Anja (Assi Raine) kertoo huoliaan isoäidilleen (Annie Mörk).
**Mustasukkaisuus** on Teuvo Tulion ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1953. Se on uusintaversio Tulion vuonna 1946 ohjaamasta elokuvasta *Levoton veri*. Tulio teki elokuvasta samanaikaisesti myös ruotsinkielisen version *Kvinnorna på Forsgården*.

Toisin kuin *Levoton veri*, *Mustasukkaisuus* sijoittuu maalaisympäristöön.

Tarinan kummassakin sovituksessa pääroolin näyttelee Regina Linnanheimo. Elokuva on tyylilajiltaan melodraama ja asetelmaltaan kolmiodraama: Linnanheimon tulkitsema Riitta ja hänen nuorempi sisarensa Anja (Assi Raine) rakastuvat samaan mieheen, Eero Paganuksen näyttelemään Jyri Marakseen.

*Mustasukkaisuus* on yksi harvoista suomalaisista elokuvista, jota ei alkujaankaan ole esitetty helsinkiläisissä elokuvateattereissa. Tulio suunnitteli avaavansa Helsingin keskustaan Erottajan väestönsuojaan oman elokuvateatterinsa Aa-Bion jouluna 1952, mutta hanke raukesi. *Mustasukkaisuuden* oli määrä olla uuden teatterin avajaiselokuva. Sen sijaan elokuvan ensi-ilta järjestettiin Turussa. Televisiossa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran 31. lokakuuta 1962. KAVA ja Finnkino Oy ovat julkaisseet *Mustasukkaisuuden* DVD:nä, joka sisältää myös elokuvan ruotsinkielisen rinnakkaisversion.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Regina Linnanheimo  | … |  Riitta
  |
|  Eero Paganus  | … |  Jyri Maras
  |
|  Assi Raine  | … |  Anja
  |
|  Annie Mörk  | … |  Riitan ja Anjan isoäiti
  |
|  Paavo Jännes  | … |  tohtori
  |
|  Lauri Korpela  | … |  sahan kamreeri
  |
|  Elli Ylimaa  | … |  taloudenhoitaja
  |
|  Kyösti Erämaa  | … |  rikostutkija
  |
|  Onni Hannukainen  | … |  tuulastaja
  |
|  F. E. Sillanpää  | … |  mies tansseissa
  |
|  Helvi Järveläinen  | … |  nainen tansseissa
  |
|  Tomi Luoto  | … |  mies saunassa
  |

Juoni
-----

Riitta (Regina Linnanheimo) ja Jyri (Eero Paganus) kosken lumoissa.
Nuorehkot sisarukset Riitta ja Anja ovat hengenvaarassa. Heitä ollaan kuljettamassa puisella lossilla vuolaan virran yli, kun vaijeri katkeaa ja lossi ajautuu kohti koskea, kohti kuolemaa. Apuun tulee salskea metsänhoitaja Jyri, joka pelastaa sisarukset. Riitta ja Anja asuvat isoäitinsä kanssa suuressa sukutalossa. Perhe omistaa sahalaitoksen, jonka ohjaksiin isoäiti on tarttunut poikansa kuoleman jälkeen. Anja ihastuu Jyriin, mutta hääkellot soivatkin lopulta Jyrille ja Riitalle. Pettynyt Anja lähtee Helsinkiin opiskelemaan. Jyrin ja Riitan avio-onni kukoistaa, he saavat lapsen. Muutaman vuoden kuluttua lapsi kuolee tapaturmaisesti, koski vie hänet mukanaan. Jyri syyttää onnettomuudesta Riittaa. Hän lähtee omille teilleen ja Riitta jää yksin. Sattuu räjähdeonnettomuus, jossa Riitta sokeutuu. Anja palaa kotiin hoitamaan sisartaan. Myös Jyri palaa vaellukseltaan Riitan luo ja tekee sovinnon hänen kanssaan.

Jyri ja Anja viihtyvät mainiosti yhdessä, pientä flirttiä on ilmassa, mutta heidän lempensä ei roihahda liekkeihin. Sen sijaan Riitta kuvittelee, että Anja on päättänyt viedä Jyrin. Riitan mielenterveys alkaa horjua. Lääkärit onnistuvat palauttamaan Riitan näkökyvyn, mutta palattuaan kotiin leikkauksesta, hän päättää teeskennellä sokeaa. Hänen vainoharhaisuutensa syvenee. Hän yrittää surmata Anjan kolmasti, viimeisellä kerralla hän ampuu siskoaan. Jyri onnistuu vakuuttamaan Riitan siitä, että hänellä ei ole rakkaussuhdetta Anjan kanssa, mutta poliisiauton sireenien ujellus saa jo rauhoittuneen Riitan uudelleen paniikkiin. Taloudenhoitaja näki Riitan ampuvan Anjaa ja soitti virkavallan paikalle. Riitta kuitenkin luulee Jyrin kavaltaneen hänet ja hyppää koskeen. Kuolema tuo rauhan ja sovituksen mielenterveytensä menettäneelle Riitalle.

Tuotanto
--------

*Mustasukkaisuuden* kuvausaika oli kesä–syystalvi 1952. Ulkokuvauksia tehtiin Enossa Pamilonkoskella, sisäkuvaus Kulosaaren studiolla Helsingissä.

Perimätiedon mukaan *Mustasukkaisuuden* alun hevosajelukohtaus on peräisin Uuno Eskolan kadonneesta mykkäelokuvasta *Ei auta itku markkinoilla* (1927). Lopputeksteissä on mainittu paitsi neljä keskeisintä näyttelijää (Linnanheimo, Paganus, Raine, Mörk), myös Riitan uskollista koiraa esittävä Wolf (Taiston koirakoulusta).

Arviot
------

*Mustasukkaisuus* sai kehnon vastaanoton niin yleisöltä kuin elokuvakriitikoiltakin – aika oli ajanut Tulion kaltaisen primitivistin ohi. Useat sanomalehdet eivät huomioineet elokuvaa lainkaan. *Uuden Auran* kriitikko kirjoitti Tulion melodraamasta: "Hän on kerännyt siihen aineksia sekä omista että toisten vanhoista elokuvista ja keittänyt kokoon sopan, jossa on sekä tukkilaisromantiikkaa, intohimoja, hulluutta, siirappimaista lempeä että tragiikkaa. Siis kaikki ne ainekset, joilla hän on tähänkin asti onnistunut saamaan yleisöä." *Jyväskylän Sanomissa* kriitikko kylläkin kehui Linnanheimon tutkielmaa Riitan sielunelämästä: "Regina Linnanheimo luonnehtii sangen sattuvasti ja tehoavasti mustasukkaisuuteen sortuvan naisen kohtaloa." Annie Mörkin näyttelemistä pidettiin yleisesti onnistuneena.

Arto Pajukallio luonnehtii elokuvaa vuonna 2010: "Tulion kolmiodraamaa räikeimmillään, hulluimmillaan".

Huomioita
---------

Ensimmäiseen kahdeksaan minuuttiin elokuvassa ei ole dialogia. Alussa näytetään pätkiä Tulion aiemmista tuotannoista. Vaikka elokuvaa on pidetty toisintona *Levottomasta verestä*, taiteentutkija Martti-Tapio Kuuskoski pitää sitä mieluummin *Levottoman veren* jatkona. Riitan tarina *Mustasukkaisuudessa* alkaa siitä, mihin Sylvin tarina *Levottomassa veressä* päättyy. *Mustasukkaisuudessa* on runsaasti temaattista materiaalia ohjaajansa edellisistä elokuvista, kuten *Hornankosken* silta, *Levottoman veren* juonikuvio ja musiikkikappaleita aiemmista Tulio-tuotannoista. Kuuskoski määrittelee *Mustasukkaisuuden* kollaasiksi Tulion kaikista edellisistä elokuvista.

Valmistumisajankohtaan nähden *Mustasukkaisuudessa* on uutta se, että ohjaaja antaa kuvallisen muodon naisen libidinaaliselle seksuaalienergialle. Se on "täysin pidäkkeetön elokuva halusta", Tulio ei ainoastaan kuvaa halua, vaan menee halun sisään. *Mustasukkaisuus* ei ole enää puhdasta melodraamaa, vaan ylittää sen rajat.

Lähteet
-------

* Suomen kansallisfilmografia 5, ISBN 951-861-206-4
* Martti-Tapio Kuuskoski, Elokuvan esittely Teuvo Tulion elokuvien DVD:llä.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen kansallisfilmografia 5, sivu 47
2. 1 2  Jari Sedergrenin elokuvablogi, viitattu 4.8.2012
3. ↑  Suomen kansallisfilmografia 5, sivu 44
4. 1 2 3  Elokuvan esittely (Martti-Tapio Kuuskoski)
5. ↑  Suomen kansallisfilmografia 5, sivut 46 ja 47
6. ↑  Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 5.12.2010 sivu D 11

Aiheesta muualla
----------------

* *Mustasukkaisuus* Elonetissä.
* Finnkino.fi (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Teuvo Tulio |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 

|  |  |
| --- | --- |
| 1930-luku | 
* Taistelu Heikkilän talosta (1936)
* Nuorena nukkunut (1937)
* Kiusaus (1938)
* Laulu tulipunaisesta kukasta (1938)
* Vihtori ja Klaara (1939)

 |
|  |
| 1940-luku | 
* Unelma karjamajalla (1940)
* Sellaisena kuin sinä minut halusit (1944)
* Rakkauden risti (1946)
* Levoton veri (1946)
* Intohimon vallassa (1947)
* Hornankoski (1949)

 |
|  |
| 1950-luku | 
* Rikollinen nainen (1952)
* Mustasukkaisuus (1953)
* Olet mennyt minun vereeni (1956)

 |
|  |
| 1960-luku | 
* Se alkoi omenasta (1962)

 |
|  |
| 1970-luku | 
* Sensuela (1972)

 |

 |
|  |
| Pitkät elokuvat (näyttelijä) | 
* Mustalaishurmaaja (1929)
* Mustat silmät (1929)
* Erämaan turvissa (1931)
* Laveata tietä (1931)
* Sininen varjo (1933)
* Sortuneita (1935)

 |

 |