaur footprint nearly 4ft wide *The Guardian*.  26.7.2016. Viitattu 13.6.2017. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q130921
* Wikispecies: Abelisaurus
* EoL: 4532776
* Fossilworks: 53946
* GBIF: 4822836

 |

 |