recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Könönpelto** on asuinalue ja lähiö Varkaudessa Pohjois-Savossa. Könönpelto sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa valtatie 23:n eli *Järvisuomentien* molemmin puolin, mutta pääosa asutuksesta on tien pohjoispuolella.

Könönpellon kolme pääkatua ovat *Pitkälänniementie*, *Mustikkatie* ja *Atolantie*, ja sieltä lähtee Kangaslammelle johtava yhdystie 4681. Taipaleen kanava sijaitsee Könönpellon länsipuolella.

Alueen rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun rintamamiestaloista. Könönpellossa toimii myös päiväkoti, esikoulu ja ala-aste. Päiväkoti on Varkauden päiväkodeista toiseksi vanhin.

Suurista nälkävuosista 1866–1868 seuranneen kuolleisuuden vuoksi perustettiin uusi hautausmaa Könönpellon Varkausmäkeen. Hautausmaa on laaja Varkausmäen rinteille levittyvä alue, johon on muodostunut kapeita kumpuharjanteita syvine väliojineen. Hautauksia siellä toimitettiin pääasiassa keväällä 1868. Paikka sijaitsee noin puoli kilometriä koilliseen vuosina 1867–1868 rakennustyömaana olleesta Taipaleen kanavasta. Työllisyystyönä tehdylle kanavatyömaalle tuli työväkeä ympäri Suomea kaikkiaan 52 pitäjästä. Varkausmäessä sijaitseva nälkäänkuolleiden muistomerkki on pystytetty katovuodesta seuranneeseen nälänhätään kuolleiden Taipaleen kanavan rakentajien muistoksi. Muistomerkin teki puurtilalainen kivityömies Otto ja hänen poikansa Ilmari Tuure. Muistomerkki on tehty muuratuista luonnonkivistä kapenevaksi paadeksi, joka lepää leveällä alustalla. Muistopaaden keskellä on graniittinen muistolaatta, johon muistokirjoitus on uurrettu.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Varkauden museot -Taideteokset - Nälkäänkuolleiden muistomerkki, 1936
Bill Durnan
**William Ronald (Bill) Durnan** 22. tammikuuta 1916 Toronto, Ontario, Kanada – 31. lokakuuta 1972) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Maalivahtina pelannut Durnan kuului Montreal Canadiensin 1940-luvun joukkueen menestyksen takuumiehiin National Hockey Leaguessa ja luetaan pelipaikkansa parhaimmistoon pohjoisamerikkalaisten vahtien joukossa.

Durnan pelasi erikoishanskoilla, joiden ansiosta pystyi ottamaan kiekon kumpaan käteen vain samalla pidellen mailaa toisessa kädessä. 383 runkosarjan ottelussa hän saavutti 208 voittoa ja 112 tappiota pelaten 34 nollapeliä ja päästäen keskimäärin 2,36 maalia ottelua kohden. Play off -otteluissa hänellä on 27 voittoa (joista kaksi nollapeliä) ja 12 tappiota sekä keskimäärin 2,07 päästetyn maalin keskiarvo kaikkiaan 45 pelissä.

Bill Durnan pelasi vain seitsemän kautta NHL:ssä, mutta dominoi liigaa tuona aikana sitäkin selvemmin. Hän sai kuusi parhaan maalivahdin palkintoa, joista ensimmäiset neljä peräjälkeen. Hän vetäytyi korkeimmasta ammattilaisliigasta pelaamisen aiheuttaman stressin takia ja valmensi vielä merkittävimpinä joukkueinaan tällöin Ottawa Senators QSHL-liigassa 1950–1951 ja Kitchener-Waterloo Dutchmen OHA-sarjassa 1958–1959.

Durnan teki yhden modernin NHL:n pitkäikäisimmistä ennätyksistä 26.2.–6.3.1949, kun hän pelasi neljä perättäistä nollapeliä pitäen maalinsa koskemattomana kaikkiaan 321 minuutin ja 21 sekunnin ajan. Tämän ennätyksen rikkoi vasta Phoenix Coyotesin Brian Boucher kaudella 2003–2004.

Viimeisinä vuosinaan Durnan kärsi diabeteksestä.

Saavutuksia
-----------

* Allan Cup Kirkland Lake Blue Devilsin riveissä 1940
* NHL:n ykköstähdistössä 1944, 1945, 1946, 1947, 1949 ja 1950
* Vezina Trophy 1944, 1945, 1946, 1947, 1949 ja 1950 (paras maalivahti; toiseksi useimmin NHL:n historiassa)
* pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1947, 1948 ja 1949 (tähdistöotteluita alettiin järjestää säännöllisesti vasta 1948)
* Stanley Cup 1944 ja 1946 Montreal Canadiensin riveissä
* Montreal Canadiensin kapteenina kaudella 1947–1948 (toistaiseksi viimeinen maalivahti-kapteeni NHL:ssä ja kautta aikojen yksi kolmesta)
* Canada's Sports Hall of Fame -kunniagallerian jäsen
* Hockey Hall of Fameen 1964
* Vuonna 1998 sijalla 34 *The Hockey News* -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla

Katso myös
----------

* The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta

Lähteet
-------

* Bill Durnan Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
* Bill Durnan *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Johnny MowersTurk Broda** | **Vezina Trophyn voittaja**1944, 1945, 1946, 19471949, 1950 | Seuraaja:**Turk BrodaAl Rollins** |
**Tarja Maija Tanninen-Mattila** (s. 29. tammikuuta 1958 Helsinki) toimi Helsingin taidemuseo HAMin johtajana vuodesta 2013 vuoteen 2022, jolloin jäi eläkkeelle. Aiemmin hän toimi Ateneumin taidemuseon johtajana vuodesta 2006.

Tanninen-Mattila valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1989. Hän opiskeli ensin pääaineenaan englantilaista filologiaa sivuaineinaan yleinen kirjallisuustiede ja kotimainen kirjallisuustiede, mutta vaihtoi myöhemmin pääaineekseen taidehistorian. Pro gradu -tutkielmassaan Tanninen-Mattila teki 1970-luvun suomalaisesta ekologisaiheisesta taiteesta. Lukuvuoden 1993–1994 hän opiskeli George Washingtonin yliopistossa.

Vuosina 1991–1995 Tanninen-Mattila työskenteli Helsingin kaupungin taidemuseon amanuenssina ja 1995–2001 intendenttinä. Hän johti Helsingin Taidehallia vuosina 2001–2006.

Tanninen-Mattilan isä on toimittaja Aarne Tanninen ja äiti lastenkirjailija Oili Tanninen. Hänen puolisonsa on lääketieteen tohtori Antti S. Mattila. Heillä on kaksi aikuista poikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on 2015*, s. 908–909. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Frilander, Aino: Iso muutos.  *Helsingin Sanomat*, 2.12.2022, s. B 1–B 3. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.12.2022.
3. ↑  Ateneumin johtaja siirtyy Helsingin taidemuseon johtoon *HS.fi*.  9.10.2013. Viitattu 3.10.2015.
4. ↑  Mansikka, Marjo: Kuukauden humanisti: Maija Tanninen-Mattila: Rönsyilevä taidetyöläinen (Arkistoitu sivu)  2/2006. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 3.10.2022.
5. ↑  Onnellisuustohtori kertoo, miten tulet onnellisemmaksi *HS.fi*.  15.1.2015. Viitattu 3.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Tanninen-Mattilan haastattelu Kulttuurikartta-ohjelmassa Yle Areena. 2.5.2019.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
FROG-7B
**FROG** (engl. *Free Rocket Over Ground*) on Naton koodinimi sarjalle Neuvostoliiton lyhyen matkan tykistöraketteja. Raketit ovat yksivaiheisia ja ohjaamattomia kiinteän ajoaineen raketteja, joiden käyttötarkoitus olisi sodan syttyessä ollut taktisten ydinaseiden ampuminen vihollisen rintamaa vastaan ja rauhan aikana ne toimivat nk. pelotteena. 

FROG-sarja kehitettiin 1950-luvulla. Raketista on tehty ainakin seitsemän versiota, jotka tunnetaan koodinimillä FROG-1–FROG-7. FROG-7A otettiin käyttöön vuonna 1965 ja FROG-7B vuonna 1968. Sen kantama on 70 km ja hyötykuorma 550 kg. Raketissa voi käyttää tavanomaista, kemiallista tai ydinkärkeä.

FROG-3, FROG-4 ja FROG-5 oli sijoitettu PT-76-tela-alustalle, myöhemmät ZIL-135 8×8 kuorma-auton alustalle. FROG-6 oli harjoitusraketti.

FROG-7:n (9K52 Luna) osumatarkkuus oli 500-700 metriä. Se oli varustettu 450 kg räjähteellä, 450 kg ydinaseella tai 36 kg kemiallisella kärjellä. Parannetussa FROG-7B:ssa oli pitempi kärki, johon sai rypälepommi- tai miinakärjen. FROG-sarjan korvasi SS-21, jolla oli huomattavasti pitempi kantomatka (120 km). FROG-7:ää valmistettiin vuoteen 1972 asti.

Neuvostoliitolla raketteja oli 1987 Natoa vastassa 500 ja Kiinaa vastassa 215 sekä 100 Kaakkois-Aasian ja Turkin vastaisella rintamalla ja 75 strategisessa reservissä. Venäjällä niitä oli vuonna 1994 käytössä vielä 350 kpl. Käyttäjämaihin kuuluvat lisäksi Afganistan, Algeria, Angola, Kuuba, Egypti, Irak, Pohjois-Korea, Libya, Serbia, Syyria ja Jemen. Irakin parannetulla versiolla *Laith* oli 90 km kantomatka.

Raketit oli sijoitettu divisioonien alaisuuteen. Tyypillisessä pataljoonassa oli kaksi patteria, joissa kaksi ohjusalustaa ja pitkän matkan säätutka. Raketin saatto laukaisukuntoon kesti tilanteesta riippuen 15–30 min.

Lähteet
-------

* FROG-7A (3R-11, 9K21, 9M21, R-65), FROG-7B (9K52, 9M52, R-70), Luna-M. *FAS – Military Analysis Network*.  10.8.1999.  Arkistoitu 11.10.2006. Viitattu 14.10.2006. (englanniksi)
* FROG-7B. *MissileThreat.com*.  1.6.2005.  Arkistoitu 16.10.2006. Viitattu 14.10.2006. (englanniksi)
* FROG-7A (3R-11, 9K21, 9M21, R-65), FROG-7B (9K52, 9M52, R-70), Luna-M operational-tactical rocket weapons – Operativno Takticheskie Raketnye Kompleksy *GlobalSecurity.org*. Viitattu 14.10.2006. (englanniksi)
**Maija Weitz** (o.s. Numminen, s. 14. elokuuta 1950 Helsinki) on kamarimuusikko ja liedpianisti. Hän esiintyy solistina ja säestäjänä. Weitz on konsertoinut laajalti Suomessa ja ulkomailla.

Ura
---

Espoolainen Maija Weitz aloitti piano-opintonsa 9-vuotiaana Tampereella Rakel Levinin  johdolla, minkä jälkeen seurasivat opinnot Sibelius-Akatemiassa ja Wienin musiikkiyliopistossa, silloiselta nimeltään Hochschule für Musik und darstellende Kunst, Dieter Weberin ja Bruno Seidlhoferin johdolla. Lisäksi hän vietti vuoden Sibelius-stipendiaattina Ann Arborissa Michiganissa. Vuonna 1976 hän suoritti pianodiplomin korkeakoulussa Hochschule für Musik und darstellende Kunst, Wien, osastolta Konzertfach.

Weitz on wieniläisklassisen tradition keskeisiä tuntijoita Suomessa.Yhteistyö ennen kaikkea wieniläisen musiikkimaailman kanssa on kansainvälistänyt hänen toimintaansa. Tärkeänä osana Maija Weitzin pedagogista työskentelyä ovat kamarimusiikin mestarikurssit wieniläisen tulkintatradition lähtökohdista Sibelius-Akatemiassa ja Gdańskin musiikkiakatemiassa Puolassa. Hän on toiminut pianonsoiton opettajana ja säestäjänä Sibelius-Akatemiassa vuosina 1984-1998, joista vs lehtorina vuosina 1985-1990 sekä Savonlinnan Oopperajuhlien koulutussäätiön Aino Ackté-instituutin mestarikurssien pianistina 1986-1997. 1984-1990 lisäksi pianonsoiton opettajana Helsingin Konservatoriossa.

Vuosien varrelta mainittakoon myös lukuisat mestarikurssit Suomessa, Puolassa ja Turkissa sekä pohjoismaisen laulumusiikin kurssit Wienin musiikkiyliopistossa ja Japanissa. Weitz on toiminut pitkään kansainvälisten piano- ja kamarimusiikkikilpailuiden tuomaristoissa ja vuosikymmenien ajan eri musiikkitapahtumien, muun muassa vuodesta 2008 alkaen Espoon Kamarihelmi -festivaalin promoottorina.

Joulukuussa 2016 Tasavallan presidentti myönsi Maija Weitzille Suomen Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ansioristin ja joulukuussa 2016 Itävallan liittopresidentti "Das goldene Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich"-ansioristin Weitzin tekemästä työstä itävaltalaisen musiikkikulttuurin hyväksi.

Weitzin aviopuoliso on graafinen suunnittelija Sampo Syrjänen.

Äänitteet
---------

* Duo Weitz. Yleisradio 2000.
* Winterreise, Veli-Pekka Väisänen VPCD01

Lähteet
-------

1. ↑  Kamarihelmi-tapahtuma tuo ulkomailta huippumuusikoita opettamaan nuoria Länsiväylä
2. ↑  Piilossa on pianotaiteilijan kesäinen konserttisali
3. ↑  Wieniläisen kamarimusiikin mestarikurssi[vanhentunut linkki] Siba.fi.
4. ↑  Länsiväylä 29.1.2020 *www.lehtiluukku.fi*. Viitattu 9.5.2020. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Maija Weitz - kuvagalleria *Maija Weitz*. Viitattu 9.5.2020.
6. ↑  Rechtsinformation des Bundes. (saksaksi)
**Venla Kotkaslahti** (s. 25. tammikuuta 1995 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Jääkiekkouransa hän aloitti poikajoukkueista. Hän aloitti naisten SM-sarjauransa Tampereen Ilveksessä, pelasi välillä kolme kautta Team Oriflame Kuortaneessa, opiskellessaan Kuortaneen Urheilulukiossa ja palasi Ilvekseen uransa viimeiseksi kaudeksi 2014–2015. Hän kuului Euroopan cupin voittaneeseen Ilveksen naisten joukkueeseen 2011. Hän saavutti naisten SM-hopeaa 2011 ja SM-pronssia 2015. Kotkaslahti valittiin naisten SM-sarjan vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Noora Räty palkinnolla vuonna 2011.

Kotkaslahti pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 114 runkosarjaottelua, joissa teki 31 maalia ja antoi 38 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki 17 ottelussa kolme maalia ja antoi neljä maalisyöttöä.

Kotkaslahti on saavuttanut myös monia SM-mitaleja C- ja A-tytöissä. Hän teki ensimmäisenä suomalaisena naisena ilmaveivin C-tyttöjen sarjaottelussa Kiekko-Karhuja vastaan vuonna 2011.

Kotkaslahti pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011, 2012 ja 2013.. Vuoden 2011 kisoissa Suomi sai MM-pronssia. Hän pelasi naisten MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi kaikkiaan yksitoista naisten maaottelua ilman tehopisteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Venla Kotkaslahti *eurohockey.com*. Viitattu 15.4.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  VENLA KOTKASLAHTI *eliteprospects.com*. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)
3. ↑  Tässä Suomen joukkue naisten MM-kisoihin! *leijonat.fi*.  27.3.2012. Viitattu 12.4.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  PLAYER STATISTICS BY TEAM ILV - Ilves Tampere *iihf.com*. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)
5. ↑  Ilves writes history *iihf.com*.  27.2.2011. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)
6. ↑  ILVES *eliteprospects.com*. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)
7. ↑  Tyttöjen jääkiekkomaajoukkueelle historiallinen MM-pronssi  8.1.2011. mtv3.fi. Viitattu 12.4.2012.
**William Leroy Chadwick** (10. lokakuuta 1915 New York, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoerotuomari ja -toimittaja, joka on valittu Hockey Hall of Fameen.

Chadwick aloitti jääkiekkouransa high schoolissa. Hän pelasi nuorena myös baseballia, jossa voitti kaupungin mestaruuden 1933. High schoolin jälkeen Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa Fordhamin yliopistossa. Hän pelasi New Yorkin alueen amatöörisarjassa, Metropolitan Amateur Hockey Leaguessa. Vuonna 1935 Chadwick sai kiekon oikeaan silmäänsä. Hän joutui olemaan viikon silmäsairaalassa, mutta silmän näkökykyä ei pystytty pelastamaan. Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa New York Roversissa, vaikka toinen silmä oli sokeutunut. Kuitenkin Eastern Hockey League -sarjan ottelussa kaudella 1936–1937 hän sai vastustajan lavan suoraan vasemman silmänsä viereen. Vamma ei ollut vakava, mutta se sai Chadwickin lopettamaan uransa.

Maaliskuussa 1937 Chadwickia pyydettiin tuomaroimaan Roversien ottelu EHL:ssä, kun tuomari Ray Levis oli jäänyt lumimyrskyyn. NHL:n komissaari Frank Calder pyysi Chadwickiä aloittamaan NHL-uransa linjatuomarina vuonna 1939. Chadwickistä tuli ensimmäisen Yhdysvalloissa syntynyt tuomari. Vuoden päästä hän siirtyi päätuomariksi. Chadwick tuomaroi NHL:ssä vuoteen 1955 saakka. Hän vihelsi yli tuhannessa ottelussa ja oli mukana Stanley Cupin pudotuspeleissä 1939–1955.

Chadwick tunnetaan tuomarointiuraltaan erityisesti käsimerkeistään. Hän rupesi käyttämään ensimmäisenä tuomarina käsimerkkejä selvittääkseen yleisölle jäähyn syytä. Chadwick esimerkiksi otti ranteestaan kiinni, kun vihelsi kiinnipitämisjäähyn. Hän aloitti tapansa 1943–1944. NHL virallisti käsimerkit 1956, vuosi Chadwickin lopettamisen jälkeen.

Tuomariuransa jälkeen Chadwick toimi hetken yritysmaailmassa, mutta päätyi pian New York Rangersin otteluiden selostajaksi radioon Marv Albertin pariksi. Vuodesta 1972 vuoteen 1987 hän selosti otteluita televisiossa Jim Gordonin kanssa. He olivat New Yorkin alueen suosituimpia televisiokasvoja.

Chadwick on valittu uransa ansiosta Hockey Hall of Fameen 1964 ja United States Hockey Hall of Fame 1974. Lisäksi hän sai Lester Patrick Trophyn 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  AP: NHL icon Bill Chadwick dies *Globe Sports*.  24.10. 2009. The Globe and Mail. Viitattu 25.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Hall of Fame referee Bill Chadwick dies at age 94 *NHL.com*.  24.10.2009. National Hockey League. Viitattu 25.10. 2009. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee käsikirjoittajaa. Jalkapalloilija Venla Mäkelästä on eri artikkeli.*
**Venla Mäkelä** (s. Kotka) on suomalainen elokuva- ja TV-käsikirjoittaja.

Mäkelä on opiskellut viestintää Lontoossa, jonka jälkeen hän hakeutui töihin Solar Filmsiin. Siellä hän työskenteli tuotantoapulaisena ja kehitteli samalla käsikirjoitusta, josta lopulta muodostui hänen ensimmäinen televisiosarjansa *Muodollisesti pätevä* (1999). Tämän jälkeen hän lähti opiskelemaan elokuvakäsikirjoittamista Kanadaan, jossa myös viimeisteli käsikirjoituksen Aleksi Mäkelän ohjaamaan elokuvaan *Lomalla* (2000).

Matti Ijäkselle Mäkelä kirjoitti elokuvan *Aita* (2001), joka on koominen tarina keski-ikäisen miehen vaihdevuosista tämän hullaantuessa nuoreen tyttöön. Vuonna 2006 Yle TV1 esitti Mäkelän kirjoittaman ja Kimmo Taavilan ohjaaman *Tikkurila-trilogian*, joka on kolmesta itsenäisestä elokuvasta (*Kirkkaalta taivaalta*, *Arppa vaan*, *Kodit ja kalusteet*) koostuva draamakomedia, joka sijoittui keskiluokkaiseen ja keskivertoon lähiöön Vantaan Tikkurilaan. Sarja toi Mäkelälle parhaan käsikirjoituksen Venla-palkinnon. Ensimmäisen hän oli saanut jo *Muodollisesti pätevä* -sarjasta.

Lähteet
-------

1. ↑  TV2 Teatterille palkitut ohjelmat (Arkistoitu – Internet Archive), Yle Vintti. Viitattu 15.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Venla Mäkelä Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Bill Dalton.
**William Marion "Bill" Dalton** alias **Mason Frakes Dalton** (1866−1894) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja yksi Daltonin veljeksistä. Hän asui suurimman osan elämästään Kaliforniassa. 1880-luvun puolivälissä hän työskenteli esimiehenä ranchilla Mercedin piirikunnassa, perusti perheen ja ryhtyi poliittiselle uralle demokraattipuolueessa.

Oleskellessaan Bill Daltonin ranchilla vuonna 1890 hänen kolme veljeään päättivät ryhtyä ryöstämään junia. Myös Billiä syytettiin osallisuudesta näihin ryöstöihin. Bill ei ollut mukana kahden veljensä kuolemaan johtaneessa pankkiryöstössä Coffeyvillessä 1892. Hän muutti Oklahomaan ja kuoli vuonna 1894 pakomatkalla ryöstettyään pankin Texasissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Metz, Leon Claire: *The Encyclopedia of Lawmen, Outlaws, and Gunfighters*, s. 59–61. Facts On File, 2003. ISBN 0-8160-4543-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Ohnick, Nancy: Bill Dalton and Bill Doolin and the Cimarron Robbery *Oldmeadecounty.com*.  Arkistoitu 17.8.2018. Viitattu 17.8.2018.
**Jade Louise Jones** (s. 21. maaliskuuta 1993 Bodelwyddan, Denbighshire, Wales) on walesilainen taekwondon kaksinkertainen olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 156 cm, ja saavuttanut suurimmat menestyksensä 57 kg:n sarjassa.

Jones voitti olympiakultaa 57 kg:n painoluokssa Lontoossa 2012 kukistettuaan loppuottelussa kiinalaisen Hou Yuzhuon pistein 6–4. Hän uusi kultamitalinsa samassa painoluokassa Rio de Janeirossa 2016. Finaalissa hän voitti Espanjan Eva Calvon pistein 16–7.

Jones voitti 57-kiloisissa maailmanmestaruuden Manchesterissa 2019 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Lee Ah-Reumin pistein 14–7. Hän saavutti samassa sarjassa MM-hopeaa Gyeongjussa 2011 ja pronssia Mujussa 2017.

Jones voitti Euroopan-mestaruuden 57 kg:n painoluokassa Montreux'ssa 2016, Kazanissa 2018 ja Sofiassa 2021 sekä saavutti hopeaa Bakussa 2014. EM-pronssia hän sai 53-kiloisten sarjassa Pietarissa 2010 ja 57-kiloisissa Manchesterissa 2012.

Jones voitti nuorten olympialaisissa kultaa 55 kg:n painoluokassa Singaporessa 2010. Hän saavutti nuorten MM-hopeaa samassa sarjassa Tijuanassa 2010.

Grand Prix -kilpailuissa Jones on saavuttanut kahdeksan voittoa, viisi kakkossijaa ja yhden kolmossijan. Grand Slam -kilpailuissa hän on sijoittunut kahdesti toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jade Jones *olympedia.org*. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Jones, Jade *taekwondodata.com*. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
**Kołon piirikunta** (puol. *powiat kolski*) on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 86 727. Siihen kuuluvat kymmenen kuntaa ovat Babiak, Chodów, Dąbie, Grzegorzew, Kłodawa, Koło, Kościelec, Olszówka, Osiek Mały ja Przedecz.

Kołon piirikunnalla on yhteistä rajaa Radziejówin, Włocławekin, Kutnon, Łęczycan, Poddębicen, Turekin ja Koninin piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta noin 80 prosenttia on maatalousmaata ja noin 12 prosenttia metsää.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Kołon piirikunnan asukkaista 51 prosenttia oli naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 587 lasta. Kołon piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 71 553 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat kolski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 18.9.2020. (puolaksi)
2. ↑  Położenie  13.3.2020. Kołon piirikunta. Viitattu 18.9.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ison-Puolan piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Poznań (hallintokeskus)
* Kalisz
* Konin
* Leszno

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Chodzież
* Czarnków-Trzcianka
* Gniezno
* Gostyń
* Grodzisk
* Jarocin
* Kalisz
* Kępno
* Koło
* Konin
* Kościan
* Krotoszyn
* Leszno
* Międzychód
* Nowy Tomyśl
* Oborniki
* Ostrów
* Ostrzeszów
* Piła
* Pleszew
* Poznań
* Rawicz
* Słupca
* Śrem
* Środa
* Szamotuły
* Turek
* Wągrowiec
* Wolsztyn
* Września
* Złotów

 |

 |
Jadeiittikaali
**Jadeiittikaali** (kiin.: 翠玉白菜; pinyin: *Cuìyù Báicài*) on jadeiitista kaiverrettu kiinankaalia esittävä veistos. Veistokseen on kaiverrettu myös heinäsirkka ja hepokatti piileskelemään lehtien sekaan. Se kuuluu Taipein kansallisen palatsimuseon kokoelmiin.

Kuvaus
------

Jadeiittikaali on pieni veistos. Sen korkeus on 18,7cm, leveys 9,1cm ja paksuus 5,07cm. Se on noin ihmiskäden kokoinen.

Lehtien poimuinen osittain läpinäkyvä ulkoasu on jaden luonnollisten värivaihteluiden ansiota. Veistos on tehty yhdestä osin valkoisesta, osin vihreästä jadeiittipalasta, jossa oli lukematon määrä epätäydellisyyksiä, kuten halkeamia ja värivaihteluita. Nämä virheet on käytetty hyödyksi veistosta tehtäessä ja ne muodostavat kaalinlehtien suonet. 

Veistosta pidetään naisellisen hyvyyden vertauskuvana. Valkoisen juuren katsotaan symbolisoivan puhtautta, lehdet kuvastavat hedelmällisyyttä ja runsautta. Heinäsirkka ja hepokatti kuvastavat lapsia.

Historia
--------

Jadeiittikaalin tekijä on tuntematon. Se oli ensimmäisen kerran näytteillä Kielletyssä kaupungissa Qing-dynastian Guangxu-keisarin vaimon keisarinna Jinin palatsissa. Hän ilmeisestikin sai veistoksen osana myötäjäisiään vuonna 1889. Qing-dynastian hajoamisen jälkeen vuonna 1911, veistos päätyi Palatsimuseon kokoelmiin Kiellettyyn kaupunkiin. Veistos säilyi toisesta maailmansodasta ja Kiinan sisällissodasta ja päätyi lopulta Taiwanin kansalliseen palatsimuseoon.

Merkittävyys
------------

Jadeiittikaalia on sanottu kansallisen palatsimuseon kuuluisimmaksi mestariteokseksi. Lihanmuotoisen kiven, Mao gong Dingin ja jadeiittikaalin katsotaan muodostavan museon kolme arvokkainta esinettä. Museon kävijät ovat valinneet jadeiittikaalin museon merkittävimmäksi kohteeksi. Vuonna 2009 syntyi kiistaa, kun kävi ilmi, että museossa myydyt jadeiittikaalia esittävät matkamuistot oli valmistettu manner-Kiinassa Taiwanin sijasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Jadeiittikaali (Arkistoitu – Internet Archive) kansallisen palatsimuseon kotisivuilla. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jadeite Cabbage
Kozlovkan piiri Tšuvassian kartalla.
**Kozlovkan piiri** (ven. Козло́вский райо́н, *Kozlovski raion*, tšuvassiksi Куславкка районӗ, *Kuslavkka raionĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 517 neliökilometriä ja asukkaita on 24 200 henkeä (vuonna 2007).

Piiri sijaitsee Tšuvassian koillisosassa. Idässä ja kaakossa se rajoittuu Tatarstaniin, etelässä ja lounaassa Urmaryn piiriin, lännessä Tsivilskin piiriin ja luoteessa Mariinski Posadin piiriin. Hallinnollinen keskus on Kozlovkan kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa.

Seutu kuuluu Volgan ylänköön. Sen koillispuolella sijaitsee Volgan muodostama Kuibyševin tekoallas, johon laskee sivujoki Aniš. Pinta-alasta valtaosa on maatalousmaata. Metsää on vain 6 %.

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie (Tjurleman asema) sekä Nižni Novgorodin ja Ufan välinen M7-valtatie. Kozlovkassa on henkilö- ja tavaraliikennettä hoitava laivalaituri. Piirikeskuksesta on 95 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn. 

Väestöstä 70 % on tšuvasseja, 22 % venäläisiä ja 6 % tataareja.

Seudulla on koneenrakennus- ja metalliteollisuutta, puunjalostusta, kevyttä sekä elintarviketeollisuutta. Lähes kaikki teollisuusyritykset sijaitsevat Kozlovkassa. Niistä huomattavimmat ovat kuorma-autotehdas, meijeri ja leipätehdas. Maatalous on keskittynyt viljan, perunan, vihannesten ja humalan viljelyyn sekä lihan ja maidon tuotantoon.

Kozlovossa toimii matemaatikko Nikolai Lobatševskille omistettu museo sekä julkaistaan venäjän- ja tšuvassinkielistä piirilehteä *Znamja – Jalav*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kozlovkan piiri**.
* Kozlovkan piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Kansainvälisen oikeuden akatemia toimii Haagissa Rauhanpalatsissa.
**Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia** (engl. *The Hague Academy of International Law*, ransk. *Académie de droit international de La Haye*) on kansainvälisen julkis- ja yksityisoikeuden opetuksen ja tutkimuksen keskus, joka toimii Rauhanpalatsissa Haagissa, Alankomaissa. Sen tavoitteena on edistää kansainvälisten suhteiden oikeudellisten kysymysten tutkimista. Akatemia on erityisen tunnettu opiskelijoille ja nuorille tutkijoille suunnatuista kesäkursseista.

Kansainvälisen oikeuden akatemia ei ole yliopisto, eikä se toimi yliopiston tavoin. Sillä ei ole vakituista opetushenkilöstöä, vaan akatemian tieteellinen neuvosto (nk. curatorium) kutsuu kurssien pitäjiksi päteviksi katsomiaan henkilöitä. Tieteellisen neuvoston puheenjohtajana toimi aiemmin aina kuolemaansa saakka Boutros Boutros-Ghali. Vuodesta 2017 lähtien neuvoston puheenjohtajana on toiminut Pariisin yliopiston Université Paris I:n (Panthéon-Sorbonne) emeritusprofessori Yves Daudet.

Akatemialle myönnettiin Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto vuonna 1992 ja sitä on ehdotettu Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi yhteensä 38 kertaa vuosien 1915 ja 1956 välillä.

Historia
--------

Ajatuksen kansainvälisen oikeuden akatemian perustamisesta nosti Haagin rauhankonferenssissa vuonna 1907 esiin alankomaalainen juristi Tobias Michael Carel Asser. Akatemian oli alun perin tarkoitus käynnistää toimintansa vuonna 1914, mutta ensimmäisestä maailmansodasta johtuvan viivästyksen vuoksi ensimmäiset kurssit järjestettiin vasta vuonna 1923.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Hague Academy of International Law: History *www.hagueacademy.nl*. Viitattu 14.11.2017. (englanniksi)
2. ↑  The Hague Academy of International Law: Curatorium and Administration *www.hagueacademy.nl*. Viitattu 14.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Prizewinners of the Félix Houphouët-Boigny Peace Prize *www.unesco.org*. United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization (UNESCO). Viitattu 14.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  Nomination Database: The Academy of International Law (Académie de Droit international de la Haye) *www.nobelprize.org*.  2014. Nobel Media AB. Viitattu 14.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansainvälisen oikeuden akatemian viralliset sivut (englanniksi) (ranskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fredrik Juvelius** (12. kesäkuuta 1769 Kokkola – 15. tammikuuta 1826 Kruunupyy) oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.

Elämäkerta
----------

Fredrik Juveliuksen vanhemmat olivat Brita Helena Nyman ja Kruunupyyn kirkkoherra Erik Juvelius. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua vuodesta 1779 alkaen, ja pääsi opiskelemaan Turun Akatemiaan 1786. Hän väitteli Henrik Gabriel Porthanin johdolla 18. kesäkuuta 1791 ja 19. kesäkuuta 1792 Carl Niclas Helleniuksen johdolla. Jälkimmäinen *pro gradu*-väitös (Hellenius, C.N. ja Juvelius, F. 1792: *Dissertatio Academica sistens Specimina Quaedam Instinctus, Quo Animalia Suae Prospiciunt Soboli*. Frenckell, Aboae. 16 s. Pro gr.) käsitteli vaistotoimintoja, jotka kuuluvat eläinten jälkeläisten hoitoon. Tutkimus oli aikanaan poikkeuksellisen tasokas.

Juvelius sai pappisvihkimyksensä Turun arkkihiippakunnassa 1794. Hänet nimitettiin saman tien Kruunupyyn kappalaisen apulaiseksi, missä toimessa hän oli vain kuukauden, sillä hänet nimitettiin Kokkolan pedagogion rehtoriksi. Kokkolan seurakunnan kappalaiseksi hänet valittiin 1796, ja hän hoiti seurakunnan kirkkoherran tehtäviä virkaatekevänä 1803–1806. Vaasan-Mustasaaren kappalaisena Juvelius toimi 1810–1820, jonka jälkeen hän palasi Kruunupyyn kappalaiseksi.

Juvelius ja Ulrica Christina Collin vihittiin avioliittoon Uudessakaarlepyyssä 4. joulukuuta 1794. Ulrica oli uusikaarlepyyläisen kauppiaan Abraham Collinin tytär. Pariskunnalle syntyi ainakin kahdeksan lasta.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5
* Kotivuori, Yrjö: Fredrik Juvelius. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.

### Viitteet

1. ↑  Hiski-tietokanta: Uudenkaarlepyyn vihittyjen sekä Kokkolan ja Kokkolan maaseurakunnan kastettujen luettelot
Moldovan passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Moldovan kansalaisuus** on laillinen suhde Moldovan tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa sovelletaan lähtökohtaisesti ius soli -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Kaikki sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Moldovassa, ovat syntyperäisiä kansalaisia. Tämä pätee myös niissä tapauksissa, joissa henkilön vanhemmat tai isovanhemmat ovat syntyneet Moldovassa.

Syntyperäisiä tai tunnustettuja kansalaisia ovat myös sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Moldovan ulkopuolella ja joiden vanhemmat tai isovanhemmat ovat joko syntyneet Moldovassa tai heidät on karkotettu sieltä vuoden 1940 jälkeen, ovat Moldovan kansalaisia.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada sellainen vähintään 18-vuotias henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:

* tuntee Moldovan perustuslain
* on läpäissyt kansallisen kielikokeen
* osoittaa omaavansa laillisen tulonlähteen

Hakijalta vaaditaan myös tietty määrä laillista oleskeluaikaa Moldovassa, joka määräytyy seuraavasti:

* perustapauksissa: 10 vuotta
* Moldovan kansalaisen kanssa naimisissa olevat: 3 vuotta
* Moldovan kansalaisten, jotka ovat hakijan lapsia tai vanhempia, kanssa asuvat hakijat: 3 vuotta
* hakijat, jotka ovat asuneet maassa ennen 18. syntymäpäiväänsä: 5 vuotta
* valtiottomat ja pakolaiset: 8 vuotta

Vuonna 2017 Moldova mahdollisti kansalaisuuden saamisen investoimalla. Hieman kanavasta*selvennä* riippuen 100 000–250 000 euroa investoivat ulkomaalaiset saattoivat hakea kansalaisuutta. Uusi laki herätti kritiikkiä sen jälkeen, kun presidentti Igor Dodon sanoi venäläiselle liikemiehelle, että tämän tulisi harkita Moldovan kansalaisuutta investoinnin kautta, koska se helpottaisi pääsyä Euroopan unionin alueelle. Laki kumottiin vuonna 2020. Kaikkiaan hakemuksia tuli Moldovan hallituksen mukaan 97.

Kaksoiskansalaisuus
-------------------

Moldova sallii kaksoiskansalaisuuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  LEGE Nr. 1024 din 02.06.2000 *lex.justice.md*.  2000. Viitattu 14.12.2022. (romaniaksi)
2. ↑  Citizenship *Embassy of the Republic of Moldova to the United States of America and United Mexican States*.  2022. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Moldova Offers Passports to Cash-Rich Foreigners *Balkan Insight*.  28.9.2017. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
4. ↑  Moldovan Parliament Cancels ‘Citizenship For Investment’ Law *Infotag.md*.  19.6.2020. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
5. ↑  Moldova *Dual Citizenship*. Viitattu 14.12.2022. (englanniksi)
**Moldovan valtionyliopisto** (romaniaksi  *Universitatea de Stat din Moldova, USM*) on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa toimiva klassinen yliopisto. Yliopisto perustettiin 1. lokakuuta 1946 alkujaan nimellä Chișinăun valtionyliopisto. Yliopistossa oli alkuvaiheessa 5 tiedekuntaa ja 12 ainelaitosta. Opetusta koordinoitiin vuosina 1946-1988 Moskovasta, Neuvostoliiton pääkaupungista. Jo ennen Moldovan itsenäistymistä 1991 yliopisto nimettiin Moldovan valtionyliopistoksi 19. tammikuuta 1990.

Moldovan valtionyliopisto on maan tärkein ylempää opetusta antatava oppilaitos. Sillä on noin 17 000 opiskelijaa, jotka opiskelevat 14 tiedekunnassa yli 100 eri erikoistumisalaa. Henkilökuntaan kuuluu 8 akateemikkoa, 90 professoria (dosenttitaso) ja noin 360 tohtoritason muuta opettajaa.

Moldovan valtionyliopisto on osallistunut Euroopan yhteisön Tempus- ja Erasmus Mundus -yhteistyöohjelmiin. Espanjalainen Webometrics-yliopistoranking luokitteli yliopiston kansallisesti sijaluvulle 1 ja maailmanlaajuisesti sijalle 2914.

* Moldovan valtionyliopisto postimerkissä. Moldovan valtionyliopisto postimerkissä.
* Eräs Moldovan valtionyliopiston (USM) rakennus. Eräs Moldovan valtionyliopiston (USM) rakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  About the Moldova State University Moldovan valtionyliopisto, usm.md.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 6.11.2014. (englanniksi)
2. ↑  Contacte Moldovan valtionyliopisto, usm.md. Viitattu 6.11.2014. (romaniaksi)
3. ↑  Overview of the Higher Education System in Moldova, 2012 (pdf) Euroopan komissio, europa.eu.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 6.11.2014. (englanniksi)
4. ↑  Ranking web of universities - Moldova webometrics.info, viitattu 6.11.2014 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Moldova State University (USM) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (cnaa.acad.md)
* Moldova State University (englanniksi) (researchgate.net)
*Tämä artikkeli käsittelee Moldovan historiallista aluetta. Moldovan tasavallasta on erillinen artikkeli.*

**Moldova** (romaniaksi *Moldova*, myös ukr. Молдова) on historiallinen alue Karpaattien ja Dnestrjoen välissä. Nykyisin alue jakautuu Romanian, Moldovan tasavallan ja Ukrainan kesken. Alueen alkuperäinen nimi oli *Bogdania*, sen hallitsija Bogdan I:n mukaan. Nimi *Moldova* tulee Moldovajoesta.

Historia
--------

Moldovan ruhtinaskunnan perusti Dragoș 1300-luvulla johdettuaan joukon romanialaisia Unkarin hallitsemilta Karpaateilta ja saavutettua riippumattomuuden aluetta tuolloin hallinneista mongoleista. Hän oli kuitenkin Unkarin vasalli. Vuonna 1349 Moldova sai täyden itsenäisyyden Dragoșin seuraajan Bogdan I:n julistautuessa itsenäiseksi ruhtinaaksi. Suurimmillaan ruhtinaskunta sisälsi Bessarabian ja ulottui pohjoisessa Dnestrille asti ja etelässä Mustallemerelle. Ruhtinaskuntaa kuitenkin ympäröivät monet viholliset, jotka uhkasivat sen itsenäisyyttä, nimittäin Puola, Unkari ja Osmanien valtakunta, jotka uhkasivat myös Moldovan etelänaapuri Valakiaa. Moldovan Tapani III Suuri puolusti vuosina 1457–1504 ruhtinaskuntaa Unkaria ja Puolaa vastaan, mutta hänen kuolemansa jälkeen Bogdan III Yksisilmä joutui maksamaan veroja Osmanien valtakunnan sulttaanille. Seuraavat kolme vuosisataa Moldova oli suurimman osan aikaa Osmanien valtakunnan vasalli, kapinoista huolimatta. Juhana Hirmuinen (1572–1574) kapinoi kasvavia veroja vastaan, Valakian Mikael Rohkea yhdisti romanialaiset ruhtinaskunnat osmaneja vastaan ja vuosina 1601–1618 Moldova oli Puolan vasalli. Osmanit valitsivat ruhtinaat, vuoteen 1711 asti ruhtinassuvusta, mutta myöhemmin asemaan määrättiin kreikkalainen fanariootti. Osmanien alaisuudessa Moldova muutettiin vahvasti linnoitetuksi rajaseuduksi.

1700-luvulla Venäjän vaikutusvalta kasvoi ja vuonna 1774 Moldova asetettiin Venäjän suojelukseen, vaikka se vielä jäikin Osmanien valtakunnan vasalliksi. Moldova menetti alueita, Bukovinan Itävallalle vuonna 1775 ja itäosan sekä Bessarabian Venäjälle vuonna 1812. Vuonna 1832 säädettiin perustuslaki Venäjän johdolla. Krimin sodan jälkeisessä Pariisin rauhassa vuonna 1856 Venäjän suojeluherruus lopetettiin ja vuonna 1859 Moldova sekä Valakia yhdistyivät Romaniaksi Alexandru Ioan I Cuzan alaisuuteen.

Vuonna 1918 historiallisen Moldovan asukkaat Prutjoen itäpuolella irtautuivat Venäjän vallasta ja liittyivät Romaniaan Pariisin sopimuksella vuonna 1920, mutta Neuvosto-Venäjä ei hyväksynyt tätä. Bessarabia kuului Romaniaan vuosina 1918–1940. Neuvostoliiton vallattua Bessarabian vuonna 1940 itäisestä osasta historiallista Moldovaa tehtiin Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta. Toisen maailmansodan aikana se kuului Romaniaan vuosina 1941–1944. Moldavian neuvostotasavalta julistautui itsenäiseksi tasavallaksi vuonna 1991.

Katso myös
----------

* Luettelo Moldovan ruhtinaista
**Tony Robert Judt** (2. tammikuuta 1948 – 6. elokuuta 2010) oli brittiläinen historioitsija, esseisti ja yliopiston professori. Hänen erityisalaansa oli Euroopan historia ja hän hoiti Erich Maria Remarque -professuuria New York Universityssä. Judt myös johti saman yliopiston Erich Maria Remarque -instituuttia. Vuonna 1996 Judt valittiin American Academy of Arts and Sciences -akatemiaan ja vuonna 2007 British Academyn kirjeenvaihtajajäseneksi. Nuoruuden marxilaisen sionismin vaiheen jälkeen hän menetti uskonsa sionismiin oleskeltuaan Israelissa 1960-luvulla ja alkoi kutsua juutalaisvaltiota anakronismiksi. Marxilaisuudesta hän erkani 1970- ja 1980-lukujen mittaan. Elämänsä lopulla hän kuvaili maailmankatsomustaan "universaaliksi sosiaalidemokratiaksi".

Suomennetut teokset
-------------------

* Huonosti käy maan (2011, Like)

Katso myös
----------

* Eric Hobsbawm
* Raymond Aron

Lähteet
-------

1. ↑  Grimes, William. "Tony Judt, Chronicler of History, Is Dead at 62", *New York Times*, 7 August 2010. Luettu 17 October 2010.
2. ↑  Judt, Tony (11 February 2010). "Kibbutz". *New York Review of Books* **57** (2).

Aiheesta muualla
----------------

* *New York Review of Books* – Articles written by Judt
* Historical Society, Boston University – Interview with Judt on Europe
* "If words fall into disrepair, what will substitute? They are all we have" – One of Judt's final essays

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Molekyylien avaruusrakenteella** tarkoitetaan atomien kolmiulotteista järjestymistä molekyyliksi. Molekyylien avaruusrakenteeseen vaikuttaa oleellisesti keskusatomin hybridisaatio.

Alifaattiset yhdisteet
----------------------

Alifaattiset yhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä ja niitä ovat alkaanit, jotka sisältävät vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia, alkeenit, joissa on ainakin yksi kaksoissidos ja alkyynit, joissa taas on ainakin yksi kolmoissidos. Lisäksi on olemassa edellä mainittujen johdannaisia. Bentseenin sisältävät yhdisteet eivät kuulu alifaattisiin yhdisteisiin.

*Alkaanit*: hiilen atomeissa tapahtuu sp3-hybridisoituminen. Kolme 2p-orbitaalia ja yksi 2s-orbitaali muuttuvat neljäksi samanenergiaiseksi sp3-hybridiorbitaaliksi. Metaanissa muodostuu neljä yksinkertaista (l. sigma-) sidosta, kun hiiliatomin neljä sp3-hybridiorbitaalia yhdistyvät vetyatomien 1s-orbitaalien kanssa. Syntyy siis neljä molekyyliorbitaalia. Tämä molekyyli on muodoltaan tetraedri, sillä keskusatomista (hiilestä) lähtevät elektroniparit hylkivät toisiaan ja asettuvat mahdollisimman kauaksi toisistaan. Sidoskulmat ovat tässä tapauksessa 109,5 astetta.

*Alkeenit*: kaksoissidoksen muodostuessa hiiliatomien 2s-orbitaali ja kaksi 2p-orbitaalia hybridisoituvat, tapahtuu siis sp2-hybridisoituminen. Nämä hybridisoituneet orbitaalit yhdistyvät toisten atomien kanssa, jolloin muodostuu 3 yksinkertaista sidosta. Hiiliatomin hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat keskenään molekyyliorbitaalin (piisidos). Tämä piisidos muodostaa yhdessä sigmasidoksen kanssa kaksoissidoksen. Eteenimolekyylissä atomit ovat samassa tasossa ja sidokset ovat mahdollisimman kaukana toisistaan. Siksi atomien väliset sidoskulmat ovat 120 astetta.

*Alkyynit*: kolmoissidoksen syntyessä vain yksi 2s- ja yksi 2p-orbitaali hybridisoituvat eli kyseessä on sp-hybridisoituminen. Kahden hiilen välisessä sidoksessa molemmat hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat piisidokset. Etyynimolekyyli on lineaarinen ja symmetrinen ja sidoskulmat ovat 180 astetta.

Aromaattiset yhdisteet
----------------------

Hiilen hybridisaation erikoistapaus on bentseeni. Saksalainen kemisti August Kekulé esitti vuonna 1866 bentseenimolekyylin olevan kuusihiilinen rengas, jossa hiiliatomit ovat sitoutuneet toisiinsa vuorottelevilla yksinkertaisilla ja kaksoissidoksilla. Kekulé esitti bentseenimolekyyleissä kaksoissidosten ja yksinkertaisten sidosten paikkojen vaihtelevan, minkä johdosta bentseenin rakennekaava voidaan kirjoittaa kahdella eri tavalla. Kekulén väitetään keksineen bentseenin rengasrakenteen unessaan, jossa hiiliketju muuttui käärmeeksi, joka puri omaa häntäänsä.

Bentseenirenkaan hiiliatomeihin on liittynyt kolme muuta atomia ja sidosten väliset kulmat ovat 120 astetta. Näin ollen hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneita ja avaruusrakenne on tasomainen.

Lähteet
-------

* Miria Hannola-Teitto, Reija Jokela, Markku Leskelä, Elina Näsäkkälä, Maija Pohjakallio, Merja Rassi: *Neon 2: Kemian mikromaailma*. Helsinki: Edita, 2005.
Jean Brocin maalaus *Hyakinthoksen kuolema*.
**Hyakinthos** (m.kreik. Ὑάκινθος) oli sankarijumala ja Kleion ja Makedonian kuninkaan Pieroksen poika. Toisaalla hänen vanhemmikseen mainitaan Amyklas ja Diomede tai hänet nimetään Oibaloksen pojaksi. Häntä palveltiin jumalana Amyklaissa jo mykeneläisellä kaudella.

Amyklain ja Spartan merkittävimpiin juhliin kuului Hyakinthokselle omistettu Hyakinthia-juhla. Juhla kesti kolme päivää, joista yhtenä surtiin sankarijumalan kuolemaa ja kahtena muuna juhlittiin hänen uudestaan syntymistään. 

Tarinassa Hyakinthos oli kaunis nuorukainen, jota Apollon rakasti. Tarun mukaan he kilpailivat kiekonheitossa. He heittivät vuorotellen kunnes Apollon heitti kiekkoa kaikin voimin tehdäkseen rakastettuunsa vaikutuksen. Hyakinthos riensi ottamaan sitä kiinni tehdäkseen vuorostaan vaikutuksen Apolloniin, ja pudotessaan kiekko osui häneen ja hän kuoli.

Toisen tarinan mukaan Hyakinthoksen kuolemasta oli todellisuudessa vastuussa länsituulen jumala Zefyros. Pojan kauneus aiheutti riitaa Zefyroksen ja Apollonin välille, ja sitä pahensi se, että Hyakinthos suosi jousella ampuvaa Apollon-jumalaa. Mustasukkainen Zefyros puhalsi Apollonin kiekon sivuun niin että se osui Hyakinthokseen, joka kuoli. Kun Hyakinthos kuoli, Apollon ei päästänyt häntä Haadeen luokse vaan teki hänen vuotavasta verestään hyasintti-nimisen kukan. Ovidiuksen kertomuksen mukaan Apollonin kyyneleet jähmettyivät juuri syntyneen kukan terälehdille merkiksi hänen surustaan. Tarun hyasintiksi on kuitenkin tunnistettu hyasintin lisäksi joukko muitakin kasveja, muun muassa iris.

Vaikka tarujen Hyakinthos oli mies, nimi on nykyisin useissa kielissä naisen nimi ja viittaa kukkaan eikä taruhahmoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.3.3 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.3 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Fabulae* cclxxi (engl. käännös).
4. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* x.162–219 (engl. käännös).
5. ↑  Filostratos Lemnoslainen: *Eikones* ('Kuvia') 1.24 (engl. käännös).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyakinthos** Wikimedia Commonsissa
**Helena Miller** (s. 17. huhtikuuta 1967 Hämeenkyrö) on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui euro­viisu­karsintoihin vuonna 1987 kappaleella "Hei me lennetään", jossa hän lauloi Jussi Halmeen kanssa duona. Vuonna 1988 Miller sijoittui euroviisukarsinnoissa toiseksi kappaleella "Svart och vitt".
Miller osallistui myös Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Minä sekä kuu", mutta kappale diskattiin, koska yleisölle jaettiin ilmaisia single-levyjä.
Myöhemmin Miller levytti Tauski Peltosen kanssa kappaleen "Haavemaa".

Diskografia
-----------

* *Helena Miller* (1987, Megafon)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 11. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Helena Millerin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Hyacinthe Jadin** (27. huhtikuuta 1776 Versailles – 27. syyskuuta 1800 Versailles) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi tulevaa romanttista musiikkia ennakoivista sävellyksistään pianolle. Hänen isänsä Jean B. Jadin oli viulisti ja todennäköisesti kotoisin Brysselistä. Hyacinthe opiskeli musiikkia isänsä ja myöhemmin Nicolas-Joseph Hüllmandelin johdolla. Myös hänen vuotta vanhempi veljensä Louis-Emmanuel oli säveltäjä.

Huhtikuussa 1789 Jadin soitti yhden omista konsertoistaan pianolle Concerts Spirituels -sarjan konsertissa. Ranskan vallankumouksen jälkeen sekä hän että hänen veljensä toimivat kosketinsoittajina Théâtre de Monsieurissa. Jadin sai nopeasti mainetta kosketinvirtuoosina. Vuonna 1794 hän soitti Institute National de Musiquen festivaaliesityksissä. Hänestä tuli tämän jälkeen Pariisin konservatorion ensimmäinen pianonsoiton professori.

Jadin sävelsi vokaalimusiikkia vallankumousaiheista, kolme pianokonserttoa, 12 jousikvartettoa, muuta kamarimusiikkia, pianosonaatteja ja pienimuotoisia teoksia pianolle. Parhaiten Jadin muistetaan sonaateistaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös näyttämöteoksia. Jadin kuoli 24-vuotiaana sairastuttuaan tuberkuloosiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic: Hyacinthe Jadin
2. ↑  Operone.de: Jadin, Hyacinthe
3. ↑  Hyacinthe Jadin's Concerti for Pianoforte: A Stylistic Analysis - Deanna Cash Moore, s. 25

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Hyacinthe Jadin: ilmaisia nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |