recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Somer** on syvä ja kapea järvi Hossan kansallispuiston luoteisosassa Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntarajalla. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 180 kilometriä itäkoilliseen ja Kajaanista 160 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Somerin ulottuvuus lännestä itään on noin kahdeksan kilometriä. Leveys on enimmillään noin viisi prosenttia pituudesta. Järven länsiosa sijaitsee Taivalkoskella, keskiosa Kuusamossa ja itäosa Suomussalmella. Vähintään 10 metriä syvä vyöhyke ulottuu järven päästä päähän. Vähintään 20 metriä syviä alueita on useita ja vähintään 30 metriä syviä alueita on kaksi. Toinen niistä sijaitsee järven länsiosassa ja toinen itäosassa. Itäinen syvänne on järven syvin kohta.

Somerin keskiosassa sijaitsee noin 25 hehtaaria laaja Isosaari. Sen länsipuolella sijaitsee Reuhkasaari. Saarten välinen vesialue on matalahkoa. Isosaaren kaakkoinen osa on Kainuuta, muut osat Pohjois-Pohjanmaata.

Somerin syvän itäosan rannat ovat jyrkät. Siellä on Värikallion kalliomaalaus. Järven luusua on kalliomaalausten itäpuolella, josta alkaa koilliseen Ala-Ölkkyyn (234,5 metriä mpy) johtava vesiväylä. Somerin eteläpuolinen Syrjä-Somer (253,5 metriä mpy) laskee Syrjä-Someren puroa Someriin.

Somer (59.536.1.001) kuuluu Somerin valuma-alueeseen (59.536), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Iijärven valuma-alue (59.53) ja ensimmäinen Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Somer on laajin Somerin valuma-alueen 13:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Syrjä-Somer.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Somer, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.10.2021.
3. ↑  Somer. Järviwiki. Viitattu 12.10.2021.
4. ↑  Somerin valuma-alue (59.536). Järviwiki. Viitattu 12.10.2021.
Pyhän Markuksen torin pienempi aukio, Piazzetta, nähtynä Pyhän Markuksen kirkon suunnasta. Kuvan vasemmassa laidassa oleva rakennus on Dogen palatsi eli Palazzo Ducale ja oikeassa laidassa Jacopo Sansovinon suunnittelema Pyhän Markuksen kirjasto. Taustalla näkyvät kuuluisat graniittipylväät.
Vuonna 1831 tehty Pyhän Markuksen torin pohjakaavio, joka pätee edelleen.
**Pyhän Markuksen tori** (ital. *Piazza San Marco*) on Venetsian kaupungissa Italiassa sijaitseva tori tai aukio, joka tunnetaan myös yksinkertaisesti nimellä *Piazza* ("tori"). Venetsiassa on vain yksi Piazza ja siihen kuuluva pieni Piazzetta-aukio. Kaikista muista aukioista käytetään nimitystä *campo*. Piazzettalla sijaitsee kaksi kuuluisaa graniittipylvästä, joita koristavat Venetsian alkuperäinen suojeluspyhimys Pyhä Theodorus ja kaupungin suojeluspyhimystä Markusta symboloiva siivekäs leijona.

Torin laidalla sijaitsevat Venetsian kuuluisimpiin nähtävyyksiin kuuluvat *Basilica di San Marco* eli Pyhän Markuksen tuomiokirkko, *Campanile di San Marco* eli Pyhän Markuksen kellotorni, Dogen palatsi ja Torre dell'Orologion kellotorni. Torre dell'Orologion vieressä sijaitsee 1500-luvulla rakennettu pylväskäytävän koristama palatsi Procuratie Vecchie, ja sitä vastapäätä Procuratie Nuove. Aukion kahta sivua yhdistävä siipirakennus Ala Napoleonica rakennettiin 1800-luvun alussa. Markuksen kirkon vasemmalla puolella sijaitseva pieni aukio on nimeltään *Piazzetta dei Leoncini* eli pikkuleijonien piazzetta.

Napoleonin kerrotaan kutsuneen Pyhän Markuksen toria "Euroopan kauneimmaksi olohuoneeksi".

* Pyhän Markuksen tori vuonna 1730 Canaletton maalaamana.Pyhän Markuksen tori vuonna 1730 Canaletton maalaamana.
* Pyhän Markuksen tori 1800-luvulla otetussa mustavalkokuvassa.Pyhän Markuksen tori 1800-luvulla otetussa mustavalkokuvassa.
* Piazza 1800-luvun lopulla.Piazza 1800-luvun lopulla.
* Aukio nähtynä ylhäältä.Aukio nähtynä ylhäältä.
* Aukion pohjoislaidalla sijaitseva Procuratie Vecchie.Aukion pohjoislaidalla sijaitseva Procuratie Vecchie.
* Aukion laidalla sijaitseva Torre dell'Orologion kellotorni.Aukion laidalla sijaitseva Torre dell'Orologion kellotorni.
* Campanile di San Marco eli Pyhän Markuksen kellotorni.Campanile di San Marco eli Pyhän Markuksen kellotorni.
* Näkymä aukiolta Pyhän Markuksen kirkkoa kohti.Näkymä aukiolta Pyhän Markuksen kirkkoa kohti.
* Piazzettalla sijaitseva Pyhän Markuksen leijona kuvattuna Dogen palatsista.Piazzettalla sijaitseva Pyhän Markuksen leijona kuvattuna Dogen palatsista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kaminski, Marion: *Taide ja arkkitehtuuri: Venetsia*, s. 86–87. Könemann, 2005. ISBN 3-8331-1581-5.
2. 1 2  Ullian, Rob: *Venetsia*, s. 24–43. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3342-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Markuksen tori** Wikimedia Commonsissa

* Livekuvaa Pyhän Markuksen torilta
**Karen Lynn Gorney** (s. 28. tammikuuta 1945 Beverly Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu naispääosa musiikkielokuvassa *Saturday Night Fever* vuonna 1977.

Ura
---

Gorney debytoi elokuvassa *David and Lisa* (1962). Hänen seuraava valkokangasroolinsa oli elokuvassa *The Magic Garden of Stanley Sweetheart* (1970), minkä jälkeen hän on näytellyt paitsi useissa kokoillan elokuvissa, myös muutamissa lyhytelokuvissa. Gorney on tehnyt mittavan uran myös televisiosarjoissa, mukaan lukien Tara Martinin rooli saippuasarjassa *All My Children*, jossa hän näytteli 1970-luvulla. Maailmanlaajuista mainetta Gorney sai Stephanie Manganon roolistaan elokuvassa *Saturday Night Fever* (1977).

Gorney on näytellyt myös erinäisissä Off Broadway -tuotannoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karen Lynn Gorney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
2. ↑  Karen Lynn Gorney *Broadwayworld.com*. Wisdom Digital Media. Viitattu 22.5.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karen Lynn Gorney 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tomaszówin piirikunta** (puol. *powiat tomaszowski*) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 82 762. Siihen kuuluvat 12 kuntaa ovat Bełżec, Jarczów, Krynice, Łaszczów, Lubycza Królewska, Rachanie, Susiec, Tarnawatka, Telatyn, Tomaszów Lubelski, Tyszowce ja Ulhówek.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Tomaszówin piirikunnan asukkaista 50,8 prosenttia oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,1 prosenttia ja eläkeikäiset 22,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 622 lasta. Tomaszówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 59 455 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat tomaszowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 10.9.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Lublinin piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Lublin (hallintokeskus)
* Biała Podlaska
* Chełm
* Zamość

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Biała
* Biłgoraj
* Chełm
* Hrubieszów
* Janów
* Kraśnik
* Krasnystaw
* Łęczna
* Lubartów
* Lublin
* Łuków
* Opole
* Parczew
* Puławy
* Radzyń
* Ryki
* Świdnik
* Tomaszów
* Włodawa
* Zamość

 |

 |
**Karen Grassle** (s. 25. helmikuuta 1942 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa *Pieni talo preerialla*, jossa hän näytteli Ingallsin perheen äitiä, Caroline Ingallsia.

Grasslen äiti toimi ravintolajohtajana ja isä huoltoasemanhoitajana. Hän valmistui high schoolista vuonna 1960. Opiskeluaikanaan hän toimi oppilaskunnan varapuheenjohtajana. Hän pääsi opiskelemaan Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn pääaineenaan englanti, mutta hän vaihtoi pääaineekseen näyttelemisen. Hän valmistui yliopistosta 1964 ja sai stipendin Lontoon Royal Academy of Dramatic Artiin, jossa hänestä tuli ääniosaston johtaja.

Grasslen ensimmäinen varsinainen näyttelijäntyö New Yorkissa oli näytelmässä *Gingham Tree*, ja hän otti taiteilijanimekseen *Gabriel Tree*. Taiteilijanimellään hän osallistui myös Michael Landonin valvomiin koe-esiintymisiin tavoitteenaan Caroline Ingallsin rooli. Grassle sai osan 48 hakijan joukosta. Landon sai Grasslen kuitenkin käyttämään oikeaa nimeään. *Pientä taloa preerialla* kuvattiin kahdeksan tuotantokauden ajan, vuosina 1974–1982, ja Grassle esiintyi sarjassa vakituisesti siihen saakka. Vuonna 1983 hän esiintyi samassa roolissa vielä *Pieni talo* -sarjan päätösjaksossa "The Last Farewell" ("Viimeiset jäähyväiset").

Grassle oli naimisissa Leon Russomin kanssa, mutta erosi tästä ja meni naimisiin James Allen Radfordin kanssa vuonna 1982, ja he muuttivat Kentuckyyn. Grassle jatkoi näyttelemistä teatterissa, ja myöhemmin hänestä tuli yksi Sante Fe’s Resource Theatre Companyn perustajista ja sen taiteellinen johtaja. Erottuaan Radfordista vuonna 1987 Grassle muutti tyttärensä kanssa takaisin Kaliforniaan.

Filmografia: Suomessa esitetty
------------------------------

* Presidentin rakastajatar (1978) – Donna Morton
* Lemmenlaiva (*vieraileva näyttelijä*) – Paula (kolme jaksoa 1981)
* Pieni talo preerialla (1974–1983) – Caroline Quiner Ingalls
* Pimeyden jälkeen (1985) – Ellen Foster Holland
* Murhasta tuli totta (*vieraileva näyttelijä*) – Fay Hewitt (1988); Christine Stoneham (1987)

Aiheesta muualla
----------------

* Karen Grassle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* What ever happened to Karen Grassle? (Arkistoitu – Internet Archive)*Morty’s TV*. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Jämsän Jänissaaresta. Päijänteellä on muitakin Jänissaaria.*
Jänissaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
JämsäPäijät-HämeSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
82,5 m  |
| Pinta-ala | 
16,8 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Jänissaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Jämsässä.

Maantietoa
----------

Saari on 790 metriä pitkä, 480 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16,8 hehtaaria. Se on L-kirjaimen muotoinen, joten sen suurin leveys on vain 230 metriä. Saari sijaitsee Tiirinselän luoteisosassa Olkkolanlahden suulla olevalla matalikolla neljän muun saaren kanssa. Muita saaria ovat esimerkiksi Sääksisaari ja Vattusaari. Jänissaaren pohjoispuolella on 750 metrin päässä Tiirinniemen ranta ja Kaipolan paperitehdas. Lyhin matka mantereelle Jauhonenään on alle 600 metriä. Se on matala saari, joka on paikoin suoistunut. Sen korkein kohta yltää noin neljän metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu alle 10 vapaa-ajan asuntoa.

Historiaa
---------

Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1938 on saarella pieniä peltoja tai niittyjä ja sen pohjoispäässä sijaitsee torppa. Vuoden 1964 peruskartassa on saaren karttnimi monikossa "Jänissaaret", mutta tämän jälkeen se on kirjoitettu yksikössä "Jänissaari". Ensimmäisessä peruskartassa saarella on 16 mökkiä muttei enää peltoja, seuraavassa kartassa myös 16 mökkiä, joskin sijaiten eri paikoilla, vuoden 1987 kartassa 18 mökkiä ja viimeisessä peruskartassa vuodelta 1996 13 mökkiä.

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jänissaari, Jämsä (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 30.12.2019.
2. ↑  Paikkatieto: Jänissaari, *paikkatietoalusta.fi*, viitattu 30.12.2019
3. ↑  Jänissaari, Jämsä (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 30.12.2019.
4. ↑  Jänissaari, Jämsä (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 30.12.2019.
5. ↑  Maanmittaushallitus: Kuhmoisten seudun taloudellinen kartta (1:100 000), 1938, Timo Meriluodon karttakokoelma, viitattu 15.11.2019
6. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2144 09 Kaipola.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1964.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 30.12.2019)
7. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2144 09 Kaipola.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1980.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 30.12.2019)
8. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2144 09 Kaipola.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1987.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 30.12.2019)
9. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2144 09 Kaipola.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1996.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 30.12.2019)
**Tomaž Globočnik** (s. 17. huhtikuuta 1972 Škofja Loka) on slovenialainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan kranjlaista TSK Merkur -seuraa, ja on pituudeltaan 178 cm. Hän on ammatiltaan poliisikouluttaja.

Globočnik kilpaili kaksissa olympialaisissa. Naganossa 1998 hän oli normaalimatkalla yhdestoista, pikakilpailussa 33:s ja viestissä kahdestoista. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui normaalimatkalla 18:nneksi, takaa-ajossa 19:nneksi, pikakilpailussa 23:nneksi ja viestissä kymmenenneksi.

Globočnik osallistui MM-kilpailuihin 1995–2003. Hän sijoittui Brezno-Osrbliessä 1997 joukkuekilpailussa viidenneksi, Pokljukassa 1998 takaa-ajokilpailussa 20:nneksi, Kontiolahdella 1999 viestissä seitsemänneksi, Pokljukassa 2001 takaa-ajokilpailussa kahdeksanneksi, yhteislähdössä 13:nneksi, pikakilpailussa 18:nneksi ja viestissä seitsemänneksi sekä Hanty-Mansijskissa 2003 normaalimatkalla viidenneksi, yhteislähdössä 16:nneksi ja viestissä viidenneksi.

Globočnik sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan kolmanneksi Oberhofin yhteislähtökilpailussa kaudella 2000–2001. Hän oli maailmancup-urallaan lisäksi kaksi kertaa neljäs, kerran viides ja kolme kertaa kuudes. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljästoista kaudella 2000–2001.

Globočnik kilpaili myös maastohiihdossa. Hän osallistui seitsemään maailmancupin kilpailuun 1992–1993 sijoittuen parhaimmillaan kaksi kertaa 57:nneksi. Continental cupin osakilpailussa hän oli parhaimmillaan yhdestoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Tomaž Globočnik *Tomaž Globočnik*.  Arkistoitu 29.1.2010. Viitattu 28.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tomas GLOBOCNIK *biathlonresults.com*. Viitattu 28.1.2016. (englanniksi)
3. ↑  Tomaž Globočnik Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Kreikan kansalliskirjasto** (kreik. Εθνική Βιβλιοθήκη της Ελλάδος, *Ethnikí Vivliothíki tis Elládos*) on Kreikan valtion kansalliskirjasto. Sen vanha rakennus sijaitsee Ateenan keskustassa. Rakennuksen on suunnitellut tanskalainen arkkitehti Theofil Hansen. Rakennus kuuluu Trilogia-nimiseen kolmen uusklassisen rakennuksen ryhmään, joihin kuuluvat myös Ateenan akatemia ja Ateenan yliopiston alkuperäinen rakennus.

Vuodesta 2017 kansalliskirjasto toimii myös Stávros Niárchoksen kulttuurikeskuksessa Kallithéassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pallari, Leena: Ateenaan hulppea kulttuuripalatsi.  *Helsingin Sanomat*, 23.2.2012, s. C1. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kreikan kansalliskirjasto**.
* Εθνική Βιβλιοθήκη της Ελλάδος. Kansalliskirjaston verkkosivut. (kreikaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Jänisten kaukopartio** on brittiläisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan kymmenes osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2003.


| Redwallin taru -sarja |
| --- |
| Soturi Matiaksen miekka |
| Sammalkukkametsän sota |
| Mattimeo |
| Mariel, taistelija |
| Salamandastronin aarre |
| Urhea Martin |
| Kellonvalaja |
| Pahan jälkeläinen |
| Jalokivien jäljillä |
| Jänisten kaukopartio |

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Nuori jänis Tammeli Formelin-Ruohokumpu, kutsumanimeltään Tami, karkasi Ruohokumpuleiristä yhdessä vanhan oravan Ruusa Ilmanpesän kanssa liittyäkseen maineikkaaseen jänisten kaukopartioon. He kohtasivat majuri Perigord Habile Sinistran johtaman partion. Partio oli etsimässä Riesakki Raivohampaan johtamaa pukarilaumaa Salamandastronin valtiattaren rouva Kreeta Ruususilmän käskystä.

Samaan aikaan Redwallin luostarin etelämuuri oli luhistumassa maaperän pettämisen takia. Myrskyn jälkeen muurin päälle kaatui puu ja muuri sortui. Sen uudelleenrakentamista valvomaan ja luostaria suojaamaan kutsuttiin saukkopäällikkö Kippari joukkoineen. Kaukopartio saapui luostariin mukanaan matkan varrelta löytämänsä mäyränpentu, joka ristittiin Ruusilmaksi Ruusa Ilmanpesän mukaan, joka kuoli pelastaessaan pienokaisen tuholaisten kynsistä.

Riesakki Raivohampaan johtama pukarilauma lähestyi Redwallin luostaria. Rouva Kreeta Ruususilmän johtamana lähti Salamandastronista joukko kaukopartiojäniksiä ja alokkaita. Jänis Mikko Monitakki ja Tami naamioituivat tuholaisiksi, lähtivät pukarileiriin ja ennustivat Riesakille voittoa taistelussa, joka käytäisiin läheisillä kukkuloilla. Taistelussa rouva Kreeta Ruususilmä voitti Riesakin, mutta sokeutui. Hän jäi elämään luostariin Kreeta-äitinä. Tami meni naimisiin jänisparantaja Vuokko Valeriaanan kanssa. Kaukopartio lähti takaisin Salamandastroniin vasta, kun Ruusilma Viisas oli kyllin vanha hallitsemaan sitä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Sisältö
-------

* Ensimmäinen kirja: Karkurialokas
* Toinen kirja: Soturit kokoontuvat
* Kolmas kirja: Harju
**Tomasz Bernard Zieliński** (s. 29. lokakuuta 1990 Nakło nad Notecią) on puolalainen painonnostaja. Seuratasolla Zieliński edustaa Tarpan Mrocza -seuraa. Hän kilpailee 94-kiloisten sarjassa.

Zielińskin suurin saavutus on EM-hopea vuoden 2014 EM-kilpailuista Tel Avivista. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa. Noissa kisoissa hän oli 94-kiloisissa yhdeksäs. 

Zielińskin isoveli Adrian Zieliński on myös painonnostaja. Pääosin 85-kiloisissa kilpaileva vanhempi Zieliński on olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hänen EM-kultansa normaalia suuremmasta painoluokasta vuodelta 2014 tuli samasta kilpailusta, josta Tomasz Zieliński voitti hopeaa.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Karen Muir vuonna 1967.
**Karen Yvette Muir** (16. syyskuuta 1952 – 1. huhtikuuta 2013) oli eteläafrikkalainen uimari.

Muir on kaikkien aikojen nuorin aikuisten sarjan maailmanennätyksen tekijä missään urheilulajissa. Hän ui 10. elokuuta 1965 Englannissa 110 jaardin selkäuinnin maailmanennätyksen 1.08,7 12 vuoden, 10 kuukauden ja 25 päivän ikäisenä. Hän paransi selkäuintimatkojen maailmanennätyksiä kaikkiaan 15 kertaa vuosina 1965–1969. 100 metrin selkäuinnin ME:tä hän paransi kolmesti päätyen aikaan 1.05,6 heinäkuussa 1969. 200 metrin selkäuinnin maailmanennätystä hän paransi neljä kertaa vuosina 1966–1969. Hänen nimissään ovat yhä 110 jaardin (1.06,7) ja 220 jaardin (2.24,1) selkäuintien viralliset maailmanennätykset, koska FINA ei enää tunnusta uusia jaardimatkojen maailmanennätyksiä.

Muir voitti 22 Etelä-Afrikan ja kolme Yhdysvaltojen-mestaruutta ja teki 15 Etelä-Afrikan ennätystä. Hän ei voinut osallistua olympialaisiin, koska Etelä-Afrikka oli suljettu olympialiikkeestä apartheid-politiikkansa vuoksi. Hän lopetti uintiuransa vuonna 1970. Hänet nimettiin kansainväliseen uinnin Hall of fameen 1980.

Muir kouluttautui lääkäriksi ja toimi ammatissa ensin Afrikassa ja sittemmin Kanadassa, jossa hän asui kuolemaansa saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Muir, A Pool Pioneer At 12, Passes Away *swimnews.com*.  2.4.2013. Viitattu 4.4.2013. (englanniksi)
2. ↑  Vanderhoof doctor, former South Africa swimming sensation Karen Muir dies of cancer *vancouversun.com*.  2.4.2013. Viitattu 4.4.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Karen Muir (RSA) *ishof.org*.  4.4.2013.  Arkistoitu 7.1.2009. Viitattu 4.4.2013. (englanniksi)
**Karen Cockburn** (s. 2. lokakuuta 1980 Toronto) on kanadalainen trampoliinivoimistelija ja olympiamitalisti. 

Trampoliinivoimistelu oli ensi kertaa olympiaohjelmassa Sydneyssä 2000. Cockburn ei kuulunut mitalisuosikkeihin 12 kilpailijan joukossa, mutta voitti yllättäen pronssia. Cockburn paransi taitojaan vuosi vuodelta ja voitti Hannoverissa 2003 MM-kultaa yksilötrampoliinilla ja pronssia joukkuekisassa. 

Ateenan olympialaisissa 2004 Cockburn voitti hopeaa yksilökilpailussa. Joulukuun 2004 MM-kisoissa Algerissa hän sijoittui yksilötrampoliinilla viidenneksi ja synkrotrampoliinilla parinsa Heather Ross-McManusin kanssa neljänneksi. Vuoden 2005 syyskuussa Eindhovenissa Cockburn voitti MM-hopeaa yhdessä Rosannagh MacLennanin kanssa. Pari voitti lajin maailmancupin finaalissa kesäkuussa 2005.

Cockburn ja MacLennan voittivat MM-kultaa parikilpailussa Québecissa 2007. Yksilökilpailussa hän jäi kahdeksanneksi. Pekingissä 2008 Cockburn voitti hopeaa yksilötrampoliinilla. Hän oli ensimmäinen trampoliinivoimistelija, joka voitti mitalin kolmissa olympialaisissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Cockburn KOK:n sivuilla (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Mars-symboli
**Mars-symboli** (♂) on ikivanha symbolikuvio, jonka muodostavat ympyrä ja siitä yläoikealle työntyvä nuolikuvio. Symbolin katsotaan alun perin kuvaavan roomalaisten sodanjumalan Marsin kilpeä ja keihästä.

Kuviota käytetään Mars-planeetan symbolina muun muassa almanakoissa. Sitä on käytetty myös raudan symbolina varsinkin alkemiassa.

Nykyisin Mars-symbolin tunnetuin merkitys on sen käyttö miehen ja muun koiraan sukupuolisymbolina, kun taas Venus-symboli (♀) merkitsee naista tai naarasta.

Mars-symbolia on sovellettu kaupalliseen käyttöön muun muassa ajoneuvovalmistajana tunnetun Volvon logossa.

Mars-symbolin Unicode-koodiarvo on U+2642.

Katso myös
----------

* Tähtitieteelliset symbolit

Lähteet
-------

1. ↑  Planet Symbols NASA.  Arkistoitu 9.4.2015. Viitattu 8.11.2011.
2. ↑  Hans Biedermann: *Suuri symbolikirja*, s. 26 (kuva ja kuvateksti). Suomentanut Pentti Lempiäinen. WSOY, 2002. ISBN 951-0-18537-X.
3. ↑  Why is Volvo’s logo the male symbol?  26.5.2011. Examiner.com. Viitattu 24.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars-symboli** Wikimedia Commonsissa
**Oldřich Černík** (27. lokakuuta 1921 Mährisch Ostrau – 19. lokakuuta 1994 Praha) oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen johtomiehiä. Hän toimi ministerinä ja parlamentin puhemiehenä 1960-luvulla. Hän kohosi Prahan kevään aikana 1968 Tšekkoslovakian pääministeriksi ja Alexander Dubčekin linjan tärkeäksi tukijaksi. Hänet syrjäytettiin 1970, koska hänen tavoitteensa olivat Neuvostoliiton näkemyksen mukaan liian vapaamielisiä. Samettivallankumouksen jälkeen hän palasi lyhyeksi aikaa uudelleen politiikkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Oldrich Cernik *Biografie Who's Who*. Viitattu 31.5.2023. (saksaksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Jozef Lenárt** | **Tšekkoslovakian pääministeri**1968–1970 | Seuraaja:**Lubomír Štrougal** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
Kaavakuva Mars Odyssey -luotaimesta.
**Mars Odyssey** (2001 Mars Odyssey) on NASA:n robottiluotain, joka kiertää Marsia. Luotaimen tehtävänä on saada todisteita entisestä tai nykyisestä vedestä ja vulkaanisesta toiminnasta Marsissa. Luotaimen tuottaman tiedon toivotaan vastaavan kysymyksiin siitä, onko Marsissa koskaan ollut elämää. Se myös toimii lähettimenä Maan ja Mars Exploration Rovereiden sekä Mars Science Laboratoryn välillä. Tehtävän kokonaiskustannukseksi on arvioitu 297 miljoonaa dollaria. 

Odyssey laukaistiin Delta II -raketilla Cape Canaveralista, Floridasta 7. huhtikuuta 2001. Luotain saapui Marsin luo 24. lokakuuta. Luotaimen päämoottori käynnistyi jarruttaakseen aluksen nopeutta ja mahdollistaakseen turvallisen pääsyn planeetan kiertoradalle. Vähittäinen jarrutus loppui tammikuussa 2002 ja luotain aloitti tieteellisen toimintansa 19. helmikuuta.

14. heinäkuuta 2010 alus meni "Safe mode"-suojatilaan, koska sen aurinkopaneelien asentoa mittaavat asentoanturit antoivat virheellistä mittaustietoa. Vika voi olla hetkellinen ja korjattavissa tai pysyvä komponenttivika, jollaiset ovat tyypillisille liikkuville mekanismeille avaruudessa.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Luotain NASA:n virallisilla sivuilla

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars Odyssey**.
**Mars** (ukr. Майстерня революційного слова, *Maisternja revoljutsijnoho slova*, suom. *Vallankumouksellisen sanan työpaja*) oli Kiovassa 1924 nimellä Lanka perustettu kirjallinen järjestö, jonka jäsenet olivat aiemmin kuuluneet Aspysiin. Uusi nimi Mars otettiin käyttöön 1926. Sen jäsenistö koostui kirjallisuuden eri suuntauksia edustavista kirjailijoista, joita yhdisti halu pysytellä erossa virallisesta kirjallisuuspolitiikasta. Useimmat kuuluivat myös *Žyttja i revoljutsijan* toimituskuntaan. Uusklassistien ohella he jatkoivat pitkään kirjallisuuden politisoinnin vastustamista.

Lankan (MARS) jäseniä (vasemmalta): Borys Antonenko-Davydovytš, Hryhori Kosynka, Marija Halytš, Jevhen Plužnyk, Valerijan Pidmohylnyi, Teodosi Osmatška.
Järjestö jouduttiin lakkauttamaan 1929. Useimmat jäsenet teloitettiin Stalinin vainojen aikana. Osmatška onnistui pakenemaan toisen maailmansodan lopulla, ja Antonenko-Davydovytšia vainottiin hänen kuolemaansa asti (1984). Kaikkien maine puhdistettiin 1980-luvun lopulla, ja heidän tuotantoaan on sen jälkeen julkaistu.

Jäseniä
-------

|  |  |
| --- | --- |
| * Borys Antonenko-Davydovytš
* Ivan Bahrjanyi
* Dmytro Falkivskyi
* Marija Halytš
* Jakiv Katšura
 | * Hryhori Kosynka
* Teodosi Osmatška
* Valerijan Pidmohylnyi
* Jevhen Plužnyk
* Borys Teneta
 |

Lähteet
-------

1. 1 2  MARS *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 14.9.2022. (englanniksi)
MSR-paluualus laukaistaan Marsista. Taiteilijan näkemys.**Mars Sample Return Mission** eli **MSR** on NASAn ja ESAn yhteisprojekti Maahan näytteitä tuovasta Mars -luotaimesta. Alustavien suunnitelmien mukaan luotain voitaisiin laukaista vuonna 2018. Nopeimmankin aikataulun mukaan paluualus voisi palata Maahan noin 2023.

Suunnitelmia luotaimesta
------------------------

Suunnitelmien mukaan alus lähetettäisiin kahdessa osassa. Aluksi lähetettäisiin kiertoradalle paluuosa pitkäkestoisella siirtymäradalla. Myöhemmin lähetettäisiin laskeutujaluotain.

Kantoraketteina voisi olla Ariane 5 tai Yhdysvaltain suunnitteluasteella oleva EELV. Myös Ares V -kantoraketin pitäisi olla luotaimen laukaisuvuonna jo käyttövalmis.

Mahdollisesti laskeutujaan liitetään mönkijä, jonka tehtävänä olisi keräillä lähiympäristöstä kiinnostavalta näyttäviä kohteita. Ilman mönkijää laskeutuja varustetaan robottikäsivarsin joilla keräillään maanäytteitä laskeutumispaikan ympäristöstä.

### Tieteellisiä näkökantoja

Maan laboratoriot voisivat tutkia näytteitä tehokkaammin kuin aiemmissa luotaimissa olleet varsin tehottomat koestusvälineet. Automaattilento käy harjoittelusta myöhemmin mahdollisesti tehtävää miehitettyä lentoa ajatellen.

Hinta
-----

Alustavien tietojen mukaan projekti maksaisi 5,5 - 8 miljardia euroa, joka on jopa kymmenkertainen verrattuna yksittäiseen luotaimeen.

Selvitettäviä ongelmia
----------------------

Mars-laskeutujia on menetetty muun muassa epäonnistuneissa laskeutumisissa. Tämän jälkeen Marsia on kuitenkin kartoitettu kiertoradalta, joten hyvän laskeutumispaikan löytyminen on helpompaa.

Aiemmat luotaimet ovat tehneet yksisuuntaisen matkan. MSR:n on noustava pinnalta, jonka johdosta mukana on oltava polttoainetta. Tämä on toki tehty ennen Kuussa, niin miehitettynä kuin miehittämättömänä. Marsin painovoima on kuitenkin huomattavasti suurempi, jolloin mukana on oltava enemmän polttoainetta.

Näytteiden saaminen Marsista maan laboratorioihin asti puhtaina voi tuottaa ongelmia.

Lähteet
-------

* Tähdet ja avaruus (Ursa)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars Sample Return Mission** Wikimedia Commonsissa
**Mars Society** on yhdistys, joka pyrkii edistämään miehitettyjen Mars-lentojen aloittamista ja Marsin asuttamista. Yhdistyksen perustivat Yhdysvalloissa ilmailu- ja avaruusinsinööri Robert Zubrin, ja muut vuoden 1998 puolivälissä. Yhdistyksen perustamiskokouksessa oli 700 eri alojen asiantuntijaa. Nykyään yhdistyksessä on tuhansia jäseniä ja se toimii 50 maassa. 

Yhdistystä tukevat monet elokuvantekijät ja tieteiskirjailijat, muun muassa Gregory Benford, Kim Stanley Robinson ja James Cameron. 

Kannatus- ja tiedotustoiminnan lisäksi yhdistys tekee myös muuta käytännön läheisempää toimintaa. Mars Society mm. edistää mahdollisimman nopesti ja yksinkertaisesti toteutettavaa Mars-lennon mallia. Tällainen on esimerkiksi Zubrinin esittämä Mars Direct. MARS- eli Mars Analogue Research Station Programme -ohjelmassa tehdään t&k-toimintaa tutkimusasemilla.

Projektit
---------

Vuonna 2019 Mars Societyn suurempia ja pidempiaikaisia projekteja olivat:

* Mars Desert Research Station eli MDRS
* Flashline Mars Arctic Research Station eli FMARS
* University Rover Challenge
* European Rover Challenge
* MarsVR
* Marspedia

### Tutkimusasemat

FMARS-asuinmoduuli
Mars Society järjestää Mars-lentoja jäljittelemään pyrkiviä leirejä muun muassa autiomaa-alueilla, joissa asutaan jonkin aikaa tankkimaisessa "asuinmoduulissa". Tämä on niin sanottu MARS- eli *Mars Analogue Research Station Programme*, "Marsia jäljittelevä tutkimusasema-ohjelma". Moduuli painaa noin 46 tonnia, ja siihen mahtuu 4-6 ihmistä. Asemia on kaksi: Flashline Mars Arctic Research Station (FMARS) ja Mars Desert Research Station (MDRS).

FMARS sijaitsee Kanadassa Devoninsaariella. Alue on arktista autiomaata. Asema sijaitsee Haynes Ridgessä lähellä Haughton-törmäyskraatteria.

MDRS sijaitsee Utahissa Yhdysvalloissa. Läheisin kaupunki on Hanksville, Utah.

Lähteet
-------

1. 1 2  / About the FMARS – FMARS *fmars.marssociety.org*. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
2. 1 2  / About the MDRS *Mars Desert Research Station*.  7.10.2017. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars Society** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FMARS** Wikimedia Commonsissa

* Mars Society
* Archimedes balloon project (Arkistoitu – Internet Archive)
* MarsDrive Consortium
* Destination: Earth An article about Mars enthusiasts from *Travel + Leisure Magazine*
**Marsalkansauva** on marsalkalle kuuluva arvon merkki. Se on tyypillisesti parisenkymmentä senttimetriä pitkä koristeltu sauva. Sauva on ontto ja se sisältää marsalkan valtakirjan.

Myös säätyvaltiopäivien aatelissäädyn puhemiehellä eli maamarsalkalla oli oma maamarsalkan sauva, vaikka kyseessä ei ollut sotilaallinen tehtävä tai arvo. Maamarsalkan sauva oli toista metriä pitkä ja muistutti valtikkaa.

Historia
--------

Sauvan historia juontuu Rooman valtakuntaan.

Mannerheim
----------

Mannerheimin marsalkansauvat. Vasemmalla vuoden 1928 epävirallinen sauva, oikealla vuoden 1933 sotamarsalkan sauva.
Ratsuväenkenraali Gustaf Mannerheimille luovutettiin suojeluskuntien lahjoittama epävirallinen marsalkansauva Suomen sisällissodan päättymisen kymmenvuotispäivänä 1928 ja Suomen kansan lahjana *sotamarsalkan sauva* hänen ylennyksensä johdosta, sisällissodan päättymisen 15-vuotisjuhlan yhteydessä, toukokuussa 1933. Sotamarsalkan sauvan muotoili Aarno Karimo eebenpuusta, norsunluusta ja kullasta.

Jatkosodan aikana kesäkuun lopulla 1942 Suomen kanssasotijamaahan Saksaan tekemänsä vierailun yhteydessä Mannerheimillä olikin mukanaan epävirallinen marsalkansauva sotamarsalkan sauvan sijasta.

Sauva erikoismerkkinä presidentin lipussa.
Mannerheimin käytössä oli arvomerkki, jossa kenraalin arvoa osoittaneiden kolmen leijonan edessä oli sotamarsalkan sauva – kuitenkin heraldisista syistä kahtena ja ristikkäin. Ne olivat myös hänen toimikaudellaan tasavallan presidenttinä 1944–1946 erikoismerkkinä presidentin lipussa Vapaudenristin sijaan. 

* Mannerheimille lahjoitettiin marsalkansauva vuonna 1933.Mannerheimille lahjoitettiin marsalkansauva vuonna 1933.
* Gustaf Mannerheimillä oli epävirallinen marsalkansauva vierailullaan Saksassa 1942.Gustaf Mannerheimillä oli epävirallinen marsalkansauva vierailullaan Saksassa 1942.

Lähteet
-------

1. ↑  Wilska, Varpu: Aarno Karimon Kalevalainen kansa *Tampereen Suomalainen Klubi*.  3.2.2009. Viitattu 17.11.2011.
**Markku Olavi Mylly** (s. 2. joulukuuta 1951 Kemi) on Euroopan meriturvallisuusviraston johtaja vuodesta 2012 alkaneen viisivuotiskauden ajan. Tätä ennen hän toimi Suomen Merenkulkulaitoksen pääjohtajana. Tämä on ensimmäinen kerta, kun suomalainen on valittu EU:n liikennealan viraston pääjohtajaksi.

Hän lähti merille 1973 ja työskenteli aluksi puolimatruusina ja matruusina useilla suomalaisilla kauppa-aluksilla. Hän suoritti merikapteenin tutkinnon Raumalla 1980 ja toimi sen jälkeen useiden alusten päällikkönä. Vuonna 1987 hän siirtyi Merenkulkuhallituksen palvelukseen luotsiksi Tankarin luotsiasemalle, josta siirtyi Utöön. Tämän jälkeen hän toimi projektipäällikkönä Saaristomeren merenkulkupiirissä, jossa hän johti Nauvossa sijaitsevan meriliikenteen ohjauskeskuksen  Archipelago VTS:n rakennustyötä. Ohjauskeskuksen toiminta alkoi 1993 ensimmäisenä alallaan.

Toimittuaan tämän jälkeen Pohjanlahden merenkulkupiirissä hänet nimitettiin 1999 apulaisjohtajaksi Merenkulkulaitoksen pääkonttoriin, jossa hänen tehtäviinsä kuuluivat muun muassa valtakunnallisen luotsaus- ja VTS-toiminnan johtaminen ja kehittäminen.

Vuonna 2000 hänestä tuli Merenkulkulaitoksen liikenneosaston osastopäällikkö. Tässä tehtävässä hän johti Suomenlahden yhteisen meriliikenteen ohjausjärjestelmän valmistelua yhteistyössä Venäjän ja Viron viranomaisten kanssa. Toimittuaan tämän jälkeen vielä projektipäällikkönä perustamassa Varustamoliikelaitosta ja oltuaan sen väliaikaisena toimitusjohtajana Mylly nimitettiin vuonna 2004 Merenkulkulaitoksen pääjohtajaksi. Hän oli tässä tehtävässä viimeinen merikapteeni ja viran viimeinen haltija, sillä vuonna 2009 Merenkulkulaitos yhdistettiin Tiehallinnon ja Ratahallintokeskuksen kanssa Liikennevirastoksi. 
Mylly toimi pari kuukautta Liikenneviraston merenkulkuosaston ylijohtajana ja siirtyi Suomen Satamaliiton toimitusjohtajaksi 2010. Tästä tehtävästä hänet valittiin EMSAn pääjohtajaksi. Viraston pääkonttori sijaitsee Lissabonissa. Pääjohtajan toimikausi on viisivuotinen.

Hänellä on ollut luottamustehtäviä Hätäkeskuslaitoksen, Suomen Meripelastusseuran ja monien muiden merenkulkualan järjestöjen hallituksissa ja organisaatioissa. Hän on ollut myös kehittämässä merenkulkualan koulutusta ja vetänyt hankkeita, joissa valmisteltiin Euroopan unioniin liittyneiden Viron, Bulgarian ja Kroatian merenkulkulainsäädäntöä ja muita hankkeita.

Hän sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 2012.

Lähteet
-------

* Annastiina Henttinen: Merenkulkuneuvos Markku Mylly (1951–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 10.11.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

### Viitteet

1. ↑  EMSA welcomes appointment of new Executive Director  8.6.2012. EMSA.  Arkistoitu 12.12.2013. Viitattu 7.12.2013.
2. ↑  Markku Mylly EMSA:n pääjohtajaksi  8.6.2012. Trafi.fi. Viitattu 7.12.2013.
**Twitter Files** on sarja liikemies Elon Muskin tviittejä, jossa hän teki paljastuksia Twitter-yhtiön sisäisistä käytännöistä ennen tekemäänsä yrityksen ostoa. Ensimmäinen paljastus koski uutista Hunter Bidenin kannettavasta tietokoneesta. Twitter esti täysin *New York Post* -lehden uutisen Bidenin väitetystä korruptiosta "disinformaationa" ennen Yhdysvaltain presidentinvaaleja, jossa hänen isänsä Joe Biden oli ehdokkaana.

Seuraavat paljastukset koskivat sitä miten Twitter asetti tiettyjä tunnuksia "mustalle listalle" ja niiden näkymistä rajoitettiin (ns. "shadowban"). Tili voitiin asettaa mustille listoille siten, että niiden "trendaaminen" estettiin tai ne eivät näkyneet hakutuloksissa. Mustalla listalla oli ainakin konservatiiveja, Stanfordin yliopiston professori Jay Bhattacharya, joka vastusti koronasulkuja ja Chaya Raichikin omistama Libs of TikTok -parodiatili, joka julkaisi suvaitsevaiston ja seksuaalivähemmistöaktivistien ylilyöntejä.

Paljastukset kolmannesta viidenteen koskivat tapahtumaketjua, joka johti Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin estämiseen Twitteristä ja miten Twitterin työntekijät reagoivat tammikuun 6. Yhdysvaltain kongressitalon valtaukseen.*lähde?*

Kuudes paljastus kertoi Yhdysvaltain liittovaltion poliisin ottaneen yhteyttä Twitteriin ja kehottaneen sulkemaan Yhdysvaltain vaalivilppiä käsitelleitä tai sillä vitsailleita tilejä.

Seitsemäs paljastus käsitteli sitä, miten FBI ja Yhdysvaltain tiedusteluyhteisö pyrkivät estämään Hunter Bidenin kannettavaa tietokonetta koskevat paljastukset.

Kahdeksas paljastus koski sitä, miten Twitter nosti esiin Yhdysvaltain armeijan USCENTCOMin valetilien lähettämää propagandaa Lähi-idässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kommentti: Elon Muskin sekoilu Hunter Bidenin kikkelikuvilla kertoo, kuinka syvälle Twitter on vajonnut *Ilta-Sanomat*.  17.12.2022. Viitattu 1.2.2023.
2. ↑  Shapero, Julia: Former NYT columnist Bari Weiss releases ‘Twitter Files Part Two’ *The Hill*.  9.12.2022. Viitattu 2.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Twitter had ‘secret blacklists’ to limit users, journalist claims *www.aljazeera.com*. Viitattu 2.2.2023. (englanniksi)
4. ↑  Soave, Robby: Twitter Files: The FBI frequently flagged joke tweets, asked for moderation *Reason.com*.  16.12.2022. Viitattu 2.2.2023. (englanniksi)
5. ↑
6. ↑  Twitter secretly boosted US psyops in Middle East, report says *www.aljazeera.com*. Viitattu 2.2.2023. (englanniksi)
Kuvassa Lensahnin sijainti Ostholsteinin piirikunnassa. Pienessä kuvassa Ostholsteinin piirikunnan sijainti Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Paikallinen kirkko. Torni edustaa myöhäisgotiikkaa.
**Lensahn** on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.

Maantiede
---------

Lensahn sijaitsee merellisen Ostholsteinin piirikunnan itäosassa Itämereen työntyvän niemen tyvessä. Kiel sijaitsee noin 60 kilometriä Lensahnista länteen. Etäisyys Hampuriin puolestaan on runsaat sata kilometriä. BAB 1 kulkee aivan Lensahnin keskustan itäpuolitse.

Historia
--------

Varhaisin asiakirjamaininta Lensahnista on kauppakirjassa vuodelta 1222 muodossa Linsane. Nimen alkuperä on slaavilainen ja saksaksi käännettynä se tarkoittaa "Bewohner des unbebauten Neulandes" (vapaasti käännettynä "neitseellisen maan asukit"). Tiiligoottista kyläkirkkoa alettiin rakentaa 1245. Aikakirjojen mukaan Lensahnia piinasivat lukuisat ruttoepidemiat. Kääntyminen luterilaiseen uskoon tapahtui 1542. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Lensahnin riesana olivat Johann Tillyn joukot. Suuresta Pohjan sodasta 1700–1721 Lensahn selvisi vähemmin vaurioin.

Euroopan hulluna vuotena 1848 lensahnilaiset nousivat tanskalaista hallintoa vastaan, Preussin–Itävallan sodan seurauksena parikymmentä vuotta myöhemmin Lensahn liitettiin muun Schleswigin ja Holsteinin mukana Preussin kuningaskuntaan.

Toisen maailmansodan jälkeen WILAG-niminen yhtiö valmisti Lensahnissa radiovastaanottimia. Yhtiön menestys jäi lyhytaikaiseksi. WILAGin tiloissa valmistettiin sittemmin muun muassa savukkeita. 1960-luvun puolivälistä alkaen tiloissa on toiminut kertakäyttöisiä terveydenhuollon tarvikkeita valmistava yhtiö Codan.

Lähteet
-------

1. ↑  Regionaldaten für Lensahn Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein. Viitattu 11.9.2016. (saksaksi)
2. ↑  Route von Kiel nach Lensahn (html) *orte-in-deutschland.de*. Viitattu 11.9.2016. (saksaksi)
3. ↑  Von Lensahn nach Hamburg *entfernungsrechner.net*. Viitattu 11.9.2016. (saksaksi)
4. ↑  Radios made in Lensahn  26.6.2008. Spiegel Online. Viitattu 18.9.2016. (saksaksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Stock, Uwe: Lensahn – Geschichte eines Dorfes. Chronik der Gemeinde Lensahn. Lensahn 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lensahn** Wikimedia Commonsissa

* Kommunale Wappenrolle Schleswig-Holstein

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Lensahn
Juustoa pakkauksissaan.
**Serra da Estrela** on portugalilainen lampaanmaitojuusto Serra da Estrelan vuoristoalueelta.

Serra da Estrela-juusto on yksi Portugalin tunnetuimmista juustoista. Juusto on nimetty Portugalin korkeimman vuoristoalueen Serra da Estrelan mukaan. Alueen laitumet kasvavat vuoden ympäri, mikä mahdollistaa myös lampaiden ympärivuotisen laidunnuksen. Juuston valmistuksella alueella on pitkä historia ja tiettävästi sitä tehtiin jo Rooman valtakunnan ajoilla. Nykyisin Serra da Estrela-juustolla on EU:n suojattu alkuperänimitys.

Juustoa valmistetaan *bordaleira*-rotuisten lampaiden mkaidosta marraskuun ja maaliskuun välisenä aikana. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 27–29 °C lämpötilaan, jolloin siihen lisätään isoartisokasta valmistettavaa juoksutetta. Syntyvään juustomassaan lisätään suolaa ja juustomassaa puristetaan käsin. Juusto kypsenee vähintään 30 päivää. Kypsymisvaiheessa juustoon vaikuttavat *Lactococcus lactis*, *Enterococcus faecium* ja *Leuconostoc mesenteroides*-bakteerit.

Valmis Serra da Estrela-juusto on rakenteeltaan hyvin pehmeää ja sitä pystyy usein esimerkiksi levittämään leivälle. Pidempään kypsynyt juusto on kuitenkin nuorta kovempaa. Myyntiin menevä juusto on tyypillisesti kiekon muotoinen ja painoltaan 0,7–2 kiloa. Väriltään juusto on kellertävää. Sen maku on miedosti hapan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 647. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Mars Observer** (tunnettiin myös nimellä **Mars Geoscience/Climatology Orbiter**) oli Nasan 1018 kilogrammaa painava avaruusluotain, joka laukaistiin Marsiin 25. syyskuuta 1992 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 40:stä, Floridasta. Luotaimen oli tarkoitus tutkia Marsin pintaa, ilmakehää, ilmastoa ja magneettikenttää.

Elokuun 21. päivä 1993, kolme päivää ennen Marsin kiertoradalle saapumistaan, yhteys luotaimeen katkesi. Yrityksistä huolimatta luotaimeen ei saatu enää luotua yhteyttä. Naval Research Laboratoryn tekemässä tutkimuksessa todennäköisimmäksi syyksi yhteyden katkeamiselle epäiltiin repeämää luotaimen propulsiojärjestelmän polttoaineen paineistussäiliössä. Uskotaan, että hypergolinen polttoaine pääsi vuotamaan järjestelmässä venttiilien yli luotaimen ollessa matkalla kohti Marsia. Tämän seurauksena polttoaine ja hapetin pääsivät yhdistymään ennenaikaisesti, ennen kuin ne saavuttivat polttokammion. Vuotava kaasu ja polttoaine aiheuttivat luotaimen hallitsemattoman pyörimisen ja saivat sen menemään "epävarmuustilaan". Tämä häiritsi tallennettua komentosarjaa eikä radiolähetin enää käynnistynyt.

Luotaimen tärkeimmät tieteelliset tavoitteet olivat määrittää Marsin pintamateriaalin globaali aineellinen ja mineraloginen luonne, määrittää Marsin topografia ja painovoimakenttä, osoittaa Marsin magneettikentän luonne, ottaa selvää volatiilien ja pölyn hetkellisestä avaruudellisesta jakautumisesta, runsaudesta, alkuperistä ja niiden muodastamista doliineista sekä tutkia Marsin ilmakehän rakennetta ja kiertoliikettä. Tehtävän kokonaiskustannukseksi on arvioitu 813 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. 1 2  NASA Program & Missions, Mars Observer [vanhentunut linkki]
2. 1 2  NASA Mars Observer Failure Board Press Release
3. 1 2  Mars Observer, NSSDC Master Catalog

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars Observer** Wikimedia Commonsissa
**Serreion Teikhos** (m.kreik. Σέρρειον Τεῖχος, myös *Serrion Teikhos*, Σέρριον Τεῖχος) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Tekirdağin maakunnan Gaziköytä.

Maantiede
---------

Serreion Teikhoksen kaupunki sijaitsi Propontiin (nyk. Marmaranmeri) pohjoisrannikolla. Samalla rannikolla kaupungista länteen sijaitsivat Neapolis ja Tyrodiza (Tiristasis), ja itään Panion ja Bisanthe. Serreion Teikhoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Nimen perusteella kaupunki on ollut linnoitus, joka on ollut ympäröity muurein.

Usein Serreion Teikhos on tulkittu samaksi paikaksi kuin eräiden antiikin lähteiden mainitsema *Ganos* (Γάνος, lat. *Ganus*). Ne on merkitty samaksi paikaksi esimerkiksi *Barrington Atlas of the Greek and Roman World* -kartastossa. Toisaalta Aiskhines mainitsee ne erillisinä paikkoina.

Historia
--------

Serreion Teikhoksen historiasta tiedetään vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tärkein syy luetteloinnille on se, että Serreion Teikhos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa muutamia kertoja vuosina 428/427–418/417 eaa. Filippos II valtasi kaupungin Makedonialle vuonna 346 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Serioteikhitēs* (Σεριοτειχίτης).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "680. Ser(re)ion Teikhos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Serreion Teichos/Ganos *Pleiades*. Viitattu 1.11.2022.
3. ↑  Serreion Teichos (Thrace) 16 Ganos - Σέρρειον τείχος *ToposText*. Viitattu 1.11.2022.
4. 1 2 3  "52 A3 Serreion Teichos/Ganos", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
**Unit4** on ohjelmistoyhtiö, joka toimittaa yritysohjelmistoja ja ERP-ratkaisuja palvelu- ja koulutusalojen, projektiorganisaatioiden, kiinteistöhallinnan, julkishallinnon ja taloushallinnon aloille. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Sliedrechtissä Alankomaissa ja sillä on tytäryhtiöitä ja toimistoja 26 eri maassa Euroopan, Pohjois-Amerikan, Aasian ja Afrikan alueilla. Yritys työllistää maailmanlaajuisesti yli 4 000 henkeä ja sen liikevaihto on yli 500 miljoonaa euroa.

Yritys tunnetaan parhaiten ERP-ohjelmistosta *Unit4 Business World* (aiemmin tunnettu nimellä Agresso) sekä taloushallinnon ohjelmistosta *Unit4 Financials* (aiemmin Coda). Unit4 omistaa myös suurimman osan FinancialForce.comista, joka on taloushallinnon pilvipalveluihin erikoistunut yritys San Franciscossa.

Suomessa Unit4:ää edustaa Unit4 Oy ja sen jälleenmyyjinä toimivat Abilita Oy ja Efima Oy.

Lähteet
-------

1. ↑  Our company Unit4. Viitattu 3.5.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* UNIT4
* UNIT4 Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
* Oy Abilita Ab
* Efima Oy