recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Prypjatski

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Homelin alueValko-Venäjä |
| Pinta-ala | 
1 880,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
national park (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1. heinäkuuta 1996View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Prypjatskin kansallispuisto sijaitsee Dneprin sivuhaaran Pripetin varrella Valko-Venäjällä  
Prypjatskin kansallispuisto sijaitsee Dneprin sivuhaaran Pripetin varrella Valko-VenäjälläPripetin kpPrypetin kansallispuiston sijainti Valko-Venäjän eteläosissa Pripetin varrella
Pripet-jokea Luninetsin lähistöllä.
**Prypjatski** eli **Pripetin kansallispuisto** (valkoven. Нацыянальны парк Прыпяцкі, *Natsyjanalny park Prypjatski*, ven.  Национальный парк Припятский, *Natsionalnyi park Pripjatski*) on Valko-Venäjän eteläosissa Homelin alueella sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto kuuluu Mustaanmereen laskevan Dneprin ja sen suurimman sivuhaaran Pripetin (valkoven. Прыпяць, Prypjats) valuma-alueeseen. Minskistä on puistoon maanteitse noin 250 kilometriä.

Kansallispuisto perustettiin vuonna 1996 aiemman, 1969 muodostetun vesistönsuojelualueen perustalle. Puiston pinta-ala on nykyään runsas 850 neliökilometriä. Tämä sijoittuu Homelin alueen Žytkavitšyn, Petrykaun ja Leltšytsyn piirien alueille ja enimmäkseen Pripetin jokilaaksoon pääuoman eteläpuolella. Luonnoltaan rikas kansallispuisto on osa Ramsarin sopimukseen kuuluvaa kansainvälistä kosteikkosuojelualuetta, johon liittyy myös Ukrainan puolella saman joen varrella oleva kansallispuisto.

Pripetin pohjoisrannalla sijaitsevassa Petrykaun piirin Ljaskovitšin (ven. Лясковичи) kylässä on kansallispuiston opastus- ja majoituskeskus. Kansallispuiston hallintokeskus ja puistoa esittelevä luontomuseo on Turaun historiallisessa kaupungissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Belarus natural history and wildlife (html) *belarus.by*. National Tourism Agency, Belarus.  Arkistoitu 26.12.2018. Viitattu 5.7.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Pripyatsky National Park *Ramsar Sites Information Service, ramsar.org*. Viitattu 25.4.2021. (englanniksi)
3. 1 2  National Park Pripyatsky (html) *belarus.by*. National Tourism Agency, Belarus. Viitattu 25.4.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. (venäjäksi, englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallispuiston kotisivut (venäjäksi, valkovenäjäksi, englanniksi) (npp.by)
* Wikimapian karttalinkki kansallispuistosta: sijainti Turaun kaakkoispuolella ja puiston kattama alue
* Erään matkatoimiston yhteenvetokappale kansallispuistosta (englanniksi)
* Kuva moottoriveneiden vuokrauspisteestä (englanniksi)
**Georgius Andreae Kyander** oli vastaperustetun Ristiinan seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja ensimmäisen suomenkielisen ruumissaarnan laatija.

Kun Pietari Brahen puoliso Kristina Stenbock oli 1649 rakennuttanut kirkon Brahe-linnan kartanoon, muodostettiin Ristiinan seurakunta liittämällä siihen osa Pellosniemen nimismieskuntaa. Ensimmäinen kirkkoherra Kyander oli toiminut kappalaisena Mikkelissä vuodesta 1639.

Mikkelin vuosina Kyanderin pellot tuottivat sen verran hyvin, että viljaa riitti myytäväksi. 1639 maltaita toimitti seudulla eniten myyntiin Ristiinan Pekka Rahikainen ja kappalainen Kyander, kolme tynnyriä kumpikin.

Vaikka koulutus oli hyvin kallista, Kyander sai kaksi poikaansa koulutetuksi Tarton yliopistossa. Julkaisi 1654 Turussa "Ruumissaarna Brahelinnan foudin Johan Bomgardin hautamises", jota Yrjö Blomstedt kuvaa suomenkielisen henkilöhistoriallisen kirjallisuuden esikoiseksi.. Kyander vastasi tekstistä ja omaiset painokustannuksista. Julkaisi myös ruumissaarnan J.Blomfårdille "En christeligh lijk-predikan: J. Bomgård, 1653. Åbo 1654"

Puoliso: Agneta, Ruokolahden kappalaisen Olavi Iivanaisen eli Olavus Johanniksen ja tämän vaimon Agneta Larsintyttären tytär. Heidän lapsiaan olivat:

* Anders Kyander, Rantasalmen kirkkoherra

Lähteet
-------

1. ↑  Bergholm: Sukukirja
2. ↑  Savon historia 2:II
3. ↑   20.4.2009
4. ↑   20.4.2009
**Harmoniakeskus** (latv. *Saskaņas Centrs*, ven. Центр согласия, *Tsentr soglasija*) on vuonna 2005 muodostettu poliittinen liittouma Latviassa.

Siihen kuului aluksi neljä vasemmistolaista ja keskustalaista puoluetta: Kansallisen harmonian puolue (Tautas Saskaņas partija), Uusi keskusta (Jaunais Centrs), Daugavpilsin kaupunkipuolue (Daugavpils pilsētas partija) ja Latvian sosialistinen puolue (Latvijas Sociālistiskā partija). Sosiaalidemokraattinen puolue liittyi allianssiin vuonna 2009. Näistä sosiaalidemokraattinen, keskusta ja Harmonia yhdistyivät vuonna 2010 Sosiaalidemokraattinen puolue "Harmonia" -puolueeksi (Sociāldemokrātiskā Partija „Saskaņa"). Daugavpilsin kaupunkipuolue yhdistyi siihen 2011. 

Puolueet ovat etenkin venäläisen vähemmistön kannattamia.

Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja vuoden 2010 parlamenttivaaleissa koalitio oli Latvian toiseksi suurin Vienotība-koalition jälkeen. Harmoniakeskus nousi syyskuun 2011 vaaleissa parlamentin, Saeiman, suurimmaksi puolueeksi mutta jäi silti kokoomushallituksen ulkopuolelle.

Nykyiset jäsenet
----------------

* Sosiaalidemokraattinen puolue "Harmonia"
* Latvian sosialistinen puolue

Lähteet
-------

1. ↑  Latvialaiset äänestävät venäjän kielen asemasta  18.2.2012. YLE Uutiset. Viitattu 18.2.2012.

Aiheesta muualla
----------------

*
**John Fante** (8. huhtikuuta 1909 Denver – 8. toukokuuta 1983 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, joka antoi merkittäviä vaikutteita Charles Bukowskille.  

Tulevan kirjailijan vanhemmat olivat italialaistaustaisia siirtolaisia. Elämä uudessa kotimaassa ei lähtenyt käyntiin kovinkaan hyvin ja perhe eli köyhyydessä. Fante pääsi perheen varattomuudesta huolimatta opiskelemaan Coloradon yliopistoon. 

Tullakseen kirjailijaksi Fante muutti Los Angelesiin täytettyään kaksikymmentäkaksi vuotta ja ryhtyi kirjoittamaan tekstejä vuonna 1930.Elatuksensa hän hankki erilaisilla tilapäistöillä. Hän onnistui julkaisemaan novellejaan aikauslehdissä, kuten *Harper´s Bazaar* ja *Saturday Evenig Post*. Ensimmäinen romaani, *Wait Until Spring, Bandini*, ilmestyi vuonna 1939. Vaikka Fante ansaitsikin pääasiallisesti elatuksensa elokuvakäsikirjoittajana, hän ei tuntenut alaa täysin omakseen. Todelliset fiktion kirjoittajan kyvyt huomattiin hänen osaltaan vasta myöhemmin. 

Vuonna 1955 Fantella todettiin diabetes, ja sairauden takia hän menetti näkönsä vuonna 1977. Tämän jälkeen hän saneli teoksensa puolisolleen Joycelle. Fanten jäämistöstä löydettiin vuonna 1933 kirjoitettu romaani *The Road to Los Angeles*, joka näin ollen oli ensimmäinen teos useissa hänen kirjoissaan esiintyvästä Arturo Bandinista. 

John Fanten poika, kirjailija Dan Fante, on kuvannut isäänsä seuraavasti:*"John Fantea ei ollut läheisimpienkään helppo tuntea, ja vielä vaikeampi häntä oli rakastaa. Hän oli täynnä elämän paloa- tulivuori joka saattoi purkautua koska tahansa. Nuorena ja vielä nelikymppisenäkin hän oli valmis nyrkkitappeluun baarissa..."*

Teoksissaan Fante käsitteli Amerikan italialaista identiteettiä, katolilaisuutta, urheilua, perhe- elämää, köyhyyttä sekä kirjoittamista. *Time Out* -lehti on nimennyt Fanten kuuluvan niihin yhdysvaltalaisten kirjailijoiden joukkoon, joiden "unohtaminen on ollut lähes rikollista."

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Tomu tietää*, Desura 2003 (Ask the Dust, 1939)
* *Rypäleen veljeskunta*, Sammakko 2009 (Brotherhood of the Grape, 1977)

Viitteet
--------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Inhimillisen Latvian puolesta** (latv. *Par cilvēcīgu Latviju*) on latvialainen puolue.

Historia
--------

Latvijas Reģionu apvienība -puolueesta eronnut parlamentaarikko Artuss Kaimiņš perusti KPV LV:n toukokuussa 2016. Korruptionvastainen virasto KNAB pidätti Kaimiņšin parlamenttirakennuksessa kesäkuussa 2018 epäiltynä laittomasta puoluerahoituksesta. Heinäkuussa 2018 puolue sai 7 % gallup-kannatuksen. KPV LV:n perustamisajatus oli, että hallituksen on oltava veronmaksajien ja kansalaisten palvelija ja että korruptio on kitkettävä. Kaimiņš oli värikäs hahmo jo LRA:han kuuluessaan. Hän on videokuvannut ja lähettänyt suorana lähetyksenä nauhoitteita Saeiman valiokunnista ja täysistunnoista. Kaimiņš on jäljitellyt Donald Trumpin retoriikkaa.

Puolueen vuoden 2018 parlamenttivaalien pääministeriehdokas Aldis Gobzems esitti kampanjassaan hallitsevan poliittisen eliitin korruptoituneena, elitistisenä ja valtaantakertuvana, joka ei välitä siitä, että suurin osa väestöstä elää köyhyydessä ja epätoivossa. Gobzems tekee Facebookiin päivittäin videoita, joissa hän kertoo, että viranomaiset ja media peittelevät valtavia väärinkäytöksiä. Hän on uhannut erottaa yleisradioyhtiön toimittajat, jotka eivät ole neutraaleja ja objektiivisia.

KPV LV sai vuoden 2018 parlamenttivaaleissa 120 264 ääntä eli 14,25 % annetuista äänistä. Puolue sai 16 parlamentin 100 paikasta.

Tavoitteet ja ideologia
-----------------------

KPV LV:n parlamenttivaaliteemat vuoden 2018 vaaleissa olivat esimerkillä johtaminen, radikaalit toimenpiteet ja vallan keskittäminen. Puolue muun muassa haluaa korvata ministeriöt joustavimmilla, projektiluontoisilla sihteeristöillä, puuttua terveydenhuollon ongelmiin ja päiväkotien jonoihin, aloittaa maassa nopea väestönkasvu, tehdä tuloverosta progressiivinen sekä uudistaa oikeuslaitoksen niin, että erityisen monimutkaisia juttuja lukuun ottamatta oikeusjutut ratkeavat vuoden sisällä.

Latvian yliopiston politiikan tutkija Janis Ikstensin mukaan "KPV LV täyttää kaikki klassiset populistisen puolueen kriteerit" ja "on oppikirjaesimerkki populismista". Puolue ei ole oikeistolainen eikä vasemmistolainen, vaan perustuu ajatukseen, että kansa kärsii poliitikkojen huonosta työstä.

Lähteet
-------

1. ↑  13th Saiema: Members of the Parliament *titania.saeima.lv*. Saiema. Viitattu 17.11.2018. (englanniksi)
2. ↑  MEPs: Latvia *europarl.europa.eu*. Euroopan parlamentti. Viitattu 22.9.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Kaža, Juris: Who Is Who In Upcoming Latvian Parliamentary Elections  14.8.2018. Riika:  The Baltic Center for Investigative Journalism Re:Baltica. Viitattu 11.10.2018. (englanniksi)
4. ↑  13th Saeima elections  7.10.2018. Latvian keskusvaalilautakunta. Viitattu 11.10.2018. (latviaksi) (englanniksi)
5. 1 2  Kuokkanen, Markus: Latvian uusi populistipuolue hyökkää median kimppuun kuin Trump – Yle kokosi kolme kiinnostavaa kohtaa, joilla puolue haluaa muuttaa Latviaa  5.10.2018. Yleisradio. Viitattu 11.10.2018.
**Komentokieli**, myös **komentosarjakieli** tai **skriptikieli** on korkean tason ohjelmointikieli, joka tulkataan lennossa sen sijaan, että ohjelma käännettäisiin etukäteen. Komentokieltä voi käyttää yleiskäyttöisenä ohjelmointikielenä tai täsmäkielenä johonkin tiettyihin tehtäviin.

Komentotulkin (kuten Bash) ohjelmoinnilla voidaan automatisoida toistuvia tehtäviä esimerkiksi yhdistämällä useita Unix-komentoja. Komentotulkin ohjelmointia ei suositella resurssi- tai laskenta-intensiivisille tehtäville, suuren mittakaavan sovelluksille tai mikäli tarvitsee monimutkaisia tietorakenteita tai liukulukuaritmetiikkaa. Bash sisältää tuen muun muassa muuttujille, taulukoille, ehtolauseille, toistorakenteille ja funktioille.

Komentokieliä käytetään usein ohjelmoimaan toimintoja järjestelmään, joissa toiminallisuudet ovat jo valmiina käyttöliittymän kautta. Varsin verkkosivustoilla käytetään komentokieliä, joiden avulla selaimet elävöittävät verkkosivuja ja suorittavat toiminnallisuuksia osana asiakas-palvelin-mallia.

Komentokieliä ovat muun muassa JavaScript, Lua, Perl, Python, PHP ja VBScript. Myös esimerkiksi DOS-käyttöjärjestelmässä ja sen seuraajissa on tuki komentojono- eli eräkäsittelytiedostoille (tarkenne BAT), jotka ovat eräänlaisia käyttöjärjestelmän toimintoihin tukeutuvia ohjelmia. Tätä varten käyttöjärjestelmään lisättiin myöhemmin mm. ehtorakenteiden ja näppäimistösyötteen tulkinnan tuki. Monissa ohjelmissa on omia täsmäkieliä, joita voidaan käyttää vain niiden ohjelmien sisällä. Tällaisia ovat esimerkiksi erilaiset makrokielet. Komentoriviltä käytetyt komentokielet voivat olla rajoittuneita.

Katso myös
----------

* Ohjelmointikielen tulkki

Lähteet
-------

1. ↑  Eeva-Kaisa Rouhiainen & Taru Väisänen: Komentokieli vai käännettävä ohjelmointikieli *mit.jyu.fi*.  30.9.1998. Viitattu 10.7.2018.
2. 1 2 3  Definition of: scripting language *PCMag.com*. ZiffDavis, LLC. Viitattu 29.9.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3  About This Course (PDF) *csc.fi*. Viitattu 6.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  ECMAScript® 2020 Language Specification: Overview ECMA International. Viitattu 29.9.2019. (englanniksi)
5. ↑  Tillu, Jay: Difference between Scripting language and Programming language *Medium*.  6.12.2018. Viitattu 29.9.2019. (englanniksi)
6. ↑  DOS Batch Files *hermit.cc*. Viitattu 11.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Komentokieli** Wikimedia Commonsissa
Friedrich Mösengeil
**Friedrich Mosengeil** (26. maaliskuuta 1773 – 2. kesäkuuta 1839) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Mosengeil opiskeli teologiaa Jenan yliopistossa, ja toimi aluksi saksan ja matematiikan opettajana. Myöhemmin hän toimi muun muassa Saksi-Meiningenin perintöprinssin Bernhardin kasvattajana.

Mosengeil julkaisi vuonna 1796 saksankielisen pikakirjoitusjärjestelmän, joka pohjautui Théodore-Pierre Bertinin tekemään ranskankieliseen versioon englantilaisesta Samuel Taylorin järjestelmästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Bonnet, Rudolf: *Männer der Kurzschrift*, s. 135. Darmstadt: Winklers Verlag, 1935. (saksaksi)
2. 1 2  Melin, Olof Werling: *Stenografiens historia, 2. osa*, s. 20–21. Tukholma: Nordiska Bokhandeln, 1929. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kirjallisuustieteilijää. Yritysjohtaja ja teollisuusneuvos Aarne Heinosta on eri artikkeli.*
**Aarne Heino** (s. 16. toukokuuta 1897 Viipuri) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.

Heino työskenteli vuosina 1919–1964 lääninkirjaajana Viipurin läänin ja sittemmin Kymen läänin lääninhallituksessa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1970 Helsingin yliopistossa, väitöskirjan aiheena oli runoilija Otto Mannisen Homeros-suomennoksissaan käyttämä kuvakieli.

Teoksia
-------

* *Otto Mannisen Homeros-suomennosten kuvakielestä*, väitöskirja. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 296. Helsinki 1970

Lähteet
-------

* Aarne Heino SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Eläkevaari väitteli Homeroksen kielestä. Helsingin Sanomat 10.12.1970, HS Aikakone. (maksullinen artikkeli)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |

 |
**Liettuan kristillisdemokraatit** (liett. *Lietuvos krikščionys demokratai*, **LKD**) tai **Liettuan kristillisdemokraattinen puolue** oli vuosina 1905–1927 ja 1989–2008 toiminut liettualainen kristillisdemokraattinen puolue. Puolue teki tiiviisti yhteistyötä katolisen kirkon kanssa ja hallitsi Liettuan politiikkaa 1920-luvun alussa, mutta se syrjäytettiin vuoden 1926 vallankaappauksessa. Vallankaappauksen jälkeen puolue jatkoi toimintaansa vasta vuodesta 1989 lähtien.

LKD menestyi hyvin vuoden 1992 parlamenttivaaleissa, ja vuoden 1996 vaaleissa se muodosti hallituskoalition Kotimaan liiton kanssa. Koalitiohallitus kuitenkin kaatui kesäkuussa 1999. Tappiolliset tulokset vuoden 2000 parlamenttivaaleissa johtivat LKD:n ja Kristillisdemokraattisen liiton (KDS) yhteensulautumiseen.

LKD ja Kotimaan liitto sulautuivat 17. toukokuuta 2008 yhdeksi puolueeksi, jolloin syntyi Kotimaan liitto - Liettuan kristillisdemokraatit.

Lähteet
-------

1. ↑  Constitution-Making in the region of Former Soviet Dominance Rett R. Ludwikowski, Duken yliopisto. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  Atlas of Eastern Europe in the twentieth century Richard Crampton, Ben Crampton, Routledge. Viitattu 29.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Eidntas, Alfonsas: "Lietuvos Respublikos prezidentai", sivut 107-108. Šviesa (liettuaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (liettuaksi)
**Liettuan talonpoikien ja vihreiden liitto** (liett.  *Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga, LVŽS*, tammikuusta 2012 lähtien) on keskustalainen liettualainen maaseutupuolue. Puolueen puheenjohtajana toimii maanviljelijä *Ramūnas Karbauskis*. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa puolue sai yhden kansanedustajan Liettuan Seimasiin. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa puolue voitti yhden europarlamentikon paikan.

Historiaa
---------

Puolueen (LVLS) logo vuosina 2006-2012
Nykyistä LVŽS:ää edelsi vuosina 2006-2012 keskusta-oikeistolainen **Liettuan talonpoikien kansallinen liitto** (liett. *Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga, LVLS*). Sen oli ennen vuotta 2006 *Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos* (suom. *Talonpoikien ja uusien demokraattisten puolueiden liitto*). Se syntyi puolueen ollessa vaaliliitossa Liettuan talonpoikien puolueen ja *Liettuan uuden demokraattisen puolueen* kanssa, jotka molemmat myöhemmin yhdistyivät puolueeseen.

Liettuan europarlamenttivaaleissa 2004 puolue sai 7,4 % äänistä ja yhden europarlamentaarikon Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmään. Presidentinvaalissa 2004 silloinen puheenjohtaja Prunskienė sai ensimmäisellä kierroksella 21,4 % äänistä. Toisella kierroksella häntä kannatti 47,4 % äänestäneistä, ja hän hävisi vaalin Valdas Adamkusille. Liettuan parlamenttivaaleissa 2004 puolue sai 6,6 % kannatuksen ja 10 paikkaa Seimasiin.

Parlamenttivaaleissa 2008 puolue menetti runsaasti kannatustaan, ja se sai vain 3,74 % äänistä ja näin kolme paikkaa parlamenttiin. Kannatuksen menetys jatkui europarlamenttivaaleissa 2009, kun puolue sai vain 1,8 % äänistä ja menetti Euroopan parlamentissa.

Nykyään puolueen mepit istuvat Greens/EPA -ryhmässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lithuanian Peasant and Greens union (History) (Arkistoitu – Internet Archive) 19.3.2012, lvls.lt, viitattu 19.1.2014 (englanniksi)
2. ↑  Peasant of green party is a winner of EP 2014 elections in Lithuania (Arkistoitu – Internet Archive) 27.5.2014, lvls.lt, viitattu 19.1.2014 (englanniksi)
3. ↑  Who are the Greens/EFA MEPs? *Greens/EFA*. Viitattu 6.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Puolueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Liettua Liettuan puolueet |
| --- |
|  |
| Seimas | 
* Kotimaan liitto (50)
* Talonpoikien ja vihreiden liitto (32)
* Sosiaalidemokraattinen puolue (13)
* Liberaalien liike (11)
* Vapauspuolue (11)
* Työväenpuolue (10)
* Puolalaisten vaalitoiminta (3)
* Sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (3)
* Vapaus ja oikeus (1)
* Vihreä puolue (1)

 |
|  |
| Tilanne lokakuun 2020 vaalien jälkeen |

 |
Philippe Druillet vuonna 2007-
**Philippe Druillet** (s. 28. kesäkuuta 1944, Toulouse) on ranskalainen valokuvaaja ja sarjakuvantekijä, joka perusti Jean Giraudin ja muutaman muun kanssa kustannusyhtiö *Les Humanöides Associés*in, joka alkoi vuonna 1974 julkaista Métal hurlant -sarjakuvalehteä, jossa oli aikuisille suunnattuja science fiction -ja fantasiasarjakuvia.

Druillet syntyi Toulousessa, mutta varttui Espanjassa. Koulun jälkeen hän työskenteli valokuvaajana, kunnes sai julkaistua ensimmäisen sarjakuvansa, avaruusooppera *Lone Sloanen* vuonna 1967. Druillet piirsi omintakeiseen tyyliin ja loi sarjakuvassaan villin, röyhkeän ja moraalisesti epämääräisen universumin täynnä mieletöntä arkkitehtuuria ja hirvittäviä alieneita. Lone Sloanen seikkailut jatkuivat vuonna 1972 sarjakuvassa *Les 6 voyages de Lone Sloane* sekä 1973 julkaistussa sarjakuvassa *Delirius*. Nämä ja sekä kaksi muuta Lone Sloane -sarjakuvaa julkaistiin englanniksi nimellä *Yragael Urm*. 
Druillet kokeili myös miekka ja magia -lajityyppiä tekemällä sarjakuvasovituksen Michael Moorcockin Elric Melnibonélaisesta. Vuonna 1977 julkaistu *La Nuit* -sarjakuva perustui Druillet´n traumaattisiin kokemuksiin hänen vaimonsa kuoltua syöpään kaksi vuotta aiemmin. Druillet piirsi 1980-alussa mustavalkoisen *Nosferatu*-sarjakuvan, joka julkaistiin Pilote-sarjakuvalehdessä.

Druillet oli jo 1970-luvun alusta lähtien tehnyt myös monia muita visuaalisia töitä. Hän laati muun muassa Edgar Rice Burroughsin Mars-kirjasarjan hollaninkielisten käännösten kansikuvat sekä suunnitteli lukuisia elokuvajulisteita. Esimerkiksi Jean-Jacques Annaudin Taistelu tulesta -elokuvan juliste on Druillet`n tekemä. Druillet sai 1980-luvun puolivälissä tehtäväkseen suunnitella Pariisin Porte de la Villette -metroaseman sisustuksen. Druillet on myös tehnyt useita animaatiosarjoja televisiolle. Vuonna 2002 hän ohjasi Nosferatu-sarjakuvaansa pohjautuvan animaatiolelokuvan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Druillet, Philippe *SFE - The Encyclopedia of Science Fiction*. Viitattu 18.1.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Mouvement patriotique pour le renouveau** eli MPR on poliittinen puolue Malissa.

Moussa Traorén hallinnon aikaisen Malin kansan demokraattisen liiton toimintaa jatkanut MPR laillistettiin vuonna 1995. Vuonna 1997 se liittyi Adéma-PASJ:n vastaiseen oppositioon. Maltillisen MPR:n tavoitteena oli kansallinen sovinto sekä Traorén ja hänen liittolaistensa oikeudenkäyntien nopeuttaminen.

Vuoden 2002 vaaleissa MPR liittyi Espoir 2002 -koalitioon ja asetti puolueen puheenjohtajan Choguel Kokalla Maïgan presidenttiehdokkaakseen. Hän sai 2,71 prosenttia äänistä ja MPR sai kaksi edustajanpaikkaa kansalliskokoukseen. Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuki presidentti Amadou Toumani Touréa ja sai kahdeksan edustajanpaikkaa.

Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Maïga sai 2,4 prosenttia äänistä. MPR sai kansalliskokousvaaleissa kolme paikkaa. Sen edustajat kuuluvat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -parlamenttiryhmään. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Maïga sai 2,16 prosenttia äänistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 222. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
2. 1 2  *Political Handbook of the World 2016–2017, volume 1*, s. 957–958. Thousand Oaks: CQ Press, 2017. ISBN 978-1-5063-2718-1.
3. ↑  Zeïni Molaye, Amadou Keita, Salabary Doumbia: L’Assemblée Nationale du Mail, 5ème législature: un guide à l'usage des élus, des citoyens et des partenaires *Friedrich Ebert Stiftung, Bureau du Mali*.  2015. Viitattu 24.11.2019.
4. ↑  Arrêt N°2018-03/CC-EP du 08 août 2018 portant proclamation des résultas définitifs du premier tour de élection présidentielle de la République *Direction Générale du Contentieux de l’Etat*. Viitattu 24.11.2019.
**Sudanin liitto** (ransk. *Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain* eli US–RDA) oli poliittinen puolue Malissa.

Mamadou Konatén ja Modibo Keïtan vuonna 1946 perustama Sudanin liitto oli osa Ranskan Länsi-Afrikassa ja Ranskan Keski-Afrikassa toiminutta Rassemblement démocratique africain -järjestöä. Vuoden 1956 vaaleissa Sudanin liitto löi kilpailijansa Sudanin edistyspuolueen, joka yhdistyi siihen vuonna 1959. Vuoden 1968 vallankaappaukseen saakka Sudanin liitto oli Malin ainoa puolue. Sen johtajana toimi maan presidentti Modibo Keïta. Vuoden 1962 puoluekokouksessa Sudanin liiton ideologiseksi perustaksi julistettiin tieteellinen sosialismi ja tavoitteeksi maan kehittäminen ei-kapitalistista tietä pitkin.

Sudanin liitto kiellettiin Moussa Traorén johtaman vallankaappauksen jälkeen. Puolueen veteraanit kuten Seydou Badian Kouyaté, Mamadou El Béchir Gologo ja Mamadou Madeira Keita perustivat sen uudelleen Traorén hallinnon kaaduttua vuonna 1991. Linjaltaan marksilainen puolue sai vuoden 1992 parlamenttivaaleissa kahdeksan edustajanpaikkaa. Tiéoulé Mamadou Konatén johtama siipi erosi Sudanin liitosta vuonna 1994 ja perusti uuden puolueen Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine (BDIA). Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa kumpikin puolue sai yhden edustajan. Vuosien 2002 ja 2007 presidentinvaaleissa Sudanin liitto tuki Amadou Toumani Touréa.

Sudanin liitto ja BDIA yhdistyivät jälleen vuonna 2010 muodostaen uuden puolueen Union malienne du rassemblement démocratique africain.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 330–332. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
2. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 2*, s. 130. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987.
3. ↑  *Political Handbook of the World 2018–2019*, s. 1009. Thousand Oaks: CQ Press, 2019. ISBN 978-1-5443-2712-9.
**Union malienne du rassemblement démocratique africain** eli UM-RDA on poliittinen puolue Malissa.

UM-RDA syntyi Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain ja Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine -puolueiden yhdistyessä vuonna 2010. Alliance pour l’alternance et le changement -yhteenliittymään kuuluneet puolueet olivat kumpikin saaneet yhden paikan vuoden 2007 kansalliskokousvaaleissa.

UM-RDA sai kaksi edustajanpaikkaa vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa. Puolueen puheenjohtaja Bocar Moussa Diarra toimi hallituksen ministerinä vuosina 2014–2016. Vuoden 2017 puoluekokouksessa uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Ibrahim Bocar Ba.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Political Handbook of the World 2018–2019*, s. 1009. Thousand Oaks: CQ Press, 2019. ISBN 978-1-5443-2712-9.
2. ↑  Zeïni Molaye, Amadou Keita, Salabary Doumbia: L’Assemblée Nationale du Mail, 5ème législature: un guide à l'usage des élus, des citoyens et des partenaires *Friedrich Ebert Stiftung, Bureau du Mali*.  2015. Viitattu 23.11.2019.
3. ↑  Congrès ordinaire de l’UM-RDA: Ibrahim Bocar Ba élu président du parti *Mali Presse*.  Arkistoitu 13.6.2017. Viitattu 23.11.2019.
**Hawa Mahal** (suomeksi "Tuulten palatsi") on palatsi Jaipurissa Intiassa, noin 300 kilometrin päässä pääkaupunki Delhistä. Punaisesta ja vaaleanpunaisesta hiekkakivestä rakennettu palatsi sijaitsee Jaipurin City Palacen laidalla, ja laajenee *zenanaan* tai naisten kammioihin.

Rakenteen rakensi vuonna 1799 maharadža Sawai Pratap Singh, maharadža Sawai Jai Singhin pojanpoika, joka oli Jaipurin perustaja. Khetri Mahalin ainutlaatuisen rakenteen innoittamana hän rakensi tämän suuren ja historiallisen palatsin. Sen on suunnitellut Lal Chand Ustad. Sen viiden kerroksen ulkopinta muistuttaa hunajakennoa, ja sen 953 pientä ikkunaa, nimeltään *jharokha*, on koristeltu monimutkaisella ristikkorakenteella. Ristikkorakenteen alkuperäisenä tarkoituksena oli antaa hovin naisten tarkkailla huomaamatta jokapäiväistä elämää ja festivaaleja, joita juhlitaan alhaalla kadulla, koska heidän täytyi noudattaa tiukkoja "purdah"-sääntöjä, jotka kielsivät heitä näyttäytymästä julkisesti peittämättä kasvojaan. Tämä arkkitehtoninen piirre antoi myös viileän ilman kulkea läpi, mikä teki venturi-ilmiön ansiosta koko alueesta miellyttävämmän kesän korkeissa lämpötiloissa. Monet ihmiset näkevät Hawa Mahalin katunäkymästä ja luulevat sen olevan palatsin etuosa, mutta se on takaosa.

Vuonna 2006 Mahalissa tehtiin 50 vuoden tauon jälkeen kunnostustöitä, jotta monumentille voitaisiin tehdä kasvojenkohotus, jonka arvioidut kustannukset olivat 4,568 miljoonaa rupiaa. Yritysala auttoi Jaipurin historiallisten monumenttien säilyttämisessä, ja Unit Trust of India on ottanut Hawa Mahalin ylläpidon hoitaakseen. Palatsi on laajennettu osa valtavaa kompleksia. Kivestä veistetyt seulat, pienet rungot ja kaarikatot kuuluvat tämän suositun turistikohteen piirteisiin. Monumentissa on myös hienovaraisesti mallinnetut roikkuvat reunalistat.

Galleria
--------

* Yksityiskohtainen näkymä julkisivusta päätieltäYksityiskohtainen näkymä julkisivusta päätieltä
* SisätilaSisätila
* Värilliset lasityötVärilliset lasityöt
* Itäinen yläpuoliItäinen yläpuoli

Lähteet
-------

1. 1 2  Räsänen, Anna: Delhi, Jaipur ja Taj Mahal – Idän eksotiikkaa Pohjois-Intiassa *Anna*.  5.2.2007.  Arkistoitu 2.5.2021. Viitattu 2.5.2021.
2. 1 2 3  Särkkä, Susanna: Koe mennyt maailma Intian Kul­tai­ses­sa kol­mios­sa – pa­lat­si­tun­nel­maa pääsee ko­ke­maan myös koh­tuu­hin­nal­la *Kaleva*.  14.3.2018. Viitattu 2.5.2021.
3. 1 2 3  Banerjee, Samayita: Know Your Monument: Hawa Mahal, more than just a breezy affair *The Indian Express*.  27.3.2019. Viitattu 8.5.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Tiwari, Rituraj: Winds of change at Jaipur's Hawa Mahal *The Economic Times*.  26.12.2007. Viitattu 8.5.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hawa Mahal** Wikimedia Commonsissa
**Donald Kent "Deke" Slayton** (1. maaliskuuta 1924 Sparta, Wisconsin – 13. kesäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen astronautti, yksi seitsemästä alkuperäisestä Mercury-astronautista.

Slayton syntyi maatilalla lähellä Spartaa, Wisconsinin osavaltiossa. Hän liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1942 ja osallistui toiseen maailmansotaan B-25-pommikoneen lentäjänä 56 taistelulennolla Euroopassa. Sodan jälkeen Slayton suoritti ilmailualan insinööritutkinnon Minnesotan yliopistossa.

Ura NASAssa
-----------

Sydämen rytmihäiriöistä johtuen Deke Slayton ei voinut osallistua avaruuslennoille, ja hän oli alkuperäisistä seitsemästä astronautista ainoa, joka ei lentänyt Mercury- ja Gemini-lennoilla.

Jouduttuaan lääketieteellisistä syistä syrjään lentotehtävistä Slayton erosi ilmavoimista ja työskenteli avaruushallinto NASA:n palveluksessa siviilinä vastaten astronauttien valinnasta lennoille.

Slaytonin läpäistyä terveystarkastukset, hän osallistui vuonna 1975 Apollo–Soyuz-lennolle yhdessä Thomas Staffordin ja Vance B. Brandin kanssa. Apolloon telakoituneen Soyuz-aluksen miehistön kosmonautteina olivat ensimmäisen avaruuskävelyn suorittanut Aleksei Leonov ja Valeri Kubasov.

Deke Slayton kuoli pahanlaatuiseen aivokasvaimeen vuonna 1993.

Lähteet
-------

* NASA:n Mercury sivut

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Donald Slayton** Wikimedia Commonsissa

* NASAn elämäkerta (englanniksi)
* Spacefacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
* Deke Slayton Museum (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Norjan laivaston partioaluksesta Fridtjof Nansen. Fridtjof Nansen -luokan fregatista on eri artikkeli.*

**Fridtjof Nansen** oli Norjan laivaston partioalus. Se oli Norjan laivaston ensimmäinen nimenomaan arktisen alueen rannikonvartiointiin ja kalastuksen valvontaan valmistettu alus. Se osallistui toiseen maailmansotaan, kunnes ajoi karille Jan Mayenin edustalla marraskuussa 1940.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1928 telakkanumerolla 118. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1930 ja valmistui 29. toukokuuta 1931.

Palvelus
--------

Alus lähti 21. joulukuuta 1933 Hammerfestistä itäisen Finnmarkin merialueiden valvontaan. Vestervågenissa alus ajoi karille Måsøyssä upoten yön aikana. Alus nostettiin vuotta myöhemmin ja se kunnostettiin Hortenissa.

Saksan hyökättyä Norjaan 9. huhtikuuta 1940 alus kuului 3. meripuolustusalueeseen ja oli sijoitettu Finnmarkiin. Alukselle nousi 8. kesäkuuta Tromssassa kontra-amiraali Henry Diesen ja Norjan ulkoministeri Halvdan Koht sekä joukko muita pakolaisia. Selviydyttyään ilmahyökkäyksistä alus saapui 13. kesäkuuta Tórshavniin Färsaarilla, josta se jatkoi edelleen Britteinsaarille. Alus liittyi 12. elokuuta kahdentoista muun Norjan laivaston aluksen kanssa liittoutuneiden Britteinsaarilla olleeseen laivastoon.

Alus oli 29. elokuuta alkaen Islannissa. Se törmäsi 8. marraskuuta merkitsemättömään matalikkoon Jan Mayenin edustalla upoten nopeasti. Aluksen miehistö pelastui kokonaisuudessaan Jan Mayenin radioasemalle, josta aseistettu troolari *KNM Honningsvåg* nouti miehistön takaisin Islantiin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HNoMS Fridtjof Nansen OPV

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Abelsen, Frank: *Marinens Fartøyer 1939-1945 og Deres Skjebne - Norwegian Naval Ships 1939–1945*. Oslo: Sten Stenersen og Bjørn Olsen, 1986. ISBN 82-7046-050-8. (norjaksi)/(englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lardex.net Hortenin valmistamat alukset[vanhentunut linkki]
2. ↑  Gardiner, Robert s. 381
3. ↑  Abelsen, Frank s. 84
**Lausannen julistus** on vuonna 1974 annettu kristillinen julistus. Heinäkuussa 1974 Sveitsin Lausannessa kokoontui noin 2 300 osanottajaa, jotka edustivat laajaa joukkoa erilaisia kristillisiä kirkkoja ja yhteisöjä yli 150 maasta. Lausannen konferenssin osanottajat tuottivat ja julkistivat Lausannen julistuksen, jonka tarkoituksena on kuvata kristinuskon perusteesejä. Lausannen kokouksen tunnetuimpia vetäjiä olivat John Stott ja Billy Graham. Kokoontumisesta sai alkunsa myös kansainvälinen Lausannen liike.

Sisältö
-------

Lausannen julistuksen pääkohdat käsittelevät seuraavia aiheita:

1. Jumalan tarkoitus
2. Raamatun arvovalta ja voima
3. Kristuksen ainutlaatuisuus ja universaalisuus
4. Evankelioimisen olemus
5. Kristityn yhteiskunnallinen vastuu
6. Kristuksen seurakunta
7. Yhteistyö evankelioimisessa
8. Kirkot ja seurakunnat evankelioivassa työtoveruudessa
9. Evankelioimistehtävän kiireellisyys
10. Evankelioiminen ja kulttuuri
11. Kasvatus ja johtajuus
12. Henkien taistelu
13. Vapaus ja vaino
14. Pyhän Hengen voima
15. Kristuksen paluu

Aiheesta muualla
----------------

* Julistus suomeksi
* Lausannen julistus englanniksi *Yläreunan alasvetovalikosta käännöksiä.*
**Carl Eduard Dippell** (10. lokakuuta 1855 Viipuri – 30. joulukuuta 1912 Nizza) oli suomalainen arkkitehti ja liikemies.

Henkilöhistoria ja työura
-------------------------

Albert Edelfeltin luonnos Eduard Dippellin vaimosta Dagmar Dippellistä vuonna 1895
Dippellin vanhemmat olivat Hannoverin konsuli Viipurissa, kauppias ja liikemies Henrik Wilhelm Julius Dippell (1816–1868) ja Maria Alfthan (1826–1878). Veljestä Wilhelm Dippellistä tuli merkittävä liikemies ja kunnallispoliitikko, jonka liiketoimet Eduard peri Wilhelmin kuoltua. Dippell pääsi ylioppilaaksi Saksassa ja nähtävästi myös opiskeli arkkitehdiksi siellä. Hän oli naimisissa Dagmar Maria von Alfthanin (1865–1952) kanssa, jonka isä oli kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori Georg von Alfthan. Heidän tyttärensä Harriet Dippell (1891–1965) oli naimisissa vuoteen 1918 saakka kenraalimajuri, sotaministeri Wilhelm Alexander Thesleffin kanssa. Dippellin tyttärentytär Dagmar Elisabet Thesleff taas oli naimisissa professori, kirjallisuudentutkija Olof Enckellin kanssa. 

Dippell sairasti viimeisinä elinvuosinaan keuhkotautia ja diabetesta ja asui sen vuoksi enimmäkseen Etelä-Ranskassa Nizzassa, jossa hän myös kuoli 57-vuotiaana.

Dippell oli Viipurin ensimmäinen arkkitehti, joka ei ollut virkamies, vaan hänellä oli oma yksityinen arkkitehtitoimistonsa. Hän suunnitteli mm. lukuisia asuinrakennuksia kaupunkiin, samoin kuin näkötornin eli "huvihuoneen" Papulan puistoon, Nuijamaan puukirkon ja Viipurin suomalaisen seurakunnan kirkon, josta tuli myöhemmin Viipurin uusi tuomiokirkko. Tehdas- ja varastorakennuksista tunnetuimpia lienevät Verlan puuhiomon ja pahvitehtaan rakennukset.

Arkkitehdin työnsä ohella Dippell oli yhteiskunnallisesti aktiivinen. Hän oli perustamassa Viipurin taiteenystäviä vuonna 1891 ja vuonna 1895 Viipurin teknillistä klubia (Tekniska klubben i Wiborg), jonka puheenjohtajana hän toimi 1896–1903. Dippell omisti vuodesta 1889 kaakelitehtaan Rakkolanjoella ja yhdessä veljensä Wilhelm Dippellin kanssa Hovinmaan puuhiomon. Wilhelm Dippellin kuoltua myös Verlan puuhiomo tuli hänen haltuunsa.

Kuvia Dippellin suunnittelemista rakennuksista
----------------------------------------------

* Verlan puuhiomo ja pahvitehdas Verlan puuhiomo ja pahvitehdas
* Verlan isännöitsijän rakennus eli patruunan pytinki oikeallaVerlan isännöitsijän rakennus eli patruunan pytinki oikealla
* Viipurin tuomiokirkkoViipurin tuomiokirkko

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Otto-I. Meurman : Viipurin arkkitehdit. Viipurin Suomalaisen kirjallisuusseuran toimitteita 2. Helsinki 1977, Dippelistä sivut 115-118 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  GeneaNet (Kyösti Sormunen) : Harriet Dippel
3. ↑  Geni.com : Harriet Dippel

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eduard Dippell** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee GB3 Championship -sarjaa. Britannian Formula 3 -sarjasta on eri artikkeli.*
**GB3 Championship** (aiemmin nimillä **BRDC Formula 4** ja **BRDC Formula 3**) on formulasarja, jonka kilpaillut käydään pääosin Britanniassa. Sarjan järjestää British Racing Drivers’ Club. Auton suunnittelusta ja rakennuksesta vastaa Tatuus. Autossa on 2,0-litrainen Ford Duratec-moottori joka tuottaa autoihin 250 hevosvoimaa. Renkaat tulivat Pirelliltä. Sarjassa ajetaan yhtenä viikonloppuna kolme kisalähtöä. Pisteitä jaetaan siten että ensimmäisestä ja kolmannesta lähdöstä jaetaan kahdellekymmenelle parhaalle kuljettajalle pisteitä 35, 29, 24, 21, 19, 17, 15, 13, 12, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Viikonlopun toisessa lähdössä pisteitä jaetaan vähemmän kahdellekymmenelle parhaalle 25, 22, 20, 18, 16, 15, 14, 13, 12, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Jake Hughes, George Russell, Will Palmer, Matheus Leist, Enaam Ahmed, Linus Lundqvist, Clément Novalak, Kaylen Frederick, Zak O’Sullivan ja Luke Browning.

Vuosina 2013-2015 sarja tunnettiin nimellä BRDC Formula 4 ja BRDC Formula 3 vuosina 2016-2020. Nykyään sarjan nimi on GB3 Championship.
**Anna opettajana** (*Anne of Windy Poplars*) on L. M. Montgomeryn Anna-sarjaan kuuluva kirja. Se on sarjan neljäs osa. Kirja julkaistiin vuonna 1936. Montgomery kirjoitti sen kuitenkin jälkikäteen, samoin kuin teoksen *Annan perhe*, siinä vaiheessa kun sarjan muut osat olivat jo valmiit. Anna opettajana täyttää *Annan unelmavuodet* ja *Anna omassa kodissaan* -teosten väliin jääneen ajallisen aukon. Kirjan suomensi Martta Taskinen Paula Herranen vuonna 2002. Sen kustansi WSOY.

Juoni
-----

*Anna opettajana* kertoo Annan vuosista Summersiden koulun rehtorina. Se käsittää noin kolmivuotisen ajanjakson Annan elämästä kihlautumisesta Gilbert Blythen kanssa aivan häitä edeltävään aikaan. Tämän ajanjakson hän asuu Poppelipuisto -nimisessä talossa, jota emännöivät leskeksi jääneet Kate- ja Chatty-tädit sekä taloudenhoitajatar Rebecca Dew. Anna vierailee kotonaan Vihervaarassa vain lomillaan. 

Kirja eroaa kerronnallisesti muista Anna-kirjoista siinä suhteessa, että merkittävä osa *Anna opettajana* -teoksesta koostuu Annan Gilbertille lähettämistä kirjeistä. Välissä on kuitenkin tavallisia kaikkitietävän kertojan kertomia jaksoja.

Summersiden koulun rehtorina Anna kohtaa monenlaisia haasteita. Ensinnäkin hänen on voitettava oppilaat puolelleen, sillä hänen oppilaistaan suuri osa kuuluu paikkakunnan merkittävimpään ja vaikutusvaltaisimpaan sukuun Pringleihin. Heidän johtohahmonsa koulussa Jen Pringle on päättänyt kääntää kaikki oppilaat Annaa vastaan. Annan opettajakollega, ilkeä ja pisteliäs vanhapiika Katherine Brook myös inhoaa Annaa, mutta ajan mittaan Anna onnistuu valloittamaan myös Katherinen sydämen puolelleen ja heistä tulee hyviä ystäviä, millä on suotuisia vaikutuksia myös Katherinen elämään. 

Lisäksi Anna saa hyvän ystävän Poppelipuiston naapurissa asuvasta nuoresta, yksinäisestä ja äidittömästä lapsesta Elizabeth Graysonista. Kirja päättyy siihen, kun Anna lopettaa toimensa koulun rehtorina ja matkustaa Vihervaaraan Avonleaan valmistelemaan häitään Gilbertin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Anna opettajana *kirjasampo.fi*. Viitattu 14.9.2019.
**Thomas Sawyer Murphy** (s. 31. toukokuuta 1925 Brooklyn, New York – k. 1. kesäkuuta 2022 Rye, New York) oli yhdysvaltalainen media-alalla työskennellyt toimitusjohtaja. Hänet tunnetaan erityisesti pitkästä urastaan Capital Cities -yhtiön johtotehtävissä.

Elämä
-----

Murphy syntyi Brooklynissa vuonna 1925. Hänen isänsä, Charles Murphy, oli poliittisesti aktiivinen demokraatti. Thomas Murphy opiskeli 1940-luvulla Princetonin, Cornellin ja Harvardin yliopistoissa. Yliopisto-opintojensa välissä hän palveli myös Yhdysvaltain laivastossa.

Valmistumisensa jälkeen Murphy ryhtyi työskentelemään meda-alalla. Uralla edettyään Murphysta tuli televisio- ja radiokanavia omistaneen pienen Hudson Valley Broadcasting -yhtiön toimitusjohtaja. 1950-luvulla Hudson Valley Broadcastingista tuli yritysfuusion myötä Capital Cities -niminen yhtiö, jonka toimitusjohtaja Murphy jatkoi. 1966 Murphysta tuli myös yhtiön hallituksen puheenjohtaja.

Capital Cities laajensi toimintaansa Murphyn johdolla agressiivisesti. Vuonna 1985 yhtiö osti itseään neljä kertaa arvokkaamman mediayhtiö American Broadcasting Companyn (ABC) 3,5 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla.

Murphy jättäytyi toimitusjohtajan paikalta vuonna 1990, mutta palasi tehtäväänsä jälleen vuonna 1994. Tämän jälkeen Murphyn johtama yhtiö myytiin The Walt Disney Companylle 19 miljardin dollarin hinnalla. Kaupan toteutumisen jälkeen Murphy jäi eläkkeelle.

Murphy kuoli New Yorkissa vuonna 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6
**Revalsche Post-Zeitung** (myös *Revalische Post-Zeitung*) oli Tallinnassa vuosina 1689–1710 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti. Se on vanhin tunnettu aikakausjulkaisu nykyisen Viron alueella.

Hajanumeroina säilynyttä lehteä koskevat tiedot ovat niukkoja. Se ilmestyi Ruotsiin kuuluneen Vironmaan pääkaupungissa kahdesti viikossa ainakin vuodesta 1689 vuoteen 1710, jolloin venäläiset valtasivat Tallinnan. Lehden julkaisijoiksi on arveltu Tallinnan postimestareita. Kaupungin kirjanpainajana toimi vuosina 1676–1710 Christoph Brendeken.

*Reval(i)sche Post-Zeitung* kertoi tuon ajan sanomalehtien tapaan etupäässä ulkomaiden sotilaspoliittisista tapahtumista. Sen sisältö oli ainakin suuren Pohjan sodan alkuun saakka lainattu lyhentäen Riiassa ilmestyneestä Baltian maiden vanhimmasta tunnetusta lehdestä *Rigische Novellen*, joka oli ilmestynyt vuodesta 1680 lähtien aluksi nimellä *Rigische Montags (Donnerstags) Ordinari Post Zeitung*. Jälkimmäinen oli perustettu, kun Ruotsin viranomaiset kielsivät Brandenburg-Preussiin kuuluneessa Königsbergissä julkaistun *Königsbergs Donnerstags (Sonntags) Ordinari Post-Zeitung* -lehden levittämisen Riiassa.

Riian ja Tallinnan välinen postiyhteys mahdollisti lehden painamisen 5–6 päivää "emolehteä" myöhemmin ilman että sen tiedot olisivat menettäneet ajankohtaisuuttaan. Uutiset Euroopasta tulivat etupäässä Hampurista, ja niiden saaminen Tukholman kautta olisi kestänyt paljon kauemmin. Samalla vältettiin paikallisen sensuurin tarve, ja nelisivuinen ja kvarttokokoinen tallinnalaislehti oli ilmeisesti myös huomattavasti halvempi kuin riikalaislehden tilaus. *Reval(i)sche Post-Zeitungia* voidaan näin pitää ruotsalaisten Baltian maakuntien tiedotusta hoitamaan perustaman *Rigische Novellenin* lisensioituna jälleenpainoksena. Samaa käytäntöä lienee sovellettu Inkerinmaan hallintokaupungissa Narvassa, jossa ilmestyneestä lehdestä tunnetaan vain yksi numero vuodelta 1702.

Viron ensimmäisenä sanomalehtenä on pidetty myös *Ordinari Freytags (Donnerstags) Zeitungia*, jonka vuosina 1675–1679 ilmestyneitä numeroita ja liitteitä on säilynyt samassa niteessä *Reval(i)sche Post-Zeitungin* sekä Hampurissa ja Altonassa ilmestyneiden lehtien kanssa. Todisteita siitä, että kyseinen lehti olisi ilmestynyt Tallinnassa, ei kuitenkaan ole voitu esittää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Kaarel Vanamölder: Välgatused Eesti pressiajaloo varjudeajas? Püüd ümber mõtestada vanimate ajalehtede uurimislugu", *Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi aastaraamat 2012*, s. 115–124. Tartu: Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Selts, 2013. ISSN 2228-0316.

Aiheesta muualla
----------------

* *Ordinari Freytags (Donnerstags) Zeitung* ja *Reval(i)sche Post-Zeitung* digitoituna Bremenin valtion ja yliopiston kirjastossa
**Alfred Rik(h)ard Wellroos** (5. maaliskuuta 1875 Messukylä – 10. maaliskuuta 1933 Tampere) oli suomalainen pappi, lähetyssaarnaaja ja suomentaja.

Wellroosin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Richard Wellroos ja Wilhelmina Lindfors. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Turun lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1899. Wellroos vihittiin papiksi 1899.

Wellroos oli Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen lähetyssaarnaajana Japanissa 1900–1902. Suomeen palattuaan hän oli apulaispappina Kokemäellä, Tenholassa ja Helsingissä. Vuonna 1908 Wellroos tuli Tampereelle esikaupunkipapiksi. Hän toimi 10 vuoden ajan ensimmäisenä esikaupunkipappina Pispalassa ja hoiti samalla myös väliaikaisesti Ylöjärven ja Messukylän kirkkoherranvirkoja ja kappalaisenvirkaa Tampereella. Vuonna 1919 Wellroos valittiin Tampereen seurakunnan ensimmäiseksi kappalaiseksi. Hän johti myös ns. Armonkallion seurakuntapiiriä. Vuosina 1908–1909 hän toimitti Tampereella ilmestynyttä *Köyhäin evankeliumi* -nimistä aikakauslehteä.

Wellroos harrasti musiikkia ja kehitti viritysmenetelmiä ja teki tutkimuksia tällä alalla. Wellroos kirjoitti vuonna 1900 sanat evankelisen herätysliikkeen Siionin kannel -laulukokoelman virteen 400 *Uskaltain lähden vain*. 

Wellroos oli naimisissa vuodesta 1895 Emilia Augusta Stenbergin kanssa. Wellroos kuoli 58-vuotiaana sydänkohtaukseen pappilansa portailla ollessaan palaamassa rippikoulutunnilta kotiinsa. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.

Suomennoksia
------------

* S. Takajama : *Buddhan elämäntarina* ; japanin kielestä suomentanut Alfr. R. Wellroos. Otava 1904

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4 5  Pastori A. R. Wellroos, Aamulehti, 11.03.1933, nro 68, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuolinilmoitus, Aamulehti, 12.03.1933, nro 69, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Kansalliskirjasto : Köyhäin evankeliumi
5. ↑  Siionin kannel : 400 Uskaltain lähden vain
6. ↑  Hautahaku.fi : Wellroos Alfred Richard