recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lähentymiskriteerit** (myös **konvergenssikriteerit**, **Maastrichtin kriteerit**) ovat ne ehdot, joiden täytyttyä Euroopan unionin jäsenvaltio voi saada luvan vaihtaa kansallisen valuuttansa euroksi.

Kriteerejä on neljä: hintakehitys, julkisen talouden kehitys, valuuttakurssikehitys ja pitkien korkojen kehitys

Hintakehitys
------------

Inflaatioaste saisi olla enintään 1,5 prosenttiyksikköä yli kolmen parhaiten suoriutuneen jäsenmaan inflaatioasteen. Kolme parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota ovat ne, joissa inflaatioaste on ollut pienin. Näistä lasketaan keskiarvo. Jos siis kolmen parhaan maan inflaatioasteet ovat olleet esimerkiksi 1 %, 1,2 % ja 1,5 %, niin näiden keskiarvo on (1 % + 1,2 % + 1,5 %) / 3 = 1,23 %. Euroa käyttöönsä haluavan maan inflaatio ei tässä esimerkkitapauksessa siis saisi olla enempää kuin 1,23 % + 1,5 % = 2,73 %. Käytännössä tästä vaatimuksesta on ajoittain joustettu tarpeeksi merkittävien maiden ollessa kyseessä.

Julkisen talouden kehitys
-------------------------

Ennakoitu tai toteutunut julkistalouden alijäämä ei saa ylittää 3 % bruttokansantuotteesta, ja julkinen velka on enintään 60 % bruttokansantuotteesta. Lisäksi on eräitä muita kriteerejä, katso tarkemmin lähdeviitteestä.

Valuuttakurssikehitys
---------------------

Euroa käyttöönsä haluavan jäsenmaan on oltava ns. ERM II-vaiheessa vähintään kahden vuoden ajan, ennen kuin euron käyttöönotosta voidaan päättää. Tänä aikana maan kansallisen valuutan kurssi ei saa vaihdella enempää kuin ± 15 % ERM II -keskikurssista, nykyisin käytännössä euron arvosta. Tuon kahden vuoden aikana maan valuutan kurssiin ei myöskään saa kohdistua merkittävää muuttamispainetta (toisin sanoen keinotekoinen devalvaation tai revalvaation välttäminen ei tule kysymykseen).

Pitkien korkojen kehitys
------------------------

Euron käyttöönotosta päättämistä edeltävän vuoden aikana maan pitkäaikaisten korkojen taso saa olla enintään 2 prosenttiyksikköä yli kolmen inflaatioasteeltaan alhaisimman jäsenmaan pitkän aikavälin korkotason. Euroa käyttöönsä haluavasta maasta lasketaan siis viimeisen 12 kuukauden pitkien korkojen keskiarvo, jota verrataan kolmen inflaatioltaan alhaisimman maan pitkien korkojen keskiarvoon.

Lähteet
-------

* Euroopan keskuspankki EKP
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Ahti** oli Kristiinankaupungissa ja Vaasassa vuosina 1878–1881 ilmestynyt sanomalehti.

Kauppias Vilho Parmasen ja viinatehtailija Vilho (Wilhelm) Pasin Kristiinankaupunkiin perustama *Ahti* oli linjaltaan suomenmielinen ja yhteiskunnallisesti radikaali. Riitaannuttuaan Parmasen kanssa Pasi siirsi lehden vuoden 1881 alussa Vaasaan, jossa se ei kuitenkaan menestynyt kilpailussa *Vaasan Sanomien* ja uuden *Vaasan Lehden* kanssa. Kerran viikossa ilmestyneen *Ahdin* toimittajana työskenteli Johannes Lampinen. Sen lakattua Pasi perusti ruotsinkielisen fennomaanilehden *Wasa Framåtin* ja myöhemmin wrightiläishenkisen *Suupohjan Työmiehen*.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 20. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 329–330. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-220-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Ahti* digitoituna kansalliskirjastossa
Oranssia savua kehittävä savurasia, punainen laskuvarjoraketti ja punainen käsisoihtu
**Hätäraketti** on erityisvalmisteinen punaista valoa levittävä rakettiammus, jolla ilmaistaan merihätää ja pyydetään apua. Se laukaistaan kädestä tai ammutaan merkinantopistoolilla, ja se kohoaa tyypistä riippuen noin 60 - 400 metrin korkeuteen, jolloin siinä oleva laskuvarjo aukeaa ja raketti leijuu hitaasti alaspäin. Paloaika vaihtelee 40 sekunnista jopa hiukan yli minuuttiin, tyypistä riippuen. Punaisia hätäraketteja ja punasoihtuja on tarkoitus käyttää pimeän aikaan, oranssisavuja valoisalla.

Merihädän ilmaisemiseen on olemassa myös erityisiä käsisoihtuja, joita käytetään hätämerkin antamiseen näköetäisyydeltä, sekä savurasia, joka sytytettynä heitetään veteen, jossa se kehittää paksua oranssinväristä savua. Savurasia on hyödyllinen lähinnä päiväsaikaan tehdyissä ilmaetsinnöissä.*lähde?*

Kaikissa tyypeissä on sisäänrakennettu laukaisumenetelmä, joka vaihtelee painettavasta tai vedettävästä erityisellä raapaisupinnalla sytyttämiseen. Tämän kaltaisia räjähde- ja palonarkoja valmisteita kutsutaan pyroteknisiksi hätämerkinantovälineiksi.

Hätäraketin aiheeton käyttö on rangaistavaa. Hätäraketin perusteettomasti laukaissut joutuu korvaamaan hälytyksestä viranomaisille aiheutuvat, usein huomattavat kulut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rajavartiolaitos: *Veneilijän turvallisuusopas*, s.. Rajavartiolaitos, 2017.
2. ↑  Merimiestaito: Hätäraketti, tuo toivottavasti tarpeeton venevaruste *Venelehti.fi*.  23.9.2018. Viitattu 23.5.2021.
3. ↑  Perätön vaarailmoitus Rikoslaki. Finlex.fi
Friedrich von Esmarch
**Friedrich von Esmarch** (1823–1908) oli saksalainen lääkäri. Hän keksi muun muassa keinotekoisen verettömyyden, joka aikaansaadaan siten, että kumisiteellä (ns. Esmarchin siteellä) keskeytetään verenkierto leikkauksen ajaksi, ajetaan raajasta veri pois, jolloin raajaan voidaan tehdä suuriakin kirurgisia operaatioita ilman lainkaan verenhukkaa Hän osallistui lääkärinä sotiin, muun muassa vuonna 1848 Tanskan sotaan. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1854 Kielissä kirurgisen osaston johtajana ja vuodesta 1857 kirurgian professorina. Vuonna 1866 hänelle uskottiin Berliinin sairashuoneiden kirurgisen toiminnan ylivalvonta, ja vuonna 1870 hänet nimitettiin Saksan armeijan*selvennä* Hän oli mukana myös samarialaisopetuksen*selvennä* järjestämisessä Saksassa. Useimmat von Esmarchin julkaisut koskevat sotakirurgiaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 1095
2. 1 2  Tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1910, palsta 833–834.
3. ↑  Iso tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1932, palsta 476.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Friedrich von Esmarch** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kedra Mitrei** (udmurtiksi Кедра Митрей, oikealta nimeltään **Dmitri Ivanovitš Korepanov**, ven. Дмитрий Иванович Корепанов; 28. syyskuuta 1892 – 1949) oli ensimmäinen merkittävä udmurttikirjailija.

Kedra Mitrei syntyi Igran kylässä talonpojan perheeseen. Vuonna 1907 hän pääsi Kazanin vierasheimoisten opettajaseminaariin, josta hänet kuitenkin pian erotettiin vapaa-ajattelijana. Hän kierteli eri puolilla Volgan ja Uralin seutua ja suoritti vuonna 1913 opettajan tutkinnon. Ensimmäisen maailmansodan ajan hän palveli Venäjän armeijassa ja osallistui Siperiassa Venäjän kansalaissotaan. Vuonna 1920 hän palasi kotiseudulleen, liittyi vuonna 1922 bolševikkipuolueeseen, työskenteli kansanvalistusosaston johtajana ja vuosina 1923–1928 Gudyri-lehden toimituksessa. 1930-luvun alussa Kedra Mitrei suoritti tutkinnon Idän kansojen kommunistisessa yliopistossa Moskovassa ja työskenteli sen jälkeen Udmurtian pedagogisen korkeakoulun ja tieteellisen tutkimusinstituutin kielen ja kirjallisuuden laitosten johtajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen ja vuosina 1934–1937 toimi Udmurtian kirjailijaliiton puheenjohtajana.

Vuonna 1915 Kedra Mitrei julkaisi Blagoveštšenskissä kansanperinteeseen pohjautuvan historiallisaiheisen tragedian *Eš-Terek*. Vuonna 1926 ilmestyi ensimmäinen versio vuosien 1904–1920 tapahtumille omistetusta historiallisesta kertomuksesta *Vuž gurt* ("Vanha kylä"), jonka uusi laitos ilmestyi vuonna 1936 nimellä *Zurka Vužgurt* ("Vanhakylä vavahtaa"). Kirjailijan pääteos on vuonna 1929 ilmestynyt ensimmäinen udmurtinkielinen romaani *Śekyt zibet* ("Raskas ies"), joka kuvaa elämää 1700–1800-lukujen vaihteen udmurttikylässä. Vasta tekijän kuoleman jälkeen ilmestyi vuonna 1911 kirjoitettu omaelämänkerrallinen kertomus *Ditja bolnogo veka* ("Sairaan vuosisadan lapsi").

Vuonna 1937 Kedra Mitrei joutui poliittisen vainon kohteeksi ja tuomittiin vankileirille. Kirjailija vapautettiin vuonna 1946, mutta vuonna 1948 hänet pidätettiin uudelleen. Hän kuoli karkotettuna Novosibirskin alueen Mihailovon piirin Tšumakovon kylässä.

Suomennettu teos
----------------

* *Mahla*. Teoksessa *Murskautuneet tähdet: udmurtialaisia novelleja*. Toimittanut ja suomentanut Esa-Jussi Salminen. Kemi: Atrain & Nord, 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 193–197. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  Domokos, Péter: *Itäisten suomalais-ugrilaisten kansojen kirjallisuudesta*, s. 65–67. Porvoo: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1983. ISBN 951-717-305-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Kedra Mitrei Udmurtian valtionyliopiston sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Friedrich von Wieser
**Friedrich von Wieser** (10. heinäkuuta 1851 Wien – 23. heinäkuuta 1926 Sankt Gilgen) oli itävaltalainen taloustieteilijä ja sosiologi. Wieser oli eräs keskeisistä itävaltalaisen taloustieteen edustajista Carl Mengerin ja Eugen von Böhm-Bawerkin ohella. Hänen tunnetuin saavutuksensa on rajahyödyn teorian kehittäminen. 

Wieser opiskeli Heidelbergin, Jenan ja Leipzigin yliopistoissa ja sai professuurin Prahan saksalaisesta yliopistosta (1884–1903). Myös Wienissä hän toimi professorina (1903–1917 ja 1919–1922) ja Itävalta-Unkarin ulkomaankauppaministerinä (1917–1918). Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat *Der natürliche Wert* (1889), *Grundriss der Sozialökonomik* (1914) ja *Theorie der gesellschaftlichen Wirtschaft* (1914). Myöhempinä vuosinaan Wieser julkaisi suuren sosiologisen tutkimuksen *Das Gesetz der Macht* (1926).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Friedrich von Wieser – Austrian economist *Encyclopædia Britannica Online*. Viitattu 1.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Friedrich von Wieser, Biography and Theory *Scarlett History of Economic Theory and Thought*. Viitattu 20.5.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Dispilio puutaulussa olevat merkit.
**Dispilión puutaulu** on neoliittiselta kaudelta peräisin oleva puutaulu, joka on ajoitettu radiohiiliajoituksella noin vuoteen 5260 ± 40 eaa. Se löydettiin Dispilión saman aikakauden asutuksen arkeologisissa kaivauksissa pohjoisessa Kreikassa heinäkuussa 1993.

Puutaulun koko on noin 23 x 19,2 x 2 senttimetriä. Se on setripuuta ja siinä on jälkiä polttamisesta. Taulu on säilynyt anaerobisten olosuhteiden ansiosta, sillä se oli uponneena mutaan ja veteen. Tauluun on kaiverrettu merkkejä, jotka muistuttavat kirjoitusta. Merkkejä on kymmenessä pystyrivissä, ja ne muistuttavat ulkoasultaan jossain määrin Vinčan kulttuurin tauluissa esiintyvää kirjoitusta sekä lineaari-A-kirjoitusta.

Löydöstä ilmoitettiin helmikuussa 2004. Taulusta ja kirjoituksesta ei ole vielä julkaistu vertaisarvioitua tutkimusta, mutta löydön on arvioitu voivan muuttaa käsitystä kirjoitustaidon synnystä ja kehityksestä. Itse tekstiä ei todennäköisesti saada koskaan selvitettyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Facorellis, Yorgos & Sofronidou, Marina & Hourmouziadis, Giorgos: Radiocarbon Dating of the Neolithic Lakeside Settlement of Dispilio, Kastoria, Northern Greece University of Arizona. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2  Tsolakidou, Stella: 7270-year-old Tablet Found in Kastoria Calls into Question History of Writing *Greek Reporter*.  16.7.2012. Viitattu 21.7.2017.
**Kedrovyi Šor** (ven. Кедровый Шор, komiksi Кедрöвöй Шор, *Kedrövöi Šor*) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Petšorajoen varrella 52 kilometriä Petšoran kaupungista kaakkoon. Taajamassa on noin 350 ja kunnassa vajaat 700 asukasta (vuonna 2007).

Paikkakunta on saanut alkunsa 1930-luvulla perustetusta NKVD:n maatilasta. Vuonna 1946 siellä oli yli 1400 vankia. Taajama perustettiin virallisesti vuonna 1952 ja vuonna 1975 siitä tuli kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 1989 asukkaista 48 % oli komeja ja 42 % venäläisiä.

Kedrovyi Šorin kuntaan kuuluvat keskustaajaman lisäksi Konetsborin (Конецбор) ja Medvežskajan (ven. Медвежская, komiksi Медвежскöй, *Medvežsköi*) kylät.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 791. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. ↑  Kedrovyi Šor Petšoran piirin sivustolla *pechoraonline.ru*. Viitattu 14.5.2011. (venäjäksi)
3. 1 2  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 14.5.2011. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
**Thomas Raggi** (s. 18. tammikuuta 2001 Rooma, Italia) on italialainen muusikko ja säveltäjä. Raggi on tunnettu muun muassa Måneskin-yhtyeen kitaristina. Vuonna 2017 yhtye sijoittui Italian *X Factor* -ohjelmassa toiseksi, ja nousi kansainväliseen suosioon voitettuaan vuoden 2021 *Euroviisut*.

Yksityiselämä
-------------

Thomas Raggi syntyi Roomassa kristilliseen perheeseen. Raggin isä toimii yrittäjänä ja hänen äitinsä kotiäitinä. Raggi aloitti kitaran soittamisen nuoressa iässä. Hän suoritti Liceo Scientifico J.F Kennedyn koulun, jonka jälkeen hän pääsi lukioon Scuola Media Gianicoloon. Tällöin Raggi aloitti kitaran soittamisen klubeilla sekä musiikkitapahtumissa. Vuonna 2016 hän oli mukana perustamassa rockyhtyettä *Måneskin* yhdessä lukiokavereidensa kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tällainen on kohun keskelle joutunut Italian viisuvoittaja *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Parque del Buen Retiro**, tunnettu myös nimellä El Retiro, on 125 hehtaarin kokoinen puisto Madridissa, Espanjassa lähellä Pradon museota. Puisto sijaitsi aikoinaan Madridin ulkopuolella, mutta kaupunki on kasvanut ympäröimään sen kokonaan.

Alun perin puiston paikalla sijaitsi kuningas Filip IV:n vuonna 1632 rakennuttama kuninkaanpalatsi. Napoleonin sotien aikana suurin osa palatsista tuhoutui luoden tilan puistolle, joka avattiin yleisölle vuonna 1868. Muutamat jäljelle jääneet rakennukset toimivat museoina.

Puistossa kasvaa 15 000 puuta, joiden joukossa on Madridin vanhin puu, noin 400 vuotta vanha sypressi.

Puiston keskellä sijaitsee *Estanque del Retiro*, suuri tekojärvi. Järven rannalla on Alfonso XII:n muistomerkki, johon kuuluu puoliympyrän muotoinen pylväsrivi ja korkealla jalustalla oleva veistos hevosen selässä istuvasta Alfonsosta.

Puistoon kuuluu myös *Palacio de Cristal*, jonka Ricardo Velázquez Bosco suunnitteli vuonna 1887 Lontoossa sijaitsevan vastaavanlaisen lasipaviljongin innoittamana. Se kuuluu Espanjan hienoimpiin valurautarakennuksiin. Velázquez Bosco suunnitteli myös *Palacio de Velázquezin*, jossa järjestetään nykyisin vaihtuvia näyttelyitä.

Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa *El Angel Caído*, maailman ainut Luciferin, langenneen enkelin, kunniaksi pystytetty patsas, sekä *Bosque de los Ausentes*, muistomerkki Madridin terrori-iskuissa maaliskuussa 2004 menehtyneille.

Kuvia
-----

* Puerta de Felipe IV (1680)Puerta de Felipe IV (1680)
* Puerta de EspañaPuerta de España
* Puerta de la IndependenciaPuerta de la Independencia
* KristallipalatsiKristallipalatsi
* KristallipalatsiKristallipalatsi
* Ricardo Bellver: Fuente del Ángel Caído (1877)Ricardo Bellver: *Fuente del Ángel Caído* (1877)
* Estanque del RetiroEstanque del Retiro
* Monumento Alfonso XII (1922)Monumento Alfonso XII (1922)
* Palacio de Velázquez (1881–1883)Palacio de Velázquez (1881–1883)
* Casita del PescadorCasita del Pescador
* Kenraali Arsenio Martínez-Camposin ratsastajapatsas (1907)Kenraali Arsenio Martínez-Camposin ratsastajapatsas (1907)
* Plaza del ParterrePlaza del Parterre
* RuusutarhaRuusutarha
* Paseo de la Argentina (Paseo de las Estatuas)Paseo de la Argentina (Paseo de las Estatuas)
* Muistomerkki Jacinto BenaventeMuistomerkki Jacinto Benavente

Lähteet
-------

1. 1 2 3  El Retiro Park *Madrid Destino*. Madrid Destino Cultura Turismo y Negocio S. A.. Viitattu 4.12.2016.
2. ↑  El Retiro – rauhaa kaupungin hälystä *Rantapallo*. Viitattu 4.12.2016.
3. ↑  Palacio de Velázquez. Museo Reina Sofía *Google Arts Project*. Viitattu 4.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parque del Buen Retiro** Wikimedia Commonsissa
Heinrich Wilhelm Ernst
**Heinrich Wilhelm Ernst** (6. toukokuuta 1814 Brno – 8. lokakuuta 1865 Nizza) oli määriläinen viulisti ja säveltäjä.

Ernst esiintyi ensimmäisen kerran 9-vuotiaana. 11-vuotiaana hän tuli hyväksytyksi Wienin konservatorioon, jossa hänelle opetti viulunsoittoa Joseph Böhm ja sävellystä Ignaz von Seyfried. Niccolò Paganinin konserttiesiintymiset Wienissä vuonna 1828 tekivät Ernstiin vahvan vaikutuksen. Pariisissa hän teki virallisen debyyttinsä vuonna 1831. Hän päätti kuitenkin jatkaa opiskelua vielä seuraavien kolmen vuoden ajan ja alkoi tämän jälkeen vakiinnuttaa asemaansa Euroopan eturivin viulistina. Joseph Joachim piti häntä suurimpana viulistina koskaan.

Erään merkittävän konserttiesiintymisen Ernst teki vuonna 1837 Marseillessa soittaessaan Paganinin kanssa. Vuonna 1843 hän teki erinomaisen vastaanoton saavuttaneen ensiesiintymisensä Lontoossa. Tämän jälkeen hän jatkoi kiertue-elämää Euroopassa ja Venäjällä. Vuonna 1855 Ernst asettui Lontooseen, jossa esiintyi säännöllisesti, kunnes hän 1860-luvun alkupuolella terveysongelmien johdosta joutui luopumaan konsertoinnista. Ernst myös teki suosittuja viulusävellyksiä; hänen teostensa joukossa ovat *Élégie* (op. 10, 1840), *Fantasie brillante* (op. 11, 1839) ja *Concerto pathétique* (1850).

Lähteet
-------

1. 1 2  Heinrich Wilhelm Ernst: Biography AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hätämerkit** ovat kansainvälisesti hyväksyttyjä signaaleja, joiden avulla merihädässä olevat voivat pyytää apua. Niitä voidaan antaa radiolaitteilla, näkyvillä merkeillä tai kuuluvalla äänellä.

Seuraavat merkit, käytettyinä tai näytettyinä joko yhdessä tai erikseen, tarkoittavat hätää ja avun tarvetta:

Meri-VHF-laitteistoissa on yleensä punaisella merkitty hätäviestipainike. Kuvan laitteessa hätäliikennettä välitetään Digitaalisen selektiivikutsun (DSC) kanavalla 70.
Punaisena palava käsisoihtu on hätäviesti.
* tykinlaukaus tai muu pamahdusmerkki annettuna noin 1 minuutin väliajoin
* keskeytymätön ääni jollakin sumumerkinantolaitteella
* yksitellen lyhyin väliajoin ammutut raketit tai pommit, jotka sinkoavat punaisia tähtiä
* millä tahansa viestitysmenetelmällä annettu merkkiryhmä • • • – – – • • • (SOS) Morsen järjestelmän mukaan
* radiopuhelimella annettu viesti, joka muodostuu puhutusta sanasta "MAYDAY"
* hätämerkki N C Kansainvälisen viestityskirjan mukaan
* merkki, jonka muodostaa nelikulmainen lippu ja sen ylä- tai alapuolella oleva pallo tai muu sen kaltainen esine
* tulen liekit aluksessa (esim. palavista terva- tai öljytynnyreistä ym.);
* laskuvarjoraketti tai käsisoihtu, joka näyttää punaista valoa
* savumerkki, joka kehittää oranssin väristä savua
* sivuille ojennettujen käsivarsien verkkainen ja jatkuva nostaminen ja laskeminen
* digitaalisella selektiivikutsulla (DSC) annettu hälytys VHF kanavalla 70
* alukselta maihin lähetetty hälytys, joka on lähetetty käyttäen Inmarsatin tai jonkun muun satelliittipalvelujen tarjoajan päälaitetta aluksella
* hätäpaikkaa ilmaisevan poijun radiomerkit
* radioliikennejärjestelmillä lähetetyt hyväksytyt merkit, mukaan lukien tutkatransponderit.

Aikaisemmin on hätämerkkinä käytetty myös ylösalaisin käännettyä kansallislippua.*lähde?* Tästä on kuitenkin luovuttu, eikä se alkujaankaan ollut kaikkien maiden alusten käytettävissä, koska useiden maiden (esim. kaikki Pohjoismaat ja Yhdistyneen kuningaskunnan Union Jack, sekä Englannin, Skotlannin ja Irlannin omat liput) liput ovat ylösalaisin käännettyinä aivan samanlaisia kuin oikein päinkin. Sen lisäksi esimerkiksi Puolan lippu ylösalaisin on samannäköinen kuin Indonesian lippu.

Käytäntö saattoi olla Yhdysvalloista peräisin, sillä Yhdysvaltain lippu kuuluu maailman tunnetuimpiin kansallislippuihin, ja siitä näkee välittömästi, onko se oikein vai väärin päin.

Hätämerkkien tai muiden niitä erehdyttävästi muistuttavien merkinantojen käyttö muuhun tarkoitukseen kuin avunpyyntöön hädässä on rangaistavaa. Tämä koskee esimerkiksi hätärakettien käyttöä ilotulitusraketteina.

Viestilipuilla NC annettava hätämerkki
--------------------------------------

  Viestiliput N ja C.

Lähteet
-------

1. ↑  Hätämerkit (Muutokset kansainvälisistä säännöistä yhteentörmäämisen ehkäisemiseksi merellä vuonna 1972 tehtyyn yleissopimukseen, liite IV muutettuna) *FINLEX*.  19.12.2008. Viitattu 29.2.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* What Does SOS Mean?
Motorola StarTAC puhelin
**Motorola StarTAC** on Motorolan valmistama simpukkapuhelin. Se julkistettiin 3. tammikuuta 1996 ja oli ensimmäinen varsinainen simpukkapuhelin. Sitä edeltäneessä Motorola MicroTAC-mallissa oli ollut jo kääntyvä läppä näppäimistön suojaksi, kun StarTAC mallissa kaiutin kääntyy rungon yläosasta koko puhelimen päälle. Tällainen matkapuhelin on avattuna pitkä yltäen korvan päältä suun eteen.

Vuonna 2005, *PC World* arvosti StarTACin sijalle 6. *The 50 Greatest Gadgets of the Past 50 Years* (50 merkittävintä vempainta viimeiseltä 50 vuodelta) listassa. Puhelin oli aikoinaan kevyimpiä painaen 102 grammaa, siinä oli ensimmäisenä värinähälytin sekä mahdollisuus käyttää litiumioniakkua. Myöhemmissä malleissa oli myös tekstiviestimahdollisuus. Tätä puhelinmallia on sanottu aikansa iPodiksi.  Puhelin oli ensimmäisiä suuren yleisön suosion saanneita matkapuhelimia, jota myytiin noin 60 miljoonaa kappaletta. Kun puhelin esiteltiin, sen hinta oli noin $ 1 000.

Malliluettelo
-------------

**Analogiset puhelimet**

* StarTAC 3000
* StarTAC 6000
* StarTAC 6500
* StarTAC 8500
* StarTAC 8600

**Digitaaliset puhelimet**

* StarTAC 70
* StarTAC 75 - GSM 1800
* StarTAC 75+
* StarTAC 80
* StarTAC 85 - GSM 900
* StarTAC 130 - GSM 900
* StarTAC 7000g - GSM 1900
* StarTAC 8000g - GSM 1900
* StarTAC Rainbow
* ST7760 (AMPS/TDMA)
* ST7762 (AMPS/TDMA)
* ST7790 (AMPS/TDMA)
* 80071WNBPA (FCC IHDT5VG1) AMPS/TDMA (832/2412 MHz)
* ST7797 (Tri Mode/Dual Band 800/1900 MHz. TDMA/800 MHz. AMPS)
* ST7860 (Dual Mode/Single Band 800 MHz. CDMA/AMPS)
* ST7867w (Dual Mode/Dual Band 1900 MHz. CDMA/800 MHz. AMPS)
* ST7868 (Tri Mode/Dual Band 800/1900 MHz. CDMA/800 MHz. AMPS)
* ST7890 (Tri Mode TDMA?)
* ST7897 (Dual Band TDMA)
* StarTAC 2004
* StarTAC III

Katso myös
----------

* Motorola DynaTAC

Lähteet
-------

1. 1 2  Tynan, Dan: The 50 Greatest Gadgets of the Past 50 Years *PC World*.  24.12.2005.  Arkistoitu 2.7.2008. Viitattu 24.11.2013. (englanniksi)
2. ↑  Chaline, Eric: *50 konetta, jotka muuttivat maailmaa (50 Machines that Changed the Course of History)*, s. 214–217. Quid Publishing, (suom. versio Moreeni 2013), 2012. ISBN 978-952-254-160-4. Suomi
3. ↑
4. ↑
5. ↑
Julkaisua edeltävä XC68000-malli.
**Motorola 68000** (*MC68000*, *m68k*, *68k*) on Motorola 68000 -sarjan mikroprosessori, joka julkistettiin vuonna 1979. 
Prosessoria käytettiin muun muassa Unix-työasemissa.

Ensimmäinen 68000-malli on sisäisesti 32-bittinen, jossa on 16-bittinen ulkoinen dataväylä ja 24-bittinen ulkoinen osoiteväylä. 
68000:ssa rekisterit ovat 32-bittisiä.

68000:n jälkeen Motorola julkaisi Motorola 68010:n.
Myöhemmät saman sarjan mallit ovat myös ulkoisesti 32-bittisiä alkaen Motorola 68020-mallista.

Ominaisuudet
------------

68000 sisältää *supervisor*-tilan järjestelmäohjelmille (käyttöjärjestelmän ytimelle) ja kaksi pino-osoitinta: käyttäjätila (USP) ja supervisor-tila (SSP), joista vain toinen voi olla aktiivisena kerralla ja saatavilla ohjelmoijalle. Osoiterekisteri A7 muuttaa tilaa USP- tai SSP-tilaan. Käyttäjätila on rajoitetumpi ja *supervisor*-tilassa ajettavalla käyttöjärjestelmällä on täysi hallinta järjestelmästä. Tietyt käskyt vaativat *supervisor*-tilan käyttöä ("MOVE to SR") koska ne voivat muuttaa tilarekisterin tilaa.

Valmistus
---------

68000-mallin prosessoria on valmistettu HMOS-tekniikalla sekä myöhemmin HCMOS-tekniikalla.

68000-mallin prosessorista on valmistettu klooneja japanin markkinoille Hitachin ja Toshiban valmistamina.

MC68EC000-mallista on Freescalen valmistama FLX68000 versio, joka on identtinen mutta "static" suunnittelu joka sallii suorittimen pysäyttämisen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gordon Bell: Rise and Fall of Minicomputers *ethw.org*. Viitattu 22.1.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Motorola 68000 microprocessor family *cpu-world.com*. Viitattu 18.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Motorola 68010 (MC68010) family *cpu-world.com*. Viitattu 26.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Motorola 68020 (MC68020) microprocessor family CPU-World. Viitattu 9.1.2017.
5. ↑  Robinson, Philip R.: *Mastering the 68000 microprocessor*, s. 14,17,26,50. Tab Books, 1985. ISBN 0-8306-1886-4. (englanniksi)
6. ↑  Motorola MC68000CL8 CPU-World. Viitattu 9.1.2017.
7. ↑  Motorola MC68HC000P8 CPU-World. Viitattu 9.1.2017.
8. ↑  Hitachi HD68HC000-10 CPU-World. Viitattu 9.1.2017.
9. ↑  Toshiba TMP68HC000P-10 CPU-World. Viitattu 9.1.2017.
10. ↑  MC68SZ328 (DragonBall™ Super VZ) Integrated Portable System Processor Product Brief (Arkistoitu – Internet Archive)

Luettelo Motorolan valmistamista suorittimista

|  |  |
| --- | --- |
| 6800-sarja | 
* 6801
* 6802
* 6805
* 6809
	+ Hitachi 6309

 |
| Motorola 68000 -sarja | 
* 68000
* 68008
* 68010
* 68012
* 68020
* 68030
* 68040
* 68060

 |
| Matematiikkasuorittimet | 68881/68882 |
| Muistinhallintayksiköt | 
* 68451
* 68851

 |
| 88000-sarja | 
* 88100
* 88110

 |
| PowerPC-sarja | 
* PPC 6XX
* PPC 7XX
* PPC 7XXX

 |
| Digitaaliset signaaliprosessorit | 
* Motorola 56000
	+ 56001
	+ 56002
	+ 56004
* 56100
* 56300
* 56800
* 96002

 |
| Mikrokontrollerit | 
* Motorola 68300
	+ DragonBall
* PowerQUICC

 |
**Heinrich Schiff** (18. marraskuuta 1951 Gmunden – 23. joulukuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen sellisti ja kapellimestari.

Schiff aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja siirtyi 10-vuotiaana selloon, jossa hänen keskeinen opettajansa oli André Navarra. Hän debytoi Wienissä vuonna 1971. Hän esiintyi suurten orkesterien kanssa muiden muassa Bernard Haitinkin, Sergiu Celibidachen, Colin Davisin, Christoph von Dohnányin, Esa-Pekka Salosen, Kurt Masurin, Michael Gielenin, Giuseppe Sinopolin ja Claudio Abbadon johdolla.

Schiff aloitti laajan levytysuran 1980-luvulla ja tuli sen aikana useaan otteeseen palkituksi. Hänen levyttämäänsä ohjelmistoon kuuluivat Johann Sebastian Bachin sellosarjat, Dmitri Šostakovitšin molemmat sellokonsertot ja Johannes Brahmsin kaksoiskonsertto. Brahmsin työn levyttäminen Frank Peter Zimmermannin kanssa toi soittajille Deutscher Schallplattenpreisin. Schiff kantaesitti Friedrich Cerhan, Hans Werner Henzen, Luciano Berion, Krzysztof Pendereckin sekä Ernst Krenekin teoksia ja myös levytti Witold Lutosławskin sekä Bernd Alois Zimmermannin sävellyksiä.

Schiff sai orkesterinjohdossa koulutusta Hans Swarowskylta ja teki ammattimaisen ensiesiintymisensä kapellimestarina vuonna 1986. Oopperaesitysten johtamisen hän aloitti Brysselin La Monnaiessa *Taikahuilun* tulkinnalla joulukuussa 1992. Schiff toimi Deutsche Kammerphilharmonien ensimmäisenä vierailevana kapellimestarina (1990–1992), Northern Sinfonian taiteellisena johtajana (1990–1996) ja Kööpenhaminan filharmonikkojen pääkapellimestarina (1996–1999). Vuonna 1996 hänestä tuli Musikkollegium Winterthurin pääkapellimestari ja vuonna 1998 Etelä-Saksan radion sinfoniaorkesterin ensimmäinen vieraileva kapellimestari. Schiff lopetti myöhemmällä iällään solistina esiintymisen terveyssyistä ja keskittyi kasvavissa määrin orkesterinjohtoon. Hänen johtamiensa orkesterien joukossa olivat mainittujen lisäksi Los Angelesin filharmonikot, Philharmonia-orkesteri ja Orchestra of the Age of Enlightenment. Schiff kärsi muun muassa vaikeasta aivoverenkiertohäiriöstä ja kuoli wieniläisessä sairaalassa 65 vuoden iässä.

Schiffin soittama instrumentti oli Stradivarius-sello "Mara" vuodelta 1711.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Heinrich Schiff AllMusic
2. ↑  World-renowned cellist Heinrich Schiff dies in Vienna The Guardian


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |


-
**Thomas Parland** (16. tammikuuta 1939 Helsinki – 5. kesäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen tohtori, dosentti ja ulkoministeriön Venäjän politiikan erikoistutkija.

Parland pääsi ylioppilaaksi vuonna 1957 ja opiskeltuaan Helsingin yliopistossa valmistui filosofian kandidaatiksi 1971. Parland työskenteli aluksi ulkoministeriössä venäjän kielen kääntäjänä ja hän oli muun muassa Kalevi Sorsan tulkkina. Parland väitteli 1993 valtiotieteen tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa *The rejection in Russia of totalitarian socialism and liberal democracy: A study of the Russian new right* käsitteli Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Venäjällä syntyneitä uusia poliittisia liikkeitä, muun muassa Vladimir Žirinovskin toimintaa.

Parland toimi 1990-luvulla ulkoministeriön Venäjän politiikan erikoistutkijana ja hän oli myös Helsingin yliopiston ja Åbo Akademin Venäjän tutkimuksen ja politologian dosenttina. Viimeksi Parland tutki 2000-luvun alussa venäläistä äärinationalismia. Tätä aihetta käsitellyt tutkimus *The extreme nationalist threat in Russia: The growing influence of western rightist ideas* (RoutledgeCurzon, London 2005) ilmestyi Parlandin kuoleman jälkeen.

Thomas Parland oli naimisissa kuvataiteilija Camilla Kivilahti-Parlandin (1939–2016) kanssa. Heidän poikansa freelance-toimittaja Mark Parland (s. 1964) tuli 1990-luvulla tunnetuksi äärioikeistolaisena aktivistina joka oli mukana muun muassa skinhead ja White Power -liikkeiden toiminnassa.

Lähteet
-------

* Thomas Parlandin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Camilla Kivilahti-Parlandin henkilötiedot. Artegrafica.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dysmenorrea** eli **algomenorrea***lähde?* tarkoittaa kivuliaita kuukautisia. Sairaudeksi se katsotaan, jos kipu on niin kova, että se häiritsee normaalia elämää.

Dysmenorrea jaetaan tavallisesti kahteen ryhmään, primääriseen ja sekundaariseen dysmenorreaan.

Primäärinen dysmenorrea
-----------------------

Primäärinen dysmenorrea tarkoittaa sitä, että potilaan kuukautiskivut ovat huomattavan kovat itse menstruaation alkamisesta lähtien. Kivut ovat yleensä kovimmillaan hieman ennen kuukautisten alkamista.*lähde?* Kipu johtuu prostaglandiinisynteesistä. Eräät prostaglandiinit saavat kohdun supistelemaan ylenpalttisesti, mistä seurauksena on kipu. Primäärinen dysmenorrea ei vaikuta suoraan esimerkiksi lapsensaantimahdollisuuksiin eikä siitä ole muutakaan vaaraa,*lähde?* mutta kokemuksena se voi olla epämiellyttävä. Hoitona käytetään tulehduskipulääkkeitä, yhdistelmäehkäisypillereitä tai hormonikierukkaa. Suomalaisissa tutkimuksissa on fenamaatteihin kuuluvalla tolfenaamihapolla osoitettu olevan hyvä teho dysmenorrean kipujen hoidossa.

Sekundaarinen dysmenorrea
-------------------------

Sekundaarisesta dysmenorreasta puhutaan, jos kuukautisten kivulloisuus johtuu jostain muusta syystä*selvennä*. Kysymyksessä voi olla tulehdus, endometrioosi, myoma tai raskauden ehkäisyyn tarkoitettu kierukka.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Perheentupa, Anni, Erkkola, Risto & Koulu, Markku: Primaari dysmenorrea - kivuliaat kuukautiset.  *LÄÄKETIETEELLINEN AIKAKAUSKIRJA DUODECIM*, 2005, 121. vsk, nro 13, s. 1411 - 1418. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuukautiskivut (Terveysportti.fi)


Tämän lääketieteellistä aihetta käsittelevän artikkelin tarkoitus on tarjota vain yleistä tietoa aihepiiristä. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
**Amelios** (lat. *Amelius Gentilianus*) (200-luvun loppupuoli) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli kotoisin Toscanasta. Amelios opiskeli aluksi Numenioksen teoksia. Hän alkoi osallistua Plotinoksen luennoille kolmantena vuonna siitä kun Plotinos oli tullut Roomaan, eikä jättänyt tätä ennen kuin elämänsä loppupuolella. Tuolloin hän vetäytyi Apameaan, roomalaiseen Syyriaan, joka oli Numenioksen kotipaikka.

Amelios ei ollut hänen alkuperäinen nimensä; hän vaikuttaa valinneen sen ilmaistakseen halveksuntaa maallisia asioita kohtaan, sillä sana ἀμέλεια (*ameleia*) merkitsee kreikaksi välinpitämättömyyttä. Porfyrios kertoo kuitenkin teoksessaan *Plotinoksen elämä*, että "Amelios kutsui itseään mieluiten nimellä Amerios, vaihtaen L:n R:ksi, koska, kuten hän selitti, hänelle sopi paremmin olla nimetty Amereian, Yhdentymisen, kuin Ameleian, Välinpitämättömyyden, mukaan".

Amelios luki ja kirjoitti paljon. Hänen kerrotaan muistaneen käytännössä kaikki Numenioksen opetukset, ja Porfyrioksen mukaan hän kirjoitti yli 100 teosta lausumia ja kommentaareja. Plotinos piti Ameliosta yhtenä terävimmistä oppilaistaan. Amelios oli se, joka sai Porfyrioksen vakuuttumaan Plotinoksen oppien totuudesta, ja sai yhdessä tämän kanssa Plotinoksen siirtämään ajatuksensa kirjoitettuun muotoon. Amelioksen pääteos oli 40 kirjaa käsittänyt tutkielma, joka hyökkäsi sitä käsitystä vastaan, että Numenios olisi ollut Plotinoksen oppien alkuperäinen kirjoittaja.

Muun muassa Eusebioksen mukaan Amelios lainasi hyväksyvästi Johanneksen evankeliumin määritelmää Logokselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* (*Plotinoksen elämä*) 7.
2. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 3.
3. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 2.
4. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 7.
5. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 18.
6. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 5.
7. ↑  Porfyrios: *Vit. Plotin.* 16–18.
8. ↑  Eusebios: *Praep. Ev.* XI.19; Theodoretos: Gr. affect. ii.; Kyrillos: c. Julian. viii.

Antiikin filosofia – Platonismi

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akatemia | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Vanha: | Platon · Speusippos · Ksenokrates · Menedemos · Eudoksos · Filippos · Polemon · Krantor · Krates |
|  Keskimmäinen: | Arkesilaos · Lakydes · Euandros · Telekles · Hegesinos |
|  Uusi: | Karneades · Kleitomakhos · Kharmadas · Metrodoros Stratonikeialainen · Filon Larissalainen |

 |
| Keskiplatonismi | Antiokhos Askalonlainen · Aristos Askalonlainen · Eudoros Aleksandrialainen · Theomnestos · Filon Aleksandrialainen · Plutarkhos Khaironeialainen · Onasandros · Albinos · Alkinoos · Maksimos Tyroslainen · Apuleius · Attikos · Numenios · Kassios Longinos · Origenes Pakana |
| Uusplatonismi | Ammonios Sakkas · Plotinos · Amelios · Porfyrios · Iamblikhos · Marius Victorinus · Sopatros · Sosipatra · Aidesios · Deksippos · Khrysanthios · Salustios · Maksimos · Eusebios · Plutarkhos Ateenalainen · Hypatia · Macrobius · Hierokles · Syrianos · Hermias · Aidesia · Proklos · Marinos · Asklepigenia · Asklepiodotos · Isidoros · Ammonios Hermias · Kalkidios · Damaskios · Simplikios · Priskianos · Eulalios · Olympiodoros |
**Mihajlo Idvorski Pupin** (serb. Михајло Идворски Пупин, myös kirjoitusasussa **Michael Idvorsky Pupin**; 4. lokakuuta 1858 Idvor, Itävallan keisarikunta – 12. maaliskuuta 1935 New York City) oli serbialais-yhdysvaltalainen fyysikko. Pupin kehitti menetelmän, jolla puhelinliikenteen kantamaa voitiin pidentää kytkemällä johdolle induktanssia lisääviä keloja kumoamaan kapasitanssia. Menetelmää kutsutaan keksijänsä mukaan pupinoinniksi.

Elämä ja ura
------------

Pupinin perhe oli serbialaista alkuperää, ja hänen lukutaidottomat vanhempansa kannustivat häntä kouluttautumaan. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1874 ja teki sekalaisia töitä ennen kuin hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1883. Samana vuonna hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Pupin opiskeli sitten Cambridgen yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Berliinin yliopistossa vuonna 1889. Vuonna 1889 hän aloitti matemaattisen fysiikan opettamisen Columbian yliopistossa.

Pupinin sähkötekniikan alan keksintöihin kuului muun muassa laitteita, joita käytettiin laajalti lennätin- ja puhelinliikenteessä. Patenttiensa myötä hänestä tuli vauras, ja hän käytti omaisuuttaan stipendirahastojen, säätiöiden ja museoiden rahoittamiseen. Pupin tutki myös röntgensäteitä ja kehitti uuden menetelmän röntgenkuvien ottamiseen.

Pupin sai vuonna 1924 Pulitzer-palkinnon omaelämäkerrallisesta teoksestaan *From Immigrant to Inventor* (1923). Hänet valittiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1904 ja hän oli NASA:n edeltäjän NACA:n perustajia vuonna 1915. Presidentti Woodrow Wilsonin läheisenä ystävänä Pupin oli neuvonantajana Jugoslavian rajojen määrittämisessä ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mihajlo Pupin *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 18.12.2021.
2. 1 2 3  Michael Idvorsky Pupin (1858–1935) *Columbia250*.  2004. Viitattu 18.12.2021.
3. ↑  Mihajlo Pupin, one of the founders of NASA *Serbia.com*.  2019. Viitattu 18.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mihajlo Pupin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**The Idea of Justice** on taloustieteilijä, nobelisti Amartya Senin oikeudenmukaisuutta tutkiva teos. Kirjassaan Sen kehittelee oikeudenmukaisuusajattelua, jossa tarkastelun kohteena ovat oikeudenmukaisuuden ihanneolosuhteiden sijasta sen toteutumisen todelliset yhteiskunnalliset olosuhteet.

Kirjan lähtökohtana on kaksi sosiaalista oikeudenmukaisuutta tarkastelevaa ajatteluperinnettä: sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ideaa pohtiva (transcendental institutionalism) ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden toteutumista tarkasteleva (realization-focused comparison) perinne. Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ihanteita pohtiva "sopimusteoreettinen" perinne on alkanut Thomas Hobbesin ajattelusta ja jatkunut John Lockella, Jean-Jacques Rousseaulla ja Immanuel Kantilla. Siinä keskitytään täydellisen oikeudenmukaisuuden (perfect justice) käsitteelliseen pohdintaan, eikä oikeudenmukaisuuden ja epäoikeudenmukaisuuden vertailuun tosiasiallisissa yhteiskunnallisissa olosuhteissa. Lisäksi tarkastelussa painottuvat yhteiskunnalliset laitokset ja niiden täydellisesti oikeudenmukainen toiminta olemassa olevien yhteiskuntien ja ihmisten tosiasiallisen käyttäytymisen ja keskinäisen toiminnan kustannuksella. 

Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden yhteiskunnallista toteutumista tutkivassa perinteessä pyritään ottamaan huomioon olemassa olevien instituutioiden lisäksi ihmisten käyttäytyminen ja muut oikeudenmukaisuuden tosiasialliset edellytykset. Tämän vertailevan ajatteluperinteen edustajia ovat olleet muun muassa Adam Smith, Markiisi de Condorcet, Jeremy Bentham, Mary Wollstonecraft, Karl Marx ja John Stuart Mill. Näistä ajattelijoista lähtöisin olevassa tavassa tutkia sosiaalista oikeudenmukaisuutta vertaillaan olemassa olevia tai ajateltavissa olevia yhteiskuntia pikemminkin kuin rajoitutaan tosiasialliset olosuhteet ylittävään täydellisesti oikeudenmukaisen yhteiskunnan etsintään. 

Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ihanteita ja ideaa pohtivalle transendentaalisen institutionalismin sopimusteoreettiselle perinteelle tyypillinen kysymys on, millainen olisi täydellisen oikeudenmukainen yhteiskunnallinen laitos? Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden todellisia olosuhteita tarkastelevalle vertailevalle perinteelle tyypillinen kysymys on, kuinka oikeudenmukaisuutta voitaisiin edistää? 

Amartya Sen asettuu kirjassaan valistuksen perinteen jatkajaksi ja puolustaa vertailevaa oikeudenmukaisuusajattelua: "Meitä ei liikuta sen tajuaminen, ettei maailma ole täydellisen oikeudenmukainen - tätä vain harva odottaa -, vaan se, että näemme ympärillämme selvästi korjattavia epäoikeudenmukaisuuksia, jotka haluamme poistaa"

Lähteet
-------

1. ↑  Sen, Amartya (2010). *The Idea of Justice*. London: Penguin Books, s. 5–7.
2. ↑  Sen, Amartya (2010). *The Idea of Justice*. London: Penguin Books, s. 7.
3. ↑  Sen, Amartya (2010). *The Idea of Justice*. London: Penguin Books, s. 9.
4. ↑  Sen, Amartya (2010). *The Idea of Justice*. London: Penguin Books, s. vii.

Aiheesta muualla
----------------

Löppönen, Paavo (2010). Suuri synteesi oikeudenmukaisuudesta (esittely Amartya Senin teoksesta *The Idea of Justice*). Helsingin Sanomat 11.7.2010  (Arkistoitu – Internet Archive).
Amelia Andersdotter vuonna 2013.
**Amelia Andersdotter** (s. 30. elokuuta 1987 Enköping) on ruotsalainen poliitikko. Hän nousi Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 toisena jäsenenä Ruotsin Piraattipuolueen listoilta Christian Engströmin lisäksi. Kumpikaan ei kyennyt uusimaan paikkaansa vuoden 2014 eurovaaleissa, ja Piraattipuolue jää ilman edustusta Europarlamentissa.

Andersdotter on ollut jäsenenä Euroopan parlamentin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa sekä suhteista Korean niemimaahan vastaavassa valtuuskunnassa. Hän oli vaalikaudella 2009–2014 Euroopan parlamentin nuorin jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Efter EU-valet – Piratpartiet satsar på Sverige (Arkistoitu – Internet Archive), Piratpartiet 26.5.2014.
2. ↑  European Parliament / MEPs: Amelia ANDERSDOTTER Euroopan parlamentti. Viitattu 19.9.2013.
3. ↑  Europe’s Youngest MEP Sets Her Sights on ACTA OWNI.eu.  Arkistoitu 21.9.2013. Viitattu 19.9.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Heatmiser** oli vuosina 1991-1996 toiminut yhdysvaltalainen indierock-yhtye. Yhtyeen perustivat Hampshiren yliopistossa tutustuneet Elliott Smith ja Neil Gust. Heatmiser julkaisi uransa aikana kolme albumia, kaksi EP:tä ja kolme singleä.

Historia
--------

Opiskeluaikoinaan Elliott Smith ja Neil Gust esiintyivät yhdessä klubeilla esittäen omien sävellystensä lisäksi Ringo Starrin ja Elvis Costellon kappaleita. Valmistuttuaan Hampshiren yliopistosta, he muuttivat Portlandiin, Oregonin osavaltioon, ja yhtyeeseen liittyivät Gustin vanha bändikaveri, rumpali Tony Lash ja basisti Brandt Peterson. Smith ja Gust molemmat sekä soittivat kitaraa että lauloivat.

Heatmiser soitti ensimmäisen keikkansa ystävänpäivänä 1992. Yhtyeen ensimmäisen albumin *Dead Air* julkaisi Frontier Records -levy-yhtiö seuraavana vuonna. Myöhemmin suuremman yleisön tietoisuuteen sooloartistina noussut Smith on kuvaillut laulusuoritustaan albumilla noloksi.

Vuonna 1994 Heatmiser julkaisi EP:n nimeltään Yellow no. 5, ja toisen pitkäsoittonsa, Cop and Speeder. Julkaisujen jälkeen basisti Brandt Peterson päätti jättää yhtyeen, ja tilalle otettiin nykyään Quasi -yhtyeessä vaikuttava Sam Coomes. Samoihin aikoihin Elliott Smith julkaisi myös ensimmäisen sooloalbuminsa, Roman Candle. Sen, ja seuraavana vuonna julkaistun Elliott Smith -nimisen sooloalbumin menestys loi jännitteitä Yhtyeeseen, etenkin kappaleiden kirjoittamisesta vastaavien Smithin ja Neil Gustin, välille. Smith on sanonut tunteneensa itsensä viimeisinä Heatmiser-aikoinaan "näyttelijäksi, näyttelemässä roolia josta en edes pidä".

Heatmiser julkaisi vielä vuonna 1996 Mic City Sons -nimisen albumin, jonka nauhoittamisen jälkeen rumpali Tony Lash jätti yhtyeen. Hänen paikkansa otti hetkellisesti The Decemberists-yhtyeestä myöhemmin tunnettu John Moen.

Heatmiserin jälkeen Elliott Smith julkaisi useita kriitikoiden ylistämiä soololevyjä, ennen kuolemaansa 21. lokakuuta 2003. Neil Gust perusti bändin nimeltä No. 2 ja Sam Coomes keskittyi Quasi-yhtyeeseensä.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* Dead Air 1993
* Cop and Speeder 1994
* Mic City Sons 1996

### EP:t

* The Music of Heatmiser 1992
* Yellow no. 5 1994

### Singlet

* Stray 1993
* Sleeping Pill 1994
* Everybody Has It 1996

Lähteet
-------

* 
*
**Amelija Anisovytš** (ukr. Амелія Анісович); s. 2014/5) on ukrainalainen laulaja.

Anisovytš on kotoisin Kiovasta. Hän tuli tunnetuksi maaliskuussa 2022, kun sosiaalisessa mediassa suosiota saavutti häntä pommisuojassa *Frozen – huurteinen seikkailu* -elokuvan *Let It Go* -hittiä laulamassa kuvannut video. Hän vietti kahdeksan päivää pommisuojassa suurhyökkäyksen Ukrainaan alettua 2022. Tämän jälkeen Anisovytš kiersi sotaan joutuneen Ukrainan tueksi järjestetyissä tapahtumissa muun muassa Puolassa. Hän jäi asumaan lähelle Varsovaa äitinsä Lilijan ja 15-vuotiaan isoveljensä kanssa. Isä Roman jäi asevelvollisikäisenä miehenä Ukrainaan.

3. syyskuuta 2022 Anisovytš esiintyi Senaatintorilla Helsingissä Mothersforpeace ry:n Ukrainan tueksi järjestämässä WemustNOTforget-tapahtumassa. Hän lauloi *Let It Gon* puolaksi, ukrainaksi ja englanniksi sekä Ukrainan kansallislaulun. Muita tapahtuman esiintyjiä olivat Apulanta, Waltteri Torikka ja Cantores Minores.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ukrainalainen Amelia Anisovych, 7, sykähdytti laulullaan rauhantapahtumassa Senaatintorilla MTV Uutiset
2. 1 2  Ukrainalainen Amelia lauloi Helsingissä – katso koskettava video Ilta-Sanomat
3. 1 2 3  Kiovalaisesta pommisuojasta maailmalle ponnahtanut Amelia, 7, esiintyy Helsingissä – kertoo nyt, mistä hän pitää Suomessa Ilta-Sanomat
4. ↑  Laulullaan maailmaa koskettanut 7-vuotias ukrainalainen Amelia esiintyy Suomessa – "Täällä on todella kaunista" MTV Uutiset