recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Baselissa Sveitsissä nähtiin outoja valoja taivaalla 7. elokuuta 1566. Samuel Cocciuksen piirros. Ei tiedetä, oliko tämä ilmiö sukua nykyisin maavaloina tunnetuille ilmiöille.

**Maavalot** (engl. *earth lights*) ovat harvinaisia väitettyjä*selvennä* valoilmiöitä, joita esiintyy taivaalla tai maanpinnan lähellä, joissain kuvauksissa jopa veden alla. Maavalot muistuttavat usein muodoltaan palloa tai pilveä. Ne voivat liikkua nopeasti, hitaasti tai pysyä paikallaan. Maavaloja havaitaan eniten vuoristoseuduilla.*lähde?*

Nimen "earth light", maavalo, antoi ilmiölle Paul Devereux vuonna 1982. Samalla hän erotti tämänkaltaiset ilmiöt omaksi ryhmäkseen. Sitä ennen tämän kaltaisia ja muitakin valoilmiöitä kutsuttiin "haamuvaloiksi". (eng: spook lights) Maavaloja ei ole pystytty tieteellisesti selittämään, mutta niistä on monia teorioita. Maanvalojen tai osan maavaloiksi kutsutuista ilmiöistä arvellaan liittyvän maaperään, mineraaliesiintymiin tai tektoniikkaan. Psykologian professori Michael Persinger uskoo maanvalojen johtuvan voimakkaasta sähkömagneettisesta kentästä, jonka syntyy maaperän lohkoliikuntojen paineesta. Hänen huomioittensa mukaan maavaloja havaitaan varsinkin lohkoliikuntojen läheisyydessä. Persingerin mukaan maavalot selittävät merkittävän osan ufohavainnoista. Joihinkin ufohavaintoihin liittyvät oudot olennot hän taas selittää kokeisiinsa perustuen sähkömagneettisen kentän aivoissa aiheuttamiksi hallusinaatioiksi. Tämä selitys on kuitenkin kiistanalainen. 

Usein maavaloa voidaan kutsua myös virvatuleksi, sillä ei ole tarkkaan määritelty, mitä valoilmiöitä kuuluu virvatuliin. Virvatulet ovat kansanperinteiden tuntemia valoilmiöitä, joita tapahtuu maanpinnassa tai sen lähellä. Maavalot voivat kuitenkin näkyä yläilmoissakin. Eri aikakaudet ja kulttuurit ovat antaneet maavaloille omiin mytologioihinsa pohjautuvia nimityksiä ja selityksiä. Ne on nähty muun muassa lohikäärmeiksi, piruiksi, henkiolennoiksi ja UFO:iksi. 
Kuten virvatulia, myös maavaloja esiintyy joissain paikoissa enemmän kuin muualla. Tällainen on muun muassa Norjan Hessdalen, pieni laakso, jossa ilmiötä on tutkittu vuodesta 1983. Vuodesta 1998 Hessdalenissa on ollut automaattinen mittausasema, joka on muun muassa kuvannut valot lukuisia kertoja. Nykyisin Hessdalenissa maavaloja havaitaan noin 20 vuodessa. Huippuaikana vuosien 1981 ja 1984 välillä havaitsemistiheys oli jopa 20 havaintoa viikossa. Suomessa tämäntapaisia ilmiöitä väitetään*kenen mukaan?* näkyvän usein Saimaan Oriveden Paasselällä, joka on meteori-iskun synnyttämä järvenselkä.

Katso myös
----------

* Maanjäristysvalo

Aiheesta muualla
----------------

* The Encyclopedia of Astrobiology, Astronomy and Spaceflight
* Project Hessdalen (Englanniksi ja Norjaksi, kuvia ilmiöstä)
* Earth Lights Phenomenon

Valoilmiöt

* biologinen valontuotanto
* Elmon tuli
* maanjäristysvalot
* maavalo
* pallosalama
* peikonkulta
* revontulet
* ukonvirva
* vesisäihky
* virvatulet
*Tämä artikkeli käsittelee mytologian hahmoa. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*
**Mab** (myös **Kuningatar Mab**) on englantilaisessa kansanperinteessä keijukaisten kuningatar. Mab on ilkikurinen kepposten tekijä, mutta pohjimmiltaan hyväntahtoinen hahmo. Shakespearen *Romeo ja Julia* -näytelmässä hän on keijujen kätilö, joka välittää ihmisten uniin heidän sisimmät toiveensa. Michael Draytonin vuonna 1627 julkaistussa runoelmassa *Nymphidia* Mab on keijukaisten kuninkaan Oberonin puoliso ja pienten keijukaisten kuningatar. Mab esiintyy myös useiden muiden tunnettujen kirjailijoiden teoksissa. Myöhemmin Mabin paikan otti tarinoissa Titania.

Kuningatar Mabin alkuperä on luultavasti kelttiläinen, ja hän saattaa perustua walesilaisen mytologian Mabbiin tai Cuchulainn-tarinoiden Maeve-hahmoon. Mabin yksi esikuva saattoi myös olla Medb, Irlannin Connachtin tarumainen kuningatar.

Lähteet
-------

* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6

### Viitteet

1. ↑  Mab *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 3.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  John Jeffries: Mab, Queen *Encyclopedia Mythica from Encyclopedia Mythica Online*.  Arkistoitu 28.5.2017. Viitattu 3.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Cotterell 1996, s. 218
**Snookerin ranking-pisteitä** kerätään Snookerin ammattilaiskiertueella, jossa pelataan ranking-turnauksia. Kunkin ammattilaispelaajan pisteet lasketaan kumulatiivisesti aina kahden peräkkäisen kauden ajalta.

Pelaaja saa turnauksesta pisteitä sen mukaan, mihin vaiheeseen asti hän on turnauksessa edennyt. Vaiheita ovat *finaali* (2 parasta), *semifinaali* (4 parasta), *neljännesfinaali* tai *puolivälierä* (8 parasta), 16 parasta, 32 parasta sekä näitä vaiheita edeltävät karsintakierrokset. Varsinainen pääturnaus alkaa yleensä vaiheesta 32 parasta.

Joistakin turnauksista saa enemmän pisteitä kuin toisista. Esimerkiksi kauden huipennuksesta maailmanmestaruusturnauksesta saa enemmän pisteitä kuin muista turnauksista. Toiseksi arvokkain, ja toiseksi arvostetuin, turnaus on UK Championship -turnaus, joka on syyskauden päätösturnaus.

Listat
------

Ranking-pisteet kiinnitettiin vuoteen 2010 saakka kauden osalta kauden päättävien MM-kisojen jälkeen. Pisteet lisättiin edellisen kauden pisteisiin, ja näin saatiin aikaan virallinen ranking-lista koko seuraavalle kaudelle. Listan 16 parasta palaajaa sijoitettiin (lähes) jokaiseen turnaukseen suoraan 32 parhaan pelaajan kaavioon, eikä heidän tarvinnut pelata karsintakierroksilla.

Vuonna 2010 alkaneella kaudella 2010–2011 otettiin käyttöön samanlainen lista kuin esimerkiksi tenniksessä. Listaa päivitetään kauden aikana kolmesti, ja siihen otetaan mukaan kahden vuoden aikana saadut pisteet. Nykyään siis ei sijoitus 16 parhaan joukossa kauden alkaessa takaa pääsyä turnausten päätapahtumaan koko kaudeksi, vaan listasijoitus muuttuu turnausmenestyksen mukaisesti.

Turnaukset
----------

*Pääartikkeli: Snookerin ammattilaisturnaukset*

| Turnaus | Paikka (viimeisin) | Järjestetty | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| *888.com World Championship* | *Crucible Theater*, Sheffield | 1977- | 10.000 |
| *Maplin UK Championship* | *Telford International Centre*, Telford | 1977- | 8.000 |
| *World Open* (*Grand Prix*, *LG Cup*) | *SECC*, Glasgow | 1984- | 7.000 |
| *China Open* | *Beijing Students University Stadium', Peking* | 1999- | 7.000 |
| *Welsh Open* | *The Newport Centre*, Newport | 1992- | 5.000 |
| *Shanghai Masters* | *Shanghai Grand Stage*, Shanghai | 2007- | 7.000 |
| *German Masters* | Berliini | 2011- | 5.000 |

### Aikaisempina vuosina järjestettyjä ranking-turnauksia

* *Asian Classic*
* *British Open*
* *China International*
* *European Open*, *German Open*, *Irish Masters*
* *Lada Classic*
* *Malta Cup*
* *Morthern Ireland Trophy*
* *Scottish Masters*

Lähteet
-------

1. ↑  Eurosport. Players hail new ranking system. 21.6.2010
2. ↑  World Snooker. World Rankings
3. ↑  World Snooker. Entire Calendar
4. ↑  World Snooker. Points Schedule
**Maavero** oli Suomessa keskiajalta vuoteen 1924 käytössä ollut vero, joka määräytyi eri aikoina erilaisten säädösten mukaan ja jolla oli yhteyttä maanluontoihin.

Maavero Suomessa
----------------

Maaverot olivat ennen pääasiallinen verotuksen muoto ja vielä 1800-luvun alussa valtion päätulonlähde Suomessa. Maavero syntyi erilaisista henkilökohtaisista maksuista silloin kun henkilön maksukyvyn perusteena oli hänen maaomaisuutensa. Kustaa Vaasan aikana laadittiin erityiset luettelot eli maakirjat, ja näihin merkittiin pitäjittäin mitä veroa ja minkä perusteiden mukaan tilan oli maksettava maaveroa. Tällä tavalla määrätty vero sai nimekseen *vanha maakirjavero*. 1600-luvulla säädettiin eri aikoina ja eri tarkoituksiin alun perin tilapäisiksi tarkoitettuja veroja suoritettaviksi tiloilta vanhan maaveron lisäksi. Kun myös nämä verot jäivät pysyviksi, niistä syntyi maaveroon lisä, joka sai nimekseen *manttaalivero*. Molemmat verot yhdessä muodostivat vielä 1900-luvun alussa niin sanotun *vakinaisen maaveron*.

Maavero oli alkujaan hyvin raskas, mutta maanviljelyksen edistyessä verorasitus lieventyi. Se oli kuitenkin vielä 1900-luvulla hyvin epätasainen verotusmuoto, koska veron perusteena oli muuttumattomasti itse maaomistus. Lisäksi säteritilojen ja rälssitilojen ei tarvinnut maksaa maaveroa lainkaan, ja myös useat pappissäädylle kuuluneet tilat olivat vähitellen saavuttaneet verovapauden. Vero kohdistuikin pääosin talonpoikiin.

Vuonna 1908 erilaiset maaverot tuottivat Suomen valtiolle tuloa noin 3,5 miljoonaa markkaa, kun taas pelkästään paloviinavero tuotti samana vuonna noin 7,6 miljoonaa markkaa.

Maaverot lakkautettiin Suomessa vuoden 1925 alusta.

Katso myös
----------

* Manttaali
* Verotuksen historia Suomessa
* Taille

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Laki eräiden maaverojen lakkauttamisesta***

Lähteet
-------

1. ↑  *Facta – 10-osainen tietosanakirja*. 6. osa. Porvoo: WSOY ja Tietosanakirja, 1974. ISBN 951-0-01486-9.
2. 1 2  E. Nevanlinna: "Verot", Teoksessa *Yhteiskunnallinen käsikirja*, s. 591. Helsinki: Kansanvalistusseura, 1910.
3. ↑  E. Nevanlinna: "Valtiotalous", Teoksessa *Yhteiskunnallinen käsikirja*, s. 569. Helsinki: Kansanvalistusseura, 1910.
4. ↑  *Laki eräiden maaverojen lakkauttamisesta.* Annettu 29. marraskuuta 1924.
**Olivia Rogowska** (s. 7. kesäkuuta 1991 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 108 ja nelinpelissä sijalle 94. Hän on selviytynyt kolme kertaa Grand Slam -turnauksessa toiselle kierrokselle.

Joulukuussa 2008 Rogowska voitti Sorrennon ITF-kaksinpeliturnauksen.

Ensimmäisen kerran WTA-kaksinpeliturnauksen pääsarjaan Rogowska osallistui Hobartissa tammikuussa 2009. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Anastasija Pavljutšenkovalle. Australian avoimissa 2009 hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Alona Bondarenkolle.

Ranskan avointen 2009 ensimmäisellä kierroksella Rogowska voitti Marija Kirilenkon, mutta hävisi toisella kierroksella Kateryna Bondarenkolle. Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän hävisi turnauksen ykkössijoitetulle Dinara Safinalle lukemin 7–6(5), 2–6, 4–6.

Australian avoimissa 2010 hän hävisi avauskierroksella Sorana Cîrstealle ja Australian avoimissa 2011 Jevgenia Rodinalle.

Lähteet
-------

* Olivia Rogowska Sony Ericsson WTA Tour.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Olivia Rogowska - Stats WTA Tour. Viitattu 24.9.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Olivia Rogowska - Activity Sony Ericsson WTA Tour. Viitattu 24.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  Safina vaikean kautta toiselle kierrokselle *MTV3.fi*.  2.9.2009. MTV Oy. Viitattu 24.9.2009.
**Aphloiaceae** on koppisiemenisten Crossosomatales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi laji: teekki (*Aphloia theiformis*), joskin arvellaan, että lajeja olisi useampi.

Tuntomerkit
-----------

Teekki on ainavihanta pensas tai pieni puu, jonka oksat ovat karvattomia. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat sahalaitaisia ja usein korvakkeellisia. Kukat ovat lehtihankaisissa ryhmissä, ja niissä on maljamainen pohjus (hypanthium), noin seitsemän kehälehteä, paljon heteitä ja yksi emilehti. Luotti on vartaloton, rengasmainen, kilpimäinen ja kaksiliuskainen. Emilehdessä on noin kymmenen siemenaihetta. Hedelmä on marja, jossa kehä ja hetiö ovat jäljellä. Siemenessä on käyrä ja liereä alkio.

Levinneisyys
------------

Teekki kasvaa Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Maskareeneilla ja Seychelleillä.

Luokittelu
----------

Aiemmin teekit (*Aphloia*) vietiin heimoon Flacourtiaceae, vaikka teekin anatomia poikkeaakin Flacourtiaceaen anatomiasta. Takhtajan (1997) sijoitti teekin omaan heimoonsa lahkossa Violales, johon Flacourtiaceaekin kuului. Nyttemmin teekit ovat löytäneet paikkansa Crossosomatales-lahkossa sisarusparina heimojen Geissolomataceae ja Strasburgeriaceae rinnalla.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001–, viitattu 9.12.2014.
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13418100
* Wikispecies: Aphloiaceae
* CoL: 6K5
* EPPO: 1BPHF
* Fossilworks: 183028
* GBIF: 3231453
* GRIN: 75
* iNaturalist: 71442
* IPNI: 985459-1
* IRMNG: 115466
* ITIS: 896111
* NCBI: 112804
* Open Tree of Life: 1087342
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:985459-1
* Tropicos: 50299875
* Watson & Dallwitz: neumanni
* WFO: wfo-7000000035

 |

 |
**Madiama** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen tulva-alueen itäreunalla 27 kilometriä Djennéstä kaakkoon. Kunnassa on 12 400 asukasta (vuonna 2009).

Madiaman kunta rajoittuu lännessä Djennén piirin Dandougou Fakalan ja Djennén, pohjoisessa Fakalan sekä idässä ja etelässä Ségoun alueen Tominianin piirin Timissan ja Ouanin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kaksi kolmasosaa kunnasta sijaitsee Banin tulva-alueella.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä markoja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja, boboja, bambaroita ja tuaregeja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra, lehmänpapu ja maapähkinä. Madiamassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Madiaman ohi kulkee Bamakon ja Moptin välinen maantie RN6, josta haarautuu tie Djennéen. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Madiama 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
**Nils Karl Nilsson** (12. syyskuuta 1908 Tuusula – 6. marraskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja. Hän kuului niin sanottuihin skogilaisiin sosiaalidemokraatteihin.

Nilsson oli vuosina 1949–1958 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) ruotsinkielisen lehden *Konsumentbladetin* päätoimittaja, vuosina 1958–1960 *Päivän Sanomien* taloustoimittaja ja vuosina 1961–1973 SAK:n taloustutkimussihteeri. Hän kirjoitti *Arbetarbladetiin* 1940–1950-luvuilla nimimerkillä *Sokrates Karlsson* sekä SAK:n *Palkkatyöläiseen* ja *Löntagareniin* 1970–1980-luvuilla. Nilsson sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1970. Hän oli sosiaali- ja terveysministeriön alaisen hintaneuvoston jäsen 1970-luvulla.

Nilsson kuului ulkoministeriön asettamaan toimikuntaan, joka selvitti vuoden 1973 EEC-vapaakauppasopimuksen edullisuutta Suomelle. Hän jätti toimikunnan mietintöön eriävän mielipiteen, jossa vastusti sopimuksen solmimista ilman samanaikaista hintojen ja investointien kontrollin tiukentamista. Hän myös allekirjoitti sopimusta vastustaneen EEC-vetoomuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nilsson, Nils hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  Uusi hintaneuvosto asetettiin (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 11.5.1973, s. 20, HS Aikakone. Viitattu 31.8.2018.
3. ↑  Teollisuuden oma selvitys (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.10.1972, s. 24, HS Aikakone. Viitattu 31.8.2018.
4. ↑  EEC-vapaakauppasopimus torjuttava (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 19.9.1973, s. 20, HS Aikakone. Viitattu 31.8.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Friskis&Svettis-ulkojumppa Kaivopuistossa
Friskis&Svettiksen toimitilat Hornstullissa Tukholmassa.
**Friskis&Svettis** on Ruotsista lähtöisin oleva kuntoliikuntajärjestö. Friskis&Svettiksen perusti ruotsalainen liikunnanohjaaja Johan Holmsäter. Ensimmäinen Friskis&Svettis-jumppa järjestettiin Tukholmassa vuonna 1978. 

Tavallisimmin Friskis&Svettis järjestää jumppia, mutta osalla seuroista on myös ohjattua juoksua ja sauvakävelyä sekä mahdollisesti kuntosali- tai muuta toimintaa.

Vuoden 2011 alussa Friskis&Svettis-seuroissa oli yhteensä yli 520 000 jäsentä. F&S-seuroja on 158, suurin osa Ruotsissa ja Norjassa. Lisäksi Friskis&Svettis toimii Kööpenhaminassa, Brysselissä, Luxemburgissa, Pariisissa, Lontoossa ja Aberdeenissa. Suomessa on kaksi seuraa, Friskis&Svettis Helsinki ja Friskis&Svettis Vantaa.

Friskis&Svettis Helsinki perustettiin vuonna 1992 ja samana vuonna aloitettiin Kaivopuiston puistojumpat. Vantaan seura aloitti toimintansa vuonna 2006.

Friskis&Svettis toimii pääosin vapaaehtoisvoimin. F&S-seuroissa on mukana yli 15 000 vapaaehtoista: ohjaajia, järjestelijöitä ja muita aktiiveja, jotka osallistuvat seurojen toiminnan järjestämiseen. Isoimmilla seuroilla voi olla myös palkattua henkilökuntaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Friskis&Svettis Riks

Aiheesta muualla
----------------

* Friskis&Svettis Suomi
**Egyptinmau** on kissarotu, joka on saanut nimensä muinaisten egyptiläisten, nimellä *Mau* tai *Miw* kutsutun pyhän kissan mukaan. 
(Mau tarkoittaa yksinkertaisesti kissaa.)

Rodun historiaa
---------------

Egyptiläisen maun arvellaan olevan Lähi-idän Kairon paikkeilla syntynyt alkuperäisrotu. Maun arvellaan olevan Egyptin pyhien kissojen jälkeläinen, ja se on ainoa luonnollisesti syntynyt täplikäs kotikissarotu. Useiden pyramidien seinämaalauksissa on kuvattuna täplikkäitä kissoja osallisena ankkojen metsästyksessä yhdessä ihmisten kanssa. Egyptinmaun juuret ulottuvat siis yli 3 500 vuoden taakse. Mau on arkeologisten löytöjen valossa maailman vanhin kesykissarotu. Mau tuli Roomaan 1950-luvulla ja Amerikkaan 1953. Vuonna 1978 CFA hyväksyi egyptinmaun ja 14 vuotta myöhemmin vuonna 1992 sen hyväksyi myös FIFé. Ensimmäinen mau tuli Suomeen 1993, ja vuonna 2013 yksilöitä on hieman päälle sata. Kasvatuksen seurauksena määrä on kasvussa. Suomessa ensimmäinen pentue syntyi vuonna 2006. 

Nykyään virallisia egyptinmau-kissoja on Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja useilla muilla alueilla, joissa harrastetaan kissankasvatusta. Epävirallista, ei-puhdasrotuista mauntyyppistä kesykissaa esiintyy katukissoina ja lemmikkeinä yleisesti koko Itä-Afrikan pohjoisosassa, ja se on tuttu näky kulkukissana Kairon kaduilla.

Luonne
------

Egyptinmau on ystävällinen ja leikkisä. Se on hyvin aktiivinen ja seurallinen kissa. Mau on älykäs*lähde?*, ja se voi opetella itsekseen temppuja, kuten oppia avaamaan suljettuja ovia ja noutamaan leluja. Useimmiten kissa kiintyy yhteen ihmiseen ylitse muiden, mutta "lahjuksin" se voi kiintyä myös muihin. Mau ääntelee paljon, mutta sen ääni on kaunis ja hiljainen.*lähde?*

Värit ja rakenne
----------------

Kissarodulla on kolme virallista värimuotoa: 

* Hopea eli hopeatäplikäs (hopeanharmaa, mustat kuviot, MAU ns 24)
* Pronssi eli ruskeatäplikäs (ruskea, tummanruskeat tai mustat kuviot, MAU n 24)
* Savu eli mustasavu (musta, juuresta valkea karva, mustat haamukuviot, MAU ns)

Lisäksi vähäisessä määrin esiintyy mustaa ja sinistä väriä, mutta ne eivät ole näyttelykelpoisia. Siitokseen niitä voidaan käyttää harkiten, järjestöistä riippuen.

Maun turkki on keskipitkä, ja karvoissa on vähintään kaksi tasaista väriraitaa. Turkki on hieno ja silkkinen, mutta toisaalta tiheä ja kimmoisa.

Maun vartalo on keskipitkä, lihaksikas ja kaunislinjainen. Pää on pyöristyneen kiilan muotoinen ja nenä lyhyt. Kissan otsalla on skarabee-merkki eli "M"-kuvio. Silmät ovat karviaismarjanvihreät ja mantelin muotoiset, korvat ovat suuret tai keskikokoiset, melko teräväkärkiset ja aika kaukana toisistaan. Maulle on tyypillistä "huolestunut" ilme, joka johtuu silmien sijoittumisesta ja muodosta. Maun jalat ovat keskipitkät, sopusuhtaiset, ja niissä on pilkkuja sekä raitoja. Takajalat ovat pitemmät kuin etujalat. Häntä on keskipitkä, hieman kaventuva ja siinä on runsaasti raitoja.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Egyptinmaut ry
Topologin sinikäyrä on kätevä esimerkki pistejoukkotopologiassa. Se on yhtenäinen mutta ei polkuyhtenäinen.
**Yleinen topologia** on matematiikassa topologian haara, jossa käytetään joukko-opin perusasioita ja konstruktioita.  Se on monen muun topologian haara perusta, kuten differentiaalitopologian, geometrisen topologian ja algebrallisen topologian. Toinen yleisen topologian nimitys on **pistejoukkotopologia**.

Pistejoukkotopologian peruskäsitteitä ovat *jatkuvuus*, *kompaktius* ja *yhtenäisyys*. Intuitiivisesti jatkuvat funktiot yhdistävät lähellä olevat pisteet toisiin lähellä oleviin pisteisiin. Kompaktit joukot voidaan peittää äärellisen monella avoimella joukolla, ja yhtenäisiä joukkoja ei voida jakaa kahteen osaan, jotka ovat kaukana toisistaan.

Metriset avaruudet ovat tärkeä luokka topologisia avaruuksia, missä pisteiden välisiä etäisyyksiä mitataan epänegatiivisella luvulla. Tätä etäisyys-funktiota kutsutaan metriikaksi. Usein metrisessä avaruuksissa topologiset todistukset ovat helpompia kuin yleisissä topologisissa avaruuksissa, ja monet tavalliset topologiset avaruudet ovat metristyviä.

Lähteet
-------

* Suominen, Kalevi & Vala, Klaus: *Topologia*. Gaudeamus, 1965. ISBN 951-662-050-7.
* Väisälä, Jussi: *Topologia I*. Limes ry, 2002. ISBN 951-745-192-X.

Viitteet
--------

1. ↑  Suominen, Kalevi & Vala, Klaus: *Topologia*, s. 1–2. Gaudeamus, 1965. ISBN 951-662-050-7.
2. ↑  Väisälä, Jussi: *Topologia I*. Limes ry, 2002. ISBN 951-745-192-X.

Kirjallisuutta
--------------

* Väisälä, Jussi: *Topologia II*. Limes ry, 1999. ISBN 951-745-185-7.
* Jalava, Väinö: *Moderni analyysi I*. 15. Tampere: TTKK, 1976. ISBN 951-720-223-7.
* Lipschutz, Seymour: *General Topology*. Schaum's outlines. McGraw-Hill, 1977. ISBN 0-07-037988-2.
**Yleinen kielitutkinto** (YKI) on mm. suomen, ruotsin tai saamen kielen kielikoe, jonka järjestää vuosittain Jyväskylän yliopisto. Kokeeseen kuuluu suullinen ja kirjallinen osa, joiden arvosanat jaetaan kuuteen tasoon. Tasot vastaavat CEFR-järjestelmän tasoja alla esitetyllä tavalla.

| CEFR | YKI |
| --- | --- |
| A1 | 1 |
| A2 | 2 |
| B1 | 3 |
| B2 | 4 |
| C1 | 5 |
| C2 | 6 |

Ulkomaalaisen on saavutettava vähintään taso 3 suomen tai ruotsin kielessä, jotta hän voi hakea Suomen kansalaisuutta. 

Yleisen kielitutkinnon voi suorittaa seuraavissa kielissä: englanti, espanja, italia, ranska, ruotsi, saame, saksa, suomi, venäjä. Kieliä on yhteensä 9 ja kahdeksassa niistä voi suorittaa testin kolmella eri tasolla. Italiassa sen sijaan on mahdollista suorittaa testi kahdella eri tasolla. Testit on tarkoitettu aikuisille. Tutkinnosta saa itselleen todistuksen, jossa arvioidaan testatun yleinen kielitaidon taso sekä erikseen kaikki testatut kielitaidon osa-alueet. 

Testattavia aihealueita ovat tekstin ymmärtäminen, puheen ymmärtäminen, puhuminen ja kirjoittaminen. Kaikkien testin osien on oltava samalta tasolta. Perustasoon kuuluvat tasot 1 ja 2, keskitasoon 3 ja 4 sekä ylimpään tasoon 5 ja 6. Kuhunkin tasoon tarvittavat taidot on määritelty tasojen kuvauksissa.

Osakokeet
---------

**Tekstin ymmärtäminen** sisältää erityyppisiä tekstejä kuten kirjeitä, viestejä, ilmoituksia, mainoksia, uutisia, artikkeleita ja kertomuksia.
Tekstin ymmärtämisessä arvioidaan:

* aihepiirin tai pääasian ymmärtämistä
* taitoa päätellä sanojen merkityksiä tekstin perusteella
* joidenkin yksityiskohtien ymmärtämistä.

**Kirjoittamisen** testissä tehtävät ovat lyhyitä tai vähän pidempïä. Lyhyitä tehtävätyyppejä ovat esimerkiksi kortti ja viesti sekä pidemmät esimerkiksi kirje tai mielipide.
Kirjoittamisen osiossa arvioidaan:

* kykyä tuottaa lyhyt ja ymmärrettävä annetun ohjeen mukainen teksti.

**Puheen ymmärtämisen** osuus sisältää viestejä, ilmoituksia, kuulutuksia, uutisia, tiedotuksia, mainoksia, keskusteluja tai haastatteluja eri aiheista.
Tässä osiossa arvioidaan seuraavia seikkoja: 

* aihepiirin tai pääasian ymmärtämistä
* kykyä päätellä sanojen merkityksiä kuullun perusteella
* joidenkin yksityiskohtien ymmärtämistä.

**Puhumisen** osuuden suoritus tallennetaan arviointia varten. Suomen ja ruotsin kielen osuudessa keskustellaan myös kasvokkain haastattelijan kanssa, paitsi keskitason kokeessa. 
Tässä osiossa arvioidaan seuraavia asioita:

* kykyä viestiä ymmärrettävästi ohjeiden mukaan
* kykyä puhua arkipäiväisistä asioista
* kykyä puhua lyhyen valmistelun jälkeen tutusta aiheesta.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoa yleisestä kielitutkinnosta
**Maavoimien materiaalilaitos** (MAAVMATL) oli maavoimien komentajan alainen sotilaslaitos, joka vastasi maavoimien kaikesta sekä muiden puolustushaarojen kanssa yhteisestä sotavarustuksesta ja huollon järjestelyistä kaikissa valmiustiloissa. Materiaalilaitoksen viimeinen johtaja oli vuonna 2011 aloittanut kenraalimajuri Kyösti Halonen.

Organisaatio
------------

Tampereelle Kalevaan sijoitettuun Maavoimien materiaalilaitoksen esikuntaan kuului kolme osastoa: järjestelmäosasto, huolto-osasto ja hallinto-osasto, jotka voivat jakautua sektoreihin. Huolto-osaston ja sen alaisten huoltorykmenttien myötä laitokseen kuului merkittävä osa entisiä ja nykyisiä puolustusvoimien eri alojen varikkoja.

Lisäksi esikuntaan kuuluivat

* Nimikkeistökeskus (perustettu 2005),
* Kansainvälisten kuljetusten koordinointikeskus FINMCC (Finnish Movement Coordination Center, perustettu 2009, toimintoja Säkylässä ja Pirkkalassa), ja
* SAP-osaamiskeskus.

Joukko-osastojen kaltaisia hallintoyksiköitä olivat:

* Etelä-Suomen Huoltorykmentti (ESHR), esikunta Helsingissä,
* Länsi-Suomen Huoltorykmentti (LSHR), esikunta Hämeenlinnassa,
* Itä-Suomen Huoltorykmentti (ISHR), esikunta Kouvolassa,
* Pohjois-Suomen Huoltorykmentti (PSHR), esikunta Oulussa,
* Räjähdekeskus (RÄJK), hallinto-osasto Ähtärissä ja
* Niinisalon toimipiste (entinen Koeampumalaitos, KoeAL), esikunta Kankaanpäässä.

Yhteensä MAAVMATL:n palveluksessa on noin 1 600 henkeä.

### Johtajat

* kenraaliluutnantti Paavo Kiljunen 2008 – 30. kesäkuuta 2009
* kenraaliluutnantti Raimo Jyväsjärvi 1. heinäkuuta 2009 – 30. kesäkuuta 2011
* kenraalimajuri Kyösti Halonen 1. heinäkuuta 2011 – 31. joulukuuta 2014

Lakkauttaminen
--------------

Laitokseen kuului myös Riihimäen varuskunnassa sijaitseva Elektroniikkalaitos (EL), jonka alaisuudessa ehti vuonna 2008 jonkin aikaa toimia Lylyn Varikko, Elektroniikkalaitos lakkautettiin ja sen kunnossapitotyöt siirrettiin 1. tammikuuta 2009 Millog osakeyhtiöön. Uudistuksessa kaikki huoltorykmentit siirtyivät 1. tammikuuta 2015 perustetun Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen (PVLOGL) alaisuuteen eri nimisinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Puolustusvoimat.fi: Maavoimien Materiaalilaitoksen hallintoyksiköt *puolustusvoimat.fi*. Viitattu 25.6.2011.
**Myrtilos** (m.kreik. Μυρτίλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen poika ja Pisan kuninkaan Oinomaoksen vaunujen ajaja.

Myrtilos rakasti kuninkaan tytärtä Hippodameiaa, mutta hän ei ollut pyytänyt tämän kättä, koska Oinomaos oli jo tappanut kaksitoista[1] tai kolmetoista[2] kosijaa haastettuaan ja voitettuaan heidät kilpa-ajoissa. Syynä oli, että Oinomaos joko rakasti tytärtään Hippodameiaa kovasti itse tai pelkäsi ennustusta, jonka mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä puoliso.[1]

Kun Pelops pyysi Hippodameian kättä ja pyysi Myrtilokselta palvelusta, tämä suostui, koska Pelops lupasi hänelle puolet Oinomaoksen valtakunnasta.[3] ja toisaalta halusi miellyttää Hippodameiaa.[4] Niin Myrtilos jätti sokan pois Oinomaoksen vaunujen rattaasta, niin että rattaan hajotessa tämä sotkeutui ohjaksiin ja raahautui kuoliaaksi. Ennen kuolemaansa Oinomaos, jolle petos oli selvinnyt, kuitenkin kirosi Myrtiloksen kuolemaan Pelopsin käden kautta.[4] Myöhemmin Pelops kuitenkin tappoi Myrtiloksen heittämällä tämän mereen — jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi. Syynä oli joko häpeän pelko, jos tapahtumat tulisivat julki[3] tai se, että hänen ollessaan hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi oli Myrtilos yrittänyt raiskata Hippodameian.[5] Syöksyessään kuolemaan Myrtillos kirosi Pelopsin suvun,[5] ja epäonni todellakin varjosti Pelopsin sukua pitkään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.4 (engl. käännös).
2. ↑  Pindaros: *Olympia* I.79 (engl. käännös).
3. 1 2  Hyginus: *Fabulae* lxxiv (engl. käännös).
4. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.7 (engl. käännös).
5. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.8 (engl. käännös).
**Hermokrates** on hypoteettinen Platonin dialogi, jota Platonin on oletettu suunnitelleen kolmanneksi osaksi myöhäiskautensa dialogitrilogiaan *Timaioksen* ja *Kritiaan* ohelle. Koska *Kritias* jää kesken meille tuntemattomasta syystä, on melko varmaa, ettei Platon koskaan aloittanut *Hermokratesta*. Joka tapauksessa dialogissa olisivat todennäköisesti esiintyneet samat henkilöt kuin kahdessa aiemmassa dialogissa, eli Sokrates, Timaios Lokroilainen, Hermokrates ja Kritias.

Dialogi on nimetty Syrakusan armeijan kenraalina toimineen Hermokrateen mukaan. Hänellä on kahdessa aiemmassa dialogissa vain hyvin pieni rooli. Koska Kritias kertoo niissä kertomuksen siitä, kuinka muinainen yhdeksäntuhannen vuoden takainen Ateena kykeni voittamaan imperialistisen merivallan Atlantiksen, Hermokrateen tehtävänä olisi saattanut olla kertoa, kuinka Platonin oman ajan imperialistinen merivalta Ateena tuli kokemaan katkeran tappion Sisilian sotaretkellä Syrakusaa vastaan ja lopulta peloponnesolaissodassa Spartaa vastaan.

LucasArtsin vuonna 1992 julkaisemassa videopelissä *Indiana Jones and the Fate of Atlantis* pelaajan tehtävänä on löytää *Hermokrates* saadakseen lisätietoa Atlantiksesta.

Lähteet
-------

* Clay, Diskin: "The Plan of Plato’s *Critias*", s. 49–54, teoksessa Calvo, Tomás & Brisson, Luc (toim.): *Interpreting the Timaeus-Critias*. International Plato Studies, volume 9. Sankt Augustin: Acedemia, 1997. ISBN 3896650041.
* Eberz, J.: Die Bestimmung der von Platon entworfenen Trilogie Timaios, Kritias, Hermokrates.  *Philologus*, 1910, nro 69, s. 40–50.
* Forsyth, Phyllis Young: *Atlantis. The making of myth*. Montréal: McGill-Queens Univ. Press, 1980. ISBN 0-7099-1000-2.

### Viitteet

1. ↑  Dax. "Bushy": Indiana Jones And The Fate Of Atlantis Walkthrough *gameboomers.com*. Viitattu 17.10.2008.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hermocrates (dialogue)
**Hermiten polynomit** ovat joukko ortogonaalisia polynomeja. Käytännön sovelluksissa niihin törmää esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa ja kvanttimekaniikassa. Hermiten polynomien määrittely eroaa hiukan riippuen siitä, onko materiaalin kirjoittaja tottunut matematiikassa vai fysiikassa käytettyyn esitysmuotoon. Tässä esitetty käsittely vastaa fyysikoiden käyttämää muotoilua. Nämä saadaan muutettua "matemaatikkomuotoon" melko yksinkertaisesti. Polynomit on nimetty ranskalaisen matemaatikon, Charles Hermiten mukaan.

Hermiten polynomeja saadaan Hermiten differentiaaliyhtälön 

{\frac {d^{2}y}{dx^{2}}}-2x{\frac {dy}{dx}}+2ny=0
ratkaisuna, kun yhtälön ratkaisuun käytetty sarjakehitelmä katkeaa n:nnen kertaluvun termin jälkeen. Viisi ensimmäistä Hermiten polynomia ovat

H\_{0}(x)=1\,
H\_{1}(x)=2x\,
H\_{2}(x)=4x^{2}-2\,
H\_{3}(x)=8x^{3}-12x\,
H\_{4}(x)=16x^{4}-48x^{2}+12\,
Polynomien matemaatikko- ja fyysikkomuotojen välillä on yhteys

H\_{n}^{{\mathrm {fys}}}(x)=2^{{n/2}}H\_{n}^{{\mathrm {mat}}}({\sqrt {2}}\,x)\,.
Hermiten polynomit ovat ortogonaalisia yli koko reaalilukusuoran, sillä kahden polynomin funktiolla e^{{-x^{2}}} painotettu sisätulo on nolla eli

\langle H\_{n},H\_{m}\rangle =\int \_{{-\infty }}^{{\infty }}e^{{-x^{2}}}H\_{n}(x)H\_{m}(x)dx=0
aina kun n\neq m. Hermiten polynomit voidaan laskea Rodriguesin kaavasta

H\_{n}(x)=(-1)^{n}e^{{x^{2}}}{\frac {d^{n}}{dx^{n}}}e^{{-x^{2}}}
tai helpommin rekursiokaavalla

H\_{{n+1}}(x)=2xH\_{n}(x)-2nH\_{{n-1}}(x)\,.
Hermiten polynomien generoiva funktio on 

e^{{2tx-t^{2}}}=\sum \_{{n=0}}^{{\infty }}{\frac {H\_{n}(x)t^{n}}{n!}}.
Tätä on kätevää käyttää monien polynomien ominaisuuksien todistamisessa. Koska Hermiten polynomit ovat ortogonaalisia, niitä voidaan käyttää funktioavaruuden kantana ja näin muodostaa muille funktioille sarjakehitelmiä. Funktio f(x) voidaan lausua Hermiten polynomikannassa

f(x)=c\_{0}H\_{0}(x)+c\_{1}H\_{1}(x)+c\_{2}H\_{2}(x)+\ldots ,
missä kertoimet c\_{k} saadaan laskemalla integraali

c\_{k}={\frac {1}{2^{k}k!{\sqrt {\pi }}}}\int \_{{-\infty }}^{{\infty }}e^{{-x^{2}}}f(x)H\_{k}(x)

Hermiten funktiot
-----------------

Kvanttimekaanisen harmonisen oskillaattorin ominaistilat n=0...5 ovat Hermiten funktioita.
Hermiten polynomien ("fyysikkomuoto") avulla saadaan joukko uusia funktioita

\psi (x)={\frac {1}{{\sqrt {2^{n}n!{\sqrt {\pi }}}}}}e^{{-x^{2}}}H\_{n}(x).
Näitä kutsutaan **Hermiten funktioiksi**. Ne ovat ortogonaalisia välillä [-\infty ,\infty ], sillä

\int \_{{-\infty }}^{{\infty }}\psi \_{n}(x)\psi \_{m}(x)dx=\delta \_{{nm}},
missä \delta \_{{nm}} on Kroneckerin delta. Hermiten funktiot ovat tärkeitä kvanttimekaniikassa, sillä ne toteuttavat differentiaaliyhtälön

\psi \_{n}''(x)+(2n+1-x^{2})\psi \_{n}(x)=0\,,
mikä vastaa Schrödingerin yhtälöä (yksiulotteisen) harmonisen oskillaattorin tapauksessa eli ne vastaavat hiukkasen energian ominaistiloja ja sitä kautta ovat hiukkasen aaltofunktioita. 

Hermiten funktiot ovat myös (jatkuvan) Fourier'n muunnoksen ominaisfunktioita.

Kirjallisuutta
--------------

* Jalava, Väinö: *Johdatus funktionaalianalyysiin*. Moniste 95. Tampere: TTKK, 1983. ISBN 951-720-831-6.
**Ruotsin naisten jääpallomaajoukkue** edustaa Ruotsia naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Ruotsin jääpalloliiton alaisuudessa. Ruotsin naisten maajoukkueen päävalmentaja on Oscar Pettersson.

Ruotsi on voittanut jääpallossa kuusi naisten maailmanmestaruutta ja on siten naisten MM-kilpailuiden menestynein maajoukkue.

Historia
--------

Ruotsi pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Suomea vastaan Kemissä 1980. Ottelu päättyi Ruotsin voittoon 3–14. Norjan Ruotsi kohtasi ensimmäistä kertaa 1982 Vänersborgissa, Ruotsissa, ja voitti 19–0. 1990 Köpingissä, Ruotsissa, pelattu ensimmäinen jääpallomaaottelu Neuvostoliittoa vastaan päättyi Ruotsin 8–2-voittoon.

Ensimmäisen Venäjä-maaottelun Ruotsi voitti lukemin 8–0 Edsbynissä 1992. 1993 Moskovassa Venäjä aiheutti Ruotsin naisten jääpallomaajoukkueelle sen historian ensimmäisen tappion voitettuaan 4–2.

2004 Ruotsi voitti Lappeenrannassa järjestetyt historian ensimmäiset jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut.

Saavutukset
-----------

*Päivitetty 3. maaliskuuta 2014.*

* 6 maailmanmestaruutta: 2004, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012
* 1 maailmanmestaruushopea: 2014

Päävalmentajat
--------------

*Päivitetty 20. elokuuta 2011.*

* Ann Elefalk
* Hans Bergman
* Hans Jepson
* SuomiMiska Suves 2000–2002
* Jens Alftin
* Roger Jakobsson, ?–2008
* Oscar Pettersson, 2008–

Katso myös
----------

* Ruotsin jääpallomaajoukkue

Lähteet
-------

* Damlandslaget, Förbundskaptener Svenska Bandyförbundet. Viitattu 20. elokuuta 2011. (ruotsiksi)
* Svenska Bandyförbundet – Samtliga landskamper *iof1.idrottonline.se*. Viitattu 5. maaliskuuta 2010. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Svenska Bandyförbundet
**PET-keskus** (aikaisemmin **Syklotroni-PET-keskus**, engl. *Turku PET Centre*) on Turun yliopiston, Åbo Akademin ja Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin yhteisesti hallinnoima valtakunnallinen tutkimuslaitos. Se perustettiin vuonna 1974.

Laitos kehittää syklotronivalmisteisten isotooppien tuotantoa, kliinisen positroniemissiotomografian (PET) tutkimustoimintaa, kliinistä palvelutoimintaa sekä teollisia sovelluksia valtakunnan tasolla. PET-keskus palvelee koko maata myös kliinisten PET-tutkimusten osalta. Vuosittain keskuksessa tehdään noin 5 800 kuvantamistutkimusta.

Keskuksen johtajana toimii professori Juhani Knuuti. Keskuksessa toimii henkilökuntaa ja tutkijoita noin 200 sekä kymmeniä tutkimusryhmiä. Keskus julkaisee yli 100 tieteellistä julkaisua vuosittain. Vuoden 2014 loppuun mennessä keskus on tuottanut n 1800 tieteellistä artikkelia ja 96 väitöskirjaa.

Vuonna 2021 Jane ja Aatos Erkon säätiö myönsi keskukselle viiden miljoonan euron avustuksen uuden PET-kuvantamislaitteen hankkimiseen. Keskuksen arvioidaan saavan kameran käyttöön keväällä 2022. Vuonna 2021 vastaavia kameroita oli maailmassa rutiinikäytössä vasta yksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Turun PET-keskukselle rahoitus uuden sukupolven PET-kameraan  6.10.2021. Turun yliopisto. Viitattu 25.11.2021.
2. ↑  Turku PET Centre *turkupetcentre.fi*. Viitattu 25.11.2021. (englanniksi)
3. ↑  Lehtola, Johanna: Turun yliopiston PET-keskukselle miljoona-avustus uuden kuvantamislaitteen hankintaan *Yle Uutiset*.  6.10.2021. Viitattu 25.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Laitoksen kotisivu

Turun yliopisto

|  |  |
| --- | --- |
| Tiedekunnat | 
* Humanistinen tiedekunta
* Kasvatustieteiden tiedekunta
* Lääketieteellinen tiedekunta
* Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
* Oikeustieteellinen tiedekunta
* Teknillinen tiedekunta
* Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta

 |
| Erillislaitokset | 
* Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus
* Kielikeskus
* Kirjasto
* Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus
* PET-keskus
* Tuorlan observatorio
* Turun biotekniikan keskus
* Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)
* Täydennyskoulutuskeskus
* Ympäristöntutkimuskeskus

 |
**Mabel Wagnalls Jones** (syntymänimeltään **Mabel Wagnalls**) oli yhdysvaltalainen pianisti ja kirjailija. Hän syntyi 20.4.1869 Kansas Cityssä Missourissa ja oli vanhempiensa Adam ja Anna Wagnallsin ainoa lapsi.

Mabelin vanhemmat opettivat häntä kotonaan, mutta Mabelin ollessa 14-vuotias hänen äitinsä otti hänet mukaansa Eurooppaan opiskelemaan pianon soittoa. Mabel opiskeli Pariisissa, Wienissä sekä Berliinissä, jossa hän teki ensiesiintymisensä konserttipianistina vuonna 1889. 11.1.1891 Mabel teki ensiesiintymisensä Amerikoissa soittaen New Yorkissa yhdessä Theodore Thomasin orkesterin kanssa. Ensiesiintymisensä jälkeen Mabel kiersi Yhdysvalloissa, mutta heikon terveyden tilansa ja raskaan kiertueaikataulun myötä hän jätti konserttilavat.

Jo Mabelin ollessa nuori hänen äitinsä oli kannustanut häntä myös kirjoittamisen pariin. Mabelin musiikkiuran päätyttyä hän alkoi kirjoittaa ja kirjoittikin useita teoksia, muun muassa teokset: *Misere*, *Stars of the Opera*, *The Palace of Danger*, *Rosebush of a Thousand Years*, *Light in the Valley* ja *The Mad Song*. Teos *Light in the Valley* oli kuvaus Mabelin äidin elämästä. Kirjoittamisen myötä Mabel Wagnallsista tuli William Sydney Porterin eli O. Henryn läheinen ystävä ja hän tutustui myös useisiin muihin 1900-luvun alun merkittäviin kirjailijoihin, muusikoihin ja esiintyjiin, kuten Oley Speaksiin, Harry Houdiniin sekä Edwin Markhamiin.

Vuonna 1920 Mabel Wagnalls avioitui Richard J. Jonesin kanssa. Jones oli aiemmin ollut Yalen yliopistossa lakitieteen professorina, mutta siirtynyt sitten terästeollisuusyritykseen Pittsburghiin ja oli siellä töissä siihen asti, kunnes jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1920. Richard Jones kuoli vuonna 1929 ja Mabel Wagnalls Jones kuoli puolestaan vuonna 1946 New Yorkissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mabel Wagnall Jones *The Wagnalls Memorial Foundation*. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mabel Wagnalls Jones** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**SRO Motorsports Group** (aiemmin Stéphane Ratel Organisation) on moottoriurheilun kilpailuja ja tapahtumia järjestävä järjestö, jonka on perustanut Stéphane Ratel vuonna 1995.

Stéphane Ratel on saanut vuonna 2018 Autosportin Gregor Grant Award -palkinnon tunnuksena noususta maailmanlaajuisesti dominoivaksi GT-kilpailujen järjestäjäksi. Ensimmäinen Ratelin järjestelmä sarja oli Gentleman Drivers Trophy vuonna 1992.

Kilpailut
---------

SRO järjestää muun muassa Span 24 tunnin ajoja, Intercontinental GT Challenge -sarjaa sekä Fanatec GT World Challenge -sarjoja (ennen Blancpain GT Series ja Pirelli World Challenge), joita ovat:

* GT World Challenge Europe
* GT World Challenge Asia
* GT World Challenge America (ennen Pirelli World Challenge)
* GT World Challenge Australia

GT World Challenge Europe on jaettu kahteen eri mestaruussarjaan, GT World Challenge Europe Sprint Cup sekä GT World Challenge Europe Endurance Cup.

### Muita kilpailuja

* British GT Championship
* ADAC GT Masters
* GT4 European Series

### Aiemmat kilpailut

Aikaisemmin järjestettyjä sarjoja olivat muun muassa FIA GT Championship, BPR Global GT Series, FIA GT1 World Championship ja FIA GT3 European Championship.

Lähteet
-------

1. 1 2  Matt Beer: Autosport Awards 2018: Stephane Ratel gets a Gregor Grant Award *autosport.com*.  3.12.2018. Viitattu 4.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  History *sro-motorsports.com*. Viitattu 4.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  Blancpain and SRO Motorsports Group conclude successful 10-year partnership *gt-world-challenge-america.com*.  17.12.2019. Viitattu 22.12.2022. (englanniksi)
4. ↑  John Dagys: SRO Becomes Majority Shareholder of PWC *sportscar365.com*.  25.5.2018. Viitattu 4.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  Australian GT Rebranded Under GT World Challenge for 2021 *sportscar365.com*.  19.11.2020. Viitattu 4.3.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:SRO Motorsports Group
Neopreenistä valmistettu surffausasu.
**Neopreeni** eli kloropreenikumi on vuonna 1930 DuPontilla työskennelleen Wallace Carothersin keksimä synteettinen kumimateriaali, jota valmistetaan polymeroimalla kloropreenia eli 2-kloori-1,3-butadieeniä (C4H5Cl). Neopreeni oli aikoinaan ensimmäinen massatuotantoon päässyt synteettinen kumimateriaali, tuolloin sitä kutsuttiin nimellä duprene. Alun perin neopreeni on tarkoitettu öljyä sietäväksi vaihtoehdoksi luonnonkumille. Sitä käytetään mm. sukelluspukujen ja kahluuhousujen valmistukseen. Neopreenin pääraaka-aine on kalkkikivestä saatava kalsiumkarbonaatti. Neopreenin lämpimyys ja vedenpitävyys perustuvat typpikaasua sisältäviin mikrokennoihin, jotka eivät absorboi vettä ja toimivat erinomaisena lämmöneristeenä. Neopreenin CAS-numero on 9010-98-4.

Ennen kuin kloropreenikumista valmistetaan kahluuhousuja tai sukelluspukuja, sitä saatetaan seostaa aineilla, joilla materiaalille saadaan pehmeyttä ja joustavuutta. Neopreenin seostamisella on haittapuolensa: materiaalia pehmentävät seosaineet vaikuttavat kennojen välisten seinämien paksuuteen, joten seostettu neopreeni painuu seostamatonta helpommin kasaan. Tällöin kennojen typpikaasu alkaa hitaasti vuotaa ulos, jolloin neopreeni menettää joustavuuttaan ja lämmöneristyskykyään ja alkaa haurastua. Vanhat neopreenikahluuhousut saattavatkin repeytyä hyvin helposti.

Mitä huonompilaatuista neopreeni on, sitä nopeammin se kuluu loppuun. Neopreeni puristuu kasaan myös mekaanisessa rasituksessa, esimerkiksi rantakivillä istuskelussa tai kahluukengän puristuksessa. Muilta osin neopreeni on hyvin kestävä materiaali, se kestää hyvin muun muassa öljyä, kemikaaleja, auringonvaloa, pakkasta ja otsonia.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neopreeni**.
* Information about Neoprene at DuPont Performance Elastomers (Arkistoitu – Internet Archive)
* Karjalainen (toim.): Etälukion Kemia: Kemia 2 "Elämän kemiaa": Polymeerit (Arkistoitu – Internet Archive)
* Neopreeni
* ChemBlink: Polychloroprene (englanniksi)
Salpausselän kisojen järjestelyjen johtaja Yrjö Kaloniemi (keskellä) yhdessä presidentti Kekkosen (vas.) ja Hiihtoliiton puheenjohtajan Akseli Kaskelan (oik.) kanssa kutsuvierasaitiossa katsomassa vuoden 1957 kisojen mäkikilpailua.
**Yrjö Albert Kaloniemi**, vuoteen 1935 **Calonius** (19. kesäkuuta 1901 Juuka – 18. lokakuuta 1975 Lahti) oli suomalainen voimistelun opettaja ja Suomen Hiihtoliiton puheenjohtaja.

Kaloniemen vanhemmat olivat kruununvouti Johan Matias Calonius ja Ellen Maria Engelberg ja puoliso vuodesta 1931 Siiri Aliina Sundström. Kaloniemi oli nuorena monipuolinen urheilija, joka harrasti useita eri lajeja ja kilpaili niissä piiritasolla. Urheilujärjestötyön hän aloitti Kouvolassa 1924, kun oli mukana perustamassa Kouvolan Urheilijat -seuran hiihto-osastoa ja tuli valituksi sen johtokunnan puheenjohtajaksi. Samana vuonna Kaloniemi ryhtyi työskentelemään Kymenlaakson suojeluskuntapiirin urheiluohjaajana. SVUL:n Kymenlaakson piirin voimisteluneuvojana hän toimi 1926–1934.

Vuonna 1934 Kaloniemi siirtyi Lahteen, jossa hän toimi Lahden lyseon voimistelun, urheilun ja terveysopin lehtorina. Ura järjestötoiminnassa, erityisesti hiihtourheilun parissa, jatkui Lahteen siirtymisen jälkeen. Suomen Hiihtoliiton johtavissa luottamustehtävissä Kaloniemi ehti toimia 27 vuotta, samoin kuin kouluttajana, tuomarina ja suomalaisten kilpahiihtojoukkueiden johtajana, kuten Garmisch-Partenkirchenin, St. Moritzin ja Oslon talviolympialaisissa sekä lukuisten MM-hiihtojen Suomen hiihtojoukkueen johtajana. Kaloniemi työskenteli ajoittain myös urheilutoimittajana ja oli selostamassa urheilukilpailuja. Hän aloitti Suomen Hiihtoliiton vuosikirjan toimittamisen 1930-luvulla ja laati liiton kilpailusäännöt ja hiihtomerkkijärjestelmän perusteet. Opintomatkoja ulkomaille Kaloniemi teki jo 1920-luvulta alkaen ja edusti Suomea useissa hiihdon kansainvälisissä kongresseissa. Hän osallistui aktiivisti Salpausselän kisojen järjestelyihin. Hän toimi vuosina 1941–1942 ja 1956–1961 kisojen järjestelyvastuussa. Hiihdon maailmanmestaruuskisoissa 1958, jotka järjestettiin Lahdessa, hän oli järjestelytoimikunnan puheenjohtaja. Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana Kaloniemi toimi yli kymmenen vuotta, vuodesta 1942 vuoteen 1954, jolloin häntä seurasi tehtävässä Akseli Kaskela.

Urheilun järjestötoiminnan lisäksi hän toimi Lahdessa kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Klemola, Heikki: "Yrjö Kaloniemi", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 756–757. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Zvjozdnyi** (ven. Звёздный, aikaisemmin Пермь-76, *Perm-76*) on suljettu kaupunkimainen taajama ja kaupunkipiirikunta Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sylvan vesistöön kuuluvan Jug-joen varrella 38 kilometriä Permistä etelään. Asukkaita on 9 900 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa puna-armeijan vuonna 1931 perustamasta Beršetin harjoitusleiristä. Vuonna 1941 siitä tuli vakituinen varuskunta. Vuonna 1960 perustettiin ohjustukikohta, josta salaisissa asiakirjoissa käytettiin nimitystä Zvjozdnyi ja julkisuudessa nimeä Perm-76. Vuonna 1993 paikkakunnasta tuli Zvjozdnyin suljettu taajama. Ohjusdivisioona lakkautettiin vuonna 2002. Nykyään sen paikalla toimii tykistöprikaati.

Zvjozdnyissa toimii rakennustarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Taajamassa on keskikoulu, musiikkikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, lastenkirjasto ja sairaala.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 7.6.2010. (venäjäksi)
2. ↑  ZATO Zvjozdnyi: Naš Zvjozdnyi: Istorija Zvjozdnogo *zvezdny.com*. Viitattu 7.6.2010. (venäjäksi)
3. 1 2  Entsiklopedija Permi *enc.permkultura.ru*. Viitattu 7.6.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zvjozdnyi** Wikimedia Commonsissa

* Zvjozdnyin taajaman sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*