recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jim Ruddy Anicet Bilba** (s. 17. huhtikuuta 1968 Pointe-à-Pitre) on ranskalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Bilba aloitti ammattilaiskoripallon vuonna 1986 Cholet Basketissa. Hän edusti seuraa kuusi vuotta ennen siirtymistään CSP Limogesiin. Bilba voitti Limogesin kanssa Ranskan-mestaruuden kausina 1992–1993 ja 1993–1994, ja ensimmäisenä kautenaan hän voitti Euroliiga-mestaruuden. Lisäksi hän voitti cup-mestaruuden kaksi kertaa. Vuonna 1996 Bilba siirtyi ASVEL Villeurbanneen, jossa hän voitti jälleen kaksi cup-mestaruutta. Tämän lisäksi hänet valittiin vuosina 1998 ja 2001 Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Kaudeksi 2001–2002 Bilba siirtyi ulkomaille kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Hän voitti seuran kanssa Kreikan-mestaruuden. Kauden 2002–2003 Bilba aloitti Saski Baskoniassa, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Cholet Basketiin, jota hän myös edusti loppu-uransa ajan.

### Maajoukkue

Bilba edusti Ranskan maajoukkuetta ensimmäisen kerran vuonna 1989. Hän edusti maataan vuosien 1989, 1991, 1993, 1995, 1999 ja 2001 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Bilba saavutti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska sijoittui hopealle.

Lähteet
-------

1. ↑  Jim Bilba LNB. Viitattu 1.1.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Jim Bilba ACB.  Arkistoitu 7.4.2018. Viitattu 1.1.2012. (espanjaksi)
3. ↑  Jim Bilba FFBB. Viitattu 1.1.2012. (ranskaksi) [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)

Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2000
4 Sonko |
5 Sciarra |
6 Rigaudeau |
7 Foirest |
8 Bonato |
9 Dioumassi |
10 Risacher |
11 Gadou |
12 Julian |
13 Palmer |
14 Bilba |
15 Weis |
Valmentaja de Vincenzi



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gurli** oli helsinkiläinen yksityiseksi huvialukseksi muutettu troolari, joka upposi 9. tammikuuta 1965. Alus oli 16-metrinen tammipuinen tanskalaisvalmisteinen avomeritroolari. Se oli kuuden hengen miehistöineen matkalla kohti Kööpenhaminaa, jossa sen oli määrä mennä talvitelakalle ja jatkaa sieltä edelleen matkaa Kanariansaarille.

Onnettomuus
-----------

Alus oli lähtenyt Helsingin Pohjoisrannasta. Viimeinen ulkopuolisen havainto aluksesta oli, kun se läpäisi Stor Träskön ja Sommarön välisen salmen. Noin puolen tunnin kuluttua tästä Mäkiluodon linnakkeelta havaittiin useita hätäraketteja, mikä käynnisti hälytyksen. Etsimään lähti ensimmäisenä yhteysalus *Purha* (pursimies Pekka Kurki). Porkkalanselkää peitti jo paikoitellen vahva jääpeite, joka esti kevyempien alusten liikennöinnin. Vain jäänmurtokuntoinen yhteysalus ja myöhemmin merivartioston kelirikkovene saattoivat toimia noissa oloissa. Yksi aluksen kuudesta miehestä löytyi laivan varustukseen kuuluneesta jollasta pahoin paleltuneena mutta hengissä. Loput miehistä katosivat. Jostain syystä hätään joutuneet eivät käyttäneet alukseen samana syksynä asennettuja radiolaitteita.

Kadonnut alus löytyi kuukauden kuluttua. Se oli pystyssä kölinsä varassa paikassa, josta on 0,7 meripeninkulmaa Snöbådaniin, 1,5 meripeninkulmaa Storresköhön ja 0,7 meripeninkulmaa Mäkiluotoon. Laivaston sukeltajat laskeutuivat hylylle ja totesivat, että aluksen kyljet olivat leikkaantuneet auki. 

Haverissa sai surmansa viisi miehistön jäsentä, joista ainoastaan kahden ruumiit löytyivät myöhemmin keväällä jäiden sulettua.

Myöhemmin *Purha* hinasi paikalle Valmetin uivan nosturin, joka nosti hylyn. Nosturin vaijereissa hylky matkasi Katajanokan telakalle, jossa se nostettiin maihin ja tutkittiin. Virallinen tutkimus osoitti, että Porkkalanselän ohut jääpeite oli leikannut aluksen kyljet auki.

Lähteet
-------

* Helsingin Sanomat 50 vuotta sitten 11.1.2015 (Arkistoitu versio)
* Helsingin Sanomat 50 vuotta sitten 21.1.2015 (Arkistoitu versio)
* Gurli, Hylyt.net

### Viitteet

1. ↑  Gurlin hylky löydettiin pohjasta öljyläiskän alta (50 vuotta sitten) *Helsingin Sanomat*.  10.2.2015.  Arkistoitu 11.2.2015. Viitattu 10.2.2015.
Zonationin logoZonationin logo
**Zonation** on spatiaaliseen suojelupriorisointiin tarkoitettu vapaasti saatavilla oleva ohjelmisto, jota käytetään ekologiseen tietoon perustuvan päätöksenteon apuvälineenä. Zonationin sovellukset liittyvät suojelu- sekä maankäytön suunnitteluun ja ekologisten haittavaikutusten välttämiseen. Ohjelmisto käyttää paikkatietoaineistoja biodiversiteettipiirteiden (esimerkiksi lajit, elinympäristöt ja ekosysteemipalvelut) esiintymisestä, toimenpiteiden kustannuksista sekä luontoon kohdistuvista uhkista. Lisäksi ohjelmiston on mahdollista huomioida muita spatiaalisen suojelupriorisoinnin kannalta keskeisiä tekijöitä kuten ekologista kytkeytyvyyttä.

Laskennallisesti Zonation on heuristinen meta-algoritmi, joka pyrkii ratkaisemaan suojeluhyötyyn liittyvän maksimointitehtävän.Toisin kuin monissa muissa spatiaalisen suojelupriorisoinnin ohjelmistoissa, Zonationissa ei tarvitse määrittää etukäteen biodiversiteettipiirrekohtaisia tavoitetasoja (esimerkiksi populaatioiden lukumääriä tai aluepinta-aloja).

Historia
--------

Zonationin on kehittänyt Atte Moilanen Helsingin yliopistolla. Ohjelmiston kehittämiseen ovat lisäksi osallistuneet merkittävästi Jarno Leppänen ja Federico Montesino Pouzols. Kehitystyötä ovat tukeneet taloudellisesti Suomen Akatemia, ympäristöministeriö, Euroopan komissio sekä Euroopan tiedeneuvosto. 

Zonationin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 2006. Viimeisin ohjelmiston neljäs versio julkaistiin vuonna 2014 ja sen laskennallisen ytimen lähdekoodi on julkaistu avoimesti, mutta versiota ei enää aktiivisesti ylläpidetä.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen ympäristökeskus SYKE: Zonation-ohjelmisto  8.6.2018. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 29.1.2022.
2. 1 2  Moilanen, Atte; Montesino Pouzols, Federico; Meller, Laura; Veach, Victoria; Arponen, Anni; Leppänen, Jarno; Kujala, Heini: Zonation version 4 user manual *github.com*.  1.5.2015. Viitattu 29.1.2022.
3. ↑  Suomen ympäristökeskus SYKE: Zonationin käyttö Suomessa  21.1.2022. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 29.1.2022.
4. 1 2 3 4  Moilanen, Atte; Wilson, Kerrie; Possingham, Hugh: "The Zonation Framework and Software for Conservation Prioritization", *Spatial Conservation Prioritization - Quantitative Methods & Computational Tools*, s. 196. Oxford University Press, 2009.
5. ↑  Kukkala, Aija: Biodiversiteettipiirre  27.4.2015. Tieteen termipankki. Viitattu 29.1.2022.
6. ↑  Zonation core *github.com*. Viitattu 29.1.2022.
**Plévenon** (bretoniksi *Plevenon*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannalla, noin 38 kilometriä Dinanin kaupungista luoteeseen.

Kunta sijaitsee niemimaalla, jonka kärki Cap Fréhel on suosittu matkailukohde. Cap Fréhel on suojeltua nummea, jossa kanervat ja piikkiherneet kukoistavat. Niemimaalta on paikoin jopa 70 metrin äkkijyrkänne mereen. Jyrkillä kallioseinämillä ja rannikon saarilla elää noin 700 merilintuparia, kuten myrskyliitäjiä ja ruokkeja.

Cap Fréhelissä on kaksi majakkaa. Vanhemman ja pienemmän majakan rakennutti vuonna 1685 tunnettu arkkitehti-insinööri Siméon Garangeau. Hän työskenteli Vaubanille, joka puolestaan oli Ranskan kuningas Ludvig XIV sotilasarkkitehti. Suurempi majakka rakennettiin vuonna 1950. Se on 30 metriä korkea ja majakan valo yltää 110 kilometrin päähän.

Cap Fréhelin itärannalla kallion päällä on linnoitus *Fort La Latte*. Linnoitus tunnetaan myös nimellä *Château de La Roche Goyon*. Se on alun perin rakennettu 1400-luvulla, mutta muutettu linnoitukseksi 1600-luvulla. Fort La Latte oli kuvauspaikkana vuonna 1957 ilmestyneen elokuvan Viikingit loppukohtauksessa. Elokuvan pääosissa olivat Kirk Douglas ja Tony Curtis.

  

* Cap Fréhelin jyrkkiä rantojaCap Fréhelin jyrkkiä rantoja
* Nummen kasvillisuuttaNummen kasvillisuutta
* Vanha ja uusi majakkaVanha ja uusi majakka
* Fort La LatteFort La Latte

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2 3  Cap Fréhel and Fort La Latte, Walking on the wild side Official website of tourism in Brittany. Viitattu 6.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plévenon** Wikimedia Commonsissa
**Guruceta-palkinto** (esp. *Trofeo Guruceta*) on espanjalaisessa jalkapalloilussa kauden parhaalle erotuomarille myönnettävä palkinto, jota urheilulehti *Marca* on jakanut kaudesta 1986–1987 lähtien. Palkinto on nimetty tuomari Emilio Gurucetan mukaan, joka menehtyi auto-onnettomuudessa saman kauden aikana. Eniten Guruceta-palkintoja on Antonio López Nietolla, viisi.

Sarjakauden päätteeksi paras tuomari valitaan laskemalla kerroin, joka koostuu tuomaroiduista otteluista ja *Marcan* antamista pisteistä (0–3 per ottelu). Tuomari, jolla on korkein kerroin voittaa palkinnon. Laskuissa otetaan huomioon tuomarit, jotka ovat viheltäneet vähintään kahdeksan ottelua. Aluksi palkintoa jaettiin vain korkeimman sarjatason Primera Divisionin tuomareille, mutta kaudella 1993–1994 sitä alettiin jakaa myös toiseksi korkeimman sarjatason Segunda Divisionin tuomareille.

Espanjalaisessa jalkapalloilussa pelaajista saatetaan käyttää etunimeä, sukunimeä, lempinimeä tai näiden yhdistelmää, mutta erotuomareihin viitaan yleensä molemmilla sukunimillä. Tapa on peräisin 1960- ja 1970-lukujen vaihteesta, jolloin maassa elettiin vielä Francisco Francon diktatuurissa. Tuolloin tuomareihin tavattiin viitata yleisen käytännön mukaan ensimmäisellä eli isänpuoleisella sukunimellä, kunnes pääsarjaan tuli nuori tuomari nimeltä Ángel Franco. Ei käynyt päinsä, että lehdistö revittelisi otsikoilla, kuten "Franco oli surkea", joten kaikkiin tuomareihin alettiin viitata molemmilla sukunimillä. Näin esimerkiksi tuomari-Francosta tuli Franco Martínez ja Gurucetasta Guruceta Muro.

Voittajat
---------

### Primera División

| Kausi | Tuomari |
| --- | --- |
| 1986–1987 | Jiménez Moreno |
| Soriano Aladrén |
| 1987–1988 | Martín Navarrete |
| 1988–1989 | Ramos Marcos |
| 1989–1990 | Ramos Marcos |
| 1990–1991 | Andújar Oliver |
| 1991–1992 | Díaz Vega |
| 1992–1993 | Andújar Oliver |
| 1993–1994 | López Nieto |
| 1994–1995 | López Nieto |
| 1995–1996 | López Nieto |
| 1996–1997 | López Nieto |
| 1997–1998 | Díaz Vega |
| 1998–1999 | Prados García |
| 1999–2000 | López Nieto |
| 2000–2001 | García Aranda |
| 2001–2002 | Iturralde González |
| Mejuto González |
| 2002–2003 | Mejuto González |
| 2003–2004 | Mejuto González |
| 2004–2005 | Losantos Omar |
| 2005–2006 | Esquinas Torres |
| 2006–2007 | Undiano Mallenco |
| 2007–2008 | Megía Dávila |
| 2008–2009 | Megía Dávila |
| 2009–2010 | Undiano Mallenco |
| 2010–2011 | Mateu Lahoz |
| 2011–2012 | Delgado Ferreiro |
| 2012–2013 | Velasco Carballo |
| 2013–2014 | Mateu Lahoz |
| 2014–2015 | Hernández Hernández |
| 2015–2016 | Velasco Carballo |
| 2016–2017 | Martínez Munuera |
| 2017–2018 | Del Cerro Grande |
| 2018–2019 | Del Cerro Grande |
| 2019–2020 | Pizarro Gómez |
| 2020–2021 | Alberola Rojas |

Lähteet
-------

1. 1 2  Palmarés del Trofeo Guruceta *Marca*. Unidad Editorial. Viitattu 11.2.2016. (espanjaksi)
2. ↑  Vidal, Daniel: ¿Por qué conocemos a los árbitros por sus dos apellidos? *Hoy.es*.  6.4.2014. Vocento. Viitattu 11.2.2016. (espanjaksi)
**Janne Raudaskoski** (s. 23. helmikuuta 1966 Haukipudas) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt laaja-alaisesti Oulun kaupunginteatterissa, lisäksi hänellä on ollut sivurooleja lukuisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.

Ura
---

Raudaskoski opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1988–1992. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1995. Vuosina 1992–1995 hän työskenteli vapaana taiteilijana Helsingissä, minkä jälkeen hänet kiinnitettiin Oulun kaupunginteatteriin.

Raudaskosken tulorooli Oulussa oli Oras teoksessa *Isännät ja isäntien varjot*. Hänen muista rooleista mainittakoon Martti-hanhi (*Peukaloisen retket*), Salieri (*Amadeus*) ja Jan (*Breaking the Waves*). Raudaskosken rooleja ovat niin ikään paroni Grafvenhjelm (*Muuan sulhasmies*), Akusti (*Niskavuoren Heta*), Reino (*Aino ja Reino*), Lammio (*Tuntematon sotilas*) ja Henry Higgins (*My Fair Lady*).

Raudaskoskella oli kreditoimaton lapsirooli Mikko Niskasen elokuvassa *Pulakapina* (1977). Ammattilaisurallaan Raudaskoski on näytellyt sivuosia muun muassa elokuvissa *Lupaus* (2005) ja *Olen suomalainen* (2019). Raudaskoskella on ollut sivurooleja muutamissa televisiosarjoissa, kuten *Uusi päivä* (2014) ja *Kaikki synnit* (2019).

Lähteet
-------

1. 1 2  Oulun teatteri : Janne Raudaskoski *Teatteri.ouka.fi*. Oulun kaupunki. Viitattu 4.8.2021.
2. 1 2  Ilona / Tekijähaku / Raudaskoski Janne *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 4.8.2021.
3. 1 2  Janne Raudaskoski (näyttelijä) Elonetissä.
4. 1 2  Janne Raudaskoski (näyttelijä) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
5. ↑  Näyttelijä Janne Raudaskoski juhlii taiteilijauraansa *Epressi.com*. Koodiviidakko Oy. Viitattu 4.8.2021.
**Nuorempi roomalainen rautakausi** tarkoittaa Pohjoismaiden esihistoriassa noin vuosia 200–400 jaa. Rooman valtakunta heikkeni tällöin, mutta se oli yhä voimatekijä, jonka vaikutus ulottui voimakkaana Itämerelle saakka. Aikakausi oli sotaisa ja kuohuva. Esimerkiksi Tanskan alueelta tehdyt kuuluisat sotasaalislöydöt kertovat kovista taisteluista Skandinavian muodostumassa olleiden, aikaisempaa kiinteämpien yhteiskuntien välillä.

Nuorempi roomalainen rautakausi Suomessa
----------------------------------------

Laitilan Suokaisista löytynyt lasinen juomasarvi.
Arkeologisia löytöjä tunnetaan lähinnä Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rannikon läheisiltä seuduilta, joissa metalliesineitä (aseita ja koruja) laitettiin hautoihin. Hautalöytöjä tunnetaan myös Pirkanmaalta, Kanta- ja Päijät-Hämeestä, Keski-Pohjanmaalta ja jopa Keski-Suomesta (Viitasaari). Oululaiset arkeologit ovat 1980-luvulta lähtien löytäneet kalmistoja (hautapaikkoja) myös Perämeren rannikoilta (Oulun Kaakkuri, Raahen (Saloisten) Tervakangas, Tornion Rakanmäki). Muissakin maan osissa asuinpaikkalöydöt kertovat asutuksesta (mm. Luukonsaaren keramiikka Järvi-Suomessa).

Suomen rannikkojen väestö ylläpiti yhteyksiä sekä Skandinaviaan että Baltiaan, minkä lisäksi joitakin esineitä saapui myös Keski-Venäjän suomensukuisten väestöjen asuinalueilta. 

Rikkaat hautalöydöt mm. Laitilan Soukaisissa ja Salon (ent. Uskela) Ketohaassa kertovat jonkinlaisen yhteiskunnallisen "yläluokan" muodostumisesta. Soukaisten röykkiöhaudasta löytyi kaksi rinnakkaista kiviarkkua, joista toinen sisälsi keihäänkärkiparin. Rikkaammassa kiviarkussa oli keihäänkärkipari, kilpi, miekka hopeahelaisessa tupessa sekä lasinen juomasarvi ja pronssisanko, jotka oli valmistettu Rooman valtakunnan alueella. Professorit Ella Kivikoski ja Unto Salo ovat tulkinneet hautojen kuuluvan Gotlannista tulleelle mahtimiehelle, jopa "ruhtinaalle", ja tämän aseenkantajalle. Arkeologi Christian Carpelan puolestaan on nähnyt haudassa myös paikallisia piirteitä ja pitänyt sitä todisteena moneen eri suuntaan ulottuvista yhteyksistä. Ketohaan röykkiöhaudasta tunnetaan kultaisen kaularenkaan kappaleita, jotka viittaavat korkean tason yhteyksiin Skandinaviaan. Nousiaisista on jo 1700-luvulla löydetty kuuluisa kultainen kaularengas, jota säilytetään Tukholmassa.

Katso myös
----------

* Vanhempi roomalainen rautakausi

Lähteet
-------

1. ↑  Minna Helminen: Rautakausi Otavan Opisto. Viitattu 23.7.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Keskitalo, Oiva: *Suomen nuoremman roomalaisen rautakauden löydöt*. Helsingin yliopiston arkeologian laitos, Moniste N:o 22. 1979.
* Schauman-Lönnqvist, Marianne: *Iron Age Studies In Salo III*. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja 89:2. Helsinki 1988.
**Ágios Adrianós** (kreik. Άγιος Αδριανός) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Náfplion kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 080 (vuonna 2011).

Antiikin aikaisen Katsígkrin linnan raunioita.
Ágios Adrianóksen kylä sijaitsee noin viisi kilometriä koilliseen Náfplion kaupungista. Kylän vanha osmanivallan ajalta periytynyt nimi oli *Katsígkri* (Κατσίγκρι), joka tuli seutua hallinneesta pašša Katsigr Agasta. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1930.

Ágios Adrianós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αγίου Αδριανού, *Topikí Koinótita Agíou Adrianoú*), johon kuuluvat varsinaisen Ágios Adrianóksen kylän lisäksi kylät Panagía ja Profítis Ilías sekä Karakaláksen Pyhän Demetrioksen luostari (*Moní Karakalá*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 230. Vuodesta 1997 se kuului Néa Tírynthan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náfplion kunnan Néa Tírynthan kunnallisyksikköön.

Kylän lähellä sijaitsevat antiikin aikaisen Katsígkrin linnan rauniot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άγιος Αδριανός *City of Nafplio*. Viitattu 3.10.2022.
3. ↑  Katsigkri – Agios Adrianos *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 3.10.2022.
4. ↑  Κατσίγκρι / Άγιος Αδριανός *Διοικητικές μεταβολές οικισμών*. ΕΕΤΑΑ. Viitattu 3.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ágios Adrianós** Wikimedia Commonsissa
Graafinen esitys vaalituloksesta.
**Turkissa** järjestettiin ennenaikaiset **parlamenttivaalit** 22.7.**2007**. Ennenaikaisiin vaaleihin päädyttiin, kun perustuslakituomioistuin mitätöi presidentinvaalien tuloksen. Oikeus ja kehitys -puolue (AKP) oli jättänyt parlamenttialoitteen ennenaikaisten vaalien järjestämisestä 24.6.2007.

Vaalitulos
----------

Vaalit voitti AKP, joka sai 46,7 % äänistä. Muut 10 prosentin äänikynnyksen ylittäneet puolueet olivat Tasavaltalainen kansanpuolue (CHP), joka sai 20,9 % äänistä, ja Kansallismielinen toimintapuolue (MHP), joka sai 14,3 % äänistä. Sitoutumattomat ehdokkaat saivat parlamentista 26 paikkaa, joista 22 meni sittemmin Demokraattiselle yhteiskuntapuolueelle (DTP).

Lähteet
-------

1. ↑  Turkkiin ennenaikaiset parlamenttivaalit *yle.fi*.
2. ↑  Turkissa pidetään ennenaikaiset vaalit heinäkuussa *is.fi*.
3. ↑  Leinonen, Anu ym.: *Turkki Euroopan rajalla?*, s. 118. Gaudeamus, 2007. ISBN 978-952-495-034-3.
4. ↑  Pääkirjoitus 24.7.2007: Turkilla matkaa EU-kypsyyteen *iltalehti.fi*.
**Ádele** (kreik. Άδελε) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 489 (vuonna 2011).

Ádelen kylä sijaitsee noin 8,5 kilometriä itään Réthymnon kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Kreetanmeren rannasta. Kylän ydin on venetsialaiselta kaudelta. Ádele muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Άδελε, *Topikí Koinótita Ádele*), johon kuuluvat varsinaisen Ádelen kylän lisäksi sen ranta-asutus Adelianós Kámpos sekä Agía Paraskevín kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 415.

Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άδελε Δήμος Ρεθύμνης. Viitattu 1.9.2021.
Nuoliristin lippu
**Nuoliristi-puolue** (unk. *Nyilaskeresztes Párt*) oli unkarilainen kansallissosialistinen ja antisemitistinen puolue, jonka useat radikaaliryhmät perustivat 1935. 

Nuoliristi nousi natsien tukemana valtaan 1944 Saksan miehitettyä erillisrauhaan pyrkineen Unkarin ja syrjäytettyä Miklós Horthyn hallituksen.

Nuoliristin johtajana toimi Ferenc Szálasi, ja puolue syyllistyi valta-aikanaan mm. Unkarin juutalaisväestön tuhoamiseen. Venäläisten vallattua maan 1945 useat puolueen johtajista, mm. Szálasi ja sisäministeri Gábor Vajna tuomittiin sotasyyllisyysoikeudenkäynneissä kuolemaan.

Nuoliristin nimi tuli sen omaksumasta symbolista, joka kuvasi toivetta Unkarin laajentumista kaikkiin ilmansuuntiin Trianonin rauhan jälkeen.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nuoliristi-puolue**.
* Kuva Unkarin nuoliristin kokoontumisesta[vanhentunut linkki]
* Unkarin fasistihallitus (Arkistoitu – Internet Archive)
* Nuoliristin päämaja Budapestissa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kauhuneloset** on Marvel-kustantamon luoma superroistojoukkio, jonka ensiesiintyminen tapahtui *Fantastic Four* -lehden numerossa 36 (1965). Kauhuneloset taistelevat useimmiten Ihmenelosia vastaan, mutta myös muun muassa Hämähäkkimies on ollut aggressioiden kohteena. Ryhmän johtaja on Velho. Kaksi muuta ryhmään yhdistettävää vakiojäsentä ovat Hiekkamies ja Ansamies. 

Kauhunelosten menestyksekkäämpi ryhmäkokoonpano on **Kauhuvitoset**.

Historia
--------

Kauhunelosten tarina sai alkunsa Hiekkamiehen ja Ansamiehen paetessa vankilasta. Pakomatkan aikana he nappasivat myös Velhon mukaansa ja päättivät lopulta solmia liiton yhteisiä vihollisiaan, Ihmenelosia vastaan. Joukkio päätti kuitenkin ottaa vielä yhden jäsenen, mutta kukaan ei tuntunut sopivalta. Vasta amnesiasta kärsivä epäinhimillisten Meduusa osoittautui lupaavaksi. 

Meduusa lähti myöhemmin saatuaan muistinsa takaisin ja ryhmällä onkin ollut jäseniä matkan varrella toista kymmentä. Kauhuneloset ovat esimerkiksi käyttäneet mielenhallinnan alla toiminutta Hämähäkkimiestä, Blastaaria, Elektroa, Punaista Haamua, Urakoitsijaa ja Deadpoolia. 

Myöhemmin Hiekkamiehen ryhtyessä viettämään rehellistä elämää ja Ansaajan ollessa vankina Negatiivisella vyöhykkeellä, Velho päätti perustaa uuden ryhmän johon hänen lisäkseen kuuluivat Hydromies ja Titania Aronin, pahan Seuraajan kanssa. 

Aronin valtavien voimien avulla Kauhuneloset voittivatkin, mutta toistaiseksi tuntemattomien syiden vuoksia Aron petti ryhmän ja siirsi heidät muut ryhmän jäsenistä vankilaan. Raivostunut Velho päätti värvätä joukkoihinsa lisää jäseniä, Klawin ja Punaisen Haamun. 

Kauhuneloset menestyivätkin lukemattomien epäonnistumisten jälkeen paremmin lisäämällä jäsenmääräänsä yhdellä, jolloin syntyi Kauhuvitoset. Punaisen Aaveen ja Klawin voimat eivät kuitenkaan auttaneet. Kauhuvitoset hävisivät jälleen Möykylle ja Franklin Richardsille. 

Tällä hetkellä Kauhuneloset ovat edelleen toiminnassa, mutteivät ole vieläkään saavuttaneet ratkaisevaa voittoa Ihmenelosista. Syynä tähän on useimmiten Velhon valtava ego ja ryhmän sisäiset kitkat.
**Working Week** oli brittiläinen smooth jazz -yhtye, joka oli aktiivinen 1980- ja 1990-luvulla. Sen perustajajäseniä vuonna 1983 olivat kitaristi Simon Booth ja saksofonisti Larry Stabbins walesiläisen laulajan Alison Stattonin yhtyeestä Weekend. He julkaisivat vuonna 1984 singlen "Venceremos (We Will Win)", joka on kunnianosoitus chileläiselle runoilijalle Víctor Jaralle. Kappaleella laulavat Robert Wyatt ja Tracey Thorn. Eräällä levytyksellä laulaa Julie Tippetts, kunnes laulusolistiksi vakiintui Juliet Roberts, joka laulaa jo yhtyeen esikoistupla-albumilla *Working Nights* (1985) ja kahdella seuraavalla albumilla. Vuoden 1989 albumilla *Fire in the Mountain* solistina on jälleen Tippetts, ja viimeiseksi jääneellä albumilla *Black and Gold* (1991) laulaa Eyvon Waite. 

*Helsingin Sanomien* Markku Fagerlund luonnehti yhtyettä vuonna 1986 kahden ensimmäisen albumin perusteella kuplivaksi sekoitelmaksi soulia, latinalaisrytmejä, rockia ja jazzia, jossa yhdistyvät korkea ammattitaito, tyylitaju sekä tiheä tunnelma.

Albumit
-------

* *Working Nights* (2-LP, Virgin Records 1985)
* *Compañeros* (Virgin Records 1986)
* *Surrender* (Virgin Records 1987)
* *Payday (Best of Working Week)* (kokoelma, Virgin Records / Venture 1988)
* *Fire in the Mountain* (10 Records, 1989)
* *Black and Gold* (10 Records, 1991)

Lähteet
-------

1. ↑  Fagerlund, Markku: Working Weekin musiikissa on sielua.  *Helsingin Sanomat*, 18.10.1986, s. 22. Näköislehti (maksullinen).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Working Week (band) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Jutazan** eli **Yutazın piiri** (ven. Ютазинский район, *Jutazinski raion*, tataariksi Ютазы районы, *Yutazı rayonı*) on kunnallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan kaakkoisosassa Baškortostanin vastaisella rajalla. Piiri on perustettu vuonna 1991 erottamalla sen alue Bavlyn piiristä. Sen pinta-ala on 759 neliökilometriä ja asukkaita on 22 700 henkeä (vuonna 2009).

Hallinnollinen keskus on Urussun kaupunkimainen taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Absaljamovo, Akbaš, Bairjaka, Bairjaki-Tamak, Dym-Tamak, Jutaza, Karakašly, Staryi Karazirek, Staryje Urussy ja Taš-Kitšu (keskuspaikka Malyje Urussu).

Piirissä on sähkövoimala, rakennustarviketeollisuutta ja kemian tehdas. Maatalous tuottaa viljaa, maitoa ja lihaa. Urussun kautta kulkee Uljanovskin ja Tšišmyn välinen rautatie.

Lähteet
-------

1. ↑  Tatarstanstat *tatstat.ru*. Viitattu 24.9.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Jutazan piirin sivusto[vanhentunut linkki] (venäjäksi)

Tatarstanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agryz •
Aksubajevo •
Aktanyš •
Aleksejevskoje •
Alkejevo •
Almetjevsk •
Apastovo •
Arsk •
Atja •
Aznakajevo •
Baltasi •
Bavly •
Bugulma •
Buinsk •
Drožžanoje •
Jelabuga •
Jutaza •
Kaibitsy •
*Kazan* •
Kamskoje-Ustje •
Kukmor •
Laiševo •
Leninogorsk •
Mamadyš •
Mendelejevsk •
Menzelinsk •
Musljumovo •
*Naberežnyje Tšelny* •
Nižnekamsk •
Novošešminsk •
Nurlat •
Pestretsy •
Rybnaja Sloboda •
Saby •
Sarmanovo •
Spas •
Tetjuši •
Tjuljatši •
Tšeremšan •
Tšistopol •
Tukai •
Verhi Uslon •
Vysokaja Gora •
Zainsk •
Zelenodolsk
**Akkunusjärvi** on suojärvi Tervolan ja Keminmaan rajalla Lapin maakunnan lounaisosassa. Sen pinta-ala on 38,3 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 69 kilometriä lounaaseen ja Kemistä 30 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Akkunusjärven pituus etelästä pohjoiseen on yksi kilometri. Järvi on varsin tasaleveä ja rantaviiva on epämääräinen. Saaria ei ole. Järven eteläosa on Tervolan alueella ja pohjoisosa Keminmaassa. Akkunusjärven koillisrannalla levittäytyy luonnonsuojelualue. Akkunusjärven länsirannalta lähtee laskuoja etelään. Akkunusjärven kaakkoispuolella sijaitsee Jänkäjärvi (48,2 metriä mpy) ja eteläpuolella Kuralammit-niminen vesialue (48,0 metriä mpy).

Akkunusjärven ympäristössä on suuria rimpi- ja allikkoalueita. Alueen suolinnusto on monipuolinen.

Akkunusjärvi (65.196.1.001) kuuluu Saaranjoen valuma-alueeseen (65.196), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Akkunusjoen valuma-alue (65.19) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Kemijoen alue (65.1). Akkunusjärvi on laajin Saaranjoen alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Jänkäjärvi ja kolmanneksi laajin nimetön järvi 65.196.1.005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Akkunusjärvi, vakavesi, Tervola
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 17.9.2021.
3. ↑  Akkunusjärvi. Järviwiki. Viitattu 17.9.2021.
4. ↑  Kuvauskohteita Pohjois-Suomessa : Tervola *Tornionkameraseura.com*. Viitattu 17.9.2021.
5. ↑  Saaranjoen valuma-alue (65.196). Järviwiki. Viitattu 17.9.2021.
**Eron Harris** (s. 26. marraskuuta 1993 Indiana, Indianapolis) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hyvän yliopistopelaajauran tehnyt Harris on pelannut ammattilaisena NBA:n kehityssarjassa ja Suomen pääsarjassa.

Pelaajaura
----------

### Yliopisto

Harris pelasi yliopistokoripalloa Länsi-Virginian yliopistossa vuosina 2012–2014 ja Michiganin osavaltionyliopistossa vuosina 2015–2017. Yliopistonvaihdoksen syynä oli Harrisin halu olla enemmän läsnä pikkuveljensä ja muun perheensä elämässä. Parhaalla yliopistokaudellaan 2013–2014 Harris lukeutui korkeimmalla sarjatasolla NCAA I:ssä Big 12 Conferencen parhaisiin pelaajiin: hän heitti 17,2 pistettä ottelua kohden ollen konferenssin neljänneksi paras. Vapaaheitoissa Harris oli samalla kaudella konferenssin kolmanneksi ja kolmen pisteen heitoissa neljänneksi tarkin pelaaja. Joulukuussa 2015 Denzel Valentinen loukkaannuttua Harris siirtyi tämän paikalle MSU:n avausviisikkoon. Harrisin yliopistokoripalloura päättyi vuonna 2017 jo helmikuussa leikkausta vaatineeseen polvivammaan, joka syntyi korinteon jälkeisessä alastulossa.. Seniorikaudellaan hän oli ehdolla NCAA:n parhaaksi heittäväksi takamieheksi.

### Ammattilaisura

Harrisia ei varattu NBA:n kesän 2017 varaustilaisuudessa. Hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa tammikuussa 2018 NBA:n kehityssarjassa pelanneen Wisconsin Herdin kanssa. Harris pelasi Herdissä 12 ottelussa alle seitsemän minuuttia ottelua kohden. Hänet vapautettiin kokoonpanosta helmikuussa mutta kutsuttiin takaisin maaliskuussa. Herd jäi G-liigan pudotuspelien ulkopuolelle.

Elokuussa 2018 Harris siirtyi yksivuotisella sopimuksella Suomen pääsarjaan, Tampereen Pyrintöön.

Pelityyli ja ominaisuudet
-------------------------

Pyrinnön päävalmentaja Sami Toiviaisen mukaan Harris pelaa luontaisimmillaan heittävänä takamiehenä, mutta hänellä on myös taitoa toimia pelintekijänä. Toiviaisen mukaan Harrisin monipuolisuus ulottuu myös pienen laitahyökkääjän pelipaikalle.

Lähteet
-------

* Eron Harris Suomen Koripalloliitto
* Profiili G-League (englanniksi)
* Eron Harris College Stats College Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)
* Profiili MSU Spartans (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  College Basketball at Sports-Reference.com
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  G-League
8. ↑
9. ↑
10. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Eron Harris Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)

  

Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
**Jon Oscar Napoleon Esti** (sukunimi aik. *Tuuskas*, 1. helmikuuta 1887 Uusikaupunki – 31. lokakuuta 1955 Pyhtää) oli suomalainen taidemaalari, lavastaja ja mainosmies.

Estin vanhemmat olivat lennätintarkastaja Johan Tuuskas (1849–1910) ja Johanna Sophia Grahn (1859–1944). Hän kävi koulua Uudessakaupungissa ja Loviisassa ja opiskeli sitten yksityisesti eri taiteilijoiden johdolla. Esti osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1911 ja 1914.

Esti toimi Helsingin Ruotsalaisen teatterin lavastajana 1905–1915. Hän oli erään elokuvayhtiön palveluksessa mainostaiteilijana 1935–1941 ja tämän jälkeen vapaana taiteilijana asuen Pyhtäällä, jossa hänellä oli oma ateljee Tuuskissa Munapirtin kylässä. Hän maalasi pääasiassa muotokuvia ja maisemia. Esti osallistui vuonna 1905 ns. Grafton-kivääreiden salakuljetukseen Suomessa ja ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi jääkärivärvärinä. Suomen sisällissodan aikana hän osallistui valkoisten joukoissa huhtikuussa 1918 Helsingin valtaukseen.

Esti oli naimisissa 1912–1920 Siiri Maria Kanervon kanssa ja 1925–1932 Irma Signhild Svenssonin kanssa. Molemmat liitot päättyivät avioeroon. Kolmannen kerran hän meni naimisiin 1938 Engla Rosalia Brandstacken kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Jon Esti
2. 1 2 3 4  Mogenpörts historia : Konstnären Jon Oscar Esti

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Jon Oskar Esti
Jouhkolan hovin rakennus Jouhkolassa.
**Akkalan ja Jouhkolan kylät** ovat kyläpari Tohmajärvellä. Kyläpari sijaitsee kahden puolen Tohmajärven–Kiteen tietä (seututie 486). Monet talot ovat vaarojen laella. Akkala-Jouhkolan naapurikylänä on Riikola.

Kunnan keskustaan on matkaa 6–7 km, Kiteelle 15 km, Niiralan kansainväliselle raja-asemalle 25 km, Joensuuhun 60 km ja Helsinkiin 420 km. Akkalan ja Jouhkolan kautta kulkee useita linja-autovuoroja päivässä sekä Kiteelle että Tohmajärven keskustaan ja edelleen Joensuuhun. Tolosenmäen rautatieasema Kiteellä on 25 kilometrin päässä.

Akkalan kylässä on vuonna 1903 perustettu Akkalan koulu, joka on kaksiopettajainen. Kyläkoulu lakkautettiin vuonna 2009. Tunnetuin järjestö on Akkalan-Jouhkolan nuorisoseura, joka on myös kyläläisten tärkein yhdysside. Nuorisoseurantalo on vuodelta 1937.

Jouhkolan Hovi on pitkän historian omaava tila Jouhkolan kylässä. Nykyisin tilalla toimii monialainen yritys, joka tarjoaa muun muassa vuokramökkejä ja saunapalveluita tilan ranta-alueella. Jouhkolan Hovin kartanopihapiiri on yksityiskäytössä.

Aiheesta muualla
----------------

Akkalan ja Jouhkolan kylät (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lyyli Armias Swan** (24. kesäkuuta 1872 Helsinki – 12. toukokuuta 1974 Helsinki) oli mielisairaanhoitaja, joka työskenteli Lapinlahden sairaalan ylihoitajana.

Swanin vanhemmat olivat opettaja, toimittaja Carl Gustaf Swan ja Emilia Charlotta Malin. Hän oli kuudes perheen yhdeksästä tyttärestä, joiden kirjeistä Anni Swanin poika Antero Manninen toimitti teoksen Yhdeksän mustaa joutsenta. Swanin perhe muutti Helsingistä Hämeeseen hänen ollessaan viisivuotias ja edelleen Lappeenrantaan 1884. Päättötodistuksen Swan sai silti Helsingin suomalaisesta tyttökoulusta 1890. Toimittuaan jonkin aikaa yksityisopettajana ja kirjapainon palveluksessa hän suoritti sairaanhoitajakurssin 1896 ja toimi sitten yksityishoitajana perheissä. Mielisairaanhoitoon hän perehtyi Tanskassa ja Ruotsissa 1899 Emil Hougbergin laatiman opinto-ohjelman mukaan. 1900 hän siirtyi Pitkäniemen sairaalan palvelukseen. Lapinlahden sairaalaan hänet palkattiin opetushoitajattareksi 1913, käynnistämään mielisairaanhoitajien koulutusta. Sitä ennen hän oli toiminut Niuvanniemen sairaalassa Kuopiossa ja Kammion sairaalassa Helsingissä ja tehnyt opintomatkan Saksaan 1906. Lapinlahden sairaalassa Swan työskenteli pitkään, 1925 hänet nimitettiin koko sairaalan ylihoitajaksi. 1920-luvulla Swan teki opintomatkat Tanskan ja Ruotsin ohella Islantiin. Swan jäi eläkkeelle 65-vuotiaana 1937. 101-vuotiaaksi elänyt Swan omistautui eläkkeellä suvulleen ja vietti viimeiset vuotensa sairaanhoitajattarien lepokodissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Minna Harjula: *Swan, Lyyli (1872-1974). Suomen Kansallisbiografia. Osa 9*, s. 497-498. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-450-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Suvi** on Eero Tuomikosken käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 1981. Se jäi kriitikkona ja dokumentaristina tunnetun Tuomikosken ainoaksi pitkäksi näytelmäelokuvaksi. Nimiosaa esittää Tellervo Savela, Suvin poikaystävää Timo Reinikka ja Suvin äitiä Tuija Ahvonen.

Tarinan keskushenkilöinä ovat elämänsä suuntaa etsivä Suvi ja tämän äiti Päivi, joka arvioi tekemiään valintoja. Heidän ympärillään pyörivät Päivin alkoholisoitunut ex-mies Aulis ja tämän uusi naisystävä sekä Suvin poikaystävä. Taustalla vaikuttavat myös Päivin katkeroitunut vanha äiti ja sotamuistojaan hautova veteraani-isä.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Tuija Ahvonen  | … |  Päivi
  |
|  Tellervo Savela  | … |  Suvi
  |
|  Vesa Mäkelä  | … |  Aulis
  |
|  Timo Reinikka  | … |  Suvin poikaystävä
  |
|  Tuula Nyman  | … |  Päivin ystävätär
  |
|  Eira Soriola  | … |  Päivin äiti
  |
|  Paavo Pentikäinen  | … |  Päivin isä
  |
|  Eeva-Maija Haukinen  | … |  Auliksen naisystävä
  |
|  Heikki Kinnunen  | … |  laulava mies
  |

Vastaanotto
-----------

Elokuva ei saanut lainkaan teatterilevitystä, mutta se on esitetty Yleisradion tv-kanavilla syyskuussa 1981 ja heinäkuussa 1982. Mikael Fränti sanoo elokuvaa monin tavoin onnistuneeksi mutta katsojalta paljon vaativaksi. Hän kehuu muun muassa Jorma Piirosen kuvausta ja Tuija Ahvosen näyttelijäntyötä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fränti, Mikael: Haastava kotimainen elokuva. Eero Tuomikosken 'Suvi' äidin ja tyttären tuntemuksista.  *Helsingin Sanomat*, 25.9.1981, s. 48. Näköislehden aukeama verkossa (vaatii tilauksen). Viitattu 26.10.2017.
Lyypekinaukiota nähtynä etelästä.
**Lyypekinaukio** (ruots. *Lybecksplanen*) on Helsingin Itäkeskuksen osa-alueella sijaitseva aukio. Sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat mm. kauppakeskus Easton Helsinki ja Itäkeskuksen maamerkki.

Sijainti
--------

Lyypekinaukiota rajaavat pohjoisessa kauppakeskus Itikseen Hansasillalla yhdistyvä kauppakeskus City-Jätti ja etelässä Kauppakartanonkatu. Lännessä aukiota rajaa Asiakkaankatu ja idässä Visbynkuja.

Palvelut
--------

Lyypekinaukion palveluihin lukeutuvat islamilainen elintarvikeliike Finn Halal, Fantasy Club -yökerho ja neulanvaihtopiste. Sen läheisyydessä sijaitsevat myös mm. Ravintola Idän Tähti, TE-toimisto ja Hot Lips. Entisistä liikkeistä mainittakoon Videofirma Makuuni, aasialainen ravintola ja Gigantti. Maamerkissä oli alun perin toimistoja joita muutetaan tällä hetkellä arvoasunnoiksi. Lisäksi City-Jätin ja pysäköintihallin välissä oleva vanha toimisto- ja liikerakennus on purkutyön alla johon Kesko laajentaa ja rakentaa uudisrakennuksen. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Itäkeskuksen jättitorniin puuhataan asuntoja *Helsingin Sanomat*.  28.9.2013. Viitattu 27.10.2017.


CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lyypekinaukio**.
**Matthew Michael "Matt" Hasselbeck** (s. 25. syyskuuta 1975 Boulder, Colorado) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hassebeck pelasi 17 kautta NFL-liigassa vuosina 1998–2016. Hänet muistetaan etenkin vuosistaan Seattle Seahawksissa.

Hasselbeck valittiin uransa aikana kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.

NFL-ura
-------

Green Bay Packers varasi Boston Collegessa yliopistojalkapalloa pelanneen Hasselbeckin vuoden 1998 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden kuudennella kierroksella. Packersissa Hasselbeck toimi kahden kauden ajan tähtipelinrakentaja Brett Favren varamiehenä, kunnes hänet vaihdettiin Seattle Seahawksiin. Seahawksin kiistattoman ykköspelinrakentajan roolin hän onnistui valtaamaan kauden 2002 lopulla, taisteltuaan sitä ennen paikasta yhdessä Trent Dilferin kanssa.

Seahawksissa Hasselbeck pääsi kaudella 2005 Super Bowliin saakka, jossa joukkue kuitenkin hävisi Pittsburgh Steelersille. Tämän lähemmäs mestaruutta ei Seattlessa päästy, ja Seahawks vajosi vähitellen sarjataulukossa alaspäin joukkueen vanhennuttua ja hajottua.

Kesällä 2011 Hasselbeck teki vapaana pelaajana sopimuksen Tennessee Titansin kanssa, jossa aloittajan roolin lisäksi toimii mentorina vuoden 2011 ykköskierroksen varaukselle Jake Lockerille. Seuraavan kauden Hasselbeck toimi Lockerin varamiehenä.

Vuonna 2013 Hasselbeck siirtyi Indianapolis Coltsiin, jossa hän oli nuoren Andrew Luckin varamies ja mentori. Luckin ollessa sivussa kaudella 2015 Hasselbeck toimi Coltsin aloittavan pelinrakentajana puolet kaudesta. Kauden jälkeen Hasselbeck ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. Hän teki päivän mittaisen sopimuksen Seattle Seahawksin kanssa voidakseen lopettaa uransa Seahawksin pelaajana.

Muuta
-----

Hasselbeckin veli, kolme vuotta nuorempi Tim Hasselbeck on myös entinen NFL-pelinrakentaja. Hän lopetti uransa kauden 2007 jälkeen. Tim Hasselbeck on naimisissa yhdessä televisiojuontajan ja entisen Selviytyjät-kilpailijan Elisabeth Hasselbeckin kanssa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matt Hasselbeck**.
1. ↑  Matt Hasselbeck NFL Football Statistics (englanniksi) Pro Football Reference. Viitattu 26.7.2012.
2. ↑  Matt Hasselbeck Retires To Join ESPN, Signing One-Day Contract With Seahawks *nfltraderumors.co*. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
**Vanadisbadet** on maauimala Vanadiksenlehdolla Tukholman keskustassa Vasastadenin kaupunginosassa. Se on avattu vuonna 1938. Maauimala suljettiin huonon kunnon vuoksi vuonna 2007 ja aiottiin purkaa kokonaan ja korvata uudella uimalalla, mutta vuonna 2012 kaupunki päätti saneerata sen. Uudistettu uimala avattiin 53 miljoonan kruunun peruskorjauksen jälkeen kesäkuussa 2014.

Vanha Vanadisbadet
------------------

Vanha Vanadisbadet avattiin vuonna 1938. Funktionalistista tyyliä edustavan maauimalan suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Uimala maastoutui hyvin ympäristöönsä, sillä se oli rakennettu luonnonmuovaamaan, suojaisaan kallioleikkaukseen. Arkkitehtuurille ominaista olivat valkoiset betonirakenteet, suuret lasipinnat ja sinisiksi maalatut teräsrakenteet.

Uimala koostui kahdesta suuresta altaasta ja lastenaltaasta. Aurinkoterassilta oli näkymä kaupungin yli. Se oli Tukholman ensimmäinen sähkölämmitteinen maauimala.

Tukholman kaupunki omisti kiinteistön, ja viimeiset 20 vuotta operointi kilpailutettiin. Viimeinen yrittäjä Viivnest vastasi operatiivisesta toiminnasta vuosina 2001–2007.

Suunnitelma uudesta uimalasta
-----------------------------

Alun perin kaupunki suunnitteli kuluneen ja elinkaarensa lopussa olleen maauimalan purkamista. Vuonna 2008 kaupungin esittelemässä suunnitelmassa paikalle olisi tullut uimahalli, liikuntahalleja, kahvila, myymälöitä ja kuntosali. Osa uima-altaista suunniteltiin avattavan kattorakenteen alle. Uusi uimala oli tarkoitus avata asiakkaille vuonna 2012.

Peruskorjaus
------------

Kaupunki ei kuitenkaan koskaan lähtenyt viemään eteenpäin hankesuunnitelman mukaista sisäuimahallivetoista hanketta. Kaupungin liikuntahallinto esitteli vuonna 2012 peruskorjaukseen perustuvan hankesuunnitelman, jonka kustannusarvio oli 53 miljoonaa kruunua.

Peruskorjaukseen sisältyi allastekniikan, pintamateriaalien ja kaukolämpötekniikan uusiminen. Pieneksi pintaremontiksi jääneen hankkeen oli tarkoitus antaa altaalle kymmenen vuotta lisää käyttöaikaa. Työt aloitettiin vuonna 2013, ja uudistettu uimala avattiin ennen kesäkautta 2014.

Kuvia
-----

* Vanhempi Vanadisbadet vuonna 1938Vanhempi Vanadisbadet vuonna 1938
* Ilmakuva Vanadisbadetista vuodelta 1938Ilmakuva Vanadisbadetista vuodelta 1938
* Lastenallas vuonna 2018Lastenallas vuonna 2018
* Vanadisbadet peruskorjauksen jälkeen viereiseltä kalliolta kuvattunaVanadisbadet peruskorjauksen jälkeen viereiseltä kalliolta kuvattuna
* Auringonottopaikat vuonna 2014 peruskorjauksen jälkeenAuringonottopaikat vuonna 2014 peruskorjauksen jälkeen

Lähteet
-------

Bilder & media

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vanadisbadet**.
* Om nya Vanadisbadet på Dagens Nyheter[vanhentunut linkki]
**Denotaatio** on semiotiikassa, logiikassa ja kielitieteessä käytetty käsite, jolla tarkoitetaan *merkin* ensisijaista, ilmeistä tai pinnallista merkitystä ilman tulkitsijan antamia subjektiivisia lisämerkityksiä. Luonnollisessa verbaalissa kielessä *merkin* eli sanan tai sanonnan denotatiivinen merkitys on sen ilmeinen ja yleisesti hyväksytty kirjaimellinen yleismerkitys, joka useimmiten vastaa sanakirjoissa mainittua sanan pääasiallista merkitystä. Samaan tapaan esimerkiksi valokuvan tai esittävän kuvataiteen tapauksessa denotaatio on se, mitä kuvan tunnistetaan esittävän. Esimerkiksi taloa esittävän kuvan denotaatio on yksinkertaisesti talo, sen yleismerkityksessä.

Denotaation eräänlainen vastakohta on konnotaatio, jolla tarkoitetaan merkin toissijaisia tai ylimääräisiä merkityksiä, joita kuulija, katsoja tai lukija liittää omasta kokemuksestaan ja merkin käyttöyhteydestä siihen, mitä merkillä on denotatiivisesti ilmaistu. Toissijaiset merkitykset kietoutuvat usein vahvasti yhteen ilmeisen merkityksen kanssa, mutta voivat olla myös tuloksena väljemmistä assosiaatioista tai päättelyistä. Esimerkiksi kuva voi esittää *taloa*, mutta talo voi mieltyä katsojan mielessä toissijaisesti *mummonmökiksi*. Samaan tapaan pullon etiketissä olevan pääkallon kuvan suora denotaatio on vain tuo ilmeinen pääkallo, mutta sen konnotaatioita voivat olla *myrkky*, *kuolema* tai kehotus *Älä juo!*. Denotaatioon liitetyt konnotaatiot muodostuvat siten katsojan kohteeseen liittämien subjektiivisten tuntemusten sekä kulttuuristen arvojen pohjalta. 

Logiikassa ja semantiikassa parille denotaatio–konnotaatio on sukua pari *ekstensio–intensio*. Käsitteen ekstensio muodostuu niistä olioista, tapahtumista tai ilmiöistä, jotka kuuluvat sen alaan. Käsitteen intensio puolestaan sisältää kaikki siihen liittyvät *ominaisuudet*. Denotaatio on siis läheistä sukua käsitteen ekstensiolle ja konnotaatiot käsitteen intensiolle.

Esimerkkejä
-----------

|  |
| --- |
| Example one.Example one.
Denotaatio on tässä vihreävartinen punainen ruusu. Tyypillisiä konnotaatioita ovat intohimo ja rakkaus, sillä ruusu symboloi näitä. |
| Example two.Example two.
Denotaatio on tässä ruskea risti. Tavallisin konnotaatio on kristinusko. |
| Example seven
.Example seven
.
Denotaatio on tässä korttipakan herttakuvio. Sydänsymbolin konnotaatioina ovat rakkaus ja kiintymys.  |
|

Katso myös
----------

* Konnotaatio

Lähteet
-------

* Merkityksen muodostuminen
* Chandler, Daniel (2002). Semiotics: The Basics. London: Routledge.

Aiheesta muualla
----------------

* Semiotics for Beginners (englanniksi)
* VirtuaLit Elements of Poetry (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sadetietä alueen pohjoisosassa.
**Sunnuntaipalstat** on noin 500 asukkaan pientaloalue Helsingissä Malmin lentokentän länsipuolella, lähellä Ala-Malmin keskustaa. Se kuuluu itse lentokentän ohella Malmin kaupunginosan Malmin lentokenttä -nimiseen osa-alueeseen.

Tasaiselle peltoalueelle palstoitettiin tontteja ja rakennettiin pientaloja jo 1900-luvun alkuvuosina. Vanhin säilynyt rakennus Pilvitie 7:ssä on vuodelta 1900. Sen lisäksi on säilynyt muutama muukin rakennus toista maailmansotaa edeltäneeltä ajalta, mutta valtaosa nykyisistä rakennuksista on vuosilta 1975–2000. Alueella on sekä yksityisesti omistettuja että kaupungin omistamia, vuokrattuja tontteja, ja omakotitalojen ohella joitakin rivitaloja.

Malmin lentoaseman kiitotien jatkeeksi tarvittu suoja-alue jakoi 1930-luvulla Sunnuntaipalstat eteläiseen ja pohjoiseen osaan, joiden välillä on vain kevyen liikenteen yhteys. Pohjoiselle osalle pääsee autolla Malminkaarelta, eteläiselle Tullivuorentieltä. Pohjoisella osalla asui 2010-luvun keskivaiheilla yhteensä 239 ja eteläisellä osalla 236 asukasta, yhteensä siis 475.

Viereisen Tapanilan tavoin Sunnuntaipalstat olivat alun perin työväen asuinaluetta. Alueen asukasluku kasvoi nopeasti 1910-luvulla. Alueen nimen arvellaan tulleen siitä, että kuusipäiväistä työviikkoa tekevät työläiset pääsivät rakentamaan talojaan lähinnä sunnuntaisin.  Sunnuntaipalstojen teiden nimistö on peräisin sääilmiöistä: Sadetie, Pilvitie, Pakkastie yms.

Sunnuntaipalstojen kaakkoispuolella, Malmin lentokentän lounaiskulmassa on mäkisempi pientalo- ja rivitaloalue, Nallenmäki. Sunnuntaipalstoista pohjoiseen, Fallkullan kartanon pohjoispuolella sijainnutta pientaloaluetta kutsuttiin Helluntaipalstoiksi. Sen paikalle on 2010-luvulla noussut Fallkullan kerrostaloalue.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anja Karhula, Sakari Mentu, Crista Toivola: *Sunnuntaipalstojen ja Nallenmäen rakennusinventointi. Malmin lentokenttäalueen kaavarungon lisäselvitys*. Helsinki: Helsingin kaupunki, kaupunkisuunnitteluvirasto, 2016. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.12.2019).
2. ↑  38. kaupunginosa Malmi – Malm (Lähteenä kirja *Helsingin kadunnimet*, Helsinki 1981.) *Matapupu-sivusto, Helsingin kaupungin Kansalaismuisti-verkkopalvelu*. Viitattu 30.11.2019.
3. ↑  Räty, Reetta: Kerrostalot jäivät rakentamatta Fallkullan Helluntaipalstoille.  *Helsingin Sanomat*, 7.7.1996, s. 13. HS Aikakone (tilaajille).  Jutun teksti digilehdessä (tilaajille). Viitattu 1.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuva alueen rakentamisen alkuvaiheilta vuodelta 1913, Helsingin kaupunginmuseo.