recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jazzpianisti Teddy Wilson
**Theodore Shaw "Teddy" Wilson** (24. marraskuuta 1912 Austin, Texas – 31. heinäkuuta 1986 New Britain, Connecticut) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, jota pidetään yhtenä swing-aikakauden tärkeimmistä jazzmuusikoista.

Wilson opiskeli pianon- ja viulunsoittoa Tuskegeessä, Alabamassa. Hän soitti Louis Armstrongin kanssa Speed Webbin yhtyeessä ja Earl Hinesin Grand Terrace Cafe Orchestrassa, kunnes liittyi Benny Carterin Chocolate Dandies -yhtyeeseen 1933. Kahta vuotta myöhemmin hän siirtyi Benny Goodmanin trioon, jonka kolmas jäsen oli rumpali Gene Krupa. Kokoonpanosta tuli kvartetti, kun Lionel Hampton liittyi mukaan. Wilsonista tuli näin yksi ensimmäisistä mustista muusikoista, jotka esiintyivät näkyvästi valkoisten jazzmuusikoiden kanssa.

Jazztuottaja John Hammond teki Wilsonin kanssa levytyssopimuksen Brunswick-merkille vuonna 1935, jotta tämä levyttäisi swing-sovituksia päivän hiteistä, tähtäimenä laajenevat levyautomaattimarkkinat. Syntyi noin 50 levytystä, joiden solisteihin kuuluivat Lena Horne, Helen Ward ja Billie Holiday. Samoihin aikoihin Ted Wilson levytti ja esiintyi swingin huippujen, kuten Lester Youngin, Roy Eldridgen, Charlie Shaversin ja Ben Websterin kanssa.

Wilson muodosti oman lyhytikäiseksi jääneen big bandinsä 1939, ja sen hajottua johti Café Societyn sekstettiä vuoteen 1944 saakka. 1950-luvulla Wilson opetti Juilliard-musiikkikoulussa. Wilson esitti itseään vuoden 1955 elokuvassa *Rytmin kuningas – Benny Goodman.* Hän toimi Dick Cavettin tv-shown musiikillisena johtajana.

1960–1970-luvuilla Wilson vietti hiljaiseloa New Jerseyn Hillsdalessa, mutta teki sooloesiintymisiä ja oli mukana vaihtuvissa kokoonpanoissa, joista yksi oli hänen ja kahden poikansa muodostama trio, Theodore Wilson bassossa ja Steven Wilson rummuissa. Hänellä oli yhteensä viisi lasta.

Valikoitu diskografia
---------------------

* 1949: *Teddy Wilson featuring Billie Holiday*
* 1956: *I Got Rhythm*
* 1956: *Pres and Teddy*
* 1959: *"Gypsy" in Jazz*
* 1972: *With Billie in Mind*
* 1972: *Moonglow*
* 1973: *Runnin’ Wild* (konserttiäänitys Montreux’n jazzfestivaaleilta)
* 1976: *Live at Santa Tecla*
* 1980: *Teddy Wilson Trio Revisits the Goodman Years*
* 1983: *Teddy Wilson Vol. 2*
* 1990: *Air Mail Special*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Teddy Wilson
**Zlatiborinvuoristokoira** (*Zlatiborski ovčar*) eli *zlatiborač* on serbialainen koirarotu. Se ei ole FCI:n eikä Serbian Kennelliiton Kinoloski Savez Republike Srbije (KSS) tunnustama.

Ulkomuoto
---------

Zlatiborinvuoristokoira on leveäpäinen, vahvaluustoinen, leveärintainen, voimakasraajainen ja suoraselkäinen. Sen kuono ja leuat ovat voimakkaat, ja joiltain koirilta typistetään kotimaassaan toinen korva. Karvapeite on säänkestävä ja pohjavilla tiheä. Rodusta on kaksi karvamuunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Väritys vaihtelee suuresti ja sekä yksi- että moniväriset sallitaan. Yleisimmät värit ovat harmaanruskea mustin merkein ja valkoinen tummin merkein, ja harvinaisimmat fawn ja keltainen. Kaksi viimeisimmäksi mainittua ovat kuitenkin harvinaisuudestaan huolimatta arvostetuimmat värit. Säkäkorkeus on noin 63,5 cm.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on älykäs, itsenäinen ja pidättyväinen. Se on omistajaansa kiintynyt, mutta vieraita kohtaan epäluuloinen. Se on reviiritietoinen eikä yleensä tule toimeen muiden koirien kanssa. Sillä ei ole luontaista miellyttämishalua, joten vaikka se oppii nopeasti mitä siltä vaaditaan, sen kouluttaminen vaatii myös motivointia. Se ei ole kovin energinen eikä liikunnan suhteen erityisen vaativa. Sen puolustusvietti on kuitenkin voimakas, ja kun se kokee laumansa tai reviirinsä uhatuksi, se muuttuu hetkessä tyypillisen hidasliikkeisestä eläimestä täyteen nopeaan toimintavalmiuteen. Paikallisten mielestä se muistuttaa luonteeltaan huomattavasti enemmän kaukasiankoiraa kuin sarplaninacia ja muita balkanilaisia sukulaisrotujaan.

Alkuperä
--------

Zlatiborinvuoristokoiran kantarotuna pidetään hertsegovinanvuoristokoiraa, jonka lisäksi sen jalostukseen ovat vaikuttaneet mm. saksanpaimenkoira, sarplaninac, sumadijanvuoristokoira ja tornjak. Sen alkuperäinen tehtävä oli vartioida ja ohjailla nautoja, lampaita ja vuohia, mutta sitä käytetään myös omaisuuden ja tiluksien vartiointiin. Sen jalostuksessa pääpaino on työkyvyllä ja luonteella ulkonäön jäädessä toissijaiseksi, mikä selittää populaation melko epäyhtenäisen ulkonäön.

Terveys
-------

Rotu on verrattain terve ja molossikoiraksi poikkeuksellisen pitkäikäinen ja voi elää usein jopa 16-vuotiaaksi.

Lähteet
-------

* *Zlatibor Cattledog*. Molosser Dogs, 2012. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 29.11.2012
**Universe** on Omnitrend Softwaren kehittämä ja julkaisema simulaatio-/strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 1983 Atari 400/800 kotitietokoneille ja seuraavana vuonna Apple II:lle, sekä myöhemmin DOS:lle.

Peli oli aikoinaan huomattavan kallis (89.96 dollaria, 181.18 dollaria vuoden 2006 rahassa) ja vaati ennätykselliset neljä levykettä. Pelille on julkaistu seuraajat *Universe II* vuonna 1985 ja *Universe III* vuonna 1989 joissa roolipelielementtejä on lisätty peliin.

Pelaaminen
----------

Pelaaja lentää avaruusaluksella ja voi harjoittaa kaupankäyntiä (kuljettamalla lastia), tehdä kaivostoimintaa tai ryhtyä rosvoksi.

Peli on suurelta osin tekstipohjainen. Pelaaminen sisältää avaruuden tutkimusta kuten *Elitessä*. Pelissä on myös eräitä roolipelaamisen elementtejä kuten pelissä *Starflight*.

Kehitys
-------

William (Bill) Leslie ehdotti pelin tekemistä Omnitrendille, joka teki sovellusohjelmia yrityksille tuohon aikaan. Peli ohjelmoitiin ValForth -kielellä.

Kahden jatko-osan jälkeen Omnitrend kehitti pelin *Breach*, josta tuli oma sarjansa.

Vastaanotto
-----------

Computer Gaming World julkaisi pelistä kaksi arvostelua vuonna 1984 samassa numerossa, joissa peliä sanottiin "pakkohankinnaksi" (engl. *must have*). Peliä luonnehdittiin "erinomaiseksi interaktiiviseksi avaruusseikkailuksi". 

> »Universe is an excellent interactive space adventure with 3D graphics that will give you months of enjoyment and headaches.»   
> (Computer Gaming World, kesäkuu 1984.)
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Matt Barton: Book Extract: Dungeons and Desktops: 'The Silver Age'  26.5.2008. Gamasutra. Viitattu 17.2.2019.
2. 1 2 3  Universe [game]  22.4.2015. The Encyclopedia of Science Fiction. Viitattu 17.2.2019.
3. 1 2 3  Universe Games of Fame. Viitattu 18.2.2019.
4. 1 2    *Computer Gaming World*, kesäkuu 1984, nro 4.3, s. 14–15. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 17.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Universe* MobyGamesissa (englanniksi)
**Universidade Maputo** (**UniMaputo** tai **UM**; virallisesti **Universidade Pedagógica de Maputo**, lyhennys **UP**) on julkinen korkeakoulu, jota ylläpitää Mosambikin hallitus. Yliopistona se oli ensimmäinen ja ainoa kokonaan omistautunut opettajien koulutukseen maassa. Perustamisasetuksen mukaan sen nimi on Universidade Maputo, mutta siihen viitataan yleisesti nimellä **Universidade Pedagógica** de Maputo tai vain nimellä **Universidade Pedagógica**.

UniMaputo pääkonttori ja pääkampus sijaitsevat Maputossa, ja vuoteen 2019 mennessä sillä oli kampuksia kaikissa maan provinsseissa, ja niissä tehtiin merkittäviä hallinnollisia uudistuksia, jotka rajoittivat sen lainkäyttövallan Mosambikin pääkaupunkiin.

Yliopiston historia
-------------------

Universidade Maputo kehittyi alkujaan Eduardo Mondlane -yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan sisällä. Itsenäiseksi oppilaitoksekseen se muodostui vuonna 1986 nimellä Instituto Superior Pedagógico. Se keskittyi alkujaan opettajienkoulutukseen.

Vuonna 1989 aloitettiin Beiran yliopistollinen kampus, josta tuli ensimmäinen korkeakoulu, jolla on kampus Mosambikin pääkaupungin ulkopuolella.

Vielä vuonna 1995, kymmenen vuotta laitoksen avaamisen jälkeen, Instituto Superior Pedagógico tehdään yliopisto nimellä Universidade Pedagógica (UP).

Vuonna 2019 perusteellisen hallintouudistuksen jälkeen yliopisto kuului Maputo Cityn lainkäyttövaltaan, ja sen muista kampuksista tuli Save University, Púnguè University, Licungo University ja Rovuma University. Sama uudistus muutti historiallisen nimen "Universidade Pedagógica", nimeltään Universidade Maputo (UniMaputo).

Lähteet
-------

1. ↑  Empossados reitores e vices de cinco novas universidades em Moçambique. Jornal Verdade. 29 de março de 2019.
2. ↑  Mensagem do Raitor Universidade Pedagogica.  Arkistoitu 2.2.2010. Viitattu 9.12. 2009. (portugaliksi)
3. 1 2 3  Universidade Pedagogica Southern African Regional Universities Association. Viitattu 9.12. 2009. (englanniksi)
4. ↑  Instituições de Ensino Superior (Mosambikin yliopistot ja korkeakoulut – julkiset ja yksityiset) Ministério da Ciência, Tecnologia e Ensino Superior (MCTES), mctes.gov.mz. Viitattu 15.9.2021. (portugaliksi)
5. ↑  Governo moçambicano reestrutura Universidade Pedagógica. Diário de Notícias. 29 de janeiro de 2019.
6. ↑  Decreto nº 4/2019 (Arkistoitu – Internet Archive). Maputo: Boletim da República – III Série — Número 30. Quarta-feira, 15 de fevereiro de 2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Yliopiston kotisivut (portugaliksi)
Saint Lazaren rautatieaseman julkisivu.
Claude Monet'n Saint Lazare, 1877.
St Lazaren aseman raiteistoa.
**Saint Lazaren rautatieasema** (ransk. *Gare Saint-Lazare*) on yksi SNCF:n (*Société Nationale des Chemins de fer Français*) kuudesta suuresta asemasta Pariisissa. Asema sijaitsee Pariisin VIII kaupunginosassa, julkisivu Saint-Lazare -kadun suuntaan. Asemalta on yhteyksiä Länsi-Ranskaan, mutta asemaa käyttävät ovat pääasiassa Pariisin ympäristössä matkustavia, joka tekee asemasta matkustajamäärässä laskettuna Pariisin toiseksi suurimman, noin 100 miljoonalla matkustajalla vuodessa.

Historia
--------

Saint Lazaren aseman historia alkaa vuodesta 1837, jolloin avattiin rautatie Pariisista Saint-Germainiin. Asema tehtiin tuolloin väliaikaisesti puusta, ja se sijaitsi Place de l'Europe:lla.

Vuonna 1841 tehtiin toista väliaikaista asemaa, tällä kertaa tiilistä, rue de Stockholm -kadulle. Péreiren veljesten, jotka olivat tämän rautatien perustajia, tarkoituksena oli pidentää rautatietä kohti Pariisin keskustaa, mutta kaupunkilaisten vastustuksen johdosta projekti hylättiin samana vuonna.

Kolmas asema rakennettiin nykyiselle paikalleen rue du Havre -kadulle, arkkitehti Eugène Flachat johdolla. Työt kestivät vuodesta 1842 vuoteen 1853.

Vuoden 1889 maailmannäyttelyä varten asemaan tehtiin tärkeä laajennus arkkitehti Jules Lischin johdolla, joka antoi asemalle sen nykyisen ulkonäön. Samaan aikaan rakennettiin aseman eteen hotelli Terminus, johon pääsi asemalta katettua käytävää pitkin.

Nykyään Saint Lazaren asemalla on 27 raidetta ja sieltä on jatkoyhteydet Pariisin metroon, linja-autoihin ja RER-juniin.
*Tämä artikkeli käsittelee taidemaalaria. Samannimisestä arkkipiispasta kerrotaan artikkelissa Francesco Salviati (piispa).*
**Francesco Salviati**, alun perin **Francesco de’ Rossi**, tunnettu myös nimellä **Cecchino** (1510 Firenze – 11. marraskuuta 1563 Rooma) oli italialainen taidemaalari ja yksi tunnetuimmista manieristisista firenzeläis-roomalaisen koulukunnan freskomaalareista.

Salviati opiskeli ja työskenteli Andrea del Sarton kanssa, ja noin vuonna 1531 kardinaali Giovanni Salviati – jolta hän omaksui sukunimensä – kutsui hänet työskentelemään Roomaan. Francesco Salviati työskenteli myöhemmin useille kirkollisille sekä aateliin kuuluneille tilaajille Firenzessä, Venetsiassa, Bolognassa ja Roomassa. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat Firenzen Palazzo Vecchion Sala dell’ Udienzaan vuosina 1544–1548 maalatut freskot sekä Rooman Farnesen palatsiin vuonna 1555 maalatut freskot. Salviatin maalausten massiivisten ja lihaksikkaiden hahmojen esikuvina olivat Michelangelon teokset. Salviatin freskojen historialliset ja allegoriset kohtaukset ovat täynnä koristeellisia laskoksia ja manierisimille tyypillisiä liioitellun keinotekoisia asentoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: Francesco Salviati *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 7.7.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* KulturNav
* National Gallery of Canada
* Prado
* RKD Artists
* Städel
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Francesco Scarlatti** (1666 – 1741 tai myöhemmin) oli italialainen säveltäjä. Alessandro Scarlatti oli hänen veljensä ja Domenico Scarlatti siten veljenpoikansa.

Scarlatti oli lähtöisin Palermosta, Sisiliasta. Hänet lähetettiin opiskelemaan Napoliin, ja hänet nimitettiin kuninkaallisen kapellin viulistiksi vuonna 1684; tässä tehtävässä hän toimi seitsemän vuoden ajan. Mentyään naimisiin vuonna 1691 hän palasi Palermoon. Vuonna 1715 Scarlatti haki varakapellimestarin paikkaa hovista Wienissä. Hän lähetti todisteina kyvyistään teoksensa *Miserere* sekä serenatan. Hän ei kuitenkaan saanut paikkaa. Myöhemmin hän esiintyi Lontoossa, ja vuonna 1733 hänen tiedetään olleen Dublinissa. Hän myös meni uusiin naimisiin. Vuonna 1741 hänen on kerrottu kärsineen pitkällisestä sairaudesta; tätä myöhempää tietoa hänestä ei ole säilynyt.

Lähteet
-------

1. 1 2  HOASM: Francesco Scarlatti

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Francesco Scarlatti (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Alan Roscoe ja Theda Bara elokuvan kohtauksessa
**Kamelianainen** (engl. *Camille*) on J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva vuodelta 1917. Elokuvan pääosissa ovat Theda Bara Marguerite Gautierina ja Alan Roscoe Armand Duvalina. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.

*Kamelianainen* perustuu Alexandre Dumas nuoremman romaaniin (1848) ja näytelmään (1852) *Kamelianainen*, joiden pohjalta Adrian Johnson laati käsikirjoituksen elokuvaan. Elokuva kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. syyskuuta vuonna 1917. *Kamelianainen* -näytelmästä ja romaanista on sovitettu monia kymmeniä muita elokuva- ja televisiotuotantoja.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Marguerite Gautier on kurtisaani Pariisissa. Hän rakastuu syvästi nuoreen mieheen Armand Duvaliin. Kun Armandin isä pyytää Margueritelta, ettei hän pilaisi Armandin uratoiveita ja asemaa avioitumalla hänen kanssaan, Marguerite myöntyy ja jättää rakkaansa. Kun Marguerite on köyhä ja kuolemansairas, hän saa selville, että Armand ei ole koskaan tukahduttanut rakkauttaan häntä kohtaan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Marguerite Gautier
  |
|  Alan Roscoe  | … |  Armand Duval
  |
|  Walter Law  | … |  kreivi de Varville
  |
|  Glen White  | … |  Gaston Rieux
  |
|  Alice Gale  | … |  madame Prudence
  |
|  Claire Whitney  | … |  Celeste Duval
  |
|  Richard Barthelmess  | … |  avustaja
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Camille *silentera.com*. Silentera.com. Viitattu 21.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  CAMILLE (1917) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 21.5.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Kamelianainen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kamelianainen* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Kamelianainen* Silent eran sivustolla (englanniksi)
* *Kamelianainen* TCM Movie Databasessa (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kamelianainen (vuoden 1917 elokuva)**.
Kamelinvarvas Nixxxe-bikineissä
**Kamelinvarvas** on slangisana, joka tarkoittaa uloimpien häpyhuulten ääriviivojen näkymistä tiukasti istuvissa vaatteissa. Anatomisten tekijöiden ja haara-alueen kankaan kireyden yhdistelmän vuoksi ulommat häpyhuulet ja häpyluu voivat yhdessä muistuttaa muodoltaan kamelin etujalkaa. Kamelinvarvas syntyy yleensä, kun käytetään vaatteita, joissa on haarojen alueella pystysuora jännitys, kuten spandex-aktiivivaatteita, athleisure-alusvaatteita, hotpantseja tai uima-asuja.

1930-luvulla Lastexin uimapuvuissa käytettävien kumipintaisten lankojen kehittämisen jälkeen häpyalueen ääriviivat paljastuivat, minkä vuoksi valmistajat lisäsivät naisten uimapukuihin "etupaneelin" peittämään kamelinvarpaan.

2000-luvun alkupuolella kamelinvarpaan näyttäminen julkisesti tai tiedotusvälineissä on aiheuttanut useaan otteeseen kiistoja.

Lähteet
-------

1. ↑  camel toe - definition of camel toe in English from the Oxford dictionary *web.archive.org*.  22.4.2016.  Arkistoitu 22.4.2016. Viitattu 17.7.2023.
2. ↑  David Mansour: *From Abba to Zoom: A Pop Culture Encyclopedia of the Late 20th Century*. Andrews McMeel Publishing, 2005-06. ISBN 978-0-7407-5118-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.7.2023). en
3. ↑  Hadley Freeman: Miaow! *The Guardian*.  27.11.2007. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Kelefa Sanneh: Fashion Tip in Rap For Brooklyn Girls *The New York Times*.  23.5.2003. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
5. ↑  A History of Women’s Swimwear | Fashion History Timeline *fashionhistory.fitnyc.edu*. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
6. ↑  K. Michelle Addresses Camel Toe Controversy *stylemagazine.com*. Viitattu 17.7.2023.
7. ↑  Camel toes in PlayerUnknown’s Battlegrounds won’t make it to live servers, were an accident *PCGamesN*.  11.12.2017. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
8. ↑  Why we need to stop hating on the camel toe *web.archive.org*.  9.10.2015.  Arkistoitu 9.10.2015. Viitattu 17.7.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Camel toe
**Anatoli Pavlovitš Rjabov** (ven. Анатолий Павлович Рябов; 16. huhtikuuta 1894, Itšalkin piiri, nykyinen Mordvan tasavalta – 23. toukokuuta 1938, Saransk) oli ersäläinen kielitieteilijä, professori, opettaja ja mordavalaisten kansallistunnon uudelleenkohottaja.

Rjabov syntyi talonpojan perheeseen. Hän meni kouluun, mutta lopetti opintonsa isänsä kuolemaan. Vuonna 1912 hän aloitti filologian opinnot. Hän valmistui vuonna 1916 opiskeltuaan latinaa, englantia ja äidinkielensä sukukieliä viroa ja suomea. Kun hän oli työskennellyt neljä vuotta opettajana, hän alkoi järjestellä ersän ja mokšan kielten kouluopetusta. Vuonna 1923 Rjabov oli perustamassa mordavalaisten Sõrgozema-seuraa (suom. 'Herääminen'), jonka toimintaan liittyi myös kuorolaulantaa. Kuoroa johti Rjabov, ja radioesiintymisensä jälkeen kuoro sai valtavasti ihailijakirjeitä muilta mordvalaisilta ympäri Neuvostoliittoa.

Mordvan tasavallan perustamisen jälkeen Saranskiin avattiin pedagoginen instituutti, jonne Rjabov siirtyi työskentelemään jättäen kuorotoiminnan. Ajan kuluessa Rjabov ansioitui erityisesti ersän kielen tuntijana ja kehittäjänä.

Liiallinen aktiivisuus ersän kielen ja kulttuurin parissa kiinnitti kuitenkin NKVD:n huomion. Kesäkuun 5. päivä vuonna 1937 Rjabovista annettiin pidätysmäräys. Myös Anatolin vaimo pidätettiin. Heitä syytettiin vakoilusta Suomen ja Viron hyväksi. Anatoli Rjabov teloitettiin 23. toukokuuta 1938 osana Stalinin vainoja, joissa teloitettiin myös muuta mordvalaisälymystöä. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.

Rjabovin syntymäpäivää on juhlittu Virossa ersän kielen päivänä vuodesta 1998 alkaen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anatoli Rjabov 104 *www.suri.ee*. Viitattu 17.4.2018.
2. 1 2  Natalia Ermakov: Ersa keel ja küla *jabadaba.eki.ee*. Viitattu 17.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Emilio Arturo Izaguirre Girón** (s. 10. toukokuuta 1986 Tegucigalpa, Honduras) on hondurasilainen jalkapalloilija. Hän edustaa skotlantilaista Celticiä ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Izaguirre siirtyi kotimaansa Motaguasta 18. elokuuta 2013 nelivuotisella sopimuksella skottijätti Celticiin. Siirtosummaa ei tuotu julki. Hän pelasi ensimmäisen ottelun Skotlannin valioliigassa 29. elokuuta 2010 Motherwelliä vastaan.

Maajoukkueura
-------------

Izaguirre pelasi ensimmäisen ottelunsa Hondurasin maajoukkueessa tammikuussa 2007, kun Honduras kohtasi ystävyysottelussa Tanskan.

Lähteet
-------

1. ↑  Celtic complete deal for left-back Emilio Izaguirre BBC. Viitattu 1.10.2013. (englanniksi)
2. ↑  Motherwell 0-1 Celtic BBC. Viitattu 1.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Emilio Izaguirren esittely Celticin kotisivustolla (englanniksi)

Hondurasin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Canales |
2 Chávez |
3 Figueroa |
4 Palacios |
5 Bernárdez |
6 Thomas |
7 Núñez |
8 Palacios |
9 Pavón |
10 León |
11 Suazo |
12 Welcome |
13 Espinoza |
14 García |
15 Martínez |
16 Sabillón |
17 Álvarez |
18 Valladares |
19 Turcios |
20 Guevara |
21 Izaguirre |
22 Escober |
23 Mendoza |
Valmentaja Rueda
**Alanteenjärvi-Parvajärvi** on kaksialtainen järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 91 kilometriä koilliseen. Alanteenjärvi sijaitsee Parvajärven luoteispuolella.

Maantiede
---------

Alanteenjärvi-Parvajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Alanteenjärvi-Parvajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Hietajärvi. Alanteenjärvi-Parvajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 40 540 metriä. Etäisyys Parvajärven kaakkoisrannalta Alanteenjärven luoteisrannalle on noin kahdeksan kilometriä. Niemet ja saaret jakavat järveä, joten se koostuu lahdista ja salmista. Vain seitsemän hehtaaria Alanteenjärvi-Parvajärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 13 metriä, sijaitsee Alanteenjärven luoteisosassa. 10–12-metrisiä syvänteitä on useita.

Alanteenjärvi-Parvajärven 23:sta saaresta kolme on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Kirkkosaari Alanteenjärven luoteisosassa järven syvimmän kohdan itäpuolella. Parvajärven rannat ovat metsä- ja suomaata, Alanteenjärven rannoilla on jonkin verran pientaloja ja kulttuurimaisemaa.

Parvajärven kaakkoispuolinen Vuokkijärvi laskee Nipaskoskea Parvajärveen, joka laskee Alanteenjärven kautta länteen Hietajärveen, joka laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.

Alanteenjärvi-Parvajärven vesitilavuus on 17 695 000 kuutiometriä.

Alanteenjärvi-Parvajärvi (59.612.1.001) kuuluu Alanteenjärven alueeseen (59.612), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Alanteenjärvi-Parvajärvi on Alanteenjärven alueen ainoa yli neliökilometrin laajuinen vakavesi. Alueeseen kuuluu sen ohella Mustalampi, Niipaslampi, Iso Pölylampi ja Karjolampi.

Alanteenjärvi-Parvajärvi on kymmenenneksi laajin Suomussalmen 1 600:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Alanteenjärvi-Parvajärvi, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 2.11.2021.
3. ↑  Alanteenjärvi-Parvajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
4. ↑  Alanteenjärven alue (59.612). Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
5. ↑  Suomussalmi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
**Alapaha blue blood bulldog** on harvinainen koirarotu. Sen toinen nimitys on Otto, ja joskus siitä käytetään myös nimitystä *Plantation Dog* ("plantaasikoira").

Ulkonäkö
--------

Alapaha blue blood bulldog.
Alapaha blue blood bulldoggin pää.
Alapaha blue blood bulldog on voimakas koira, jolla on massiivinen pää ja raskasrakenteinen, lihaksikas runko. Se on ketterä ja vahvarakenteinen molossityyppinen bulldoggi.*lähde?* Silmät voivat olla ruskeat, keltaiset tai siniset. Häntää ei typistetä edes rodun kotimaassa. Karvapeite on lyhyt; pääväriltään valkoinen, jossa on ruskeankeltaiset (*buff*), ruskeat, siniset tai mustat merkit. Uros on korkeudeltaan 48–64 cm ja painoltaan 52–69 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Alapaha blue blood bulldog on älykäs, ketterä ja perheeseensä erittäin kiintynyt. Se on valpas vahti-, suojelu- ja seurakoira.

Alkuperä
--------

Rodun jalostus aloitettiin Yhdysvaltain Georgian eteläosassa Alapahajoen seudulla, ja siitä vastasi aluksi lähinnä Georgian Rebeccassa asunut Lanen perhe. Jalostus pohjautui lähinnä 1700-luvulla maahantuotuihin alkuperäisiin englanninbulldoggeihin, joita käytettiin uudessa kotimaassaan härkä- ja karhutappeluihin. Lanen perheen tarkoitus oli kuitenkin luoda tehokas omaisuuden vartija, ei tappelukoira. Nykyisen alapaha blue blood bulldoggin kantaisä oli Buck Lanen Otto-niminen koira, joka vieraili uskollisesti isäntänsä haudalla tämän kuoltua. Buckin lapsentytär Lana Lou Lane perusti rodulle ensimmäisen rekisterin, ja vuonna 1996 perustettiin *Alapaha Blue Blood Bulldog Club*.

Desmond Morriksen mukaan 2000-luvun alussa oli olemassa enää vain noin 120–150 yksilöä.

Lähteet
-------

* Fogle, Bruce: Suuri koirarotukirja

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 359–360. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alapaha blue blood bulldog** Wikimedia Commonsissa
**Inositolitrisfosfaatti** eli **trifosfoinositoli** (C6H15O15P3) on inositolin fosforyloituihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste toimii soluissa lähettimolekyylinä ja on tärkeä useissa solun toiminnan kannalta keskeisissä prosesseissa.

Biologinen rooli
----------------

Inositolitrisfosfaattia muodostuu soluissa, kun fosfolipideihin kuuluva fosfatidyyli-inositoli-4,5-bisfosfaatti hydrolysoidaan inositolitrisfosfaatiksi ja diasyyliglyseroliksi. Tätä reaktiota katalysoi fosfolipaasi C-entsyymi. Tätä prosessia säätelevät G-proteiinit ja tyrosiinikinaasireseptorit. Inositolitrisfosfaatti kulkeutuu soluliman läpi solulimakalvostolle. Kalvostolla se sitoutuu inositolitrisfosfaattireseptoreihin ja aktivoi ne. Fysiologisessa pH:ssa inositolitrisfosfaatti on negatiivisesti varautunut, ja tämä avustaa sitoutumisessa positiivisesti varautuneisiin reseptoreihin. Reseptorien aktivoitumisen seurauksena solulimakalvoston kalsiumionikanava avautuu ja kalsiumioneja kulkeutuu solulimaan. Soluliman kasvanut kalsiumionipitoisuus aktivoi muun muassa proteiinikinaasi C:n ja kalmoduliinin, joilla on useita tehtäviä soluissa liittyen muun muassa solunjakautumiseen ja solujen erikoistumiseen.

Inositolitrisfosfaatti on suhteellisen lyhytikäinen molekyyli soluissa. Se metaboloituu edelleen fosfataasientsyymien vaikutuksesta inositoli-1-fosfaatiksi, jota solut käyttävät fosfolipidien valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Inositol 1,4,5-trisphosphate – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 25.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 388–389. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
3. 1 2  Thomas Scott, Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 321–322. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
4. ↑  Ivan Bosanac, Takayuki Michikawa, Katsuhiko Mikoshiba & Mitsuhiko Ikura: Structural insights into the regulatory mechanism of IP3 receptor.  *Biochimica et Biophysica Acta*, 2004, 1742. vsk, nro 1–3, s. 89–102. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 25.6.2018.  (englanniksi)
**Inshallah** tai **inšallah** (arab. إِنْ شَاءَ ٱللَّٰهُ‎, *’in šā’a llāh*) on muslimien käyttämä ilmaisu, joka tarkoittaa "jos Jumala [niin] tahtoo". Sitä käyttävät sekä muslimit että muut arabian puhujat viittaamaan tapahtumiin, joiden toivoo toteutuvan tulevaisuudessa. Toinen samanlainen lausahdus on "mashallah" (kuten Jumala on tahtonut).

Sanonnat ilmaisevat islamiin kuuluvaa uskoa kohtaloon: mikään ei toteudu, ellei Jumala niin tahdo. Sanontaa *inshallah* käytetään usein myös ironisesti tai kohteliaana keinona torjua henkilölle esitetty pyyntö. Lause voi siten tarkoittaa tilanteen mukaan joko kyllä, ehkä tai ei. Tämä ilmenee jo *Sunan ibn Majah* -kokoelmaan sisältyvästä *hadithista*, joka kertoo Muhammedin lausuneen: "Kuka tahansa, joka lausuu valan ja lisää siihen *inshallah*, voi tehdä niin tai näin rikkomatta valaansa." Toinen ibn Majahin välittämä *hadith* toteaa kuitenkin: "Se, joka vannoo valan ja lisää *inshallah*, ei koskaan riko valaansa."

Fraasi *inshallah* esiintyy myös Koraanissa: "Älä sano mistään ’teen sen huomenna’ lisäämättä: ’Jos Jumala niin tahtoo’." (Koraani 18: 23–24). Lause esiintyy myös pojan vastauksessa Abrahamille, kun Abraham kertoo tälle unesta, jonka mukaan hänen olisi uhrattava tämä Jumalalle (Koraani 37:102). Vaikka sanonta yleensä latinalaisin aakkosin kirjoitetaan yhteen, arabiassa se kirjoitetaan kolmena sanana: *’in shā’a llāh*. 

*Inshallah* on siirtynyt myös eräisiin muihin kieliin, kuten espanjan sanaan *ojalá* (toivottavasti) tai italian nuorisoslangissa käytettyyn ilmaisuun *scialla* (ota rauhallisesti).

Katso myös
----------

* Dhikr

Lähteet
-------

* Clift, Rebecca & Helani, Fadi: Inshallah: Religious invocations in Arabic topic transition.  *Language in Society*, 2010, 39. vsk, nro 3, s. 357-382. doi:10.1017/S0047404510000199. Artikkelin verkkoversio.
* Ismail, Aymann: The Most Tantalizing One-Word Mystery of the Presidential Debate *Slate*.  30.9.2020.
* *Koraani - opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen*. Z.I. Ahsen Böre, 1942. Teoksen verkkoversio.
* *Koraani (suom. Jaakko Hämeen-Anttila)*. Basam Books, 1995.
* Sookhdeo, Patrick: *Understanding Islamic Theology*. Isaac Publishing, 2013. ISBN 978-0-9892905-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Clift & Helani 2010
2. ↑  Sookhdeo Patrick: *Understanding Islamic Theology*, s. 387–397. Isaac Publishing, 2013.
3. ↑  Ismail 2020
4. ↑  Ibn Majah: Sunan ibn Majah Vol. 3, Book 11, Hadith 2105 *The Hadith of the Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم) at your fingertips*. Sunnah.com.
5. ↑  Ibn Majah: Sunan ibn Majah Vol. 3, Book 11, Hadith 2106 *The Hadith of the Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم) at your fingertips*. Sunnah.com.
6. ↑  Koraani 1995
7. ↑  Koraani 1942
8. ↑  5 Spanish words with Arabic origins *NaTakallam*. Viitattu 12.11.2021.
9. ↑  Setti, Raffaella: Scialla! *Accademia della Crusca*.  19.6.2014.
**James Francis "JR" Reilly (II)** (s. 18. maaliskuuta 1954) on yhdysvaltalainen geologi ja astronautti. Hän on syntynyt Mountain Homen lentotukikohdassa, Idahon osavaltiossa. Hän pitää kuitenkin Mesquitea Teksasin osavaltiossa kotikaupunkinaan. Vapaa-aikanaan Reilly kalastaa, metsästää sekä pelaa eurooppaista jalkapalloa. Reilly on myös upseeri Yhdysvaltain maavoimien reservijoukoissa.

Koulutus
--------

Reilly suoritti Teksasin yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1977 pääaineenaan geologia. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti samasta pääaineesta vuonna 1987. Tohtoriksi Reilly väitteli vuonna 1995.

Astronauttiura
--------------

Reilly valittiin astronautiksi vuonna 1994 ja vuotta myöhemmin hän sai valtuudet toimia tehtäväspesialistina avaruuslennoilla. Neitsytlentonsa Reilly suoritti tehtäväspesialistin ominaisuudessa Endeavourilla vuonna 1998, jolloin STS-89 -tehtävä vei hänet Mir-avaruusasemalle. Toisella avaruuslennollaan vuonna 2001 Reilly oli mukana tehtäväspesialistina Atlantiksella. STS-104 -tehtävässä Reilly oli mukana kokoamassa Kansainvälistä avaruusasemaa. Tehtävän aikana hän suoritti kolme avaruuskävelyä yhdessä astronautti Michael Gernhardtin kanssa. Kolmannen avaruuslentonsa Reilly suoritti jälleen Atlantiksella. STS-117 -tehtävän aikana hän suoritti yhdessä astronautti John Olivaksen kanssa kaksi avaruuskävelyä asentaen muun muassa uusia runkoelementtejä. Avaruudessa hän on viettänyt 517 tuntia. Avaruuskävelyä hänellä on takanaan 16 tuntia ja 30 minuuttia.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **James F. Reilly**.
* NASA:n elämäkertasivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**James Ricardo "Jim" Forbes** (18. heinäkuuta 1952 Fort Rucker, Alabama – 21. tammikuuta 2022 El Paso, Texas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.

Elämä ja ura
------------

Laitahyökkääjänä pelannut Forbes pelasi vuosina 1971–1974 yliopistokoripalloa UTEPin joukkueessa. Chicago Bulls teki Forbesista 70. vuoron varauksen NBA:n vuoden 1974 varaustilaisuudessa, mutta tämä ei koskaan pelannut NBA:ssa. Forbes loi itselleen menestyksekkään high school -koripallovalmentajan uran: Bel Airin high school on jäädyttänyt hänen pelipaitansa, ja Riversiden high schoolin areena on nimetty hänen mukaansa.

Forbes edusti Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa, missä maa ei yltänyt mitaleille. Toisen pelaajan loukkaantumisen myötä Forbes nousi Yhdysvaltain kokoonpanoon myös Münchenin kesäolympialaisiin 1972, missä Yhdysvallat hävisi loppuottelun kiistanalaisten loppuhetkien jälkeen Neuvostoliitolle. Joukkuetoveriensa tavoin epäoikeudenmukaiseksi ottelun lopputuloksen kokenut Forbes kieltäytyi vastaanottamasta hopeamitaliaan.

Forbes vietti viimeiset elinviikkonsa pandemiana riehuneeseen COVID-19-tautiin sairastuttuaan elpasolaisessa sairaalassa ja kuoli siellä 69-vuotiaana 21. tammikuuta 2022.

Lähteet
-------

* James Forbes *Olympedia*.  (englanniksi)
* James Forber College Stats College Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)
* Jim Forbes Stats Basketball-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  College Basketball at Sports-Reference.com
2. 1 2 3  Olympedia
3. ↑  Basketball-Reference.com
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* James Forbes Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1972
4 Davis |
5 Collins |
6 Henderson |
7 Bantom |
8 B. Jones |
9 D. Jones |
10 Forbes |
11 Brewer |
12 Burleson |
13 McMillen |
14 Joyce |
15 Ratleff |
Valmentaja Iba
*Tämä artikkeli käsittelee maantieteellistä aluetta Suomessa. Muista merkityksistä täsmennyssivulla.*
Koillismaan sijainti Suomessa
**Koillismaa** on maantieteellinen alue, jonka muodostavat neljä kuntaa: Pohjois-Pohjanmaan maakunnan koillisosassa sijaitsevat Pudasjärvi, Taivalkoski ja Kuusamo sekä Peräpohjolassa Lapin maakunnan eteläosassa sijaitseva Posio. Joskus myös Ranuan ja Ylikiimingin katsotaan kuuluvan Koillismaahan.

Koillismaa-nimen keksi Reino Rinne 1950-luvulla perustaessaan *Koillissanomat*-lehteä, ja Kalle Päätalon *Koillismaa*-kirjasarjan myötä nimi vakiintui käyttöön 1960-luvulla. Tätä ennen voitiin suurpiirteisesti Koillismaata vastaavaa aluetta kutsua nimellä Ylimaa.

Alueen kunnat
-------------

* Pudasjärvi

* Taivalkoski

* Kuusamo

* Posio

Nähtävyyksiä
------------

* Iso-Syöte ja Syötteen kansallispuisto
* Riisitunturin kansallispuisto
* Oulangan kansallispuisto
* Ruka
* Kallioniemi, kirjailija Kalle Päätalon lapsuudenkoti
* Korouoma

Katso myös
----------

* Koillismaan seutukunta

Lähteet
-------

1. 1 2  Marttinen, Eero: *Kalle Päätalon Koillismaa*, s. 5–17. Gummerus, 1995. ISBN 951-20-4807-8.
2. 1 2  Honkala, Juha (päätoim.): *Suuri tietosanakirja*, s. 367. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-26053-3.
3. ↑  Tiainen, Jorma O. (päätoim.): *Koululaisen tietosanakirja*, s. 720. Gummerus, 1992. ISBN 951-20-4045-X.

Koillismaa

|  |
| --- |
| Alueen kunnat: Kuusamo • Taivalkoski • Pudasjärvi • Posio |
| Joskus mukaan luetaan myös: Ranua • Ylikiiminki |
Emil Vaateri**Emil Tobiaanpoika Vaateri** (29. tammikuuta 1900 – 12. heinäkuuta 1941) oli suomalainen punaupseeri ja työmies. Hän kuului Suomen sisällissodassa Lappeenrannan punakaartin hiihtokomppaniaan. Hän pakeni sisällissodan jälkeen Venäjälle, jossa kävi punaupseerikoulun. Hän palveli salainen poliisi Tšekassa Valkeasaaressa, osallistui läskikapinaan, toimi joukkueenjohtajana puna-armeijassa ja vakoili eteläisessä Suomessa 1930-luvun alussa salanimellä Einari Syrjänen. Hänelle myönnettiin Punalipun kunniamerkki läskikapinasta, jossa hän haavoittui käteen menettäen yhden sormistaan. Hän julkaisi mielipidekirjoituksia Leningradissa ilmestyneessä suomalaisten punaisten perustamassa *Vapaus*-lehden numerossa 24, 30.1.1937. Emil Vaaterilla oli kaksi poikaa kahdesta eri avioliitosta, Leo Vaateri (1927–2013) ja Alfred Vaateri (1937–1993). He asuivat Pietarissa.

Hän kävi Lännen Vähemmistökansojen yliopistoa ja osallistui talvisotaan puna-armeijan riveissä pataljoonankomentajana. Talvi- ja jatkosodan välissä hän palveli Suojärvellä ja osallistui jatkosotaan suomalaisista koostuvan JR52:n komentajana. Hänen sotilasarvonsa jatkosodassa oli kapteeni. 

Kun suomalaiset ylittivät jatkosodan alkuvaiheessa rajan, JP 1:n eli Laguksen joukkojen lähetti, vänrikki Risto Mäkinen kohtasi Emil Vaaterin metsässä Lehmivaara–Uuksun tiellä 12.7.1941 ja syntyneessä laukaustenvaihdossa    Vaateri todennäköisesti sai surmansa.

Laura Halminen julkaisi Emil Vaaterin elämäkerran *Upseeri ja vakooja: Suomalaisloikkari Emil Vaateri* vuonna 2023 Docendon kustantamana. Teos jakautuu kahteen osaan: osa I *Vuodet 1900-1941 - mitä meistä tuli?* muodostaa Emil Vaaterin elämäkerran ja osa II *Vuodet 1900-1941 - mitä meistä jää?* keskittyy Emilin sukuun ja hänen tarinansa vähittäiseen avautumiseen.

Lähteet
-------

* Halminen, Laura: *Upseeri ja vakooja: Suomalaisloikkari Emil Vaateri*. Jyväskylä: Docendo, 2023. ISBN 978-952-382-529-1.
* Harjula, Mirko: *Suomalaiset Venäjän sisällissodassa 1917–1922*, s. 577. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-742-7.

### Viitteet

1. 1 2  Kansallisarkisto; sotapäiväkirjat; jatkosota; JP2; 13865 esikunta: 12.7.1941.
2. ↑  Harjula, Mirko: *Suomalaiset Venäjän sisällissodassa 1917-1922*, s. 577. Helsinki: Suomen kirjallisuuden seura, 2006.
3. ↑  Kansallisarkisto; EK-Valpo 3224; sivu 98.
4. ↑  Kansallisarkisto; EK-Valpo 3224, sivu 89.
5. ↑  Puna-armeijan digitoidut julkiset sotapäiväkirjat, JR52, 15.–25.7.1941.
6. ↑  Halminen 2023, 168
7. ↑  Väinö Merikallio: *Jääkäriprikaati hyökkää*, s. 27. Otava, 1954.
8. ↑   Risto Mäkisen henkilökohtainen sotapäiväkirja 12.7.1941. Matti Mäkisen omaisuutta.
9. ↑  Halminen 2023, 167, 194-198, 212
10. ↑  Halminen 2023
**Vanguard Productions, Inc.**, usein **Vanguard**, on tuotantoyhtiö, jonka perusti amerikkalainen elokuvatuottaja David O. Selznick sen jälkeen kun hänen yhtiönsä Selznick International Pictures lakkasi toimimasta. Selznickin lisäksi yhtiössä toimi Dore Schary, joka teki yhtiössä ollessaan runsaasti elokuvia.

Vaikka Selznick International lopetettiin, se toimi kuitenkin jonkinlaisena Vanguardin kuoriyhtiönä niin kauan kuin Selznickillä oli levityssopimus United Artistsin kanssa. Kun sopimus raukesi, Vanguardin filmien levittäjänä toimi joko RKO Radio Pictures tai Selznick Releasing Organization

Filmografia
-----------

**United Artists**

* *Kunnes palaat* (1944) '
* *Salatut kahleet* (1944)
* *Noiduttu* (1945)

**RKO Radio Pictures**

* *Kierreportaat* (1945)
* *Uneksimme keväästä* (1946)
* *Notorious – kohtalon avain* (1946)
* *Farmarin tytär* (1947)
* *Minä näin hänet ensin* (1947)
* *Unelma Jennystä* (1948
* *Kulje hiljaa, muukalainen* (1950)
* *Lumottu veri* (1950)

**Selznick Releasing Organization**

* *Kaksintaistelu auringossa* (1946)
* *Kaksi pisaraa viiniä* (1947)

Oikeudet
--------

Kuten muidenkin Selznickin tuottamien elokuvien, myös Vanguardin elokuvien oikeudet omistaa nykyisin American Broadcasting Company, ja kotivideoiden oikeuksia valvoo Metro-Goldwyn-Mayer. Merkittäviä poikkeusia ovat *Minä näin hänet ensin*, jonka omistaa Warner Bros. Turner Entertainmentin kautta, ja *Lumottu veri*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston kaljuunasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Vanguard** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1586 vesillelaskettu 38-tykkinen kaljuuna.

Valmistus
---------

Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1586.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään Sir William Wynter, jonka alaisuudessa se osallistui elokuussa taisteluun Espanjan voittamatonta Armadaa vastaan. Elokuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Henry Palmer, lokakuussa Sir Martin Frobisher, huhtikuussa 1589 Sir George Breeston ja elokuussa 1589 Sir Henry Palmer, joka haavoittui 17. marraskuuta hyökkäyksessä Crozoniin ja kuoli vammoihinsa 22. marraskuuta. Vuonna 1594 aluksen päällikkönä oli Sir Robert Mansell, jonka alaisuudessa se hyökkäsi Cadiziin. Sen päällikkönä oli vuosina 1594–1595 uudelleen Sir Martin Frobisher.

Alus purettiin 1599 ja rakennettiin uudelleen. Toisen kerran alus rakennettiin uudelleen 1615 Chathamissa Great Shipinä.

Algerian merirosvoja vastaan taisteltaessa 1620 alus oli Sir Richard Hawkinsin lippulaivana. Alus romutettiin 1630, jolloin osa puutavarasta käytettiin uuden 1631 vesillelasketun *Vanguardin* rakentamiseen. Siten se luokiteltiin uudelleen rakentamiseksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 17
**Artjärven kirkonkylän työväentalo** oli Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän kirkonkylällä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Artjärven kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Siihen liittyi 24 jäsentä. Vuonna 1908 työväenyhdistyksen vuosikokous pidettiin Perilän talossa, joka päätettiin ostaa yhdistykselle 1 000 markalla. Talosta maksettiin 200 markkaa käteisellä, ja loppu jäi kolmeksi vuodeksi velaksi. Vuonna 1909 työväenyhdistys sai tontin vuokralle 25 vuodeksi, vuosivuokra oli 15 markkaa. Maksamatonta tontin vuokraa karhuttiin vuonna 1912. Sos.dem. piirijärjestö oli antanut työväenyhdistykselle lainaa. Piirijärjestö myi työväentalon saatavistaan 285 markan hinnalla joulukuussa 1914. Talon myynnin jälkeen työväenyhdistyksen toiminta hiipui, ja sen rahavarat 1 603 markkaa vietiin piiritoimistoon vuonna 1925.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997.
Chrome Hoof
**Chrome Hoof** on progressiivinen rock-yhtye Lontoosta, Englannista. Sen perustivat vuonna 2000 veljekset Leo ja Milo Smee, joista ensiksi mainittu toimii myös doom metal -yhtye Cathedralin basistina. Alkuun duona toiminut Chrome Hoof on sittemmin kasvattanut kokoonpanoaan, ja nykyään siihen kuuluu yhdeksän jäsentä. Kitaroiden ja rumpujen lisäksi yhtye käyttää niin jousi- kuin puhallinsoittimiakin; myös elektroniset elementit ovat vahvasti esillä.

Chrome Hoofin musiikki on hankalasti kategorisoitavissa ja sisältää muun muassa disco-, funk-, metalli-, ja elektrovaikutteita. Yhtye on ollut kiertueella esimerkiksi brittiläisen The Klaxonsin kanssa.

Jäsenet
-------

Leo Smee – basso/laulu/syntetisaattorit/perkussiot  

Milo Smee – rummut/syntetisaattorit/perkussiot  

Emmett Elvin – koskettimet/syntetisaattorit/samplerit  

Andy "Mister" Custard – kitara/perkussiot  

Emma Sullivan – trumpetti/laulu/koskettimet/perkussiot  

Chloe Herington – fagotti/saksofoni/perkussiot  

Sarah Anderson – viulu  

Lola Olafisaye – laulu  

Tim Bowen – sello

Diskografia
-----------

### EP:t

* *Beyond Zade* (2006)

### Albumit

* *Chrome Hoof* (2005)
* *Pre-Emptive False Rapture* (2007)
* *Crush Depth* (2010)
* *Chrome Black Gold* (2013)

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chrome Hoof**.
* Chrome Hoof Myspacessa (englanniksi)
**David Paton** (s. 29. lokakuuta 1949) on skotlantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Pilotin perustajajäsenenä ja The Alan Parsons Projectin pitkäaikaisena sessiobasistina.

Paton soitti nuoruudessaan Boots- ja Christian-nimisissä yhtyeissä. Suosiota hän saavutti ensimmäisen kerran Pilot-yhtyeen riveissä. Yhtye julkaisi 1974 hittisinglen "Magic" ja vuosina 1974–1977 yhteensä neljä albumia.

Muiden Pilotin jäsenten kanssa Paton kuului vuonna 1975 perustetun The Alan Parsons Projectin alkuperäiseen taustayhtyeeseen ja soitti bassoa kaikilla APP:n albumeilla vuonna 1986 julkaistuun *Stereotomyyn* asti. Yhtyeen menestyksen myötä hänestä tuli suosittu sessiomuusikko, joka soitti mm. Camelin, Kate Bushin, The Pretendersin ja Chris DeBurghin albumeilla.

1980-luvulla Paton kuului lyhyen aikaa Keats-nimiseen yhtyeeseen. Vuosikymmenen lopulla hän soitti Elton Johnin yhtyeessä. 1990-luvulla Paton soitti Fishin ja Rick Wakemanin albumeilla ja aloitti näihin päivin jatkuneen soolouransa. Hän on ollut mukana myös uudelleen perustetussa Pilotissa. Popmusiikin ohella hän on soittanut perinteistä skotlantilaista musiikkia.

Diskografia
-----------

### Sooloalbumit

* *Passions Cry* (1991)
* *Fragments* (1997)
* *The Search* (2003)
* *Fellow Man* (2007)
* *The Studio Diary Songs* (2009)
* *Under the Sun* (2012)
* *The Traveller* (2019)

### David Paton & Friends

* *Originals* (2007)

### Singlet

* "The Animal in Me" (1968)
* "Keep Your Lovelight Burning" (1968)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  David Paton: Biography. *The Avenue Online*, 2002. Viitattu 20.10.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**David Osei Opoku** (s. 31. tammikuuta 1992 Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapallohyökkääjä.

Opuku kävi Achimotan lukiota, jossa hänet valittiin vuoden 2009 urheilijaksi. Jalkapalloilun ohella hän teki koulun ennätykset 100 ja 200 metrin juoksuissa ja pelasi myös koripalloa, maahockeya ja krikettiä. Vuosina 2010–2011 hän opiskeli Yhdysvalloissa Santa Barbaran yliopistossa ja pelasi yliopistojalkapalloa UC Santa Barbara Gauchosissa. Kaudella 2010 hän pelasi 21 ottelussa ja teki kuusi maalia. Hänet valittiin Big West -konferenssin vuoden tulokkaaksi ja kakkostähdistökentälliseen. Hän on pelannut myös Chelsean akatemiassa.

Huhtikuussa 2012 Opuku teki yksivuotisen sopimuksen suomalaisen Myllykosken Pallon kanssa. Hän pelasi kaudella 2012 Veikkausliigassa 13 ottelua maaleitta.

Opoku on pelannut Ghanan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑  18 - David Opoku UC Santa Barbara. Viitattu 15.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2  OPOKU MYPAAN  12.4.2012. MyPa.  Arkistoitu 11.5.2012. Viitattu 15.4.2012.
3. ↑  Pelaajat Veikkausliiga. Viitattu 19.2.2013.
4. ↑  US-based college footballer David Opoku in Ghana U23 team Acorstic.Com.  Arkistoitu 11.5.2012. Viitattu 15.4.2012. (englanniksi)