recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sateenkaaripaitaa on käytetty hallitsevan maailmanmestarin tunnuksena vuodesta 1927 asti.
Kolminkertainen maantieajon maailmanmestari Peter Sagan sateenkaaripaidassa vuonna 2016.
**Sateenkaaripaita** on pyöräilyn hallitsevan maailmanmestarin tunnus. Paidan pääväri on valkoinen ja siinä on rinnan kohdalla viisi vaakasuuntaista raitaa kansainvälisen pyöräilyliiton UCI:n väreissä. Värit ovat alhaalta lukien: vihreä, keltainen, musta, punainen ja sininen. Värit ovat samat kuin olympialipussa ja -renkaissa. Paitaa käytetään kaikissa pyöräilyn lajeissa mukaan lukien maantiepyöräily, ratapyöräily, cyclocross, BMX ja maastopyöräily. Sateenkaaripaitaa on käytetty hallitsevan maailmanmestarin tunnuksena vuodesta 1927 asti.

Maailmanmestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan samassa lajissa kuin missä mestaruus on voitettu. Erityisesti maantieajon mestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan monipäiväisissä etappikilpailuissa ja yhden päivän kisoissa, mutta hänellä ei ole oikeutta pitää sateenkaaripaitaa aika-ajoetapeilla. Vastaavasti ratapyöräilyssä henkilökohtaisen takaa-ajon mestari saa pitää paitaa vain kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla.

Joukkuekilpailuissa, kuten joukkuetakaa-ajossa, jokaisen jäsenen on pidettävä sateenkaaripaitaa, mutta he eivät saa pitää sitä kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla.

Sateenkaaripaita helpottaa hallitsevan maailmanmestarin löytämistä niin yleisölle kuin myös muille ajajille. Tästä voi olla paidan haltijalle haittaa, koska hän ei voi ryhtyä huomaamatta hyökkäykseen. Paidassa ei myöskään ole yhtä paljon tilaa sponsorien mainoksille kuin normaaleissa ajopaidoissa, mutta maailmanmestarin saama medianäkyvyys luultavasti kompensoi pienemmän mainospinta-alan.

Mikäli ajaja ei pidä sateenkaaripaitaa on sääntörikkomuksesta rangaistuksena 2 500–5 000 Sveitsin frangin sakko.

Ajajan mestaruusvuoden päättyessä, saa hän oikeuden pitää ajopaitansa kauluksessa ja hihansuissa sateenkaarirenkaita. Tämä oikeus säilyy ajajan uran loppuun asti ja kuten sateenkaaripaitaa tunnusta saa käyttää vain siinä lajissa, jossa mestaruus on voitettu.

Mikäli sateenkaaripaidan haltijasta tulee monipäiväisen etappikilpailun (esimerkiksi Ranskan ympäriajo) johtajan paidan haltija, käyttää hän kilpailun paitaa sateenkaaripaidan sijasta. Vastaavasti UCI:n maailmancupin johtajan paita ohittaa sateenkaaripaidan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sateenkaaripaita** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rainbow jersey
**Hinattava laite** on moottorikäyttöiseen ajoneuvoon kytkettävä hinattava ajoneuvo, jota ei ole tarkoitettu henkilöiden tai tavaran kuljettamiseen eikä matkailuun. Hinattavana laitteena ei pidetä moottoriajoneuvoa, jota sen epäkuntoisuuden vuoksi tai muusta syystä tilapäisesti hinataan. Hinattavia laitteita ovat esimerkiksi aggregaattivaunu, henkilönostin, kioskivaunu, kenttäkeitin ja siirrettävä työmaakoppi.

Hinattavan laitteen takaosassa vaaditaan punaiset takavalaisimet ja punaiset kolmion muotoiset heijastimet sekä suuntavalaisimet, mikäli vetävän ajoneuvon suuntavalaisimet eivät ole selvästi taakse näkyvissä. Jos hinattavan laitteen leveys ylittää 1,6 metriä, sen etuosassa tulee olla valkoiset heijastimet.

Suurin sallittu ajonopeus hinattavaa laitetta vedettäessä on pääsääntöisesti 80 kilometriä tunnissa. Jos jarruttoman hinattavan laitteen kokonaismassa on yli 750 kilogrammaa tai laite on jousittamaton, suurin sallittu ajonopeus sitä vedettäessä on 60 kilometriä tunnissa, samoin vaurioitunutta autoa apuvaunun avulla hinattaessa.

Lähteet
-------

1. ↑   Liikenne- ja viestintäministeriön asetus autojen ja perävaunujen rakenteesta ja varusteista (1248/2002).
2. ↑   Asetus ajoneuvojen käytöstä tiellä (1257/1992), 3 §.
**Pál Teleki von Szék** (1. marraskuuta 1879 Budapest – 3. huhtikuuta 1941 Budapest) oli unkarilainen kreivi, maantieteilijä ja poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1920–1921 ja 1939–1941. Hänet muistetaan varsinkin toiminnastaan toisen maailmansodan alkuvuosina, jolloin hän pyrki pitämään Unkarin viimeiseen saakka sodan ulkopuolella ja vastusti liittoutumista natsi-Saksan kanssa.

Teleki valittiin Unkarin parlamenttiin ensi kerran vuonna 1905. Hän toimi talousmaantieteen professorina Budapestin yliopistossa vuosina 1919–1938. Teleki osallistui maansa edustajana Pariisin rauhankonferenssiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja hänen laatimaansa Unkarin väestökarttaa eli niin sanottua *punaista karttaa* käytettiin aineistona Trianonin rauhaa suunniteltaessa. Hän oli myös Unkarin pää- ja ulkoministerinä 1920–1921, mutta vetäytyi sen jälkeen vuosiksi politiikasta.

Teleki nimitettiin opetusministeriksi toukokuussa 1938 ja pääministeriksi helmikuussa 1939. Hänen hallituksensa lakkautti useita fasistisia puolueita, mutta ei puuttunut juutalaisvastaiseen lainsäädäntöön. Maailmansodan aikana hän toivoi Unkarin voivan saada Saksan tuella takaisin Trianonin rauhassa menetettyjä alueita, mutta pelkäsi liiallista riippuvuutta Saksasta. Saksan avulla Unkari sai Tšekkoslovakian pilkkomisen yhteydessä itselleen Karpato-Ukrainan ja Romania pakotettiin luovuttamaan sille Pohjois-Transylvanian alue. Telekin hallitus tuki näitä toimenpiteitä. Hänen johdollaan Unkari solmi kuitenkin myös ikuisen ystävyys- ja rauhansopimuksen Jugoslavian kanssa joulukuussa 1940. Valmistautuessaan hyökkäämään Jugoslaviaan huhtikuun 1941 alussa Saksa vaati Unkaria liittymään Jugoslavian valtaukseen, kun taas Britannia vaati sitä ehdottomasti olemaan liittymättä. Teleki ei halunnut pettää Jugoslavian kanssa tehtyä sopimusta ja mahdottomaksi katsomassaan tilanteessa hän teki itsemurhan 3. huhtikuuta 1941. Valtionhoitaja Miklos Horthy ja muu hallitus olivat aiemmin samana päivänä hyväksyneet yhteistyön Saksan kanssa. Itsemurhaviestissään Teleki julisti olevansa syyllinen siihen, ettei kyennyt estämään Unkaria rikkomasta lupauksiaan ja liittoutumasta "roistojen" kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Pál, Count Teleki (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.4.2013.
2. 1 2  *Suuri henkilökirja*, s. 660. WSOY, Helsinki 2001.
3. 1 2  *Vuosisatamme kronikka*, s. 558. Gummerus, Helsinki 1987.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pál Teleki** Wikimedia Commonsissa

* Pál Teleki (unkariksi) Magyar Életrajzi lexikon

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Leopoldina

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
***Another Code: Two Memories*** (アナザーコード ２つの記憶, *Anazā Kōdo Futatsu no Kioku*), tai **Trace Memory** Pohjois-Amerikassa on seikkailuvideopeli, jonka on kehittänyt Cing ja julkaissut Nintendo kannettavalle Nintendo DS–pelikonsolille.

Tarina
------

Pelin päähenkilö on Ashley Mizuki Robins, nuori tyttö, jonka on kasvattanut hänen tätinsä Jessica, siitä lähtien kun hän oli kolmivuotias, koska hänen vanhempansa katosivat kun hän oli lapsi. Hän uskoi vanhempiensa olevan kuolleita, mutta kaksi päivää ennen hänen neljättätoista syntymäpäiväänsä hän sai kirjeen isältään. Kirjeessä kehotettiin häntä matkustamaan Blood Edward Island -saarelle, joka sijaitsee Yhdysvalloissa, Washingtonin rannikon lähistöllä. Siellä hänen isänsä odottaisi häntä satamassa. Seuraavana päivänä, hänen syntymäpäivänään, Jessica ja Ashley matkustavat Blood Edward Island -saarelle veneellä, mutta Ashleyn isä ei ole siellä heitä vastassa. Jessica menee etsimää häntä, mutta kun hän ei palaa, Ashley lähtee etsimään sekä Jessicaa että isäänsä. Kun hän tutkii saarta, Ashley tutustuu "D":hen, kummitukseen, joka on menettänyt muistonsa. Yhdessä he menevät Edward Mansion -kartanoon, kumpikin etsien vastauksia omiin kysymyksiinsä.

Pelimekaniikka
--------------

Pelaajat navigoivat pelissä käyttäen alaruutua liikkuakseen, kun yläruutu puolestaan näyttää taiteellisia, valmiiksitehtyjä kuvia jokaisesta alueesta. Pelaajat käyttävät kosketusnäyttöä ja mikrofonia ratkaistakseen useita eri ongelmia.

### DAS/DTS

*DAS*, joka on lyhenne sanoista "Dual Another System" (DTS tai "Dual Trace System" pohjoisamerikkalaisessa versiossa) on salaperäinen kädessäpidettävä laite, jonka Ashleyn isä lähetti hänelle kirjeen kanssa. Sillä on useita eri toimintoja:

* Ottaa, varastoida ja manipuloida kuvia selvittääkseen vihjeitä.
* Lukea DAS/DTS -kortteja, jotka ovat pieniä flash-kortteja, jotka säilövät tietoa.
* Aktivoida Another I (Trace I) ja Another II (Trace II) myöhemmässä vaiheessa peliä.
* Katsoa tietoja esineistä.
* Ladata ja tallentaa pelejä.

Käännöserot
-----------

Amerikan Nintendon tuotekehittelyosaston Ann Lin on todennut, että japaninkielisen tekstin ja pohjoisamerikkalaisen version välillä on käännöseroja. Ashley on skeptisempi pohjoisamerikkalaisessa tekstissä ja Lin totesi, että hän ajatteli alkuperäisen olevan "hieman hyväksyväisempi".  Pohjoisamerikkalaiseen versioon sisällytettiin myös enemmän huumoria.

Kansainvälisissä julkaisuissa Euroopan Nintendon ja Amerikan Nintendon käännökset eroavat hieman tietyillä asteilla.

Vastaanotto
-----------

*Trace Memory* -pelillä on tällä hetkellä 72 %:n äänikasauma Game Rankings-sivustolla.

Katso myös
----------

* Hotel Dusk: Room 215
* Another Code: R

Lähteet
-------

1. ↑  Lokakuun 2005 Nintendo Power-lehden numero
2. ↑  Trace Memory Reviews. Game Rankings. Luettu 28. helmikuuta, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen japanilainen nettisivusto
* Virallinen eurooppalainen nettisivusto
* Virallinen pohjoisamerikkalainen nettisivusto
Blek le Ratin sapluunatekniikalla toteuttamia rottia
Blek le Ratin Sheep-teos esillä Subliminal Projects Galleriassa Los Angelesissa.
**Blek le Rat** (virallinen nimi **Xavier Prou**, syntynyt 1952) oli yksi Pariisin ensimmäisiä graffititaiteilijoita ja merkittävä vaikuttaja etenkin 1980- ja 1990-lukujen eurooppalaisessa katutaiteessa. Hän oli myös sapluunatekniikalla toteutettujen graffitin pioneeri. Toinen tästä tekniikasta kuuluisaksi tullut graffitaiteilija on englantilainen Banksy, joka on saanut vaikutteita Blek le Ratilta.

Nimi Blek le Rat tulee italialaisesta sarjakuvakirjasta Blek le Roc. Sana "rat" (rotta) on anagrammi sanasta "art" (taide). Xavier Prou aloitti vuonna 1981 maalaamalla rottia Pariisin kaduille. Rottaa hän kuvaili tuolloin kaupungin ainoaksi vapaaksi eläimeksi, joka levittää ruttoa eteenpäin, aivan kuten katutaidekin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Influence of Blek le Rat *Stencil Revolution*. Viitattu 10.11.2013. englanti
2. ↑  The Godfather of Stencil: Interview with Blek le Rat *Graffitimundo*.  Arkistoitu 10.11.2013. Viitattu 10.11.2013. englanti
3. 1 2  About *Blek le Rat: Blek my Vibe*.  Arkistoitu 11.11.2013. Viitattu 10.11.2013. englanti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blek le Rat** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Hannu Vaahtoranta** (20. toukokuuta 1943 Helsinki – 15. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen uimari.

Vaahtoranta edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin, 400 metrin sekauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Leipzigin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui viidenneksi 400 metrin sekauinnissa Pohjoismaitten ennätyksellä 5.11,6 sekä kuudenneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa vuosina 1961 ja 1963.

Seuratasolla Vaahtoranta edusti Joensuun Uimaseuraa, Vetehisiä, Turun Uimaseuraa sekä tukholmalaista SK Neptun -seuraa. Hän voitti yhdeksän Suomen mestaruutta henkilökohtaisilla matkoilla ja kahdeksan mestaruutta viesteissä vuosina 1960–1965. 

Aktiiviuransa jälkeen hän toimi seuravalmentajana Joensuun Uimaseurassa, Tapiolan Uimareissa ja Vetehisissä yhteensä 15 vuotta*lähde?*.

Vaahtoranta toimi Suomen Uimaliiton koulutus- ja valmennuspäällikkönä vuosina 1977–1980. Tehtävässään hän keskittyi uintivalmennuksen kansainvälistämiselle tuoden valmentajakoulutukseen ja valmentajien käyttöön viimeisimmät alan virtaukset uudistamalla muun muassa uinnin koulutusmateriaalin ja luomalla yhteistyöyhteydet Ruotsiin sekä toteuttamalla korkeanpaikan leirejä. Hän toimi myös Suomen olympiajoukkueen uintivalmentajana Moskovan 1980 olympialaisissa.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 349. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Hannu Vaahtoranta 1943–2023 *Helsingin Sanomat*.  30.12.2023. Viitattu 1.1.2024.
2. ↑  Suomen Uimaliiton vuosikertomukset 1977–1980
**Rocksmith** on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema musiikkipeli. Peli on julkaistu vuonna 2011 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä Windowsille vuonna 2012.

Musiikkipelinä se voidaan lukea soittopelien luokkaan. *Rocksmith* poikkeaa monista muista soittopeleistä, koska vuorovaikutus pelin kanssa tapahtuu sähkökitaran tai bassokitaran kautta. Soittimen ääni siirretään haluttuun järjestelmään peliä varten suunnitellun kaapelin kautta, joka sopii yleisimpiin sähkökitaran ja -basson liittimiin. Myös akustisen soittimen voi liittää peliin.

Pelaaja soittaa intrumenttia *Rocksmithin* audiovisuaalisen pelinäkymän kautta. Tavoitteena on onnistua toisintamaan kuultu kitara- tai bassoraita. Peli mukautuu soittajan taidon mukaan, joko lisäämällä vaikeustasoa tai helpottamalla sitä. Pelaaja saa etenemisensä myötä auki lisää sisältöä. Nämä voivat olla uusia pelitiloja ja ominaisuuksia tai uusia areenoita ja soittimia.

Kappaleet perustuvat pääosin suosittuihin rock-musiikin piiriin kuuluviin kappaleisiin. Itse pelissä on yli 50 kappaletta. Lisäksi peliin on tuotettu paljon ladattavaa sisältöä. DLC:nä voidaan ostaa yksittäisiä kappaleita sekä tietyn yhtyeen kappaleiden kokoelmia. Pelille on julkaistu jatko-osa *Rocksmith 2014*.

Peli voidaan liittää myös hyötypelien ryhmään koska pelissä opetetaan kitaran soittoa, mutta pelissä on myös ongelmansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rocksmith *store.steampowered.com*. Viitattu 6.5.2017.
2. ↑  Can Rocksmith 2014 Really Teach You to Play Guitar? *popularmechanics.com*. Viitattu 6.5.2017.
3. ↑  The three reasons Rocksmith fails as a way to learn guitar *arstechnica.com*. Viitattu 6.5.2017.
4. ↑  5 Things Rocksmith will NEVER teach you about Guitar *frets-on-fire.com*. Viitattu 7.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Rocksmith* MobyGamesissa (englanniksi)
**LM GTE** (*Le Mans Grand Touring Endurance*) on autokilpailuluokka, jota käytetään FIA World Endurance Championship -sarjassa (FIA WEC). Luokan autot perustuvat tuotantomalleihin. Sarja on aloitettu vuonna 2011 ja luokassa ovat mukana automerkit Aston Martin, BMW, Ferrari, Ford ja Porsche. Sarjan autojen on perustuttava automalliin, joka on 2- tai 2+2-paikkainen ja 2-ovinen ja jonka pitää olla myynnissä. Sarjan kuljettajat ovat ammattilaisia ja tallit ovat tehdastalleja.

Kilpailijat jaetaan **LMGTE Pro** ja **LMGTE Am** -luokkiin, joista Pro on tarkoitettu ammattilaiskuljettajille ja Am amatöörikuljettajille.

Automobile Club de l’Ouestin (ACO) ilmoituksen mukaan suositut FIA GT3 -autot korvaavat GTE-luokan Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuodesta 2024 edullisempana ja yksinkertaisempana vaihtoehtona. Tämän seurauksena myös FIA WEC, Le Mansin 24 tunnin ajot ja IMSA Sportscar Championship seuraavat lähemmin toisiaan. Myös European Le Mans Series siirtyy GT3-luokan autoihin sekä Pro-Am-luokitukseen.
GTE-luokka on peräisin GT2-luokasta, joka oli käytössä ennen WEC-sarjaa. ACO:lla oli kaksi luokkaa, joista GT1-luokassa ajoivat ammattilaiset ja GT2-luokassa amatöörit tai muut kuljettajat. Vuonna 2011 kasvavien kustannusten johdosta ACO hylkäsi GT1-luokan ja GT2-luokasta tuli GTE, joka jaettiin Pro- ja Am-luokkiin.

Lähteet
-------

1. ↑  LMGTE-Pro *FIA*.  Arkistoitu 24.2.2020. Viitattu 20.8.2018.
2. ↑  Classes *fiawec.com*. Viitattu 15.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Filip Cleeren: GT3 cars to replace GTE class at Le Mans from 2024 *motorsport.com*.  20.8.2021. Viitattu 29.12.2022. (englanniksi)
4. ↑  John Dagys: "Multiple Options" Still on Table for GT3-Based Class in 2024 *sportscar365.com*.  11.11.2022. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  Phil Oakley: A farewell to GTE, Part One: Aston Martin, BMW and Corvette *motorsportweek.com*. Viitattu 30.12.2023. (englanniksi)
| Weltcupstrecke |
| --- |
| Paikkakunta: | Itävalta Lienz, Itävalta |
| Talviurheilukeskus: | Skiing area – Hochstein |
| Vuori: | Hochstein |
| Rinneluokitus: | Musta |
| Yläasema: | 1 010 m |
| Ala-asema: | 680 m |
| Korkeusero: | 330 m |
| Pituus: | 1 600 m |
| Maksimijyrkkyys: | 47 % |
| Keskijyrkkyys: | 20,6 % |
| Hissi |
| Hissi: | Schloßbergbahn |
| Tyyppi: | 6-hengen tuoli-/gondolihissi |
| Kapasiteetti: | 1 400 henkilöä/h |
| Ala-asema: | 680 m |
| Yläasema: | 1 010 m |
| Miehet |
| Suurpujottelu |
| 1. MC-kilpailu: | 20.12.1969 |
| Pujottelu |
| 1. MC-kilpailu: | 21.12.1969 |
| Naiset |
| Suurpujottelu |
| Lähtö: | 1 008 m |
| Maali: | 680 m |
| Korkeusero: | 328 m |
| Pituus: | 1 300 m |
| Maksimijyrkkyys: | 47 % |
| Minimijyrkkyys: | 18 % |
| Keskijyrkkyys: | 25,2 % |
| 1. MC-kilpailu: | 19.12.1969 |
| Pujottelu |
| Lähtö: | 880 m |
| Maali: | 680 m |
| Korkeusero: | 200 m |
| Pituus: | 644 m |
| Maksimijyrkkyys: | 47 % |
| Minimijyrkkyys: | 18 % |
| Keskijyrkkyys: | 31,1 % |
| 1. MC-kilpailu: | 20.12.1969 |
| Stadion |
| Nimi: | Hochstein Arena |

**Weltcupstrecke** (myös **Schloßberg**) on laskettelurinne Skiing area – Hochsteinin talviurheilukeskuksessa Lienzissä Itävallassa.

Weltcupstrecke tunnetaan ennen kaikkea naisten alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana.

Reitti
------

Weltcupstrecken yläasema sijaitsee 1 010 metriä merenpinnan yläpuolella ja suurpujottelun lähtöpaikka on 1 008 metriä merenpinnan yläpuolella.

Suurpujottelulähdön jälkeen alkaa vasemmalle kääntyvä jyrkänne *SCL Kante*, jonka jälkeen rinne kääntyy oikealle. Sen jälkeen tulee *Russenweg* ja *Gamsgangl*, jonka jälkeen on pujottelun lähtöpaikka.

Sen jälkeen tulee jyrkänne *Jasdorferschuß*, jossa rinne kääntyy oikealle. Sitten tulee kumpuileva ja loivempiosuus, jossa sijaitsee *Bärental* (Karhunlaakso), *Gribelekante* (Gribelin reuna) ja osuuden päättävä *Schibrücke* (Hiihtosilta), jonka alitsee menee autotie.

Sillan jälkeen rinne kääntyy vasemmalle loppujyrkänteelle *Schlußhang*. Weltcupstrecke päättyy 680 metriä merenpinnan yläpuolelle lähelle Lienzin keskustaa.

Lähteet
-------

* Skiing area – Hochstein (Arkistoitu – Internet Archive) Lienzer-Bergbahnen.at (englanniksi)
* Lifts & Slopes Lienzer-Bergbahnen.at (saksaksi)
* Daten zum Rennen – Strecken schiclub-lienz.at (saksaksi)
* Lienzer Bergbahnen ski map Winter.intermaps.com (saksaksi)
* Results – Lienz fis-ski.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Weltcupstrecke (pdf) schiclub-lienz.at. Viitattu 17.1.2017. (saksaksi)

Alppihiihdon maailmancupin rinteetAdelboden: Chuenisbärgli | Alta Badia: Gran Risa | Beaver Creek: Birds of Prey | Bormio: Stelvio | Garmisch-Partenkirchen: Gudiberg, Kandahar | Kitzbühel: Ganslern, Streif  
Val Gardena: Saslong | Wengen: Jungfrau / Männlichen, Lauberhorn
**Holland Cotter** (s. 1947) on yksi yhdysvaltalaislehti *The New York Timesin* johtavista taidekriitikoista. Hänelle myönnettiin Pulitzer-palkinto vuonna 2009 ja vuotta myöhemmin College Art Associationin taidekirjoituksen elämäntyöpalkinto. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin American Academy of Religion -akatemian uskonto- ja taidepalkinto. Cotter on American Academy of Arts and Sciences -taideyhteisön jäsen, ja hänellä on tutkinnot Harvardin yliopistosta, Columbian yliopistosta ja New Yorkin yliopistosta.

Cotter aloitti *The New York Timesilla* 1998. Hän oli freelance-kirjoittaja lehdelle 1992–1997. *The New York Timesin* lisäksi Cotter työskenteli *Art in America* -lehden avustavana toimittajana. *Timesille* Cotter on kirjoittanut "ei-länsimaisesta" taiteesta ja kulttuurista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Holland Cotter of The New York Times *pulitzer.org*. Viitattu 30.11.2023.
2. ↑  Holland Cotter - About - Independent Curators International *curatorsintl.org*. Viitattu 30.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  Holland Cotter - The New York Times *www.nytimes.com*. Viitattu 30.11.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kartvelilaiset kielet** on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Kaukasuksen alueella.

Luokittelu
----------

Eteläkaukasialaisiin kieliin kuuluu ainoastaan viisi kieltä:

* georgia (kartuli)
* muinaisgeorgia
* lazi (lazuri)
* mingreli (margaluri)
* svani (lushnu)

Nykytilanne
-----------

Eteläkaukasialaisia kieliä puhutaan pääasiassa Georgiassa ja Turkissa. Pieniä vähemmistöjä on myös Venäjällä, Ukrainassa, Azerbaidžanissa ja Iranissa sekä siirtolaisuuden vuoksi myös muualla maailmassa. Puhujia on yhteensä noin 8 miljoonaa. 

Georgiaa puhuu 7,5 miljoonaa ihmistä, joista 4,15 miljoonaa asuu Georgiassa, 100 000 Turkissa, 100 000 Venäjällä sekä jonkin verran myös Iranissa, Azerbaidžanissa ja monissa muissa maissa. 

Lazia puhuu 120 000 ihmistä Mustanmeren itärannikolla. Heistä 30 000 asuu Georgiassa ja 90 000 Koillis-Turkissa. Turkissa asutuksen ydinaluetta ovat Pazar (Atina), Ardeşen, Fındıklı, Arhavi ja Hopa. Huomattavia vähemmistöjä on muuttoliikkeen vuoksi myös Istanbulissa, Ankarassa, Sakaryassa, Kocaelissa, Erzurumissa, Ardahanissa sekä monissa muissa suurissa kaupungeissa.

Mingreliä puhuu 300 000 ihmistä Georgiassa Mustanmeren rannikolla. Heistä valtaosa asuu Samegrelon alueella sekä pienenä vähemmistönä Abhasiassa.

Svania puhuu 40 000 ihmistä Pohjois-Georgian vuoristoseuduilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.6 - Kartvelian *glottolog.org*. Viitattu 9.7.2022.
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Suupohjan Kaiku** oli Kristiinankaupungissa vuosina 1897–1919 ilmestynyt sanomalehti.

Kristiinankaupungin suomenmieliset perustivat *Suupohjan Kaiun* taistelemaan kaupungissa valtaa pitäviä ruotsinmielisiä konservatiiveja vastaan. Talousvaikeuksien ja taustayhteisön riitojen takia lehti päätyi vuonna 1902 kirjanpainajien Iivari Partasen ja Kaarlo J. Paasosen omistukseen. Partanen luovutti osuutensa Paasoselle vuonna 1908.

*Suupohjan Kaiku* oli varsinkin Paasosen aikana linjaltaan nuorsuomalainen ja joulukuusta 1918 edistyspuoluelainen. Poliittisen kannattajakunnan vähäisyys ja Vaasan lehtien kilpailu johti sen taloudellisiin vaikeuksiin, joiden takia Paasonen lopetti lehden ja myi sen kirjapainon Seinäjoelle.

Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1899 lähtien kolmesti viikossa. Sen levikki oli 2000 kappaletta vuonna 1902. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Hugo K. Eneberg (1898–1899), Emil E. Nordlund (1899–1902), Vihtori Robert Niemi (1900–1901), Vihtori Haaronen (vast. toim. 1901–1903), Iivari Partanen (1903–1908), Joh. Leppänen (1908–1914) ja K. J. Paasonen (vast. toim. 1908–1919).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 75–76. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Suupohjan Kaiku digitoituna kansalliskirjastossa
**Sekondi-Takoradi** on Länsi-Ghanan hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2005 siellä oli noin 335 000 asukasta, joten se oli Ghanan neljänneksi suurin kaupunki. Se on kaksoiskaupunki joka on muodostunut Sekondista ja Takoradista. Vuonna 2010 kaksoiskaupungin metropolialueella arvioitiin elävän noin 583 000 henkeä. Sitä suurempia taajamia olivat vain Accra, Kumasi ja Lome. Sekondi-Takoradissa on paljon teknisiä oppilaitoksia ja muita toisen asteen kouluja.

Vuosina 1653–1658 Sekondi-Takoradi kuului Ruotsille.

Sekondi-Takoradin satama on Ghanan tärkein vientisatama. Sekondi-Takoradin lentokentän ainoa kiitotie on 1 750 metriä pitkä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ghana: Cities & Urban Localities Citypopulation
2. ↑  Ghana: metropolitan areas[vanhentunut linkki] World Gazetteer
3. ↑  Sekondi-Takoradi Ghana Web
4. ↑  Swedish Gold Coast World Statesmen
5. ↑  Takoradi Port Infrastructure OT Africa Line
6. ↑  Takoradi Airport, Takoradi, Ghana (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sekondi-Takoradi** Wikimedia Commonsissa

Talo Sekondi-Takoradissa.
**Maximilian Njegovan** (30. lokakuuta 1858 Zagreb – 1. heinäkuuta 1930 Zagreb) oli kroatialainen sotilas ja meriupseeri. Hän toimi Itävalta-Unkarin laivaston komentajana ensimmäisen maailmansodan aikana helmikuusta 1917 maaliskuuhun 1918 asti.

Elämäkerta
----------

Njegovan syntyi Agramissa (nyk. Zagreb) ja opiskeli laivastoakatemiassa Fiumessa (nyk. Rijeka), mistä valmistui vuonna 1877. Hän osallistui Länsi-Afrikkaan ja Brasiliaan suunnatuille tutkimusretkille uransa alkuvaiheessa. Ensimmäisen aluksensa hän sai komennettavakseen vuonna 1893, jolloin hänestä tuli torpedovene *Condorin* päällikkö. Myöhemmin vuosina 1906–1907 hän toimi rannikkotaistelulaiva SMS *Budapestin* päällikkönä. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1907, jolloin hänestä tuli laivaston komentajan amiraali Rudolf Montecuccolin esikuntapäällikkö ja sotaministeriön laivaston osaston operaatiopäällikkö. Vuonna 1911 hänet ylennettiin lippueamiraaliksi ja vuonna 1913 vara-amiraaliksi.

Njegovan toimi Polaan sijoitetun 1. taistelulaivaviirikön komentajana ensimmäisen maailmansodan alkaessa elokuussa 1914. Hänen alaisuudessaan viirikkö tulitti 23.–24. toukokuuta 1915 Anconaa Italiassa. Kun laivaston komentaja Anton Haus kuoli helmikuussa 1917, Njegovan nimitettiin tämän seuraajaksi ja ylennettiin amiraaliksi. Hänestä tuli saman vuoden huhtikuussa lisäksi sotaministeriön laivaston osaston johtaja.

Komentajana Njegovan ei suostunut heltymään Saksan keisari Vilhelm II:n ja Itävalta-Unkarin keisarin Kaarle I:n vaatimuksiin käyttää koko laivastoa hyökkäykseen Venetsiaa vastaan. Hänen komentajuusaikanaan Itävalta-Unkarin laivasto jatkoi lähinnä tehtäväänsä "fleet in being" -roolissa. Laivaston moraali oli alhainen ja siinä palvelevien etnisten ryhmien välit keskenään olivat huonot.

Njegovanin komentajuuskaudella laivaston satamatiloja Cattarossa (nyk. Kotor) laajennettiin sukellusveneitä varten, mutta kyseisessä tukikohdassa puhkesi helmikuussa 1918 kapina. Kapinan syinä olivat huono muonitus ja merimiesten huono kohtelu upseerien taholta. Njegovan erosi kapinan vuoksi laivaston komentajan tehtävästä 1. maaliskuuta 1918. Häntä seurasi komentajana nuorehko kontra-amiraali Miklós Horthy ja sotaministeriön laivaston osaston johtajana vara-amiraali Franz von Holub.

Njegovan kuoli Zagrebissa Jugoslaviassa 1. heinäkuuta 1930 71-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Tucker, Spencer (toim.): *World War I: A Country-by-Country Guide*. Volume 1. ABC-CLIO, 2019. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Tucker (toim.) 2019, s. 62
2. 1 2 3  Maximilian Njegovan *First World War.com*. Viitattu 21.10.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Anton Haus** | **Itävalta-Unkarin laivaston komentaja**helmikuu 1917 – maaliskuu 1918 | Seuraaja:**Miklós Horthy** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**KNM Lolland** (tai **Låland**) oli Norjan laivaston 18-tykkinen priki vuosina 1818-1847. Alus luovutettiin Norjalle, kun Tanska-Norjan laivasto jaettiin ja Norjan prinssi Kristian Fredrik perusti itsenäisen Norjan laivaston 12. huhtikuuta 1814. Priki myytiin 1847.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Phililtä Bodenhoffs Pladsista Kööpenhaminasta, missä se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1810.

Palvelus
--------

Tanskan amiraliteetti määräsi 1811 aluksen päälliköksi Hans Peter Holmin, jonka alaisuudessa *Lolland* kohtasi 2. syyskuuta 1811 Arendalin edustalla 18-tykkisten prikien *KDM Ålsenin* (kapteeniluutnantti Lutkin) ja *KDM Sampsøn* (kapteeniluutnantti Grothschilling) kanssa Britannian kuninkaallisen laivaston 10-tykkisen prikisluuppi *HMS Chanticleerin* (kapteeni Richard Spear) ja 12-tykkisen priki *HMS Manlyn* (luutnantti Richard William Simmonds). *Chanticleer* pääsi pakoon lyhyen tulitaistelun jälkeen, mutta *Manley* vallattiin. Vallatulla aluksella oli tuhoutunut neljä tykkiä ja kaikki mastot olivat vaurioituneet, mutta ainoastaan yksi miehistönjäsen oli saanut surmansa ja yksi pahoin haavoittunut. Lisäksi kaksi merijalkaväen sotilasta oli pahoin haavoittunut. Tanskalaisaluksilla oli vain yksi *Lollandin* miehistönjäsen saanut surmansa.

Lyngørin taistelussa 1812 alus oli sijoitettuna lähelle vuonoa. Holm oli siirtynyt silloin uuden aluksen *Najadenin* päälliköksi.

Vuoden 1814 Kielin sopimuksen mukaan Tanska luovutti Norjalle kuusi prikiä, joista muodostui laivaston runko. *Lolland* oli yksi näistä ja siitä tuli vasta muodostetun laivaston lippulaiva. Alus huollettiin 1831 ja myytiin 1847 siviilikäyttöön.

Lähteet
-------

* James, W. M.: *The Naval History of Great Britain during the French Revolutionary and Napoleonic Wars: Volume 5 - 1808-1811*. Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-909-3. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2005 s.312
2. ↑  Winfield 2005 s.338-339
3. 1 2  Military history of Denmark
4. ↑  James 2002 s. 347-348

Aiheesta muualla
----------------

* Lolland siviilissä (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee nimeä. Kaino oli myös antiikin aikainen kaupunki Kreetalla.*

**Kaino** on suomalainen etunimi. Sitä käytetään sekä naisen että miehen nimenä.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Kaino-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kaino-nimen on saanut 5 727 henkilöä, joista 3 054 on miehiä ja 2 673 naisia. Valtaosa Kaino-nimisistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella.

Kaino on suomalaisuuskauden alussa suosioon nousseita etunimiä. Se juontuu suomen kielen sanasta *kaino* ('ujo, arka'). Kaino esiintyi ensimmäisen kerran ristimänimenä 1850-luvulla ja pääsi almanakkaan vuonna 1908. Kainon nimipäivä oli vuoteen 1928 asti 27. syyskuuta. Vuodesta 1929 se on ollut nykyisellä paikallaan 18. helmikuuta.

Kaino on ollut Suomessa tavallisin sekä pojille että tytöille annettu nimi. Vuoden 1946 etunimilailla yritettiin poistaa sukupuolikahtalaisuus monien nimien kohdalta, ja muun muassa Kaino merkittiin naisennimeksi, mutta sen jälkeenkin nimeä on annettu sekä pojille että tytöille, joskin se on 1960-luvulla tai myöhemmin syntyneillä varsin harvinainen. Esimerkiksi vuosina 2000–2009 se annettiin 18 pojalle ja 18 tytölle, vuosina 2010–2019 taas 24 pojalle ja 69 tytölle.

Tunnettuja Kainoja
------------------

* Kaino Dahl (1913–1997), kaupunginjohtaja ja kaupunkineuvos
* Kaino Haapanen (1911–1986), SKDL:n kansanedustaja
* Kaino Laukola (1890–1968), tykistön majuri ja kirurgian erikoislääkäri
* Kaino Lempinen (1921–2003), voimistelija ja olympiamitalisti
* Kaino Niemeläinen (1888–1977), jääkärieverstiluutnantti
* Kaino Oksanen (1884–1966), opettaja, meteorologi ja Kokoomuksen kansanedustaja
* Kaino Ranén, *Koo Reiman* (1938–2018), ruotsinsuomalainen kirjailija

Kuvitteellisia Kainoja
----------------------

* Kaino-Vieno Ankka eli Mummo Ankka, Aku Ankan isoäiti Disneyn sarjakuvissa

Tuotemerkki
-----------

* Kaino on köyliöläisen neulevaatteita valmistavan liikkeen tuotemerkki.

Lähteet
-------

* Vilkuna, Kustaa (toim. Mikkonen, Pirjo): *Etunimet*. Otava, 2005. ISBN 951-1-18892-5.

### Viitteet

1. 1 2  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 18.2.2021.
2. ↑  Eero Kiviniemi: *Rakkaan lapsen monet nimet: suomalaiset etunimet*. Weilin & Göös, 1982. ISBN 951-3-52797-2.
3. ↑  Kaino® - kotimaiset neuletuotteet *kaino.fi*. Viitattu 18.2.2015.
Matti Välimäki Kalevan kisoissa kesällä 2010.
**Matti Vihtori Välimäki** (s. 6. helmikuuta 1987 Noormarkku) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hän edustaa Noormarkun Nopsaa ja häntä valmentaa Timo Välimäki.

Kalevan kisoissa Välimäki on voittanut 400 metrillä kultaa vuosina 2008, 2009, 2010 ja 2011, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2005. 200 metrin juoksussa hän voitti hopeaa vuonna 2009. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 400 metrillä kultaa 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012 sekä hopeaa 2015 ja pronssia 2011.

Välimäki on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2007 lähtien. Hän voitti vuoden 2008 Suomi–Ruotsi-maaottelussa 400 metrin juoksun. Hän oli 20 vuoteen ensimmäinen Ruotsi-maaottelussa matkan voittanut suomalaismies.

Keväästä 2011 lähtien Välimäki on kärsinyt jalkavammasta. Jalka leikattiin marraskuussa 2012. Vamman vuoksi kausi 2013 jäi Välimäeltä kokonaan väliin. Hän palasi kilparadoille kahden vuoden tauon jälkeen kesällä 2014.

Välimäki opiskelee Jyväskylän yliopistossa liikuntapedagogiikkaa. Hän tekee myös trance-musiikkia artistinimellä Digeon.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,97 | Närpiö | 8. kesäkuuta 2005 |
| 200 m | 21,57 | Espoo | 2. elokuuta 2009 |
| 400 m | 46,69 | Göteborg | 29. elokuuta 2009 |
| 800 m | 1.54,76 | Pariisi | 28. heinäkuuta 2003 |

### Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,15 | Tampere | 13. tammikuuta 2005 |
| 200 m | 21,99 | Helsinki | 5. maaliskuuta 2006 |
| 400 m | 48,93 | Helsinki | 4. maaliskuuta 2006 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Välimäki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Välimäki maksoi kalavelkoja ruotsalaisille *MTV.fi*.  29.8.2008.  Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 23.4.2015.
3. ↑  Palomäki, Ilkka: Suomen sprintterihuippu loukkaantumishelvetissä - "Toivottavasti oikea paikka leikattiin!" *Yle Urheilu*.  29.1.2013. Viitattu 9.8.2015.
4. 1 2  Järvelä, Vesa-Pekka: Välimäen kausi jää väliin *Satakunnan Viikko*.  21.7.2013.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 9.8.2015.
5. ↑  Matti Välimäki palasi 2 vuoden tauolta *Yleisurheilu.fi*.  14.8.2015. Viitattu 9.8.2015. [vanhentunut linkki]
6. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Jaakko Hänninen** (s. 16. huhtikuuta 1997) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edustaa UCI World Tour -tasolla kilpailevaa ranskalaista AG2R Citroën Teamia. Hän kilpaili amatöörinä 2016 TWD-Länkenissä, 2017 Amicale Cycliste Bisontine -joukkueessa sekä vuosina 2018–2019 ranskalaisessa Ecsel-Saint-Etienne Loiressa. Elokuussa 2019 hän siirtyi ammattilaiseksi Ag2r-La Mondiale -talliin.

Hänninen saavutti Innsbruckin MM-kilpailuissa 2018 pronssia alle 23-vuotiaiden maantieajossa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Sveitsin Marc Hirschille 15 sekuntia. Hopeaa saanut belgialainen Bjorg Lambrecht kukisti Hännisen loppukirissä.

Viisi päivää aiemmin Hänninen voitti Tour du Gévaudan Occitanie -ammattilaiskilpailun.

Saavutuksia
-----------

2015
Maantieajon ja aika-ajon junioreiden Suomen-mestaruus
2017
Maantieajon alle 23-v. Suomen-mestaruus
Maantieajon SM-hopea
2018
Cyclocrossin SM-hopea
Tour du Gévaudan Occitanie, voitto
MM-kilpailut, pronssia alle 23-v. maantieajossa
2019
Tour du Doubs, neljäs
2022
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailussa neljäs

Lähteet
-------

1. ↑  Jaakko Hänninen *cyclingarchives.com*. Viitattu 28.9.2018. (englanniksi)
2. ↑  Jaakko Hänninen polkee ensi kaudella AG2R La Mondiale -tallissa *kestavyysurheilu.fi*.  27.11.2018.  Arkistoitu 10.12.2018. Viitattu 9.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Jaakko Hänninen toi harvinaisen maantiepyöräilyn MM-mitalin Suomeen *yle.fi*.  28.9.2018. Viitattu 28.9.2018.
4. ↑  Jaakko Hänninen *procyclingstats.com*. Viitattu 19.8.2022. (englanniksi)
Havaitse Jumala luonnossa, 1914. Graniittilaatan hiottu puoli, jossa on epitafi.
Yleiskuva harjun päällä olevan siirtolohkareen päällä sijaitsevan muistomerkin ympäristöstä.
Muistomerkin hiomaton puoli.
**Havaitse Jumala luonnossa** on luonnon kauneutta ylistävä muistokivi Hyvinkään Sveitsissä. Kivi sijaitsee harjun laella, ison supan lähellä, suuren siirtolohkareen päällä. Graniittisen 40 x 50 cm kokoisen laatan toinen puoli on hiottu.

Muistokiven pystytti kauppias Carl Staudinger vuonna 1914 asuessaan Hyvinkäällä. Staudinger muutti myöhemmin Hankoon. Staudinger oleskeli useita kertoja Hyvinkään parantolassa ja oli ihastunut Sveitsin maisemiin ja luontoon.

Hyvinkään Sementtivalimo toteutti muistokiven.

Vastaanotto
-----------

> "Eräänä päivänä löysivät hyvinkääläiset hämmästyksekseen kivenlohkareen harjalle rakennetun hiotun graniittitaulun, joka oli muurattu kiinni pienillä pyöreillä kivillä perustaansa. Tauluun oli kirjoitettu suomeksi ja ruotsiksi sanat: "Havaitse Jumala luonnossa – Se Gud i naturen". Alla olivat nimikirjaimet C.S:r 1914, jotka viittaavat erääseen luonnonystävään, joka asuu nykyisin Hangossa, mutta tuona aikana eli Hyvinkäällä, jossa hän usein vaelsi paikalle ja kuvitteli niitä geologisten voimien leikkejä, jotka olivat muodostaneet maaston muuttuvan korkokuvan ja jätti monumentin jälkimaailmalle. Tällainen taulu on. Jos tulevat sukupolvet seuraavat tätä oppia, heidän ajatuksensa kääntyvät kohti korkeampia tiloja kuin arkipäivän proosa. He kumartavat päänsä nöyrästi luonnon temppeleissä ja näkevät Jumalan luonteeltaan."
> 
> 

Näin kirjoitti Rolf Palmgren *Huvfudstadsbladetissa* vuonna 1929.

Taustaa
-------

Sekä luonnonympäristönsä, että kulttuurihistoriansa takia Hyvinkään Sveitsi on omaleimainen alue. Virkistys- ja matkailukohteena alueen historia juontaa juurensa 1880-luvulle. Silloin seutu tuli tunnetuksi Helsinkiä ja Pietaria myöten karun nummiluontonsa ja terveellisen mannerilmastonsa vuoksi.

Staudingerin epitafi perustuu 1800-luvun saksalaisen romantiikan näkemykseen. Sen mukaan pienimmissäkin luonnon yksityiskohdissa tulee näkyviin jumalallisen suunnitelman mukainen luonnon historia. Luonnon ylevyyden rinnalla tulee näkyviin ihmisen mitättömyys.

Saman aiheen esiintymiä muualla
-------------------------------

Samanlainen muistomerkki kirjoituksella *Se Gud i naturen* on matkailukohteena ja näköalapaikkana tunnetulla Getabergenillä Getassa Ahvenanmaalla.

Katso myös
----------

* Subliimi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Havaitse Jumala luonnossa - Se Gud i naturen *Hyvinkää*.  25.1.2018. Hyvinkään kaupunki. Viitattu 10.6.2019.
2. ↑  Palmgren, Rolf: Kring "barons tall" och "altarstenen"..  *Huvfudstadsbladet*, 26.9.1929, nro 260. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.6.2019.  (ruotsiksi)
3. ↑  Se Gud I Naturen Portal in Västergeta Ålands landsbygd Aland Islands *Ingress Intel*. Viitattu 22.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Ahvenanmaan aarteita – Getan vuori *Himomatkailijan Turinoita*.  Arkistoitu 24.5.2022. Viitattu 22.5.2022.
5. ↑  Åbonde-Wickström, Gunda & Jerker Örjans: Se Gud i naturen *Nya Åland*.  6.5.2018. Viitattu 23.5.2022. (ruotsiksi)
**Legoanimaatio** (engl. *Brickfilm*) on animaatio jossa käytetään materiaalina Lego-palikoita. 
Legoanimaatioita tehdään yleensä stop motion -tekniikalla, mutta jotkut alan harrastajat käyttävät myös normaalia videokuvausta tai tietokoneavusteista animaatiota. Riippumatta käytetystä tekniikasta, legoanimaatiossa tulee käyttää tanskalaisen Lego Groupin muovisia Lego-rakennuspalikoita tai muita Lego-tuotteita.

Historia
--------

Legoanimaation historia yltää ainakin 1980-luvulle. Varhaisin tunnettu legoanimaatio on vuodelta 1989 peräisin oleva australialainen The Magic Portal. 1997 nähtiin ensimmäinen suomalainen legoanimaatio, kun Oulun musiikkivideofestivaalit palkitsi yleisön suosikkina ja tuomariston kunniamaininnalla Antti Haarasen ja Jaakko Huukin ohjaaman animaatiomusiikkivideon Tjad & Jasupehmo: Avaruuslimonadi. Kesällä 2000 harrastelijaryhmä tAAt esitti Assembly 2000-messuilla legoanimaationsa LeGorson.

Muutamien viime vuosien*milloin?* aikana legoanimaatioiden tekeminen on yleistynyt ja legoanimaatioille omistetulta Brickfilms-sivustolta löytyykin tuhansia legoanimaatioita lyhyistä aloittelijoiden tekemistä aina ammattimaisesti toteutettuihin elokuviin saakka. Monilla legoanimaatioilla yritetään matkia tai parodioida erilaisia mediota tai historian tapahtumia, esimerkiksi kuuluisia sotien taisteluita tai tunnettuja viihdesarjoja ja pelejä. Myös YouTubessa on runsaasti legoanimaatioita.
| "Heaven"Avicii ft. Chris Martin |
| --- |
| Singlen "Heaven" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Tim* |
|  Äänitetty  | Toukokuu 2014 |
|  Julkaistu | 6. kesäkuuta 2019 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Tim Bergling |
|  Tyylilaji | EDM, house |
|  Kesto | 04.37 |
|  Levy-yhtiö | Universal Music Group |
| Aviciin muut singlet |
| "Tough Love"2019 | "Heaven"2019 | "Fades Away (Tribute Concert Version)"2019 |

**Heaven** on ruotsalaisen DJ-tuottaja Aviciin kappale, jolla vierailee brittiläisartisti Chris Martin Coldplaystä. Sen julkaisi Universal Music Group Aviciin kolmannen, Tim -studioalbumin kolmantena singlenä 6. kesäkuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Tim sekä Martin joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös Levan Tsikurishvilin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2019. Video kuvattiin Madagaskarissa, jossa videon ohjaaja oli viettänyt 19 päivää Aviciin kanssa hänen viimeisen esiintymisensä jälkeen vuonna 2016. "Heaven" oli Aviciin kaikkien aikojen kolmas ja hänen kuoleman jälkeen julkaistuista kappaleistaan toinen joka saavutti Billboardin Dance/Mix Show Airplay-listan. Kappaleesta muodostui kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistoille 30 eri valtiossa joista kolmessatoista se pääsi kymmenen parhaan joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Watch Avicii’s New Single – "Heaven" Lyric Video & Lyrics *anyabelle.com*.
2. ↑  Avicii - Julkaisut *facebook.com*.
3. ↑  Här är alla gästartister och alla tio låtar på Aviciis nya album "Tim" *expressen.se*.
4. 1 2  Avicii sai koskettavan kunnianosoituksen musiikkivideon muodossa *rumba.fi*.
5. ↑  Avicii's 'Heaven' Hits No. 1 On Dance/Mix Show Airplay Chart *billboard.com*.
**Mestari Ping Xiao Po** (Kutsutaan Poksi; Syntymänimi pikku Lotus) on kuvitteellinen antropomorfinen isopanda. Hän on päähenkilö Kung Fu Panda -elokuvasarjassa. Posta tulee Lohikäärmesoturi ensimmäisessä elokuvassa. Häntä kutsutaan toisessa elokuvassa Mustavalkoiseksi soturiksi.

Kuvitteellinen historia
-----------------------

Po syntyi isopandojen kylässä. Vähän sen jälkeen ennustaja ennusti toisen elokuvan pääviholliselle Lordi Shenille, että Mustavalkoinen soturi tulisi tappamaan hänet, mikäli Shen jatkaisi elämäänsä samanlailla. Shen tajusi ennustajan puhuneen jostain isopandasta ja lähetti susi armeijansa tappamaan heidät kaikki. Pon isä Li Shan käski vaimonsa paeta heidän lapsensa kanssa, kun hän itse pidättelisi susia. Pon äiti piilotti lapsensa retikkakoriin, joka myöhemmin lähetettiin herra Pingille, Pon tulevalle adoptioisälle. Sudet ja Shen ilmeisesti saivat Pon äidin kiinni ja tappoivat hänet. Pon isä selvisi ja pakeni monen pandan kanssa salaiseen paikkaan luoden sinne uuden kylän.

Ensimmäisessä elokuvassa Mestari Oogway huomaa Pon olevan Lohikäärmesoturi ja jättää Shifun opettamaan häntä, kun hän itse lähti henkimaailmaan. Vaikean alun jälkeen Po oppii Kungfun ja voittaa Vuxin sormiotteen avulla Tai Lungin, jolle Shifu ja Hurja viisikko oli aikaisemmin hävinnyt. Voitettuaan Tai Lungin Posta tuli mestari.

Toisessa elokuvassa Po kohtaa menneisyytensä, mitä yrittää välttää, mutta Lordi Shenin perheen ennustajan avulla kohtaa sen ja saa sisäisen rauhan, josta Shifu on katkera, koska hän sai itse vasta sen. Pon selviää olevan aiemmin mainittu Mustavalkoinen soturi. Lordi Shen kuolee hänen ja Pon taistelussa aiheutuneeseen vahinkoonsa.

Kolmannessa elokuvassa Po tapaa biologisen isänsä Li Shanin ja muut pandat. Po oppii myöskin chin. Kun Po kohtaa päävihollisen Kain hän ei vielä osaa chitä eikä sen takia pärjää hänelle. Pon armeija pärjää Kain armeijalle, mutta Pon suunnitelma Kain voittamiseksi menee mönkään, kun ensimmäisessä elokuvassakin pääviholliseen Tai Lungiin käytetty Vuxin sormiote ei toimikkaan Kaihin. Sormiote toimii vain kuolevaiseen, jota Kai ei ole. Po kuitenkin keksii tehdä sen itseensä ja vie Kain näin henkimaailmaan. Po saa Tiikerittären ja pandojen avulla Chistä voimaa ja tuhoaa Kain. Oogwayn paljastettua, että Po voi vielä palata henkimaailmaan, Po palaa sinne, ja näin hänestä tulee elävä kuollut.

Lähteet
-------

1. ↑  Stevenson, John & Osborne, Mark: *Kung Fu Panda*. 2008.
2. ↑  Yuh Nelson, Jennifer: *Kung Fu Panda 2*. 2011.
3. ↑  Yuh Nelson, Jennifer & Carloni, Alessandro: *Kung Fu Panda 3*. 2016.
Empon omakotialue
**Empo** (ruots. *Ämboda*) on Kaarinan kaupungissa Kuusiston saarella sijaitseva kylä ja asuinalue. Alueella on 78 oppilaan alakoulu (luokat 1–2), päiväkoti, nuorisotilat sekä aktiivisesti toimiva Empon omakotiyhdistys. Empon asuinalue sai vuonna 2013 Kaarinan kaupungin myöntämän *Kultavuokko*-ympäristöpalkinnon.

Historia
--------

1950-luvun loppuun asti oli Empossa enimmäkseen kesäasutusta. Ämbodan maatila myyntiin valtiolle vuonna 1954 ja kuuden vuoden jälkeen oli alueelle kaavoitettu 144 omakotitalon asuinalue. Tontit olivat suuria ja ympäristö tarjosi niin niitty- ja peltomaisemaa kuin metsäisiä palstoja. Entisen Ämbodan tilan Pohjoissalmen ranta-alue oli alueen asukkaiden yhteinen virkistysalue.

Empon asuinalue laajeni vuonna 2002, kun uuden Lounais-Empon asuinalueen ensimmäiset omakotitontit 100 kaavoitetusta tulivat myyntiin.

Palvelut
--------

Empon Omakotiyhdistys aloitti toiminsa jo vuonna 1963. Yhdistyksen päätavoitteena on alueen asumisviihtyvyyden vaaliminen sekä lisääminen. Yhdistys toimii myös asukkaiden ja Kaarinan kaupungin yhdyssiteenä asuinaluetta koskevissa asioissa. Empon Omakotiyhdistys julkaisi 40-vuotisjuhlansa kunniaksi vuonna 2003 140-sivuisen historiikin *Omaan kotiin Kuusistoon*. Lisäksi yhdistys sai oman pöytäviirinsä, jonka suunnittelusta vastasi Visa Liipola. 

Empon asuinalueen kiinteistöillä "vanhalla alueella" (ei siis Lounais-Empossa) on Lohkomistodistuksen mukainen ja Lääninhallituksen vahvistama rantaoikeus Tiilitehtaan-, Empon- ja ns. B-rantaan. Rannoilla on omat toimikuntansa, jotka vastaavaat venepaikkojen vuokraamisesta sekä kyseisten alueiden kunnossapidosta.

Empola on vuonna 2009 valmistunut Kuusiston koulun laajennusosa. Empolassa toimii alakoulun luokat 1 ja 2 sekä päiväkoti. Lisäksi rakennuksessa sijaitsevat nuorisotilat.

Alueella liikennöi kouluvuoden aikana linja K2. Lisäksi Saaristotiellä eli seututiellä 180 liikennöi linja 801 välillä Turku–Kaarina–Parainen sekä linjat 901–903 väleillä Turku–Nauvo–Korppoo ja Turku–Houtskari.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuusiston koulu *kaarina.fi*.  12.8.2014.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
2. ↑  Empon omakotiyhdistys: Empon omakotiyhdistys *kaarina24.fi*.  7.5.2014.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
3. ↑  Empo on Kaarinan kultaisin kukka *kaarina.fi*.  31.10.2013.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
4. ↑  Junttila, Veli: Wiklundin torni torin laitaan *Turun Sanomat*.  17.10.2011.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
5. ↑  Empon Omakotiyhdistys: Empon historiaa *kaarina24.fi*.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
6. ↑  Empon Omakotiyhdistys: Empon omakotiyhdistys *kaarina24.fi*.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
7. ↑  Kuusiston nuorisotilat *kaarina.fi*.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 1.10.2014. (suomeksi)
8. ↑   Linja K2 *cms.foli.fi*. Viitattu 15.12.2021. (suomeksi)
9. ↑  Linja 801 *cms.foli.fi*. Viitattu 15.12.2021. (suomeksi)
10. ↑  Linjat 901, 902, 903 *cms.foli.fi*. Viitattu 15.12.2021. (suomeksi)