recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daniel Joachim Edward Duncker** (4. tammikuuta 1835 Artjärvi – 24. kesäkuuta 1894 Helsinki) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Dunckerin vanhemmat olivat Kinttulan kartanon ensimmäinen Duncker-sukuinen omistaja tilanomistaja Gustaf Duncker ja Anna Elisabeth Poppius. Daniel Joakim Edvard Dunckerilla oli pikkuveli Elis Gabriel Dunker, joka syntyi 1. helmikuuta 1844 Artjärvellä ja kuoli 8. syyskuuta 1876 Helsingissä. Hän toimi oopperalaulajana.

Daniel Joakim ja Elis Gabriel Dunckerin isänisä oli everstiluutnantti Joakim Zachris Duncker, joka haavoittui Suomen sodan Hörneforsin taistelun yhteydessä sen jälkeen 6. heinäkuuta 1809 Uumajan eteläpuolella, koska oli kieltäytynyt antautumasta venäläisille joukoille. J. Z. Dunckerin komentamat joukot jäivät viivyttämään venäläisten etenemistä ja tulivat saarretuiksi. Tätä ennen Johan August Sandels oli kysynyt Dunckerilta: "Pelkäättekö, herra everstiluutnantti?". Everstiluutnantti Dunckerista on tarina Välskärin kertomuksissa runossa *Heinäkuun viides päivä*.

Opinnot ja ura
--------------

Daniel Edvard Dunker tuli filosofian kandidaatiksi 1860, opiskeli maataloutta Ruotsissa ja ryhtyi viljelemään perintötilaansa Kinttulan kartanoa vuonna 1863. Tämän lisäksi hän omisti Hilsdalin kartanon Orimattilan Pakaalla 1869–1894. Uudellamaalla hänet tunnettiin *Kinttulan maisterina*. (Antin - 119*lähde tarkemmin?*)

Tila palkittiin vuoden 1881 yleisessä maatalousnäyttelyssä kultamitalilla. Duncker oli tunnettu myös hevosten kasvattajana. Hän osallistui useisiin valtion komiteoihin, toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtajana 1886–1888 ja oli kotikuntansa Artjärven kunnalliselämän vaikuttaja 1870-luvulta lähtien. Duncker osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana vuosina 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894 eli seitsemän kertaa. Vuosien 1877–1891 aikana pidetyillä valtiopäivillä hän toimi säätynsä varapuhemiehenä. Duncker tunnettiin maltillisena ja varsinkin kielikysymyksissä liberaalina valtiopäivämiehenä. Hänen tiedetään vastustaneen muun muassa koulupakkoa, työväensuojelua ja raittiusasiaa*lähde?*.

Dunckerin puoliso vuodesta 1865 oli Fredrika Wilhelmina Sofia Sneckenström (k. 1882).

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivut 145–146

### Viitteet

1. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 43–44. Helsinki: Otava, 1926.
2. ↑  Kinttulan kartano *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* DUNCKER Daniel Joakim Edvard. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.   Viitattu 31.12.2013.
**Norkoampiainen** (*Vespula austriaca*) on yhteiskunta-ampiaisiin kuuluva myrkkypistiäinen. Useimmista sukulaisistaan poiketen se ei tee omaa pesää vaan elää loisena.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Muiden sukulaistensa tapaan norkoampiaisen väritys on musta-keltainen. Silmän etuosan kurottuva uloke on yläosastaan musta ja alempaa keltainen. Leukojen yläpuolinen suukilpi on kuhnurilla kokonaan keltainen, harvoin mustapisteinen, kuningattarella suukilvessä on kolme mustaa täplää. Takaruumiin kuvioinnissa musta väri muodostaa keltaiselle pohjalle lajille tyypillisiä kaarevia kuvioita. Takimmaisen raajaparin karvat ovat pitkiä ja tummia. Kuningatar on 15–19 mm ja kuhnuri 13–16 mm pituinen.

Levinneisyys
------------

Lajin levinneisyys ulottuu Britteinsaarilta Euroopan poikki Itä-Aasiaan. Pohjoisamerikkalaiset populaatiot on nykyisin erotettu omaksi lajikseen. Suomessa sitä tavataan koko maassa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Norkoampiainen on pesäloinen, joka ei tee lainkaan omaa pesää. Tämän vuoksi sillä ei myöskään esiinny työläisiä. Isäntälajina toimii yleensä puna-ampiainen (*Vespula rufa*) ja Aasiassa luultavasti myös *Vespula nursei*. Talvehtinut norkoampiaiskuningatar tunkeutuu alkukesällä, isäntälajin ensimmäisten työläisten aikuistuttua, isäntälajin pesään ja joko surmaa alkuperäisen kuningattaren tai ajaa sen ulos pesästä. Tämän jälkeen se alistaa isäntälajin työläiset, jotka jatkavat pesän rakentamista ja päätyvät ruokkimaan norkoampiaista ja hoitamaan sen tuottamia munia. Kun alkuperäisen kuningattaren munimat munat ovat aikuistuneet, pesä tuottaa enää uusia norkoampiaiskuningattaria ja -kuhnureita. Norkoampiaisen loisimat pesät jäävät pienemmiksi kuin loisimattomat pesät. Loisittu puna-ampiaispesä ehtii tuottaa noin 200 puna-ampiaistyöläistä ja sen jälkeen noin 100 norkoampiaiskuningatarta ja 100 norkoampiaiskuhnuria.

Pesänvaltaus ei onnistu aina vaan joskus isäntälajin työläiset surmaavat norkoampiaiskuningattaren.

Norkoampiaisia tapaa helpoimmin keväällä, kun talvehtineet kuningattaret etsivät loisittavia pesiä. Ainoastaan hedelmöittyneet kuningattaret talvehtivat.

Lähteet
-------

1. ↑  Juho Paukkunen: Norkoampiainen – *Vespula austriaca* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. 1 2 3 4 5  *Nationalnyckeln till Sveriges Flora och Fauna. Steklar: Myror—getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae*. Uppsala: ArtDatabanken, SLU, 2012. ISBN 978-91-88506-78-8.  s. 316
3. ↑  BugGuide.net (englanniksi)
4. ↑  Bees, Wasps & Ants Recording Scheme (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Identification Atlas of the Vespidae (Hymenoptera, Aculeata) of the northeastern Nearctic region (englanniksi)
* Pistiäiswiki (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q303605
* Wikispecies: Vespula austriaca
* BioLib: 69866
* BOLD: 308725
* CoL: 7FQW4
* EPPO: VESUAU
* EUNIS: 216090
* Fauna Europaea: 167806
* Fauna Europaea (new): a7da6937-6427-40c7-b12c-1d07b0eb7b4c
* GBIF: 1311651
* iNaturalist: 233557
* IRMNG: 10785923
* NatureServe: 2.744956
* NBN: NHMSYS0000876780
* NCBI: 1667569

 |

 |
Betekirjoitusta.
**Betet** ovat kru-kieltä puhuva kansa Norsunluurannikon lounaisosassa. He asuvat Sassandra- ja Bandamajokien keskijuoksun välisellä alueella. Betejä on 2,6 miljoonaa henkeä.

Betejen uskotaan saapuneen lännestä nykyisen Liberian alueelta. He ovat trooppisen sademetsävyöhykkeen kanta-asukkaita.

Perinteisiä elinkeinoja ovat metsästys ja keräily, joiden lisäksi harjoitettiin kaskiviljelyä. Tärkeimmät viljelykasvit olivat jamssi, bataatti, maissi ja banaani. Djulien kanssa käydyn vaihdon välineenä toimivat kolapähkinät. Siirtomaa-aikana kehittyi kaakaon ja kahvin plantaasiviljely, joka tuhosi perinteisen elintavan. Käsityöammatteja ovat metallityöt, savenvalanta ja puunveisto.

Asumukset ovat etupäässä nelikulmaisia taloja, joissa on oljella peitetty harjakatto. Miehet pitävät tunikamaista paitaa tai toogamaisia kankaita, naiset lanteiden ympärille kiedottavia hameita. Erilaiset korut ja arpikoristelut ovat yleisiä.

Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheisiin, suku- ja kyläyhteisöihin ja ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia on yleistä. Sukulaisuussuhteet ovat patrilineaarisia.

Betet harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu luonnonvoimien ja esi-isien palvontaa sekä taikuutta. Osa kansasta on katolisia. Synkretistiset uskomukset ovat yleisiä. Beteillä on 1900-luvulla luotu kuvakirjoitusjärjestelmä, jonka käyttö on vähäistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 97. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
**Daniel Diges** (17. tammikuuta 1981 Alcalá de Henares, Madrid) on espanjalainen näyttelijä ja laulaja. Hän edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 2010. 

Diges on esiintynyt monissa televisiosarjoissa, kuten sarjoissa "Megatrix Club", "Anna ja seitsemän", "Keskussairaala" ja "Ei kukaan voi elää täällä (Naapureina Madridissa)" sekä ohjelmassa "Max Clan"(2003–2004), jonka nimihenkilö Maxia hän näytteli. Digesin roolituksiin kuuluvat myös esimerkiksi musikaalit "High School Musical - Troyn peli" sekä "Mamma Mia! ".

Diges edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 2010 kappaleella "Algo pequeñito". Hän esiintyi finaalilähetyksen toisena. Digesin esitykseen hyppäsi lukuisista urheilukilpailutempauksista tunnettu häirikkö Jimmy Jump, joka ehti olla lavalla noin kaksikymmentä sekuntia ennen kuin turvamiehet ajoivat hänet ulos. Diges ja hänen taustatanssijansa kuitenkin jatkoivat esitystä ikään kuin mitään ei olisi tapahtunut. Euroopan yleisradioliitto antoi kuitenkin Espanjalle luvan esittää kappaleensa uudelleen viimeisenä esiintyneen Tanskan jälkeen. Espanja sijoittui lopulta viidenneksitoista 68 pisteellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Häirikkö juoksi keskelle Espanjan euroviisuesitystä - katso kuva!  30.5.2010. Ilta-Sanomat. Viitattu 5.7.2018.
2. ↑  Daniel Diges eurovision.tv. Viitattu 5.7.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kim Ki-sung** (hangul 김기성, s. 14. toukokuuta 1985 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa ALIH-liigaa Anyang Hallassa. Hän pelasi Mestis-joukkue HC Keski-Uusimaassa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Ura
---

### Seuraura

Ki-sung pelasi vuodet 2002–2004 Etelä-Korean jääkiekkoliigan Kyungsung HS:ssä. Hän oli vuonna 2003 NHL-joukkue New York Islandersin tulokasleirillä.

Vuodet 2004–2008 Ki-sung pelasi Yonsei Universityn joukkueessa. Hän voitti vuosina 2005, 2006 ja 2008 Etelä-Korean liigan yliopiston pistepörssin. Yliopiston parhaaksi hyökkääjäksi Ki-sung valittiin vuosina 2006 ja 2008 sekä runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 2006 ja runkosarjan parhaimmaksi hyökkääjäksi vuonna 2007.

Ki-sung siirtyi Asia League Ice Hockeyn Anyang Hallaan kaudeksi 2008–2009 ja hänet valittiin heti ALIH:n vuoden tulokkaaksi. Ki-sung voitti joukkueessa ALIH:n mestaruuden vuosina 2010 ja 2011.

Kaudeksi 2011–2012 Ki-sung siirtyi Pohjois-Amerikkaan CHL:ään Tulsa Oilersiin. Hän pelasi joukkueessa vain kolme ottelua ja keräsi niissä +/- -tilastossa -3-lukeman. Marraskuussa 2011 Ki-sungin sopimus purettiin, eikä hän pelannut loppukaudella enää missään Pohjois-Amerikan mantereen seurajoukkueessa.

Elokuussa 2012 Ki-sung siirtyi kolmen muun eteläkorealaispelaajan tavoin try-outille Mestikseen nousseeseen HC Keski-Uusimaahan.

### Maajoukkueura

Ki-Sung nimettiin Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkueeseen kaudeksi 2017-2018. Se teki A-maatason debyyttinsä Moskovan EHT-turnauksessa, missä pelasi Kanadaa, Ruotsia ja Suomea vastaan. Ki-Sung teki Moskovan turnauksessa tehopisteitä.

Lähteet
-------

* Kim Ki-sung *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  EliteProspects
2. ↑  Tulsa Oilers Pointstreak. Viitattu 1.9.2012. (englanniksi)
3. ↑  HCK-JAROSLAV! MA 6.8. KLO 19:30!  5.8.2012. HC Keski-Uusimaa. Viitattu 1.9.2012. [vanhentunut linkki]
**Daniel Doré** (s. 9. huhtikuuta 1970 Ferme-Neuve, Quebec) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Doré sai NHL-varauksen, kun Quebec Nordiques varasi hänet numerolla viisi varaustilaisuuden 1988 ensimmäisellä kierroksella. Ennen NHL-varausta hän oli pelannut kaksi kautta voimahyökkääjän roolissa juniorisarja LHJMQ:n Drummondville Voltigeursissa. Hän jatkoi Voltigeursissa myös kauden 1988–1989 ja osan kautta 1989–1990.

Huolimatta korkeasta varausnumerosta, Doré ei saanut vakituista paikkaa NHL:stä. Hän pelasi NHL-urallaan yhteensä 17 ottelua, 16 ottelua runkosarjakaudella 1989–1990 ja yhden ottelun runkosarjakaudella 1990–1991. Tehopisteitä hän teki näissä otteluissa viisi, kaksi maalia ja kolme syöttöpistettä, kaikki ensimmäisellä kaudellaan. Hän pelasi suurimman osan ammattilaisurastaan AHL:ssä, vuodesta 1990 vuoteen 1992 Nordiquesin farmijoukkueessa Halifax Citadelsissä ja kauden 1992–1993, tehtyään vapaana pelaajana sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa, Hershey Bearsissa. Hän pelasi urallaan myös muutaman ottelun ECHL:n Greensboro Monarchsissa ja Colonial Hockey Leaguen Chatham Wheelsissä.

Lopetettuaan jääkiekkouransa vuonna 1994 Doré pelasi kolme kautta rullakiekkoa Roller Hockey International -ammattilaissarjassa. Hän edusti kaksi kautta, kaudet 1994–1995, Montreal Roadrunnersia ja yhden kauden, kauden 1996, Empire State Cobrasia.

Doré on myös työskennellyt jääkiekon pelaajatarkkailijana. Hän työskenteli 11 vuotta Boston Bruinsin palveluksessa, kunnes tuli irtisanotuksi vuonna 2007, minkä jälkeen hän on toiminut New York Rangersin pelaajatarkkailijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Daniel Doré The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. 1 2 3  Daniel Doré Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Bruins fire assistant GM Jeff Gorton and amateur scout Dan Dore *NHL.com*.  27.6.2007. Viitattu 6.12.2011. (englanniksi)
4. ↑  The Unknown Ones *The Prospect Park*.  26.5.2011. Viitattu 6.12.2011. (englanniksi)
**Kim Jouni Ilari Mattsson** (s. 29. marraskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen kenraalimajuri.

Mattsson syntyi kirjailija Gunnar Mattssonin ja oopperalaulaja Virpi Augustinin perheeseen. Mattsson suoritti Kadettikoulun 1985, Sotakorkeakoulun 1995, ylemmän päällystön kurssin 2007 ja ylimmän johdon kurssin 2009. Hän toimi kouluttajana Uudenmaan jääkäripataljoonassa 1985–1988 ja Kadettikoulussa 1988–1992. Mattsson oli sotilastarkkailija Lähi-idässä 1992–1993 ja Hämeen rykmentin toimistopäällikkö 1995–1996. Pääesikunnan toimistoupseerina hän toimi 1996–1998 ja oli tasavallan presidentin kolmas adjutantti 2000–2001, toinen adjutantti 2002–2003 ja ensimmäinen adjutantti 2003–2006. Mattsson oli tutkija Harvardin yliopistossa 2006–2007, Utin jääkärirykmentin komentaja 2007–2010 ja valtakunnallisten maanpuolustuskurssien johtaja vuodesta 2010. Pääesikunnan suunnitteluosaston apulaisosastopäällikkönä Mattsson työskenteli 2013–2015, Pääesikunnan komentopäälliköksi hänet nimitettiin 2015. Vuodesta 2021 alkaen hän toimii Maavoimien esikuntapäällikkönä.

Mattsson ylennettiin vänrikiksi 1982, luutnantiksi 1985, yliluutnantiksi 1987, kapteeniksi 1990, majuriksi 1995, everstiluutnantiksi 2001, everstiksi 2007, prikaatikenraaliksi 2015 ja kenraalimajuriksi 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 594. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2 3  Puolustusvoimat: Mattsson, Kim Jouni Ilari (Viitattu 3.1.2018)
3. 1 2  Ylennyksiä kenraalikunnassa 4.6.2021  4.6.2021. Puolustusministeriö. Viitattu 4.6.2021.
**Palaió Pylín linna** (kreik. Κάστρο Παλαιό Πυλί, *Kástro Palaió Pylí*; transl. myös *Paleó Pilín linna*) on raunioitunut keskiaikainen linna Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä kaakkoon Pylín kylästä.

Historia
--------

Linnaa sisältä.
Linnan bysanttilainen portti.
Palaió Pylín linnan paikalla vaikuttaa olleen linnoitteita jo mykeneläisellä kaudella sekä myöhemmin antiikin aikana. Nykyinen linna on rakennettu bysanttilaisella kaudella, arviolta 1000-luvulla. Se mainitaan ensimmäisen kerran Pátmoksen Johannes Teologin luostarissa säilyneissä asiakirjoissa vuodelta 1085. Paikalla oli linnan lisäksi myös asutus, ja se oli saaren tärkeimpiä turvapaikkoja keskiajalla. Linna selvisi esimerkiksi turkkilaisten piirityksestä vuonna 1457 luoksepääsemättömyytensä ansiosta. Vuonna 1493 se kärsi vaurioita maanjäristyksessä ja kunnostettiin.

Turkkilaiset valtasivat Kosin vuonna 1523, mutta Palaió Pylín linna onnistui ainoana kapinoimaan vuonna 1526. Myöhemmin se kuitenkin antautui. Linnan myöhemmistä vaiheista ei tiedetä paljoakaan. Asutuspaikka hylättiin vuosien 1813–1830 välillä epidemian vuoksi, jonka jälkeen se on raunioitunut. Nykyisin linnanraunioita on kutsuttu nimityksellä "Dodekanesian Mystras", koska ne muistuttavat tätä tunnetumpaa bysanttilaista rauniokohdetta.

Rakennus
--------

Linna on rakennettu Díkaios-vuoren luoteisrinteessä olevalle matalammalle huipulle noin 300 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Linnoituspaikalta on hyvä näkymä saaren pohjoisrannikolle. Linnassa on kolme linnoituskehää. Ensimmäinen ympäröi kukkulan huipun, toinen ympäröi ensimmäistä laajemman alueen sen itä-, etelä- ja länsipuolelta, ja kolmas alueen ensimmäisen pohjoispuolelta. Ensimmäisessä kehässä on neljä tornia ja toisessa kolme. Raunioiden joukosta erottuu bysanttilainen noin 1100–1200-luvuilla rakennettu portti, joka on rakennettu Dodekanesialle tyypillisellä tekniikalla.

Raunioalueella on kolme kirkkoa, Pyhän Antonioksen (*Ágios Antónios*) kirkko, Neitsyt Marian (*Panagía ton Kastrianón*) kirkko ja Pyhien ruumiittomien (= Enkelien, *Ágioi Asómatoi*) kirkko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Παλαιό Πυλί *Καστρολόγος*. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2  Κάστρο – Παλαιό Πυλί *Kos 4 All*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Παλαιό Πυλί *Dikaiosnet.gr*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palaió Pylín linna** Wikimedia Commonsissa
Daniel David Palmer
**Daniel David Palmer** (7. maaliskuuta 1845 Port Perry – 20. lokakuuta 1913 Los Angeles) oli kiropraktisen hoidon eli kiropraktiikan luoja.

Daniel Palmer harjoitti parantamista magneettien avulla 1880-luvun lopulla ennen kiropaktisen hoidon kehittämistä. Palmerilla oli kaksi potilasta, joiden oireet viittasivat ongelmiin selkärangassa. Toinen potilaista oli kärsinyt kuulo-ongelmasta. Palmer korjasi tämän potilaan selkärangan siirtymän 18. syyskuuta 1895, jolloin potilaan kuulo palautui. Toisen potilaan sydämen vaivat korjautuivat selkärangan asennon korjaamisen myötä, mikä sai Palmerin uskomaan, että hermoon kohdistuva paine aiheutti sydänongelmia. 

Kokemustensa myötä Palmer perusti kiropraktisen hoidon, kiropraktiikan. Hänen teoriansa perustui hermon heikentyneeseen toiminnan aiheuttavan taudintilan ja että, selkärangan nikaman väärä asento voi aiheuttaa hermopaineen.*selvennä* Palmer perusti koulun, myöhemmin Palmerin kiropraktikkojen koulun, josta vuonna 1902 koulusta valmistui 15 kiropraktikkoa.

Palmer myi perustamansa kiropraktikkokoulun pojalleen B. J. Palmerille. Myöhemmin Daniel Palmerin yritti perustaa uutta koulua kiropraktiikalle, muttei onnistunut yrityksessään.

Aiheesta muualla
----------------

* Excerpt from *The Text-Book of the Science, Art and Philosophy of Chiropractic* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Bethesda** on kaupunkimainen väestönlaskennallinen paikka (CDP) Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n suurista esikaupungeista. Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Bethesdassa on pientaloasutuksen lisäksi tornitaloista muodostuva keskusta-alue. Asukasluku Bethesdan väestölaskenta-alueella vuonna 2000 oli 55 277. Bethesda on suoraan piirikunnan alaisuudessa toimiva kunnallishallinnoton alue (engl. *unincorporated area*), jolla ei ole tarkkoja rajoja. Bethesda kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore-Washington Metropolitan Area. Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Bethesdaan kulkee Washingtonin metron punainen linja.

Nimen alkuperä
--------------

Bethesda on saanut nimensä vuonna 1820 rakennetusta *Bethesda Presbyterian Church* -kirkosta. Aramean kielen sanat *beth hesda* tarkoittavat "armon huonetta". *Raamatussa* Johanneksen evankeliumin 5. luvussa Jeesus parantaa miehen Betesdan altaalla.

Talous
------

Lockheed Martinin päämaja.
Bethesdan suuriin työnantajiin kuuluu Yhdysvaltojen terveysvirasto (NIH), jonka päämaja ja monet laitokset sijaitsevat kaupungissa. Bethesdassa pääkonttoriaan pitävät myös muun muassa puolustusteollisuusyhtiö Lockheed Martin ja maailman suurin hotelliyhtiö Marriott International. Videopeliyhtiö Bethesda Softworks perustettiin 1986 Bethesdassa, mutta yritys muutti jo vuonna 1990 Marylandin Rockvilleen. Paikkakunnalla sijaitsee myös Yhdysvaltain presidenttien terveydenhoidosta tunnettu sotilassairaala Walter Reed National Military Medical Center.

2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö arvioi Bethesdan Washingtonin pääkaupunkiseudun kolmanneksi parhaaksi asuinalueeksi niin ikään Marylandin puolella sijaitsevien Chevy Chasen ja Kensingtonin jälkeen. Bethesdaa luonnehditaan tilastojen perusteella myös Yhdysvaltojen korkeimmin koulutetuksi pikkukaupungiksi. Huomattava osa asukkaista on terveysalan tutkijoita tai muuta akateemista väkeä, kuten diplomaatteja, lobbareita ja journalisteja. Esimerkiksi monet *Helsingin Sanomien* Washingtonin-kirjeenvaihtajat ovat asuneet Bethesdassa ja tehneet siitä lehteensä monia juttuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Joh. 5:15
2. ↑  Bethesda Softworks Success Story, SuccessStory-sivusto. Viitattu 29.5.2017.
3. ↑  Grigson, Natalie: These Are The 10 Best Washington, D.C. Suburbs *Movoto Blog*.  ei päiväystä. Viitattu 29.5.2017.
4. ↑  Niskakangas, Tuomas: Lähiön kirjakauppa kokoaa kansan.  *Helsingin Sanomat*, 5.3.2013. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 28.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bethesda (Maryland)** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: sv:Bethesda, Maryland & en:Bethesda, Maryland
**Hattin** tai **Hittin** on entinen kylä nykyisen Israelin pohjoisosassa. Hattin tuli kuuluisaksi vuonna 1187 sen lähellä käydystä Hattinin taistelusta, ja druusit pitävät sitä raamatullisen Jetron hautapaikkana. Kylä hylättiin vuonna 1948 ja suurin osa sen rakennuksista purettiin.

Maantiede
---------

Kylän vanha moskeija.
Hattin sijaitsee tasangolla Tiberiaksen länsipuolella. Hattinin sarvet ovat tuliperäisen kukkulan kaksi huippua, joita erottaa entisen tulivuoren kraatteri.

Historia
--------

Druusien Jetron pyhättö.
Myöhempi Hattin on yhdistetty joskus muinaiseen kanaanilaiseen kaupunkiin Siddimiin. 200-luvulta ennen ajanlaskun alkua paikkakuntaa alettiin kutsua hepreankielisellä nimellä Kefar Hittin. Rooman valtakunnan kaudella se tunnettiin nimellä Kefar Hittaia.

Hattin tuli kuuluisaksi vuonna 1187 käydystä Hattinin taistelusta. Saladinin johtamat muslimit voittivat taistelussa lähellä Hattinia Jerusalemin kuningas Guy de Lusignanin ristiretkeläisarmeijan. Kylä tunnettiin taistelun lisäksi pyhätöistään. Se on liitetty kansanperinteessä profeetta Jetron (*Shu'ayb*) hautapaikkaan. Tarinan alkuperästä ei ole varmuutta. Haudasta kirjoitti 1200-luvulla rabbi Samuel ben Samson, joka mainitsi paikan Jetron tai Hoosean hautapaikkana.

Osmanien valtakunnan vuoden 1596 veroluettelon mukaan kylä käsitti 110 taloutta ja paikalliset viljelivät vehnää, ohraa ja oliiveja, kasvattivat vuohia, ja heillä oli mehiläisiä. Matkailija Evliya Çelebi kirjoitti vuonna 1649 kylässä olevan noin 200 muslimitaloa. 1800-luvun lopussa sen asukasluku oli noin 400. Vuonna 1897 paikalle perustettiin kyläkoulu. Kylä hylättiin vuonna 1948, ja suurin osa sen entisistä rakennuksista on purettu. Druusit vierailevat Jetron hautana pitämällään paikalla Hattinissa, ja vuosittain huhtikuussa paikalla järjestetään juhlallisuuksia. Paikalla oleva pyhättö on rakennettu suhteellisen hiljattain, mutta se sisältää myös joitakin vanhempia osia.

Lähteet
-------

1. 1 2  B. Lewis ym.: *Encyclopaedia of Islam, Volume III (H-Iram)*, s. 11. Brill, 1986. ISBN 90-04-08118-6. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  A Gazetteer of Buildings in Muslim Palestine (British Academy Monographs in Archaeology) (s. 510) Oxford University Press. Viitattu 30.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Battle of Ḥaṭṭīn Encyclopaedia Britannica. Viitattu 30.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  Samy Swayd: *Historical Dictionary of the Druzes*, s. 74. The Scarecrow Press, 2006. ISBN 0-8108-5332-9. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hattin** Wikimedia Commonsissa
**Beth Shalomin synagoga** (kreik. Συναγωγή Μπεθ-Σαλόμ, *Synagogí Beth-Salóm*, hepr. ‏בית כנסת בית שלום‎) on synagoga Ateenassa Kreikassa. Se on kaupungin pääsynagoga ja sijaitsee Kerameikóksen kaupunginosassa lähellä antiikin Kerameikoksen arkeologista aluetta.

Synagoga rakennettiin vuonna 1935 vastapäätä Ateenan vanhempaa vuonna 1904 rakennettua synagogaa. Syynä uuden synagogan rakentamiseen oli se, että kaupunkiin muutti paljon juutalaisia pakolaisia Vähästä-Aasiasta. Synagogarakennus on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja edustaa yksinkertaista uusklassista (uuskreikkalaista) arkkitehtuuria. Synagogan nimi on suomeksi "Rauhan talo".

Synagogarakennus kunnostettiin vuonna 1975. Synagoga seuraa sefardijuutalaista perinnettä. Vanhaa synagogaa käytetään nykyisin ainoastaan suurina juhlapäivinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jewish Synagogues in Athens *The Jewish Museum of Greece*. Viitattu 31.3.2015.
2. 1 2 3  Μπεθ-Σαλόμ *Athens Info Guide*. Viitattu 31.3.2015.
3. ↑  Synagogues *Chabad of Greece*. Viitattu 31.3.2015.
*Tämä artikkeli käsittelee Alaskan kaupunkia. Nimen Bethel tai Betel muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla Betel.*



**Bethel** (alaskanjupikiksi *Mamterilleq*) on kaupunki Alaskassa 544 kilometriä Anchoragesta länteen. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 6 356. Bethel on yksi läntisen Alaskan suurimmista kaupungeista. Se on 56:n Yukon-Kuskokwim -jokisuiston alueella olevan kylän ja kaupungin hallinnollinen ja liikenteellinen keskus.

Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista oli 61,8 % Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia pääosin jupik-eskimoita. Alueella asuu liittovaltion tunnustama heimoyhteisö Orutsararmuit Native Council.

Kaupungissa on osavaltion omistama Bethelin lentokenttä (IATA: BET, ICAO: PABE).

Historiaa
---------

Bethel oli alun perin jupikkien perustama kylä, jonka nimi oli *Mamterillermiut* (joissakin lähteissä muodossa *Mumtrekhlogamute*), "savustamon ihmiset", läheisen kalansavustamon mukaan. Alaska Commercial Company avasi paikalle kauppa-aseman 1800-luvun loppupuoliskolla. Vuoden 1880 väestönlaskennan mukaan kylän asukasluku oli 41. John Henry Kilbuck nuoremman johdolla herrnhutilaiset perustivat kylään lähetysaseman vuonna 1885. Kilbuck opetteli jupikkien kielen, joka edisti lähetystyötä merkittävällä tavalla. Lähetyssaarnaajat siirsivät Bethelin eroosion vuoksi alkuperäiseltä sijaintipaikaltaan nykyiselle paikalle Kuskokwimjoen länsirannalle. Postikonttori avattiin kylään vuonna 1905. Kaupunkioikeudet Bethel sai vuonna 1957.

Lähteet
-------

1. ↑   (Sarake A22)
2. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bethel**.
* Bethel Google Mapsissa
* Bethel TerraServer-USA:ssa (englanniksi)

Alaskan osavaltio

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Aleutit
* Kenain niemimaa
* Matanuska-Susitnan laakso
* Yukon-Kuskokwimjoen suisto

 |
| Kaupungit (suurimmat) | 
* Anchorage
* Bethel
* Cordova
* Dillingham
* Fairbanks
* Homer
* **Juneau** (pääkaupunki)
* Kenai
* Ketchikan
* Kodiak
* Kotzebue
* Nome
* Palmer
* Seward
* Sitka
* Unalaska
* Utqiagvik
* Valdez
* Wasilla

 |
| Hallintoalueet | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Piirikunnat | 
* Anchorage
* Bristol Bay
* Denali
* Fairbanks North Star
* Haines
* Aleutians East
* Juneau
* Kenai Peninsula
* Ketchikan Gateway
* Kodiak Island
* Lake and Peninsula
* Northwest Arctic
* Matanuska-Susitna
* North Slope
* Petersburg
* Sitka
* Skagway
* Wrangell
* Yakutat

 |
|  Väestönlaskenta-alueet | 
* Bethel
* Chugach
* Copper River
* Dillingham
* Hoonah-Angoon
* Southeast Fairbanks
* Aleutians West
* Nome
* Kusilvak
* Prince of Wales-Hyder
* Yukon-Koyukuk

 |

 |
60 Minute Man, Casagrande & Rintala (2000)
**60 Minute Man** on suomalaisen arkkitehti- ja taiteilijaparin Casagrande & Rintalan arkkitehtoninen installaatio Venetsian arkkitehtuuribiennaaliin vuonna 2000. Teoksessa Casagrande & Rintala istuttivat tammimetsän hylättyyn proomuun, jonka hinasivat Venetsiaan ja avasivat julkiseksi puistoksi. Puut istutettiin Venetsian kaupungin 60 minuutin aikana tuottaman biologisesti puhdistetun ja kompostoidun viemärijätteen päälle. 

"Tämä puisto on istutettu ihmisjätteelle, jonka on tuottanut Venetsian kaupunki kuudenkymmenen minuutin aikana."

The New York Timesin arkkitehtuurikriitikko Herbert Muschamp nosti 60 Minute Man -teoksen henkilökohtaiseksi suosikikseen biennaalissa ja työ edusti Suomea New Trends of Architecture in Europe and Japan 2001 näyttelyissä Tokiossa, Portossa ja Rotterdamissa.

Whitney Museumin Floating Island
--------------------------------

Vuonna 2005 Whitney Museum of American Art toteutti ulkoasultaan Casagrande & Rintalan *60 Minute Manin* kanssa lähes samanlaiseen teoksen *Floating Island*, joka perustui pohjautuvan maataiteilija Robert Smithsonin luonnoksiin vuodenlta 1970. Robert Smithson kuoli lentokone onnettomuudessa vuonna 1973. Teoksessa puita kasvavaa proomua hinattiin Manhattanin saaren ympäri.

Lähteet
-------

1. ↑  Adam Mornament: When Attitude Becomes Form  2003. Contemporary Magazine. Viitattu 14.7.2007. (englanniksi)
2. ↑  Herbert Muschamp: Architecture's Claim on the Future: The Blob  2000. New York Times. Viitattu 14.7.2007. (englanniksi)
3. ↑  New Trends of Architecture in Europe and Japan 2001  11/2001. Berlage Institute.  Arkistoitu 28.9.2006. Viitattu 19.7.2007. (englanniksi)
4. ↑  Randy Kennedy: It's Not Easy Making Art That Floats  16.9.2005. New York Times. Viitattu 4.8.2007. (englanniksi)
Adlan Cruz
**Adlan Cruz** (s. 18. marraskuuta 1968, Puerto Rico) on säveltäjä, tuottaja ja arvostettu yhtenä maailman parhaista konserttipianisteista. Hänen soittamansa musiikki on yhdistelmä poppia, etnoa ja klassista tyyliä. Adlan Cruzin musisointi on innostavaa ja koskettavaa. Hän on konsertoinut monien sinfoniaorkestereiden kanssa sekä toiminut musiikillisena johtajana Billy Grahamille ja Nicky Cruzille, jotka ovat kansainvälisesti tunnettuja kristittyjä vaikuttajia. 

Cruz osoitti lahjakkuutensa jo hyvin nuorena. Hän aloitti pianonsoiton korvakuulolta kolmevuotiaana ja soittotunnit viisivuotiaana. Hänen kehitykseensä vaikutti kaksi huippusoittajaa, Rosita Casanova ja Violeta de la Mata. Hän valmistui yhdestä New Yorkin parhaista musiikkikouluista. Harjoiteltuaan monta yliopistovuotta eri oppilaitoksissa hän alkoi kiertää eri puolilla maailmaa soittaen ja esiintyen.

Cruz matkustaa edelleen eri puolilla maailmaa konsertoiden erilaisille ihmisryhmille. Hänen suurimpia saavutuksiaan ovat New Yorkin – Puerto Ricon päivän marssi, johon osallistui 1,5 miljoonaa ihmistä vuonna 2005, ja Nigerian Lagosissa hän soitti 3,4 miljoonan suuruiselle yleisölle vuonna 2000. Nigerian esityksen jälkeen Cruzin unelma käydä jokaisella mantereella soittamassa musiikkiaan oli täyttynyt.

Vuoden 2006 helmikuussa Adlan Cruz oli Suomen kiertueella, johon kuului 17 konserttia. Tämä oli Cruznin ensiesiintyminen Suomessa, ja se oli menestys.*lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Mamadou Konaté** (1897 Kati – 11. toukokuuta 1956 Bamako) oli malilainen opettaja ja poliitikko.

Konaté valmistui William Ponty -koulusta ja toimi opettajana maaseudulla. Vuodesta 1930 lähtien hän opetti Bamakon École primaire supérieuressa ja vuodesta 1934 toimi vasta perustetun École ruralen rehtorina. Konaté osallistui erilaiseen järjestötoimintaan ja oli ehdokkaana Ranskan Sudanin ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1945. Hän perusti Modibo Keïtan kanssa Bloc soudanais -puolueen, josta vuonna 1946 tuli Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain. Konaté toimi Ranskan Sudanin edustajana Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1946–1956. US–RDA:n puheenjohtajana hän oli Malin itsenäisyyden pääarkkitehti, jonka kuolema maksatulehdukseen avasi Modibo Keïtalle tien valtaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mamadou Konaté *Assemblée nationale*. Viitattu 23.5.2018.
2. 1 2 3  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 186. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mamadou Talla** (2. tammikuuta 1931 Kanel – 1. maaliskuuta 2000 Dakar) oli Malissa toiminut senegalilainen journalisti ja poliitikko.

Talla oli koulutukseltaan opettaja. Hän opiskeli Ranskan siirtomaiden radioyhtiön Sorafomin kursseilla vuosina 1954–1955 ja työskenteli Ranskan Sudanin radioaseman Radio Soudanin ensimmäisenä afrikkalaisena johtajana vuosina 1958–1960.

Malin liittovaltion hajoamisen jälkeen Talla kuului Modibo Keïtalle uskollisten senegalilaisten ryhmään. Keita nimitti hänet tiedottajakseen vuonna 1960. Vuodesta 1961 lähtien aina vuoden 1968 vallankaappaukseen saakka hän toimi presidentin lehdistö- ja ulkoasiain neuvonantajana. Talla kuului Seydou Badian Kouyatén, Madeira Kéïtan ja Ousmane Bân ohella presidentti Keïtan lähipiiriin ja hän oli myös valtapuolue Sudanin liiton johtoryhmän jäsen.

Keïtan hallinnon kaataneen sotilasvallankaappauksen jälkeen Talla oli vangittuna Kidalissa ja Intadénitissä vuosina 1968–1975. Tallan vapauduttua Malin sotilasjuntta pakotti hänet palaamaan Senegaliin, jossa hän työskenteli hallituksen kabinettipäällikkönä ja toimittajakoulu CESTI:n luennoitsijana. Talla osallistui myös Sudanin liiton maanalaiseen toimintaan ja oli perustamassa puoluetta uudelleen vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen.

Mamadou Tallan tytär Diarra Racky Talla on toiminut Malin työvoima- ja julkisten palvelujen ministerinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Communication présidentielle au Mali (1960-2019): Flash sur les 20 conseillers nommés à Koulouba *Bamada.net*. Viitattu 28.6.2020.
**Alexander Örn** oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Alexander Örnin syntymä- ja kuolinvuodet eivät ole tiedossa. Hänet määrättiin 1888 aliluutnanttina palvelukseen 29. tykistöprikaatiin. Vuonna 1890 hänet siirrettiin 24. tykistöprikaatiin ja ylennettiin 1892 luutnantiksi. Hänet siirrettiin 1893 suomenmaalaiseen tykistörykmenttiin ja 1894 rykmentin kevyen tykistövarikon palvelukseen. Örn ylennettiin 1896 alikapteeniksi. Hän sai syksyllä 1899 siirron Viipurin linnoitustykistöön, missä hän yleni kapteeniksi 1902. Hänet siirrettiin 1906 Kaunasin linnoitustykistöön ja ylennettiin tammikuussa 1912 everstiluutnantiksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana Örn ylennettiin everstiksi tammikuussa 1917 ja kenraalimajuriksi heinäkuussa 1917. Sodan lopulla hän palveli erillisen raskaan kenttätykistödivisioonan komentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alexander Örn *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 4.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Mamadou Ouédraogo** (1906 Ouahigouya – 9. syyskuuta 1978 Ouahigouya) oli burkinalainen poliitikko, joka toimi Ranskan kansalliskokouksen edustajana vuosina 1948–1955.

Ouédraogon isä oli ranskalaisia palvellut provinssin päällikkö ja äiti Yatengan mosihallitsijan tytär. Hän valmistui William Pontyn normaalikoulusta ja työskenteli opettajana ja hallintovirkamiehenä.

Ouédraogo valittiin Ylä-Voltan edustajana Ranskan unionin yleiskokoukseen vuonna 1947 ja Ranskan kansalliskokoukseen vuosina 1948 ja 1951. Hänen puolueensa oli ranskalaisen siirtomaavallan tukema Union voltaïque. Ouédraogo ei ollut mukana vuoden 1956 vaaleissa eikä hän osallistunut Ylä-Voltan politiikkaan maan itsenäistyttyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mamadou Ouedraogo *Assemblée nationale*. Viitattu 6.3.2021.
2. ↑  Englebert, Pierre: *Burkina Faso: Unsteady Statehood in West Africa*, s. 28. New York & London: Routledge, 2018. ISBN 978-0-8133-3680-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Sycomore

 |

 |
Algebrallisessa geometriassa **Alexanderin–Spanierin kohomologia** on kohomologiteoria, joka esiintyy monistojen differentiaalimuotojen, joilla on kompakti kantaja, teoriassa. Teoria on samantapaista ja jossain määrin duaalista de Rhamin kohomologian kanssa. Kohomologia on saanut nimensä J. W. Alexanderin ja Edwin Henry Spanierin (1921-1996) mukaan.

Olkoon *X* annettu monisto. Olkoon {\displaystyle \Omega \_{\mathrm {c} }^{k}(X)} reaalinen *X*:n *k*-muotojen vektoriavaruus joilla on kompakti kantaja ja olkoon *d* ulkoinen derivaatta. Tällöin *Alexanderin–Spanierin kohomologiaryhmät* {\displaystyle H\_{\mathrm {c} }^{k}(X)} ovat homologisia ketjukompleksin {\displaystyle (\Omega \_{\mathrm {c} }^{\bullet }(X),d)}:

{\displaystyle 0\to \Omega \_{\mathrm {c} }^{0}(X)\to \Omega \_{\mathrm {c} }^{1}(X)\to \Omega \_{\mathrm {c} }^{2}(X)\to \ldots };
kanssa, eli {\displaystyle H\_{\mathrm {c} }^{k}(X)} on suljettuja *k*-muotoja modulo eksakti *k*-muoto.

Huolimatta niiden määritelmästä homologiakompleksina, Alexanderin–Spanierin ryhmät käyttäytyvät kovariantisti. Esimerkiksi jos on annettu inkluusiokuvaus *X*:n avoimelle joukolle *U*, on laajennus *U*:lta *X*:ään {\displaystyle \Omega \_{\mathrm {c} }^{\bullet }(U)\to \Omega \_{\mathrm {c} }^{\bullet }(X)}, joka indusoi kuvauksen

{\displaystyle H\_{\mathrm {c} }^{k}(U)\to H\_{\mathrm {c} }^{k}(X)}.
Ne antavat myös esimerkin kontravariantista kunnollisten kuvausten suhteen, eli kuvauksen kompaktien joukkojen alkukuvat ovat kompakteja. Olkoon *F*: *U* → *X* tällainen kuvaus. Tällöin pullback

{\displaystyle f^{\*}:\Omega \_{\mathrm {c} }^{k}(X)\to \Omega \_{\mathrm {c} }^{k}(U):\sum \_{I}g\_{I}\,dx\_{i\_{1}}\wedge \ldots \wedge dx\_{i\_{k}}\mapsto (g\circ f)\,d(x\_{i\_{1}}\circ f)\wedge \ldots \wedge d(x\_{i\_{k}}\circ f)}
indusoi kuvauksen

{\displaystyle H\_{\mathrm {c} }^{k}(X)\to H\_{\mathrm {c} }^{k}(U)}.
Mayerin–Vietoriksen jono on voimassa Alexanderin–Spanierin kohomologiassa.
Nuoren potilaan muuttuneet aivot
**Alexanderin tauti** on hyvin harvinainen leukodystrofia-tauteihin eli aivojen valkoainehäiriötauteihin kuuluva, etenevä aineenvaihdunnan ja hermoston sairaus. Etenevä myeliinikato, joka aiheuttaa hermotulehduksen ja jättiaivoisuuden, sekä vaikeutuva lihasjäykkyys ovat kehitysvammaisuuden ohella Alexanderin taudin keskeiset ominaisuudet. Patologi W. Stewart Alexander kuvasi taudin ensimmäisenä vuonna 1949, jonka jälkeen taudista on vuoteen 2004 mennessä raportoitu vajaat 300 kertaa.
Alexanderin taudin arvioidaan olevan autosomi-kromosomin kautta vallitsevasti periytyvä, mutta myös muunlaista periytymistä sekä sattumanvaraisesta geneettisestä mutaatiosta johtuvia tapauksia esiintyy. Geenimuutoksia on todettu 17. ja 11. kromosomissa. 

Alexanderin taudista tunnetaan kolme tyyppiä, joista ensimmäisessä, infantiilissa muodossa, sairaus puhkeaa yleensä jo puolen vuoden iässä ja johtaa jo muutaman vuoden kuluessa ennenaikaiseen kuolemaan. Sairastuneet ovat enimmäkseen miehiä. 

Infantiilissa muodossa ilmeneviä oireita ovat viivästynyt psykomotorinen kehitys, lihashalvaukset, kehitysvammaisuus, epileptiset kouristuskohtaukset ja jättiaivoisuus sekä vesipäisyys eli hydrokefalia. Alexanderin tautia sairastavilla kallo on poikkeuksellisen suuri. 

Taudin nuoruusiässä ilmenevässä (juveniilissa) sairaustyypissä tauti puhkeaa 7–14 vuoden iässä. Tällöin psykomotorinen kehitys hidastuu ja liikkeet vaikeutuvat tasapainohäiriön eli ataksian ja lihasjäykkyyden vuoksi. Kasvot halvautuvat, ja puheääni on nasaalinen. Silmäluomet ovat riippuvat, kieli on alikehittynyt ja lihakset veltot. Infantiilissa muodossa ilmennyttä psyykkistä kehitysvammaisuutta vastaa juveniilissa muodossa varhainen dementia. Aikuisiällä puhkeavan sairauden oireisto on samantapainen kuin nuoruusiän oireisto.

Kansainvälisessä tautiluokituksessa ICD-10 sairaus luokitellaan ryhmään G37.8.

Aiheesta muualla
----------------

* Tri J.R.Gorospen kirjoitus englanniksi
Alexanderplatz Fernsehturmista kuvattuna.
Weltzeituhr (*Maailmankello*)
**Alexanderplatz** on aukio keskellä Berliiniä Spreejoen ja Berliinin tuomiokirkon lähellä. Paikalliset kutsuvat aluetta usein yksinkertaisesti nimellä *Alex*. Alexanderplatzilla sijaitsee S-Bahn-, U-Bahn- ja lähijunia palveleva Alexanderplatzin asema.

Hans Hartig: *Tauwetter am Bahnhof Alexanderplatz* (Suojasäätä Alexanderplatzin rautatieasemalla), noin 1919.
Alexanderplatz yöllä vuonna 2015.
Entinen karjamarkkinapaikka nimettiin Venäjän keisari Aleksanteri I:n mukaan tämän vierailtua Berliinissä 25. lokakuuta 1805. Alueesta tuli merkittävä osa kaupunkia 1800-luvun lopulla samannimisen asemarakennuksen ja läheisen kauppa-alueen valmistumisen myötä. Alueen kulta-aika sijoittuu 1920-luvulle, jolloin se oli yhdessä Potsdamer Platzin kanssa Berliinin yöelämän keskuksia.

Jaetussa Berliinissä Alexanderplatz jäi Itä-Berliinin puolelle ja siitä rakennettiin 1960-luvulla Itä-Berliinin liikekeskus. Raunioiden raivaamisen myötä aukion pinta-ala nelinkertaistui ja kolmen hehtaarin laajuisena se on nykyään Berliinin suurin aukio. Lähialueen näkyvimmäksi maamerkiksi nousi vuonna 1969 valmistunut Fernsehturm-televisiotorni.

Nykyään Alexanderplatzilla on jäljellä vain kaksi toista maailmansotaa edeltävältä ajalta olevaa rakennusta, vuonna 1932 valmistuneet Peter Behrensin suunnittelemat Alexanderhaus ja Berolinahaus. Muuten aukion ympäristö on täynnä DDR:n ajalta olevia rakennuksia, joissa on toiminut muun muassa useita ministeriöitä. Tunnettuja rakennuksia ovat virastotalot Haus der Elektroindustrie, Haus der Presse, Haus des Reisens, Haus des Lehrers, tavaratalo Centrum sekä hotelli Park Inn Berlin, joka on Berliinin korkein hotellirakennus. Aukion keskellä on 1960-luvulla rakennettu Kansojen välisen ystävyyden lähde -niminen suuri suihkukaivo sekä kuuluisa Urania-maailmankello. Useat Alexanderplatzin rakennukset ovat DDR:n johtaviin arkkitehteihin kuuluneen Hermann Henselmannin suunnittelemia.

Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Alexanderplatzin uudelleenrakentamisesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voitti vuonna 1993 arkkitehti Hans Kollhoff. Hänen suunnitelmaansa kuului 13 uuden kerrostalon rakentaminen. Sitä ei toistaiseksi ole ryhdytty toteuttamaan.

Alexanderplatz tunnetaan myös Alfred Döblinin vuonna 1929 julkaisemasta romaanista *Berlin Alexanderplatz*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 51, 53. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin.
2. ↑  Abenstein & Fiedler, s. 358–359.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alexanderplatz** Wikimedia Commonsissa
Chavín de Huántar
**Chavín de Huantar** on arkeologinen kaivausalue Perussa. Siellä on jäänteitä Chavínin kulttuurista, joka kehittyi siellä vuosien 1500 ja 300 eaa. välillä, ja jonka arkeologit nimesivät tämän paikan mukaan. Se on ollut uskonnollisten menojen paikka, ja se on runsaasti koristeltu lähinnä eläinaiheilla.

Chavín de Huantar sijaitsee yli kolmen kilometrin korkeudessa vuoristossa, Marañón-joen lähteillä noin 250 kilometriä Limasta. Aluetta uhkaavat eroosio, hallitsematon turismi ja mahdolliset tulvat.

Alue on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1995.

Lähteet
-------

1. ↑  A Pre-Columbian World Heritage Treasure Global heritage
2. ↑  Unesco

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chavín de Huantar** Wikimedia Commonsissa

* Chavín - Perun kulttuurien äiti[vanhentunut linkki] Tiede-lehti 2/2001

PeruUnescon maailmanperintökohteet Perussa

* Arequipan historiallinen keskusta
* Caralin pyhä kaupunki
* Chan Chanin arkeologinen alue
* Chavinin arkeologinen alue
* Cuscon kaupunki
* Huascaránin kansallispuisto
* Liman historiallinen keskusta
* Machu Picchu
* Manún kansallispuisto
* Nazcan ja Pampas de Jumanan kalliopiirrokset
* Inkavaltakunnan tieverkosto
* Río Abiseon kansallispuisto
**Mamadou Madeira Keita** (11. tammikuuta 1917 Kourouninkoto – 21. joulukuuta 1997) oli malilainen poliitikko.

Keita kävi koulua Kourouninkotossa, Kitassa ja Bamakossa ja valmistui Dakarin William Ponty -koulusta vuonna 1937. Hän työskenteli kirjaston- ja arkistonhoitajana Dakarissa ja Guinean Conakryssa ja palveli Ranskan siirtomaa-armeijassa vuosina 1938–1940. Työskenneltyään Dalabassa, Conakryssa ja Kouroussassa Keita nimitettiin vuonna 1944 Ranskan mustan Afrikan instituutin IFAN:in Guinean osaston johtajaksi. Hän työskenteli IFAN:in päällikkönä Dahomeyssa vuosina 1952–1955 ja Ranskan Sudanissa vuosina 1956–1957.

Keita oli yksi Guinean demokraattisen puolueen perustajista ja sen ensimmäinen pääsihteeri. Palattuaan Ranskan Sudaniin hänestä tuli Sudanin liiton politbyroon jäsen. Vuosina 1957–1962 hän toimi autonomisen Sudanin tasavallan ja sen jälkeen Malin puolustus- ja sisäministerinä ja vuosina 1962–1968 oikeusministerinä.

Mamadou Madeira Keita kuului presidentti Modibo Keïtan lähipiiriin ja Sudanin liiton vasemmistoryhmään. Vuonna 1966 hänet nimitettiin puolueen politbyroon korvanneen Kansallisen vallankumouksen puolustuskomitean jäseneksi. Moussa Traorén johtaman sotilasvallankaappauksen jälkeen Keita oli vangittuna vuosina 1968–1978. Traorén kaaduttua hän oli perustamassa Sudanin liittoa uudelleen vuonna 1991.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mamadou Madeira Keita *Ministere du travail et de la fonction publique*.  Arkistoitu 12.6.2018. Viitattu 12.6.2018.
2. 1 2  Qui est Mamadou Madeira KEITA? *Maliweb*.  17.8.2011. Viitattu 12.6.2018.
3. 1 2  Diagouraga, Modibo: *Modibo Keïta: un destin*, s. 119. Paris: L’Harmattan, 2005. ISBN 2-7475-8614-6.
4. ↑  Cheick Oumar Diarrah: *Le Mali de Modibo Keïta*, s. 138, 167. Paris: L’Harmattan, 1986. ISBN 2-858-02694-7.
5. ↑  Imperato, Pascal James: *Historical Dictionary of Mali, third edition*, s. 134. Lanham & London: Scarecrow Press, 1996. ISBN 0-8108-3128-7.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |