recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pehr Johan Alopaeus** (8. lokakuuta 1773 Porvoo – 23. elokuuta 1814 Porvoo) oli suomalainen opettaja, historioitsija ja pappi.

Alopaeuksen vanhemmat olivat Porvoon piispa Magnus Jacob Alopaeus ja Ulrika Jusléen. Historioitsija ja pappi Magnus Alopaeus oli hänen veljensä. Alopaeus tuli ylioppilaaksi Turussa 1789 ja hänet vihittiin primuksena maisteriksi 1792. Alopaeus, joka oli kiinnostunut sivistyshistoriasta, julkaisi jo opiskeluaikanaan Henrik Gabriel Porthanin kanssa kaksiosaisen tutkimuksen *Animadversiones de libris raris* sekä 1793-1795 kolmiosaisen teoksen *Specimen historiae litteraria Fennicae*. Hänet nimitettiin kirjallisuushistorian dosentiksi 1794, mutta seuraavana vuonna hän siirtyi Porvoon lukion opettajaksi. Historian lehtori hänestä tuli 1798. Hän toimi myös koulun rehtorina useaan otteeseen ja osallistui isänsä apuna koulun historian toimittamiseen. Alopaeus vihittiin papiksi 1806 ja 1811 hänestä tuli isänsä jälkeen Porvoon tuomiorovasti, mitä tehtävää hän kuitenkin ehti hoitaa vain kolme vuotta.

Alopaeuksen puoliso oli vuodesta 1805 Johanna Elisabet Solitander (k. 1862).

Katso myös
----------

* Alopaeus

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 27.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Pehr Johan Alopaeus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 15.12.2013.
* Specimen historiae litteraria Fennicae (Viitattu 15.12.1013)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
1. sävelmäjakson sunnuntain eksapostilaario kirkkoslaavinkielisessä käsikirjoituksessa.
Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen juhlan ekspostilaario kreikkalaisen kirkon oven yläpuolella.
**Eksapostilaario** (m.kreik. ἐξαποστειλάριον, *eksaposteilárion*; mon. ἐξαποστειλάρια, *eksaposteilária*; kirkkoslaaviksi ексапостила́рий, *eksapostilárij*, tunnetaan myös nimellä **eksapostilario**, **eksapostilaari**) on ryhmä ortodoksisten ja bysanttilaista riitusta käyttävien katolisten kirkkojen jumalanpalvelusveisuja, jotka veisataan aamupalveluksen kanonin lopuksi. Veisu lauletaan tai luetaan papin tai diakonin lukeman pienen ektenian jälkeen. Sunnuntain aattona sekä Lasaruksen lauantaina ja Suurena lauantaina ennen eksapostilaariota luetaan *Pyhä on Herra, meidän Jumalamme*-veisu.

Eksapostilaario luetaan tai lauletaan aina kolmesti, joko toistaen tai laulaen useita eksapostilaarioita.

Merkitys
--------

Eksapostilaario-sana tarkoittaa kreikaksi *ulos lähettämistä* (m.kreik. ἐξ, *"eks"* prep. *"ulos jstkn"* + m.kreik. ἀποστέλλω, *"apostellō"*, *"lähettää"*) koska bysanttilaisessa jumalanpalveluksessa laulaja lähetettiin ulos kuorosta keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaario. Eksapostilaarion tarkoituksena on kirkastaa kirkossa rukoilevien ajatukset kohti kiitospsalmeja ja suurta ylistysveisua, jotka veisataan eksapostilaarion jälkeen. Sunnuntain aattona eksapostilaario kuvaa mirhantuojanaisten julistamaa ilosanomaa ylösnousseesta Kristuksesta. Sunnuntaipäivien oktoekhoksessa on määrätty eksapostilaariot aamupalveluksessa luettavan ylösnousemusevankeliumin mukaan.

Suuren Paaston aikana, erityisesti arkipäivinä, eksapostilaario korvataan viikon sävelmällä laulettavalla mukaisella **valovirrelmällä** (m.kreik. φωταγωγικόν, *fotagogikón*; kirkkoslaaviksi светиленъ, *svetilen*). Valovirrelmä on luonteeltaan katumussävytteinen, kuten paaston aikana aamupalveluksessa alussa luettavat kolminaisuustroparit.

Suuren Viikon aikana eksapostilaarion merkitys korostuu. Tällöin kolme laulajaa tai koko kuoro siirtyvät keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaarion. Useimpina Suuren Viikon päivinä eksapostilaario viittaa Jeesuksen hautaan häämajana.

Esimerkkejä
-----------

> »Minä näen, oi Vapahtajani, sinun hää­majasi kaunistettuna, mut­ta mi­nulla ei ole vaatetta siihen sisälle men­näk­seni. Valista, oi Valonantaja, minun sieluni puku ja pe­lasta minut!»   
> (Suuren Viikon eksapostilaario)
> 
> 

> »Oi Kuningas ja Herra! Sinä uinuttuasi kuolemanuneen kuolevaisena nousit ylös kolmantena päivänä, herätit Aadamin katoavaisuudesta ja teit tyhjäksi kuoleman! Oi katoamattomuuden Pääsiäistä! Oi maailman pelastusta!»   
> (Pääsiäisen eksapostilaario)
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Ortodoksisten nuorten liitto ONL ry: Suuren paaston aikana *Ortodoksinen hartauskirja*. Viitattu 2.9.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Exapostilarion
**Aino Aalto** (11. kesäkuuta 1917 Kymi – 29. syyskuuta 1999 Kotka) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kaksi kertaa keihäänheiton Suomen mestaruuden. Aalto edusti Karhulan Katajaisten seuraa. Ensimmäisen kerran hän voitti vuonna 1945 tuloksella 36,92. Mestaruus tuli myös vuonna 1947 tuloksella 38,56, jolloin hän voitti olympiahopeamitalisti Kaisa Parviaisen.

Aalto oli lähtöisin Kymin Jumalniemeltä. Lapsuudessaan hän harjoitteli Syväsalmen lastentarhan pihassa paljasjaloin keihäänheittoa. Neuvoja hän sai sorvari August Schneiderilta. Schneiderin suosituksesta Aalto matkusti Helsinkiin Eläintarhan kisoihin ja voitti tuloksella 38,26. Valmentajat kiinnostuivat Aallosta ja hän sai kutsun olympiavalmennettavien leirille 1939. Aalto ei mielestään koskaan oppinut heittotyyliä ja häntä vaivasivat jatkuvasti käsivammat. Aalto asui vanhuuspäivät pienessä mökissä Marinkylässä Kotkassa. Hänet on haudattu Kotkan Laajakosken hautausmaalle vanhempiensa hautaan. Aaltoa haastateltiin vuonna 1992 Karhulan Katajaisten 100-vuotisjuhlajulkaisuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotka-Kymin seurakunta, Aalto Aino, Laajakosken hautausmaa, Kotka, osasto 1, viitattu 20.4.2022
2. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa; & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
3. ↑  Aino Aalto – keihäänheiton ihmetyttö, sivu 36, Olavi Yrjölä & Pekka Seppänen: Matkan varrelta muistiin merkittyä – Karhulan Katajaiset 1893–1993. 98 sivua. 1993
Celebesinmeri kartalla
**Celebesinmeri** on läntisen Tyynenmeren alue, jonka pohjoispuolella ovat Sulunmeri ja Filippiinit, idässä Indonesian Sangihesaaret, etelässä Sulawesi ja lännessä Borneo. Makassarinsalmi yhdistää sen Jaavanmereen.

Celebesinmeren pituus pohjoisesta etelään on 675 km ja idästä länteen 837 km. Sen kokonaispinta-ala on 280 000 km².

Celebesinmeren alueella on tavattu noin 580 eri korallilajia. Sen eläimistöön kuuluu mm. valaita, delfiineitä, merikilpikonnia, paholaisrauskuja, kotkarauskuja, barrakudia, miekkakaloja ja tonnikaloja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Celebes Sea *britannica.com*. Viitattu 16.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Limits of Oceans and Seas (pdf) (Salomonmeren rajat on määritelty teoksen sivulla 24–25, lisäksi lopun karttaliitteessä (Sheet 3) on aluetta selventävä kartta)  1953 (3. painos). International Hydrografic Organization, via awi.de. Viitattu 16.12.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Celebesinmeri** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Neuronin kaavakuva, jossa dendriitit ovat vasemmalla solukeskuksesta lähteviä haarakkeita.
**Tuojahaarake** eli **dendriitti** on neuronin yksi haara. Se ottaa vastaan viestejä aistinsoluista tai muista hermosoluista ja välittää niitä eteenpäin sähköisinä impulsseina kohti solukeskusta. Tuojahaarakkeet ovat yleensä voimakkaasti haaroittuneita ja lyhyitä. Solukeskukseen liittyy tavallisesti useita dendriittejä.

Toimintaperiaate
----------------

Sähköisen viestin, impulssin, siirtyminen hermosolussa perustuu sähkövarauksen muuttumiseen hermosolun solukalvon sisä- ja ulkopinnan välillä. Impulssin tulee olla riittävän voimakas ylittääkseen kynnysarvon, jotta se voi jatkaa matkaansa hermosolussa. Ensimmäinen valikointi tapahtuu tuojahaarakkeen alkuosassa.  Hermosolun stimuloinnin seurauksena solun sisäpuoli tulee positiiviseksi ulkopuoleen nähden eli kalvojännite on positiivinen. Jos depolarisaatio ylittää solulle ominaisen kynnysarvon, aktiopotentiaali syntyy ja impulssi lähtee etenemään tuojahaarakkeesta solukeskuksen kautta viejähaarakkeeseen.

Katso myös
----------

* Viejähaarake
* Vievä hermosyy

Lähteet
-------

1. ↑  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 190. 5.–7. painos. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-29701-8.
2. 1 2  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 37–39. Helsinki: Sanoma Pro Oy, 2012. ISBN 978-951-0-29701-8.
3. 1 2  Hiltunen, Holmberg, Jyväsjärvi, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos - Johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 199–206. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuojahaarake** Wikimedia Commonsissa
Fabio Onidi
**Fabio Onidi** (s. 9. maaliskuuta 1988 Milano) on italialainen moottoriurheilija. Ennen kuin Onidi aloitti kilpauransa hän ajoi kartingia useita vuosia sijoittuen kuudenneksi EM ICA Junior luokassa ja voittaen Italian ICA Junior sarjan mestaruuden vuonna 2003.

Ura
---

### Uran alkuvaiheet

Onidi aloitti uransa vuonna 2004 Formula BMW ADAC-sarjassa ollen samana vuonna nykyisen F1-kuljettajan Sebastian Vettelin tallikaveri. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjan kahdeksanneksi saavuttaen yhden paalupaikan ja keräten 54 pistettä. Hän jatkoi sarjassa myös kaudella 2005 sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2006 Onidi ajoi Englannin Formula Renault 2.0-sarjassa sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2007 Onidi siirtyi kilpailemaan Eurocup Formula Renault-sarjassa keräten 6 pistettä ja sijoittuen 20:ksi. Hän ajoi samana vuonna Formula Renault 2.0 NEC-sarjassa ja Italian Formula Renault 2.0-talvisarjassa, joissa sijoittui yhdeksänneksi (NEC-sarja) ja kolmanneksi (Italian Renault-sarja).

### Siirtyminen Euroseries-sarjaan

Vuonna 2008 Onidi siirtyi ajamaan Euroseries 3000-sarjassa Coloni-tallissa. Hän saavutti kaksi voittoa ja sijoittui loppupisteissä toiseksi. Hän ajoi samana vuonna Italian Formula 3000-sarjassa, jossa hän saavutti yhden voiton sijoittuen sarjan toiseksi. Hän ajoi A1 Grand Prix-sarjassa samana vuonna sijoittuen 16:ksi.

Onidi jatkoi Euroseries 3000-sarjassa vuonna 2009 ja voitti jälleen kaksi kilpailua, mutta sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Hän ajoi Italian Formula 3000-sarjassa niin ikään kolmanneksi. Vuonna 2010 Euroseries 3000-sarjan tilalle rakennetussa Auto GP-sarjassa Onidi sijoittui kahdeksanneksi ja hän jatkoi sarjassa seuraavana vuonna voittaen yhden kilpailun sijoittuen kolmanneksi.

### GP2

Vuonna 2008 Onidi pääsi testaamaan GP2-sarjan tallien BCN Competicionin ja Piquet Sportsin autoilla. Vuonna 2012 Onidi ajoi kokonaisen kauden Scuderia Coloni-tallin kuljettajana ja saavutti kauden aikana 13 pistettä sijoittuen sijalle 20.

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Scuderia Coloni | MALFEA20 | MALSPR13 | BHR1FEA8 | BHR1SPR14 | BHR2FEA20 | BHR2SPR9 | ESPFEA6 | ESPSPR18 | MONFEAKesk. | MONSPRKesk. | EURFEA13 | EURSPR17 | GBRFEA22 | GBRSPR8 | GERFEA19 | GERSPR22 | HUNFEA11 | HUNSPR24 | BELFEA16 | BELSPR12 | ITAFEA21 | ITASPRKesk. | SINFEAKesk. | SINSPR20 | 13 | 20. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Fabio Onidi Driver Database. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  Point Standings: Formula BMW ADAC Season 2004 SpeedSport Magazine. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Point Standings: Euroseries 3000 Season 2008 SpeedSport Magazine. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  GP2 Test Gets under Way at Paul Ricard *GP2 News*.  25.9.2008. GPUpdate.net. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
**Céilidh** (tai **ceilidh** nykykielessä) /ˈkeɪlɪ/ on gaelinkielinen sana, joka tarkoittaa Skotlannissa sosiaalista kokoontumista tai illanviettoa. Näissä kokoontumisissa pidetään hauskaa soittamalla skotlantilaista kansanmusiikkia ja tanssimalla perinteisiä tansseja.

Historiaa
---------

Aikaisemmin céilidh tarkoitti sosiaalista kokoontumista, jonka sisältöä ei ollut tarkkaan määritelty. Juhlan aikana saatettiin esimerkiksi esittää lauluja, kertoa tarinoita tai lausua runoja. Viime vuosikymmenten aikana tanssista on tullut merkittävin osa céilidhiä ja se vie suurimman osan illasta.

Céilidh nykyaikana
------------------

Useimmiten céilidhin musiikista huolehtii céilidh-bändi, johon yleensä kuuluu viulunsoittaja, harmonikansoittaja, rumpali ja laulaja.

Céilidh-juhlassa tarjotaan usein myös ruokaa. Yleisimpänä tapana on tarjota perinteinen skotlantilainen ruoka-annos *haggis, neeps and tatties*, eli haggista, naurista ja perunaa (nauris ja peruna tarjotaan erikseen muusattuna).

Vaikka céilidhiä varten on aikaisemmin pukeuduttu skotlantilaisiin perinnevaatteisiin kuten kilttiin, on nykyään täysin sallittua ja jopa suositeltavaa pukeutua kevyesti ja mukavasti. Tanssi on nopeatempoista ja energistä, joten kevyet vaatteet ja mukavat, luistamattomat kengät auttavat tanssijoita jaksamaan paremmin.

Tanssi
------

Célidhissä tanssitaan perinteisiä skotlantilaisia kansantansseja, joihin kuuluu esimerkiksi reelejä. Tansseja tanssitaan useimmiten pareittain tai pienissä ryhmissä, ja pari sekä ryhmä saattavat vaihtua useita kertoja tanssin aikana. Céilidhissä tanssiminen on ensisijaisesti sosiaalinen tapahtuma. Tarkoituksena ei ole esiintyä tai näyttää taitoja vaan pitää hauskaa. Suosituimpia céilidheissä tanssittavia tansseja ovat:

* The Dashing White Sergeant
* The Eightsome Reel
* The Gay Gordons
* The Military Twostep
* The St. Bernard's Waltz
* Strip the Willow

Ceilidhiin on mahdollista osallistua vaikkei tuntisi perinnetansseja ennestään, sillä paikalla on yleensä *caller*, joka opettaa ensin tanssin askeleet ja ohjeistaa tanssijoita myös tanssin aikana. Tanssin aikana on tapana, että myös tanssijat huudahtelevat tai hihkuvat.

Lähteet
-------

1. ↑  Murphy, Alan: "15: Background", *Scotland Handbook*, s. 680. Bath: Footprint Handbooks, 2000. ISBN 1 900949 56 3.
2. ↑  Cole, Alan: The Fagins Pocket Handy Hints for Ceilidhs *Fagins Pocket*.  13.9.2010.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 24.10.2012. (englanniksi)
3. ↑  Craig Cockburn: What is a Ceilidh *Silicon Glen, Scotland*.  19.6.2012. Viitattu 23.10.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Ceilidh dancing *The Official Gateway to Scotland*.  Arkistoitu 17.12.2011. Viitattu 23.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ceilidh Dance resource pages (englanniksi)
Mallikarjun Mansur postimerkissä vuodelta 2014
**Mallikarjun Mansur** (31. joulukuuta 1910 Dharwadin piirikunta, Karnataka – 12. syyskuuta 1992) oli intialainen laulaja. Hän edusti Jaipur-Atraulin gharanaa eli koulukuntaa.

Mansur aloitti teatteriharrastuksen lapsena ja sai esiintymisellään Neelkanthbua Jangamin huomion. Hänet vietiin Mirajiin, jossa hän oli gurukulaoppilaana 18-vuotiaaksi saakka. Hän teki gramofonilevytyksiä HMV:lle jo 1930-luvun alussa. Samalla vuosikymmenellä hän jatkoi opiskeluaan Manji Khanin ja tämän veljen, Bhurji Khanin johdolla. Mansur esiintyi säännöllisesti radiossa sekä televisiossa ja osallistui lukuisiin musiikkikonferensseihin. Hän toimi vuosien ajan johtoasemassa HMV:llä ja liittyi myöhemmin musiikkijohtajana Dharwadin radioaseman palvelukseen. Mansur sai useita tunnustuksia, kuten Kalidas Sammanin, Sangeet Natak Akademin palkinnon, Padma Shrin ja Padma Bhushanin.

Mansur kuoli sairastettuaan keuhkosyöpään. Hänen poikansa Rajshekhar Mansur (s. 1942) on itsekin luonut musiikkiuran. Karnatakassa toimii Mansurin muistolle omistettu museo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tribute to a Maestro: Mallikarjun Mansur ITC Sangeet Research Academy
2. 1 2  Rajashekhar Mansur Sangeet Natak Akademi
3. ↑  Tributes paid to Pandit Mallikarjun Mansur The Hindu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Trond Espen Seim** (s. 4. lokakuuta 1971 Oslo) on norjalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti roolistaan *Varg Veum* -elokuvasarjassa. Hän on esiintynyt myös useissa teatterituotannoissa.

Seim valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 1996. Hänen teatteriuransa alkoi Rogalandin teatterissa Stavangerissa vuonna 1996, jatkui vuosina 1998–2000 Bergenin Kansallisella näyttämöllä (Den Nationale Scene) ja vuodesta 2000 Norjan kansallisteatterissa. Hänen televisiorooleistaan voidaan mainita *Svarte penger – hvite løgner* (2004). Kahdentoista *Varg Veum* -elokuvan lisäksi hänet on nähty muun muassa elokuvissa *Hawaii, Oslo* (2004), *De usynlige* (2008) ja *The Thing* (2011).

Lähteet
-------

* Store norske leksikon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Ruumiinrangaistus** on yksilölle hänen tekemänsä oikeudenloukkauksen vuoksi määrätty rangaistus, joka kohdistuu hänen ruumiilliseen koskemattomuuteensa. Ruumiillisen kurituksen tarkoituksena ei kuitenkaan ole hengen riistäminen. Ruumiinrangaistuksen ilmenemismuotoja ovat jonkin ruumiinosan tai kyvyn poistaminen tai vain kärsimyksen aiheuttaminen. Rangaistuksena voi esimerkiksi olla kielen, korvien, nenän tai käden irtileikkaaminen, ruhjominen tai polttaminen tai silmien puhkaiseminen.

Ruumiinrangaistus oli tavallinen rangaistusmuoto vielä uuden ajan alussa, mutta länsimaissa siitä luovuttiin yleisesti 1700-luvun alkupuoliskolla lukuun ottamatta raipparangaistusta. Ruotsissa ja Suomessa ruumiinrangaistus saatettiin vuoden 1734 lain mukaan tuomita vain kuolemanrangaistuksen koventamiskeinona.

Suomen vuoden 1889 rikoslaki ei enää tuntenut raipparangaistusta, mutta rangaistusten täytäntöönpanoasetuksen nojalla voitiin vankeja kurittaa enintään 25 lyönnillä vuoteen 1944 saakka.

Joissakin maissa vapausrangaistuksia on pyritty koventamaan kärsimystä tuottavilla toimilla. Tällöin on käytetty esimerkiksi ravinnon vähentämistä tai kovaa makuualustaa. Suomessa vesileipärangaistus oli käytössä vuoteen 1975, joskaan ei sanan varsinaisessa merkityksessä vuoden 1946 lainmuutoksen jälkeen vaan yksinäishuoneessa kärsittävän rangaistuksen koventamisena.

Katso myös
----------

* Kuritus

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan iso tietosanakirja, osa 7, palstat 770–771. Helsinki: Otava 1964
2. ↑  Otavan iso tietosanakirja, osa 7, palsta 178. Helsinki: Otava 1964
3. ↑  Venla Abney, Kunnon vanki s. 5 Pro gradu, Helsingin yliopisto 2016
4. ↑  Vesileipävankeus. *Facta 2001*, osa 18, palsta 135. Helsinki: WSOY 1981 ISBN 951-0-10239-3
5. ↑  Otavan iso tietosanakirja, osa 9, palsta 1819–1820. Helsinki: Otava 1965
**Fabienne Suter** (s. 5. tammikuuta 1985 Sattel) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2002–2003 alkaen.

Suter kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti Åren MM-kilpailuissa 2007 pronssia joukkuekilpailussa. Hän sijoittui samoissa kisoissa lisäksi supersuurpujottelussa yhdenneksitoista ja suurpujottelussa kolmanneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelussa neljäs, syöksylaskussa viides, alppiyhdistetyssä kuudes ja supersuurpujottelussa kolmastoista. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi ja syöksylaskussa kolmanneksitoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi ja supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli syöksylaskussa yhdeksäs. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui syöksylaskussa seitsemänneksi.

Suter saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa supersuurpujottelukilpailussa Sestrieressä 10. helmikuuta 2008. Hän jakoi voiton Andrea Fischbacherin kanssa, jolle voitto oli niin ikään ensimmäinen. 13. maaliskuuta 2008 Suter voitti saman lajin maailmancupin finaalitapahtumassa Bormiossa. Hän sijoittui kauden 2007–2008 supersuurpujottelun maailmancupin yhteispisteissä kolmanneksi. 

Kaudella 2008–2009 Suter sijoittui toiseksi Lake Louisen supersuurpujottelussa – jälleen tasa-ajalla Fischbacherin kanssa. St. Moritzin yhdistetyn kilpailussa hän oli kolmas ja supersuurpujottelussa toinen. Tarvision supersuurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Banskossa hän saavutti syöksykilpailuissa voiton ja kolmannen sijan ja sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi. Supersuurpujottelucupissa hän oli kolmas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui toiseksi Cortina d'Ampezzon supersuurpujottelussa ja kolmanneksi St. Moritzin syöksyssä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja supersuurpujottelucupissa neljäs. 

Kaudella 2011–2012 Suter oli toinen Beaver Creekin supersuurpujottelussa. Bad Kleinkirchheimissa hän voitti supersuurpujottelun ja sijoittui kolmanneksi syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän oli viides. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui St. Antonin supersuurpujottelussa kolmanneksi. Kaudella 2015–2016 Suter oli toinen Lake Louisen, Val d’Isèren, Garmisch-Partenkirchenin ja Sankt Moritzin syöksylaskuissa sekä Lenzerheiden supersuurpujottelussa. Syöksylaskucupissa hän sijoittui toiseksi.

Lähteet
-------

* Fabienne Suter Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fabienne Suter**.
* Fabienne Suterin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Þorkell Sigurbjörnsson** (16. heinäkuuta 1938 Reykjavík – 30. tammikuuta 2013 Kópavogur) oli islantilainen säveltäjä. Hän aloitti musiikin opiskelun Reykjavíkissa ja lähti sitten Yhdysvaltoihin, jossa sai maisterin arvon sävellyksessä vuonna 1961 opiskeltuaan Kenneth Gaburon ja Lejaren Hillerin johdolla. Hän osallistui myös kesäkursseille Darmstadtissa, Nizzassa ja Tanglewoodissa.

Þorkell toimi Islannin säveltäjäliiton puheenjohtajana vuosina 1983–88. Hän oli yksi nimensä mukaisesti uuteen musiikkiin keskittyneen Musica Nova -ryhmän johtajista. Hän opetti Reykjavíkin musiikkikorkeakoulussa ja Islannin taideyliopistossa.

Þorkell tunnetaan parhaiten hengellisestä kuoromusiikistaan, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös lukuisia orkesteriteoksia, viisi jousikvartettoa, elektronista musiikkia ja Bayreuthissa vuonna 2004 kantaesitetty kamariooppera *Grettir*. Þorkell sai Hamlinen yliopistosta kunniatohtorin arvon vuonna 1999. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Grove Music Online: Sigurbjörnsson, Thorkell
2. 1 2 3  Iceland Music Information Centre: Þorkell Sigurbjörnsson


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Þorsteinn Pálsson** (s. 29. lokakuuta 1947) on islantilainen entinen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi puolueensa puheenjohtajana vuosina 1983–1991 ja Islannin pääministerinä vuosina 1987–1988. Ennen pääministeriyttä hän toimi valtiovarainministerinä ja pääministerikautensa jälkeen kalastus-, oikeus- ja kirkollisministerinä.

Þorsteinn syntyi Selfossissa. Hän opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1974; vuonna 1976 hänestä tuli asianajaja. Opintojensa aikana ja niiden jälkeen hän työskenteli toimittajana *Morgunblaðiðilla*. Vuosina 1975–1979 hän toimi *Vísirin* päätoimittajana. Vuosina 1979–1983 hän toimi Islannin työnantajaliiton toiminnanjohtajana.

Vuodein 1983 parlamenttivaaleissa Þorsteinn valittiin Alþingiin Suðurlandin vaalipiiristä. Hänet nimitettiin vuonna 1985 valtiovarainministeriksi ja Islannin tilastokeskuksen ministeriksi. Maaliskuussa 1987 hänet nimitettiin myös teollisuusministeriksi, josta virasta hänet kuitenkin vapautettiin kuukautta myöhemmin. Heinäkuussa 1987 hänet nimitettiin pääministeriksi, jossa virassa hän toimi syyskuuhun 1988 asti. Vuosina 1991–1999 hän toimi kalastus-, oikeus- ja kirkollisministerinä. Vuosina 1993–2003 hän toim Islannin suurlähettiläänä Lontoossa ja vuosina 2003–2005 suurlähettiläänä Kööpenhaminassa. Vuosina 2006–2009 hän toimi toisena *Fréttablaðiðin* päätoimittajista.

Vuonna 2016 Þorsteinn siirtyi itsenäisyyspuolueesta reformipuolueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Þorsteinn Pálsson *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 21.12.2022. Viitattu 21.12.2022. (islanniksi)
2. ↑  Þorsteinn Pálsson hættir sem ritstjóri *Morgunblaðið*.  10.6.2009.  Arkistoitu 21.12.2022. Viitattu 21.12.2022. (islanniksi)
3. ↑  Jakob Bjarnar: Þorgerður og Þorsteinn Pálsson í Viðreisn *Vísir*.  7.9.2016.  Arkistoitu 21.12.2022. Viitattu 21.12.2022. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Aito Kasimir Airola** (20. lokakuuta 1910 Mynämäki – 13. elokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kemisti, filosofian tohtori, tutkimusjohtaja ja professori.

Airolan vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anselmi Airola ja kunnankätilö Aina Tuovinen. Hän kävi Turun suomalaista yhteiskoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1929. Airola valmistui filosofian kandidaatiksi 1935 ja filosofian lisensiaatiksi 1942.

Airola oli assistenttina Helsingin yliopiston kemian laitoksella 1936–1944 ja sisäballistiikan opettajana Sotakorkeakoulussa 1947–1948. Vuodesta 1944 alkaen hän johti Airam Oy:n tutkimusosastoa Helsingissä. Airola julkaisi kirjoituksia koti- ja ulkomaisissa kemian ja valotekniikan aikakauslehdissä. Vuosina 1945–1950 Airola johti loistelampun kehitystyötä Airam Oy:n tutkimusosastolla.

Aito Airola oli naimisissa vuodesta 1942 Marja-Liisa Somersalon kanssa. Airola on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.

Julkaisuja
----------

* *Über das Diffusionspotential der chemischen Ketten: akademische Abhandlung*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae, Series A, 55, 5. Helsinki 1940
* *Valo-oppi*: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1943
* *Sähköstatiikka*: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1944
* *Valontuottoon käytettävistä aineista*. Suomen kemistilehti A 34/1961
* *Finnish lamp industry*. Sähkö 38/1965
* *Nykyajan yleisvalonlähteet*. Teknillinen aikakauslehti 55/1965

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Geni.com : Aito Kasimir Airola
2. ↑  Hietanieman hautausmaa - merkittäviä vainajia, Helsingin seurakuntayhtymä, Hietaniemen hautausmaa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF

 |

 |
**Þórhildur Sunna Ævarsdóttir** (s. 6. toukokuuta 1987) on islantilainen piraattipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2016 lähtien.

Þórhildur syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Groningenin yliopistossa kansainvälistä oikeutta ja Eurooppa-oikeutta ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2012, minkä jälkeen hän opiskeli Utrechtin yliopistossa ihmisoikeuksia ja kansainvälistä rikosoikeutta ja valmistui oikeustieteen maisteriksi vuonna 2013. Vuonna 2014 hän toimi harjoittelijana Jugoslavia-tuomioistuimessa. Vuosina 2014–2016 hän työskenteli Kvennablaðiðilla toimittajana. Vuosina 2015–2016 hän toimi kahden islantilaisen ihmisoikeusjärjestön tutkijana. Vuosina 2016–2017 hän toimi piraattipuolueen puheenjohtajana. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Hän on toiminut piraattipuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana vuonna 2016–2017 ja vuodesta 2021 lähtien. Vuonna 2017 hän toimi Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtajana. Vuosina 2019–2020 hän toimi Alþingin perustuslaki- ja valvontavaliokunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Þórhildur Sunna Ævarsdóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*.  Arkistoitu 8.3.2023. Viitattu 8.3.2023. (islanniksi)
**Sebastiano Mannironi** (22. heinäkuuta 1930 Nuoro – 12. kesäkuuta 2015) oli italialainen painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Mannironi voitti 60-kiloisten painoluokan olympiapronssia Roomassa 1960. Hän kilpaili olympiatasolla myös Tokiossa 1964 jossa sijoittui sarjassaan viidenneksi ja Melbournessa 1956. Olympiamitalinsa lisäksi Mannironi saavutti lukuisia MM- ja EM-mitaleja sekä yhden maailmanennätyksen.

Mannironi kuoli 84-vuotiaana 12. kesäkuuta 2015.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sebastiano Mannironi**.
* Sebastiano Mannironi Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Olympics at Sports-Reference.com
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Gwenhwyseg** on Kakkois-Walesissa historiallisten Gwentin ja Morgannwgin kreivikuntien alueella puhuttu kymrin kielen murre. Murteen puhuma-alue ulottui alun perin lännestä Abertawesta itään Trefynwyhin. Murre on kuitenkin nykyisin jäänyt käytöstä, sillä sen perinteinen puhuma-alue on pitkälti englanninkielistynyt, ja seudulla nykyään asuvat kymrinkieliset ovat siis lähinnä muualta Walesista sinne muuttaneita tai heidän jälkeläisiään. Siten myös seudun kymrinkielisissä kouluissa puhutaan lähinnä alun perin lounaiswalesilaista kymrin murretta, jonka puhuma-alue on säilynyt vahvemmin kymrinkielisenä.

Murteen ominaispiirteet
-----------------------

* Konsonantit *ch* ja *h* jäävät ääntymättä: *chwarae* > *wara* 'leikkiä, pelata', *hwn*/*hon*/*hyn* > *wn*/*on*/*yn* 'tämä'.
* Vokaalien välissä soinnilliset klusiilit (*b*, *d*, *g*) muuttuvat soinnittomiksi (*p*, *t*, *c*): *gwybod* > *gwpod* 'tietää', *cadair* > *catar* 'tuoli', *digon* > *dicon* 'tarpeeksi'.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: cy:Gwenhwyseg
**Sebastian Sylvester** (s. 9. heinäkuuta 1980 Greifswald, Saksan demokraattinen tasavalta) on uransa lopettanut saksalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hänen valmentajansa oli Gertmut Schröder.

Ammattilaisura
--------------

Vuonna 2002 alkaneella ammattilaisurallaan 172-senttinen Sylvester otteli 40 kertaa (34–5–1). 2005 hän saavutti ensimmäisen kerran Euroopan nyrkkeilyliiton (EBU) mestaruustittelin kukistettuaan tuolloisen keskisarjan mestarin, Morrade Hakarin. EBUn mestaruusvyö säilyi hänellä kolmen ottelun verran, kesäkuuhun 2006 saakka, jolloin Amin Asikainen voitti hänet kahdeksannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Sylvester otti kuitenkin runsaan vuoden kuluttua revanssin, ja voitti Asikaisen kotikentällään Zwickaussa kesällä 2007, teknisellä tyrmäyksellä. Sylvester puolusti titteliään kolmesti Simone Rotoloa Francois Bastientiä ja Javier Castillejoa vastaan. Vuoden 2008 marraskuussa Sylvester kohtasi WBA liiton titteliottelussa Felix Sturmin joka on myös saksalainen. Sylvester hävisi kamppailun tuomariäänin täysien erien jälkeen.

Vuoden 2009 helmikuussa Sylvester tyrmäsi Gaetano Nespron seitsemännessä erässä. Kamppailussa oli panoksena IBF-liiton international-vyö. Hän puolusti international-titteliään Lajuan Simonia vastaan täydet 12 erää kestäneessä ottelussa voitolla kaikin tuomariäänin.

19. syyskuuta 2009 Sylvester voitti IBF-liiton maailmanmestaruuden hajaäänituomiolla (111–116, 116–112, 115–113) Giovanni Lorenzolta. 

Sylvesterin piti kohdata Pablo Navascues tammikuun 30. päivänä mutta kamppailu peruuntui Navascuesin antaman positiivisen dopingnäytteen jälkeen.

Sylvester ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Per Ake Persson: Sebastian Sylvester Retires, Plans To Become a Trainer *BoxingScene.com*. Viitattu 7.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa
**Buffalo Bandits** on yhdysvaltalainen sisälacrossen ammattilaisseura, joka pelaa National Lacrosse Leaguessa. Joukkue on perustettu vuonna 1991 ja se on voittanut NLL:än mestaruuden neljä kertaa.

Bandits pelaa kotiottelunsa First Niagara Centerissä, New Yorkin Buffalossa. Banditsin omistaa samainen yhtiö, joka omistaa buffalolaisen NHL-seuran, Buffalo Sabresin. Bandits on NLL:än ensimmäinen joukkue, joka voitti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Banditsistä tuli NLL:än toiseksi vanhin joukkue Philadelphia Wingsin jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  2013 National Leacrosse league Media Guide And Record Book (.pdf) National Lacrosse League. Viitattu 20.2.2013. (englanniksi)

**National Lacrosse League (NLL)**

| Läntinen konferenssi | Itäinen konferenssi |
| --- | --- |
| Calgary Roughnecks | Buffalo Bandits |
| Colorado Mammoth | Philadelphia Wings |
| Edmonton Rush | Rochester Knighthawks |
| Minnesota Swarm | Toronto Rock |
| Washington Stealth |  |

**Entiset joukkueet**  

Albany Attack | Anaheim Storm | Arizona Sting | Baltimore Thunder | Boston Blazers | Boston Blazers | Charlotte Cobras | Chicago Shamrox | Columbus Landsharks | Detroit Turbos | Montreal Express | New England Blazers | New Jersey Saints |  
New Jersey Storm | New York Saints | New York Titans | Ontario Raiders | Orlando Titans | Ottawa Rebel | Pittsburgh Bulls | Pittsburgh CrosseFire | Portland LumberJax | San Jose Stealth | Syracuse Smash | Vancouver Ravens | Washington Power | Washington Wave
**Sebastian van Noyen** (k. 15. kesäkuuta 1557) oli hollantilainen linnoitus- ja sotilasarkkitehti.

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V ja Ranskan kuningas Henrik II kävivät sotaa 1550-luvulla. Ranskan armeija tuhosi vanhanaikaiset linnakkeet Hainaut’n ja Liègen alueelta Belgiasta. Kaarle V määräsi rakennettavaksi uusia. Sebastian van Noyen rakensi uudenaikaisen bastionijärjestelmän tyyppisen linnakkeen, jolle Kaarle V antoi nimen Philippeville poikansa, Espanjan kuninkaan Filip II:n mukaan. Philippevillen linnakkeen ympärille rakentui aikaa myöten pikkukaupunki.

Lähteet
-------

1. ↑  John William Reps: *The making of urban America*, s. 9. Princeton University Press, 1992. ISBN 0691006180.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Demofon vapauttaa isoäitinsä Aithran. Ruukku 470–460 eaa.
**Aithra** (m.kreik. Αἴθρα, "kirkas sininen taivas") oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naispuolisen hahmon nimi.

Aithra, Theseuksen äiti
-----------------------

**Aithra** oli Pittheuksen, Troizenin kuninkaan, tytär ja Theseuksen äiti.

Aigeus, Ateenan kuningas tapasi Aithran vieraillessaan Troizenissa, ja ihastuneena makasi tämän kanssa; toisen version mukaan hän kahlasi meren läpi Sfairian saarelle ja tuli raskaaksi Poseidonille. Aithran tultua raskaaksi Aigeus päätti palata Ateenaan, mutta kätki sandaalinsa, kilpensä ja miekkansa kivenjärkäleen alle ennen lähtöään samalla neuvoen Aithraa käskemään heidän poikaansa tuomaan ne jälleen hänelle vartuttuaan aikuiseksi. Aithra teki ohjeen mukaan, ja Theseuksesta kasvoi suuri sankari.

Myöhemmin Theseus sieppasi Helenan, ja antoi tämän Aithran huostaan huolehdittavaksi. Helenan veljet, dioskuurit, puolestaan pelastivat siskonsa ja sieppasivat vuorostaan Aithran kostoksi. Hän meni Helenan mukana Troijaan, ja pysyi siellä kunnes hänen pojanpoikansa Akamas löysi hänet kaupungin kukistuttua.[1]

Aithra, okeanidi
----------------

**Aithra** oli myös okeanidin, yhden Okeanoksen ja Tethyksen kolmesta tuhannesta tyttärestä, nimi. Häntä kutsuttiin joskus Atlaksen puolisoksi ja Hyaan, hyadien[2] ja välillä myös plejadien äidiksi[3]; joskin yleensä plejadien kerrotaan olevan Atlaksen ja Pleionen tyttäriä.

Aithra, Hyperionin puoliso
--------------------------

Hyginus nimeää Aithran Hyperionin puolison nimeksi, joskin hänet useimmiten tunnetaan nimellä Theia. Heillä oli lapset Helios, Eos ja Selene[4].

Aithra, Falanthoksen puoliso
----------------------------

Spartalainen Falanthos, Tarasta valloittaessaan, sai Delfoin oraakkelilta ilmoituksen, että hän voittaisi alueen itsellensä kun hän tuntisi sateen kirkkaalta taivaalta. Vaikka hän taistelikin voitokkaasti, hän ei onnistunut valloittamaan kaupunkia ja ajatteli jumalien asettaneen hänelle mahdottoman vaatimuksen. Epätoivoissaan hän istahti alas, ja hänen vaimonsa Aithra alkoi poimiä täitä hänen hiuksistaan pitäen tämän päätä reisiensä välissä. Suruissaan miehensä vastoinkäymisestä tämä alkoi kyynelehtiä, jolloin Falanthos, tuntiessaan kyynelten vierivän olkapäilleen, tajusi oraakkelin ilmoituksen tarkoituksen; oraakkeli olikin tarkoittanut hänen vaimoaan (*Aithra*) eikä pilvetöntä taivasta ('aithra'). Samana yönä hän voitti Tarentumin kaupungin itselleen.[5]

Lähteet
-------

1. ↑  Plutarkhos: *Vitae, Theseus* ('Theseuksen elämä') (engl. käännös)
2. ↑  Ovidius: *Fasti* v.159–182 (engl. käännös)
3. ↑  Hyginus: *Astronomica* ii.21 (engl. käännös)
4. ↑  Hyginus: *Fabulae, esipuhe* (engl. käännös)
5. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 10.10.6–8 (engl. käännös)
**Veijo Matias Tahvanainen** (s. 27. syyskuuta 1938 Ilomantsi) on entinen suomalainen suunnistaja, joka oli tuomassa Suomelle viestin MM-hopeaa 1968. Hän voitti hiihtosuunnistuksen ensimmäisen Suomen mestaruuden 1966 ja osallistui lajin ensimmäisiin epävirallisiin MM-kisoihin 1972.

Veijo Tahvanainen osallistui kolmiin kesäsuunnistuksen MM-kisoihin. Linköpingissä 1968 hän sijoittui henkilökohtaisella matkalla kymmenenneksi ja valittiin viestijoukkueen kakkososuudelle. Viestistä tulikin tiukka kisa, jossa Ruotsi jätti Suomen hopealle vaivaisella yhdeksän sekunnin erolla. Suomen muut viestinviejät olivat Rolf Koskinen, Juhani Salmenkylä ja Markku Salminen. Friedrichrodan kisat 1970 eivät tuoneet Suomelle yhtään mitalia. Tahvanainen oli miesten henkilökohtaisella matkalla toiseksi paras suomalainen 14:nnellä sijallaan. Viestissä hän lähetti Veikko Kostiaisen ankkuriosuudelle toisena, mutta lopputuloksissa Suomi tipahti neljänneksi. Stare Splavyssa 1972 Suomen menestys oli naisten varassa. Tahvanainen oli taas miesten kisan toiseksi paras suomalainen yhdeksänneksi sijoittuneena, mutta viesti päättyi hylkäykseen Risto Nuuroksen leimattua kolmannella osuudella väärällä rastilla.

PM-kisoissakaan ei Tahvanaiselle henkilökohtaista menestystä herunut. Vuoden 1969 PM-kisoissa hän ei edes nähnyt viestikilpailun loppua: Tahvanainen, Tuomo Peltola ja Veikko Kostiainen oli sijoitettu Suomen kolmen viestijoukkueen avaussuunnistajiksi, jotta he ehtivät heti oman suorituksensa jälkeen lähteä sotilaiden MM-kisoihin Sveitsiin.

Veijo Tahvanainen edusti Asikkalan Raikasta ja sai sen riveissä juhlia Jukolan viestin voittoa 1967 ja 1968. Jälkimmäisenä vuonna Raikkaan miehistö ylsi Tiomila-viestissä toiseksi, mikä onkin seuran historian paras saavutus tuossa ruotsalaiskisassa.

Tahvanainen teki historiaa voittamalla hiihtosuunnistuksen ensimmäisen henkilökohtaisen Suomen mestaruuden 1966. Hän oli mukana myös lajin ensimmäisissä epävirallisissa MM-kisoissa Bulgarian Velingradissa maaliskuussa 1972: tuloksena oli seitsemäs sija neljänneksi parhaana suomalaisena, joten kolmen hengen joukkuekisan, jossa Suomi sijoittui toiseksi, tuloksiin Tahvanaista ei laskettu.

Veijo Tahvanainen kilpaili myös ampumahiihtäjänä.

Saavutukset
-----------

### Suunnistuksessa

* MM-hopeaa viestissä 1968
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla yhdeksäs 1972, kymmenes 1968 ja neljästoista 1970
* SM-kultaa pitkällä matkalla 1971
* SM-kultaa yösuunnistuksessa 1967 ja 1972
* Jukolan viestin voitto 1967–68 (Asikkalan Raikas)
* Tiomila-viestissä toinen 1968 (Asikkalan Raikas)

### Hiihtosuunnistuksessa

* Epävirallisissa MM-kisoissa seitsemäs 1972
* SM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1966 ja 1969
* SM-kultaa viestissä 1967 ja 1972 (Asikkalan Raikas)

Lähteet
-------

* *Urheilumme kasvot 2*. Oy Scandia Kirjat Ab, 1972.

### Viitteet

1. 1 2  Urheilumme kasvot 2, s. 25
2. 1 2 3 4  Urheilumme kasvot 2, s. 302
3. ↑  MM-mitalistit ja suomalaisten sijiotukset, miehet *ssl.fi*. Suomen Suunnistusliitto. Viitattu 10.11.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Urheilumme kasvot 2, s. 1424–1425
5. ↑  Urheilumme kasvot 2, s. 1423
6. ↑  Urheilumme kasvot 2, s. 1427
Fleminggatania itään päin 2008.
**Fleminggatan** on Tukholman Kungsholmenilla sijaitseva katu, joka ulottuu Kungsbronilta Mariebergsgatanille. 

Katu oli 1600-luvulla nimeltään *Glasbruksgatan* sen alkupäässä sijainneen lasitehtaan mukaan. Lasitehdas paloi vuonna 1653 ja siirtyi muualle. Vuosisadan lopulla katu sai uuden nimen *Tegelbruksgatan* tällä kertaa tiilitehtaan mukaan. Vuoden 1733 kartassa katu puolestaan oli *Reparebansgatan* köydenpunomon mukaan. Toisinaan nimi esiintyi muodossa *Repslagargatan*. Vuonna 1885 katu sai nykyisen nimensä ylikäskynhaltija Klas Larsson Flemingin muistoksi, joka 1640-luvulla toteutti Tukholmassa ruutukaavauudistuksen.

Fleminggatanin varrella sijaitsivat aikoinaan muun muassa Separatorin ja Bolinderin tehtaat, ja Vasemmistopuolueen päätoimisto sijaitsee edelleen lähellä entistä työläiskeskittymää Kungsgatan 84:ssä.

Kuvia
-----

* Fleminggatania 1900-luvun alussa.Fleminggatania 1900-luvun alussa.
* Kadun alkupäässä sijaitseva virastotalo Tekniska nämndhuset nähtynä Klara sjöltä päin.Kadun alkupäässä sijaitseva virastotalo Tekniska nämndhuset nähtynä Klara sjöltä päin.
* AB Separatorin (nykyinen Alfa Laval) entinen pääkonttori Fleminggatan 8:ssa. Separatorin tehtaat siirtyivät Kungsholmenilta Tumbaan vuonna 1962.AB Separatorin (nykyinen Alfa Laval) entinen pääkonttori Fleminggatan 8:ssa. Separatorin tehtaat siirtyivät Kungsholmenilta Tumbaan vuonna 1962.
* Optikkoliike Ringdahlin valomainos Fleminggatan 36:ssa.Optikkoliike *Ringdahlin* valomainos Fleminggatan 36:ssa.
* Ostoskeskus Västermalmsgallerian Fleminggatanin ja Sankt Eriksgatanin kulmassa.Ostoskeskus Västermalmsgallerian Fleminggatanin ja Sankt Eriksgatanin kulmassa.

Lähteet
-------

* Sörenson, Ulf. *Vägvisare till Stockholm*. Lind & Co, 2009. ISBN 978-91-85801-62-6

1. ↑  Sörenson, s. 312
2. ↑  Sörenson, s. 308
3. ↑  Sörenson, s. 307

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fleminggatan** Wikimedia Commonsissa
**Armageddon (2002)** oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment. Se pidettiin 15. joulukuuta, 2002 Office Depot Centerissä Sunrisessä, Floridassa. Tapahtumassa esiintyneet painijat ovat RAW ja SmackDown! brändeistä. Tapahtuma oli kolmas jokavuotinen Armageddon. Siellä pidettiin seitsemän ottelua.

Taustaa
-------

Shawn Michaels kohtasi pitkäaikaisen ystävän Triple H:n Armageddonissa.
Pääfeudi RAW brändistä oli Shawn Michaelsin (mestari) ja Triple H:n (haastaja) välillä World Heavyweight Mestaruudesta. SummerSlamissa Shawn Michaels voitti Triple H:n brutaalisessa Unsanctioned Street Fight matsissa. Kolme kuukautta myöhemmin Survivor Seriesissä Michaels voitti Elimination Chamber matsin eliminoimalla viimeisenä Triple H:n ja Michaels julistettiin World Heavyweight Mestariksi. 25. marraskuuta RAW'ssa Shawn puolusti onnistuneesti mestaruuttaan Rob Van Damia vastaan, Triple H:n avustuksella. 2. joulukuuta RAW'ssa Triple H:sta tuli ykköshaastaja Michaelsin Maailman Mestaruuteen, voittamalla RVD:n. Seuraavan viikon RAW'ssa RAW'n General Manager Eric Bischoff ilmoitti, että HBK:n ja HHH:n välinen matsi tulisi olla "Three Stages of Hell" matsi. Hän ilmoitti myös mitkä matsit otteluun sisältää: ensimmäinen erä tulisi olla Street Fight, toinen erä tulisi olla Steel Cage, ja kolmas erä Ladder matsi.

Pääfeudi SmackDown! brändistä oli The Big Show'n (mestari) ja Kurt Anglen (haastaja) välillä WWE Mestaruudesta. Survivor Seriesissä The Big Show voitti Brock Lesnarin ja Show julistettiin uudeksi WWE Mestariksi. Lesnarille häviö oli hänen ensimmäinen WWE:ssä. 5. joulukuuta SmackDown!:ssa Angle voitti Edgen, Chris Benoitin ja Eddie Guerreron Fatal 4-Way matsissa ja hänestä tuli ykköshaastaja WWE Mestaruuteen Armageddonissa. Juuri kun matsi päättyi Big Show ja Paul Heyman tulivat kehään ja Show iski chokeslamin Anglelle terästuolille.

Matsit ja tulokset
------------------

| **#** | **Tulos** | **Stipulaatiot** | **Aika** |
| --- | --- | --- | --- |
|
| Heat | Jeff Hardy voitti D'Lo Brownin | Tavallinen matsi | 04:56 |
| 1 | Booker T ja Goldust voittivat Lance Stormin ja William Regalin, The Dudley Boyzit (Bubba Ray ja D-Von), ja Chris Jerichon ja Christianin (c) | Fatal 4-Way Elimination matsi World Tag Team Mestaruudesta | 16:44 |
| 2 | Edge voitti A-Trainin diskauksella | Tavallinen matsi | 07:13 |
| 3 | Chris Benoit voitti Eddie Guerreron | Tavallinen matsi | 16:46 |
| 4 | Batista (Ric Flairin kanssa) voitti Kanen | Tavallinen matsi | 06:38 |
| 5 | Victoria (c) voitti Trish Stratusin ja Jacquelinen | Triple Threat matsi WWE Women's Championshipista | 04:27 |
| 6 | Kurt Angle voitti The Big Show'n (c) (Paul Heymanin kanssa) | Tavallinen matsi WWE Mestaruudesta | 12:36 |
| 7 | Triple H voitti Shawn Michaelsin (c) | Three Stages of Hell matsi World Heavyweight Mestaruudesta | 35:30 |
|

Armageddon kronologia
---------------------

* Edellinen: Armageddon (2000)
* Seuraava: Armageddon (2003)

Lähteet
-------

* Armageddon 2002 viralliset sivut
**Holvikaari** on eroosion synnyttämä holvin tai sillan muotoinen kivimuodostuma. Se syntyy, kun kallioon syntyneet raot laajentuvat pehmeimpien kivikerrosten kuluessa pois. Holvikaaret ovat geologisiksi muodostumiksi hyvin lyhytikäisiä.

Sisämaassa holvikaaria synnyttävät lähinnä vesi ja tuuli. Rannikon holvikaaret nousevat merestä, ja niitä syntyy aaltojen kulutustyön vaikutuksesta. Aluksi syntyy luolia, jotka kovertuessaan syvemmiksi yhdistyvät toisiinsa ja muodostavat holvikaaren. Se laajenee yhä leveämmäksi, kunnes sen katto romahtaa. Jotkin meressä seisovat yksinäiset kivipylväät eli raukit ovat romahtaneita holvikaaria, ja ennen pitkää nekin romahtavat.

Utahissa sijaitsevassa Archesin kansallispuistossa on noin 2 000 luonnon muovaamaa holvia.

Esimerkkejä
-----------

* Landscape Arch Archesin kansallispuistossa UtahissaLandscape Arch Archesin kansallispuistossa Utahissa
* Delicate Arch Archesin kansallispuistossaDelicate Arch Archesin kansallispuistossa
* Double Arch Archesin kansallispuistossaDouble Arch Archesin kansallispuistossa
* Holvikaari Negevin autiomaassa IsraelissaHolvikaari Negevin autiomaassa Israelissa
* Lergravsporten Gotlannissa RuotsissaLergravsporten Gotlannissa Ruotsissa
* Sininen ikkuna Maltalla ennen romahtamistaanSininen ikkuna Maltalla ennen romahtamistaan
* Praia da Marinhan holvikaaria Algarvessa PortugalissaPraia da Marinhan holvikaaria Algarvessa Portugalissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olds, Margaret (julkaisija): *Geologica: elävä ja muuttuva maapallo*, s. 408–409, 448. Suomentanut Hallanaro, Eeva-Liisa. Ullman, 2009.
2. ↑  Luhr, James F. (päätoimittaja): *Maapallo*, s. 497. Karttakeskus, 2007 (alkuteos *Earth*, 2003). ISBN 978-951-593-040-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Holvikaari (kivimuodostuma)** Wikimedia Commonsissa