recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mirage-Pokémonien herra** (engl. *The Mastermind of Mirage Pokémon*) on Pokémon-animesarjan erikoisjakso, joka tehtiin sarjan kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi. Spesiaali näytettiin Yhdysvalloissa 29. huhtikuuta 2006, Japanissa TV Tokyon *Anitele*-nettisivuilla lokakuussa 2006 ja Suomessa MTV3-kanavalla 7. joulukuuta 2007. Englanninkielisessä versiossa kuultiin ensimmäistä kertaa Pokémon USA:n (nykyisin The Pokémon Company Internationalin) uusia ääninäyttelijöitä.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Tohtori Yung on kutsunut Ashin ystävineen laboratorioonsa tutustumaan uuteen taistelujärjestelmään. Paikalla ovat Ashin yllätykseksi myös tämän vanha ystävä Misty sekä professori Oak. Tohtori Yung esittelee joukkiolle uusimman keksintönsä, Mirage-Pokémonit, jotka näyttävät heijastuksilta, mutta ovat paljon vahvempia kuin aidot Pokémonit. Salaperäinen Mirage-mestari kaappaa Mirage-Pokémonit valtaansa ja sieppaa tohtori Yungin ja professori Oakin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Äänirooleissa
-------------

| Rooli | Alkuperäinen ääni | Englanninkielinen ääni | Suomenkielinen ääni |
| --- | --- | --- | --- |
| Ash Ketchum | Rica Matsumoto | Sarah Natochenny (uudempi dubbaus)Jamie Peacock (ensimmäinen dubbaus) | Hanna Savikko |
| Pikachu | Ikue Ōtani |
| May | KAORI | Michele Knotz | Aksa Korttila |
| Max | Kyoko Yamada | Jamie Peacock | Elise Langenoja |
| Brock | Yūji Ueda | Bill Rogers | Jari Salo |
| Misty | Mayumi Iizuka | Michele Knotz | Kiti Kokkonen |
| Jessie | Megumi Hayashibara |
| James | Shin'ichirō Miki | Jimmy Zoppi | Velimatti Ranta |
| Meowth | Inuko Inuyama | Arto Nieminen |
| kertoja | Unshō Ishizuka | Rodger Parsons | Pasi Ruohonen |
| professori Oak | Unshō Ishizuka | Jimmy Zoppi | Ossi Valo |
| tohtori Yung/Mirage-mestari | Hidenobu Kiuchi | Billy Regan | Bruno Lähteenmäki |
| hoitaja Joy | Yuriko Yamaguchi | Michele Knotz | Elise Langenoja |
| konstaapeli Jenny | Chinami Nishimura | Jamie Peacock |
| Mew | Satomi Kōrogi |
| Mewtwo | Katsuyuki Konishi |
Kivistön Halssilan työväentalo, Kansan Arkisto.
**Kivistön (Halssilan) työväentalo** sijaitsee Jyväskylässä Vaajakoskentien varrella.

Historia
--------

Rakennus on alun perin ollut saksalaisparakki. Se on hankittu vuonna 1946 Oulun Tuirasta ja siirretty nykyiselle paikalle. Työ tehtiin talkoilla.

Rakennus
--------

Työväentalo on rakennettu levyelementeistä ja laudoista. Ulkovuorauksena on pystylaudoitus. Talo on maalattu tummanvihreäksi. Katteena on huopa. Sisäkattona on lautasäleikkö. Sisäseinät on vuorattu kuitulevyillä. Taloa on aluksi lämmitetty halkokamiinalla, myöhemmin on asennettu öljylämmittimet.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto sekä kokoushuone ja naulakko. Talossa ei ole vesijohtoa eikä viemäriä.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on vuoden 1982 tiedon mukaan järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, teatteriesityksiä ja juhlia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
**Kivisenoja** on kylä Punkalaitumen kunnan itäosassa Urjalan vastaisella rajalla. Kivisenojan naapurikyliä ovat Punkalaitumen puolella Oriniemi pohjoisessa ja lännessä, Koskioinen lounaassa, Urjalan puolella Tursa ja Puolimatka etelässä, Urjalankylä, Vahonen, Pappilankylä idässä ja Halkivaha koillisessa. 

Kivisenojan eteläosan kautta virtaa Punkalaitumenjokeen laskeva Kivisenoja. Kivisenojan länsiosan kautta kulkee maantie 12757 Oriniemestä Tursaan ja kylän eteläosan kautta maantie 13703 Tursasta Vahosiin. 

Kivisenojan kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1902 ja alakoulu aloitti toimintansa 1928. Kivisenojan koulu lakkautettiin vuonna 1968 ja kylän lapset kuljetetaan nykyisin Oriniemessä sijaitsevaan Pohjoisseudun kouluun. Kivisenojalla toimi 1900-luvulla kaksi osuuskauppaa. SOK:lainen Tursankankaan Osuuskauppa perusti sivumyymälän kylään vuonna 1929 ja Punkalaitumen Osuuskauppa vuonna 1939. Kivisenojalla on toiminut aiemmin myös meijeri. Kivisenojan pienviljelijäyhdistys on perustettu vuonna 1924.

Tunnettuihin kivisenojalaisiin kuuluu siellä syntynyt, myöhemmin Urjalassa kauppiaana ja Nummella maanviljelijänä toiminut valtiopäivämies Kaarle Ojanen (1851—1927), jonka kotitalo oli Kivisenojan Tuorre.

Lähteet
-------

1. ↑  Punkalaitumen kylät - Pohjoisseutu (Kyläsuunnitelma - IV Palvelut Pohjoisseudulla - 1. Koulut) *punkalaitumenkylat.net.*.  Arkistoitu 19.11.2015. Viitattu 29.9.2008.
2. ↑  Punkalaitumen kylät - Pohjoisseutu (Kyläsuunnitelma - IV Palvelut Pohjoisseudulla - 2. Kaupat) *punkalaitumenkylat.net.*.  Arkistoitu 19.11.2015. Viitattu 29.9.2008.
3. ↑  Punkalaitumen kylät - Pohjoisseutu (Kyläsuunnitelma - VI Yhdistystoiminta - Maatalouden neuvontajärjestöt) *punkalaitumenkylat.net.*.  Arkistoitu 19.11.2015. Viitattu 29.9.2008.
4. ↑  Arno Forsius - Kaarle Ojanen (1851–1927), maanviljelijä ja valtiopäivämies (Arkistoitu – Internet Archive)

Punkalaitumen kylät

* Hakuni
* Halkivaha
* Hankuri
* Haviokoski
* Jalasjoki
* Kannisto
* Kanteenmaa
* Kivisenoja
* Kokkola
* Koskioinen
* Kostila
* Kouvola
* Liitsola
* Moisio
* Mäenpää
* Oriniemi
* Parrila
* Pärnänmaa
* Sarkkila
* Talala
* Teikarla
* Vanttila
**Kivisoja** on kylä Somerolla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 98, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi suurimman. Kivisojan naapurikyliä ovat Ihamäki ja Ylenjoki lännessä, Pajula pohjoisessa ja Hirsjärvi ja Palikainen idässä.

Kylä sijaitsee Hirsjärven pohjoispuolella ja ulottuu takamailtaan Virkaanjoen ja Pajulanjoen varsille. Suhteessa naapurikyliin Kivisoja kuuluu Hirsjärven postinumeroalueeseen ja oli aiemmin osa Hirsjärven koulupiiriä.

Historiallisesti Kivisoja on samaa isonjaon jakokuntaa viereisten Hirsjärven ja Ylenjoen kanssa, joiden alueisiin kylän maat lomittuvat. Kivisojan vanhoja kantataloja ovat olleet Yli- ja Ali-Yrkkö ja Leivo, joista Ali- ja Yli-Yrkkö ovat vielä olemassa kylän vanhalla tontilla Hirsjärven pohjoispuolella. Isossajaossa perustettuja uudistaloja ovat Mäkilahti ja Otuskallio Pajulanjoen läheisyydessä. Taloista Yli- ja Ali-Yrkkö ovat rakennuskokonaisuuksina maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittäviä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaipainen, Sauli: Somero on 48 kylän muodostama kaupunki.  *Somero*, 10.6.2011, 86. vsk, nro 43, s. 17.
2. ↑  Lehtonen, Kaarin: *Someron ja Somerniemen kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta*, s. 278-285, 505. Turku: [Turun maakuntamuseo], 1990. ISBN 951-9125-77-9.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Somero |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Someron keskustaajama

 |
|  |
| Rekisterikyliä Somerolla | 
* Harju
* Hirsjärvi
* Häntälä
* Härkälä
* Ihamäki
* Jaatila
* Joensuu
* Jurvala
* Kerkola
* Kimala
* Kivisoja
* Kultela
* Kärilä
* Lahti
* Lammi
* Lautela
* Ollila
* Pajula
* Paltta
* Pappila
* Pitkäjärvi
* Pusula
* Pyöli
* Rautela
* Ruunala
* Ryhtä
* Saarentaka
* Sillanpää
* Sylvänä
* Syvänoja
* Talvisilta
* Terttilä
* Viluksela
* Ylenjoki

 |
|  |
| Kulmakuntia Somerolla | 
* Isoniittu
* Kauraketo
* Koisthuhta
* Laitiainen
* Lehtimäenkulma
* Palojoki
* Uusi-Kaskisto

 |
|  |
| Rekisterikyliä Somerniemellä | 
* Härjänlahti
* Härjänoja
* Jakkula
* Kaskisto
* Keltiäinen
* Kopila
* Mäyrämäki
* Oinasjärvi
* Palikainen
* Salkola
* Suojoki
* Vesanoja
* Viuvala

 |

 |
**Markus Hätinen** (s.6. tammikuuta 1974 Jyväskylä) on suomalais-saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Hätinen pelasi SM-liigassa ainoastaan JYPin paidassa kuusi kautta vuosina 1991–2000. Hätinen oli aktiivivuosinaan 178 cm pitkä ja painoi 77 kg. Hätinen edusti Suomea sekä vuoden 1992 alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa että 1992–1993 vuodenvaihteessa Nuorten MM-turnauksessa. Aikuisten maajoukkueesa Hätinen ei päässyt koskaan pelaamaan.
Kaudella 1991-92 Hätinen pääsi haistelemaan liigatunnelmia JYP:n joukkueen varamaalivahtina, mutta vielä tuolloin hän ei varsinaisesti päässyt pelaamaan otteluissa. Seuraavalla kaudella pelattuja otteluita kertyi yksi ja kaudella 1993-94 tarjolla oli vain luukkuvahdin rooli Ari-Pekka Siekkisen ja Marko Leinosen jakaessa torjuntavastuun.
Kaudella 1994-95 Hätinen pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa.
Kauden 1995-96 Hätinen pelasi I divisioonaa Forssan Palloseurassa. Vastuuta divarissa kertyi 37 ottelua ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 2.73.
Seuraavaksi kaudeksi Hätinen palasi takaisin Jyväskylään ja pääsi pelaamaan Marko Leinosen varamiehenä 15 ottelussa.
Kauden jälkeen Hätinen suuntasi kahdeksi vuodeksi Saksan kakkostasolle Ingostadtin joukkueeseen. Hätinen palasi vielä kerran takaisin Jyväskylään kaudelle 1999–00 mutta ei nytkään kyennyt valtaamaan joukkueen ykkösmaalivahdin tonttia. Tommi Satosaaren varamiehenä otteluita kertyi 18. Kauden jälkeen tie vei jälleen ulkomaille, tällä kertaa Ranskaan. Kahden Ranskan liigan Reimsissä pelatun kauden jälkeen Hätinen palasi pelaamaan Saksaan toiselle ja kolmannelle sarjatasolle. Ranskasta oli tuomisina jälkimmäisellä kaudella voitettu Ranskan mestaruus.
Kauden 2007–2008 päätteeksi Hätinen päätti lopettaa uransa.

Aiheesta muualla
----------------

* Markus Hätinen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  yhtye *swheimo.fi*.  Arkistoitu 7.12.2013. Viitattu 30.4.2014.
3D-kuva kaularangasta ja nikamavaltimoista.**Nikamavaltimo** (lat. *arteria vertebralis*) on parillinen valtimo, joka kulkee kaulanikamien poikkihaarakkeissa olevien aukkojen (*foramen transversarium*) kautta. Nikamavaltimo saa alkunsa solisvaltimosta.

Vaikka nikamavaltimo kulkee vain 1.–6. kaulanikaman aukkojen läpi, myös seitsemännen kaulanikaman poikkihaarakkeissa on aukko. Ensimmäisen kaulanikaman ohitettuaan nikamavaltimot kääntyvät mediaalisesti taakse ja kiertävät nikaman ja takaraivonluun välisen nivelen takaa nikamassa olevissa painaumissa kulkien.

*Foramen magnumin* kautta kalloon tullessaan kummastakin nikamavaltimosta lähtee pieni aivokalvovaltimohaara. Muita nikamavaltimoista lähteviä haaroja ovat yksi etumainen selkäydinvaltimo, joka muodostuu molemmista nikamavaltimoista tulevista haaroista, sekä parillinen takimmainen selkäydinvaltimo. Juuri ennen kuin oikea ja vasen nikamavaltimo yhdistyvät kallonpohjan valtimoksi, kummastakin nikamavaltimosta haarautuu vielä takimmainen alempi pikkuaivovaltimo.

Lähteet
-------

* Hervonen, Antti: *Tuki- ja liikuntaelimistön anatomia*, s. 75–76. Seitsemäs painos. Tampere: Lääketieteellinen Oppimateriaalikustantamo, 2004. ISBN 952-9635-01-X.
* Drake, Richard L. & al.: *Gray's Anatomy for Students*, s. 789. Churchill Livingstone, 2005. ISBN 978-0-443-06612-2. (englanniksi)
**Ty the Tasmanian Tiger** on kolmiulotteinen tasohyppelypeli PlayStation 2:lle, Xboxille ja Nintendo GameCubelle. Pelin on kehittänyt Krome Studios ja Electronic Arts julkaisi sen vuonna 2002. Pelille on tehty kolme jatko-osaa.

Pelistä julkaistiin remasteroitu versio PC:lle 21. maaliskuuta 2016. Peli julkaistiin Steam Early Access alustalle. 25. heinäkuuta 2020 julkaistiin remasteroitu versio PlayStation 4:lle.

Pelattavuus
-----------

Pelissä ohjataan Tyta, jonka täytyy kerätä 72 sähkömunaa, joilla käynnistetään talismaanikone, millä paikannetaan viisi talismaania. Talismaaneilla pelastetaan Tyn perheenjäseniä uniajasta. Peli tapahtuu "Rainbow Cliffs" -kallioilla, jotka puolestaan jakautuvat vyöhykkeisiin (zones). Jokaisella vyöhykkeellä on kolme portaalia, joista pääsee eri tasoihin. Tasojen tavoitteena on kerätä sähkömunia, joita voi saada tekemällä tehtäviä, läpäisemällä aikahaasteen, vapauttamalla viisi isopussikaniinia, tai löytämällä tason lopusta. Ty palautuu vyöhykkeelle, kun on löytänyt sähkömunat tai mennyt tason loppuun. Kun Ty on keränyt ainakin 17 sähkömunaa, pelaajan on suunnistettava talismaanikoneelle; kun kone paikantaa talismaanin, se avaa toisen portaalin alkuperäiseen paikkaan, missä täytyy voittaa pomovastus.

Pelaajalla on aluksi annettu 5 elämää. Elämiä voi menettää, jos vastustaja saa lyötyä tarpeeksi monta kertaa tai jos Ty putoaa korkealta. Jos menettää kaikki elämät, ruudulle ilmestyy "Game Over" ruutu. Ty osaa hypätä, uida, purra ja heitellä bumerangeja. Pelaaja aloittaa pelin yleisellä bumerangilla. Bumerangeja voi kehittää keräämällä kultaisia hammasrattaita, joita saa tasoilta. Ne vaihdetaan keksijä koala, Juliukselle vaihdossa.

Juoni
-----

Muutamia vuosia sitten Cass-johtaja taisteli pussihukkaperhettä vastaan viidestä talismaanista. Cass sai vangittua tiikerit uniaikaan käyttämällä talismaaneja, mutta portaali tuhottiin ja talismaanit hajaantuivat, kiitos Tyn isän. Isopussikaniiniperhe adoptoi viimeisen tasmaniantiikerin, Tyn. Vuosia myöhemmin, bunyip ilmoitti Tylle hänen perinnöstä ja Cass-johtajasta. Tämän jälkeen Ty päätti pelastaa perheensä ja muut. Tyn vanha kaveri, Maurie esittelee hänelle tiedemiehen nimeltään Julius, joka on keksinyt koneen, jolla paikallistetaan talismaanit, ja siirtää hänet niiden luokse. Tyn ystävien avustuksella Ty pääsee lähemmäs Cassia, kunnes he kohtaavat. Kun Ty on taistelemassa Cassin suurta robottia vastaan, ilmestyy tasmaniantiikeri Sly, entinen Cassin puolulainen. Sly pettää Cassin ja heittää Tylle Doomerangin, jolla Tyn isä erotti talismaanit. Ty kukistaa Cassin ja pelastaa perheensä.

Vastaanotto
-----------

* GameSpot – 7,5/10
* IGN – 6,8/10
* GamePro – 3,5/5
* Eurogamer – 5/10

Lähteet
-------

1. ↑  GameSpotin arvostelu pelistä
2. ↑  IGNin arvostelu
3. ↑  GamePron arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Eurogamerin arvostelu

Muut lähteet
------------

* Krome Studiosin sivut
* Ty the Tasmanian Tiger EA sivulla
* Ty the Tasmanian Tiger MobyGamesissa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jonathan "Jon" Houseman Davis** (s. 18. tammikuuta 1971 Bakersfield, Kalifornia) on alternative metal -yhtye Kornin johtohahmo. Davis on yhtyeen laulusolisti ja joissakin kappaleissa (muun muassa *Shoots And Ladders*) hän soittaa myös säkkipilliä. Davis on myös esiintynyt elokuvissa, *Seeing Other People* ja *Kadotettujen kuningatar*, joista jälkimmäiseen hän on myös säveltänyt musiikkia. Jonathanilla ja hänen entisellä vaimollaan Reneellä on vuonna 1995 syntynyt poika nimeltä Nathan. Jonathan oli naimisissa entisen pornotähden Devenin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä poikaa, vuonna 2005 syntynyt Pirate ja vuonna 2007 syntynyt Zeppelin.

Jonathanin puoliveli Mark Chavez on ollut Ademan ja Midnight Panicin solisti.

Jonathan on näytellyt myös elokuvassa *Sin-Jin Smyth*, jota ei ikinä julkaistu.

Jonathan teki vuonna 2009 yhteistyötä israelilaisen psytrancepioneeri Infected Mushroomin kanssa osallistumalla heidän albumillaan Legend of the Black Shawarma kappaleen "Smashing the Opponent" lauluosioon. Kappale julkaistiin myös levyn toistaiseksi ainoana singlenä.

Kiertueen peruuntuminen 2006 sairauden takia
--------------------------------------------

Jonathan Davis joutui sairaalaan Isossa-Britanniassa kesäkuussa 2006 ennen esiintymistään Download-musiikkifestivaaleilla vakavan verisairauden, ITP:n (immunologinen trombosytopeeninen purppura) vuoksi. Tämän takia Korn joutui keskeyttämään silloisen Euroopan kiertueensa, vain muutamaa päivää ennen esiintymistään Provinssirockissa Suomessa. Sairastuttuaan ennen Download-musiikkifestivaalien keikkaa, loput Kornin jäsenistä esiintyivät useiden eri solistien avustamina: Jonathania tuurasivat muun muassa Avenged Sevenfoldin M. Shadows, Slipknotin Corey Taylor ja Triviumin Matt Heafy.

Jonathan kuitenkin toipui nopeasti ja palasi lavoille Family Values-kiertueen myötä Yhdysvalloissa. Jonathan sairastaa myös astmaa.

Filmografia
-----------

### Näytellyt

* *The Lucky Strike* (2000)
* *Buttman At Nudes A Poppin’* 9 (2000)
* *Kadotettujen kuningatar* (2002)
* *Seeing Other People* (2004)
* *The Still Life* (2005)

### Säveltänyt

* *Crow 2 – enkelten kaupunki* – kappale *Sean Olsen* (1996)
* *Spawn* – kappale *Kick The P.A.*(1997)
* *Tiedän, mitä teit viime kesänä* – kappale *Proud* (1997)
* *End Of Days* – kappale *Camel Song* (1997)
* *Charlien enkelit* – kappale *Blind* (2000)
* *Kadotettujen kuningatar* (2002)
* *Lara Croft Tomb Raider: Elämän lähde* – kappale *Did My Time* (2003)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Papuankuningaskaija** (*Alisterus chloropterus*) on keskikokoinen oseanialainen kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 36 cm ja paino 138–190 g. Aikuisen koiraan pää, niska, yläselkä ja alapuoli ovat punaiset, siivet vihreät, alaselkä, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet malvansiniset ja pyrstö musta. Naaraan pää, selkä ja siivet ovat himmeän vihreät, kurkun ja rinnan höyhenet ovat oliivinvihreät ja punaruskeareunaiset ja pyrstö on vihreä, mustakärkinen. Nokka on tummanharmaa ja ylänokan tyvi on koiraalla oranssi, naaraalla ruskeampi, iiris oranssi ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuori lintu on kuten naaras mutta rinnan höyhenissä ei ole punaruskeita reunoja, sen nokka on mustanruskea ja iiris ruskea.

Lajista tunnetaan kolme alalajia: *chloropterus*, *callopterus* ja *moszkowskii*.

Esiintyminen
------------

Papuankuningaskaija elää Papua-Uudessa-Guineassa ja Länsi-Uuden-Guinean itäosissa 50 000–100 000 neliökilometriä laajalla alueella. Populaatio on kooltaan noin 70 000 yksilöä.

Elinympäristö
-------------

Kaijat elävät tiheissä metsissä, puutarhoissa ja istutuksilla aina 2,6 kilometrin korkeudelle merenpinnasta.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä tunnetaan puutteellisesti, mutta pesä on todennäköisesti puun kolossa tai onkalossa. Vankeudessa naaras on muninut kolme tai neljä munaa ja hautonut niitä kolme viikkoa.

Ravinto
-------

Ruokavalio koostuu siemenistä, hedelmistä, pähkinöistä, marjoista, silmuista, kukinnoista ja mahdollisesti hyönteisistä ja niiden toukista.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Alisterus chloropterus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 25.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1274805
* Wikispecies: Alisterus chloropterus
* Avibase: E2674F0473921A72
* BirdLife: 22685058
* CoL: BSLV
* BOW: pakpar1
* eBird: pakpar1
* EoL: 45518021
* GBIF: 2479928
* iNaturalist: 19197
* IRMNG: 11092948
* ITIS: 177550
* IUCN: 22685058
* NCBI: 678558
* Species+: 4896
* TSA: 1461
* Xeno-canto: Alisterus-chloropterus

 |

 |
Kaftaani afrikkalaisella papilla.
Ruotsin kirkon arkkipiispa (kuvaushetkellä Lundin piispa) Antje Jackelén ja hänen puolisonsa Heinz Jackelén kaftaaneissa.
**Kaftaani** (joskus myös *sutaani*) on papin virkapuku. Suomessa kaftaani on miespapin juhlapuku Se on polvitaipeeseen asti ulottuva ja pystykauluksinen takki. Kaftaanin kanssa käytetään valkoista papinpaitaa, papinkaulusta ja lipereitä. Huhtikuussa 2023 piispainkokous päätti, ettei sukupuolella ole enää merkitystä asun valinnassa.

Kaftaani papin virkapukuna on saanut Suomessa ja Ruotsissa nykyisen muotonsa uskonpuhdistuksen jälkeen vähittäisen kehityksen tuloksena. 1800-luvulle saakka papin pukuna oli pitkä papintakki, mutta 1800-luvulla se lyheni polvipituiseksi, ja sen kanssa alettiin käyttää housuja ja lipereitä. Kaftaani on papin ei-liturginen juhla-asu ja perinteinen säätyläispuku. Musta puku ja sen yhteydessä käytetyt liperit ovat taustaltaan maallisia säätymerkkejä, eikä niihin liity kristillistä symboliikkaa. Naispapeille on aiemmin suunnitellut juhla-asut, joilla ei ole historiallista taustaa, eivät enää ole sukupuoleen sidottuja. Myös Ruotsin kirkossa naispapit oivat käyttää kaftaania juhla-asuna.*lähde?*

Nykyään kaftaani on Suomessa ja Ruotsissa lähes poikkeuksetta papin juhlapuku eikä normaali työasu. Se on hieman käyttäjänsä mukaan muotoon ommeltu polvipituinen takki, jossa perinteisesti on seitsemän napin kiinnitys, selkäpuolella helmassa halkio sekä vyötärön korkeudella kaksi nappia rinnakkain papinkapan kiinnittämistä varten. Ruotsissa etenkin aikaisemmin kaftaanin etuosaan oli ommeltu poimuja, joiden lukumäärä vaihteli yhdestä kolmeen sen mukaan, missä hiippakunnassa kyseinen pappi oli vihitty papiksi. Uppsalan, Härnösandin ja Luulajan hiippakunnan papeilla oli yksi poimu, muilla kaksi, paitsi Göteborgin hiippakunnassa kolme. Ruotsissa myös naispapit voivat käyttää kaftaania.

*Sutaani* on ollut ennen muuta katolisen papin käyttämä napitettu alas asti ulottuva päällysvaippa. Sitä käytetään myös Suomessa luterilaisessa kirkossa, mutta piispainkokous ei laatimassaan pukeutumisohjeessa huhtikuulta 2023 ota siihen kantaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Piispainkokouksen ohje papin ja lehtorin virkapukeutumisesta  2010. Lapuan hiippakunta. Viitattu 4.8.2020.
2. ↑  Papin pukeutuminen Espoon hiippakunta.  Arkistoitu 24.11.2015. Viitattu 23.11.2015.
3. 1 2 3  Hanna Antila: Pappi saa jatkossa valita virkapukunsa vapaammin Kirkko ja kaupunki 18.4.2023
4. 1 2  Gunnell Berggrén: *Prästens kläder och kyrkliga textilier*, s. 18–20. Verbum, 2002. ISBN 91-526-28811-6.
5. ↑  Veijo Koivula: *Alfa ja Omega. Kristilliset symbolit, merkit ja tunnukset*, s. 54. Väylä, 2011. ISBN 978-952-5823-36-3.
6. ↑  Seppo A Teinonen: *Teologinen sanakirja*, s. 260. Kirjaneliö, 1975. ISBN 951-600-333-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaftaani (papin puku)** Wikimedia Commonsissa
Kajakentin piiri Dagestanin kartalla.
**Kajakentin piiri** (ven. Каякентский район, *Kajakentski raion*, kumykiksi Къаягент район, *Qayagent raion*, dargiksi Каякентла район, *Kajakentla raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 691 neliökilometriä. Asukkaita on 55 000 henkeä (vuonna 2009).

Kajakentin piiri sijaitsee Kaspianmeren rannikkovyöhykkeellä Dagestanin kaakkoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Karabudahkentin piiriin, lännessä Sergokalan piiriin ja etelässä Kaitagin sekä Derbentin piireihin.

Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Alhadžakent, Bašlykent, Družba, Džavankent, Gerga, Kajakent, Kapkaikent, Karanaiaul, Novokajakent, Novyje Vikri, Pervomaiskoje, Sagasi-Deibuk, Usemikent ja Utamyš. Hallinnollinen keskus on Kajakentin kylä, josta on 85 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 19. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 54,5 % on kumykkeja, 41,0 % dargeja, 1,7 % tabasaraneja ja 1,6 % aguleja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Bakun välinen rautatie sekä Kubanilta Azerbaidžanin rajalle johtava M29-valtatie. Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viinirypäleiden kasvatukseen, karjanhoitoon sekä viljakasvien ja vihannesten viljelyyn. Viime vuosina on pyritty kehittämään myös matkailua.

Paikallislehtenä ilmestyy kumykinkielinen *Tüzlüknü šavlasy* ja darginkielinen *Barhdešla šala* ("Oikeudenmukaisuuden säde").

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 23.9.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Etno-Kavkaz: Naselenije Dagestana *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 30.11.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kajakentin piirin sivusto (venäjäksi)
* Kajakentin piiri Dagestanin presidentin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Tietokoneen laajennuskortti.
**Laajennuskortti** tai **lisäkortti** on piirilevy, joka asetetaan emolevyn laajennuskorttipaikkaan tuomaan tietokoneeseen lisätoimintoja.

Laajennuskortin ensisijainen tarkoitus on lisätä tietokoneeseen ominaisuuksia joita emolevyssä ei ole, mutta myös laajentaa ja parantaa jo olemassa olevia ominaisuuksia. Esimerkiksi alkuperäisessä IBM PC-tietokoneessa ei ollut graafisia ominaisuuksia tai kovalevyliitäntää, koska silloinen tekniikka ei ollut tarpeeksi kehittynyttä kaiken tämän rakentamiseksi emolevylle. Näytönohjainkortti mahdollisti graafiset ominaisuudet ja ST-506-kovalevyohjain kovalevyn käytön.

Tytärkortti (engl. *daughterboard, mezzanine card*) on emolevyyn tai laajennuskorttiin kiinnittyvä piirilevy.

Fyysiset ominaisuudet
---------------------

Kortin yhdessä reunassa on laajennuskorttipaikkaan sopiva pitkä liitin, joka mahdollistaa laajennuskortilla ja emolevyllä sijaitsevien mikropiirien välisen sähköisen kommunikoinnin. Korttiin rakennettujen liitospinnien avulla korttiin on mahdollista kytkeä ulkoisia laitteita.

Tietokoneen kotelon ja emolevyn kokoluokasta riippuen tietokoneeseen voidaan kiinnittää noin yhdestä seitsemään laajennuskorttia. Korttipaikkojen märää on mahdollista lisätä mm. riser-kortin avulla. Laajennuskorttien määrään vaikuttavat myös muut tekijät. Esimerkiksi useimmat vuonna 2010 markkinoilla olevista näytönohjainkorteista vaativat tietokoneen takapaneelista kaksi kannatinpaikkaa, joista toista käytetään näytönohjaimen viilentämiseen jäähdytyssiilillä tai tuulettimella.

Jotkut kortit ovat "matalaa profiilia", mikä tarkoittaa, että ne ovat tavallisia kortteja pienempiä ja sopivat näin matalampiin tietokonekoteloihin. PCI-liitäntäisille korteille on olemassa matalan profiilin standardi, joka määrittelee paljon pienemmän kannattimen korkeuden ja piirilevyn pinta-alan.

Matalan profiilin näytönohjainkortti, jossa on tavallisen kokoinen kannatin.
Näytönohjain, jossa tytärkortti.

Laajennuskorttityyppejä
-----------------------

* Näytönohjainkortit
* Äänikortit
* Verkkokortit
* TV-kortit
* Modeemikortit
* Solid State Drive-kortit (vanhentunut SATA Rev. 3.0:n myötä)
* Sovitinkortit (esim. USB-sovittimet, sarjaporttisovittimet ja rinnakkaisliitäntäsovittimet)
* Muistinlaajennuskortit (vanhentunut)
* Kiintolevykortit (vanhentunut)
* Kello/kalenterikortit (vanhentunut)

Laajennuskorttiväyliä
---------------------

*Pääartikkeli: Väylä*
* PCI Express
* AGP (näytönohjaimen liitäntäväylä)
* PCI
* ISA
* MCA
* VLB
* PCMCIA (kannettaville tietokoneille)
* ExpressCard
* CompactFlash (käytetään kannettavissa elektroniikkalaitteissa)
* SBus (1990-luvun SPARC-pohjaiset Sun-tietokoneet
* Zorro (Amiga)
* NuBus (Applen Macintosh)

Lähteet
-------

1. ↑  daughterboard Merriam-Webster. Viitattu 11.10.2017.
2. ↑  Definition of: daughterboard PC Magazine.
3. ↑

  

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **tietokonelaitteisto**.
**Laura Juvonen** (s. 1987) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Juvonen on valmistunut Metropolia Ammattikorkeakoulusta musiikkipedagogiksi vuonna 2015 ja laulupedagogiksi 2020. Hänen laulunopettajinaan ovat toimineet muun muassa oopperalaulaja Ritva-Liisa Korhonen, Johanna Rusanen-Kartano ja Juha Karvonen. Vuonna 2019 Juvonen kilpaili Lappeenrannan laulukilpailuissa, ja Kangasniemen laulukilpailussa 2019 hän lauloi finaalissa. 

Juvonen esiintyy aktiivisesti konserttilavoilla ja on esiintynyt muun muassa Urkuyö ja aaria -festivaalin solistina. Hänet on valittu Päivi ja Paavo Lipposen rahaston vuoden 2020 solistiksi.

Juvosen esittämiä rooleja ovat muun muassa Venus (operetista *Orfeus Manalassa*), Leonora (oopperasta *Kaarle-kuninkaan metsästys*) ja Turandot (oopperasta *Turandot*).

Lähteet
-------

1. ↑  KILPAILIJOIDEN ESITTELYT 2019 *kangasniemen musiikkiviikot*. Viitattu 7.11.2020.
2. 1 2  Laura Juvonen *Urkuyö Festival*. Viitattu 7.11.2020. [vanhentunut linkki]
**Laura Herva** (s. 1984) on suomalainen runoilija, kirjastonhoitaja ja sanataideohjaaja. 

Herva on valmistunut filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta pääaineenaan kirjallisuus. Lisäksi hän on opiskellut muun muassa luovaa kirjoittamista, filosofiaa, sukupuolentutkimusta, tiedotusoppia, taidehistoriaa ja suomen kieltä. 

Hervan esikoisteos on runokokoelma *pinnat. hankaumat* (2021). Teoksessa viitataan esimerkiksi runousoppiin ja filosofiaan. Kokoelma julkaistiin osana Basam Books -kustantamon Puhuttava runo -sarjaa. 

Herva on yltänyt finaaliin Runo-Kaarina -kilpailussa.

Teokset
-------

* *pinnat. hankaumat.* Helsinki: Basam Books, 2021. ISBN 978-952-379-205-0.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirja-arvostelu: Sanojen rajallisuus, olemisen läpikotaisuus *Lapin Kansa*. Viitattu 26.4.2022.
2. 1 2 3  Pinnat. hankaumat *www.kirjasampo.fi*. Viitattu 26.4.2022.
3. ↑  Esikoisia, lajihybridejä sekä runoja luonnosta, surusta, seksuaalisuudesta ja eriarvoisuudesta! | Basam Books *www.sttinfo.fi*. Viitattu 26.4.2022.
4. ↑  TARINA KIRJAN TAKANA: pinnat. hankaumat *basambooks.fi*.  Arkistoitu 1.3.2022. Viitattu 26.4.2022.
**Pertti Aarre Juhani Panula** (s. 1. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen biolääketieteen professori Helsingin yliopistossa (vuodesta 2000-).

Panula kirjoitti ylioppilaaksi Tapiolan yhteiskoulusta vuonna 1971. 

Panula valmistui lääkäriksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta (LL 1977, LKT 1980). Vuonna 1984 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian dosentiksi. 

Panula toimi Helsingin yliopiston anatomian assistenttina 1977–1981, vieraili NIMH:ssa Yhdysvaltain Washington DC:ssä (Fogarty Fellow) 1981–1983 ja jatkoi palattuaan anatomian apulaisopettajana 1983–1985 (HY). Panula oli virkaatekevä apulaisprofessori vuonna 1986 (HY), ja sitten Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1986–1992. Tänä aikana hän oli vierailevana tutkijana Japanissa Osakan yliopistossa vuonna 1988. Vuosina 1992-2005 hän oli solubiologian professori Åbo Akademissa. Hän on hoitanut ruotsinkielistä biolääketieteen professuuria Helsingin yliopistossa vuodesta 2000.

Panula valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1995 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 529. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2  Suomalaisen Tiedeakatemian varsinaiset jäsenet  16.5.2017. Suomalainen Tiedeakatemia. Viitattu 11.6.2017.
3. 1 2  Curriculum Vitae. Pertti A.J. Panula (pdf)  2013. Helsingin yliopiston Tuhat-tutkimustietokanta, tuhat.helsinki.fi. Viitattu 11.6.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Panula, Pertti uppslagsverket.fi. Viitattu 11.6.2017. (englanniksi)
5. ↑  Arkistoitu kopioJäsenluettelo - Suomen Tiedeseura Varsinaiset jäsenet (pdf)  23.1.2017. Suomen Tiedeseura, scientiarum.fi.  Arkistoitu 11.2.2017. Viitattu 11.6.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pertti Juhani Puonti** (s. 12. elokuuta 1948 Oulu) on suomalainen kenraalimajuri evp.

Pertti Puonti syntyi Veini Puontin ja Bertta Haurusen perheeseen ja avioitui 1973 Arja Iskulehdon kanssa. Puonti tuli ylioppilaaksi 1968 Oulun normaalikoulusta ja valmistui Kadettikoulusta 1972 ja Sotakorkeakoulusta 1981. Hän toimi opetusupseerina Pohjan pioneerikomppaniassa 1972–1973 ja opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä Reserviupseerikoulussa 1973–1979. Toimistoupseeri ja -päällikkö Sisä-Suomen sotilasläänin esikunnassa Puonti oli 1983–1985, pataljoonaupseeri Keski-Suomen pioneeripataljoonassa 1985–1986 ja UNTSO:n tarkkailija 1986–1987. Puonti toimi Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistopäällikkönä 1987–1991 ja Pohjan prikaatissa pataljoonan komentajana 1991–1992. Hän oli YK:n suomalaisen pataljoonan komentaja Balkanilla 1992 ja Maanpuolustusopiston johtaja vuodesta 1996. Puonti ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1975, kapteeniksi 1980, majuriksi 1985, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1996.

Prikaatikenraaliksi vuonna 2001 ylennetystä Puontista tuli Pohjoisen maanpuolustusalueen komentaja 2004, jolloin hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Nimityshetkellä Puonti toimi YK:n sotilastarkkailijaryhmän komentajana Kashmirissa, oltuaan sitä ennen Pohjoisen maanpuolustusalueen esikunnan esikuntapäällikkö. Reserviin Puonti siirtyi 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 586. Puonti, Pertti Juhani. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
2. ↑  Kenraalinimityksiä puolustusvoimissa. Puolustusministeriö, 4.6.2004. (Viitattu 12.9.2020)
3. ↑  Jarmo Lindberg noussee ilmavoimien komentajaksi. *Turun Sanomat*, 29.1.2008. (Viitattu 12.9.2020)
**Tarzan ja valkoinen nainen** (*Tarzan and His Mate*) on yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1934. Se oli Tarzan-elokuvasarjan toinen äänielokuva ja samalla toinen Johnny Weissmullerin ja Maureen O’Sullivanin yhteisesiintyminen Tarzanina ja Janena edellisen elokuvan *Tarzan – viidakon valtias* (1932) jälkeen.

Juoni
-----

Tarinassa salakavalat norsunluun metsästäjät uhkaavat viidakon rauhaa, mutta Tarzan ja Jane asettuvat heitä vastaan.

Arvioita
--------

Elokuvatutkija Peter von Bagh piti *Tarzania ja valkoista naista* Johnny Weissmullerin pitkän Tarzan-sarjan vaikuttavimpana elokuvana, jossa erotiikka sai tulla vahvasti esiin ennen sen ensi-iltavuonna 1934 käyttöön otettua Haysin ohjeistoa. Myös *Helsingin Sanomien* Mikael Fränti piti elokuvan televisioesityksen alla 1982 sitä mahdollisesti siihen asti parhaana Tarzan-elokuvana, joka tarjoaa "tyylikästä seikkailuhupia, toimintaa ja jännitystä, välienselvittelyä ja rakkautta vanhan kunnon seikkailufilmin klassisen kaavan mukaan".

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Vanha kunnon Tarzan-filmi.  *Helsingin Sanomat*, 28.6.1982, s. 47. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Bagh, Peter von: *Elokuvan historia*, s. 159. Uudistettu laitos. Otava, 1998. ISBN 951-1-14868-0.
**Sarah Hennies** (s. 1979 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja lyömäsoittaja.

Hennies varttui Louisvillen indie punk -piireissä Kentuckyssa, mutta sai myös klassisen koulutuksen. Hän sai kandidaatin arvon Illinoisin yliopistosta, Urbana-Champaignista ja maisterin arvon Kalifornian yliopistosta, San Diegosta. Hennies on työskennellyt ennen kaikkea soolo- ja kamarimusiikkiteosten säveltäjänä, mutta hän on ollut aktiivinen myös improvisaation, elokuvataiteen, performanssitaiteen ja tanssin parissa. Hennies on käsitellyt työssään monenlaisia musiikillisia, sosiopoliittisia ja psykologisia aiheita, kuten queer- ja transidentiteettejä, rakkautta, intiimiyttä ja psykoakustiikkaa. Hän on esiintynyt sekä säveltäjänä että lyömäsoittajana muun muassa New Yorkissa, Los Angelesissa, Utrechtissa, Nantesissa, Winnipegissä, Milanossa, Lontoossa, Kööpenhaminassa ja Tukholmassa. Hennies on säveltäjänä vastaanottanut tilauksia monilta tahoilta. Hän sai vuonna 2016 musiikin/äänitaiteen stipendin New York Foundation for the Artsilta ja vuonna 2019 Foundation for Contemporary Artsin Grants to Artists Awardin. Henniesin musiikkia on luonnehdittu minimalistiseksi.

Hennies on perustanut Weighter Recordings -levymerkin ja toiminut improvisaatioon keskittyneen trio Meridianin jäsenenä. Hän on lisäksi muodostanut duon ääni- ja performanssitaiteilija Jason Zehin kanssa sekä toiminut Queer Percussion Research Groupin jäsenenä. Vuonna 2017 New Yorkin ISSUE Project Roomissa kantaesitettiin Henniesin audiovisuaalinen teos *Contralto*. Se tarkastelee transfeminiinistä identiteettiä; siinä on esiintyjinä transnaisia, joiden taustalla soittavat jousikvartetti ja kolme lyömäsoittajaa. Teosta on esitetty Pohjois-Amerikassa, Euroopassa sekä Australiassa, ja se oli vuonna 2019 yksi finaaliin yltäneistä teoksista Queer|Art|Prizen jaossa. Hennies on itse transnainen. Hän on työskennellyt musiikin vierailevana apulaisprofessorina Bard Collegessa. Hennies on osallistunut Iannis Xenakiksen lyömäsoitinmusiikkia koskevaan tutkimustyöhön ja äänityshankkeeseen yhdysvaltalaisen lyömäsoittaja, säveltäjä Michael Rantan musiikin dokumentoinniksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bio Sarah Hennies, viitattu 24.4.2023
2. 1 2 3 4 5  Sarah Hennies Bard College, viitattu 24.4.2023
3. 1 2 3  Composer and percussionist Sarah Hennies doesn’t think you should assume things are simple Tom Tom Mag 03/2018, viitattu 24.4.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Sarah Kathryn Hammer** (s. 18. elokuuta 1983 Redondo Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ratapyöräilyn kahdeksankertainen maailmanmestari ja nelinkertainen olympiamitalisti. Hän on pituudeltaan 171 cm.

Hammer saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa ratapyöräilyn "moniottelussa" omniumissa yhden sijalukupisteen Laura Trottille hävinneenä. Hän saavutti hopeaa myös joukkuetakaa-ajossa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai niin ikään hopeaa omniumissa ja joukkuetakaa-ajossa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli 3 000 metrin takaa-ajossa viides.

Hammer voitti henkilökohtaisen takaa-ajon maailmanmestaruuden 2006, 2007, 2010, 2011 ja 2013 sekä sai MM-hopeaa 2008 ja 2014. Omniumissa hän saavutti MM-kultaa 2013 ja 2014, MM-hopeaa 2011 sekä MM-pronssia 2012 ja 2016. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 2010 ja 2017 sekä kahdeksanneksi 2015. Joukkuetakaa-ajossa hän voitti maailmanmestaruuden 2016 ja sai MM-hopeaa 2011. Pisteajossa hän saavutti MM-hopeaa 2017. Linja-ajossa eli scratchissa hän oli neljäs 2017. Hän sai nuorten MM-hopeaa takaa-ajossa 2001.

Hammer saavutti Pan-Amerikan kisoissa kultaa omniumissa ja hopeaa joukkuetakaa-ajossa Torontossa 2015. Hän voitti samana vuonna Pan-Amerikan-mestaruuden niin ikään omniumissa ja joukkuetakaa-ajossa.

Hammer voitti maailmancupin osakilpailun pisteajossa Sydneyssä 2002, Manchesterissa 2005 ja Los Angelesissa 2007, linja-ajossa Los Angelesissa 2006 ja 2007 sekä Calissa 2017, takaa-ajossa Los Angelesissa 2006 ja 2007 sekä Calissa 2010, omniumissa Calissa 2010 ja 2011, Manchesterissa 2011, Lontoossa 2012 sekä Aguascalientesissa kahdesti 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sarah Hammer *olympedia.org*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sarah Hammer *cyclingarchives.com*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  Track Cycling - Sarah Hammer *the-sports.org*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  Omnium, Women *olympedia.org*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
**Khrysaor** (m.kreik. Χρυσάωρ, *Khrysaôr*, "kultainen miekka") oli kreikkalaisessa mytologiassa usein jättiläiseksi kuvattu Poseidonin ja Medusan poika, joka ponnahti esiin yhdessä Pegasoksen kanssa syntyneestä haavasta, kun Perseus katkaisi Medusan kaulan. Hän sai alkunsa Poseidonin raiskattua Medusan, joka tällöin oli vielä kaunis neito, Pallas Athenen temppelissä, minkä seurauksena temppelinsä häpäisemisestä raivostunut Pallas Athene muutti Medusan käärmehiuksiseksi hirviöksi.

Kallirrhoen, okeanidin, kanssa Khrysaor sai yhden lapsen, Geryonin, kolmipäisen jättiläisen. Diodoros Sisilialainen lisäksi mainitsee, että Khrysaorin on mainittu olleen myös Iberian kuningas, ja että Geryon laidunsi karjaansa Iberian niemimaan kärjessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Kirjasto 2.4.2* (engl. käännös)
2. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia iv.787–* (engl. käännös)
3. ↑  Hesiodos, *Jumalten synty 270–294* (engl. käännös)
4. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto 4.17.1–2* (engl. käännös)
Tuliorakas (Hydnellum auratile)
**Orakkaat** on ryhmä sieniä, jotka eivät muodosta yleisesti määriteltyä tarkkaa taksonomista ryhmää. Sen sijaan ne ovat ryhmä ominaisuuksiltaan samankaltaisia sieniä. Niitä yhdistää se seikka, että lakin alapinta on täynnä piikkejä. Joillakin orakkailla piikit ovat neulasmaisia, toisilla litteitä. Osa orakkaista on jalallisia, osa kääpämäisiä.

Orakkaista tunnetuimpia on vaaleaorakas (*Hydnum repandum*). Joissakin yhteyksissä rusko-orakasta (*Hydnum rufescens*) pidetään vaaleaorakkaan kanssa samana lajina. Vaaleaorakas on
kermanvalkoinen tai roosansävyinen. Rusko-orakas on lähinnä oranssinruskea. Edellä mainitut ovat hyviä ruokasieniä. Muita jalallisia orakkaslajeja ovat lakritsiorakas (*Bankera fuligineoalba*), tuliorakas (*Hydnellum auratile*), karvasorakas (*Hydnellum peckii*) ja tuoksuorakas (*Hydnellum suaveolens*). Muita orakkaita ovat kääpämäiset kääpäorakas
(*Climacodon septentrionalis*) ja tupasorakas (*Hericium cirrhatum*) sekä ulkonäöltään korallia muistuttava koralliorakas (*Hericium coralloides*).

Katso myös
----------

* Valeorakas

Lähteet
-------

1. ↑  Harry Nyström: Harryn kotisivut-orakkaat *harrynystrom.net*. Viitattu 28.10.2013.
2. ↑  *Suomen sieniopas*, s. 312-333. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-30359-3.
**Iwoye-Ketu** on kaupunki Nigerian länsilaidalla, Ogunin osavaltion Imeko Afonin paikallishallintoalueella. Kaupungin asukasluku on noin 25 000 (vuonna 2006).

Iwoye-Ketu sijaitsee Nigerian läntisellä Beninin vastaisella rajalla. Kaupungissa ja sen lähiympäristössä on useita kansoja ja kieliä. Ainakin jorubat, hausat, fulbet, igbot, ogut, igedet ja ohoit ovat perinteisesti asustaneet alueella. Iwoye-Ketu lähiympäristöineen on erikoistunut puuvillan kasvatukseen.

Iwoye-Ketun asukkaat vierastavat sateenvarjoja. Niiden käyttäminen on jokseenkin tabu, jonka juuret juontavat luultavasti 1700-luvun alkuun. Kansantarun mukaan jumalhahmo kielsi Iwoye-Ketun asukkaita käyttämästä sateenvarjoja ja kasvattamasta sikoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iwoye-Ketu: Community Where It’s Taboo To Use Umbrella Information Nigeria. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  N54b cotton farming…A revolution under threat The Nation. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)
Baghdadi Mahmudi vuonna 2008.
**al-Baghdadi Ali al-Mahmudi** oli Libyan viimeinen yleisen kansankomitean pääsihteeri, maan pääministeri, 5. maaliskuuta 2006 lähtien. Hän oli maansa varapääministerinä maaliskuusta 2004 maaliskuuhun 2006 ja sitä ennen terveysministeri.

Vuonna 2007 Baghdadi Mahmudi ilmoitti vähennyksistä julkisella sektorilla ja valtion työntekijöiden vähennyksestä yli kolmanneksella. Tämä tarkoitti noin 400 000 työntekijää, jotka saivat korvauksena kolmen vuoden palkan tai lainan yrityksen perustamiseen. Tavoitteena oli julkisen sektorin keventämisen lisäksi myös vilkastuttaa yksityistä sektoria korvaamaan ulkomaisia tuontituotteita.

Elokuussa 2011 Libyan levottomuuksien aikaan kapinallisten edettyä Tripoliin Mahmudin kerrottiin paenneen Djerbaan Etelä-Tunisiaan. Heinäkuussa 2015 Mahmudi sai kuolemantuomion Libyan vuoden 2011 sodan aikaisista sotarikoksistaan.

Mahmudi on opiskellut lääketiedettä ja erikoistunut gynekologiaan.

Tammikuussa 2022 Baghdadi Mahmoudi vangittiin Libyassa, johon hän joutui, kun Tunisia karkotti hänet 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Libya to axe public sector staff *BBC News*.  21.1.2007. Viitattu 30.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  Libyan PM in hotel in southern Tunisia  22.8.2011. Reuters.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 30.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Nurminen, Jussi: Libyan syrjäytetyn diktaattorin Muammar Gaddafin pojalle kuolemantuomio *Yle Uutiset*.  28.7.2015. Viitattu 30.7.2015.
4. ↑  Baghdadi Al-Mahmoudi court hearing postponed, Tunisian lawyers denied access to him. Libya Herald 2014.
5. ↑  Tunisie-Libye : Baghdadi Al-Mahmoudi prépare sa riposte judiciaire. Jeune Afrique 7.1.2022. (ranskaksi)
Piirroskuva "Bagdadin pariston" muodostavista kolmesta esineestä
**Bagdadin paristo** on yhteisnimitys esineille, jotka löydettiin Khuyut Rabbouan kylästä läheltä Bagdadia vuonna 1936. Esineet ovat päästään asfaltilla tukittuja saviruukkuja, joiden keskellä on kuparinen sylinteri ja rautasauva. Esineet on ajoitettu noin vuoteen 200 eaa.

Esineet tulivat laajempaan tietoon vuonna 1938, kun saksalainen Wilhelm König, Irakin kansallismuseon johtaja, löysi esineet museon kokoelmista ja julkaisi Saksaan palattuaan kirjoituksen, jossa hän spekuloi mahdollisuudella, että esineet olisivat muinaisia paristoja. Königin mukaan niitä olisi mahdollisesti käytetty kultausten tekemiseen elektrolyysin avulla. Menetelmällä tuotettuja esineitä ei kuitenkaan aikakaudelta tunneta.

On väitetty, että esineistä tehdyillä kopioilla olisi kokeissa pystytty saamaan aikaan elektrolyysi. Kokeista ei kuitenkaan ole julkaisuja, eikä niitä ole kyetty toistamaan.

Vallitseva näkemys on, että ruukuissa on säilytetty papyrukselle kirjoitettuja tekstejä.

Esineet ryöstettiin Irakin kansallismuseosta Irakin sodan aikana vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fitzpatrick-Matthews, Keith: The batteries of Babylon: evidence for ancient electricity? *Bad Archaeology*.  2009. Viitattu 10.12.2017. (englanniksi)
2. ↑  The 10 Most Not-So-Puzzling Ancient Artifacts: The Baghdad Battery *Archaeology Fantasies*.  22.6.2012. Viitattu 10.12.2017. (englanniksi)
3. ↑  Who Stole the Mysterious Baghdad Battery? *Iraqi Civil Society Solidarity Initiative (ICSSI) - A network for concrete international solidarity with Iraqi civil society organisations*.  2016. Viitattu 10.12.2017. (englanniksi)
5000 somin seteli, maan suurin seteliraha 2016
**Bagatin pankkiryöstö** suoritettiin Uzbekistanin Bagatissa huhtikuussa 2016. Pankkiryöstäjäkopla rikkoi paikallisen pankin ikkunat, joista tunkeutui sisään ja murtautui pankkiholviin. He ryöväsivät 45 säkkiä seteleitä, ja heidän saalikseen päätyi jopa yli 16 miljoonaa Uzbekistanin somia. Ryöstäjiin on kuulunut myös pankin vartija. Ryöstäjät on tavoitettu, ja heidän on mahdollista saada yli kymmenen vuoden vankilatuomio.

Suomalaisen Yleisradion mukaan Uzbekistanin palkkojen reaaliarvo laskee työntekijöiden mukaan, vaikka maassa on yli seitsemän prosentin kasvu bruttokansantuotteessa. Palkkoja ja eläkkeitä ei saada silloin kun pitäisi, eikä edes ulkomailta lähettävien siirtotyöläisten rahoja saa nostetuksi pankeista.

Maassa lienee voimakas inflaation tapainen tilanne, koska somin sadaosa tiyin on noteerattu jopa maailman pienimmäksi rahayksiköksi, arviolta niitä on saanut 850 yhdellä Yhdysvaltojen sentillä vuonna 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  Милиция ходими Хоразмда банкдан 45 коп пул \*\*ирдали *Озодлик радиоси*.  20.4.2016. Viitattu 24.4.2016.
2. 1 2  Mikko Kuusisalo: Pankkiryöstäjät veivät 45 säkkiä rahaa – arvo 2 300 euroa *Yle Uutiset*.  23.4.2016. Viitattu 24.4.2016.
3. ↑  Laura Grey: The coin less than any other in the world *BBC News*.  26.2.2013. Viitattu 24.4.2016 (englanniksi).