recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**47. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin marraskuussa 1941 Tachikawassa koelentokeskuksen henkilöstöstä nimellä 47. dokuritsu hikō chutai. Laivueen tehtävänä oli testata prototyyppi/esituotantosarjan Ki-44 hävittäjää sotatoimissa. Epävirallisena nimenä laivueella oli Shinsengumi tai Kawasemi yksikkö. Lokakuussa 1943 laivue laajennettiin kaksilaivueiseksi 47. hikō sentaiksi ja täydennettiin kolmilaivueiseksi tammikuussa 1944. Samalla yhtymä järjestettiin uudelleen hikōtaiksi (lentävä osa). Marraskuussa 1944 yhtymä muutettiin törmäysyksiköksi Shiten seikutai taistelemaan B-29 pommittajia vastaan.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Nakajima Ki-44-I marraskuu 1941 – syksy 1943
* Nakajima Ki-44-II – helmikuu 1945
* Nakajima Ki-84 Hayate tammikuu 1945 – sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Toshio Sagawa marraskuu 1941 – elokuu 1942
* kapteeni Susumu Jimbo elokuu 1942 – elokuu 1943
* kapteeni Toshio Kijima elokuu – lokakuu 1943
* everstiluutnantti Noboru Shimoyama lokakuu 1943 – lokakuu 1944
* majuri Noburu Okuda lokakuu 1944 – sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931–45*. Stackpole Military History Series. Stackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Hata et al 2002 s. 138–140
**Altaïr** (runkonumero M771) on Ranskan laivaston 1994 palvelukseen otettu Antarès-luokan miinantorjunta-alus (ransk. *Bâtiments remorqueurs de sonars*).

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Antarès-luokka*
Alus tilattiin Boulogne sur Meristä Socarenamilta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1993. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1994.

Palvelus
--------

Alus modernisoitiin 7. joulukuuta 2005, jolloin sen kaikuluotain vaihdettiin Thales DUBM-44:ään. Se oli 2014 palveluksessa Brestissä.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FS Altaïr (M771)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Marine Militaire - Altaïr
2. ↑  netmarine.net

*Antarès*-luokan miinantorjunta-alukset

|  |
| --- |
| *Antarès* – *Altaïr* – *Aldébaran* |
| Edeltäjä: BAMO-luokka – Seuraaja: EI |
**G.B.F.** (*Gay Best Friend*) on 2013 ensi-iltansa saanut Darren Steinin ohjaama yhdysvaltalainen independent-komediaelokuva. Se esitettiin ensimmäisen kerran Tribecan elokuvajuhlilla 19. maaliskuuta 2013, ja teatteriensi-iltansa se sai Yhdysvalloissa 17. tammikuuta 2014. Suomessa elokuva on esitetty Helsingin Vinokinossa 8. marraskuuta 2013.

Juoni
-----

Elokuva kertoo high schoolia käyvistä parhaista ystävyksistä Tannerista ja Brentistä, jotka ovat "kaappihomoja". Toinen heistä haluaisi valokeilaan ja koulun suosituimmaksi jätkäksi, toinen taas ei kaipaa huomiota ja tahtoisi valmistua lukiosta kaikessa rauhassa. Sosiaalinen sodankäynti puhkeaa esikaupungin lukiossa, kun sen kolme "clique"-kuningatarta keksivät teinityttöjen "must-haven": homoseksuaalin saamisen parhaaksi ystäväksi. Brent uskoo, että kaapista tuleminen voi toteuttaa hänen unelmansa koulun ihailluimpana poikana ja varmistaa valokeilaan pääsyn. Tanner ennättää vahingossa edelle, ja vastoin tahtoaan hänestä tuleekin tyttöjen uusi "GBF", joka on Brentin sijaan valokeilassa. Koulun kuningattaria edustavat kaunis Fawcett, joka hallitsee paikkaa kaikkein rikkaimpana ja kuuluisimpana, lahjakas Caprice joka vetää vähemmistö- ja teatteriopiskelijoiden ryhmiä, sekä kiltti mutta hupsu konservatiivien uskontoryhmää johtava mormoni 'Shley.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Sasha Pieterse  | … |  Fawcett Brooks
  |
|  Michael J. Willett  | … |  Tanner Daniels
  |
|  Paul Iacono  | … |  Brent van Camp
  |
|  Andrea Bowen  | … |  ’Shley
  |
|  Xosha Roquemore  | … |  Caprice
  |
|  Joanna "JoJo" Levesque  | … |  Soledad
  |
|  Molly Tarlov  | … |  Sophie Asher
  |
|  Taylor Frey  | … |  Topher
  |
|  Derek Mio  | … |  Glenn
  |
|  Natasha Lyonne  | … |  neiti Hoegel
  |
|  Evanna Lynch  | … |  McKenzie Price
  |
|  Megan Mullally  | … |  rouva van Camp
  |
|  Rebecca Gayheart  | … |  Shannon Daniels
  |
|  Jonathan Silverman  | … |  herra Daniels
  |
|  Horatio Sanz  | … |  rehtori Crowe
  |
|  Mia Rose Frampton  | … |  Mindie
  |
|  Anthony Garland  | … |  Christian
  |

Vastaanotto
-----------

*G.B.F.* sai Yhdysvalloissa pääosin positiivisia arvosteluja ja tuotti budjettinsa kolminkertaisesti, eli se oli myös kassamenestys. Elokuvan ensi-ilta oli Grauman’s Chinese Theatressa Hollywoodissa. MPAA antoi elokuvalle R-luokituksen sen seksuaalisista viittauksista.

Aiheesta muualla
----------------

* *G.B.F.* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
G-proteiini
**G-proteiinit** (guaniininukleotidia sitovat proteiinit) ovat toisiolähettikaskadeihin liittyviä proteiineja. Niiden signaalinvälitysmekanismiin kuuluu guanosiinidifosfaatin (GDP) korvaaminen guanosiinitrifosfaatilla. G-proteiinit kuuluvat GTPaaseihin.

G-proteiinit ovat kenties tärkeimpiä signaalinvälitykseen osallistuvia molekyylejä. Ne liittyvät diabetekseen, alkoholismiin, joihinkin syövän muotoihin sekä moniin muihin sairauksiin. Alfred Gilman ja Martin Rodbell saivat 1994 Nobelin lääketieteen palkinnon G-proteiinien keksimisestä ja tutkimisesta.

G-proteiinit ovat solukalvoon kiinnittyneitä trimeerejä, jotka koostuvat α-, β ja γ-osasta. G-proteiinikytkentäiset reseptorit aktivoivat G-proteiineja. G-proteiinin aktivoituessa GDP vaihtuu GTP:hen ja proteiinin alfaosa (Gα-GTP) sekä beeta-gamma-osa (Gβγ) irtoavat toisistaan sekä reseptorista. Gα-GTP ja Gβγ voivat molemmat aktivoida omia signalointiteitään.

Lähteet
-------

1. ↑  The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1994 Nobelprize.org. Viitattu 25.8.2012. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **G-proteiini**.
Juan de la Cierva
Ciervan autogiro
**Juan de la Cierva** (21. syyskuuta 1895 – 19. joulukuuta 1936) oli espanjalainen lentokoneinsinööri ja lentäjä. Hänen kuuluisin keksintönsä on vuonna 1919 kehitetty autogiro. 

De la Cierva syntyi varakkaaseen perheeseen Murciassa. Hän pääsi lentokoneeseen jo poikana ja kiinnostui lentämisestä. Hän opiskeli insinööriksi, jonka jälkeen muutti Englantiin, missä skotlantilaisen teollisuusmiehen James G. Weirin tuella perusti Cierva Autogiro Company -yhtiön.

Espanjan sisällissodassa hän toimi Francon puolella. Hän kuoli 41-vuotiaana lento-onnettomuudessa Englannissa.

Cierva Autogiro Company lisenssivalmistaja saksalainen Focke-Achgelis kehitti vuoteen 1936 mennessä ensimmäisen täysin toimivan helikopterin, Focke-Wulf Fw 61:n.

Aiheesta muualla
----------------

* Juan de la Cierva (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pauli Juhani Karttunen** (1. syyskuuta 1929 Joensuu – 18. lokakuuta 2022) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli 1969–1995 Tampereen teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan (säätötekniikan) professori. Hän tutki navigointi-, lämmitys-, sähkönjakelu- ja työstökonejärjestelmiä sekä betoniteknologiaa ja kaapelinvalmistuskoneistoja.

Karttunen tuli ylioppilaaksi Turun toisesta lyseosta 1948. Diplomi-insinööriksi hän valmistui 1953 ja tekniikan lisensiaatiksi 1962. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli 1968 Teknillisestä korkeakoulusta. Karttunen toimi assistenttina Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1952–1955 ja Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen vt. tutkimusinsinöörinä vuosina 1955–1963. Hän oli Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan (vahvavirtatekniikka) apulaisprofessori 1963–1969.

Karttusen vanhemmat olivat pursimies Veetu Karttunen ja Hilja (o.s. Sormunen). Puoliso oli Tyyne Maria (o.s. Rajakangas) vuodesta 1954. Sotilasarvoltaan Karttunen oli luutnantti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Pauli Juhani Karttunen, Aamulehti, 2022, No 324, sivu B16, julkaistu 27.11.2022
2. ↑  Pauli Juhani Karttunen 93 v, Tampereen Eteläinen seurakunta, Tampereen seurakuntien kastetut, avioliittoon kuulutetut ja kuolleet, Aamulehti, Hyvä elämä, julkaistu 20.11.2022
3. 1 2 3  Karttunen Pauli Juhani, Suomen professorit, toimittaja Veli-Matti Autio, Professoriliitto, Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä 2000, ISBN 951-95189-6-7
4. ↑  Facta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 17
5. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 212, WSOY 1995
Juan de Fucan salmi sijaitsee Vancouverin saaren eteläpuolella.
**Juan de Fucan salmi** (engl. *Juan de Fuca Strait* tai *Strait of Juan de Fuca*) on 1500-luvulla eläneen merenkulkija Juan de Fucan mukaan nimetty salmi Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Tyynessä valtameressä. Salmi sijaitsee Kanadan Vancouverinsaaren ja sen eteläpuolisen Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion Olympian niemimaan välissä. Salmen pituus on noin 150 kilometriä.

Salmi yhdistää Georgiansalmen ja Puget Soundin Tyyneen valtamereen. Lämmön vapautuminen merenpinnasta ja ilman jäähtyminen aiheuttavat alueelle ominaisten sumukerrosten muodostumisen kesäisin ja syksyisin.

Tärkeimmät kaupungit salmen rannalla ovat Kanadan Brittiläisen Kolumbian Victoria ja Yhdysvaltain Washingtonin Port Angeles. Kaupunkien välillä harjoitetaan kansainvälistä lauttaliikennettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Strait Of Juan De Fuca Map And Map Of The Strait Of Juan De Fuca History Information Page *World Map - North America*. World Atlas. Viitattu 12.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Daniel Francis: Juan de Fuca Strait  24.11.2010. thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Fog Fills the Strait of Juan de Fuca *Earth Observatory*.  14.6.2017. National Aeronautics and Space Administration (NASA). Viitattu 12.12.2018. (englanniksi)
4. ↑  BC Ferry: Washington – Port Angeles – Victoria *Plan Your Trip*. Vancouver Island. Viitattu 12.12.2018. (englanniksi)
G-14-seurojen kotimaat Euroopan kartalla
**G-14** oli Euroopan johtavien jalkapalloseurojen yhteenliittymä.

Järjestön perusti maanosan 14 johtavaa seuraa vuonna 2000. Sen tarkoituksena oli edustaa lajin varakkaimpia seuroja neuvotteluissa lajin kattojärjestöjen Fifan ja Uefan kanssa. Vuonna 2002 järjestöön liittyi neljä uutta jäsentä, mutta se säilytti kuitenkin alkuperäisen nimensä.

Järjestöön kuului loppuvaiheessa kolme seuraa Englannista, Espanjasta, Italiasta, Ranskasta ja Saksasta, kaksi seuraa Alankomaista sekä yksi seura Portugalista. Sen jäsenseurat lukeutuivat maanosan menestyksekkäimpiin, sillä esimerkiksi Mestarien liigan voitti vuoteen 2008 mennessä aina joku jäsenistä.

Järjestö lakkautettiin vuonna 2008. Sen tilalle perustettiin ECA.

Jäsenet
-------

**Alkuperäiset jäsenet (2000)**

* Ajax
* PSV
* Liverpool
* Manchester United
* Barcelona
* Real Madrid
* Internazionale Milano
* Juventus
* Milan
* Porto
* Marseille
* PSG
* Bayern München
* Borussia Dortmund

**Uudet jäsenet (2002)**

* Arsenal
* Valencia
* Lyon
* Bayer Leverkusen
**Pyjamahuulikala** eli **kuusijuovawrassi** (*Pseudocheilinus hexataenia*) on sini-punaraitainen riutta-akvaarioon sopiva kala.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pyjamahuulikala kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Sen vartalo on pitkulainen ja pään etuosa melko terävä. Se on saanut nimensä kuudesta sinisestä ja punaisesta juovasta, jotka kulkevat vaakasuuntaan. Pyrstö on vihreän sävyinen. Poskessa on oranssin sävyä ja pään etuosassa pieniä oranssinsävyisiä täpliä. Punaisten silmien poikki kulkee kaksi valkoista ohutta juovaa.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Pyjamahuulikala elää luonnossa Punaisellamerellä ja Indopasifisella alueella. Se pysyttelee koralliriuttojen läheisyydessä tyypillisesti 2–35 metrin syvyydellä.

Käyttäytyminen
--------------

Pyjamahuulikala on aktiivinen päiväsaikaan ja nukkuu öisin. Muiden huulikalojen tapaan se kehittää pinnalleen yöksi limakerroksen, joka ilmeisesti eksyttää petoeläimet.

Se on melko rauhallinen ja piileskelee luonnossa mielellään koloissa. Akvaariossa se muuttuu kuitenkin kotiutuessaan rohkeammaksi, jopa aggressiivisemmaksi ja saattaa puolustaa reviiriään ja kiusata muita kaloja. Siksi sitä ei suositella pidettäväksi muiden raidallisten huulikalojen seurassa, ja muutenkin hankittavaksi akvaarion viimeisenä kalana, jotta muut ehtivät varata reviirin ensin. Pyjamahuulikala viihtyy akvaariossa, jossa on runsaasti elävää kiveä, sillä se löytää osan ruoastaan sieltä. Se nyppii korallien joukosta laakamatoja ja muita loiseläimiä, mutta ei vahingoita koralleja. Muiden huulikalojen tapaan se saattaa poimia loiseläimiä muiden kalojen iholta.

Ravinto
-------

Pyjamahuulikala syö pieniä selkärangattomia, lähinnä äyriäisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Bertoncini, A.: *Pseudocheilinus hexataenia* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2010. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 6.8.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  Six-Line Wrasse Animal World
3. ↑  Meriakvaarion perustamismanuaali
4. 1 2  *Pseudocheilinus hexataenia* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

'Aquarium Wiki (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Pseudocheilinus hexataenia | 
* Wikidata: Q2121944
* Wikispecies: Pseudocheilinus hexataenia
* AFD: Pseudocheilinus\_hexataenia
* BOLD: 55978
* CoL: 4NT9G
* FishBase: 5617
* GBIF: 2383693
* iNaturalist: 110972
* IRMNG: 11164818
* ITIS: 170632
* IUCN: 187477
* NCBI: 586858
* WoRMS: 208915

 |
|  |
| Cheilinus hexataenia | 
* Wikidata: Q107051466
* CoL: 69RGD
* GBIF: 2383695
* ITIS: 614113
* WoRMS: 310708

 |

 |
**Beautemps-Beaupré** (runkonumero A758) on Ranskan laivaston merentutkimusalus, joka kuuluu laivaston merentutkimusosastoon (engl. *Le Service Hydrographique et Océanographique de la Marine*) Lapérouse-luokan alusten kanssa. Alus korvasi palvelukseen otettaessa *L'Espérancen*, joka poistettiin palveluksesta 2000.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Lorientista, missä köli laskettiin 17. heinäkuuta 2001. Se laskettiin vesille 26. huhtikuuta 2002. DGA vastaanotti 11. helmikuuta 2003 aluksen, joka otettiin palvelukseen 13. joulukuuta.

Palvelus
--------

Alus aloitti ensimmäisen tehtävänsä, kun se lähti Brestistä 9. huhtikuuta 2003 Madeiran kautta Senegaliin. Alus palasi Suezin kanavan kautta Välimerelle, jossa se vieraili muun muassa Maltalla. Alus palasi Brestiin 5. elokuuta.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FS Beautemps-Beaupré (A758)**.
1. ↑  Marine Nationale - Beautemps-Beaupré
2. ↑  netmarine.net
3. ↑  Beautemps-Beauprén palvelustehtävät
**Armide** oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870-1871, jonka jälkeen se oli Välimerellä ja Kauko-Idässä ennen palveluksesta poistoaan vuonna 1880. Alus tuhoutui maalilaivana vuonna 1886.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alma-luokka*
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1870.

Palvelus
--------

Alus määrättiin heti valmistuttuaan reserviin Brestissä. Alus otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1870, jolloin se sijoitettiin Ranskan–Saksan sodassa Itämeren laivueeseen. Laivueen tehtävänä ollut Saksan satamien saarto keskeytettiin 16. syyskuuta ja alukset palasivat Cherbourgiin. *Armide* poistettiin palveluksesta 1. marraskuuta, mutta se palautettiin palvelukseen jo 21. tammikuuta 1871 estämään Preussin laivaston korvetin *SMS Arconan* pääsy merelle Lissabonista. Sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin Välimerelle, missä se oli aina vuoteen 1873.

Alus poistettiin palveluksesta Toulonissa 28. lokakuuta 1873, jonka jälkeen sen aseistus supistettiin kuuteen tykkiin. Alus palautettiin palvelukseen Lähi-idän laivueen lippulaivaksi 25. elokuuta 1874. Se oli Algerissa 19. syyskuuta 1875 ja alus siirrettiin reserviin joulukuussa 1875 Brestissä. Alus palautettiin palvelukseen vuonna 1877 Kiinan laivueeseen kontra-amiraali Duburquoisin lippulaivaksi ja se lähti Brestistä 17. tammikuuta 1878. Alus vapautti sisaraluksensa *Thétiksen* tehtävistään 22. tammikuuta 1880 Singaporessa. *Armide* poistettiin palveluksesta 17. maaliskuuta 1880 Toulonissa ja se poistettiin alusluettelosta 25. lokakuuta 1882. Alus oli tykistömaalina maaliskuussa 1886, jolloin aluksen uppoaminen oli estetty tynnyrein. Alus jätettiin tuuliajolle ja joukko aluksia ampui sitä jopa 5 000 metrin päästä, jonka jälkeen hylky hinattiin takaisin satamaan tutkittavaksi.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 302

*Alma*-luokan panssarikorvetit

|  |
| --- |
| *Alma* – *Armide* – *Atalante* – *Jeanne d’Arc* – *Montcalm* – *Reine Blanche* – *Thétis* |
| Edeltäjä: *Belliqueuse* – Seuraaja: La Galissonnière -luokka |
Fā’-kirjaimen itsenäinen muoto.
**Fā’** (arab. فاء‎, *fā’*, pers. ‏ف‎, *fe*) on arabialaisen kirjaimiston 20. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ف ja vastine heprealaisessa kirjaimistossa pe (פ). Fā’ lausutaan arabiaksi ja persiaksi [f].

Fā’n kirjoitusasu riippuu siitä, missä kohdassa sanaa kirjain esiintyy. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, jotka on pakko kirjoittaa erilleen seuraavasta kirjaimesta, fā’ kirjoitetaan فـ (esim. فو *fū*). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä fā’n kirjoitusasu on ـفـ (esim. نفو *nfū*), ja sanan lopussa edeltävään kirjaimeen liitettynä se kirjoitetaan ـف (esim. نف *nf*).

Kurdin kielessä käytetään fā’sta muodostettua kirjainta ڤ ilmaisemaan soinnillista [v]-äännettä. Malaijin kielessä käytetyssä jawi-aakkostossa sama kirjain ilmaisee äännettä [p].

Lähteet
-------

* Daniels, Peter T.: *The World’s Writing Systems*. Oxford University Press, 1996. ISBN 978-0-19-507993-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Bauer, Thomas: "Arabic Writing". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.11.2014)
2. 1 2  Kaye, Alan S.: "Adaptations of Arabic Script – Persian". Daniels 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.11.2014)
3. ↑  Ager, Simon: Kurdish *Omniglot*. Viitattu 6.11.2014. (englanniksi)
4. ↑  Ager, Simon: Malay *Omniglot*. Viitattu 6.11.2014. (englanniksi)
**Gab** on sosiaalisen median palvelu, jonka perustivat Andrew Torba ja Ekrem Büyükkaya. Palvelu avattiin julkiseksi toukokuussa 2017.
Palvelua on markkinoitu sananvapauteen keskittyvänä ja sitä on kuvattu Twitterin ja Redditin hybridiksi ja Twitteristä poistetun alt-rightin turvasatamaksi.

Historia
--------

Palvelu avattiin julkiseksi toukokuussa 2017.

Gab yritettiin saada poistettua verkosta lokakuun 2018 Pittsburghin synagogaiskun jälkeen. Ampuja oli ollut Gabin käyttäjä ja postannut muslimivastaisen viestin palveluun ennen ampumista. Tämän jälkeen palvelun nimipalvelun tarjoaja, palvelinalustan tarjoaja ja maksupalvelut katkaisivat yhteytensä palveluun.
Gab hävisi tämän jälkeen verkosta yli viikoksi.
Palvelu kuitenkin selvisi ja siirtyi hajautettuun palvelinalustaan.

Syksyllä 2018 runsas määrä brasilialaisia presidentti Jair Bolsonaron kannattajia liittyi sivustolle Facebookin suljettua palvelustaan oikeistoryhmän Vapaan Brasilian liike sivut ja Twitterin alettua rajoittaa ja sulkea Brasilian oikeiston tunnuksia.

Gab kasvoi voimakkaasti vuoden 2019 alkupuolella, jolloin käyttäjien määrä kasvoi 180 %. Perustaja Andrew Torban mukaan Gabissa oli 1,8 miljoonaa eri käyttäjää kuukaudessa elokuun alussa 2019.

Dissenter
---------

Helmikuussa 2019 Gab julkaisi Dissenter-selainlaajennuksen. Sen avulla Gabin tunnuksilla voi kommentoida mitä tahansa verkkosivua. Kommentit näkyvät muille laajennuksen käyttäjille.
Toukokuussa 2019 Google ja Mozilla poistivat laajennuksen sovelluskaupoistaan.

GabTV
-----

Gab avasi videonjakopalvelun GabTV joulukuussa 2020.

Katso myös
----------

* VK (sosiaalinen verkosto)
* BitChute

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2 3
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Diarra** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 7 100 ja kylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009).

Diarran kunta rajoittuu etelässä Nioron piirin Baniéré Korén ja Troungoumbén, lännessä Yérérén, pohjoisessa Goguin ja idässä Koulikoron alueen Naran piirin Dogofryn kuntiin. Maisemaa leimaavat hiekkaiset tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä ja maapapu. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Diarrassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 85 prosenttia tarpeesta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *Instat*. Viitattu 17.5.2021.
2. 1 2 3 4  Programme de développement économique, social et culturel (PDESC) 2018–2022 de la commune rurale de Diarrah *Agence de développement régional de Kayes*.  2018.  Arkistoitu 17.5.2021. Viitattu 17.5.2021.
3. ↑  Situation des points d’eau modernes au Mali: Région de Kayes *Atlas des points d’eau modernes du Mali*.  2016. Viitattu 17.5.2021.
**Benue** (ransk. *Bénoué*) on Nigerin vasemmanpuoleinen sivujoki Kamerunissa ja Nigeriassa. Sen pituus on 1 300 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 441 000 neliökilometriä.

Benue on Nigerin suurin sivujoki. Se saa alkunsa Adamawan ylängöltä Kamerunissa, virtaa tekojärven muodostavan Lagdon rotkon läpi ja sen jälkeen leveässä jokilaaksossa Nigeriaan. Osa valuma-alueesta kuuluu Tšadiin. Lokojassa, jossa Benue yhtyy Nigeriin, molemmat joet ovat lähes saman kokoisia. Benuen sivujokia ovat Mayo Rey, Godi, Mayo Kebi, Faro, Ini, Gongola, Belwa, Fan, Taraba, Donga, Katsina Ala, Mada ja Okwa.

Joen vesi on korkeimmillaan yleensä toukokuusta lokakuuhun. Sen keskimääräinen virtaus Nigeriin on 3 400 kuutiometriä sekunnissa eli 107 kuutiokilometriä vuodessa. Benue on liikennöintikelpoinen Makurdiin kesäkuusta joulukuuhun ja Garouaan elokuusta marraskuuhun.

Lähteet
-------

* *The Niger River Basin: A Vision for Sustainable Management*. Washington, DC: The World Bank, 2005. 0-8213-6203-8. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 335. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
2. ↑  The Niger River Basin, s. xii, 12.
3. ↑  The Niger River Basin, s. 17–18.
4. ↑  The Niger River Basin, s. xiii, 44.
5. ↑  The Niger River Basin, s. 45.
6. ↑  The Niger River Basin, s. 19.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Benue (joki)** Wikimedia Commonsissa
Diary of Dreams Russian Tour 2016. Moscow, Moscow club.
Diary of Dreams
**Diary of Dreams** on saksalainen darkwavea soittava yhtye. Yhtyeen perustaja ja johtohahmona toimiva Adrian Hates on tuottanut suurimman osan yhtyeen albumeista itse. Hän käyttää kokonaista bändiä lähinnä kiertueilla.

Historia
--------

Adrian Hates oli alun perin klassisen koulutuksen saanut pianisti ja kitaristi, ja toimi Garden of Delight -yhtyeen basistina. Hän aloitti Diary of Dreams -projektinsa 1980-luvun loppupuolella. Hän nimesi yhtyeen aiemmin tekemänsä samannimisen kitarasävellyksen mukaan. Ensimmäinen albumi, 'Cholymelan', ilmestyi 1994 Dion Fortune-levymerkiltä.

Levyn saavuttaman menestyksen myötä Adrian perusti oman levymerkkinsä Accession Recordsin, ja julkaisi sen kautta monia albumeita vuosien saatossa. Tämä auttoi vakaan kuulijakunnan saavuttamisessa. Toinen albumi 'End of Flowers' julkaistiin 1996, ja se jatkoi debyyttilevyn darkwave-tyylistä äänimaisemaa. 'Bird Without Wings' ilmestyi seuraavana vuonna, tätä seurasi kokeellisempi 'Psychoma?' vuonna 1998.

1999 julkaistiin ensimmäinen kokoelmalevy 'Moments of Bloom', joka sisälsi kaikilta aiemmilta albumeilta 2 uudelleenmiksattua versiota. Seuraavat kaksi levyä, 'One of 18 Angels' ja 'Freak Perfume' (sekä EP 'PaniK Manifesto') käyttivät aiempaa enemmän elektronisia rytmejä, ja toivat yhtyeelle laajempaa tuntemusta kerättyään soittoaikaa medioissa.

Vuoden 2004 julkaisu 'Nigredo' oli uskollisempi ensimmäisten levyjen tyylille, mutta sisälsi silti uudempia dance-tyylisiä vaikutteita.
Nigredon kappaleet julkaistiin myöhemmin liveversioina CD:llä 'aLive' ja DVD:llä 'Nine In Numbers'. Vuonna 2007 ilmestyi 'Nekrolog 43'. Se oli tyyliltään aiempia julkaisuja laaja-alaisempi. Uusin Diary of Dreamsin albumi '(Elegies in Darkness)' julkaistiin 2014.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Cholymelan* (1994) – uudelleenjulkaistiin 1991 neljän bonusraidan kanssa
* *End of Flowers* (1996)
* *Bird Without Wings* (1997)
* *Psychoma* (1998)
* *Moments of Bloom* (1999)
* *One of 18 Angels* (2000)
* *Freak Perfume* (2002)
* *Dream Collector* (2003) (julkaistiin aluksi vain Etelä-Afrikassa, julkaistiin myöhemmin laajemmalti)
* *Nigredo* (2004)
* *Alive* (2005) – live-albumi
* *Nekrolog 43* (2007)
* *(if)* (2009)
* *Elegies In Darkness* (2014)
* *Grau im Licht* (2015)
* *Hell in Eden* (2017)

### Singlet ja EP:t

* *O' Brother Sleep* (2001)
* *AmoK* (2002)
* *PaniK Manifesto* (2002) – EP/mini-albumi
* *Giftraum* (2004)
* *Menschfeind* (2005) – EP/mini-albumi
* *The Plague* (2007)
* *King of Nowhere* (2009)
* *Echo in Me* (2011)

### DVD:t

* *Nine in Numbers* (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Diary of Dreamsin kotisivut
* Diary of Dreams @ MySpace
* Puolalainen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Diaramana** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 50 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 20 100 ja keskuskylässä 5 200 asukasta (vuonna 2009).

Diaramanan kunta rajoittuu lännessä Blan piirin Samabogon ja pohjoisessa Yangasson kuntiin sekä idässä ja etelässä Sikasson alueeseen.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, miniankoja, fulbeja ja boboja. Yleisimmät kielet ovat bambara ja minianka. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.

Diaramanan kautta kulkee RN6 ja RN12 -maanteiden välinen huonokuntoinen maapohjatie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Diaramanassa ja eräissä muissa kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa, kymmenen alakoulua, kaksi yläkoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), lukutaitokeskuksia ja koraanikouluja, kulttuurikeskus, kaksi terveyskeskusta ja neuvola.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Diaramana 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 9.8.2016. [vanhentunut linkki]
**Pentti Vilho Karvonen** (11. syyskuuta 1931 Kajaani – 4. kesäkuuta 1996) oli suomalainen eversti, joka toimi Jääkäriprikaatin komentajana.

Karvonen syntyi Ville ja Olga Karvosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli Anja Isoviita.

Karvonen tuli ylioppilaaksi Kajaanin yhteiskoulusta 1952 ja suoritti Kadettikoulun 1956 ja Sotakorkeakoulun 1969. Hän toimi Pohjan prikaatissa opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä vuodesta 1956, Kadettikoulussa opettajana ja komppanian varapäällikkönä vuodesta 1959 sekä Uudenmaan jääkäripataljoonassa koulutusupseerina vuodesta 1966. Pääesikunnassa Karvonen työskenteli useaan otteeseen, ensin toimistopäällikkönä koulutusosastolla vuodesta 1969, sitten järjestelyosastolla vuodesta 1974 ja vielä komento-osaston päällikkönä vuodesta 1980. Uudenmaan jääkäripataljoonaa hän komensi vuodesta 1979 ja Jääkäriprikaatia vuodesta 1984. Karvonen erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1989.

Karvonen ylennettiin vänrikiksi 1953, luutnantiksi 1957, yliluutnantiksi 1960, kapteeniksi 1963, majuriksi 1969, everstiluutnantiksi 1974 ja everstiksi 1980.

Lähteet
-------

1. ↑  Pentti Vilho Karvonen *BillionGraves*. Viitattu 13.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 253. Karvonen, Pentti Vilho. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
**GTIN** (Global Trade Item Number) on numerosarja, jota käytetään kauppanimikkeiden yksilöimiseen maailmanlaajuisesti. Aikaisemmin GTIN numerosta (koodista) käytettiin nimitystä EAN-koodi. Kun UCC ja EAN-organisaatio yhdistettiin ja luotiin maailmanlaajuinen organisaatio GS1, otettiin myös käyttöön nimitys GTIN kattamaan kaikki kauppanimikkeiden yksilöinnissä käytettävät numerorakenteet. Tietokonejärjestelmissä GTIN-numeroille pitää varata 14 numeroa.

GTIN-numeroilla yksilöidään kauppanimikkeet ja palvelut, joita yhteisen perustiedon avulla on tarve hinnoitella, tilata, toimittaa, laskuttaa tai rahastaa. Koodi esitetään nykyään useimmiten viivakoodina, jotta sen syöttäminen esimerkiksi kassakoneeseen tai tuotannonohjausjärjetelmään olisi nopeaa. GTIN-koodi voidaan siirtää myös etäluettavana radiotaajuudella RFID-tunnisteen avulla.

GTIN-13
-------

GTIN-13-numero tunnettiin aiemmin EAN-13-numerona, se on yleisin Suomessa käytössä oleva GTIN-numero. Se annetaan kaikille erilaisille kaupan pidettäville pakkauksille.

GTIN-8
------

GTIN-8-numeroa käytetään vain erityisen pienissä kuluttajapakkauksissa ja numerot on anottava yksittäin.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* GS1 Finland: GTIN (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pentti Koivu** (s. 3. toukokuuta 1941 Nurmijärvi, Palojoki) oli Rauman kaupunginjohtaja vuodesta 1988 vuoteen 2004.

Koivu valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1967. Hän oli Karjaan yhteislyseon tuntiopettaja vuosina 1962–1963, Kellokosken yhteiskoulun vanhempi lehtori vuosina 1967–1969, Kankaanpään lyseon lyseon rehtori 1969–1973, Järvenpään yhteiskoulun rehtori vuonna 1973 sekä Suomen kaupunkiliiton opetusasiain sihteeri, apulaisosastopäällikkö ja yleissihteeri vuosina 1974–1987. Koivu oli Kankaanpään kaupunginvaltuuston jäsen ja 1. varapuheenjohtaja vuonna 1973, Järvenpään kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1977–1987,josta puheenjohtaja 1981–1987, Rauman puhelin Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 1989–1993, Rauman kauppakamarin hallituksen jäsen vuosina 1989–1995 ja Rauman aluesairaalan hallituksen puheenjohtaja vuosina 1990–1993.  Koivu sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Rauman kaupunginjohtajat; Raumakuvasto.
2. ↑  Kuka kukin on 2003, s. 388.
Stanley Bruce vuonna 1930
**Stanley Melbourne Bruce** (15. huhtikuuta 1883 – 25. elokuuta 1967) oli Australian kahdeksas pääministeri vuosina 1923-1929. Hänen kaudellaan tehtiin laaja-alaisia uudistuksia Australian yhteiskunnassa. Hänen pääministerikautensa päättyi selvään tappioon vuoden 1929 parlamenttivaaleissa. Pääministerin uransa jälkeen Bruce loi menestyneen uran diplomaattina; hän oli lähettiläänä Yhdistyneessä kuningaskunnassa (1933-1945) ja toimi Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä vuosina 1946-1951. Vuonna 1947 hänet aateloitiin Britanniassa Melbournen varakeivi Bruceksi (engl. *Viscount Bruce of Melbourne*).

Lähteet
-------

1. ↑  National Museum of Ausralia: Stanley Bruce

AustraliaAustralian pääministerit

* Edmund Barton
* Alfred Deakin
* Chris Watson
* George Reid
* Andrew Fisher
* Joseph Cook
* Billy Hughes
* Stanley Bruce
* James Scullin
* Joseph Lyons
* Earle Page
* Robert Menzies
* Arthur Fadden
* John Curtin
* Frank Forde
* Ben Chifley
* Robert Menzies
* Harold Holt
* John McEwen
* John Gorton
* William McMahon
* Gough Whitlam
* Malcolm Fraser
* Bob Hawke
* Paul Keating
* John Howard
* Kevin Rudd
* Julia Gillard
* Tony Abbott
* Malcolm Turnbull
* Scott Morrison
* Anthony Albanese


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Stanley Bruce
**Valkomarliini** (*Kajikia albida*) on purjekalojen heimoon ja *Kajikia*-sukuun kuuluva marliini.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Valkomarliini voi kasvaa jopa 3 m pitkäksi ja noin 80 kg:n painoiseksi. Naaras kasvaa koirasta suuremmaksi. Se on hyvin nopea kala. Valkomarliini vartalo on keskiviivan yläpuolelta tummansininen ja sen alta valkoinen. Sinisessä osassa on vaaleita viivoja. Kalan selkäevä on tummansininen, ja sen kärki on lievästi pyöristynyt. Se on edestä korkea, mutta selkälinja madaltuu voimakkaasti ja on lopun mittansa matala. Vatsaevät ovat viiksimäiset. Rintaevät ovat pitkät, siipimäiset, pituudeltaan noin puolet pään pituudesta.

Levinneisyys
------------

Valkomarliinia tavataan Atlantin subtrooppisilla ja trooppisilla vesillä. Levinneisyysalue ulottuu lännessä Newfoundlandista Buenos Airesiin ja idässä Biskajanlahdelta Hyväntoivonniemelle. Lajia tavataan myös Välimeren länsiosissa. Valkomarliini liikkuu pienissä parvissa.

Kalastus
--------

Valkomarliini on urheilukalastajien ihailema – ja pelkäämä – kala. Se voi syöttiin iskiessään tempaista vavan mennessään varomattoman kalastajan käsistä. Muuten valkomarliinia saadaan pääasiassa sivusaaliina pitkälläsiimalla kalastuksessa.

Valkomarliinin liha on hyvälaatuista, joustavaa ja helposti muotoutuvaa, ja sitä verrataan usein vasikanlihaan. Kalan arvokkain osa on selkärankaa myötäilevät pitkittäislihakset. Ne leikataan myyntiä varten suuriksi kolmiomaisiksi viipaleiksi tai lohkoiksi. Valkomarliinin lihaa myydään enimmäkseen joko tuoreena tai pakastettuna.

Lähteet
-------

* Antal Vida, Tamás Kótai, 365 kalaa: H. F. Ullmann, 2006. ISBN 978-3-8331-2547-8.
* *FishBase.org* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Collette, B.B. Di Natale, A. Fox, W. Graves, J. Juan Jorda, M. Pohlot, B. Restrepo, V. & Schratwieser, J.: *Kajikia albida* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2022. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 21.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ITIS: Kajikia albida (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2000591
* Wikispecies: Tetrapturus albidus
* ARKive: kajikia-albida
* BOLD: 102995
* CoL: 6NJ89
* FishBase: 219
* GBIF: 4285895
* iNaturalist: 187571
* IRMNG: 11802790
* ITIS: 768126
* IUCN: 170322
* NatureServe: 2.100582
* NBN: NHMSYS0021053380
* NCBI: 13719
* WoRMS: 712906

 |

 |
Vuoden 1909 ensimmäisen numeron kansisivu.
**Folktribunen** oli Helsingissä vuosina 1907–1910 ilmestynyt ruotsinkielinen sosiaalidemokraattinen aikakauslehti.

Alaotsikolla *socialdemokratisk månadsskrift* ilmestynyt *Folktribunen* perustettiin *Sosialistisen Aikakauslehden* ruotsinkieliseksi vastineeksi. Sen julkaisija ja vastaava toimittaja oli Ivar Hörhammer. Toimituskuntaan kuuluivat Ture Janson, Georg W. Johansson ja Yrjö Sirola sekä myöhemmin K. H. Wiik ja Edvard Gylling. *Folktribuneniin* kirjoittivat myös Runar C. Öhman, Arvid Mörne, Gunnar Castrén ja Ola Castrén. Lehden tarkoituksena oli käsitellä ajankohtaisia taloudellisia ja sosiaalisia kysymyksiä sekä toimia suomen- ja ruotsinkielisen työväenliikkeen yhdyssiteenä. *Sosialistiseen Aikakauslehteen* verrattuna *Folktribunenissa* oli melko vähän teoreettisia artikkeleita, mutta sen sivuilla näkyivät ruotsinkielisen työväenliikkeen revisionistiset piirteet. Lehti julkaisi myös kaunokirjallisuutta sekä kirjallisuusarvosteluja ja kirjaesittelyjä. Levikki jäi alle tuhannen tilaajan ja ilmestyminen muuttui epäsäännölliseksi, kunnes lehti lakkasi vuoden 1910 syksyllä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 8. Aikakauslehdistön historia: Yleisaikakauslehdet*, s. 436–437. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-325-8.
2. ↑  Tanner, Väinö: *Nuorukainen etsii sijaansa yhteiskunnassa*, s. 374-375. Tammi, 1951.

Aiheesta muualla
----------------

* *Folktribunen* digitoituna kansalliskirjastossa
*Tämä artikkeli käsittelee muinaista kaupunkia. ISIN-koodi on rahoitusvälineen yksilöimiseen käytettävä tunniste (International Securities Identification Number).*
 **Muinainen Mesopotamia** 

 

* Eufrat – Tigris
* Assyriologia


**Imperiumit** ja kaupungit 

* **Sumer**: Uruk – Ur – Eridu – Kiš – Lagaš – Nippur
* **Akkadin valtakunta**: Akkad – Babylon – Isin – Susa
* **Assyria**: Assur – Ninive – Dur-Šarrukin – Nimrud
* **Babylonia** – **Kaldea**
* **Elam** – **Amorilaiset**
* **Hurrilaiset** – **Mitanni**
* **Kassiitit** – **Urartu**


**Kronologia** 

* Sumerilainen kuningasluettelo
* Assyrian kuninkaat
* Babylonian kuninkaat


**Kieli** 

* Nuolenpääkirjoitus
* Sumeri – Akkadi
* Elamiitti – Hurri


**Mytologia** 

* Enūma Eliš
* Gilgameš – Marduk
* Sumerien uskonto
* Babylonian uskonto


**Kulttuuri** 

* Taide – Kirjallisuus – Musiikki
* Babylonialaiset numerot
* Hammurabin laki


**Isin** oli muinainen kaupunki Kaksoisvirtainmaassa, nykyisessä Qadisiyyan maakunnassa Irakissa.
Se oli merkittävä mahti Uus-Sumerin luhistuttua.
Kun elamilaiset hyökkäsivät Sumeriin, virkamies Ishbi-Erra nousi siellä valtaan perustaen vuoteen 1730 eaa. (lyhyen kronologian mukaan) jatkuneen Isinin dynastian.
Hän yritti joiltain osin jäljitellä Urin kolmannen dynastian kulttuuria. Ishbi-Erra löi Uriin hyökänneet elamilaiset. Tämän jälkeen Isinin dynastia kukoisti 100 vuotta. Rakennettiin suuria temppeleitä. Kauppa Persianlahdella jatkui Isinin dynastian vallitessa maata. Veden puute oli suuri ongelma Isinissä. Isinin kilpailija Larsa valtasi merenrantakaupunki Urin, myöhemmin pyhän kaupungin Nippurin ja saartoi lopulta Isinin kastelukanavat. Noin 1860 vallananastaja Enlil-bani kaappasi vallan, ja Isinin yli 150 vuotta kestänyt dynastia sammui.

Katso myös
----------

* Isin-Larsa -kausi
Sony BMC-500. Laitteessa on CCD-kenno, varhaisimmissa Betamovie-kameroissa on katodisädeputki.
**Betamovie** on Sonyn kehittämä analoginen videokameranauhuri. Se käyttää Betamax-standardin mukaista kasettiin pakattua magneettinauhaa. Betamovie tuotiin markkinoille vuonna 1983. Sony esitteli kehittyneemmän Video 8 -kameranauhurin jo 1985, jolloin Betamoviesta luovuttiin.

Teknologia
----------

Betamovie oli kuluttajamarkkinoiden ensimmäinen kameranauhuri. Sitä ennen oli esitelty niin ikään kotikäyttöön suunnattu CVC-järjestelmä, jossa kamera ja nauhuri ovat erillisiä yksiköitä. Betamovie-laitteen nauhuriosa on lähes neliön muotoinen ja mitoiltaan noin 15 senttimetriä kanttiinsa. Leveys on vain hieman Betamax-kasetin leveyttä suurempi. Betamovie-kameranauhurista puuttuu toistomahdollisuus, joten kuvattua tuotosta ei pysty katsomaan saman tien, mikä on videotallennuksen keskeinen etu filmilaitteisiin nähden.

Betamovien varhaisimmasta mallista, Sony BMC-100, puuttuu automaattinen tarkennus ja elektroninen etsin. Seuraajamallissa, Sony BMC-100, sen sijaan on automaattinen tarkennus. Kameran käyttöergonomia on hyvä: siinä on elokuvakameratyyppinen otekahva, johon on sijoitettu tallennuksen käynnistys- ja pysäytysnäppäimet. Mikrofoni on muotoiltu ja sijoitettu siten, että se eliminoi suuren osan kameran melko voimakkaasta moottorinäänestä.

Pöytämallisiin videonauhureihin verrattuna erittäin pienikokoinen Betamovie-laite vaati poikkeavia teknisiä ratkaisuja. Betamovien pyörivän kuvarummun halkaisija on 45 millimetriä; Betamaxin pöytänauhureissa halkaisija on 75 millimetriä. Kuvarummun pyörimisnopeus on 2 500 kierrosta sekunnissa, kun se Betamax-nauhureissa on 1 500 kierrosta. Aktiivitilassa nauha kiertyy 300 astetta kuvarummun ympäri. Betamoviella kuvattuja nauhoja voi toistaa Betamax-nauhureissa teknisistä eroista huolimatta.

Viimeinen Betamovie-kameramalli oli Sony BMC-1000K. Se esiteltiin 1987. Malli kykeni tallentamaan kuvaa 15 luksin valaistusvoimakkuudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sony BMC-100 *Rewindmuseum.com*. Vision International. Viitattu 25.1.2019.
2. ↑  The Betamovie's Page *Betainfoguide.net*. Vision International. Viitattu 25.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* ECNMag: The History of Camcorders (28.8.2014) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Youtube: Betamovie: Sony's Terrible (But Ingenious) Camcorder
* Youtube: Inside a 1980s Betamovie Video Camera
Betahistiinin rakennekaava
**Betahistiini** on sisäkorvaperäisessä huimauksessa ja Ménièren taudin hoidossa käytettävä lääkeaine. Perusrakenteeltaan aine on *2-[2-(methyyliamini)etyyli]pyridiini*, ja sitä käytetään betahistiinidihydrokloridi-suolana. Sen rakenne muistuttaa fenyylietyyliamiinia ja histamiinia. Lääkettä nautitaan pelkästään pillereinä.

Betahistiinin kemiallinen kaava on C8H12N2, moolimassa 136.194 g/mol ja CAS-numero 5638-76-6.

Vaikutusmekanismi
-----------------

Betahistiinidin vaikutusmekanismia huimauksen hoidossa ei tarkkaan tiedetä. Todennäköisesti vaikutus kuitenkin perustuu sisäkorvan verenkiertoa parantavaan vaikutukseen.

Haittavaikutukset
-----------------

Aineen haittavaikutuksina voi olla lievää pahoinvointia, mahavaivoja ja ihon yliherkkyysreaktioita; erityisesti ihottumaa, kutinaa ja urtikariaa voi esiintyä.

Metabolia
---------

Betahistiinidihydrokloridi metabolisoituu nopeasti maksassa inaktiiviseen päämetaboliittiin, 2-pyridyylietikkahappoon ja dimetyylibetahistiiniin [2-(2-aminoetyylipyridiini)].

Eliminaatio
-----------

Betahistiini erittyy lähes yksinomaan (85–90 %) virtsaan 24 tunnin sisällä. Betahistiini erittyy virtsaan lähes täysin päämetaboliittina. Virtsasta löytyy vain pieniä määriä demetyylibetahistiinidihydrokloridia.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiivistelmä tieteellisestä arvioinnista
* PubChem: Betahistine (englanniksi)
**Salon Piivolley** oli suomalainen lentopalloseura. Piivolley oli yksi SM-liigan menestyneimmistä joukkueista 2000-luvulla. Seura menetti liigalisenssinsä kauden 2010-11 jälkeen talousvaikeuksiensa vuoksi. 

Salon Piivolley voitti SM-hopeaa peräkkäisiltä kausilta 2004, 2005 ja 2006. Pronssia salolaiset saavuttivat vuosina 2001 ja 2007. Suomen Cupin finaalissa joulukuussa 2003 Piivolley voitti Perungan Pojat Länsi-Auto Areenalla erin 3-2. Suomen Cupin hopeaa joukkue on voittanut kolme kertaa.

Historia
--------

Vuonna 1999 syntyi ajatus Salon seudun miesten huippulentopallojoukkueiden yhdistämisestä. Lentopallossa menestystä 1990-luvulla niittänyt Perttelin Peikot yhdistyi Salon Viestin kanssa yhdeksi joukkueeksi 1999. Nimeksi joukkuelle vakiintui Salon Piivolley.

Uusi seura pääsi heti mitalien makuun, kun se voitti kaudella 2001 SM-pronssia. Lisäksi joukkue otti Suomen Cupin hopeaa palkintokaappiinsa. Kaudella 2003 joukkuetta ravisteli dopingkohu, kun Piivolleyn pelaaja kärähti dopingista. Dopingkäryn taustalla eivät kuitenkaan olleet joukkueen valmentajat tai muu henkilökunta. Pelaaja toimi itsenäisesti ottaessaan kiellettyjä aineita. Kausi kirkastui kuitenkin hieman, kun joukkue otti seuran historian ensimmäisen Suomen Cupin voiton. 

Kaudella 2004 Piivolley pääsi jälleen mitalien makuihin, kun joukkue otti SM-hopeaa sekä Suomen Cupin hopeaa. SM-finaalisarjassa joukkue hävisi Pielaveden Sampolle. Kaudella 2005 sama kaava toistui jälleen kun Piivolley oli häviävänä osapuolena finaalisarjassa Pielaveden Sampoa vastaan. Kaudella 2006 joukkue eteni jälleen SM-finaaleihin, mutta ei pystynyt ottamaan Suomen mestaruutta vielä Saloon. Tällä kertaa Salon Piivolleyta parempi oli Tampereen Isku-Volley. Kaudella 2007 Piivolley otti pronssia SM-liigassa, kun se kaatoi Isku-Volleyn. Tilille kertyi myös Suomen Cupin hopea. Kausi 2008 päättyi salolaisten osalta puolivälieriin, kun Isku-Volley eteni välieriin 3-0 otteluvoitoin.

Kaudet 2009–2011 päättyivät myös Piivolleyn osalta jo pudotuspelien avauskierroksilla ja menestys jäi laihaksi myös Suomen Cupin osalta. Seura kärsi talousvaikeuksista, jotka johtivat lopulta sen liigalisenssin hylkäämiseen ja joukkueen pois sulkemiseen Mestaruusliigasta kauden 2010–2011 päätteeksi. 
Seura meni konkurssiin 2011.

Salon Piivolley kaudella 2008

Saavutukset
-----------

* 3 SM-hopeaa 2004, 2005, 2006
* 2 SM-pronssia 2001, 2007
* 1 Suomen Cupin voitto 2003
* 3 Suomen Cupin hopeaa 2004, 2006, 2007

Nimekkäitä pelaajia
-------------------

* Olli Aakula
* Gabor Janosi
* Matti Hietanen
* Sami Heikkiniemi
* Kert Toobal
* Jussi Niemelä

Muuta
-----

Salossa ovat pelanneet muun muassa Viron maajoukkuepassari Kert Toobal, Suomen maajoukkueen hakkuri Matti Hietanen sekä yleispelaaja Teppo Heikkilä sekä liberona maajoukkueessa viime vuosina esiintynyt Jesse Mäntylä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Piivolleylle ei herunut lisenssiä. Sportti.com 21.5.2011.
2. ↑   [vanhentunut linkki]

Salon urheilujoukkueita

* Salon Piivolley
* LP Viesti Salo
* Salon Viesti
* SalPa
* Vilpas Vikings
* VilPas
* Salo HT
* Salo Scorpions
* Salo Juggernauts
**Kuukausi järvellä** (engl. *A Month by the Lake*) on John Irvinin ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen romanttinen draamakomediaelokuva vuodelta 1995. Elokuva perustuu H. E. Batesin romaaniin, jonka pohjalta Trevor Bentham laati käsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa ovat Vanessa Redgrave, Edward Fox ja Uma Thurman.

*Kuukausi järvellä* sai maailmanensi-iltansa 11. syyskuuta 1995 Toronton elokuvajuhlilla. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 22. syyskuuta 1995 ja Britanniassa 21. kesäkuuta 1996.

Vuonna 1996 Vanessa Redgrave oli ehdokkaana roolisuorituksestaan parhaan naispääosan (musikaali tai komedia) Golden Globen saajaksi.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Vuonna 1913 naimaton neiti Bentley (Vanessa Redgrave) nautti kesälomastaan Italian Comojärvellä isänsä kanssa ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Elokuva sijoittuu 24 vuotta myöhempään aikaan, vuoteen 1937, ja neiti Bentleyn isä on hiljattain kuollut. Puhdistaakseen ilmapiiriä isän menettämisen jälkeen hän päättää palata Comojärvelle yksinään viettämään kuukauden kestävää kesälomaa.

Pian hän tapaa rehdin poikamiehen nimeltä Major Wilshaw (Edward Fox) ja kiinnostuu tästä. Seudulle saapuu kuitenkin myös nuori amerikkalainen neiti Beaumont (Uma Thurman), joka alkaa liehitellä Wilshaw’ta.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Neiti Bentley
  |
|  Edward Fox  | … |  Major Wilshaw
  |
|  Uma Thurman  | … |  Neiti Beaumont
  |
|  Alida Valli  | … |  Rouva Fascioli
  |
|  Carlo Cartier  | … |  Herra Bonizzoni
  |
|  Alessandro Gassman  | … |  Vittorio Balsari
  |
|  Natalia Bizzi  | … |  Rouva Bonizzoni
  |
|  Paolo Lombardi  | … |  Enrico
  |
|  Riccardo Rossi  | … |  Guido
  |
|  Sonia Martinelli  | … |  Maria
  |

Aiheesta muualla
----------------

* *Kuukausi järvellä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kuukausi järvellä* Elonetissä.
* *Kuukausi järvellä* AllMoviessa. (englanniksi)