recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nymfaion** (m.kreik. Νυμφαῖον) oli antiikin aikainen nymfaion eli nymfeille omistettu lähdekaivorakennus Ateenan Agoralla Kreikassa. Se sijaitsi Agoran kaakkoislaidalla ja sen tehtävänä oli tarjota alueelle juomavettä.

Nymfaionin paikalla nykyisin oleva lähdekaivo.
Nymfaion rakennettiin roomalaisella kaudella keisari Hadrianuksen aikana noin vuonna 113–138 jaa. Lähdekaivo oli yksi Hadrianuksen lahjoista Ateenan kaupungille ja se oli kytketty samoin Hadrianuksen rakennuttamaan akveduktiin, joka toi vettä Pentelikon-vuorelta. Nymfaion rakennettiin varhaisemman Rahapajan paikalle.

Nymfaion oli puolikaaren muotoinen ja sen säde oli noin 7,1 metriä. Rakennus suuntautui pohjoiseen ja Panathenaia-juhlan tielle. Nymfaionin pylväät edustivat korinttilaista tyyliä ja sen rakentamiseen oli käytetty muun muassa marmoria. Lähdekaivon pohjoispuolella oli sille johtanut kolmiaskelmainen porrastus. Lähdekaivo on ollut koristeltu veistoksin, mikä oli tyypillistä myös muille vastaaville rakennuksille. Veistokset ovat esittäneet todennäköisesti keisarillisen suvun jäseniä. Paikalta on löydetty osia Hadrianuksen itsensä patsaasta. Myös alueelta löydetty Afroditen patsas tyyppiä *Venus Genetrix* saattaa liittyä Nymfaioniin.

Bysanttilaisella ajalla Nymfaionin paikalle rakennettiin siinä edelleen oleva Pyhien apostolien kirkko. Sen vieressä sijaitsee edelleen lähdekaivo. Nymfaionista on säilynyt nykyaikaan ainoastaan osa sen perustuksista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Agora Monument: Nymphaion *Agora Excavations*. The American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 4.4.2016.
2. 1 2 3 4  Nymphaeum *The Ancient Agora of Athens*. Virtual Reality Digital Collection. Viitattu 4.4.2016.
Asus Eee Box
ASRock Ion 330 ja Mac mini.
**Nettop** on edullinen ja pienikokoinen pöytätietokone, jossa käytetään minikannettaville kehitettyä vähävirtaista ja suorituskyvyltään keskivertoa tekniikkaa, kuten Intel Atom -prosessoreita. "Nettop" on sulautuma (*portmanteau*) englannin sanoista *internet* ja *desktop*. Nettopit on tarkoitettu kevyeen peruskäyttöön, kuten internet-selailuun, tekstinkäsittelyyn ja multimedian toistoon. Varsinkin Nvidian Ion-piirisarjalla varustettuja nettoppeja voidaan hyödyntää kotiteatterijärjestelmissä, koska ne kykenevät sujuvaan teräväpiirtotoistoon.

Esimerkkejä nettopeista ovat Linutopin *Linutop 1*, Asuksen *Eee Box*, ASRockin *Ion 330* ja Acerin *Aspire Revo*.

Katso myös
----------

* Thin client

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoviikko: Onko yksinkertainen pöytäkone seuraava it-hitti? (6.11.2009)[vanhentunut linkki] Viitattu 15.11.2009
2. ↑  Phoronix: Nvidia Ion Linux (Michael Larabel, 9.6.2009) Viitattu 15.11.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nettop** Wikimedia Commonsissa
| "Doing That Scrapyard Thing"Cream |
| --- |
| Kappaleen "Doing That Scrapyard Thing" kansikuva |
| Japanin painoksen kansikuva. |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Goodbye* |
|  Äänitetty  | lokakuu 1968 |
|  Julkaistu | helmikuu 1969 |
|  Tekijä(t) | Pete Brown, Jack Bruce |
|  Tuottaja(t) | Felix Pappalardi |
|  Tyylilaji | psykedeelinen rock, blues rock |
|  Kesto | 03.14 |
|  Levy-yhtiö | Atco Polydor |
| *{{{albumin}}}* muut kappaleet |
| "Badge"{{{nroe}}} | "Doing That Scrapyard Thing"{{{nrot}}} | "What a Bringdown"{{{nros}}} |

**Doing That Scrapyard Thing** on brittiläisen rockyhtye Creamin kappale, joka julkaistiin yhtyeen viimeisellä albumilla *Goodbye* vuonna 1969. Kappaleen on kirjoittanut bändin basisti Jack Bruce sekä Pete Brown. Kappale oli yksi viimeisimmistä, mitä yhtye nauhoitti yhdessä.

Julkaisu
--------

Doing That Scrapyard Thing julkaistiin albumilla *Goodbye* helmikuussa 1969 postuumisti yhtyeen hajoamisen jälkeen. Joissakin Euroopan maissa, kappale julkaistiin singlenä B-puolella *Badge*:n sijaan yhdessä *What a Bringdownin* kanssa.
**Jevgeni Ananjevitš Haldei** (10. maaliskuuta 1917 Juzovka (Donetsk) – 6. lokakuuta 1997 Moskova) oli neuvostoliittolainen rintamavalokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi monista laajalle levinneistä neuvostoliittolaisista uutiskuvista. Hänen valokuvansa Neuvostoliiton lipun nostamisesta Berliinin valtiopäivätalon katolle on yksi toisen maailmansodan kuuluisimmista valokuvista.

Hän valokuvasi ensimmäisen kerran 13-vuotiaana itse valmistamallaan kameralla ja aloitti 18-vuotiaana työskentelyn kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1939 alkaen hän työskenteli Fotohronika TASS:lle. Hän kuvasi Dneprostroita sekä reportaaseja Aleksei Stahanovista.

Hän osallistui toiseen maailmansotaan kuvaten tapahtumia Leicalla muun muassa Murmanskista Berliiniin. Aiheita olivat muun muassa ulkoasiainministereiden kokous Pariisissa, japanilaisten tuho Kaukoidässä, Potsdamin konferenssi ja Saksan antautuminen Neuvostoliitolle 9. toukokuuta 1945. Hän lisäksi valokuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntejä.

Jevgeni Haldei erotettiin (juutalaisena) Josif Stalinin kauden lopulla Fotohronika TASSista osana kosmopolitismin vastaista taistelua eikä hänen töitään julkaistu neuvostoliittolaisissa lehdissä ennen kuin vasta Stalinin kuoleman jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Yevgeny Khaldei (1917-1997) Lumiere Gallery. Viitattu 10.10.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Tolkienin fantasioiden Dol Gulduria, Dol Guldur on myös Summoningin albumi.*
Dol Guldur taiteilijan tulkintana.
**Dol Guldur** oli fiktiivinen Sauronin linnoitus J. R. R. Tolkienin kirjassa *Taru sormusten herrasta*. 

Dol Gulduria kutsuttiin ennen nimellä Amon Lanc (kalju mäki), ja se oli Oropherin johtamana pohjoisesta, Mustilta vuorilta tulleiden salohaltioiden pääkaupunki. Kun Sauron valtasi Amon Lancin, Thranduil, Oropherin poika johti kansansa Metsävirran yli perustaen uuden asutuksen.

Linnoitus sijaitsi eteläisessä Synkmetsässä. Sitä kutsuttiin myös nimellä *Noituuden Mäki*.
Dol Guldurin perusti Sauron palatessaan Keski-Maahan noin vuonna 1000 Kolmatta Aikaa, ja myös hänen henkilöllisyytensä oli pitkään tuntematon. 

Synkmetsän asukkaat uskoivat siellä olevan noituuden lähteen olevan yksi *Ulairi*sta, Sormusaaveista, mutta Valkoinen Neuvosto pelkäsi pitkään, että voima Dol Guldurissa saattoi olla Sauron. Vuonna 2063 Gandalf Harmaa meni Dol Gulduriin ja Sauron, ei vielä kovin voimakkaana, pakeni itään. Vuonna 2460 Sauron palasi linnoitukseen juuri kun Sméagol oli löytänyt Valtasormuksen.

Vuonna 2845 Thráin II, Durinin heimon johtaja, jolla oli viimeinen kääpiöiden seitsemästä Mahtisormuksesta, vangittiin Dol Guldurin tyrmään. Vuonna 2850 Gandalf meni jälleen Dol Gulduriin ja löysi mieleltään järkkyneen ja kuolevan Thráinin, jolta Gandalf sai kartan ja avaimen annettavaksi Thorin Tammikilvelle, vaikka Thráin ei kyennyt sanomaan omaa tai poikansa nimeä ennen kuolemaansa. Gandalf vahvisti että Dol Guldurin päällikkö oli itse Sauron, joka hallitsi edelleen Mordoria Minas Morgulin kautta Sormusaaveiden avulla.

Gandalf palasi Valkoiseen Neuvostoon ja sanoi nämä sanat: "On käynnyt niin kuin olemme pelänneet. Voima joka siellä asuu ei ole yksi *Ulairi*sta niin kuin monet ovat luulleet, se on itse Sauron." Hän kehotti hyökkäämään Dol Gulduriin, mutta Saruman, joka oli alkanut etsiä Valtasormusta ei hyväksynyt sitä. Vuonna 2941 Saruman viimein hyväksyi hyökkäyksen, mikä tapahtui samaan aikaan kuin Ereborin matka. Tämä oli ennakoivaa suunnittelua Gandalfilta, jotta Sauron ja Smaug eivät yhdistäisi voimiaan kuten muutoin voisi tapahtua. Sauron pakeni näennäisesti Mordoriin, sillä suunnitelmansa oli nyt valmis. Dol Guldur pysyi miehitettynä Barad-dûrin luutnantin Sauronin suun johtamana.

Sormuksen sodan aikana Dol Guldurin joukot tekivät kolme hyökkäystä Lórieniin, aiheuttaen vahinkoa metsälle, mutta heidät torjuttiin Nenyan voiman avulla, jota vain Sauron olisi pystynyt uhmaamaan. Lórienin haltiat, joita johti Galadriel, tuhosivat ja puhdistivat Dol Guldurin Sauronin tuhon jälkeen. Uudelleennimetystä Amon Lancista tuli Celebornin johtaman Itäisen Lórienin valtakunta vähäksi aikaa.
**Arkhē** (kreik. ἀρχή) tarkoitti antiikin kreikkalaisessa filosofiassa alkua tai alkuperustetta, kaikkein ensimmäistä prinsiippiä, jollaisen etsiminen oli tyypillistä erityisesti useille esisokraattisille filosofeille.

*Arkhē* on ennen kaikkea Aristoteleen käyttämä termi, jolla hän luonnehti varsinkin joonialaisten luonnonfilosofien materiaalista monismia. Tosin sanan ensimmäiseksi käyttäjäksi 'perusprinsiippi'-merkityksessä usein mainitaan Anaksimandros. Tämä tieto perustuu Simplikioksen mainintaan, joka on pelkkä arvaus, sillä noin tuhat vuotta aikaisemmin eläneen Anaksimandroksen tuotanto oli vuosisatoja aikaisemmin liuennut erilaisiin sitaattikokoelmiin. 

Ajatuksen tällaisesta alkuperusteesta toi filosofiaan ensimmäisenä Thales, joka esitti, että kaikkien asioiden alkuperuste oli vesi. Hänen teoriansa perustui havaintoihin siitä, että kaikissa paikoissa joissa on elämää on kosteutta. Teoria sopi myös yhteen sen kanssa, että maan katsottiin kelluvan veden päällä.

Thaleen teorian kumosi hänen seuraajansa ja mahdollinen oppilaansa Anaksimandros. Hänen mukaansa vesi ei voinut olla alkuperuste, koska se ei voinut synnyttää vastakohtaansa tulta. Hän katsoi, että mikään klassisista alkuaineista (maa, vesi, ilma, tuli) voinut olla alkuperuste tästä samasta syystä. Sen sijaan hän esitti, että oli olemassa *apeiron*, "rajaton", jonkinlainen loputon ja ominaisuudeton massa, josta kaikki asiat syntyivät ja johon ne palasivat.

Anaksimandroksen oppilas Anaksimenes esitti uuden teorian. Hän palasi teoriaan alkuaineista, mutta katsoi puolestaan ilman olevan veden sijasta alkuperuste. Hän katsoi kaiken saaneen alkunsa ilmasta joko tihentymisen tai ohentumisen kautta. Ohentumalla ilmasta tuli tulta; tihentymällä siitä tulee ensin tuulta, sitten pilvi, vettä, maata ja kiveä.

Katso myös
----------

* Klassiset alkuaineet
* Kosmogonia
**Kilpiruuniyökkönen** (*Xestia c-nigrum*) on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen loppukesän ja syksyn yöperhoslaji. Vanhemmassa kirjallisuudessa sitä kutsutaan kilpimaayökköseksi.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Etusiipien pohjaväri on harmaanruskea, usein hiukan violettiin vivahtava, ja siipi on etureunastaan selvästi takareunaa tummempi. Siiven keskellä on suorakaiteen muotoinen mustanruskea kuvio, jonka vaaleanruskea ja siiven etureunaa kohti voimakkaasti levenevä rengastäplä tekee hieman c-kirjaimen muotoiseksi. Sisempi poikkiviiru erottuu yleensä vaaleampana, mutta ulompi poikkiviiru on hyvin himmeä. Siiven ulkoreunan aaltoviiru erottuu melko heikosti, mutta sen kohdalla siiven etureunassa on musta täplä. Siiven käski on hieman tummempi. Takasiivet ovat vaaleanharmaat, ulkoreunasta vähän tummemmat. Siipiväli on 34–40 mm.

Melko samannäköinen laji on kolmioruuniyökkönen (*Xestia triangulum*).

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kilpiruuniyökkönen on lähes kosmopoliittinen laji, jota tavataan Euroopan lisäksi suuressa osassa Aasiaa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Suomessa kilpiruuniyökköstä on tavattu Etelä-Lapissa saakka. Perhoset lentävät kesäkuun loppupuolelta elokuun alkuun. Joskus lajilla on toinen sukupolvi elokuun lopulta lokakuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Laji elää monenlaisissa elinympäristöissä joka viihtyy niin kulttuuriympäristöissä kuin lehti- ja sekametsissä, kedoilla ja pensaikkoisilla niityillä. Perhonen lentää yöllä ja käy mielellään kukilla. Niitä lentää myös kirkkaiden valojen luokse sekä makealle syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö monia ruohovartisia kasveja, erityisesti kuitenkin nokkosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Kilpiruuniyökkönen – *Xestia c-nigrum* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1977. ISBN 951-1-04296-3
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2094340
* Wikispecies: Xestia c-nigrum
* BAMONA: Xestia-c-nigrum
* BioLib: 54526
* BOLD: 17081
* BugGuide: 77652
* CoL: 94C44
* EoL: 2684042
* EPPO: AMATCN
* EUNIS: 309666
* Fauna Europaea: 448764
* Fauna Europaea (new): e990900e-c1be-4681-91d2-e79b56c5e5f4
* GBIF: 5714973
* iNaturalist: 203342
* ITIS: 771442
* LoB: 5040
* NatureServe: 2.108842
* NBN: NBNSYS0000006217
* NCBI: 987431
* uBio: 418294

 |

 |
**Kylänoikeuden** muodostivat Etelä- ja Keski-Pohjanmaan kylissä oltermanni ja lautamiehet, jotka johtivat kylien oltermannihallintoa. Vuoden 1742 kyläjärjestysohjeessa kyläkokouksen ja kylänoikeuden välinen suhde jäi jonkin verran epäselväksi, mutta eteläpohjalaisissa kyläasetuksissa kylänoikeus esitetään omana instituutiona, samalla kun kylänoikeuden oikeudellinen luonne täsmentyy. Etelä-Pohjanmaan reuna-alueilla ja osaksi Keski-Pohjanmaalla kylänoikeuksien toiminta oli vajavaista.

Kylänoikeus valvoi kyläasetusten sekä tehtyjen päätösten ja sopimusten noudattamista. Kylänoikeudella oli oikeus sakottaa laiminlyönneistä ja kyläasetusten rikkomisista. Lisäksi kylänoikeus ratkoi kyläjärjestys lakikirjanaan kyläläisten välisiä riita-asioita. Kyläasetuksissa korostettiin kylänoikeuden jäsenten arvovaltaa. Kylänoikeuden päätöksistä sai edelleen valittaa kihlakunnanoikeuteen.

Käytännössä kylänoikeus (byaråd) eli oltermanninoikeus (åldermansrätt) toimi Pohjanmaalla jo 1750-luvulla, joten kyläjärjestyksiin kylänoikeuden oikeudellinen luonne tuli myöhäsyntyisesti. Kylänoikeus teki päätöksensä joko kyläkokouksessa tai itsenäisesti esimerkiksi erilaisten tarkastusten yhteydessä. Sakottamisen sijasta voitiin pyrkiä sovitteluratkaisuihin tai asettaa uhkasakkoja. Kylänoikeuden oli esitettävä vuosittain tilit kyläkokoukselle, joka ne hyväksyi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kallio, Reino, Pohjanmaan suomenkielisten kylien oltermannihallinto. Jyväskylä 1982, s. 121–122, 178–182.
Kilpikonnagrafiikalla piirretty spiraali.
**Kilpikonnagrafiikka** (engl. *turtle graphics*) on joidenkin ohjelmointikielten tukema tapa piirtää tietokonegrafiikkaa kursorin, "kilpikonnan" avulla. Aloitettaessa kursori sijoitetaan tyypillisesti keskelle ruutua, minkä jälkeen sille annetaan siirtymisohjeita.
Kilpikonnagrafiikkaa käytetään esimerkiksi Logossa, missä se on yksi tärkeimmistä ominaisuuksista.

Kilpikonnalla on kolme eri attribuuttia:

* sijainti
* suunta
* kynän tila

Alkuperäisessä Logo-ohjelmointikielen määritelmässä kilpikonnan attribuutteja muutettiin kuuden käskyn avulla: liikutus (kilpikonnan sijaintiin nähden eteenpäin `FORWARD` ja taaksepäin `BACK`), suunnan muuttaminen (kilpikonnan vasempaan tai oikeaan päin kääntyminen tietyn astemäärän mukaan, `LEFT` ja `RIGHT`) ja kynän tilan muuttaminen (nosto tai lasku, `PENUP` ja `PENDOWN`). Useimmissa Logon versioissa kilpikonnaa voi liikuttaa myös suoraan tiettyihin koordinaatteihin (esimerkiksi UCBLogon `SETXY`), ja kynällä voi olla myös eri attribuutteja (UCBLogossa esimerkiksi `SETPENCOLOR` vaihtaa kynän väriä) tai toimintoja (UCBLogossa `LABEL` piirtää tekstin kilpikonnan sijaintiin).

Esimerkki: Neliön piirto

* Siirry kohtaan 50,50
* Siirry 10 pikseliä
* Käänny 90 astetta
* Siirry 10 pikseliä
* Käänny 90 astetta
* Siirry 10 pikseliä
* Käänny 90 astetta
* Siirry 10 pikseliä
* Käänny 90 astetta

Historia
--------

Grafiikan esikuvana olivat ohjelmoinnin opetukseen tarkoitetut kilpikonna-robotit, jotka keksi Grey Walter 1940-luvun lopussa. Seymour Papert otti ominaisuuden Logoon.

 Brittiläinen 1983 esitelty Valiant Turtle, jota valmistettiin 2011 asti

Viitteet
--------

1. ↑  roamerrobot: The History of Turtle Robots *Tumblr*. Viitattu 13.6.2023.
**Huppoisten ruukki** oli Karjalan kannaksella Viipurin maalaiskunnan Yläsäiniön kylässä Yläsäiniön eli Huppoisten joen kosken rannalla sijainnut rautaruukki joka oli toiminnassa vuosina 1696–1710. Ruukki lienee sijainnut samalla paikalla kuin myöhempi Yläsäiniön naulatehdas.

Huppoisten ruukin rakensivat vuonna 1695 viipurilaiset varakkaat kauppiaat pormestari Per Fremling ja raatimies Hans Tesche. Vuonna 1696 virallisen privilegion saaneessa ruukissa oli yksi kankivasara ja kaksi ahjoa. Lisäksi ruukkiin kuului nippuvasarapaja. Ruukki valmisti Ruotsista tuodusta takkiraudasta taottavaa kankirautaa. Lisäksi valmistettiin nippuvasarapajassa jatkojalosteina nauloja, pultteja ja ankkureita. Työväkeä ruukissa oli noin 30 henkeä. Ruukin tuotteet menivät aluksi viipurilaisille laivatelakoille ja myöhemmin 1700-luvun alussa ruukki toimi Ruotsin armeijan alihankkijana ja toimitti rautaa Viipurin linnoitteiden korjaamiseen. Ruukin omistajista Fremling kuoli vuonna 1705 ja Tesche jatkoi sitten ruukin toimintaa yksin. 

Viipuria piirittäneet venäläiset tuhosivat ruukin isovihan aikana vuonna 1706 mutta se rakennettiin uudestaan. Vuonna 1710 venäläiset tuhosivat ruukin uudestaan eikä sitä enää korjattu kuntoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kauko Puustinen : Karjalan kannaksen historialliset ruukit, Geologi 64/2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
**David Golub** (1950 Chicago – 16. lokakuuta 2000 Milano) oli yhdysvaltalainen pianisti.

Golub varttui Dallasissa, jossa aloitti pianonsoiton opiskelun. Hän pääsi Juilliard Schoolin nuoriso-osastolle 14-vuotiaana, mutta päätti jatkaa opintoja Dallasissa ja palasi Juilliard Schooliin 18-vuotiaana. Toisena Juilliard Schoolissa viettämänään vuotena Golub piti puolen vuoden tauon kehittääkseen tekniikkaansa omaehtoisesti. Hänen opettajansa Beveridge Webster oli suuntautunut ranskalaiseen ohjelmistoon, mutta Golubin kiinnostus venäläiselle romanttiselle koulukunnalle ominaista dramaattisempaa soittotyyliä kohtaan oli kasvanut. Kesälomillaan Golub työskenteli kapellimestarina Vermontin Marlboron musiikkikoulun festivaalilla, jossa myös soitti kamarimusiikkia ja säesti sellisti Leonard Rosen opiskelijoita. Golub säesti myös Rosea itseään kolmen vuoden ajan 1970-luvulla. Juuri Rose suositteli Isaac Sternille Golubin ottamista mukaan Kiinaan; kaksikon elokuva *From Mao to Mozart: Isaac Stern in China* saikin vuonna 1980 parhaan dokumentin Oscar-palkinnon.

Vuonna 1982 Golub muodosti kriitikkojen suosion saavuttaneen pianotrion viulisti Mark Kaplanin ja sellisti Colin Carrin kanssa. Kaudella 1994–1995 Golub johti Padovan kamariorkesteria, jonka kanssa myös toteutti vuonna 1999 Yhdysvaltain-kiertueen. Hän oli Lincoln Center for the Performing Artsin Chamber Music Societyn taiteilijajäsen.

Golub kuoli kotonaan Milanossa keuhkosyöpään 50-vuotiaana. Hänen hautajaisensa järjestettiin 19. lokakuuta 2000 San Simplicianon basilikassa Milanossa. Leskeksi jäi Maria Majno.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  David Golub; Versatile Pianist Los Angeles Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Kiinan keisarillinen laivasto** oli Kiinan keisarikunnan laivasto. 

1800-luvulla Kiina oli lähes kaikkien teollistuneiden länsimaiden taloudellisen imperialismin kohteena. Maa mahdollisti lähes rajattomat markkinat, mutta länsimaiden toiminta pakotti maan luopumaan eristyneisyyspolitiikastaan. Yhdistynyt kuningaskunta ajautui sotaan Kiinan kanssa vuosina 1840 ja 1857, jolloin se sai Ranskalta tukea toimilleen. Venäjä valtasi kaikki Amur-joen pohjoispuoliset alueet vuonna 1860 ja Yhdysvallat teki rankaisuretken Koreaan 1871. Samana vuonna Yhdistynyt kuningaskunta kävi sotaa Kiinan kanssa Burman kaupan vuoksi. Kiinan laivasto koostui perinteisesti aseistetuista džonkeista eikä siitä ollut vastusta länsimaisille aluksille, vaikka Kiina olikin hankkinut vuodesta 1869 alkaen joitakin pienehköjä tykkiveneitä laivastonsa tueksi. Laivasto oli jaettu kahtia pohjoiseen Beiyangin ja eteläiseen Nankingin laivastoihin. Näistä Beiyangin laivasto oli suurempi. Lisäksi Foochow’ssa ja Kantonissa oli laivasto-osastot.

Toisen oopiumisodan aikana 1858 Kiinan keisarillinen laivasto koostui 826 džonkista ja siihen ei kuulunut ensimmäistäkään höyryvoimalla liikkuvaa alusta. Tilanne parani 1860-luvun lopulla laivaston ostettua ulkomailta joitakin höyrykonein varustettuja aluksia ja Foochow’n ja Kiangnanin telakat aloittivat höyryalusten valmistuksen Kiinassa. Kiinan–Ranskan sodan alkaessa vuonna 1883 laivastoon kuului kuitenkin edelleen noin 250 džonkkia.

Laivaston taistelukykyä laski vielä heikko organisaatio. Se oli muodostettu provinsseittain siten, että kaksi provinssia muodosti kenraalikuvernöörille alistetun laivasto-osaston. Tällaisia pareja oli kaikkiaan neljä etelästä alkaen: Kwantung ja Kwangsi, Fukien ja Chekiang, Kiangsi ja Anhwei sekä Chihli, joka muodosti Pekingin ympäristössä yksinään yhden parin. Lisäksi oli pieniä paikallishallinnon valvonnassa olevia laivasto-osastoja, jotka operoivat itsenäisesti erillään varsinaisesta laivastosta.

Vuoden 1874 Formosan kriisin jälkeen kasvanut Japanin aiheuttama uhka, jota kasvatti edelleen Japanin tilattua seuraavana vuonna kolme ironclad-taistelulaivaa Yhdistyneestä kuningaskunnasta.

Lähteet
-------

* Mach, Andrzej: The Chinese Battleships.  *Warship*, 1984, VIII. vsk, nro 1, s. 9-18. Lontoo:  Conway Maritime Press. ISBN 0-85177-354-0.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 395

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kiinan keisarillinen laivasto**.
**Fuengirolan härkätaisteluareena** (esp. *Plaza de Toros de Fuengirola*) on historiallinen härkätaisteluareena, joka sijaitsee Fuengirolan kaupungissa Málagan maakunnassa Andaluciassa, Espanjassa. Areena valmistui vuonna 1962 ja on siitä lähtien toiminut merkittävänä nähtävyytenä ja kulttuuritapahtumien keskuksena paikallisille asukkaille sekä turisteille.

Historia
--------

Fuengirolan härkätaisteluareena rakennettiin osana kaupungin laajempaa kulttuurin ja turismin kehittämistä, joka alkoi 1960-luvulla. Areenan rakentaminen oli osa pyrkimystä säilyttää ja edistää perinteisiä espanjalaisia kulttuuritapahtumia, kuten härkätaisteluja, samalla kun Fuengirola alkoi kehittyä suosituksi matkailukohteeksi.

Arkkitehtuuri
-------------

Fuengirolan härkätaisteluareenan arkkitehtuuri on tyypillistä espanjalaista härkätaisteluareenarakentamista. Areena on rakennettu pyöreän muodon mukaan, jotta yleisöllä on hyvät näköalat koko areenalle. Sen istumakapasiteetti on noin 4029 katsojaa. Areenan rakentamiseen käytettiin paikallisia materiaaleja, kuten kiveä, betonia ja rautaa. Areenan ulkopuolella on koristeellisia yksityiskohtia, jotka kunnioittavat Andalusian alueen arkkitehtuuriperinteitä.

Areena sisältä

Tapahtumat
----------

Fuengirolan härkätaisteluareena on yksi useista Málagan maakunnan areenoista. Se järjestää muutamia härkätaisteluja vuosittain, tyypillisesti kesäkuukausina. Härkätaistelujen lisäksi areena toimii monipuolisena tapahtumapaikkana, jossa järjestetään muun muassa konsertteja, teatteriesityksiä ja erilaisia kulttuurifestivaaleja.

Kritiikki ja nykypäivä
----------------------

Vaikka härkätaistelu on pitkään ollut osa Espanjan kulttuuriperintöä, se on viime vuosina herättänyt voimakasta kritiikkiä eläinoikeusaktivistien ja osan yleisöstä taholta. Monet pitävät härkätaistelua julmana ja epäeettisenä perinteenä, ja osa vaatii sen kieltämistä. Fuengirolan härkätaisteluareenan tulevaisuus härkätaistelujen järjestyspaikkana onkin epävarma, mutta toistaiseksi se jatkaa toimintaansa härkätaistelujen järjestäjänä.

Omistus
-------

Areena oli myynnissä 4,5 miljoonalla eurolla. 10. helmikuuta 2023 ilmoitettiin, että härkätaisteluareenan omistaja Taurina Victoria SL myi areenan ruotsalaiselle sijoitusryhmälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Plaza de toros de Fuengirola *www.visitacostadelsol.com*. Viitattu 11.5.2023. (espanjaksi)
2. ↑  Lapsilla on unelma, jonka saavuttaakseen he harjoittelevat salaisella areenalla – HS seurasi Portugalissa nuorten härkätaistelijoiden harjoituksia, jotka monet haluaisivat kieltää *Helsingin Sanomat*.  29.9.2019. Viitattu 11.5.2023.
3. ↑  Laura Kemppi: Fuengirolan härkätaisteluareena vaihtoi omistajaa *Costalla*.  21.4.2023. Viitattu 11.5.2023.
**Flacksjö** on metsäjärvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 48,2 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 17 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Flacksjön pituus on 1,5 kilometriä. Rantaviiva polveilee varsin voimakkaasti ja sen pituus on 5 567 metriä. Järven keskiosassa sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Flacksjöholmen. Flacksjön länsirannalla on varsin jyrkkiä kohtia. Järven ympärillä on useita pienehköjä vakavesiä, kuten Kivijärvi idässä, Barksjö lounaassa, Horsmajärvi luoteessa ja Långsjö pohjoisessa. Långsjön ja Flacksjön välissä sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Potterhålet (50,9 metriä mpy). Aivan Flacksjön lounaisrannan tuntumassa on Lilla Flacksjö, jonka kautta Flacksjö laskee länteen Svartsjöhön (43,1 metriä mpy), josta virta vie edelleen Lammasjärveen (35,8 metriä mpy).

Flacksjö (82.004.1.005) kuuluu Dalkarbybäckenin valuma-alueeseen (82.004), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Dalkarbybäckenin alueen laajin vakavesi on Lammasjärvi. Alueeseen kuuluu Lammasjärven ja Flacksjön ohella kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Torrsjö, Barksjö ja Svartsjö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Flacksjö, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 24.5.2021.
3. ↑  Flacksjö. Järviwiki. Viitattu 26.7.2021.
4. ↑  Dalkarbybäckenin valuma-alue (82.004). Järviwiki. Viitattu 26.7.2021.
Lumimyrskyjen kohteeksi joutuneet Kiinan maakunnat:
  Suuret lumimyrskytuhot
  Jonkin verran lumimyrskytuhoja
**Kiinan lumimyrskyt 2008** olivat pahimmat Kiinassa 50 vuoteen. Ne aiheuttivat ainakin 7,7 miljardin euron vahingot. 23 miljoonaa ihmistä oli väliaikaisesti ilman sähköä, ja ainakin 300 000 taloa sortui. Kiinan metsänhoitoministerin mukaan 17,3 miljoonaa hehtaaria metsää oli tuhoutunut myrskyissä helmikuun 2008 puolivälissä. Maatalousministerin mukaan 9,4 miljoonaa hehtaaria viljelyskelpoista maata vahingoittui myrskyissä. Se on noin 8 prosenttia Kiinan viljelyskelpoisesta maasta.

Kylmä talvi johtui maailmanlaajuisesta La Nina -ilmiöstä. Sen aikana meriveden pintalämpötila laskee Tyynenmeren keski- ja itäosissa. Tammikuussa meriveden pintalämpötila oli paikoin 2 astetta tavanomaista viileämpi. Voimakkaan La Nina -tilanteen arvioitiin jatkuvan kevään 2008 loppuun saakka. Lunta satoi Kiinassa laajoille alueille Keltaisenjoen eteläpuolelle. Enimmillään lunta kertyi 50 senttimetriä. Lumi ja pakkanen aiheuttivat ainakin 107 ihmisen kuoleman sekä mittavia taloudellisia haittoja. Talvi 2008 oli Kiinassa kylmin talvi sataan vuoteen.

Helmikuussa 2008 Kiinan talvimyrskyjen arvioitiin nostavan maan inflaatiota. Alumiini ja kuparin tuotanto keskeytettiin. Sisämaassa oli sähkökatkoja, sähköä säännösteltiin ja kuljetukset viivästyivät. Myrsky tuhosi vihannes- ja hedelmäsatoja. Kantonin rautatieasemalla oli satojen tuhansien ihmisten ruuhka. Miljoonat ihmiset jumittuivat liikenteeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Enorm förödelse efter snöstormarna i Kina (Arkistoitu – Internet Archive) HBL 11.2.2008 s.12-13
2. ↑  Kiinan talvi kylmin sataan vuoteen YLE 13.2.2008
3. ↑  Kiinan talvimyrskyt nostavat inflaatiota, Helsingin Sanomat 1.2.2008 B6

Aiheesta muualla
----------------

* La Nina lietsoo sateita ennustettua pitempään YLE 12.2.2008
**Flada** (ruots. *flada*, kaislikkoinen merenlahti < indoeurooppalainen juuri *plat(h)*) on maankohoamisen seurauksena lahdesta altaaksi muodostuva vesialue, joka on yhteydessä mereen yhden tai useamman vesiväylän tai salmen kautta.

Maksamaalla, Vöyrin kunnassa, Pohjanmaalla sijaitseva ihmisen muokkaama flada.
Suomessa fladat ovat tyypillisiä Merenkurkun laakealla maankohoamisrannikolla, jossa Rogen- ja De Geer -moreenit luovat hyvät edellytykset niiden muodostumiselle. Ruotsissa fladat kehittyvät usein drumliiniselänteiden väliin.

Jatkuvan maankohoamisen ja vedenpinnan vaihteluiden takia fladojen eliöstö ovat jatkuvassa muutostilassa. Kasvillisuus ja muut ominaisuudet vaihtuvat usein vyöhykkeittäin suuosaa kohti. Sellaisissa fladoissa, jonne ei pääse maa-alueilta ravinteita, kasvillisuus ja eläimistö ovat hyvin rikasta. Näissä fladoissa putkilokasvi- ja näkinpartaisleväyhdyskunnat ovat monimuotoisimmillaan. Fladoissa kasvaa monia uhanalaisia näkinpartaisleviä. Runsaslukuinen uposvesikasvillisuus sitoo tehokkaasti ravinteita, estää pohjan sedimenttejä sekoittumasta, ja pehmeästä pohjasta huolimatta vesi on kirkasta.

Vesiväylä tai salmi, joka erottaa meren ja fladan toisistaan, on usein hieman korkeammalla, koska niissä on esimerkiksi moreeniselänne, hiekkasärkkä tai kasvillisuutta, jolloin ne rajoittavat veden vaihtumista, estävät sedimenttejä kulkeutumasta fladasta ulos ja myös veden suolapitoisuus voi olla alhaisempi kuin meressä.

Flada alkaa sieltä, missä tunnistettavissa olevat pohjamuodostumat tai salmet rajoittavat veden vaihtumista. Kun allas tai sen laskuaukko on 1,4 m merenpinnan yläpuolella, flada päättyy. 

Näkinpartaislevää kasvaa puhtaissa fladoissa.
Hyvälaatuisen fladan tunnusmerkkeinä voidaan pitää hyvin kehittynyttä pohjakasvillisuutta, kutevien rannikkokalojen esiintymistä ja vaikuttumatonta valuma-aluetta. Fladat ovatkin usein tärkeitä kalojen kutu- ja poikasalueita.

Fladat ovat äärimmäisen suojaisia, joten niiden eliöstö on erityisen herkkä veden ja pohjasedimenttien sekoittamiselle. Moottoriveneiden potkurivirrat ja aallot ovat fladojen ekosysteemille tuhoisia.

Suomen vuoden 1961 vesilain 1 luvun 15 a §:n 1 momentissa kielletään toimenpiteet, jotka vaarantavat enintään kymmenen hehtaarin suuruisen fladan tai kluuvijärven säilymisen luonnontilaisena.

Vuosina 2005 ja 2006 Lounais-Suomen ympäristökeskus teki Selkämeren ja Saaristomeren alueella fladainventoinnin.

Alueita, joissa flada ei ole enää yhteydessä mereen ja vesi on makeaa, kutsutaan glo-järviksi, kluuveiksi tai kluuvifladoiksi. Korkean veden aikana merivesi voi kuitenkin vielä nousta kluuviin.

Lähteet
-------

* Länsi-Suomen Ympäristökeskus, Ympäristöseuranta Merenkurkussa, Fladat ja kluuvit
* Kalajoen kaupunki, Rahjan saariston LIFE -projekti, Fladoja ja kluuvijärviä (Arkistoitu – Internet Archive)
* www.aaltojenalla.fi, Fladat

### Viitteet

1. ↑  Göran Karlsson (toimittanut): *Iso ruotsalais-suomalainen sanakirja,* Suomalaisen kirjallisuuden seura 1982, ISBN 951-717-213-3.
2. ↑  *Ordbok över svenska språket,* Svenska akademien 1926, osa 8.
Jukka Tuominen: *Hopeinen puu* (2010).
**Arvo Ylpön muistomerkki** eli **Hopeinen puu** on Helsingin Vallilassa sijaitseva, kuvanveistäjä Jukka Tuomisen toteuttama muistomerkki arkkiatri Arvo Ylpölle. Vuonna 2010 pystytetty muistomerkki sijaitsee Mäkelänkadun ja Hämeentien risteyksessä Lääkäritalon edustalla.

Muistomerkki muodostuu ovaalin muotoisesta sileäpintaisesta metalliosasta, josta nousee hopeoitu teräksinen puu sekä aukon läpi kasvava oikea pihlaja. Teos symboloi orgaanista kasvua ja elämän kiertokulkua, ja kuvaa siten vertauskuvallisesti Ylpön elämäntyötä lääkärinä. Teräspuu on tehty muotin avulla kopioksi elävästä puusta. Muistomerkkiin kuuluu lisäksi matala kivimuuri, johon on kirjattu Arvo Ylpön ja teoksen nimi.

Muistomerkin tilasi Suomen Lääkäriliitto, joka halusi sen toimitalonsa luo Helsingin Vallilaan. Helsingin kaupunkineuvottelukunta piti parempana sijoituspaikkana Meilahden sairaala-aluetta, joka olisi liittynyt lähemmin Ylpön elämäntyöhön. Muistomerkistä julistettiin vuonna 2007 kaksivaiheinen kilpailu, johon saapui 140 ehdotusta. Voittajaksi valittiin toukokuussa 2008 kuvanveistäjä Jukka Tuomisen ehdotus *Hopeinen puu*. Muistomerkki paljastettiin Lääkäriliiton perustamisen 100-vuotispäivänä 26. helmikuuta 2010. Paljastuksen suoritti Arvo Ylpön leski Lea Ylppö ja tilaisuudessa puhui emeritusprofessori Kauko Kouvalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hopeinen puu (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin taidemuseon Julkiset veistokset -tietokanta. Viitattu 20.6.2018.
2. 1 2  Arvo Ylppö saamassa muistomerkin Helsinkiin Ilta-Sanomat 9.5.2008. Viitattu 20.6.2018.
3. ↑  Arvo Ylpön muistomerkin paikasta keskustellaan (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.11.2003. Viitattu 20.6.2018.
4. ↑  Arvo Ylpön muistomerkistä kilpailu Turun Sanomat 1.5.2007. Viitattu 20.6.2018.
5. ↑  Lasse Kerkelä: Arkkiatri Arvo Ylppö sai muistomerkin Helsingin Vallilaan (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 28.2.2010. Viitattu 20.6.2018.
6. ↑  Hopeinen puu kohosi Arvo Ylpön kunniaksi Lääkärilehti 26.2.2010. Viitattu 20.6.2018.
Fjällrävenin logo.
Erivärisiä Kånken-reppuja.
Vintige Kånken reppu
**Fjällräven AB** on ruotsalainen retkeilyvarusteyritys, joka valmistaa muun muassa retkeilyyn tarkoitettuja reppuja, ulkoiluasusteita, telttoja, päähineitä ja takkeja. Yritys on perustettu vuonna 1960, ja sen perusti Åke Nordin. Tuotteita myydään noin 20 eri maassa. Erityisesti sen vuonna 1978 markkinoille tuoma Kånken-reppu on ollut suosiossa.

Fjällräven tarkoittaa suomeksi naalia eli napakettua. Suoraan suomennettuna se on tunturikettu. Vuonna 2007 yritys lahjoitti 222 000 kruunua ruotsalais-suomalais-norjalaiselle naalitutkimusprojekti Sefalolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoja Fjällrävenistä *fjallraven.fi*. Fenix Outdoor E-Com AB.  Arkistoitu 15.3.2016. Viitattu 2.5.2015.
2. ↑  Rekola, Matti: Kantolaite pitkille vaelluksille.  *Erä*, 3/2003, 26. vsk, nro 3, s. 98. Helsinki:  Yhtyneet Kuvalehdet Oy. ISSN 0356-3464.
3. ↑  Fjällräven tukee naalitutkimusta Erä.  Arkistoitu 25.6.2011. Viitattu 17.2.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fjällräven** Wikimedia Commonsissa

* Fjällrävenin kotisivut
**Vuolevi Kallio** (29. marraskuuta 1916 Turku – 19. joulukuuta 1995) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti Turun Urheiluliittoa.

Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1954 ja pronssia vuonna 1951. Ennätyksekseen Kallio heitti tuloksen 56,15 metriä vuonna 1956. Maaotteluedustajana hän oli Ruotsia vastaan vuosina 1953, 1955 ja 1956 sekä Unkaria vastaan vuonna 1955. Poliisien EM-kisoissa Kallio saavutti hopeaa Tukholmassa vuonna 1954. Moukarinheitossa ja painonnostossa Kalliolla on kymmenkunta SVUL:n Varsinais-Suomen piirin mestaruutta ja painonnostossa Suomen B-mestaruus sarjassa 82,5 kg vuodelta 1950.

Kallio oli ammatiltaan vanhempi konstaapeli ja kotikuntansa oli Turku. Hän edusti myös Turun Voimamiehiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä: Kallio Vuolevi, Turun hautausmaa *hautakartta.fi*. Viitattu 6.4.2022.
2. ↑  Turku, Turun hautausmaa, osio U.8.1. hautakuva Kallio Vuolevi (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 7.7.2022.
3. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 2, Kallio, Vuolevi, sivu 1268, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974
4. ↑  Vuolevi Kallio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Gangsterin heila** (*Married to the Mob*) on Jonathan Demmen ohjaama rikoskomedia vuodelta 1988. Pääosia näyttelevät Michelle Pfeiffer ja Matthew Modine. Elokuvan musiikin on tehnyt Talking Heads -yhtyeen keulahahmo David Byrne.

Juoni
-----

Angela (Pfeiffer) on naimisissa mafian nousevan kyvyn (Baldwin) kanssa, kunnes iso kiho Tony the Tiger (Stockwell) ampuu miehen kuoliaaksi yllätettyään tämän oman rakastajattarensa kanssa kylpyammeesta. Hautajaisista alkaen Tony alkaa liehitellä leskeä, joka yrittää muuttaa kouluikäisen poikansa kanssa pois New Yorkin Brooklynistä päästäkseen eroon mafiatuttavistaan. Tony on kuitenkin sitkeä muttei tiedä, että hänen jäljillään on FBI:n etsivä (Modine), joka alkaa varjostaa myös Angelaa ja pian rakastuu tähän. Angelaa jahtaa myös Tonyn mustasukkainen vaimo (Ruehl), joka luulee Tonyn viettävän aikaa Angelan kanssa. Kaikki huipentuu suureen kohtaukseen miamilaisessa hotellisviitissä.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Michelle Pfeiffer  | … |  Angela de Marco
  |
|  Matthew Modine  | … |  Mike Downey
  |
|  Dean Stockwell  | … |  Tony "The Tiger" Russo
  |
|  Mercedes Ruehl  | … |  Connie Russo
  |
|  Alec Baldwin  | … |  "Kurkku" Frank de Marco
  |

Lähde:

Vastaanotto
-----------

Pfeiffer sai pääosastaan Golden Globe -ehdokkuuden ja Stockwell sivuosastaan Oscar-ehdokkuuden. Sekä National Society of Film Critics että New York Film Critics Circle palkitsivat Stockwellin.

*Helsingin Sanomien* Mikael Fräntin mielestä Demme heittää hyvää herjaa mafiatouhuista, muttei osaa aina vaihtaa tyylilajia parhaalla mahdollisella tavalla.
*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehti *Gangsterin heilaa* hemaisevan heppoiseksi sekaannuskomediaksi rikollisin maustein. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Gangsterin heilan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alanen, Asko: "Gangsterin heila", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  Laelma, Jyrki: Gangsterin heila *Iltalehti*.  25.6.2008. Viitattu 8.5.2019.
3. ↑  Glödstaf, Karl: Gangsterin heila *Filmgoer*. Viitattu 8.5.2019.
4. ↑  Ebert, Roger: Married to the Mob *RogerEbert.com*.  19.8.1988. Viitattu 8.5.2019. (englanniksi)
5. ↑  *Gangsterin heila* Elonetissä. Viitattu 17.5.2021.
6. ↑  *Gangsterin heila* Internet Movie Databasessa. (englanniksi), Awards.
7. ↑  Fränti, Mikael: Gangsterin heila. (Elokuvan lyhyt tv-esittely.) *Helsingin Sanomat*, 15.6.1991, s. 55. Näköislehden aukeama (tilaajille).
8. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 17.5.2021. (englanniksi)
Mahmoud Ahmed vuonna 2009.
**Mahmoud Ahmed** (s. 8. toukokuuta 1941 Addis Abeba) on etiopialainen laulaja. 

Köyhään gurageperheeseen syntynyt Mahmoud pääsi esiintymään 1960-luvun alussa ja toimi sen jälkeen kymmenen vuotta keisarillisen henkivartiokaartin orkesterin solistina. Hän levytti ensimmäisen singlensä Amha-yhtiölle vuonna 1971. 1970-luvun alussa Mahmoudista tuli yksi etiopialaisen pop-musiikin "kultakauden" suosituimmista laulajista. Hän onnistui jatkamaan uraansa myös vuoden 1974 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Vuosina 1980–1981 Mahmoud konsertoi Wallias-yhtyeen kanssa Yhdysvalloissa ja saavutti suosiota paikallisen etiopialaisyhteisön keskuudessa.

Mahmoudin kansainvälinen läpimurto tapahtui vuonna 1986, kun belgialainen Crammed Discs -yhtiö julkaisi valikoiman hänen vuosien 1975 ja 1978 äänityksiään nimellä *Erè Mèla Mèla*. Kyseessä oli ensimmäinen modernin etiopialaismusiikin julkaisu Euroopassa, ja se herätti paljon huomiota kriitikkojen keskuudessa.

Etiopian vallanvaihdon jälkeen vuonna 1991 Mahmoud on tehnyt yhä enemmän kansainvälisiä esiintymiskiertueita. Hänen neljä aikaisempaa levyään on julkaistu uudelleen Buda Musique -yhtiön *Ethiopiques*-sarjassa. Vuonna 2007 Mahmoud voitti BBC:n maailmanmusiikkipalkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Dictionary of African Biography, vol. 4*, s. 43–44. New York: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-538207-5.
2. ↑  BBC Radio 3: Awards for World Music ’07 *bbc.co.uk*. Viitattu 19.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Mahmoud Ahmedin diskografia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ondřej Steiner** (s. 11. helmikuuta 1974 Plzen, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Steiner pelasi Tšekin Extraligassa vuosina 1991–1999 ennen siirtymistään Ässiin kaudelle 1999–2000. Hän pelasi Porissa vain yhden kauden vaikka oli joukkueen paras pistemies. Seuraavalle kaudelle Steiner teki sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhoon, jossa pelasi vain 22 ottelua ennen kuin sopimus purettiin ja edessä oli paluu takaisin Extraligaan. Extraligassa Steiner pelasi kauden 2002–2003 loppuun ennen kuin siirtyi Venäjälle Himik Voskresenskin riveihin. Venäjällä vietetyn kauden jälkeen Steiner siirtyi Norjaan Stjernenin riveihin. Seuraavalle kaudelle Steiner sai sopimuksen Lukkoon, jossa pelasi viisi ottelua. Peliotteet eivät kuitenkaan olleet toivotulla tasolla, joten hänet myytiin kesken kauden Pelicansiin, jossa hän pelasi vain yhden ottelun ennen paluuta Extraligaan HC Vsetinin riveihin. Tšekissä Steiner pelasi kauden 2005–2006 loppuun ennen siirtymistään takaisin Norjaan ja Stjerneniin. Kaudelle 2007–2008 Steiner siirtyi Tanskaan Totempo HvIK:in riveihin, jossa pelasi kaksi kautta.

Kaudelle 2009–2010 Steiner palasi Tšekkiin 3. liigan HC Klatovyn joukkueeseen. Siellä hän ehti pelaamaan kuusi ottelua ennen lainasopimusta takaisin Tanskaan, Hvidovren rivihin. Seuraavalla kaudella Steiner pelasi neljä ottelua lainasopimuksella Tšekin 2. liigan HC nad Jizeroun riveissä ja pudotuspelit Klatovyn riveissä. Kaikkiaan Steiner pelasi 64 ottelua Klatovyn joukkueessa 3. tasolla kevääseen 2014 mennessä, jolloin hän päätti uransa.
**Carl (Carolus Danielis) Tuderus** (noin 1675 – 25. maaliskuuta 1745 Laukaa) oli suomalainen kirkkoherra joka toimi pappina Keski-Suomessa isovihan venäläismiehityksen aikana 1710-luvulla.

Tuderuksen vanhemmat olivat Tervolan kappalainen Daniel Tuderus (k. 1687) ja hänen toinen puolisonsa Brita Camron. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1696 ja Uppsalassa 1704. Tuderus vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1707.

Tuderus oli apulaispappina Kokkolassa vuodesta 1707 ja Laukaan pitäjänapulaisena Viipurin hiippakunnassa vuodesta 1710 noin vuoteen 1714. Hänestä tuli Viitasaaren pitäjänapulainen 1716 ja hän oli Viitasaaren vt. kirkkoherrana 1720–1721. Tuderus oli sitten Kangasniemen kappalaisena vuodesta 1724 ja Laukaan kirkkoherrana vuodesta 1729.

Carl Tuderus oli naimisissa vuodesta 1713 Laukaan kirkkoherran Johan Siniuksen (k. 1729) tyttären Magdalena Siniuksen (k. 1760) kanssa. Heidän poikiaan olivat Laukaan kirkkoherra Johan Tuderus (1713–1785), porvoolainen kauppias Gabriel Tuderus (1716–1764), Kuopion kirkkoherran apulainen Karl Tuderus (k. 1742), Saarijärven kappalainen Jakob Tuderus (noin 1716–1787), laukaalainen tilallinen Daniel Tuderus (1725–1800) ja oululainen kauppias, raatimies ja valtiopäivämies Fredrik Tuderus (1727–1808). Perheen kasvattipoika oli Joroisten kirkkoherra Daniel Tuderus (1721–1769).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Karl Tuderus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 12.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Carl Tuderuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Microsoft Outlook** on Microsoft Office -ohjelmistopakettiin kuuluva sähköpostiohjelma. Sähköpostin lisäksi ohjelma sisältää kalenterin sekä yhteystietojen ja tehtävänhallinnan. Outlookia voidaan käyttää itsenäisenä sovelluksena taikka Microsoft Exchange Serverin kanssa. Outlookiin voidaan kytkeä Microsoftin CRM-ohjelmisto.

Outlookin versiot Windowsille ovat:

* Outlook 97
* Outlook 98
* Outlook 2000 (tunnetaan myös nimellä Outlook 9)
* Outlook 2002 (tunnetaan myös nimillä Outlook 10 ja Outlook XP)
* Outlook 2003
* Outlook 2007
* Outlook 2010
* Outlook 2013
* Outlook 2016
* Outlook 2019

Windowsin mukana jaeltu Outlook Express oli samankaltaisesta nimestä huolimatta eri ohjelma, joka Windows Vistan julkaisun myötä nimettiin Windows Mailiksi.

Tiedostotyyppi
--------------

Sähköpostit tallentuvat paikallisesti **.ost**-tiedostoon.

**.pst** on tiedostotyyppi jota käytetään Microsoft Outlookissa sähköpostien paikalliseen arkistointiin.

Vanhemmissa Outlookin versioissa on ollut 2 gb kokorajoitus pst-tiedostojen koolle.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* CRM järjestelmän integrointi Outlook ohjelmaan

Microsoft Office
Access · Entourage · Excel · FrontPage · InfoPath · MapPoint · OneNote · Outlook · PowerPoint · Project · Publisher · Teams · Visio · Word
**OnePlus 7 Pro** on OnePlussan 14. toukokuuta 2019 julkaisema Android-pohjainen älypuhelin. Se on OnePlus 6T:n seuraaja.

Julkistus
---------

OnePlus 7, OnePlus 7 Pro ja OnePlus 7 Pro 5G julkaistiin 14. toukokuuta 2019.

Vaihtoehtoina ovat 6 gigatavun keskusmuistilla ja 128 gigatavun tallennustilalla, 8 gigatavun keskusmuistilla ja 256 gigatavun tallennustilalla tai 12 gigatavun keskusmuitilla ja 256 gigatavun tallennustilalla olevat mallit.

Ominaisuuksia
-------------

OnePlus 7 Pron erikoisuutena on puhelimen rungon sisälle sijoitettu motorisoitu etukamera, joka ponnahtaa tarvittaessa laitteen sisältä. Siinä on 16 megapikselin Sony IMX 471 -kenno. Puhelimen takana on kolmoiskamera, jossa on 48, 8 ja 16 megapikselin kennot.

OnePlus 7 Prohon ei kuulu OnePlus 6T:n tapaan perinteistä 3,5 millimetrin kuulokeliitäntää, vaan puhelimessa on pelkästään Warp Charge -pikalatausteknologiaa hyödyntävä USB Type C -liitäntä. Warp Charge antaa valmistajan mukaan 30 watin lataustehon. Puhelimen lukituksen avausvaihtoehtoina on näytön alla oleva sormenjälkitunnistin ja kasvojen tunnistus.

Muuta
-----

Suomessa OnePlus 7 Prota myy Elisa, Telia, DNA ja Verkkokauppa.com. 
Puhelimen tärkeimpiä kilpailijoita ovat Samsung Galaxy S10, Huawei P30 Pro, Google Pixel 3a ja Google Pixel 3XL.

Pakkaus
-------

Pakkaus sisältää:

• OnePlus 7 Pro
• Warp Charge 30W -laturi
• Warp Charge (USB-C) -kaapeli
• Pikaopas
• Oneplus tarroja
• Suojakuori
• Näytönsuojakalvo (valmiiksi kiinnitetty)
• SIM-korttityökalu

Katso myös
----------

* OnePlus
* OnePlus 7

Lähteet
-------

1. 1 2  Black, Marie: OnePlus 7 UK Release Date, Price, Specs: OnePlus 7, Pro & 5G Confirmed *Tech Advisor*.  4.6.2019.  Arkistoitu 10.6.2019. Viitattu 7.8.2019. (englanniksi)
2. 1 2  One Plus 7 Pro One Plus. Viitattu 7.8.2019.
3. 1 2  Nikkola, Joni: Uudet OnePlus 7 -puhelimet ilmestyivät – mukana myös Pro- ja 5G-mallit *AVPlus*.  15.5.2019. Viitattu 7.8.2019.
4. ↑  OnePlus 7 Pro: Everything you need to know! *Android Central*. Viitattu 7.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* OnePlus 7 Pro OnePlussan sivuilla

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
OnePlussan älypuhelimet |
| --- |
|  |
| 
* One
* 2
* X
* 3
* 3T
* 5
* 5T
* 6
* 6T
* 7
	+ Pro
* 7T
	+ Pro
* 8
	+ Pro
* Nord
* 9
	+ Pro

 |

 |