recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lewis Hine
**Lewis Hine** (26. syyskuuta 1874 Oshkosh, Wisconsin, Yhdysvallat – 3. marraskuuta 1940 Hastings-on-Hudson, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja valokuvaaja. Hän oli yksi 1900-luvun alun merkittävimmistä lapsityövoiman käytön vastustajista Yhdysvalloissa.

Lewis Hine oli itse kasvanut köyhyydessä, ja hän vastusti lapsityön käyttöä. Hän kiersi 1900-luvun alussa Yhdysvaltoja laatikkokameransa kanssa valokuvaamassa työhön pakotettuja lapsia, Amerikkaan tulleita siirtolaisia ja työläisiä koneiden äärellä. Lisäksi hän kuvasi Empire State Buildingin rakentamista, jonka Men at Work -sarjan kuvat ovat levinneet ympäri maailmaa julisteina ja postikortteina.

Hinen ottamilla valokuvilla oli keskeinen merkitys yleisen mielipiteen kääntämisessä lapsityötä vastaan. Lopulta vuonna 1938 Yhdysvaltoihin saatiin lapsityövoiman käyttöä rajoittava laki. Hine ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, mutta hän ei myynyt tekijänoikeuksia ottamiinsa kuviin töitä tekevistä lapsista. Hinen kuoltua hänen poikansa lahjoitti kuvat museoon. Kuvat ovat nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa kaikkien ladattavissa ilmaiseksi 5 500 valokuvan National Child Labor Committee -kokoelmassa.

Kuvia
-----

* Lapsia lasitehtaassa.Lapsia lasitehtaassa.
* Tyttö tekstiilitehtaassa.Tyttö tekstiilitehtaassa.
* Voimalaitoksen mekaanikko.Voimalaitoksen mekaanikko.
* Empire State Buildingin rakentaminen.Empire State Buildingin rakentaminen.

Suomennettu artikkeli
---------------------

* Sosiaalinen valokuvaus. Julkaisussa: *Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2*, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 ISBN 951-9086-23-4

Lähteet
-------

1. ↑  Lewis Hine *Encyclopedia Britannica*.  22.9.2022. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Kuusela, Matti: Kuunnelkaa ja katsokaa meitä: Olemme lapsia.  *Aamulehti*, 22.6.2017, s. B26-B27. *tarvitaan parempi lähde*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lewis Hine** Wikimedia Commonsissa

* Työväenmuseo Werstas (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* National Gallery of Canada
* Victoria
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Baltisches Wappenbuch** *Wappen sämmtlicher, den Ritterschaften von Livland, Estland, Kurland und Oesel zugehöriger Adelsgeschlechter* on luettelo Baltian aatelissukujen vaakunoista. Kirjan on toimittanut Carl Arvid von Klingspor, ja se on painettu Tukholmassa 1882. Kirjan kustantaja on F. & G. Beijer. Kirjan vaakunat on piirtänyt professori Ad. M. Hildebrandt.

Kirjan matrikkeliosassa luetellaan Liivinmaan, Eestinmaan, Kuurinmaan ja Saarenmaan ritarihuoneisiin introdusoidut suvut. Kirjassa on 97 mustavalkosivua ja 133 sivua värilitografiana painettuja vaakunoiden kuvia. Litografiafoliot on painettu A. I Normans lithogr. Anstaltissa Tukholmassa.

Kirjan digitoitu versio on luettavissa Baijerin osavaltionkirjaston palvelimella. Kirjasta on vuonna julkaistu 2000 Adamant Media Corporationin kustantama näköispainos.

Lähteet
-------

1. ↑  Klingspor, Carl Arvid von. Baltisches Wappenbuch. – The International League of Antiquarian Booksellers
2. ↑  Klingspor, Carl Arvid von. Baltisches Wappenbuch. (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* *Baltisches Wappenbuch: Wappen sämtlicher Ritterschaften von Livland, Estland, Kurland und Oesel zugehörigen Adelsgeschlechten*, Adamant Media Corporation, 2000, 243 s. ISBN 978-0543987105 (pehmeäkantinen näköispainos)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baltisches Wappenbuch**.
* Klingspor, Carl Arvid von: Baltisches Wappenbuch. Wappen sämmtlicher, den Ritterschaften von Livland, Estland, Kurland und Oesel zugehöriger Adelsgeschlechter – Kirjan digitoitu versio Baijerin kansalliskirjaston palvelimella
* Kirjan esittely, Historisk tidskrift, 1884 s. IV–VI (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli kertoo langan valmistuksesta. Kehrääminen tarkoittaa myös kissaeläinten viestintätapaa.*
Villakuidun kehräystä langaksi
**Kehruu** tarkoittaa prosessia, jossa tekstiilikuiduista valmistetaan kierteistä ja kerrattua lankaa.

Historia
--------

Kehruu-Jenny
Rukinlapoja vuoden 1976 4,50 markan suomalaisessa postimerkissä
Alkuun kuituja kierrettiin langaksi todennäköisesti yksinkertaisesti sormilla hiertämällä, kun havaittiin kierteen vahvistavan kuituja. Myöhemmin kehräämisen apuvälineenä käytettiin värttinää, jossa kepistä ja painosta koostuvan työkalun hyrrämäinen liike auttaa kierteen muodostamisessa lankaan ja jonka ympärille jo valmistunut lanka voidaan kiertää. Rukin keksiminen nopeutti kehruuprosessia entisestään.

James Hargreavesin vuonna 1767 keksimä kehruukone, Kehruu-Jenny, on teollisen vallankumouksen vertauskuvia, ja se mullisti tekstiiliteollisuuden. Ensimmäiset kehruukoneet toimivat vielä käsikäyttöisesti mutta olivat silti kymmeniä kertoja nopeampia kuin rukki. 1700-luvulla keksittiin myös vesivoimalla toimiva kehruukone.

Nykyisin sähkö on korvannut veden ja höyryn teollisuuden kehruukoneiden voimanlähteenä, mutta käsin kehräämiselläkin on vielä paljon harrastajia.

Työvaiheet
----------

Langan valmistuksessa on useita vaiheita. Esivalmistelut riippuvat käytettävästä materiaalista: esimerkiksi kehrättäessä villaa käsin villa karstataan, pellava puolestaan muun muassa loukutetaan, lihdataan ja häkilöidään. Tavoitteena on saada kuidut yhdensuuntaisiksi. Kehräämöön materiaali tulee yleensä jo osittain esivalmisteltuna topsinauhana, joka vielä tehtaalla kammataan ja venytetään kierteettömäksi esilangaksi.

Ensin yksittäisille lankasäikeille tehdään kierre värttinällä, rukilla tai kehruukoneella. Sitten kehruukierteiset lankasäikeet kerrataan eli yhdistetään useampisäikeisiksi langoiksi. Kertauskierre tehdään aina päinvastaiseen suuntaan, kuin kehräyskierre.

Kehrätty lanka jälkikäsitellään esimerkiksi höyryttämällä ja keritään tai vyyhditään odottamaan jatkojalostusta.

Katso myös
----------

* Tekokuitujen kehruumenetelmistä artikkelissa Synteettinen kuitu
* Koirankarvan kehräys

Lähteet
-------

1. ↑  Salmela, Tuulia: *Kehrääjän käsikirja*. Minerva Kustannus Oy, 2012.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kehruu**.
* Kehrääjän ammatista mol.fi:ssa
**Alfred Wegener -instituutti** (saks. *Alfred-Wegener-Institut, Helmholtz-Zentrum für Polar- und Meeresforschung*, lyhennys: AWI; engl. *Alfred Wegener Institute*) on Saksan kansallinen polaari- ja merialueiden tutkimuslaitos. Laitos on perustettu vuonna 1980. AWIn päätoimipisteet sijaitsevat Bremerhavenissa, mutta sillä on toimipisteet myös Potsdamissa, Helgolandissa ja Listissä Syltin saarella.

AWI on osa 18 Helmholtz-Gemeinschaftin yhteensä 18 tieteellis-teknisen tai biologis-lääketieteellisen tutkimuskeskuksen verkostoa. Helmholtz-Gemeinschaft on runsaan 5 miljardin euron vuosibudjetillaan ja yli 43 000 työntekijällään Saksan suurin tutkimuskeskuksia ylläpitävä yhteisö.

Tutkimusjäänmurtaja Polarstern Reykjavikin lähistöllä.
Tutkimusasema Neumayer III Etelämantereella.
Samoilov-saaren ikiroudan tutkimusasema Siperiassa.
Tutkimuslaitoksella on tieteellistä työtä varten useita tutkimusaluksia. AWI:n lippulaiva on tutkimusjäänmurtaja Polarstern. Alfred Wegener -instituutti operoi myös Polar 5 ja Polar 6 -tutkimuslentokoneita sekä ylläpitää muun muassa Etelämantereella sijaitsevia Neumayer III ja Kohnen -tutkimusasemia, sekä yhteistyössä ranskalaisten kanssa Huippuvuorilla sijaitsevaa Koldewey-tutkimusasemaa (AWIPEV) ja yhteistyössä venäläisten kanssa Lenajoen suistoalueella Siperiassa sijaitsevaa Samoilov-saaren ikiroudan tutkimusasemaa (ven. станция «Остров Самойловский»).

Lähteet
-------

1. ↑  AWI Bremerhaven Alfred-Wegener-Institut, awi.de. Viitattu 9.12.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Alfred Wegener Institute (AWI) Alfred-Wegener-Institut, awi.de. Viitattu 9.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  About us Helmholtz Association, helmholtz.de. Viitattu 9.12.2021. (englanniksi)
4. ↑  Forschungsflugzeuge Polar 5 und Polar 6 Alfred-Wegener-Institut, awi.de. Viitattu 9.12.2021. (saksaksi)
5. ↑  Forschungsorte des Alfred-Wegener-Instituts Alfred-Wegener-Institut, awi.de. Viitattu 9.12.2021. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alfred Wegener -instituutti** Wikimedia Commonsissa

* AWI Media centre. Runsaasti kuvia CC-BY-4.0 -lisenssillä (Huom. vain osa kuvista avoimella lisenssillä!) (englanniksi) (awi.de)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tallinnan toopeanmäellä sijaitseva Ritarikuntatalo
**Tallinnan virolaisen ritarikunnan talo** on Tallinnan Toompealla sijaitseva ritarihuone, joka on suojattu arkkitehtonisena muistomerkkinä, Kulttuurimonumentti nro. 8490. rakennus edustaa uusrenesanssia tyyliä ja on rakennettu vuonna 1834. rakennus restauroitiin vuonna 2018 ja on kunnostettu valtion edustusrakennukseksi.

Rakennuksen historia
--------------------

Toompealla sijaitseva kiinteistö kuului Viron ritarikuntaan vuodesta 1652 lähtien, mutta sen rakennukset tuhoutuivat palossa. ritarikunnan rakennus (Rahourtu katu 3) Toompean tulipalossa vuonna 1684. Kahden edellisen rakennuksen tuhoutumisen jälkeen tulipalossa rakennettiin uusi kaksikerroksinen uusirenessanssirakennus Viron ritarikuntakaudelle vuosina 1845-1848 Georg Winterhalter -hankkeen mukaisesti. Se oli yksi ensimmäisistä laatuaan Tallinnassa.

Historiallinen sisustussuunnittelu rakennusaikana on suurelta osin säilynyt nykypäivään. Rakennus on tähden muotoinen. Osassa rakennusta, josta on näkymä kirkon aukiolle, on edustajahuoneita ja toimistokäytäviä, joita reunustaa Court Street. Päärakennuksen alakerrassa on tilava aula, joka johtaa toiseen kerrokseen, jossa on kaksi aulaa. Rakennuksen kellarissa on korkeat holvikatot. Toom-Rüütli 2: n rakennuksen takana on rakennuksen talousrakennus. Ritarin taloa kutsuttiin myös Landstubeksi Knight and Land's Land Day -päivän mukaan.

Ulkoministeriö sijaitsi rakennuksessa vuosina 1920–1940 ja Viron kansalliskirjasto vuosina 1948–1992.

Ritarikunnan rakennuksessa avattiin 1. huhtikuuta 1993 Viron taidemuseon näyttely, koska museon käyttämä Kadriorgin palatsi suljettiin syyskuussa 1991 täydellisen arvonmuutoksen vuoksi. Taidemuseo muutti rakennukseen vasta rakennetussa Kumu-rakennuksessa vuonna 2005.

Vuosina 2009-2016 Viron taidemuseon kuvataiteiden tiedekunta sijoitettiin Knighthood-rakennukseen.

Lähteet
-------

* Liivimaa rüütelkonna hoone
* Saaremaa rüütelkonna hoone
* 
* 
* 
*
Jani JP ImmonenJani "JP" Immonen Myötätuulirock 2012
**Jani "JP" Immonen** (s. 1975) on suomalainen multi-instrumentalisti, jonka pääsoitin on basso. Immonen on yksi suomalaisen industrial-metallin pioneereja perustaessaan Pentatonik yhtyeen vuonna 2002. Pentatonik on toiminut uudella kokoonpanolla vuodesta 2022 lähtien ja nimellä Alfa Pentatonik. Alfa Pentatonik yhtyeessä Immonen soittaa kitaraa, bassoa rumpuja ja syntetisaattoreita. Hän on soittanut bassoa muun muassa yhtyeissä Welholinna, At Winters End, Soulgrind, Hammerhed, Seven Against, Aria of Sorrow ja Walhalla, joista Walhallassa nimellä Jan Varjag.

Welholinnassa soittaessaan Immonen antoi basson opetusta Rasmuksen basistille Eero Heinoselle. Immosen opetus mainitaan kirjassa yhtenä tekijänä Rasmuksen musiikkiin. "niiden basisti oli hyvä vetämään slap-tyylillä ja opetti Eeroa, ja sitä kautta släppäys tuli meidänkin musaan".

Lähteet
-------

* 
* 
* (englanniksi)
* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Jani Immonen - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives *www.metal-archives.com*. Viitattu 24.1.2024.
2. ↑  Imperiumi.net *www.impe.fi*. Viitattu 24.1.2024.
3. ↑  IMG-9099 hosted at ImgBB *ImgBB*. Viitattu 26.1.2024.
**Risto Pekka Miikkulainen** (s. 16. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen tietojenkäsittelyn tutkija, joka on vuodesta 2002 toiminut professorina Texasin yliopistossa Austinissa. Vuonna 2016 hänet nimitettiin Institute of Electrical and Electronics Engineers -järjestön ansioituneeksi jäseneksi (*IEEE Fellow*).

Miikkulainen suoritti bachelor-tutkinnon Southwestern Universityssä Texasissa 1984 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta Espoossa 1986. Hän väitteli tohtoriksi Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuonna 1990, minkä jälkeen hän aloitti uransa Texasin yliopistossa.

Risto Miikkulainen toimii myös kalifornialaisen Cognizant-yhtiön tekoälyasiantuntijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miikkulainen, Risto Pekka. (2007). *American Men & Women of Science: A Biographical Directory of Today's Leaders in Physical, Biological, and Related Sciences* (23rd ed. Vol. 5, p. 403). Gale. Artikkelin maksullinen verkkoversio, viitattu 28.4.2022.
2. 1 2  Risto Miikkulainen *IEEE*.  2.3.2021. Viitattu 28.4.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* DBLP
* Google Scholar
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID
* zbMATH

 |

 |
**Albacete Balompié** on espanjalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Primera División RFEFissa. Seura on kotoisin Albaceten kaupungista Kastilia- La Manchan alueelta.

Albacete perustettiin 1. elokuuta 1940 nimellä Albacete Fútbol Asociación. Seura nousi Espanjan tuolloin kolmanneksi korkeimmalle ja alimmalle kansalliselle sarjatasolle Tercera Divisióniin, jossa se on suurimman osan historiastaan pelannut, ensimmäistä kertaa kaudeksi 1943–1944. Parhaimmillaan Albacete on pelannut korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa seitsemän kautta vuosina 1991–1996 ja 2003–2005.

Albaceten tunnetuin entinen pelaaja on Andrés Iniesta, joka pelasi seuran junioreissa ennen siirtymistään Barcelonaan. Iniesta sponsoroi seuraa Bodega Iniesta -viinitalonsa kautta elokuusta 2011 alkaen, ja joulukuussa 2011 hänestä tuli seuran pääomistaja.

Entisiä pelaajia
----------------

* Bolivia Marco Etcheverry
* Chile Mark González
* Espanja Pablo Ibáñez
* Espanja Fernando Morientes
* Espanja Ismael Urzaiz

Lähteet
-------

1. ↑  Historia Albacete Balompié.  Arkistoitu 3.2.2012. Viitattu 13.2.2012. (espanjaksi)
2. ↑  Datos e historial Futbolme. Viitattu 15.10.2011. (espanjaksi)
3. ↑  La bodega de Andrés Iniesta patrocinará al Albacete  2.8.2011. Marca. Viitattu 13.2.2012. (espanjaksi)
4. ↑  Iniesta se convierte en máximo accionista del Albacete  5.12.2011. Marca. Viitattu 13.2.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albacete Balompié**.
* Albaceten virallinen sivusto (espanjaksi)
**Mahmud al-Zahar** (arab. محمود الزهار‎, *Maḥmūd az-Zahhār*; s. 1945) kuuluu Gazan kaistaa Palestiinassa hallitsevan Hamas-järjestön poliittiseen johtoon.

Elämäkerta
----------

Mahmud al-Zahar syntyi lähellä Gazan kaupunkia vuonna 1945. Zaharin isä oli palestiinalainen ja äiti egypiläinen. Hän opiskeli alkujaan Gazassa, mutta myöhemmin yliopistossa Egyptin Kairossa. Opintojensa jälkeen hän työskenteli lääkärinä Gazassa ja Khan Yunisissa. Israelin miehitettyä Gazan kaistan hänet erotettiin tehtävistään poliittisten kantojensa takia.

Israelin viranomaiset pidättivät al-Zaharin muutamia kuukausia Hamas-järjestön perustamisen jälkeen vuonna 1988 ja lopulta vuonna 1992 hänet karkotettiin Libanoniin monien muiden islamistien tapaan. Zahar vietti Libanonissa noin vuoden ja palasi Gazaan. Vuonna 2003 al-Zahar selvisi Israelin toteuttamasta ilmaiskusta, jossa hän kuitenkin haavoittui lievästi ja menetti vanhimman poikansa. Hänen toinen poikansa kuoli ilmaiskussa vuonna 2008.

Vuonna 2006 Palestiinalaishallinnon alueilla järjestettiin parlamenttivaalit, jotka Hamas voitti Fatahin kustannuksella. Al-Zaharista tuli Palestiinan ulkoministeri. Jännitteet Hamasin ja Fatahin välillä kuitenkin purkautuivat vuonna 2007, jolloin taistelujen jälkeen Hamasin käsiin jäi Gazan kaista Fatahin hallitessa Länsirantaa.

Zahar kuuluu Hamasin poliittisen siiven ylimpään johtoon. Häntä on kuvailtu konservatiiviksi ja haukaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mahmoud al-Zahar (Hamas) *ECFR.eu*. European Council on Foreign Relations. Viitattu 22.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Alshawabkeh, Lina: Hamas: Who are the group's most prominent leaders?  19.10.2023. BBC News:  BBC. Viitattu 22.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Hamas sweeps to election victory  26.1.2006. BBC News:  BBC. Viitattu 22.10.2023. (englanniksi)
4. ↑  Palestinian split: Views from Hamas and Fatah, six years on *BBC News*.  17.6.2013. BBC. Viitattu 22.10.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Orientalismi** (*Orientalism*) on palestiinalaissyntyisen yhdysvaltalaisen kriitikon ja kirjallisuudentutkijan Edward W. Saidin vuonna 1978 ilmestynyt kantaa ottava teos. Alansa merkkiteos synnyttää edelleen keskustelua. Teoksen on vuonna 2011 julkaissut suomeksi Gaudeamus ja sen on suomentanut Kati Pitkänen.

Said arvostelee teoksessaan länsimaita orientalismista eli lähinnä Aasian ja Lähi-idän romantisoinnista ja sen alistamisesta kolonialismin käyttöön. Hän kokoaa kaikki termin orientalismi sisältämät eri merkitykset yhteen ja väittää, että tämän "imperialistisen salajuonen" tavoitteena oli ja on yhä länsimaiden taloudellinen ja poliittinen valta.

Teoksen *Orientalism* yhdysvaltalaisen laitoksen kansi.
Saidin edustama ja alulle panema suuntaus on saanut nimen jälkikoloniaalinen kritiikki, ja *Orientalismi* on sen avainteos. Saidin ajatukset ovat saaneet paljon kannattajia idässä ja lännessä, mutta alusta lähtien myös poikkeuksellisen paljon arvostelua. Yksi arvostelun aiheita on Saidin huomion kohdistuminen pääosin Britannian ja Ranskan siirtomaavaltaan, ja hän unohtaa esimerkiksi saksalaiset ja unkarilaiset orientalistit.

Said on kirjoittanut teokseensa myöhemmin esipuheen ja jälkisanat, jotka ovat mukana suomennetussa laitoksessa. Hän käsittelee niissä kirjan vuosikymmenten mittaan osakseen saamaa arvostelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka O. Miettinen: Tästä kirjasta alkoi idän ymmärtäminen (kirja-arvostelu) *Helsingin Sanomat*.  8.6.2011. Sanoma. Viitattu 8.6.2011.
2. ↑  Kirjan esittely, Hyy-yhtymä (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Edward W. Said: Orientalismi. *Gaudeamus*.  6.6.2011.  Arkistoitu 24.5.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Ibn Warraq: *Defending the West: A critique of Edward Said's Orientalism*. Amherst, New York: Prometheus Books, 2007. ISBN 1-59102-484-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hannu Reime: Me ja muut (Arkistoitu – Internet Archive). Ydin 3/2011.
* Joonas Säntti: Miten itämaat keksittiin?. Turun sanomat 22.8.2011.
**Tara Geraghty-Moats** (s. 12. huhtikuuta 1993 West Fairlee, Vermont) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, ampumahiihtäjä ja yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa mäkihypyssä Lebanon Outing Clubia. 

Geraghty-Moats debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Lillehammerin osakilpailussa sijoittuen sijalle 33. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Sapporosta sijoituttuaan sijalle 29. Geraghty-Moatsin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on yhdeksäs sija, jonka hän saavutti helmikuussa 2015 Râșnovista.

Geraghty-Moats kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa, jossa hän oli normaalimäen kilpailun 18:s.

Ampumahiihdossa Geraghty-Moats osallistui neljiin nuorten MM-kilpailuihin, sijoittuen parhaimmillaan sijalle 37.

Parhaat menestyksensä Geraghty-Moats on saavuttanut yhdistetyssä. Hän voitti naisten Continental cupin kausilla 2018–2019  ja 2019–2020. Hän on voittanut 15 Continental Cupin osakilpailua. Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen naisten yhdistetyn maailmancupin osakilpailun Ramsaussa joulukuussa 2020. Se jäi lopulta kauden ainoaksi maailmancupkilpailuksi. Hän sijoittui viidenneksi Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tara Geraghty-Moats Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Tara Geraghty-Moats Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
3. ↑  Continental Cup Calendar FIS. Viitattu 17.12.2018. (englanniksi)
4. ↑  Tara Geraghty-Moats Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
5. ↑  Historiallinen yhdistetyn voitto Yhdysvaltoihin *yle.fi*.  18.12.2020. Viitattu 19.12.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Ballenynsaaret** ovat saariryhmä noin 240 kilometriä Etelämantereen rannikolta Rossinmerellä. Saaristoon kuuluu kolme suurempaa saarta, Young, Buckle ja Sturge, sekä useita pienempiä luotoja. Saaret kuuluvat Uuden-Seelannin vaatimaan Rossinmaan alueeseen.

Maantiede
---------

Saaret Nasan kuvassa.
Sabrina.
Ballenynsaaret sijaitsevat Rossinmerellä noin 240 kilometriä Etelämantereen Victorianmaan rannikolta. Ballenynsaaret ovat Scottinsaaren ohella ainoat meriympäristön saaret omalla puolellaan Etelämannerta. Saaristoon kuuluu kolme suurempaa saarta, Young, Buckle ja Sturge. Sturge on saarista suurin. Se on pituudeltaan noin 32 kilometriä ja leveydeltään 13 kilometriä. Suurista saarista kaksi muuta ovat hieman pienempiä, mutta suurin piirtein saman kokoisia. Lisäksi saaristossa on useita pienempiä luotoja, kuten Sabrina, Row, Borradaile, Chinstrap ja Monolith. Saaret muodostavat noin 160 kilometrin pituisen saarijonon. Saaret ovat tuliperäisiä. Osa tulivuorista saattaa olla edelleen aktiivisa. Joitakin merkkejä aktiivisuudesta, kuten savua ja höyryä, havaittiin saarien ympäristössä 1830- ja 1890-luvuilla. Ympäröivällä merialueella on tapahtunut maanjäristyksiä. Suuri osa saarista on jäätiköiden peitossa. Muutamilla paikoilla esillä on kallioita ja sorarantoja. Saariston korkein kohta on Brown Peak 1524 metrin korkeudella Sturge-saarella.

Saarien luontoa on niiden syrjäisyyden takia tutkittu verrattain vähän. Saarilla pesii vähintään seitsemän lintulajia, joita ovat jääpingviini, myssypingviini, kapinmyrskyliitäjä, lumimyrskyliitäjä, jäämyrskyliitäjä, etelänmyrskylintu ja etelänkeiju. Muita havaittuja lintuja ovat esimerkiksi lapintiira ja kihut. Saarilla esiintyviä hylkeitä ovat puolestaan weddellinhylje, krillihylje, etelänmerinorsu ja merileopardi. Hylkeet eivät lisäänny saarilla, mutta niitä saattaa oleskella sen rannoilla.

Historia
--------

Ballenynsaaret löysi *Eliza Scvott* -aluksella purjehtinut John Balleny 9. helmikuuta 1839. Amiraliteetin hydrografi Francis Beaufort nimesi saaret Ballenyn mukaan. Saaret sijaitsevat hyvin syrjässä ja niille rantautuminen on vaikeaa. Ne ovatkin paljolti säästyneet sittemmältä ihmisen toiminnalta. Saarille on rantaudutta kaikkiaan alle 30 kertaa. Ajoittain saarien läheltä kulkee risteilyaluksia ja vuosittain niiden ohi purjehtii venäläisiä jäänmurtajia. Uusi-Seelanti pitää saaria osana vaatimaansa Rossinmaata ja saaria hallitaan Antarktiksen sopimuksen mukaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Ballenynsaaret *Eksonyymit*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 22.3.2024.
2. 1 2 3 4 5 6  Liz Cruwys: *Encyclopedia of the Antarctic*, s. 123-124. Routledge, 2007. ISBN 978‑0‑415‑97024‑2. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Shelly Farr Biswell: Balleny Islands; End of the line *New Zealand Geographic*. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  GNIS Detail - Balleny Islands *geonames.usgs.gov*. Viitattu 11.7.2020.
**GNUnet** keskukseton runkojärjestelmä vertaisverkolle. Runkojärjestelmä tarjoaa linkkitason salauksen, sekä palvelut muiden verkon solmujen löytämiseen ja resurssien jakoon. GNUnet julkistettiin ensi kerran 6. marraskuuta vuonna 2001.

Pääasiallinen koodikanta on kirjoitettu C-ohjelmointikielellä. Lisäksi yritetään tehdä yhteensopivaa Freeway-nimistä Java-toteutusta Java-kielellä. Joulukuussa 2005 GNUnetin C-toteutus toimi GNU(/Linux), BSD, OS X, Solaris, sekä Windows –alustoilla.

GNUnet on GNU käyttöjärjestelmän virallinen osa.

GNUnetin päällä toimivat palvelut
---------------------------------

### Tiedostonjako

Ensimmäinen pääasiallinen toteutettava palvelu on anonymisoiva, sensuuria ehkäisevä tiedostonjakopalvelu, jonka käyttäjät voivat anonyymisti julkaista ja hakea kaiken tyyppistä informaatiota. Pyyntöjen ja vastausten reititykseen käytetään GAP-protokollaa.

URI-osoitteet
-------------

GNUnet käyttää (epävirallisia) URI-osoitteita moniin asioihin viittaamiseen. Ne ovat epävirallisia siinä mielessä ettei gnunet URI Schemeä ole rekisteröity IANAn kanssa, toisin kuin esimerkiksi HTTP ja FTP.

### Esimerkkejä

Seuraavat ovat GNUnet 0.7-versioperheen URI-osoitteita.

Tietyn tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa tiettyyn kopioon GNU GPL-lisenssitekstistä:

```
gnunet://ecrs/chk/9E4MDN4VULE8KJG6U1C8FKH5HA8C5CHSJTILRTTPGK8MJ6VHORERHE68JU8Q0FDTOH1DGLUJ3NLE99 /
N0ML0N9PIBAGKG7MNPBTT6UKG.1I823C58O3LKS24LLI9KB384LH82LGF9GUQRJHACCUINSCQH36SI4NF88CMAET3T3BHI93D /
4S0M5CC6MVDL1K8GFKVBN69Q6T307U6O.17992
```

Toisen tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa avainsanalla "gpl" tehtävän haun hakutuloksiin.

```
gnunet://ecrs/ksk/gpl
```

Lähteet
-------

1. ↑  GNUnetin lataus verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  GNUnetin ohjelmavarasto
3. ↑  license notice placed at the top in one of the source files of the project's repository, probably in each of its source files *gnunet.org*.  "GNUnet is free software: you can redistribute it and/or modify it under the terms of the GNU Affero General Public License as published by the Free Software Foundation, either version 3 of the License, or (at your option) any later version." Viitattu June 8, 2018.

Aiheesta muualla
----------------

* GNUnetin kehityssivusto
**Regina Wittsberg** on porilainen keskustapoliitikko ja Ahlaisten asukasaktiivi. Hän on toiminut Porin kaupunginvaltuutettuna vuosina 2005−2017 ja Satakunnan maakuntavaltuuston valtuutettuna vuodesta 2009. Wittsberg on Ahlaisten nuorisoseuran puheenjohtaja. Koulutukseltaan hän on merkonomi.

Regina Wittsbergille myönnettiin yhtenä viidestä ensimmäinen Oikeusministeriön demokratiapalkinto 2011 ansioista Ahlaisten kyläyhteisössä ja SataKylät ry palkitsi hänet vuonna 2009 Satakunnan maakunnallisella Vuoden Kylätoimija -palkinnolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Kunnallisvaalit 24.10.2004 *Vaalit*.  29.10.2004. Oikeusministeriö. Viitattu 16.4.2017.
2. ↑  Kunnallisvaalit 26.10.2008 *Vaalit*.  17.11.2008. Oikeusministeriö. Viitattu 16.4.2017.
3. ↑  Kunnallisvaalit 28.10.2012 *Vaalit*.  14.6.2013. Oikeusministeriö. Viitattu 16.4.2017.
4. ↑  Sdp suurin ryhmä Satakunnan maakuntavaltuustossa uusiaika-lehti.fi
5. ↑  Ensimmäinen demokratiapalkinto viidelle vapaaehtoistoimijalle.  23.11.2011. Oikeusministeriö.  Arkistoitu 5.12.2011.
6. ↑  Vuoden Kylätoimija *SataKylät*. Viitattu 4.4.2024.
Loppuun käytetty Tilley-lamppu Kapelon erämaatalossa Saari-Sorsualla Utajärvellä.
Tilley-lampun käyttöönotto
**Tilley-lamppu** on Tilley International PLC:n valmistama valopetrolikäyttöinen voimavalolyhty, jossa valopetroli kaasuuntuu ja palaa hehkusukassa. Lamppu perustuu englantilaisen John Tilleyn keksintöön vuodelta 1813.

Käyttö
------

Lamppu sytytetään hehkuttamalla ensin polttoainesäiliöstä nouseva ja hehkusukan läpi kulkeva kaasutinputki kuumaksi lampun varusteisiin kuuluvia, spriihin kostutettavia sytytyspihtejä käyttäen. 2–3 minuuttia kestävän esilämmityksen jälkeen kaasutinputki on riittävän kuuma muuttaakseen sen läpi kulkevan valopetrolin kaasumaiseksi. Nyt Tilley-lampun öljysäiliöön voidaan pumpata lampun säiliössä olevalla pumpulla painetta. Kun sukka hehkuu, avataan säätöventtiili ja lamppu syttyy, jolloin sytytysliekin voi sammuttaa. 

Lampun valo on öljylampun valoa huomattavasti kirkkaampi ja vastaa teholtaan jopa sähkövaloa. Se pitää palaessaan pientä kohisevaa ääntä ja tuottaa runsaasti lämpöä. Hehkusukka on perinteisesti sisältänyt toriumdioksidia. Tämän aineen radioaktiivisuuden takia hehkusukat pyritään nykyään valmistamaan ilman toriumia.

Tilley ja muut voimavalolyhdyt
------------------------------

Tilley-lampun lisäksi on olemassa muitakin samalla hehkusukkaan ja lampussa kaasutettavan valopetrolin käyttöön pohjautuvalla toimintaperiaatteella toimivia voimavalolyhtyjä (tunnettuja valmistajia mm. Petromax, Hasag, Primus, Optimus). Jonkinasteista sekaannusta aiheuttaa usein se, että puhekielessä kaikista voimavalolyhdyistä on saatettu käyttää merkistä riippumatta nimitystä *petromax* (*petromaksi*), *tilley* (*tillikka*) tai *hasag* (*hasakki*). Useimpien voimavalolyhtyjen sytyttämiseen tarvitaan erillinen sytytysneste, jolla lampun varsinainen poltinosa esilämmitetään. Tilley-lampusta poiketen muissa lampuissa on useimmiten kuitenkin kiinteä esilämmitysnestekuppi sytytyspihtien sijasta. Sytytysnesteenä käytetään myös kiinteän kupin yhteydessä aina spriitä. Eräissä malleissa (esim. Petromax Rapid) saattaa kuitenkin olla myös pieni puhalluslampun tyyppinen yhdysrakenteinen esilämmitin, jolloin esilämmitys voidaan suorittaa paineistettua pääpolttoainetta käyttäen, eikä spriitä tarvita.

Lähteet
-------

1. ↑  Pressure Lamp International

Aiheesta muualla
----------------

* Lamppujen keräily (englanniksi)

  

Valonlähteet

|  |  |
| --- | --- |
| **Luonnollinen** | Luminesenssi - Taivaankappaleet - Salama - Tuli |
| **Palaminen** | Kynttilä - Lyhty - Kalkkivalo - Kaasuvalaistus - Öljylamppu - Öljytuikku - Argand-lamppu - Bude-lamppu - Carcel-lamppu  |
| **Hehkuminen** | Hehkulamppu - Halogeenilamppu - Nernst-lamppu - PAR-lamppu - Tilley-lamppu - Voimavalolyhty |
| **Fluoresenssi** | Loistelamppu - Energiansäästölamppu - Induktiolamppu |
| **Valokaari** | Kaarilamppu - Jablotškovin kynttilä |
| **Kaasupurkauslamppu** | Suurpainenatriumlamppu - Pienpainenatriumlamppu - Monimetallilamppu - Elohopeahöyrylamppu - Ksenonlamppu - Hohtolamppu |
| **Muut** | hohtodiodi (LED) - Rikkiplasmalamppu - Plasmapallo |
**Lahnaslammen kaivos** sijaitsi Sotkamossa Nuasjärven eteläpuolella ja sen omistaa Mondo Minerals Oy. Kaivos tuotti talkkimalmia joka rikastettiin kaivoksen yhteydessä olevassa rikastamossa. Päätuotteena oli talkkirikaste ja lisäksi sivutuotteena tuli nikkelirikastetta sekä magnesiittipitoista rikastushiekkaa. Talkki käytettiin etupäässä paino- ja hienopaperien täyteaineena.

Lahnaslammen talkkimagnesiittiesiintymä löytyi 1940-luvun lopulla. Suomen Malmi aloitti paikalla syväkairaukset 1956 ja koerikastuksen 1957. Ensimmäiset koe-erät Lahnaslammella tuotettua talkkia toimitettiin 1961 Kajaanin paperitehtaalle sekä Yhtyneiden Paperitehtaiden Jämsänkosken ja Simpeleen tehtaille. Lahnaslammelle rakennettiin koerikastamo ja vuonna 1967 tehtiin päätös talkintuotannon aloittamisesta. Malmin louhinta alkoi marraskuussa 1968 ja rikastamo käynnistyi helmikuussa 1969. Talkin käyttö kasvoi voimakkaasti 1970-luvulla jolloin siitä tuli paperin pääasiallinen täyteaine Suomessa. 1980-luvulla talkin käyttö väheni kun sen tilalla alettiin käyttää liitua.

Talkkimalmin louhinta päättyi Lahnaslammella lokakuussa 2010. Malmia louhittiin kaivoksen toiminta-aikana yhteensä lähes 18 miljoonaa tonnia ja siitä saatiin lähes 7 miljoonaa tonnia talkkia ja yli 100 000 tonnia nikkelirikastetta. 185 metriä syvä avolouhos tullaan täyttämään 25 vuoden aikana läheisen Punasuon kaivoksen sivukivellä ja prosessissa syntyvällä magnesiittihiekalla. Louhoksen paikalle muodostuu lopulta järvi kun ylin osa peittyy vedellä. ajaa VIELÄ VR TAVARAJUNA LAHNASLAMMEN KAIVOKSELLE VUOKATISSA 2024-2025 ALUSSA

Lähteet
-------

* Vuoriteknikot ry : Punasuon kaivos avattu Sotkamossa[vanhentunut linkki]
* Papermakers Wiki : Talkki suomalaisen paperin täyteaineena (Arkistoitu – Internet Archive)
**Viktorija Ivanivna Stopina** (ukr. Вікторія Іванівна Стьопіна) (s. 21. helmikuuta 1976 Zaporižžja) on ukrainalainen korkeushyppääjä.

Stopina sijoittui kuudenneksi Lissabonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1994. Hän jäi Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 karsinnassa ilman tulosta. Vuonna 1996 hän voitti Ukrainan-mestaruuden, mutta karsiutui loppukilpailusta Atlantan olympialaisissa. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän oli seitsemäs. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän sijoittui korkeushypyssä seitsemänneksi tuloksella 196 cm. Hän voitti samana vuonna lisäksi Ukrainan-mestaruuden. Vuonna 2003 hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän hyppäsi yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Euroopan sisäratojen cupissa, kahdeksas Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja voitti Ukrainan mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla. Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiapronssia ennätystuloksellaan 202 cm. Kauden lopussa hän oli toinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuonna 2005 hän voitti Ukrainan sisäratojen mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän oli seitsemäs Helsingin MM-kisoissa ja viides IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän oli seitsemäs. Hän voitti 2008 Ukrainan-mestaruuden, oli toinen Euroopan cupissa ja sijoittui 12:nneksi Pekingin olympialaisissa. Hän voitti Ukrainan ulkoratamestaruuden 2009 ja 2010 sekä sijoittui Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 kuudenneksi. Vuonna 2011 hän oli toinen Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui Daegun MM-kilpailuissa. Vuonna 2012 hän voitti Ukrainan hallimestaruuden ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa.

Ennätykset
----------

* Korkeushyppy: 202 (2004)

Lähteet
-------

* Viktorija Stopina Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Viktorija Stopina Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Charles Linn
**Charles Linn** (alun perin *Carl Erik Engelbert Sjödahl*; 13. kesäkuuta 1814 Pohja, Suomen suuriruhtinaskunta – 7. elokuuta 1882 Birmingham, Alabama, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen Yhdysvaltoihin muuttanut merikapteeni, tukkukauppias, pankkiiri ja teollisuusmies.

Sjödahlin isä Erik Johan Sjödahl oli tarkastajana Billnäsin ruukilla. Sjödahl lähti merille vuoden 1830 tienoilla. Hän ehti purjehtia 53 kertaa Atlantin yli ja kolme kertaa maapallon ympäri ennen kuin asettui asumaan Yhdysvaltoihin. Sjödahl avasi vuonna 1838 kauppaliikkeen Alabaman Montgomeryssä ja muutti nimensä Charles Linniksi koska hänen alkuperäinen nimensä oli liian vaikea lausuttavaksi paikallisille asukkaille. Linn menestyikin sitten hyvin kauppiaana. 

Amerikan sisällissodan alettua 1861 Linn meni etelävaltioiden laivaston palvelukseen kapteeniksi. Hän kuljetti puuvillaa etelävaltioista Englannin Liverpooliin. Puuvillasta saaduilla tuloilla etelävaltiot rahoittivat sodankäyntiään. Heinäkuussa 1863 pohjoisvaltioiden asettamaa merisaartoa valvova tykkivene USS R. R. Cuyler valtasi Floridan eteläkärjen vesillä CSS Kate Dale-aluksen jonka kapteenina Linn oli. Linn vietiin poikansa kanssa vankina Washingtoniin mutta hän pääsi kuitenkin pian vapaaksi.

Sodan jälkeen Linn oli tukkukauppiaana ensin New Orleansissa ja sitten taas Alabaman Montgomeryssä. Linn värväsi vuonna 1869 Suomesta isomman joukon siirtolaisia ja kustansi näiden matkan Alabamaan Yhdysvaltoihin neljän vuoden työsitoumusta vastaan. Vuonna 1872 Linn perusti erään liikemiesryhmän pyynnöstä Alabaman Birminghamiin National Bank of Birmingham -pankin ja rakennutti pankille kaupunkiin kolmikerroksisen toimitalon. Hän oli perustamassa myös Linn Iron Works ja Birmingham Car and Foundry Company nimisiä teollisuusyrityksiä Birminghamiin. 

Birminghamin Linn Park -puistossa paljastettiin toukokuussa 2013 Charles Linnin näköispatsas, jonka on tehnyt Branko Medenica. Linnin mukaan on kaupungissa nimetty myös kirjastorakennus Linn-Henley Research Library. Patsas revittiin maahan ja turmeltiin touko–kesäkuun 2020 protestien yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Alabamaan kesällä 1869 rekrytoidut siirtolaiset, Kaisa Kyläkosken Sukutukijan loppuvuosi-blogi 31.10.2017
2. ↑  Tapio Onnela : Suomalaisten näköispatsaat ulkomailla: Charles Linn, Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit 31.10.2017
3. ↑  Raivostunut väkijoukko repinyt maahan suomalaissyntyistä miestä esittävän patsaan Yhdysvalloissa: Ihmiset hyppivät videolla haltioissaan muistomerkin kaatuessa MTV Uutiset 1.6.2020. Viitattu 3.6.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Charles Linn
**Aku Meriläinen** (s. 1985) suomalainen muunsukupuolinen mediataiteilija ja videosuunnittelija. Meriläinen on Aalto-yliopiston tohtoriopiskelija.

Meriläinen tekee Nakurampa-projektissaan feminististä pornoa verkossa ja pyrkii kehittämään eettisemmän pornon käytänteitä. Hän haluaa työllään poistaa seksityön stigmaa ja muuttaa pornoa hallitsevaa mieskatsetta sekä mielikuvia vammaisista ja heidän seksuaalisuudestaan. Meriläinen sairastaa MS-tautia ja kokee itsensä rammaksi MS-taudin takia. Porno on oleellinen osa hänen rampa-aktivismiaan. Hän toteuttaa projektia yhdessä valokuvaaja Tuisku Lehdon kanssa. Nakurampa-projektiin kuuluu myös Instagram-tili. Projekti alkoi vuonna 2022.

Kevään 2023 Thalia-juhlassa Meriläinen oli mukana vastaanottamassa Vuoden teatteriteko -palkintoa: se myönnettiin rampa associations -työryhmälle Baltic Circle -festivaalille tehdystä teoksesta, jossa Meriläinen ja valokuvaaja Lehto olivat Nakurampa-projektinsa kanssa osa taiteilija Isa Hukan koolle kutsumaa työryhmää*.* Meriläinen sai myös Videosäde-palkinnon videosuunnittelusta Ghost Town -teokseen.

Nakurampa-projektille myönnettiin 2022 Koneen säätiön apuraha.

Palkintoja
----------

* Vuoden teatteriteko -palkinto 2023 osana rampa associations -työryhmää
* Videosäde-palkinto 2023

Lähteet
-------

1. 1 2  Nakurampa / Crip Sex Worker *Aku Meriläinen*. Viitattu 1.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Aku Meriläinen *Aalto-yliopiston tutkimusportaaliin*. Viitattu 21.8.2023.
3. ↑  Kun MS-tauti paheni, Aku Meriläinen päätti tehdä elämässään sitä, mitä todella haluaa – hetkeäkään hän ei ole katunut seksityön aloittamista *ts.fi*.  28.3.2023. Viitattu 1.5.2023.
4. ↑  Pitkäaikaissairas Aku Meriläinen alkoi tehdä pornoa OnlyFansissa – nyt hän kertoo, miltä tuntui saada maksavia asiakkaita *Yle Uutiset*.  17.4.2022. Viitattu 1.5.2023.
5. ↑  Thalia-juhlassa 2023 palkitut | Kulttuuritähdet *www.kulttuuritahdet.com*. Viitattu 1.5.2023.
6. ↑  Suvi Korhonen: Koneen Säätiöltä 42,5 miljoonaa tieteelle ja taiteelle – uudet hankkeet tarjoavat näkymän mahdollisiin tulevaisuuksiin *Koneen Säätiö*.  9.12.2022. Viitattu 1.5.2023.
7. ↑  Vuoden teatteriteko -palkintoViitattu 14.10.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Aku Meriläisen verkkosivut
* Nakurampa-projektin verkkosivut
* Nakurampa Instagramissa
**Peter Bramall** (syntynyt 10. marraskuuta 1950 Lincolnshiressä, Englannissa), paremmin tunnettu taiteilijanimellä **Bram Tchaikovsky**, on englantilainen laulaja ja kitaristi.

Hän nousi ensimmäisen kerran tunnetuksi brittiläisen punk/pub rock -yhtyeen The Motorsin jäsenenä, johon hän liittyi vuonna 1977. Jätettyään yhtyeen hän johti samannimistä power pop -bändiä Micky Broadbentin (basso, koskettimet) ja Keith Boycen (rummut) kanssa. Hän teki Yhdysvaltain Top 40 -hittisinglen Billboard Hot 100 -listalla vuonna 1979 kappaleella "Girl of My Dreams" (julkaistu helmikuussa Isossa-Britanniassa, kesäkuussa Yhdysvalloissa). Alankomaissa "Sarah Smiles" oli pieni hitti, ja se saavutti sijan 32 huhtikuussa 1979. Nick Garvey, Keith Line ja Denis Forbes olivat myös mukana myöhemmissä yhtyeen kokoonpanoissa. Vuonna 1979 hän soitti kitaraa BBC:n Skidsin "Into The Valley" -hitissä. Levyn huonon myynnin aiheuttaman pettymyksen jälkeen yhtye hajosi vuonna 1981 ja Tšaikovski jätti musiikkiteollisuuden.

Esiintymiset Suomessa:

Bram Tchaikovksy esiintyi Ruisrokissa 1979.

Diskografia
-----------

| Vuosi | Albumi | USABillboard Top 200 | AUSKMR |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | *Strange Man, Changed Man* | 36 | 92 |
| 1980 | *The Russians are Coming*/*Pressure* (US title) | 108 | - |
| 1981 | *Funland* | 158 | - |
| 2012 | *Live at the Lochem Festival, 1979* |  | - |
| 2018 | *Strange Men, Changed Men: The Complete Recordings 1978–1981* |  | - |

Singlet
-------

| Vuosi | Nimi | *Billboard* Hot 100 |
| --- | --- | --- |
| 1978 | "Sarah Smiles" | - |
| 1979 | "Lullaby of Broadway" | - |
| 1979 | "Girl of My Dreams" | 37 |
| 1979 | "I'm The One That's Leaving" | - |
| 1980 | "Let's Dance" | - |
| 1981 | "Stand & Deliver" | - |
| 1981 | "Shall We Dance?" | 109 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Vapautusliitto** (ven. Союз освобождения, *Sojuz osvoboždenija*) oli Venäjän tsaarinvaltaa vastustanut salainen yhteenliittymä, johon kuului useita aatelishenkilöitä kuten ruhtinaat Pjotr Dolgorukov, Dmitsi Šahovskoi ja Nikolai Lvov, tiedemiehiä kuten taloustieteilijä Pjotr Struve ja oikeustieteilijä Sergei Muromtsev sekä historioitsija ja myöhemmin perustuslaillisdemokraattisen puolueen johtaja Pavel Miljukov. Järjestön puheenjohtajana toimi Ivan Iljitš Petrunkevitš ja sihteerinä sosialistivallankumouksellisiin (SR) kuulunut semstvoissa vaikuttanut tilastotieteilijä Nikolai Annenski. Järjestö perustettiin vuonna 1903 Schaffhausenissa Sveitsissä ja se julkaisi Stuttgartissa ilmestynyttä lehteä *Освобождение* (*Osvoboždenije*, ’vapautus’), jonka päätoimittajana oli Struve. 

Järjestö toimi niin salaisena, ettei jäsenten tietoon saatettu edes johtajien nimiä. Järjestön vaatimuksena oli vallankumous, tsaarin luopuminen vallasta. Vaadittiin sekä ala- että ylähuoneen valitsemista yleisillä ja salaisilla vaaleilla yhtäläisen äänioikeuden perusteella. Lähinnä Pariisissa ilmapiiri oli sellainen, että vaatimuksia voitiin välittää lehdistölle lähinnä varakkaan Petruškevitšin ja ruhtinaiden ansiosta.

Järjestön vastustajista merkittävimmät olivat slavofiili ja sortokuvernööri Vjatšeslav von Plehwe sekä toisaalta sosiaalidemokraatti Lenin, jolle vaatimukset eivät riittäneet.

Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen monet vapautusliiton jäsenet ryhtyivät toimimaan poliittisessa perustuslaillisdemokraattisessa puolueessa ja muissa puolueissa, ja itse vapautusliiton toiminta kävi tarpeettomaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hedenström, Alfred von: *Venäjän historia 1878-1918*, s. 120. Suomentanut V. Malinen. Otava, 1922.
2. ↑  K.A.Solovjov: СОЮ́З ОСВОБОЖДЕ́НИЯ *Большая российская энциклопедия*.  2004. Venäjän federaation kulttuuriministeriö.  Arkistoitu 15.6.2022. Viitattu 20.3.2022. (venäjäksi)
**Kunto Armas Kaski** (21. lokakuuta 1921 Eurajoki – 6. elokuuta 2020 Vantaa) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.

Kasken vanhemmat olivat myymälänhoitaja Gunnar Johannes Kaski ja Lempi Maria Satola ja puoliso vuodesta 1948 Sylvi Järvinen. Kaski kävi kansakoulun Eurajoella ja Hinnerjoella ja keskikoulun Kalannissa ja Uudessakaupungissa 1935–1939. Työväen Akatemiassa hän opiskeli 1939 ja 1941. Kaski oli myyjä Vakka-Suomen Osuusliikkeessä Uudessakaupungissa 1939, Osuusliike Suojan varastonhoitajan ja myymälänhoitajan sijainen ja myyjä Raumalla 1940–1941 ja Pohjois-Satakunnan Osuusliikkeen palveluksessa Parkanossa 1941.

Ammattiyhdistysurallaan Kaski oli pitkään Suomen Liiketyöntekijäin liiton palveluksessa, ensin toimitsija 1945–1969, sitten sihteeri 1969–1974 ja lopuksi liiton puheenjohtaja 1974–1982. Hän oli SAK:n hallituksen jäsen 1974–1982. Kasken luottamustehtäviin kuuluivat myös vakuutusoikeuden varajäsenyys 1956–1975 ja työtuomioistuimen varajäsenyys 1959–1970 ja jäsenyys 1970–1982.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hentilä, Marjaliisa: / Kunto Kaski *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  10.8.2020. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 8.4.2024.
2. ↑  Kunto Kaski 1921–2020. Ammattiliittovaikuttaja näki monta mullistusta.  *Helsingin Sanomat*, 9.10.2020, nro 274, s. 139. Kansalliskirjasto. Viitattu 8.4.2024.  (ei-vapaa)

Aiheesta muualla
----------------

* Kunto Kaski *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Luca Platania** (s. 1982 Rooma) on italialainen pizzaleipuri, joka on asunut Suomessa vuodesta 2008.

Luca Platania toi vaimonsa Salla-Maria Platanian kanssa pizza al taglio -konseptin Suomeen vuonna 2012. Pariskunnan ensimmäinen Pizzarium sijaitsi Turun Hansakorttelin Kultatalossa. Sittemmin ketju myytiin Royal Ravintolat Oy:lle ja myöhemmin siitä tuli osa Noho-pörssiyhtiötä. 

Yhteistyössä Royal ravintolat Oy:n kanssa Luca Platania avasi myös Pizzeria Luca -ravintoloita Tampereelle, Helsinkiin sekä Kööpenhaminaan.

Vuonna 2022 Luca avasi yhdessä vaimonsa Salla-Maria Platanian kanssa Forza-nimisen pizzerian Helsingin Punavuoreen. Pizzeria palkittiin muun muassa Euroopan 8. parhaana pizzeriana. Luca Platania kuitenkin sairastui syöpään pizzerian avaushetkellä ja päätti myydä sen Olo Collection Oy:lle vain 18 kuukauden jälkeen. Pian kaupan jälkeen Olo Collection ilmoitti, että aikoo tehdä Forzasta ketjun.

Luca Platania on kirjoittanut kaksi kirjaa: 

* *Pizze* (Otava, 2015) Saku Tuomisen kanssa
* *Passione pizza - pizzan monet muodot* (Cozy Publishing, 2021) Salla-Maria Platanian kanssa

Lisäksi Luca on ollut konsultoimassa useissa helsinkiläisravintoloissa ja levittänyt pizzaoppejaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Turkulainen Pizzarium laajenee koko Suomeen Royal Ravintoloiden avustuksella *Turun Sanomat*.  23.4.2015. Viitattu 28.9.2023.
2. ↑  Pieni perheyritys nousi vain muutamassa kuukaudessa maailman parhaiden pizzerioiden joukkoon: *City*. Viitattu 28.9.2023.
3. ↑  Pizze *Otava*. Viitattu 28.9.2023.
4. ↑  Passione pizza *Cozy*. Viitattu 28.9.2023.