recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jugurthan sota** käytiin vuosina 112–105 eaa. Rooman tasavallan ja kuningas Jugurthan johtaman Numidian välillä.

Numidian kuningas Micipsa kuoli vuonna 118 eaa. Micipsa halusi että hänen poikansa Adherbal ja Hiempsal sekä hänen veljenpoikansa Jugurtha, jonka hän oli adoptoinut, hallitsisivat Numidiaa yhdessä. Jugurtha osoittautui kuitenkin julmaksi ja häikäilemättömäksi hallitsijaksi. Hän antoi teloittaa Hiempsalin, jonka jälkeen Adherbal pakeni Roomaan. Roomalaiset lähettivät neuvottelijoita sopimaan kiistan, mutta Jugurtha lahjoi heidät ja sai Numidian parhaimmat osat. Vuonna 113 eaa. Jugurtha aloitti sodan Adherbalia vastaan. Jugurtha valtasi vihollisensa pääkaupungin ja antoi teloittaa Adherbal ja kaikki tätä avustaneet roomalaiset. Rooman senaatti julisti tämän jälkeen sodan vuonna 111 eaa.

Jugurtha antautui kun konsuli Lucius Calpurnius Bestian johtama armeija saapui Numidiaan. Rauhanehdot olivat epätavallisen lievät ja luultavasti Jugurtha oli lahjonut Bestian. Jugurtha kutsuttiin Roomaan jossa hän lahjoi kaksi kansantribuunia jotka puolustivat häntä. Jugurtha karkotettiin Roomasta sen jälkeen kun hän yritti antaa salamurhata mahdollisen rivaalinsa, serkkunsa Massivan, joka asui Roomassa. Vuoden 110 eaa. lopulla tai vuoden 109 eaa. alussa Jugurtha kukisti Aulus Postumus Albinuksen johtaman armeijsa.

Seuraavaksi konsuli Quintus Caecilius Metellus lähetettiin armeijan kanssa Numidiaan. Vaikka Metellus ei saanut aikaan mitään merkittävää Numidiassa, hänelle myönnettiin myöhemmin arvonimi "Numidicus". Metellus riitaantui pian legaattinsa Mariuksen kanssa. Marius palasi pian Roomaan, jossa hän sai kansankokouksen avulla Metelluksen armeijan johdon itselleen.

Kun Marius palasi Afrikkaan oli Jugurtha liittoutunut Mauretanian kuninkaan Bocchuksen kanssa. Marius jatkoi Metelluksen suunnitelmaa, ja saavutti useita voittoja. Pian kävi kuitenkin ilmeiseksi etteivät roomalaiset pystyisi lyömään Jugurthaa sotilaallisesti. Roomalaiset solmivat rauhan Bocchuksen kanssa sillä ehdolla että tämä luovuttaisi Jugurthan heille. Vastalahjaksi Bocchus sai osan Jugurthan valtakunnasta.

Sodan päätteeksi Jugurtha jäi Mariuksen ja Sullan vangiksi ja hänet teloitettiin Roomassa. Sotaa on kuvaillut historioitsija Sallustius teoksessaan *Jugurthan sota*.

Lähteet
-------

1. ↑  Jugurthine War *UNRV Roman History*. Viitattu 12.4.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Sallustius: *Jugurthan sota*. Teoksessa Sallustius: *Catilinan salaliitto; Jugurthan sota*. (Catilinae coniuratio; Bellum Iugurthinum.) Suomentanut ja nimistöosan laatinut Marja Itkonen-Kaila. Johdannon kirjoittanut Unto Paananen. Antiikki-sarja. Ilmestynyt aiemmin 1963 WSOY:n kustantamana Antiikin klassikot -sarjassa. Helsinki: Gaudeamus, 1980. ISBN 951-662-244-5.
* Tuomisto, Pekka: *Rooman diktaattorit*, s. 55–64. Karisto, 2003. ISBN 951-23-4442-4.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Osavaltion sijainti
**Yobe** on Nigerian 36 osavaltiosta pinta-alaltaan kuudenneksi suurin. Se sijaitsee maan koillisosassa. Yoben pinta-ala on 45 502 neliökilometriä. Vuonna 2006 Yobessa oli noin 2 321 000 asukasta.
Yoben pääkaupunki on Damaturu. 

Yobe on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat arabikumi maapähkinät, puuvilla ja pavut. Myös karjankasvatus on tärkeä elinkeino. Osavaltion alueella on myös mineraalivaroja: kipsiä, kaoliinia ja kvartsia, mutta niitä ei ole hyödynnetty vielä kovin paljoa. Pohjoisosa on kuumaa savannialuetta, eteläosassa on miellyttävämpi ilmasto.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Population Census Federal Republic of Nigeria.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 27.3.2008.
2. ↑  Yobe *citypopulation.de*. Viitattu 27.1.2019. (englanniksi)

Nigerian lippuNigerian osavaltiot

Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara  

Pääkaupunkiterritorio
**Jugoslavian kuningas** (serb. Краљ Југославије, *Kralj Jugoslavije*), aiemmin **serbien, kroaattien ja sloveenien kuningas** (serb. Краљ Срба, Хрвата и Словенаца, *Kralj Srba, Hrvata i Slovenaca*), oli Jugoslavian valtionpäämies.

Pietari I oli noussut Serbian kuninkaaksi jo ennen ensimmäistä maailmansotaa, kun Serbian parlamentti pyysi häntä maan kuninkaaksi vuonna 1903. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1918 perustettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, jonka kuninkaaksi Pietari nousi. Kuningaskunta kaatui toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945, kun kommunistit nousivat valtaan Jugoslaviassa.

Kuningas Aleksanteri I:n kaudella kuninkaan virka-asunnoksi valmistui kuninkaallinen kompleksi, johon kuuluivat sekä kuninkaallinen että valkoinen palatsi.

Kuningaskunnan lakkauttamisen jälkeen Pietari II pysyi kruununtavoittelijana. Hänen kuolemansa jälkeen kruununtavoittelijana on toiminut kruununprinssi Aleksandar Karađorđević.

Luettelo Jugoslavian kuninkaista
--------------------------------

| Kuva | Nimi | Valtakausi | Suhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Pietari I | 1918 – 1921 | – |
|  | Aleksanteri I | 1921 – 1934 | poika |
|  | Paul | 1934 – 1941 | serkku, toimi vain sijaishallitsijana |
|  | Pietari II | 1934 – 1945 | Aleksanteri I:n poika |

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  History of the dynasty *Kingdom of Serbia Association*.  2023. Viitattu 11.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Royal Compound | Belgrade, Serbia | Attractions *Lonely Planet*. Viitattu 11.7.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Rulers of Serbia and Yugoslavia *Unofficial Royalty*.  29.7.2013. Viitattu 11.7.2023. (englanniksi)
**Roland Fischnaller** (s. 19. syyskuuta 1980 Brixen) on italialainen lumilautailija. Seuratasolla Fischnaller edustaa CS Esercitoa. Hän kilpailee paripujottelussa ja parisuurpujottelussa.

Fischnaller saavutti kultaa paripujottelusta vuoden 2015 MM-kilpailuista Kreischbergistä Itävallasta. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Stonehamista hän saavutti hopeaa parisuurpujottelusta ja pronssia paripujottelusta ja vuoden 2011 MM-kilpailuista La Molinasta pronssia parisuurpujottelusta. Talviolympialaisiin Fischnaller on osallistunut kuusi kertaa peräkkäin vuosina 2002–2022 ja hänen parhaat sijoituksensa ovat vuoden 2022 talviolympialaisten parisuurpujottelun neljäs sija, vuoden 2018 olympialaisten parisuurpujottelun seitsemäs sija ja vuoden 2014 olympialaisten paripujottelun kahdeksas sija.

Maailmancupissa Fischnaller on kilpaillut vuodesta 1997 lähtien. Hän on voittanut maailmancupissa yhteensä 19 osakilpailua, ollut 15 kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas tammikuun 2022 loppuun mennessä.

Lähteet
-------

* Roland Fischnaller *Olympedia*.  (englanniksi)
* Roland Fischnaller Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Loimaan Kaupunginkirkko** on Loimaan seurakunnan kirkkorakennus Loimaalla, Varsinais-Suomessa. Kaupunginkirkko on valmistunut vuonna 1973.

Kirkko toimi Loimaan kaupunkiseurakunnan kirkkona valmistumisestaan vuonna 1973 vuoteen 2005, jolloin seurakunta yhdistyi Kanta-Loimaan seurakunnan kanssa Loimaan kaupungin ja Loimaan kunnan kuntaliitoksen yhteydessä. Nykyisen seurakunnan pääkirkko on Kanta-Loimaan kirkko Hirvikoskella.

Kirkkosalin lasiseinä.
Rautatieaseman tuntumassa olevan monikäyttöisen Kaupunginkirkon on suunnitellut Reino Lukander arkkitehtitoimisto Lukander & Vahtera Ky.stä. Kirkko valmistui vuonna 1973 ja sen vihki käyttöön 1. adventtina arkkipiispa Martti Simojoki. Matalassa rinteessä olevan suhteellisen laakean kirkon rakennusaineena ovat betoni ja kalkkihiekkakivi. Modernistinen kirkko on ulkoväriltään vaalean harmaa. Rakennuksessa on kirkko- ja seurakuntasalien lisäksi kerho- ja toimistotiloja. Siellä oli alun perin myös kirkkoherranvirasto, joka siirtyi toisaalle. Nykyään seurakuntapalveluiden toimisto on kaupunginkirkolla.

Erillinen kellotapuli on betonia ja siinä on kolme kelloa. Niistä kaksi on peräisin aikaisemmasta nikkarityylisestä kirkosta, joka sijaitsi torin laidalla ja purettiin uuden kirkon valmistuttua.

Sisätilat
---------

Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat, 17-äänikertaiset ja kirkossa järjestetäänkin paljon musiikkiesityksiä. Kirkkosali on pelkistetty, alttarilla on vain yksinkertainen risti. Avarasta ikkunasta näkyvä luonto toimii vuodenaikojen mukaan vaihtuvana alttaritauluna. Rakennuksessa on kuitenkin kaksi "oikeaa" alttaritaulua: edellisen Loimaan kirkon alttaritaulu, loimaalaisen taidemamaalari Uuno Soldanin maalaus kirkkosalin takaosassa ja taidemaalari Alexandra Frosterus-Såltinin maalaama Kurkijoen kirkon alttaritaulu seurakuntasalissa. Kirkkorakennuksessa on myös Alpo Jaakolan ja loimaalaisen akvarellimaalari Siiri Tannerin työt. Kirkkotekstiilit ovat Oili Mäen suunnittelemat.

### Kurkijoen kirkon esineistö

Kaupunginkirkossa säilytetään osaa Kurkijoen kirkosta evakuoitua esineistöä. Suurin osa Kurkijoen seurakunnan jäsenistä – noin 6 500 jäsentä kaikkiaan 10 000:stä – sijoitettiin Loimaan seudulle. Esineistön omistaa Kirkkomuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Suojanen, Eeva: Kirkko keskellä kylää: pelkistetty ja monitoiminen.  *Turun Sanomat – Extra*, 5.3.2005.  TS-Yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 31.8.2013.
2. ↑  Vepsä, Eino: Kurkijoen Ev.lut. kirkon esineistöjen kohtalot  2006–2008. Kurkijoki-Säätiö. Viitattu 31.8.2013.
3. ↑  Loimaa säilyttää menetetyn Kurkijoen kirkkomuistoja.  *Turun Sanomat – Extra*, 5.3.2005.  TS-Yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 31.8.2013. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loimaan Kaupunginkirkko** Wikimedia Commonsissa

* Loimaan Kaupunginkirkko Loimaan seurakunnan www-sivuilla
*Tämä artikkeli käsittelee jääkiekkoilijaa. George Armstrong Custer on yhdysvaltalainen ratsuväen komentaja.*

**George Edward "Chief" Armstrong** (6. heinäkuuta 1930 Skead, Ontario – 24. tammikuuta 2021) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka edusti koko NHL-uransa Toronto Maple Leafsia. Hän voitti kapteenina neljä Stanley Cupia, ja hänet valittiin uran jälkeen Hockey Hall of Fameen.

Ura
---

### Juniorit ja farmi

George Armstrong syntyi vuonna 1930; hänen isänsä oli irlantilainen ja äitinsä irokeesi tai ojibway. Hän aloitti jääkiekon Falconbridgessä, jonka lähellä sijainneessa nikkelikaivoksessa hänen isänsä työskenteli. NHL-seura Toronto Maple Leafs otti Armstrongin listalleen kauden 1946–1947 aikana. Seuraavana vuonna Leafs sijoitti hänet tärkeimpään juniorijoukkueeseensa, Toronto Marlborosiin.

Armstrong pelasi ensimmäisen kerran Toronto Maple Leafsissa joulukuussa 1949. Myöhemmin samana vuonna hänet nostettiin juonioreista Marlborosin miesten joukkueessa, missä hän oli voittamasa Allan Cupia. Seuraavat kaksi kautta Armstrong edusti Maple Leafsin AHL-farmijoukkuetta Pittsburgh Hornetsia, ja Maple Leafsin vakikokoonpanoon hän murtautui kaudella 1952–1953.

### Ammattilaisura

Armstrong valittiin kaudeksi 1957–1958 Maple Leafsin kapteeniksi. Joukkueen silloinen omistaja Conn Smythe kutsui myöhemmin Armstrongia Maple Leafsin historian parhaaksi kapteeniksi. Armstrong oli voittamassa ensimmäistä Stanley Cupiansa keväällä 1962. Maple Leafs voitti lopulta kolme mestaruutta putkeen. Armstongin neljäs mestaruus tuli keväällä 1967.

Armstrong sai pahan polvivamman kaudella 1969–1970, ja hän ilmoitti lopettavansa uransa. Hänet onnistuttiin kuitenkin suostuttelemaan vielä yhdeksi kaudeksi Maple Leafsiin. Lopullisesti Armstong lopetti pelaajauransa keväällä 1971. Hän teki 1 187 pelaamassaan runkosarjaottelussa 296 maalia ja antoi 417 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hänelle kertyi 110 ottelua, 26 maalia ja 34 maalisyöttöä. Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1975.

### Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Armstrong valmensi Toronto Marlborosin vuosina 1972–1973 ja 1974–1975 Memorial Cupin mestaruuteen. Hän siirtyi vuonna 1978 valmentajasta Quebec Nordiquesin kykyjenetsijäksi. Toronto Maple Leafsin apulais-GM:nä ja kykyjenetsijänä Armstrong aloitti vuonna 1988. Hän joutui toimimaan myös väliaikaisena päävalmentajana kauden 1988–1989 toisella puoliskolla, kun Maple Leafs oli erottanut John Brophyn. Armstrong jatkoi seuraavana kautena kykyjenetsijänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Maple Leafs Mourn Passing of Former Captain George Armstrong *NHL*.  24.1.2021. Viitattu 24.1.2021.
2. 1 2 3 4 5 6  George Armstrong, Maple Leafs legend and long-time captain, dead at 90 *Sportsnet*.  24.1.2021. Rogers Media. Viitattu 24.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Jenny // December 31, 2016 at 4:03 pm // Log in to Reply: Past Legends *Native Hockey*.  25.10.2015. Viitattu 10.1.2022. (englanniksi)
**Yo-kai Watch: The Movie** (jap. 映画 妖怪ウォッチ 誕生の秘密だニャン!, *Yo-kai Watch: Tanjō no Himitsu da Nyan!*) on japanilainen animaatioelokuva, joka perustuu Yo-kai Watch -videopelisarjaan. Elokuva julkaistiin Japanissa 20. joulukuuta 2014.

Juoni
-----

Eräänä iltana ilkeä Yo-kai Kin ja Gin varastavat Yo-kai watchin Nate Adamsilta auttaakseen mestari Dame Dedtimea estämään ihmisten ja Yo-kain ystävystymisen. Sitten hän kohtaa Meganyanin, joka kertoo hänelle Yo-kain olevan aito. Hän rientää joukkoineen Naten isoäidin luo, ja kohtaa haamun, jota lähtee turhaan jahtaamaan. Meganyan palaa ja pyytää vetämään korkin kehostaan – korkin joka pidättelee hänen energiaansa. Nate päättää pyytää Jibanyania ja Whisperiä vetämään korkin, mutta turhaan. Nate vetää sen itse, minkä seurauksena hän ja joukkio jäävät pinkin sumun alle. Hän saa apua Yo-kai Hovernyanilta ja käyttää aikakiveä viedäkseen Naten, Whisperin ja Jibanyanin 60 vuotta ajassa taaksepäin aikaan, jolloin Naten isoisä keksi Yo-kai Watchin. Dame Dedtime saa kuulla siitä ja kokeilee suunnitelmaansa työntää ihmismaailma kauemmas Yo-kai-maailmasta. Yhdessä poikakaksikko taistelee Dame Dedtimea ja hänen kätyreitään vastaan pelastaakseen maailman pahalta suunnitelmalta.

Levitys
-------

Japanissa elokuvaa markkinoi Tōhō, Yhdysvalloissa Fathom Events ja Eleven Arts, Ranskassa Wild Bunch Distribution, Iso-Britannia, Saksa, Alankomaat ja Skandinavian Universal Pictures, Turkissa Buena Vista International, Espanjassa Selecta Vision ja Italiassa 01 Distribution.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yo-kai Watch: The Movie
**John B. Olli** (21. maaliskuuta 1894 – 11. huhtikuuta 1984 New Haven) oli amerikansuomalainen kielitieteilijä, joka toimi germaanisten ja slaavilaisten kielten professorina New Yorkin City Collegessa sekä opetti myös Wisconsinin ja Columbian yliopistoissa.

Suomessa syntynyt Olli muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1916 ja oli sen jälkeen mukana syndikalistisen IWW-ammattiliiton toiminnassa. Hän opiskeli järjestön ylläpitämässä Työväen Opistossa Minnesotan Duluthissa ja jatkoi opintojaan Wisconsin yliopistossa, jossa Olli myös väitteli tohtoriksi. Myöhemmin hän työskenteli New Yorkin City Collegessa 36 vuoden ajan ja jäi eläkkeelle vuonna 1965.

Vuonna 1958 Olli julkaisi englanninkielisen teoksen suomen kieliopin perusteista. Lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa esipuheen amerikansuomalaisen *Päivälehden* vuonna 1944 julkaisemaan *Kalevalaan*.

Teokset
-------

* *Fundamentals of Finnish grammar*, Northland Press, 1958.
* *A History of Finnish American Organizations in Greater New York 1891–1976*, kirj. Katri Ekman, Corinne Olli & John B. Olli, Greater NY Finnish Bicentennial Planning Committee, New York, 1976.

Lähteet
-------

1. ↑  United States Social Security Death Index Family Search. Viitattu 5.9.2015.
2. 1 2 3 4  Obituaries: DR. JOHN B. OLLI  19.4.1984. The New York Times. Viitattu 5.9.2015.
3. ↑  Haworth, Robert E.: *Anarchist Pedagogies: Collective Actions, Theories, and Critical Reflections on Education*, s. 57. PM Press, 2012. ISBN 978-1604864847. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Lönnrotin kirjallinen tuotanto Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.  Arkistoitu 25.2.2015. Viitattu 5.9.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Lamborghini Reventón** [ɾeben'ton] on vuoden 2007 Frankfurtin autonäyttelyssä paljastettu superauto.

Reventón takaa
Valmistajan lehdistötiedotteen mukaan autoja valmistettaisiin vain 20 kappaletta, mutta myöhemmin on kerrottu, että kokonaisvalmistusmäärä olisi sata autoa.

6.5 litran V12-moottori tuo 15 kilowattia (20 hevosvoimaa) lisätehoa verrattuna Murciélago Lp640:een, jolloin teho nousee lähes 490 kilowattiin (660 hevosvoimaa). Auton tekniikka perustuu Murciélago Lp640:neen. Se kiihtyy sataan kilometriin tunnissa samassa ajassa kuin Murciélago LP640 eli 3.4 sekunnissa.

Reventónin ajovaloissa on käytetty Bi-Xenon-lamppuja ja LEDejä.

Lamborghinin tapaan nimi on peräisin taisteluhärästä. Se tarkoittaa härkää, joka tappoi vuonna 1943 kuuluisan härkätaistelijan Felix Guzmanin.

Lähteet
-------

1. ↑  Motivemag (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Sybarites
3. 1 2  Iltalehti

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lamborghini Reventón**.
**Lambert** (ital. *Lamberto Grimaldi*, 1420 – maaliskuu 1494) oli Monacon herrana 16. maaliskuuta 1458 lähtien kuolemaansa asti. Hän nai serkkunsa Claudine Grimaldin vuonna 1465 pitääkseen Monacon Grimaldin suvun hallussa. Koska Lambert oli kuitenkin Grimaldi isänsä puolelta, häntä on perusteltua pitää sukuun kuuluvana hallitsijana.

Taitavalla diplomatialla ja voimankäytöllä Lambert onnistui pitämään Monacon itsenäisenä, vaikka häntä painostivat sekä Ranska että Genova. Hän uskoi valtakuntansa puolustuksessa Monacon omaan voiman. Häneltä on peräisin Grimaldien motto "Jumalan avulla".

Lambert ja Ranskan kuningas Kaarle VIII solmivat 25. helmikuuta 1482 sopimuksen, jolla Monacosta tuli eräänlainen Ranskan feodaalinen lääni ilman, että Monaco olisi ollut suoraan Ranskan käskynvallan alla – nykyterminologialla protektoraatti. Vastaavia sopimuksia ei siihen aikaan ollut vielä tehty.

Lambertilla ja Claudinella oli ainakin kuusi lasta:

* Juhana II (1468 – 11. lokakuuta 1505)
* Louis, mielisairas. Ei kelvollinen valtaistuimelle.
* Bianca
* Grassen piispa Augustine Grimaldi (1482 – 14. huhtikuuta 1532)
* Françoise (k. ennen vuotta 1523), naimisissa Luc Dorian kanssa. Hänen poikansa Bartolomeus Doria surmasi setänsä Lucien vuonna 1523.
* Lucien (1487 – 22. elokuuta 1523)

Lähteet
-------

* Monaco History (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Monaco | Edeltäjä:**Claudine Grimaldi** | **Monacon herra**16. maaliskuuta 1458 – maaliskuu 1494 | Seuraaja:**Juhana II** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Italian People

 |

 |
**Kamara** on vuonna 2000 perustettu rock/metalliyhtye. Alun perin Kamaran nimi oli Lumessakahlaajat ja yhtye soitti soitti suomenkielisiä cover-kappaleita. Yhtyeen perustivat laulaja-kitaristi Juha Minkkinen ja kitaristi Tuomas Janhunen. Yhtyeen kokoonpano vakiintui nykyiselleen basisti Henri Lehmosen, kitaristi Jaakko Minkkisen ja rumpali Jaakko Silvastin myötä.

Cover-yhtyeenä aloittanut Kamara kirjoitti myös omaa materiaalia ja ensimmäinen demo tehtiin kokeiluhengessä Lumessakahlaajat-nimellä. Demo sisälsi kolme omaa kappaletta sekä yhden coverin ja se nauhoitettiin Jyväskylässä Studio Watercastlella. 

Lumessakahlaajat lähti nauhoittamaan toista demoaan syksyllä 2003 samaiselle Studio Watercastlelle. Seinäjokelainen levy-yhtiö Firebox Records kiinnostui toisesta demosta ja viisi kappaletta sisältänyt EP *Tämäkin vielä* julkaistiin maanlaajuiseen levitykseen maaliskuussa 2004. Samalla yhtye muutti nimensä Kamaraksi. 

Kamaran musiikki sai radiosoittoa*lähde?* ja yhtye esiintyi kesällä 2004 myös musiikkifestivaaleilla, muun muassa Nummirockissa ja Suonenjoen Jörisrockissa.

Yhtye nauhoitti ensimmäisen kokopitkän studioalbumin *Synti, Tuomio, Katumus* kevättalvella 2005 noin kahdessa viikossa jälleen Jyväskylässä Studio Watercastlella. Myös seuraavat Kamara-äänitteet, *Tyrannia* (2010) ja *Painajaismaa* (2013) nauhoitettiin Studio Watercastlessa. Sen jälkeen yhtye on tehnyt yhteistyötä nyt jo kahden albumin verran äänittäjä ja tuottaja Tuomas Kokon kanssa Jyväskylän Vaajakoskella sijaitsevassa Electric Fox -studiossa. Yhteistyön tuloksena ovat syntyneet levyt *Kahden maailman välissä* vuonna 2016 ja viimeisimpänä yhtyeen mukaan nimetty albumi *Kamara*, joka julkaistiin 8.6.2018.

Jäsenet
-------

* Juha Minkkinen – laulu, kitara
* Jaakko Minkkinen – kitara
* Henri Lehmonen – basso
* Jaakko Silvast – rummut, laulu

### Entiset jäsenet

* Tuomas Janhunen – kitara (2000–2012)

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Synti, tuomio, katumus*  (2005, Roihu Records)
* *Tyrannia*  (2010, omakustanne)
* *Painajaismaa*  (2013, omakustanne)
* Kahden maailman välissä (2016, omakustanne)
* Kamara (2018, omakustanne)

### EP:t

* *Tämäkin vielä*  (2004, Firebox Records)

Lähteet
-------

1. ↑  Kamara - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives *www.metal-archives.com*. Viitattu 3.7.2019.
2. ↑  Unknown: Murska-arviot: Kamara - Kahden Maailman Välissä (2016) *Murska-arviot*.  torstai 28. huhtikuuta 2016. Viitattu 3.7.2019.
3. ↑  Toimittaja: Esa Kotoaro: Kamara pitää otteessaan – Arviossa nimikkoalbumi "Kamara" *KaaosZine*.  25.6.2018. Viitattu 3.7.2019.
4. ↑  Miika Manninen: Kamara - Kamara (2018) *Metalliluola*.  2.7.2018. Viitattu 3.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kamaran kotisivut
* MySpace
**Mustasiipi** on Reijo Mäen vuonna 2011 ilmestynyt 22. Vares-dekkari. 

Mustasiivessä irvaillaan maailmanparantajien uskomuksille: tarjoillaan preeriaintiaanien henkitietoisuutta ja kalanrehuspirulinaa tofupedillä. Toisaalta rikolliset liikemiehet ovat poikkeuksellisen paatuneita ja harjoittavat murhia ja pikavippibisneksiä. Teoksessa saa paljon tilaa Rammstein-vaikutteinen Keine Achnung -yhtye, jonka tyylilajia voi kutsua kuolonmetalliksi. *Mustasiipi* on Mäen teoksista ensimmäinen, jossa näkyy hänen veneilyharrastuksensa.

Vastaanotto
-----------

Savon Sanomien Marko Korkalon mukaan teoksessa on poikkeuksellisesti itsenäinen ja kehittyvä naishahmo, tapahtumat ovat perususkottavia ja rikollisia ei ole kuvattu hienovaraisesti. Mustasiivessä näkee, miten kirja on suunniteltu. Jos jokin paikka tai esine esitellään, sitä myös käytetään.

Turun Sanomien Matti Kolehmainen arvioi, että teksti on tiukkaa, lause on ekonomista, kuvat tarkkoja ja tunnelmat kohdallaan. Teoksessa on henkilöitä ja sivupolkuja, joista osa liittyy toisiinsa ja osa ei johda mihinkään kuten oikeassakin elämässä.

Helsingin Sanomien Juri Nummelinin mielestä kyseessä on innoton välityö ja Jussi Vareksen toiminta poikkeuksellisen passiivista. Esimerkkinä Nummelin mainitsee sen, että yhdessä kohtauksessa Vares pakenee mahdollisia pahiksia toiseen baariin ja soittaa poliisit.

Teos oli ilmestymisvuonnaan viidenneksi myydyin kotimainen kaunokirjallinen teos ja sitä myytiin 44 500 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiiro, Jukka: Reijo Mäki: Veneilyharrastus ui tarinoihin vaivihkaa *Kipparilehti.fi*.  27.12.2018. Viitattu 28.5.2021.
2. ↑  Korkalo, Marko: Reijo Mäki - Mustasiipi *savonsanomat.fi – Savon Sanomat*. Viitattu 13.11.2018.
3. ↑  Kolehmainen, Matti: Vares vereslihalla *ts.fi*. Viitattu 27.11.2018.
4. ↑  Nummelin, Juri: Kirjat: Reijo Mäen innoton välityö *Helsingin Sanomat*.  6.6.2011. Viitattu 13.11.2018.
5. ↑  Myydyimmät kotimaiset kaunokirjat vuonna 2011 *kustantajat.fi*.  Arkistoitu 30.9.2020.
**Société Anonyme des Ateliers de Sécheron (SAAS)** oli sveitsiläinen Genevessä toimiva sähköalan yritys. Se perustettiin vuonna 1918 yhdistämällä kolme sähköalan yritystä, A. de Meuron & Cuénod vuodelta 1879, Cuénod, Sautter & Cie. vuodelta 1887 ja Compagnie de l'industrie électrique vuodelta 1891. Yhdistymiselle antoi kimmokkeen Sveitsin valtionrautateiden päätös vuonna 1916 Sveitsin rautateiden sähköistämisestä. SAAS valmisti generaattoreita, muuntajia ja elohopeatasasuuntajia vesivoimalaitoksille, ennen kaikkea rautateiden sähköistämiseen, sekä sähkömoottoreita ja sähkökäyttöjä vetureihin, raitiovaunuihin ja sähköbusseihin.

SAAS valmisti yhdessä SLM:n kanssa muun muassa sveitsiläiset sähköveturit Be 4/7, Ae 4/7, Ae 3/5, Ae 3/6 III, Re 4/4 II ja Re 6/6.

Vuonna 1966 yhtiöllä oli 1 600 työntekijää.

Yhdistymisen jälkeen rakennettavien uusien tehdastilojen vaatimien investointien rahoittaminen osakeannilla johti SAAS:n osake-enemmistön siirtymiseen Brown, Boveri & Cie.:lle (BBC) vuonna 1919, mutta jo vuonna 1924 SAAS palasi itsenäiseksi yhtiöksi. Vuonna 1970 yhtiön koko osakekanta siirtyi BBC:lle.

Kun BBC fuusoitui ruotsalaisen ASEAn kanssa 1988 ABB:ksi, ABB päätti jakaa omistamansa SAAS:n vuonna 1989 neljään osaan, jotka olivat ABB Sécheron SA, ABB Power Generation (lopetettu 1995), ABB Systèmes de Transport ja Sécheron SA. Näistä ABB Sécheron SA keskittyi muuntajien valmistukseen ja ABB Power Generation kaasuturbiineihin. ABB Systèmes de Transport sekä sveitsiläisen Hasler Rail:in kanssa fuusioitunut Sécheron SA keskittyivät yhtiön alkuperäiseen toiminta-alaan, kulkuvälineiden sähkökäyttöihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Société Anonyme des Ateliers de Sécheron  1998. Archives de la ville de Geneve. Viitattu 9.10.2019. (ranskaksi)
2. ↑  Sécheron  2011. Historisches Lexicon der Schweitz. Viitattu 9.10.2019. (saksaksi)
3. ↑  ABB in der Schweiz  2011. ABB.  Arkistoitu 31.12.2011. Viitattu 9.10.2019. (saksaksi)
4. ↑  Sécheron at a glance  2011. Sécheron SA. Viitattu 9.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Société Anonyme des Ateliers de Sécheron** Wikimedia Commonsissa
**John Derick "Tex" Barch** on yhdysvaltalainen liikemies ja pokerinpelaaja, joka tuli tunnetuksi vuoden 2005 World Series of Pokerin pääturnauksessa.

Barch on pelannut pokeria vuodesta 1993. Hänen ensimmäinen rahasijansa WSOP-turnauksista oli 27. huhtikuuta 2004, jolloin hän oli kuudestoista 1 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa.

Vuoden 2005 WSOP:n pääturnauksessa (10 000 dollarin sisäänoston no limit hold'em) Barch selvisi finaalipöytään, jonka hän aloitti edessään yli yhdeksän miljoonan dollarin pelimerkit. Barch oli edelleen pöydässä, kun enää kolme pelaajaa oli jäljellä ja siirsi kaikki merkkinsä keskelle (*all-in*) kädessään A6 eri maata. Joe Hachem, jolla oli pöytäkortteina jätkäpari ja Steve Dannenmann, jolla oli seiskapari, maksoivat molemmat. Tulevan mestarin Hachemin käsi piti ja hän pudotti Barchin pois pelistä. Barch ansaitsi kolmostilastaan 2,5 miljoonaa dollaria. Vuonna 2010 hän voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa voittaessaan 1500 dollarin pot limit omaha -turnauksen. Ykköspalkinto oli 256 919 dollaria.

World Poker Tourilla Barch on sijoittunut rahasijoille kahdesti.

Barch omistaa Big Johnson's Beer Garden Barin läheltä kotiaan Texasissa. Hänellä on liiketalouden tutkinto Montanan yliopistosta ja hän on naimisissa. Perheessä on kaksi lasta.

Kesäkuussa 2011 Barchin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,9 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. 1 2   : Tex Barch WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 6. kesäkuuta 2011.
2. ↑   : John Barch stats The Hendon Mob. Viitattu 6. kesäkuuta 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* John Barch The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Kamarioikeus** on eri maissa toimineiden hallintovirastojen, tuomioistuinten tai niiden yhdistelmän nimitys. Sen käsiteltäviksi vietiin tilimoitejutut, verovalitukset ynnä muut vastaavat jutut. Suomessa ei enää nykyisin ole kamarioikeutta, vaan sen tehtävät siirtyivät ensin vuonna 1824 perustetulle Suomen yleiselle revisionioikeudelle ja revisionikonttorille, joka suoritti valtion tilien tarkastuksen. Vuonna 1923 sitä korvaamaan perustettiin valtion revisionilaitos, josta tuli myöhemmin revisiolaitos. Sen seuraaja on vuonna 1947 annetun lain nojalla perustettu valtiontalouden tarkastusvirasto. Ulkomailla kamarioikeus on ollut ylemmän kollegisen tuomioistuimen nimitys. Ruotsissa kamarioikeus (ruots. *kammarrätt*) on nykyisin toisena oikeusasteena toimiva hallintotuomioistuin. Ennen vuotta 1695 se oli kamarikollegion osasto ja vuoteen 1799 viraston nimenä oli kamarirevisio (*kammarrevision*). Ruotsissa toimi myös 1695–1811 laivaston yhteydessä amiraliteetin kamarioikeus (*amiralitets-kammarrätt*).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1962, osa 4, hakusana kamarioikeus.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1965, osa 9, hakusana Valtiontalouden tarkastusvirasto.
3. ↑  *Nordisk familjebok,* Nordisk familjeboks förlags 1904, osa 1, hakusana Amiralitets-kammarrätten.
**Kamaripop** on popmusiikin laji, jonka hallitseva tunnuspiirre on kamarimusiikin vaikutus. Se näkyy sovituksissa ja orkestroinnissa, johon liittyy usein paljon jousia tai puhaltimia sekä muita perinteisiä kamarimusiikkisoittimia. Englannin kielessä tyylistä käytetään myös barokki-johdannaisia nimityksiä kuten *baroque pop*, *baroque rock* tai *English baroque*. Kamaripop sai alkunsa 1960-luvun puolivälissä, jolloin rock and roll -kappaleisiin alettiin lisätä elementtejä klassisesta musiikista. Tyylin harjoittajat alkoivat käyttää rockille epätyypillisiä instrumetteja kuten cembaloa, oboeta tai käyrätorvea. Tyyli oli eniten suosiossa aikana, jolloin käytössä ei ollut syntetisaattoreita tai samplereita, joten levyillä käytettiin "oikeita", tavallisesti studiomuusikoiden soittamia instrumentteja. Kamaripop eroaa progressiivisen rockin klassisista orkestroinneista yksinkertaisemmilla kappalerakenteillaan, jotka ovat lähempänä tavanomaisempia popkappaleita, sekä lähempänä valtavirtaa olevilla sanoituksillaan.*lähde?*

Nykykamaripop ammentaa vahvasti muun muassa Brian Wilsonin, Burt Bacharachin ja Lee Hazlewoodin tuotannosta. Se syntyi paljolti vastareaktiona 1990-luvun vaihtoehtomusiikissa vallinneelle lo-fi-estetiikalle.

Artisteja
---------

### 1960-luvun kamaripopartisteja

* The Beach Boys
* Love
* Van Dyke Parks
* Scott Walker

### Nykypäivän kamaripopartisteja

* Belle & Sebastian
* The Decemberists
* The Divine Comedy
* Elliott Smith
* Feist
* Joanna Newsom
* Jens Lekman
* Rasputina
* Tindersticks
* Rufus Wainwright
* Patrick Wolf
* Vampire Weekend

Lähteet
-------

1. ↑  Chamber Pop AllMusic.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa

 |

 |
Katkelma al-Farisin pääteoksesta KITAB TANQIH AL-MANAZIR (Kirja optiikan uudistamisesta)
**Kamal al-Din Hasan ibn Ali ibn Hasan al-Farisi**  (k. 1218/1320) oli persialainen tiedemies, jonka tärkeimmät ansiot liittyvät optiikkaan ja lukuteoriaan. Farisi oli astronomi ja matemaatikko Qutb al-Din al-Shirazin (k. 1311) oppilas, joka puolestaan oli Nasir al-Din Tusin oppilas. Optiikassa al-Farisi oli Iranin keskiajan tärkein hahmo.

Al-Farisin tunnetuin saavutus oli sateenkaarta koskevat tutkimukset, jotka hän esitti samaan aikaan eurooppalaisen Teodorik Freibergilaisen (k. 1310) kanssa. Hän käytti ilmiön aikaansaamiseen valon heijastumista vesipisarasta pimeässä huoneessa ja esitti joukon sateenkaarta koskevia havaintoja. Hän tutki myös kuvien muodostumista silmässä jatkaen alan tärkeimmän auktoriteetin al-Haithamin (k. 1040) tutkimuksia.

Al-Farisin toiminta ei enää ajoittunut islamilaisen maailman tieteiden kulta-aikaan, jonka aktiivisin vaihe oli kääntynyt laskuun jo 1100-luvulla.

Teokset
-------

Al-Farisi kirjoitti al-Haythamin teoksen *Kitab al-manazir* pohjalta kriittisen ja uudistetun optiikan esityksen nimeltä *Kitab tanqih al-manazir.*

Katso myös
----------

* Tiede keskiajan islamilaisessa maailmassa

Lähteet
-------

* Huff, Toby E.: *The Rise of Early Modern Science. Islam, China, and the West. 3rd edition*. Cambridge University Press, 2017. ISBN 978-1-107-57107-5. (englanniksi)
* Kheirandish, Elaheh: *Optics and Mechanics in the Islamic Middle Ages, Teoksessa: The Cambridge History of Science. Volume 2. Medieval Science (Toim. David C. Lindberg & Michael H. Shank)*, s. 109–138. Cambridge University Press, 2013. ISBN 978-1-107-52164-3.
* Russell, Gül A.: FĀRESĪ, KAMĀL-AL-DĪN ABU’L-ḤASAN MOḤAMMAD *Encyclopaedia Iranica*.  15.12.1999. Viitattu 24.8.2022.

### Viitteet

1. 1 2  Kheirandish 2013, s. 93
2. 1 2 3  Russell 1999
3. ↑  Huff, 2017, s. 60
**Ondřej Cubo** (s. 26. tammikuuta 2003 Hranice, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC ZUBR Přerovissa. laukoo oikealta.

Ura
---

### Seuraura

Cubo on HC Nový Jičínin kasvatti. Hän siirtyi 13-vuotiaana HC Vítkovicen organisaatioon kaudeksi 2016–2017. Kaudeksi 2019–2020 Cubo siirtyi vain 16-vuotiaana Suomeen ja Rauman Lukon B-nuoriin. Kaudella 2020–2021 hän voitti seurassa U20 SM-sarjan mestaruuden.

Myös kaudella 2021–2022 Cubo voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Hän debytoi samalla kaudella myös Lukon SM-liigajoukkuueessa, jossa Cubo pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 6. marraskuuta 2021 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun vuorostaan SM-liigajoukkueen runkopelaajista kuusi vahvisti seuran U20-joukkuetta, joka taisteli viimeisestä paikasta U20 SM-sarjan ylempään jatkosarjaan. Cubo merkittiin Lukon kolmospuolustajapariin Samuli Piipposen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.54 minuuttia ja Cubo keräsi teholukeman –1. Kauden 2022–2023 hän pelasi kokonaan Lukon U20-joukkueessa.

Kaudeksi 2023–2024 Cubo palasi kotimaahansa ja hän siirtyi Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC ZUBR Přeroviin.

### Maajoukkueura

Cubo on pelannut yhdeksän nuorten ja 23 poikien maaottelua.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2020–2021 | Lukko | U20-SM | 30 | 1 | 3 | 4 | 24 | – | – | – | – | – |
| 2021–2022 | Lukko | U20-SM | 36 | 0 | 1 | 1 | 10 | 3 | 0 | 1 | 1 | 0 |
|  | Lukko | SM-liiga | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
| 2022–2023 | Lukko | U20-SM | 45 | 1 | 7 | 8 | 18 | – | – | – | – | – |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Ondřej Cubo The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Ondřej Cubo Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Ondřej Cubo *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Ondřej Cubo *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  Hellanto, Riku: Lukko lähtee Hakametsään täysin vajamiehisellä kokoonpanolla *MTVuutiset.fi*.  6.11.2021. Telia Company AB. Viitattu 9.11.2021.
3. ↑  Ilves - Lukko, 6.11.2022 *liiga.fi*.  6.11.2021. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 9.11.2021.
4. ↑  Ilves - Lukko, 6.11.2022 *liiga.fi*.  6.11.2021. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 9.11.2021.
5. ↑  Komárek, Petr: První posila! S Přerovem si plácl dvojnásobný šampion finské juniorky Ondřej Cubo *hokejprerov.cz*.  16.4.2023. Přerov:  HC ZUBR Přerov. Viitattu 7.6.2023. (tšekiksi)
Interiöörinäkymä
Julkisivu
**Santa Maria in Organo** on Veronan vanhimpia kirkkoja. Se sijaitsee Adigejoen vasemmalla puolella Veronettaksi kutsutussa kaupunginosassa. Se on perustettu mahdollisesti 500-luvulla tai vähän myöhemmin langobardien valtakaudella, mutta vain kryptassa on säilynyt varhaiskeskiaikaista rakennetta. Kirkko sai romaanisen asun vuoden 1117 maanjäristyksen jälkeen ja uudistettiin jälleen renessanssiajalla. Keskeneräiseksi jääneen julkisivun suunnitteli Michele Sanmicheli. Vanhan roomalaisajan tornirakennuksen perustalta kohoava kellotorni on Fra Giovanni da Veronan suunnittelema.

Kirkon interiööri muodostuu lyhyestä ja leveästä kolmilaivaisesta, kappeleiden reunustamasta länsiosasta ja suunnilleen saman pituisesta avarasta, muutamaa porrasaskelmaa ylempänä olevasta kuoriosasta, jonka alla on krypta. Kirkkotilan erityisen runsas taiteellinen korstelu periytyy pääosin renessanssiajalta. Kirkon sakaristoa Vasari piti koko Italian kauneimpana. Sen seinäpaneelit puuleikkauksineen ovat yksi Fra Gicondon päätöistä ja kuuluvat lajissaan Italian merkittävimpiin.

Santa Maria in Organo oli aikanaan merkittävä ja vauras benediktiiniluostari, mutta näivettyi 1400-luvulla ja siirtyi 1444 olivetaaneille, joiden käsissä se alkoi uudelleen kukoistaa. Luostari lakkautettiin Napoleonin aikana. Kirkko toimii seurakuntakirkkona.

Kirjallisuutta
--------------

* Luciano Rognini. La chiesa di S. Maria in Organo: Guida storico-artistica. Verona, 2002.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Jouko Paavola** (28. elokuuta 1942 Oulu – 3. heinäkuuta 2016 Turku) oli suomalainen sellisti ja sellopedagogi.

Paavola opiskeli Seppo Laamasen, Yrjö Selinin, Erkki Raution ja Enrico Mainardin johdolla. Hän soitti jo 15-vuotiaana Oulun kaupunginorkesterissa ja eteni sittemmin sen soolosellistiksi. Paavola soitti myös monissa muissa suomalaisissa sinfoniaorkestereissa ja kamarimusiikkikokoonpanoissa. Paavola oli aktiivinen esiintyjä vielä samanaikaisesti kuin opetti Päijät-Hämeen konservatoriossa. Hän loi yli neljäkymmentä vuotta kestäneen uran opetustehtävissä ja sai yliopettajan aseman. Paavola opetti Päijät-Hämeen konservatorion lisäksi musiikkiopistoissa Oulussa, Kemissä, Kokkolassa ja Vaasassa. Hänet valittiin Vaasan läänintaiteilijaksi.

Paavola laati oppimateriaaleja, joihin kuului *Asteikkokoulu sellonsoiton opiskelijoille* (1981). Hän sai sekä opetuskäytäntöihinsä että oppimateriaaleihinsa vaikutteita viulupedagogi Tatjana Pogozevalta. Paavolan johdolla opiskelivat muiden muassa Seeli Toivio ja Laura Voutilainen. Sellisti Helena Plathán on hänen tyttärensä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jan Cibulka, Muistot: Jouko Paavola Helsingin Sanomat 10.9.2016, viitattu 10.1.2023
2. ↑  Paavola, Jouko Finna, viitattu 10.1.2023
3. ↑  Sellisti Seeli Toivio konsertoi Liedon kirkossa Liedon seurakunta 22.2.2018, viitattu 10.1.2023
4. ↑  Iikka Taavitsainen, Kiitollisuutta, piiskaavia opettajia ja jonkinlaisia burnoutteja Savon Sanomat 3.11.2015, viitattu 10.1.2023
5. ↑  Artistit ja yhtyeet Helena Plathán, viitattu 10.1.2023
Laitteisto Marshin testissä
**Marshin testi** on koe, jolla selvitetään, onko ruokanäytteessä tai mahan sisältönäytteessä arseenia. Testin kehitti englantilainen kemisti James M. Marsh vuonna 1836. 

Arseeni ja sen yhdisteet, *arsenikit* olivat 1800-luvulla yleisesti käytettyjä myrkkyjä maataloudessa, kuten myös suosittuja tapoja toteuttaa murha myrkyttämällä uhri kyseisillä aineilla. Tuon ajan rikostutkimusmenetelmät olivat vielä niin alkeellisia, että arseenimyrkytystä ei pystytty todentamaan mahdollisissa murhatapauksissa.

Testiä käytettiin ensimmäisen kerran oikeuslääketieteellisenä todisteena vuonna 1840, jolla madame Lafargen todettiin murhanneen aviomiehensä arsenikilla.

Testin kulku
------------

Mahalaukun seinämästä otettiin näytekappale, joka asetettiin suljettuun astiaan puhtaan, arseenittoman sinkkijauheen ja rikkihapon kanssa. Tätä seosta keittämällä, jos näytekappale sisälsi arseenia, muodostui arsiinia, jonka Marsh johti lasiputkeen ja kuumensi tätä. Näin arsiini hajosi vedyksi ja arseeniksi, joka muodosti metallisen kerroksen eli peilipinnan lasiputken seinämiin.

Marsh oli aikaisemminkin tutkinut arseenimyrkytystapauksia: ensimmäisessä kokeessaan hän sekoitti rikkivetyä ja suolahappoa, liotti näytekappaletta seoksessa ja seoksen kuivuttua astian pohjalle muodostui keltaista sakkaa, arseenitrisulfidia. Mutta tämä ei oikeuden mielestä riittänyt todisteeksi, joten hän kehitti arsiiniin perustuvan kokeen.

Antimoni käyttäytyy samalla tavalla tähän asti, mutta ne erotetaan toisistaan liuottamalla peilipinta natriumhypokloriittiin. Arseeni liukenee kyseiseen liuottimeen, mutta antimoni ei.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jim D - Myrkkyjen historia
2. ↑  A. Wallace Hayes: *Principles and Methods of Toxicology, Fifth Edition*, s. 23. CRC Press, 2007. Teoksen verkkoversio (verkkosivu) (viitattu 20.5.2016). Englanniksi.
Nazi Bonin patsas Dédougoussa.
**Nazi Boni** (1912 Bouan, Dédougoun piiri – 16. toukokuuta 1969 Ouagadougou) oli burkinalainen poliitikko ja kirjailija.

Boni kävi alakoulun Ouagadougoussa ja opiskeli William Pontyn normaalikoulussa Senegalissa. Hän työskenteli opettajana Ouagadougoussa ja Norsunluurannikolla.

Toisen maailmansodan jälkeen Boni siirtyi politiikkaan. Hänet valittiin Ranskan Ylä-Voltan yleisneuvostoon ja Bobo-Dioulasson kaupunginvaltuustoon vuonna 1947 sekä Ylä-Voltan edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen vuosina 1948, 1951 ja 1956. Vuonna 1957 hänestä tuli Ylä-Voltan aluekokouksen puheenjohtaja.

Boni oli kansallisuudeltaan bwamu ja edusti politiikassa Ylä-Voltan länsiosan väestöä. Hän kuului siirtomaavallan tukemaan Union voltaïque -puolueeseen sekä perusti vuonna 1955 Mouvement populaire de l’évolution africaine ja vuonna 1959 Mouvement du regroupement voltaïque -puolueet. Boni vastusti Ylä-Voltan politiikkaa hallinnutta Rassemblement démocratique africain -puoluetta ja kannatti Malin liittovaltiota Ranskan Länsi-Afrikan hajottua.

Boni kärsi tappion vuoden 1959 vaaleissa ja joutui pakenemaan ulkomaille Maurice Yaméogon noustua valtaan. Hän asui Bamakossa, Pariisissa ja Dakarissa ja palasi Ylä-Voltaan vuoden 1966 vallankaappauksen jälkeen. Boni sai surmansa liikenneonnettomuudessa.

Boni on yksi burkinalaisen kirjallisuuden perustanlaskijoista. Hänen romaaninsa *Le Crépuscule des temps anciens* (1962) kuvaa bwamujen perinteistä elämää ja henkistä kulttuuria. Boni on kirjoittanut myös pitkän esseen *Histoire synthétique de l’Afrique résistante* (1971).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  McFarland, Daniel Miles & Rupley, Lawrence A.: *Historical Dictionary of Burkina Faso, 2nd edition*, s. 19. Lanham & London: The Scarecrow Press, 1998. ISBN 0-8108-3405-7.
2. 1 2 3  Nazi Boni *Assemblée nationale*. Viitattu 31.7.2020.
3. ↑  Gikandi, Simon (ed.): *Encyclopedia of African Literature*, s. 102. London and New York: Routledge, 2003. ISBN 0-415-23019-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Thomas "Tom" McCollum** (s. 7. joulukuuta 1989, Amherst, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. McCollum on pelannut pääosan urastaan Pohjois-Amerikan alasarjoissa.

Pelaajaura
----------

Detroit Red Wings varasi OHL-juniorisarjan Guelph Stormia edustaneen McCollumin vuoden 2008 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. McCollum pelasi vielä kauden OHL-liigassa, joskin Storm kauppasi hänet kesken kauden Brampton Battalioniin. McCollum edusti kauden aikana myös Yhdysvaltojen nuorten maajoukkue nuorten MM-kilpailuissa 2009.

McCollum teki kesällä 2009 sopimuksen Red Wingsin kanssa ja siirtyi seuran farmijoukkueeseen Grand Rapids Griffinsiin. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi osin Grand Rapidsin farmissa ECHL-liigan Toledo Walleyessa. Tosin kaudella 2010–2011 McCollum kutsuttiin Red Wingsin joukkueeseen loukkaantumisten vuoksi. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa maaliskuussa 2011, kun hänet vaihdettiin maalille kesken ottelun.

McCollum pelasi seitsemän kautta Red Wingsin organisaatiossa pelaten lähinnä AHL-liigassa. Hän pelasi yhteensä kolmessa NHL-ottelussa tuona aikana. McCollum teki try out -sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa elokuussa 2016, mutta hänelle ei auennut paikkaa joukkueessa. Sen sijaan hän teki kaksivuotisen sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Flames ensin peluutti McCollumia farmijoukkueessaan Stockton Heatissa ja sitten lainasi hänet AHL-liigan Charlotte Checkersiin.

Kesällä 2017 McCollum kaupattiin takaisin Detroitiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon. McCollum jälleen koko kauden Grand Rapidsissa. Sopimuksen päätyttyä hän teki yksivuotisen sopimuksen AHL-seura Milwaukee Admiralsin kanssa. Kaudeksi 2019–2020 hän teki sopimuksen AHL-seura Hartford Wolf Packin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Storm to honour McCollum *guelphstorm.com*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tom McCollum *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Thomas McCollum makes NHL debut *ontariohockeyleague.com*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
4. ↑  Flames sign McCollum to two-year, two-way contract *thehockeynews.com*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
5. ↑  Checkers Acquire Veteran Goaltender Tom McCollum from Stockton *gocheckers.com*.  Arkistoitu 1.8.2020. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
6. ↑  Red Wings acquire goaltender Tom McCollum from Calgary *nhl.com*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
7. ↑  Ads Sign Tom McCollum to AHL Deal *milwaukeeadmirals.com*.  Arkistoitu 1.8.2020. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
8. ↑  Wolf Pack ink LoVerde, McCollum, Zolnierczyk *theahl.com*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
Palais Schwarzenberg sijaitsee Landstraßen kaupunginosassa.
**Landstraße** ([ˈlantˌʃtʀaːsə] De-at Landstraße.ogg kuuntele ääntämys**(ohje)**) on Itävallan pääkaupungin Wienin 3. kaupunginosa. Sitä rajaa luoteessa Innere Stadtin kaupunginosa, idässä Leopoldstadt, etelässä Simmering, ja lännessä Favoritenin ja Wiedenin kaupunginosat.

Historia
--------

Nykyisen Landstraßen kaupunginosan alueella on ollut asutusta jo pronssikaudesta lähtien. 800-luvulla ennen ajanlaskun alkua aluetta asuttivat keltit, jotka levittivät alueelle La Tènen kulttuuria. Kelttiläinen asutus on mahdollisesti saattanut säilyä alueella Antiikin Rooman ajoille saakka. Vuonna 1192 englantilainen kuningas Rikhard I Leijonamieli vangittiin Landstraßen alueella epäonnistuneen Kolmannen ristiretken jälkeen. Nykyisen Landstraßen alueen historia kaupunginosana alkaa vuodesta 1850, jolloin Landstraßen kaupunginosa muodostettiin Weißgerberin, Erdbergin ja Landstraßen kunnista.

Vaakuna
-------

Kaupunginosan vaakunassa yhdistyy niiden kolmen kunnan vaakunat, joista kaupunginosa muodostettiin vuonna 1850. Vasemmalla ylhäällä sijaitseva osa symboloi Landstraßen entistä kuntaa, ja siinä esiintyy Pyhä Nikolaus. Oikealla ylhäällä sijaitseva osa symboloi puolestaan Erdbergin entistä kuntaa. Weißgerberin entistä kuntaa symboloi vaakunan alempi osa.

Nähtävyyksiä
------------

* Belvederen linnat
* Palais Schwarzenberg
* Wienin kaupunginpuisto
* Wiener Konzerthaus
* Rochuskirche
* Herz-Jesu-Kirche

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Landstraße**.
* Landstraßen kaupunginosa Wienin virallisilla sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marshall Jefferson vuonna 2013.
**Marshall Jefferson** (s. 19. syyskuuta 1959 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen tuottaja ja DJ. Hän on yksi house-musiikin alullepanijoita ja uranuurtajia. Jefferson on tuottanut lukuisia hittejä, nimekkäimpänä ehkä vuonna 1986 julkaistu "Move Your Body".

Jefferson oli nuoruudessa kiinnostunut lähinnä hard rockista ja sen kaltaisesta musiikista. Vuoden 1983 aikana hänen ystävät veivät Jeffersonin Chicagon Music Box -klubiin, missä hän ensimmäisen kerran kuuli DJ Ron Hardyn soittavan valtavirrasta poikkeavaa diskoa ja housea. Jefferson halusi itsekin alkaa tehdä housea ja osti syntetisaattorin, sekvensserin ja muita tarvittavia laitteita. Ron Hardy kuuli Jeffersonin tekemiä kappaleita ja alkoi soittaa niitä klubilla. Jefferson sai julkaistua useita nyt klassikoksi nousseita kappaleitaan lähinnä Trax Records -levy-yhtiön kautta.

Vuonna 1987 Jefferson tuotti acid house -innostuksen aloittaneen Phuturen kappaleen "Acid Trax". Tuolla kappaleella käytettiin todennäköisesti ensimmäistä kertaa Rolandin TB-303-bassosyntetisaattoria dance-/house-tyylisessä musiikissa.

1990-luvulla Jefferson aloitti DJ-keikkojen teon sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa vieraillen myös Suomessa. Hän jatkaa edelleen säveltämistä, tuottamista ja DJ-keikkojen tekemistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Marshall Jefferson Myspacessa (englanniksi)
* Marshall Jefferson Discogs-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |