**Siiri Johanna "Äitee" Rantanen** (o.s. **Lintunen**; 14. joulukuuta 1924 Tohmajärvi – 5. toukokuuta 2023 Lahti) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka saavutti urallaan kolme olympiamitalia ja viisi MM-mitalia. Talviolympialaisissa vuonna 1956 hän oli voittamassa viestin olympiakultaa. Rantanen edusti uransa parhaat vuodet Lahden Hiihtoseuraa ja hiihti arvokisamitalien lisäksi muun muassa 11 Suomen-mestaruutta. Hänet valittiin neljä kertaa Vuoden naisurheilijaksi ja uran jälkeen Suomen urheilun Hall of Fameen. Rantanen oli kuollessaan vanhin elossa ollut suomalainen olympiaurheilija.

Nuoruus
-------

Siiri Lintunen syntyi Tohmajärvellä, ja hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Lintunen ja emäntä Anna Puustinen. Talvisodan päättäneen Moskovan rauhan myötä kaakkoisraja siirtyi lännemmäksi, ja sen tuntumasta perhe lähti evakkoon. Naisten puolisotilaalliseen Lotta Svärd -järjestöön Siiri Lintunen ei koskaan liittynyt.

Ura
---

### Kilpauran alku

Rantanen aloitti hiihtouransa Wärtsilän Teräksessä ja sai ensimmäisen hiihtopalkintonsa vuonna 1944 Teräksen järjestämästä kansallisesta kilpailusta. Vuoden 1946 SM-kilpailut olivat ensimmäiset, joihin Rantanen osallistui. Hän sijoittui 10 kilometrillä 12:nneksi. Rantanen hiihti 1951 Tyyne Widemanin jälkeen toiseksi Ruotsin hiihtokilpailuissa Sundsvallissa 10 kilometrillä.

### Olympia- ja maailmanmestaruusmitalit

Sirkka Polkunen, Siiri Rantanen ja Lydia Wideman talviolympialaisissa 1952.
Rantanen edusti parhaimmat kilpavuotensa Lahden Hiihtoseuraa. Naisten hiihto hyväksyttiin vuoden 1952 talviolympialaisiin. Naiset hiihtivät tuolloin vain 10 kilometriä, mutta neljä vuotta myöhemmin mukana oli myös viestihiihto. Oslon olympialaisissa naisten 10 kilometrillä Suomi otti kolmoisvoiton. Rantanen sijoittui kolmanneksi Lydia Widemanin ja Mirja Hietamiehen jälkeen.

Hiihdon MM-kilpailuissa 1954 Rantanen sijoittui hopealle sekä 10 kilometrillä että viestissä. Cortinan olympialaisissa 1956 Rantanen oli voittamassa Sirkka Polkusen ja Mirja Hietamiehen kanssa viestin olympiakultaa. Rantanen hiihti 3x5 kilometrin viestin ankkuriosuuden. Hän ratkaisi kultamitalin, kun hän onnistui ottamaan kuusi sekuntia ennen matkaan lähteneen Neuvostoliiton ankkurin Radja Jerošinan kiinni ja ohittamaan hänet viimeisessä nousussa. Rantanen hiihti olympialaisissa myös 10 kilometrin kilpailun, jossa hän sijoittui viidenneksi.

Rantanen Hiihdon MM-kilpailuissa 1958.
Hiihdon MM-kilpailuissa 1958 Rantanen voitti hopeaa viestissä ja pronssia 10 kilometrillä. Lahden järjestämissä kilpailuissa Rantanen tavoitteli tosissaan 10 kilometrin maailmanmestaruutta, mutta hän jäi suksien epäonnistuneen voitelun takia pronssille. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän oli viestihiihdossa pronssilla, samoin MM-kilpailuissa 1962.

### Kilpauralta kuntourheilijaksi

Rantanen edusti uransa viimeiset vuodet Pertunmaan Ponnistajia. Hän oli talvella 1962 kieltäytynyt edustamasta LHS:n viestijoukkuetta SM-kilpailuissa. Seuran muut hiihtäjät olivat toivoneet Rantasen antavan heille mahdollisuuden hiihtää joukkueessa. Rantanen suostui tähän, sillä hän tiesi voittavansa mitaleja muilta matkoilta. LHS voitti viestihiihton, mutta seura määräsi silti Rantasen kilpailukieltoon. Hän erosi tämän jälkeen lahtelaisseurasta ja siirtyi Pertunmaan Ponnistajiin.

Rantanen voitti urallaan yhteensä 11 suomenmestaruutta. Lisäksi kovakuntoinen ja monipuolisesti harjoitellut Rantanen voitti 1960-luvulla suomenmestaruuden myös maastojuoksussa ja maantiepyöräilyssä. Vuoden naisurheilijaksi hänet valittiin 1954, 1956, 1958 ja 1959.

Rantanen hiihti kilpaa pitkään, sillä hän osallistui vielä vuoden 1969 SM-kilpailuihin. 44-vuotias Rantanen sijoittui 5 kilometrillä seitsemänneksi. Hän palasi kilpakuntoilijana radalle, kun 75 kilometriä pitkä Finlandia-hiihto aloitettiin 1970-luvun puolivälissä. Rantanen oli Finlandia-hiihdon nopein nainen sekä 1976 että 1977, jolloin hän oli jo 52-vuotias. Hän hiihti viimeisen täysmittaisen Finlandiansa 71-vuotiaana vuonna 1996.

Rantasesta ilmestyi syksyllä 2020 Docendon kustantama, Jari Porttilan ja Osmo Kärkkäisen kirjoittama elämäkertakirja *Äitee – Siiri Rantasen tarina*.

Vuonna 2021 valmistui Ylelle Jani Walleniuksen ohjaama ja Promedia Finlandin tuottama tv-ohjelma *Äitee - Sisulla voittoon*, joka kertoi naishiihdon historiasta ja Siiri Rantasesta.

Rantasen vasen jalka jouduttiin tammikuussa 2021 amputoimaan verenkiertohäiriöiden vuoksi.

Rantanen kuoli 98-vuotiaana Lahdessa 5. toukokuuta 2023.

Perhe ja ammatti
----------------

Siiri Rantanen oli naimisissa varastonhoitaja Kalervo "Kalle" Rantasen kanssa (k. 2004). Heille syntyi kaksi lasta, Martti (s. 1946) ja Aarre (1949–2023). Rantanen sai lisänimensä "Äitee", sillä hän oli 1950-luvulla jo perheenäiti, mikä oli tuohon aikaan naisurheilussa poikkeuksellista. Työuransa Rantanen teki huonekaluverhoilijana.

Tunnustukset
------------

Toivo Pelkosen suunnittelema *Siiri Rantasen patsas* Lahden urheilukeskuksessa paljastettiin vuonna 1998.
Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1995 Lahti-mitalin numero 35. Vuonna 2000 hän sai Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. Vuonna 2009 Rantaselle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi. Rantanen valittiin 2012 Suomen urheilun Hall of Fameen, ja vuonna 2017 hänet palkittiin Suomen urheilugaalassa Elämänura-palkinnolla.

Vuonna 2015 hän sai täyden urheilijaeläkkeen ensimmäisenä Suomessa. Rantanen hiihti 92-vuotiaana kunniakierroksen Lahden MM-kisoissa 2017.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.: / Rantanen, Siiri (1924–). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

### Viitteet

1. ↑  Mestarihiihtäjä Siiri Rantanen on kuollut *yle.fi*.  5.5.2023. Viitattu 5.5.2023.
2. ↑  Tchir, Paul: List of the Oldest Living Olympians *acsweb.ucsd.edu*. Viitattu 11.1.2022.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Arponen: *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.
4. 1 2  Stubin, Teemu: Tässä on Siiri Rantasen ensimmäinen hiihtopalkinto *Iltalehti*.  14.12.2014. Alma Media Oyj. Viitattu 6.12.2017.
5. ↑  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 349. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.
6. 1 2  Stubin, Teemu: Äitee ei unohdu - eikä unohda *Iltalehti*.  14.12.2014. Alma Media Oyj. Viitattu 6.12.2017.
7. ↑  Kirja: Suomen valmentajat varastivat naisten sukset – kun Siiri "Äitee" Rantanen piti naisten puolia, liiton herrat kostivat: "Todella nolo juttu" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 14.10.2020.
8. ↑  Lehtisaari, Matti: Siiri Rantasen taival suomalaiseksi hiihtosankariksi *Yle Uutiset*.  31.12.2020. Viitattu 17.4.2022.
9. ↑  Olympiavoittaja Siiri Rantasen, 96, vasen jalka amputoitiin – "Vielä minä tässä elämässä kävelen" *Ilta-Sanomat*.  12.1.2021. Viitattu 12.1.2021.
10. ↑  STT: Hiihtäjä­legenda Siiri Rantanen on kuollut *Helsingin Sanomat*.  5.5.2023. Viitattu 5.5.2023.
11. ↑  Arkimies, Tuomas: Ystävä kertoo: Siiri Rantanen kohtasi valtavan surun juuri ennen kuolemaansa *Ilta-Sanomat*.  5.5.2023. Viitattu 6.5.2023.
12. ↑  Siiri Rantanen (s. 14.12.1924) *Suomen urheilun Hall of Fame*. Urheilumuseo.  Arkistoitu 7.12.2017. Viitattu 6.12.2017.
13. ↑  Äitee - Suomen hiihtokuningatar Siiri Rantanen
14. ↑  Pro Urheilu -palkinnot jaettu (Arkistoitu – Internet Archive)
15. ↑  "Äitee" Rantaselle merkittävä kunnianosoitus *yle.fi*.  27.3.2009. YLE. Viitattu 28.3.2009.
16. ↑  Hall of Fame täydentyi neljällä nimellä *Yle Urheilu*.  16.1.2012. Yleisradio. Viitattu 6.12.2017.
17. ↑  Husu, Atte: Siiri "Äitee" Rantanen, 92, sulatti Urheilugaalan yleisön sydämet juhlapuheellaan: "Menohalut ovat kovat" *Ilta-Sanomat*.  17.1.2017. Sanoma. Viitattu 6.12.2017.
18. ↑  Parkkinen, Jaakko: Ensimmäiset urheilijaeläkkeet myönnettiin - lista täynnä legendoja  23.7.2015. Yle. Viitattu 19.1.2017.
19. ↑  Olympiavoittaja Siiri Rantanen palaa MM-kisaladulle: "Kunhan näkevät, että olen vielä elossa" *yle.fi*. Viitattu 3.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siiri Rantanen** Wikimedia Commonsissa

* Ylen Elävä arkisto: Edström jätti "Äiteen" kakkoseksi (1956)
* Ylen Elävä arkisto: Äiteelle MM-pronssia (1958)
* Siiri Rantasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuren ansioristin saajat |
| --- |
|  |
| Nykyiset haltijat | 
* 1994 Carl-Olaf Homén
* 2003 Pirjo-Liisa Vilenius
* 2009 Veikko Puputti
* 2010 Marja-Liisa Kirvesniemi
* 2010 Lasse Virén
* 2015 Pertti Karppinen
* 2016 Kalervo Kummola
* 2022 Marie Lundmark

 |
|  |
| Aikaisemmat saajat | 
* 1947 Elli Björkstén
* 1947 Hannes Kolehmainen
* 1947 Paavo Nurmi
* 1948 Anni Collan
* 1948 Erik von Frenckell
* 1948 Lauri Pihkala
* 1948 Viktor Smeds
* 1948 Arvo Vartia
* 1949 Kustaa Levälahti
* 1949 Eino Pekkala
* 1950 Urho Kekkonen
* 1951 Jukka Rangell
* 1954 Kaarina Kari
* 1957 Toivo Aro
* 1958 Akseli Kaskela
* 1963 Hilma Jalkanen
* 1963 Bruno Nyberg
* 1964 Kauno Kleemola
* 1964 Väinö Lahtinen
* 1965 Liisa Orko
* 1966 Heikki Savolainen
* 1966 Yrjö Valkama
* 1967 Clas Thunberg
* 1974 J. O. Söderhjelm
* 1976 Veikko Hakulinen
* 1978 Väinö Soininen
* 1979 Lennart Kivi
* 1980 Kalle Kaihari
* 1982 Erkki Kivelä
* 1983 Sulo Kolkka
* 1983 Jukka Uunila
* 1987 Hannu Koskivuori
* 1987 Unto Siivonen
* 1988 Impi Jokinen
* 1988 Martti Karvonen
* 1989 Sulo Hostila
* 1989 Nils-Erik Nyman
* 1989 Paavo Pekkanen
* 1990 Osmo Niemelä
* 1995 Matti Ahde
* 1997 Peter Tallberg
* 1998 Pentti Linnosvuo
* 2001 Tapani Ilkka
* 2003 Kalevi Tuominen
* 2009 Siiri Rantanen
* 2022 Ilkka Kanerva

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |