recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tuorlan kartanon päärakennus toukokuussa 2014.
**Tuorlan kartano** on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva kartano, joka tunnetaan muun muassa ruotsalaisen kirjailijan Fredrika Bremerin synnyinkotina ja pitkästä historiastaan maatalousoppilaitoksena. Nykyisin kartanossa toimii Ammattiopisto Liviaan kuuluva Tuorlan maaseutuopisto (ent. Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitos).

Kartano sijaitsee Piikkiönlahden pohjoisrannalla, entisen Helsinki–Turku-valtatien eli nykyisen Seututie 110:n varrella Tuorlan kylässä, 13 kilometrin päässä Turun keskustasta. Kartanon pihapiirissä sijaitsee myös Livian opetusrakennuksia ja opiskelija-asuntoja sekä Tuorlan majatalo.

Kartanon päärakennus on rakennettu maaston korkeimmalle kohdalle ja sen vanhimmat osat saattavat olla 1600-luvulta. Rakennuksen kaksikerroksista osaa reunustavat yksikerroksiset siivet on rakennettu 1810-luvulla. Päärakennusta on uudistettu arkkitehti Erik Bryggmanin johdolla 1929.

Kartanon talousrakennukset muodostavat muurimaisen seinämän maantielle päin. Puistossa sijaitsee 1800-luvun alkupuolella valmistunut viljamakasiini. Vanhojen rakennusten eteläpuolelle on 1980-luvulla rakennettu maaseutuoppilaitoksen uusi koulurakennus, asuntoloita ja talousrakennuksia.

Historiaa
---------

Tuorlan kartano toimi keskiajalla nimellä Hulkkis-Tuorla ja oli ilmeisesti piispan karjatila eli osa salmen toisella puolella sijainnutta Kuusiston piispanlinnaa. Kustaa Vaasa takavarikoi 1500-luvulla katolisen kirkon omaisuutta ja määräsi piispanlinnan purettavaksi. 1600-luvulla Sabelfana-suvulle läänitetty Tuorlan tila palautettiin kruunun omistukseen isossa reduktiossa vuonna 1683, ja Tuorlasta tuli kruunun ratsutila. Vuonna 1693 kartanon osti turkulainen kauppias Arppe. Tuorla oli hänen suvullaan vuoteen 1774, jolloin se siirtyi Bremerin kauppiassuvulle.

1800-luvulla varakkaat omistajat laajensivat viljelyksiä ja kartanon maaomaisuus kasvoi. Kartanon käyttö koulutustarkoituksiin juontaa vuoteen 1885, jolloin metsänhoitaja Alfred Michael von Haartman perusti sinne kaksivuotisen maanviljelyskoulun. Tilalla toimi myös tyttöjen puutarhakoulu ja pidettiin Suomen ensimmäiset karjakkokurssit.

Koulun toiminta lakkasi 1908, ja vuonna 1924 Tuorlan osti kunnallisneuvos Akseli Haikio. Hän lahjoitti kartanon 1944 Turun yliopistolle, joka perusti Tuorlaan uuden maatalouskoulun. Tilan siirryttyä valtion omaisuudeksi 1974 siellä aloitti jälleen uusi maanviljelyskoulu ja 1977 myös puutarhakoulu.

Nykyisin Ammattiopisto Livian opetuskäytössä ovat kartanon 155 hehtaarin peltoalueet, 423 hehtaarin metsät ja 3 500 neliömetrin kasvihuoneet.

Kartanon läheisyydessä toimivat myös Turun yliopistolle kuuluvat Tuorlan observatorio ja planetaario.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maaseutuopisto Tuorla (Arkistoitu – Internet Archive), Ammattiopisto Livia. Viitattu 17.6.2014.
2. ↑  Tuorlan historia, Tuorlan majatalo. Viitattu 17.6.2014.

Kirjallisuutta
--------------

* Mäkinen, Kalervo: *Aateliskartanosta ammatilliseksi oppilaitokseksi : 120 vuotta Tuorlan taivalta.* Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitoksen kuntayhtymä, 2005. ISBN 952-91-9392-0.
*Tämä artikkeli käsittelee Paula Vesalan kappaletta. Katso sanan muut merkitykset täsmennyssivulta.*

| "Tequila"Vesala |
| --- |
| Singlen "Tequila" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Vesala* |
|  Julkaistu | 23. lokakuuta 2015 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Paula Vesala |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.56 |
|  Levy-yhtiö | Etenee Records / Warner Music Finland |
| Listasijoitukset |
| Suomi Suomen virallinen singlelista: 4.  |
| Vesalan muut singlet |
|  | "Tequila"2015 | "Tytöt ei soita kitaraa"2016 |

"**Tequila**" on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Paula Vesalan taiteilijanimellä *Vesala* julkaisema esikoissingle. Vesalan itse sanoittama, säveltämä ja tuottama single julkaistiin 23. lokakuuta 2015. Kappale sisältyy Vesalan kesäkuussa 2016 julkaistavalle esikoisalbumille.

"Tequila" nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 4. Latauslistalla se on sijoittunut toiseksi ja radiosoitossa soitetuimmaksi kappaleeksi kuudeksi viikoksi alkuvuodesta 2016. Singleä on myyty platinalevyyn oikeuttava määrä.

Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin levy-yhtiö Warner Music Finlandin YouTube-kanavalla 25. marraskuuta 2015. Video on ohjannut Hannu Aukia.

Kappaleet
---------

1. Tequila – 3.56

Vastaanotto
-----------

Rumba-lehden kriitikot antoivat kappaleelle varovaisen myönteisen arvion, ja kehuivat erityisesti sävellystä. Niko Peltonen piti kappaletta ajanmukaisesti tuotettuna ja komeana sävellyksenä, mutta nopeatempoisempaa loppupuolta hieman ärsyttävänä. Vesalaa hän vertasi Lana Del Reyhin. Santtu Reinikainen piti sävellystä mieleenpainuvana, mutta mielikuvituksettomana. Anna Brotkin puolestaan piti kertosäkeen sanoitusta turhan yksinkertaisena. Kappaleessa on havaittu vahvoja PMMP-vaikutteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Musiikkituottajat - Tilastot - Suomen virallinen lista: Vesala - Tequila *ifpi.fi*.  Arkistoitu 9.4.2016. Viitattu 15.5.2016.
2. ↑  Paula Vesalan ensimmäinen soolosingle julki - kuuntele täältä! *iskelma.fi*.  23.10.2015. Viitattu 18.1.2016.
3. ↑  Vesalan "Tequila" myynyt platinaa *tikkatv.fi*.  18.2.2016.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 2.3.2016.
4. ↑  Vesala - Tequila (virallinen musiikkivideo) *youtube.com*.  25.11.2015. Viitattu 15.5.2016.
5. ↑  Tuliko Paula Vesalasta kertaheitolla Suomen Lana Del Rey? Rumban kriitikot perehtyivät Tequila-singleen *Rumba.fi*.  23.10.2016. Viitattu 18.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
* *Tequila* discogs.com -sivustolla
**Termodynamiikan toinen pääsääntö** on yksi termodynamiikan neljästä pääsäännöstä.

Toinen pääsääntö rajoittaa energian muuttamista työksi, osoittaa muutoksen suunnan ja toteaa entropian kasvun väistämättömyyden.

Pääsäännön muotoiluja
---------------------

### Clausius

*Pääartikkeli: Clausiuksen teoreema*
Clausiuksen teoreema ilmaisee termodynaamisen järjestelmän vapaaehtoisen ('spontaanin') muutoksen suunnan ja eristetyn järjestelmän tasapainotilan:

"Lämpö ei voi koskaan siirtyä kylmemmästä lämpimämpään ilman, että samanaikaisesti tapahtuu jotain muuta siihen liittyvää muutosta." (saks. *"es kann nie Wärme aus einen kälteren in einen wärmeren Körper übergehen, wenn nicht gleichzeitig eine andere damit zusammenhängende Aenderung eintritt"* Englanninkielinen käännös tämän lauseen sisältävästa artikkelista ilmestyi jo 1856 .

{\displaystyle \qquad \Delta S\geq \int {\frac {\delta q}{T}}\,\,\!}

Lämpöä siirtyy lämpimästä kylmempään; lämpimämpi astia ei koskaan ota energiaa kylmemmästä lämmitäkseen lisää 
### Kelvin

Lordi Kelvinin muotoilu:
Ei ole mahdollista ottaa lämpöenergiaa kuumasta ja tehdä sillä työtä, ellei käytettävissä ole kylmempää kohdetta; lämpötilaero on välttämättömyys lämpöenergian hyödyntämiseksi. (engl. *"It is impossible for a self-acting machine, unaided by any external agency, to convey heat from one body to another at a higher temperature."*)

* lämpöä ei voi muuttaa täydellisesti työksi
* *tai* eristetyn systeemin kokonaisentropia kasvaa
* *tai* eristetyssä systeemissä eri lämpöiset kappaleet asettuvat aikaa myöten samaan lämpötilaan (entropia kasvaa).
* *tai* kaikki ajautuu järjestyksestä kaaokseen (entropia kasvaa)

Mikään ei estä järjestystä kasvamasta – entropiaa pienenemästä – hetkellisesti, mutta koska epäjärjestyneiden tilojen todennäköisyys on valtavasti suurempi kuin järjestyneiden (hiukkaset voivat järjestyä "epäjärjestykseen" monilla tavoin, "järjestykseen" vain yhdellä tavoin), etenee kehitys todennäköisyyslaskennan lakien mukaan suuressa mittakaavassa, ts. suurella määrällä tapahtumia aina kohti todennäköisintä, epäjärjestyneintä lopputilaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ueber eine veränderte Form des zweiten Hauptsatzes der mechanischen Wärmetheorie, 
Annalen der Physik, 1854, vol. 169, nro 12, s. 481-506
2. ↑  Clausius, R. (August 1856). "On a Modified Form of the Second Fundamental Theorem in the Mechanical Theory of Heat". *Phil. Mag.* **12** (77): 81–98. doi:10.1080/14786445608642141.
3. ↑  Termofysiikan perusteet. Ismo Napari ja Hanna Vehkamäki (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Kelvin 1852

### Kirjallisuutta

Atkins, P. W. (Peter William), 1940–: *Atkins' Physical chemistry*, s. 3–116. New York: W.H. Freeman, 2006. 66528976. ISBN 0716787598. Teoksen verkkoversio.
**Aqmolan alue** (kaz. Ақмола облысы, *Aqmola oblısı*, ven. Акмолинская область, *Akmolinskaja oblast*) on hallinnollinen alue Kazakstanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Kazakstanin alueeseen, idässä Pavlodarin alueeseen, etelässä Qarağandın alueeseen ja lännessä Qostanayn alueeseen. Lisäksi alueen keskellä on Kazakstanin pääkaupunki Astana, joka muodostaa oman hallintoyksikkönsä. Aqmolan alue on Qarağandın alueen lisäksi ainoa Kazakstanin alueista, jotka eivät rajoitu maan ulkorajoihin (kolmea kaupunkialuetta lukuun ottamatta). 

Alueella on arviolta 744 411 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 146 200 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Kökşetaw. Kaupungissa on sekä kazakkeja että venäläisiä noin 40 prosenttia väestöstä. Vuosina 1960–1992 alueen nimi oli *Tselinogradin alue*. Vuoden 1997 hallintouudistuksessa osa Kökşetawin alueesta liitettiin Aqmolan alueeseen.

Hallinnollisesti alue jakautuu 17 piiriin sekä Kökşetawin ja Stepnogorskin piiritasoisiin kaupunkeihin. Muita kaupunkeja ovat Akkol, Atbasar, Deržavinsk, Jesil, Jereimentau, Makinsk, Stepnjak, Štšuktšinsk. Piirejä ovat Akkolin piiri, Alšalyn piiri, Astrahanin piiri, Atbasarskin piiri, Bulandynskin piiri, Burabaiskin piiri, Jeginydykolin piiri, Jenbekšilderskin piiri, Jereimentauskin piiri, Jesilskin piiri, Žaksyn piiri, Žarkaistin piiri, Serendinskin piiri, Korgalžynskin piiri, Sandyktauskin piiri, Tšelinogradskin piiri ja Šortandinskin piiri.

Aqmolan alueelta louhitaan kultaa ja kivihiiltä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kazakhstan Citypopulation.de. Viitattu 28.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aqmolan alue** Wikimedia Commonsissa

* Alueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Kazakstanin alueellinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Almaty
* Aqmola
* Aqtöbe
* Atıraw
* Etelä-Kazakstan
* Itä-Kazakstan
* Jambıl
* Karaganda
* Länsi-Kazakstan
* Mañğıstaw
* Pavlodar
* Pohjois-Kazakstan
* Qızılorda
* Qostanay

 |
| Kaupungit | 
* Almaty
* Astana (pääkaupunki)
* Baikonur

 |
**Olli Joki** (s. 1943 Hämeenlinna) on suomalainen taidemaalari. Joki on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1963-1966. Hänellä on ateljee Tampereen TampellArtissa ja Espanjan Fuengirolassa. 

Olli Joen maalaukset ovat esittäviä ja värikkäitä. Tavallisesti ne ovat myös kevyen impressionistisesti tai ekspressionistisesti sävyttyneitä. Monesti niissä on suuria väripintoja ja pieniä hahmoja. Aiheena on usein tanssi, musiikki ja soittimet, hevoset tai pyöräily. Kooltaan maalaukset ovat pienehköjä tai keskikokoisia.

Olli Joen maalauksissa on nähty toistuvan kolme teemaa. Lämpimän ruskeiden Välimeren maisemien ohella on naisfiguureja, jotka ovat usein kohtalokkaan punaisia värimaailmaltaan. Kolmantena ovat sinisävyiset surrealistiset fantasiateokset, joissa on yksisarvisia ja planeettoja.

Olli Joki äänestettiin Taloustaito-lehden äänestyksessä vuonna 2009 Suomen rakkaimpien nykytaiteilijoiden joukkoon, 16. sijalle.  Joki on pitänyt suuren määrän näyttelyjä taidegallerioissa Suomessa ja ulkomailla.

Lähteet
-------

1. ↑  Suni, Nina: Kriitikon punainen vaate. *Turun Sanomat*.  3.3.2010.  Arkistoitu 24.5.2012.
2. ↑  Eläinten kuvaajat lukijoiden suosikkeja. *Taloustaito.fi*.  9.3.2009.  Arkistoitu 11.9.2009. Viitattu 16.6.2009.
3. ↑  Olli Joen näyttelyt ulkomailla *Olli Joen kotisivut*. Viitattu 28.1.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Olli Joen kotisivu
* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Olli Joki
* Taide Salmela, Olli Joki

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Broder Sveninpoika** (kuoli 1436) oli ritari, kaappari ja ruotsalainen sotapäällikkö.

Broder Sveninpoika kuului luultavasti samaan sukuun kuin tunnettu Abraham Broderinpoika. Hän osallistui Eerik Pommerilaisen sotaan Hansaliittoa vastaan merisodassa joidenkin kaapparien komentajana, mutta joutui vangiksi vuonna 1432 ja hänen kerrotaan olleen pitkään vangittuna Lyypekissä. Vuonna 1434 hänen todetaan palanneen Ruotsiin, missä hän oli Engelbrektin kapinan aikana kansallisen puolueen puolella Eerik Pommerilaista vastaan. Kun ruotsalaiset piirittivät Varbergin vuonna 1436, Broder Sveninpoika mainitaan yhtenä Ruotsin armeijan johtajista. Samana vuonna Engelbrekt Engelbrektinpojan kuoleman jälkeen hänellä oli erimielisyyttä Kaarle Knuutinpoika Bonden kanssa, jota hän Söderköpingissä syytti läänitysten jakamiseen liittyvissä asioissa, ja hänet teloitettiin Kaarle Knuutinpojan käskystä.

Lähteet
-------

1. ↑  Svenskt biografiskt lexikon
2. ↑  Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 4. Brant - Cesti /
**Ari Jaakko Järvinen** (16. tammikuuta 1945 Helsinki – 10. huhtikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen Yleisradion tv-uutisten ohjelmajohtaja ja päätoimittaja.

Ari Järvisen vanhemmat olivat kenraaliluutnantti, merivoimien komentaja Eino Iisakki Järvinen ja lääketieteen lisensiaatti Tony Ingrid Björkell. Järvinen oli 1970-luvun alussa muutamia vuosia Yleisradion radiouutisten työmarkkinatoimittajana. Hänet palkattiin 1970-luvun lopulla radiouutisten toimituspäälliköksi ja tv-uutisten johtoon hän tuli 1980-luvulla. Aiemmin Järvinen oli työskennellyt valtioneuvoston tiedotusyksikön päällikkönä.

2000-luvun alussa Järvisestä tuli television uutis- ja ajankohtaistoiminnan sekä uutiskanava YLE24:n ohjelmajohtaja. Vuorokauden ympäri käynnissä ollut YLE24 uutiskanava toimi vuoteen 2007 saakka. Järvinen jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2008. Hän kuoli 78-vuotiaana sairaskohtauksen seurauksena huhtikuussa 2023. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 3.1.2024.
2. 1 2 3  Ylen tv-uutisten pitkäaikainen johtaja Ari Järvinen on kuollut – puolusti toimitusta presidentti Koivistoon liittyvässä kiistassa, Yle uutiset 11.4.2023
3. 1 2  Ari Järvinen 1945–2023, Helsingin Sanomat muistokirjoitus 29.4.2023 (Tilaajille)
4. ↑  Kuka kukin on 1954
**Johan Fredrik Tuhkanen** (17. maaliskuuta 1862 Kuopio – 1944) oli suomalainen Kuopiossa asunut maalarimestari ja harrastelijataiteilija.

Kirvesmiehen poikana Kuopiossa syntynyt Tuhkanen kävi kansakoulun ja meni sitten maalarin oppilaaksi. Hän perusti Kuopioon oman maalausliikkeen. Tuhkanen sai taideharrastukseensa ohjausta Kuopion lähellä Haminalahdessa asuneelta taidemaalari Ferdinand von Wrightiltä kymmenen vuoden ajan. Tuhkanen harrasti myös ammuntaa ja hän oli Kuopion Ampumaseuran kunniajäsen. Hän oli mukana myös Kuopion suojeluskunnassa.

Tuhkanen maalasi kukka- ja lintumaalausten ohella 1880-luvulta lähtien romanttisia maisemamaalauksia Kuopiosta ja Pohjois-Savosta.

Maalauksia
----------

* *Näköala Puijolta*, panoraamaalaus 1909 Kuopion kaupungin kokoelma, Kuopion taidemuseo

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuopion taidemuseon Facebook-sivut 24.8.2016 : Taidevartti, Johan Fredrik Tuhkanen, Näköala Puijolta, 1909
2. 1 2  J. Fr. Tuhkanen 70-vuotias, Ampujain lehti : Suomen ampujain liiton äänenkannattaja, 01.04.1932, nro 7-8, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Savon historia : Savon taiteilijat ja taiteilijoiden Savo

Kirjallisuutta
--------------

* Aimo Siltari : *Johan Fredrik Tuhkanen*. Kustannuskiila, Kuopio 1982
*Hakusana "Kreutzer-sonaatti" ohjaa tänne. Sanan muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla Kreutzersonaatti.*
Sonaatin alkuperäisen painoksen kansisivu.
**Viulusonaatti nro 9** on Ludwig van Beethovenin viululle ja pianolle säveltämä kamarimusiikkiteos, joka tunnetaan myös nimellä **Kreutzer-sonaatti**. Teos julkaistiin vuonna 1802. 

Sonaatti nousi Beethovenin sävellyksistä esiin, kun Leo Tolstoin romaani *Kreutzersonaatti* ilmestyi, ja se on sitten ollut herätteenä muillekin kirjallisille teoksille ja elokuville.

Teoksen osat
------------

I. Adagio sostenuto – PrestoII. Andante con variazioniIII. PrestoEsittäjät Paul Rosenthal ja Edward Auer.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

1. Adagio sostenuto - Presto - Adagio
2. Andante con variazioni
3. Presto

Lähteet
-------

1. ↑  Aija Haapalinen, Huippuesitysten yltäkylläisyyttä Kuhmossa (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat 21.7.2005

Aiheesta muualla
----------------

* Tarina Kreutzer-sonaatin omistuksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Levytys mp3-tiedostona, Corey Cerovsek, violin and Paavali Jumppanen, piano[vanhentunut linkki]
**Ceskyterrieri** (tšek. *ceský terier*) on tšekkiläinen koirarotu, jonka alkuperäinen nimi oli *bohemianterrieri*. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.

Ulkonäkö
--------

Ceskyterrieri on matalaraajainen, pitkäkarvainen, hyvärakenteinen, lihaksikas ja suorakaiteen muotoinen terrieri, jolla on keskikokoiset ja riippuvat korvat. Ceskyterrierin turkki on helppohoitoinen, karvapeite kunnostetaan saksilla tarvittaessa, mutta kuono-osan tai raajojen alaosasta, rinnan alta tai vatsasta karvoja ei tarvitse leikata.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Luonteeltaan ceskyterrieri on lapsiystävällinen ja helppo koulutettava. Se on myös tottelevainen, uskollinen, hyväntahtoinen, oppivainen ja kiltti koirarotu. Pienuudestaan ja rauhallisuudestaan huolimatta se on loistava leikkikaveri. Vaikka ceskyterrieri ei ole luonteeltaan aggressiivinen, se on silti hieman varautunut vieraita kohtaan.

Alkuperä
--------

Rodun luoja oli kynologi ja geneetikko *Frantisek Horak* (1909–1996) Tšekin tasavallasta. Hän sai vuonna 1932 idean luoda uuden rodun, joka olisi paremmin sopiva metsästyskäyttöön. Ensimmäinen ceskyterrieri, *Adam Lovu Zdar*, syntyi 
25. joulukuuta 1949 skotlanninterrierinarttu–sealyhaminterrieriuros-yhdistelmästä. Cesky on suosittu niin kotimaassaan että ulkomailla. Vuonna 1956 rotu esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle. FCI rekisteröi rodun vuonna 1963. 
Ensimmäinen ceskyterrieri tuli Ruotsista Suomeen vuonna 1976, se oli narttu nimeltä *Gamgi*. Ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1979. Ensimmäinen suomalainen rotukerho perustettiin vuonna 1987 yhdessä dandiedinmontinterrieriharrastajien kanssa. Yhteistyö ei kuitenkaan toiminut, ja kerho lopetti toimintansa kahden vuoden jälkeen. Samana vuonna, joulukuussa 1989, perustettiin uusi ceskyterrierikerho, Cesky-kerho ry. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.

Lähteet
-------

* Cesky-kerho (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen kennelliitto: Ceskyterrieri

### Viitteet

1. ↑  Ceskyterrieri. KoiraNet-jalostustietojärjestelmä, Suomen Kennelliitto. Viitattu 11.8.2019.
2. ↑  Cesky Terrier. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tšekkiläiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Ceskoslovensky vlciak
* Ceskyterrieri
* Prahanrottakoira
* Tšekinpaimenkoira
* Tšekinseisoja

 |
|  |
| Muut CMKU:n hyväksymät | 
* Kolmivärinen tšekinkoira
* Tšekinvuoristokoira

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Turskonrottaterrieri
* Ussurindoggi

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Reznicky pes

 |

 |
**Norfolkinterrieri** (engl. *Norfolk Terrier*) on pieni ja pirteä terrieri. Se on hyvin samankaltainen kuin norwichinterrieri, josta se eroaa riippuvilla korvillaan. Roduilla on korvia lukuun ottamatta sama rotumääritelmä. Suomessa norfolk on harvinaisempi kuin norwich, mutta viime aikoina rotujen voimasuhteet ovat selvästi tasoittuneet. Norfolk on terhakka pikku koira. Se on temperamenttinen ja sisukas, suuttuessaan terävä ja mitäänpelkäämätön. Norfolkia pidetään aavistuksen verran norwichia mukautuvampana ja rauhallisempana.

Alkuperä
--------

Alun perin norfolk oli tarkoitettu rottien hävittämiseen, ja siinä työssä ne olivatkin tarpeellisen sisukkaita ja sinnikkäitä. Norfolk on kotoisin Itä-Englannista, missä se yleistyi 1900-luvun alussa erityisesti hevostiloilla. Hevosharrastajien mukana rotu levisi nopeasti ympäri maailmaa. Sekä riippu- että pystykorvaiset pienet terrierit rekisteröitiin vuodesta 1932 alkaen norwichinterriereinä, vaikka kasvattajat jalostivat niitä erillään. Vasta vuonna 1964 riippukorvaisille annettiin oma rotunimi, norfolkinterrieri. Sitä ennen molempia rotuja yhteisesti kutsuttiin myös trumpingtonninterriereiksi.

Ulkonäkö
--------

Pienestä koostaan huolimatta norfolk on järeä, vanttera ja vahvaluustoinen koira. Se on matalaraajainen, korkeuttaan pitempi. Norfolkin pää on melko leveä, päälaki on kevyesti pyöristynyt. Sen voimakas kuono on kalloa lyhyempi. Norfolkeilla on tummat silmät, ja niiden pyöristyväkärkiset korvat roikkuvat etureunoistaan ohimoita myötäillen. Niillä on myös vahvat leuat ja kokoonsa nähden suuret hampaat. Norfolk liikku terhakkaan ryhdikkäästi takaraajojen työntäessä voimalla.

Karva ja väri
-------------

Norfolkin turkki on kovaa, karkeaa ja suoraa. Sillä on kaulassa ja lavoissa pidempää ja pörröistä karvaa, joka muodostaa pienen röyhelön. Väriltään se on yleensä punertava tai harmahtava tai se voi olla selästään ja päälaestaan musta.

Katso myös
----------

* Norwichinterrieri

Lähteet
-------

1. ↑  KoiraNet-jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto, 11.8.2016)
2. ↑  Norfolk Terrier. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norfolkinterrieri**.
* Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
**Dandiedinmontinterrieri** (engl. *Dandie Dinmont Terrier*) on ikivanha rotu, kotoisin Skotlannista läheltä Englannin rajaa, jossa muun muassa kiertelevät romanit käyttivät sitä pikkuriistan metsästykseen. Nykyään dandiedinmontinterrieriä käytetään vain seurakoirana.

Se on maailman ainoa koirarotu, joka on nimetty romaanihahmon mukaan: Sir Walter Scottin vuonna 1814 ilmestyneessä romaanissa "*Guy Mannering*" on mies nimeltä *Dandie Dinmont*, joka omisti liudan näitä pippurin ja sinapin värisiä matalia terriereitä.

Alkuperä
--------

Rotu saapui Suomeen vuonna 1963. Vaikka Englannista ja Ruotsista tuotiin Suomeen näitä terriereitä, rotu pysyi harvinaisuutena vuoteen 1980, jolloin nykyinen dandiedinmontinterrierin kasvatus aloitettiin. Vuosien varrella koiria on tuotu Ruotsista, Englannista, Hollannista, Saksasta, Unkarista ja Amerikasta.

Ulkonäkö
--------

Dandiedinmontinterrieri on notkea matalajalkainen, pitkärunkoinen koira, jonka huomattavimmat rotupiirteet ovat suuri, runsastukkainen pää, tummat älykkäät silmät ja ainutlaatuinen kaartuva ylälinja. Värejä on kaksi, pippuri (harmaasta lähes mustaan) ja sinappi (vaalean hiekanvärisestä parkinruskeaan). Molemmilla värimuunnoksilla on lähes valkea päätupsu eli *topknot* sekä runkoa selvästi vaaleampi hapsutus raajoissa ja rungon alla. Raajat ovat lyhyet ja vankat, sillä ne on tarkoitettu kaivamiseen. Dandien karvaa ei saa koskaan ajella, ei edes silloin, vaikka koira ei näyttelyissä kävisikään, koska silloin karkean karvan kasvu heikkenee eikä turkista tule säänkestävää.

Luonne
------

Dandiedinmontinterrieri on itsenäinen, äärettömän ihmisrakas, päättäväinen, arvonsa tunteva ja erittäin älykäs. Ulkonäöstään huolimatta se ei ole mikään pehmolelu tai lasten leikkikalu. Se tulee yleensä hyvin toimeen muiden koirien kanssa.

Lähteet
-------

* DDT ry

### Viitteet

1. ↑  KoiraNet-jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto. Viitattu 9.4.2022)
2. ↑  Dandie Dinmont Terrier. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dandiedinmontinterrieri** Wikimedia Commonsissa

* Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
**Vitali Sevastjanov**, (ven. Виталий Иванович Севастьянов; 8. heinäkuuta 1935 Krasnouralsk, Sverdlovskin alue, Neuvostoliitto – 5. huhtikuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko ja neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi Sojuz 9 ja Sojuz 18 -avaruusaluksilla ja työskenteli Saljut-avaruusasemalla. 

Sevastjanov valmistui 1959 insinööriksi Moskovan ilmailuinstituutista ja pääsi valmistuttuaan Sergei Koroljovin suunnittelutoimistoon, jossa toimi muun muassa Vostok-avaruusaluksen suunnittelussa. Hän toimi kosmonauttien koulutuskeskuksessa luennoitsijana. Vuonna 1967 hän pääsi kosmonauttikoulutukseen.

Toisella lennollaan Sevastjanov työskenteli kaksi kuukautta Saljut 4 -avaruusasemalla. Vuonna 1976 hän vetäytyi avaruuslennoista, mutta jatkoi Saljut 6-avaruusaluksen lennonjohdossa. Tämän jälkeen hän palasi avaruusalusten suunnitteluun ja osallistui 1980-luvulla muun muassa Buran-sukkulan suunnitteluun Hän ehti viettää avaruudessa kaikkiaan 80 vuorokautta 16 tuntia 19 minuuttia.

Sevastjanov lopetti avaruusalan toiminnan 1993, ja hänet valittiin Venäjän parlamenttiin duumaan kommunistisen puolueen edustajana ensimmäiselle kaudelle vuoden 1993 vaaleissa. Viimeksi hänet valittiin uudelleen vuonna 2003 nelivuotiskaudelle 2004–2007.

Hän toimi 1977–1986 ja 1988–1989 Neuvostoliiton shakkiliiton puheenjohtajana. 1980-luvulla hän juonsi avaruustoimintaa popularisoivan televisiosarjan *Ihminen, maa, maailmankaikkeus*.

Lähteet
-------

1. ↑  Cosmonaut Sevastyanov dies  6.4.2010. The Voice of Russia.  Arkistoitu 16.7.2011. Viitattu 6.4.2010. (englanniksi)
2. ↑  Avaruuslentäjä Vitali Sevastjanov on kuollut[vanhentunut linkki] Venäjän Ääni 6.4.2010.
3. ↑  RUS Duma – Krasnodar – Apsheronsk Okrug Ourcampaigns.com. Viitattu 6.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Saksalaisen sivuston lyhyt historiikki
* Lennon Sojuz 9 painottomuuden vaikutuksista[vanhentunut linkki] (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Eija Marjut Varima** (s. 10. marraskuuta 1948 Hattula) on suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli näyttelijänä Kokkolan kaupunginteatterissa 1989–2012.

Ura
---

Varima aloitti vakinaisen näyttelijän uransa vasta 1989, jolloin hänet kiinnitettiin Kokkolan kaupunginteatteriin. Sitä ennen ja myös sen jälkeen hän vieraili useissa teattereissa ja kokoonpanoissa.

Variman näyttämötehtävistä mainittakoon Petra von Kant (*Petra von Kantin katkerat kyyneleet*), Faidra (*Faidralle*), Amalia (*Miehen kylkiluu*), Maria Callas (*Callas - mestariluokka*), Maša (*Kolme sisarta*), Linda Loman (*Kauppamatkustajan kuolema*) ja Ilmi Larva (*Pesärikko*).

IMDb:n mukaan Varima on näytellyt sivuosia useissa televisiosarjoissa, kuten Liisan roolin sarjassa *Hyvien ihmisten kylä* (1993–1994) ja Ellin roolin sarjassa *Alavilla mailla hallan vaara* (2011).

Variman vanhemmat olivat Yrjö Varima ja Orvokki Varima.

Lähteet
-------

* Seppälä, Riitta; Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto ry, 1993. ISBN 951-31-0236-X.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 474
2. 1 2  Eija Varima *Näyttelijäliitto.fi*. Näyttelijäliitto - Skådespelarförbundet. Viitattu 11.3.2024.
3. 1 2  Ilona / Tekijähaku / Varima Eija *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 11.3.2024.
4. ↑  Eija Varima Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Minna Kangas** (s. 3. kesäkuuta 1966 Imatra) on suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Ura
---

Kankaan vanhemmat ovat näyttelijät Marjatta Kangas ja Ossi Kangas. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän toimi vapaana taiteilijana vuodesta 2001 alkaen, vuosina 1992–2001 hän työskenteli Seinäjoen kaupunginteatterissa.

Kankaan näyttämötehtävistä mainittakoon Julia (*Romeo ja Julia*), Liisa Lehtinen (*Puhtaana käteen*), Siipirikko (*Niskavuoren Heta*) ja Eedit (*Kultainen vasikka*). Kangas aloitti Valkeakosken kaupunginteatterin johtajana 2018.

Teatteriuransa ohella Kankaalla on ollut rooleja muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa. Heidi Köngäksen draamaelokuvassa *Liian paksu perhoseksi* (1998) hän näytteli Sirkan osan ja Ilkka Vanteen historiallisessa sotaelokuvassa *Lupaus* (2005) hänellä oli Maijan osa.

Lähteet
-------

* Seppälä, Riitta; Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto ry, 1993. ISBN 951-31-0236-X.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 203–204
2. 1 2  Ilona / Tekijähaku / Kangas Minna *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 11.3.2024.
3. ↑  Minna Kangas *Näyttelijäliitto.fi*. Näyttelijäliitto - Skådespelarförbundet. Viitattu 11.3.2024.
4. ↑  Valkeakosken uusi teatterinjohtaja Minna Kangas: "Valinnoissani luotan öisiin intuitioihin" *Aamulehti.fi*. Sanoma Media Finland. Viitattu 11.3.2024.
5. ↑  Minna Kangas Elonetissä.
**Mañğıstaw’n** eli **Mangistaun alue** (kaz. Маңғыстау облысы, *Mañğıstaw oblısı*, ven. Мангистауская область, *Mangistauskaja oblast*) on hallintoalue Kazakstanin lounaisosassa. Vuonna 1973 perustetun alueen pinta-ala on 165 700 neliökilometriä. Asukkaita on 596 700 henkeä (vuonna 2013).

Maantiede, ilmasto ja luonto
----------------------------

Mañğıstaw’n alue rajoittuu pohjoisessa Kazakstanin Atıraw’n ja koillisessa Aqtöben alueisiin, idässä Uzbekistanin Karakalpakiaan, etelässä Turkmenistaniin ja lännessä Kaspianmeren kautta Azerbaidžaniin. Idässä Ustjurtin laakion länsireunalla sijaitsee joukko matalia vuoria. Mañğışlaqin niemimaan eteläosassa on Mañğıstaw’n laakio ja pohjoisessa Qaratüleyn suolamaa. Ilmasto on mannermainen ja kuiva. Tammikuun keskilämpötila on etelässä nollasta −4 °C:een ja pohjoisessa −8 – 12 °C, heinäkuun keskilämpötila 26–28 °C (toisinaan jopa 45 °C). Vuotuinen sademäärä on 120–160 millimetriä.

Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, maakaasu, rautamalmi, ruskohiili, kalkkikivi, kuorisora ja merkeli. Alueella on suuret pohjavesivarat. Kasvillisuus koostuu etupäässä marunoista, suolaheinistä ja suolakkokasveista. Eläinkuntaan kuuluvat susi, kettu, jänis, gaselli, saiga, peltohiiri, linnut ja käärmeet.

Hallinnollinen jako ja asutus
-----------------------------

Alueeseen kuuluvat Aqtaw’n, Jañaözenin ja Fort-Şevçenkon kaupungit. Hallintopiirejä on viisi (suluissa piirin keskuspaikka):

* Beynew’n piiri (Beynew)
* Mañğıstaw’n piiri (Şetpe)
* Munaylın piiri (Munaylı)
* Qaraqïyan piiri (Qurıq)
* Tüpqarağanin piiri (Fort-Şevçenko)

Kazakit muodostavat 86,5 % alueen väestöstä, venäläiset 8,55 % ja azerit 1,0 % (vuonna 2010).

Liikenne ja talous
------------------

Beynew’sta on rautatieyhteys Aqtaw’n kautta Jañaözeniin. Aqtaw’ssa, Fort-Şevçenkossa ja Qurıqissa on merisatamat.

1960-luvulle saakka seudulla harjoitettiin karjanhoitoa, pienimuotoista viljanviljelyä, kalastusta ja suolan tuotantoa. Vuonna 1965 alettiin hyödyntää Özenin öljy- ja kaasuesiintymiä. Jañaözenista on öljy- ja kaasujohdot Atırawiin. Alueella toimii ydinvoimala, koneenrakennus-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Kazahstan: natsionalnaja entsiklopedija, tom 3*. Almaty: Glavnaja redaktsija "Qazaq encïklopedïyası", 2005. ISBN 9965-9746-4-0.

### Viitteet

1. 1 2  Kazahstan, s. 474.
2. ↑  Agency of statistics of the Republic of Kazakhstan: Численность населения Республики Казахстан по областям с началa 2013 года до 1 февраля 2013 года (Arkistoitu – Internet Archive).
3. ↑  Kazahstan, s. 479.
4. 1 2 3 4  Kazahstan, s. 477.
5. ↑  Kazahstan, s. 477–478.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mañğıstaw’n alue** Wikimedia Commonsissa

* Alueen internetsivut

Kazakstanin alueellinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Almaty
* Aqmola
* Aqtöbe
* Atıraw
* Etelä-Kazakstan
* Itä-Kazakstan
* Jambıl
* Karaganda
* Länsi-Kazakstan
* Mañğıstaw
* Pavlodar
* Pohjois-Kazakstan
* Qızılorda
* Qostanay

 |
| Kaupungit | 
* Almaty
* Astana (pääkaupunki)
* Baikonur

 |
**Miila Westin** (s. 1987 Oulu) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvantekijä. Hän voitti vuonna 2020 lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon kirjailija Anja Portinin kanssa teoksella *Radio Popov*. Hän asuu Helsingissä.

Westin valmistui Aalto-yliopiston visuaalisen muotoilun laitoksesta taiteen maisteriksi vuonna 2020, painottaen opinnoissaan visuaalista tarinankerrontaa. Maisteriopintojen opinnäytetyössä hän käsitteli visuaalisesti suomalaisen muinaisuskon myyttisiä olentoja. 

Hänen muraalejaan löytyy muun muassa Vantaan Havukoskelta (2018), Louhelasta (2018), Vantaan varapormestarin työhuoneen seinästä (2018), Konepajan Brunolta (2017), Jyväskylän Green Star Hotellista (2018), vuoden 2017 Flow Festivaaleilta sekä Triplan kauppakeskuksesta.

Vuonna 2023 Westin debytoi myös sarjakuvantekijänä, kun S&S julkaisi häneltä *Myyttiset*-lastensarjakuvan ensimmäisen osan. Itämerensuomalaisesta tarustosta ammentava seikkailusarja käsittelee muun muassa ilmastonmuutosta ja kuolemaa lapsen näkökulmasta. Sarjan ykkösalbumi on myös vuoden 2023 Sarjakuva-Finlandia-palkinnon finalistiehdokkaana.

Westin on Kuvittajat ry:n hallituksessa vuosina 2021–2023, ja hän kuuluu Grafia ry:hyn, Sarjakuvaseuraan sekä G-Rex katutaidekollektiiviin.

Miila Westin: Peura-aiheinen muraali (2018)

Julkaisut
---------

* Anja Portin: *Radio Popov*. S&S, 2020. ISBN 9789515251688.
* Harri Hertell: *Kunnes oppii kävelemään*. Helsinki Poetry Connection, 2011. ISBN 978-952-92-9202-8.
* Ilona Ahti: *Stop Secret: Hikisukka Hirmunen*. Tammi, 2023. ISBN 978-952-04-5420-3.
* *Myyttiset 1: Loputon talvi*. S&S, 2023. ISBN 978-951-52-5843-4.
* *Myyttiset 2: Vaarallinen uni*. S&S, 2024. ISBN 978-951-52-6080-2. Ilmestyy huhtikuussa 2024.
* Ilona Ahti: *Stop Secret: Kuralätäkön kummitus*. Tammi, 2024. ISBN 978-952-04-6496-7. Ilmestyy syyskuussa 2024.

Näyttelyt
---------

* Myyttiset (14.8.2020 – 19.9.2020), Galleria Kuvitus, Helsinki
* Mythical (22.4.2021 – 9.5.2021), Tokyo Metropolitan Central Library, Japani

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirjailijat: Miila Westin *kustantamo.sets.fi*. Viitattu 17.3.2024.
2. ↑  Miila Westin *miilawestin.com*.
3. ↑  The Mythical – A study on visual representations of mythical beings of folk religion in ancient Finland *vcd.aalto.fi*.
4. ↑  G-Rex: Miila Westin *g-rex.fi*.
5. ↑  Miila Westin: Loputon talvi (Myyttiset 1) *kvaak.fi*. Viitattu 17.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Miila Westinin kotisivut
* Lindström, Titta: Miila Westin ja myyttien maailma. Kirjavinkit.fi. 9.6.2023.
**Jhonatan Narváez** (s. 4. maaliskuuta 1997 Playón de San Francisco) on ecuadorilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Klein Constantia -joukkueessa 2016, edusti Axeon Hagens Bermania 2017, Quick-Step Floorsia 2018 ja on vuodesta 2019 kilpaillut Team Sky / Ineos Grenadiers -tallissa.

Narváez voitti Cesenaticoon päättyneen 12. etapin Italian ympäriajossa 2020. Hän voitti kultaa maantieajossa Pan-Amerikan kisoissa 2023. Hän voitti samana vuonna Itävallan ympäriajon. Maantieajon Ecuadorin-mestaruuden hän voitti vuosina 2017 ja 2024.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

### Ratapyöräily

2015
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, nuorten takaa-ajossa ja pisteajossa kultaa
### Maantiepyöräily

2014
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, nuorten maantieajossa hopeaa
2015
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, nuorten maantieajossa hopeaa ja aika-ajossa pronssia
2016
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, alle 23-vuotiaiden maantieajossa hopeaa
Tour de Savoie Mont Blanc, mäkikirikilpailun voitto
2017
Circuit des Ardennes International, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Tour of the Gila, nuorten kilpailun ja 5. etapin voitto
Colorado Classic, nuorten kilpailun voitto
Maantiajon Ecuadorin-mestaruus
2020
Tour de Wallonie, nuorten kilpailun voitto
Settimana Internazionale Coppi e Bartali, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 3. etapin voitto
Italian ympäriajo, 12. etapin voitto
2022
Strade Bianche, kuudes
E3 Saxo Bank Classic, kuudes
Hamburg Cycclassics, neljäs
2023
Itävallan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. 3. ja 5. etapin voitto
Pan-Amerikan kisat, maantieajossa kultaa
2024
Down Under Classic, voitto
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa toinen
Cadel Evans Great Ocean Road Race, viides
Maantiajon Ecuadorin-mestaruus
E3 Saxo Classic, kuudes

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jhonatan Narváez *procyclingstats.com*. Viitattu 23.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jhonatan Manuel Narvaez Prado *cyclingarchives.com*. Viitattu 25.1.2024. (englanniksi)
**Danny van Poppel** (s. 26. heinäkuuta 1993 Moergestel, Pohjois-Brabant) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-DCM-tallissa 2013, edusti Trek Factory Racing -joukkuetta 2014–2015, Team Skyta 2016–2017, Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Vismaa 2018–2020, Intermarché–Wanty–Gobert Matériaux -joukkuetta 2021 ja vuodesta 2022 alkaen Bora-Hansgrohea. Hän on kilpaillut myös cyclocrossissa.

Van Poppel saavutti ensimmäisen etappivoittonsa suuressa ympäriajossa Espanjan ympäriajon 12. etapilla 2015.

Myös hänen vanhempansa Leontien van der Lienden ja Jean-Paul van Poppel sekä veljensä Boy ja sisarensa Kim van Poppel ovat pyöräilijöitä.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2009
Cyclocrossin tulokkaiden Alankomaiden-mestaruus
2010
Nuorten Rauhanajo, 1. etapin voitto
Driedaagse van Axel (juniorit), kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
2011
Cyclocrossin junioreiden Alankomaiden-mestaruus
Nuorten Rauhanajo, 5. etapin voitto
Driedaagse van Axel (juniorit), 4. etapin voitto
2012
Thüringen-Rundfahrt (U23), 1. ja 4. etapin voitto
Vuelta Ciclista a León, 1. etapin voitto
2013
Ranskan ympäriajo, 1. etapilla kolmas
2014
Driedaagse van West-Vlaanderen, 1. etapin voitto
Scheldeprijs, kolmas
Luxemburgin ympäriajo, prologin voitto
2015
Driedaagse van West-Vlaanderen, 2. etapin voitto
Tour de Wallonie, pistekilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 12. etapin voitto, 21. etapilla toinen
2016
Tour de Yorkshire, 2. etapin voitto
Vuelta a Burgos, pistekilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto
Arctic Race of Norway, 2. etapin voitto
EuroEyes Cyclassics, neljäs
2017
Herald Sun Tour, prologin voitto
Puolan ympäriajo, 4. etapin voitto
2018
Volta a la Comunitat Valenciana, 1. etapin voitto
Clasica de Almeria, toinen
Italian ympäriajo, 12. etapilla toinen, 13. etapilla kolmas
Halle Ingooigem. voitto
Espanjan ympäriajo, 6. etapilla toinen, 8. etapilla kolmas
Binche–Chimay–Binche, voitto
2019
Gent−Wevelgem, viides
2020
Gooikse Pijl, voitto
2021
Dwars door het Hageland, toinen
Egmont Cycling Race, voitto
Benelux Tour, pistekilpailun voitto
Binche-Chimay-Binche, voitto
2022
Scheldeprijs, toinen
EM-kilpailut, maantieajossa neljäs
Espanjan ympäriajo, 11. etapilla toinen, 16. etapilla kolmas
2023
Rund um Köln, voitto
Hamburg Cyclassics, toinen
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Britannian ympäriajo, 6. etapin voitto
2024
Classic Brugge–De Panne, kolmas

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Danny van Poppel *procyclingstats.com*. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Danny van Poppel *cyclingarchives.com*. Viitattu 18.1.2018. (englanniksi)
Voionmaan lukio syyskuussa 2011.
**Voionmaan lukio** oli lukio Jyväskylässä vuosina 1973–2014. Koulu toimi valtakunnallisesti merkittävänä urheilulukiona. Urheilulukion painopistelajeja olivat jääkiekko, uinti, jalkapallo, yleisurheilu, hiihto ja koripallo. Kuuluisia Voionmaan lukion käyneitä ovat muun muassa Sofi Oksanen, Sami Vatanen, Osku Torro ja Samppa Lajunen. 

Vuonna 1973 perustettu Voionmaan lukio jatkoi vuonna 1864 aloittaneen Suomen ensimmäisen suomenkielisen tyttökoulun Jyväskylän tyttölyseon perinteitä. Lokakuussa 2014 koulu juhli 150-vuotisjuhliaan.

Jyväskylän kaupungin lukiokoulutus siirtyi vuonna 2009 Jyväskylän koulutuskuntayhtymälle. Vuoden 2015 alusta kouluja yhdistettiin niin, että Voionmaan lukiosta tuli Cygnaeus-lukion kanssa osa Schildtin lukiota, jolla on kuitenkin alkuvaiheessa toimintaa kahdessa toimipisteessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Osku Torro esiteltynä Jyväskylän Kenttäurheilijoiden verkkosivuilla *jku.fi*. Jyväskylän Kenttäurheilijat. Viitattu 26.12.2015.
2. ↑  Jyväskylän Tyttölyseo juhlii 150 vuottaan Voionmaalla (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 5.4.2015.
3. ↑  Jyväskylän lukiokoulutus (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 5.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Voionmaan lukio Facebookissa
**Harald Østberg Amundsen** (s. 18. syyskuuta 1998) on norjalainen maastohiihdon MM-mitalisti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun ja Tour de Skin voittaja.

Amundsen saavutti nuorten MM-kilpailuissa 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kultaa 2018 ja pronssia 2017 sekä viestissä kultaa 2017 ja 2018. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja viestin maailmanmestaruuden sekä sai 15 kilometrin perinteisen kilpailussa hopeaa ja vapaan hiihtotavan sprintissä pronssia 2020.

Amundsen saavutti ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021, pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti samalla matkalla hopeaa. Kuvaavaa Norjan hiihdon tasolle on se, että hopeamitalista huolimatta Amundsenia ei valittu puolustamaan viestikultaa.

Amundsen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beitostølenissä joulukuussa 2018 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Falunin 15 kilometrin vapaan kilpailussa tammikuussa 2021. Ensimmäisen palkintopallisijansa hän saavutti sijoittumalla Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi maaliskuussa 2022. Saman kauden maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas. Kaudella 2022–2023 hän voitti Les Roussesin kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailun ja oli Falunin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kolmas.

Kaudella 2023–2024 Amundsen sijoittui Rukan 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmanneksi. Jällivaaran 10 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Östersundin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailun.Trondheimin vapaan hiihtotavan sprintissä hän sijoittui kolmanneksi. Tour de Ski -kiertueella hän voitti Toblachissa 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun ja sijoittui kolmanneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Davosissa hän voitti 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Hän voitti Tour de Skin kokonaiskilpailun lähes minuutin ja 20 sekunnin erolla Friedrich Mochiin. Hän sijoittui toiseksi Canmoren 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja Minneapolisin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Hän sijoittui kolmanneksi Falunin perinteisen hiihtotavan sprintissä. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin sekä sijoittui sprintticupissa viidenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Harald Østberg Amundsen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Hultin, Jere: Norjan viestijoukkueessa kuohahti – MM-hopeamitalisti pakkasi tavaransa: "Olisi ollut varma valinta" *MTVuutiset.fi*.  2.3.2023 kello 14.02. MTV Oy. Viitattu 6.3.2023.
3. ↑  FIS TOUR DE SKI (FIS) Men's Overall Standings *fis-ski.com*. Viitattu 8.1.2024. (englanniksi)
Ivan Vyšenskyi
**Ivan Vyšenskyi**, salanimi: **Feodul**, (noin 1550 Sudova Vyšnia, Galitsia – vuoden 1620 jälkeen Athos-vuori, Kreikka) oli ortodoksinen munkki ja poleemikko. Hänestä on olemassa vain vähän elämäkertatietoja.

Vyšenskyi asui osan nuoruuttaan Lutskissa ja oli yhteydessä Ostrohin akatemian tutkijoiden kanssa (esimerkiksi Herasym Smotrytskyi). Hän meni Athos-vuoren luostariin noin 1576–1580. Vyšenskyin tunnettuja töitä on 15: seitsemän kirjettä, kuusi tutkielmaa, dialogi ja kertomus. Tärkeimmissä teoksissa 1590-luvun lopulla hän vastustaa Berestian kirkkoliittoa. Vuosina 1600–1601 hän kokosi yhteen kymmenen siihen mennessä kirjoittamaansa teosta ja lähetti ne Lviviin Kuolonuneen nukkumisen veljeskunnalle, luultavasti siinä toivossa, että ne painettaisiin. Kooste nimeltä Knyžka (’Kirja’) ei tuolloin ilmestynyt painettuna, mutta se levisi käsin kirjoitettuina jäljennöksinä Ukrainassa.

Vyšenskyin kirjoitukset erottuvat 1500- ja 1600-luvun ukrainalaisista poleemisista teoksista sekä kirjallisten ansioidensa että aatteellisen sisältönsä puolesta. Hän hylkäsi sekä uniaattikirkon että katolisuuden ja arvosteli Bysantin asketismin pohjalta ajallista elämää ja koko kirkkohierarkiaa ja maallista hierarkiaa ja kehotti palaamaan vanhan kristillisen veljeyden yksinkertaisuuteen Jumalan valtakunnan toteuttamiseksi maan päällä. Hän hylkäsi pakanallisina toisaalta sekä maallisen koulutuksen ja oppineisuuden että toisaalta vanhat esikristilliset kansanperinteet. Tyylillisesti Vyšenskyi hyödynsi kirjeen dialogin ja poleemisen tutkielman perinteisiä muotoja ja sekoitti lajityyppejä. Voimakkaalla, värikkäällä kielellä hän kuvasi ylempien luokkien, erityisesti papiston, moraalista rappiota ja asetti heidät vastakkain köyhien talonpoikien ja yksinkertaisten munkkien kanssa. Ylevät tunteet vuorottelevat ankaran satiirin ja sarkasmin kanssa. Teksteissä ilmenevä rikas sanavarasto ja kansankielen käyttö tekevät niistä eloisia ja vakuuttavia. Tyylillisesti hän on saanut vaikutteita Bysantin saarnoista. Kokoelma julkaistiin 1887. Valeri Ševtšuk on kääntänyt tekstit nykyukrainaksi (1986). Ivan Frankon väitöskirjan aiheena ovat Vyšenskyin teokset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hlobenko, Mykola & Zhukovsky, Arkadii: Vyshensky, Ivan *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 16.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Stech, Marko Robert & Zhukovsky, Arkadii: Franko, Ivan *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  2007. Viitattu 4.2.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ivan Vyšenskyi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine
* IdRef

 |

 |
Nykyaikainen taisteluvarustus M05
**Taistelijan asu M05** on Suomen puolustusvoimien vuonna 2007 käyttöön ottama taisteluasukokonaisuus. Kokonaisuuteen kuuluu maastosuojavaatetus M05 joko metsä-, pakkas- tai lumikuviolla (tai maastopuku M91) sekä taisteluvarustus. Puolustusvoimat on kehittänyt myös harmaanruskean kaupunkikuvion, jota ei vielä ole käytössä. Lisäksi suomalaiset rauhanturvaajat käyttävät olosuhteiden mukaan M04-aavikkokuviota. Vuonna 2020 on tarkoitus ottaa käyttöön yhteispohjoismainen taisteluasu Suomen, Norjan, Ruotsin ja Tanskan kesken. Kuosi kaikissa on kuitenkin oma, ja suomalaisissa asuissa jatketaan M05-kuvion käyttöä.

Taisteluvarustukseen kuuluu joko suojaliivi tai taisteluliivi M05 (tai taistelyvyö M/85). M05-taisteluliivi on modulaarinen ja muokattava niin, että siihen voidaan kiinnittää käyttötarkoitukseltaan erilaisia taskuja, esimerkiksi lipastaskut, kenttäpullotasku tai kenttälapiotasku. Päässä taistelijalla on ballistisen suojan antava komposiittikypärä M05-kypäränpäällisellä, tarvittaessa myös suojalasit, joissa on niin ikään ballistinen suoja. Jalassaan sotilaalla on joko kumisaappaat tai varsikengät.

Varusmieskoulutuksessa on kiinnitetty paljon huomiota kerrospukeutumiseen, jotta taistelija pystyisi ylläpitämään toimintakykyään erilaisissa olosuhteissa ja tilanteissa. Tämä tarkoittaa sitä, että kesällä taistelijalla on maastopuvun alla vain lyhyet alushousut ja t-paita. Kovalla pakkasella taas pitkien alusvaatteiden lisäksi väliasu M05, maastopuku, sen päällä mahdollisesti lumipuku ja taukovaatetuksena lisäksi vielä pakkastakki ja -housut. Maastopuvun on oltava riittävän väljä, jotta alle mahtuu tarvittavat alus- ja välivaatteet ja jotta puku päällä pystyisi liikkumaan mahdollisimman vapaasti.

Katso myös
----------

* Suomen puolustusvoimien palveluspuku

Lähteet
-------

* *Sotilaan käsikirja 2020*. Puolustusvoimat, 2020. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 20.3.2021).
* *Taistelijan opas 2013*. Puolustusvoimat, 2013. ISBN 978-951-25-2485-3. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 20.3.2021).
* *Vaatetusvarustus M05 käyttöohjeita*. Puolustusvoimat, 2013. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 20.3.2021).

### Viitteet

1. ↑  Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan armeijoille yhteinen taisteluasu – 20 sivua ominaisuusvaatimuksia, Yle / Kristiina Tolvanen, 15.6./16.6.2016