recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Elliptinen galaksi Abell S740
**Elliptinen galaksi** on nimensä mukaisesti ellipsoidin muotoinen galaksi. Se on yksi Hubblen luokittelun mukaisista galaksityypeistä. Pienet elliptiset galaksit muistuttavat pallomaisia tähtijoukkoja ja ovat vain vähän niitä isompia; suuret elliptiset galaksit ovat massiivisimpia tunnettuja kohteita. Noin 20 % havaituista galakseista on elliptisiä; todellisen määrän uskotaan olevan vain puolet siitä, sillä pieniä epäsäännöllisiä galakseja on enemmän kuin pystymme havaitsemaan.

Rakenne
-------

Elliptisen galaksin tähdet ovat keskittyneet tiiviin ytimen ympärille, josta etäämmälle mentäessä tähtiä on vähitellen yhä harvemmin. Toisin kuin kierteisgalaksilla, elliptisen galaksin tähdet kiertävät ydintä enemmän tai vähemmän satunnaisilla radoilla toistensa suhteen, eikä galaksi siten itsessään pyöri juuri lainkaan. Galaksi sisältää hyvin vähän tähtienvälistä materiaa, nuoria tähtiä ja avoimia tähtijoukkoja. Sen sijaan pallomaisia tähtijoukkoja saattaa olla suuren galaksin ympärillä jopa tuhansia.

Elliptisen galaksin tähdistä valtaosa on niin sanottuja toisen populaation tähtiä. Ne olivat ensimmäisiä pitkäikäisiä tähtiä maailmankaikkeuden synnyn jälkeen, ja sisältävät hyvin vähän metalleja (tähtitieteessä metalli on mikä tahansa heliumia raskaampi alkuaine). Toisen populaation tähdet ovat väriltään keskimäärin keltaisia, mikä aiheuttaa elliptisille galakseille niiden kellertävän värin.

Elliptiset kääpiögalaksit ovat hyvin pieniä: niissä on vain satoja miljoonia tai muutamia miljardeja tähtiä, ja niiden koko saattaa olla vain 5000 valovuotta. Suurimmat jättiläisellipsigalaksit sen sijaan sisältävät jopa useita biljoonia (1012) tähtiä ja ovat yli puolen miljoonan valovuoden läpimittaisia. Vertailun vuoksi tyypillinen kierteisgalaksi Linnunrata on kiekon halkaisijaltaan 100 000 valovuoden kokoinen ja sisältää 200–400 miljardia tähteä.

Synty
-----

Klassisen käsityksen mukaan elliptisten galaksien materia kului heti alussa kokonaan tähtiin, minkä takia niissä on nyt vain ikääntyneitä tähtiä. Muodostuneet tähdet olivat lähinnä keskikokoisia tai pieniä ja siten hyvin pitkäikäisiä, eikä uutta materiaa ole juuri ehtinyt syntyä supernovista tai tavallisista novista.

Nykykäsityksen mukaan elliptiset galaksit ovat syntyneet kahden tai usean pienemmän galaksin törmättyä ja sulauduttua toisiinsa. Tämä selittää tähtien epäyhtenäiset kiertoradat galaksin keskustan ympäri ja sen, miksi galaksijoukkojen keskuksissa usein on jättiläismäisiä elliptisiä galakseja.

Tunnettuja elliptisiä galakseja
-------------------------------

* Messier 32, Andromedan galaksin seuralainen
* Messier 49 Coman–Virgon galaksijoukossa
* Messier 59 Coman–Virgon galaksijoukossa
* Messier 60 Coman–Virgon galaksijoukossa
* Messier 87, jättiläisellipsigalaksi Coman–Virgon galaksijoukossa
* Messier 89 Coman–Virgon galaksijoukossa
* Messier 105, Leo I -galaksijoukon kirkkain elliptinen galaksi
* Messier 110, Andromedan galaksin seuralainen
* Centaurus A, aktiivinen galaksi (radiogalaksi) Kentaurin tähdistössä

Katso myös
----------

* Linssimäinen galaksi, elliptisen ja kierteisgalaksin välimuoto
**Presidentinpalatsi** (kreik. Προεδρικό Μέγαρο, *Proedrikó Mégaro*) on Kreikan presidentin virka-asunto. Palatsi toimi aiemmin Kreikan kuninkaallisena palatsina Vanhan kuninkaanpalatsin eli nykyisen Kreikan parlamenttitalon jälkeen. Tämän vuoksi sitä on kutsuttu aiemmin *Uudeksi kuninkaanpalatsiksi* (Νέα Ανάκτορα, *Néa Anáktora*). Rakennus sijaitsee Ateenan keskustassa Iródou Attikoú -kadulla rakennuksesta nimensä saaneessa Anáktoran kaupunginosassa.

Kruununprinssin palatsi vuonna 1909.
Palatsin rakentaminen alkoi vuonna 1891 ja se valmistui vuonna 1897. Se rakennettiin kuningas Yrjö I:n käskystä tämän pojan Konstantin I:n (Konstantínos I) käytettäväksi tämän tultua täysi-ikäiseksi. Siksi palatsia on kutsuttu myös "Konstantínoksen palatsiksi" ja "Kruununprinssin palatsiksi". Palatsin suunnitteli arkkitehti Ernst Ziller. Palatsia käytettiin väliaikaisena kuninkaallisena palatsina sen jälkeen, kun tulipalo oli vuonna 1909 tuhonnut suuren osan kuninkaallisesta palatsista. Kun Konstantinoksesta tuli kuningas Yrjö I:n murhan jälkeen vuonna 1913 palatsista tuli virallisesti kuninkaallinen palatsi.

Kreikan valtiomuodon muuttuessa palatsi toimi vuosina 1924–1935 ensimmäistä kertaa presidentinpalatsina ja vuosina 1935–1974 jälleen kuninkaallisena palatsina. Palatsista tuli toisen kerran presidentinpalatsi monarkian lakkauttaneen vuoden 1974 kansanäänestyksen jälkeen.

Palatsi edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja siinä on kolme kerrosta. Rakennuksen ympärillä on aidattu puutarha. Palatsin lähellä sijaitsevat parlamenttitalon lisäksi muun muassa Kansallispuutarha eli entinen kuninkaallinen puutarha, Kreikan pääministerin virka-asunto Máximoksen palatsi sekä eusonien eli presidentillisen vartiokaartin kasarmi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Προεδρικό Μέγαρο. Ιστορική Αναδρομή Προεδρία της Ελληνικής Δημοκρατίας. Viitattu 23.2.2015.
2. ↑  Προεδρικό Μέγαρο. Αρχιτεκτονικά Στοιχεία Προεδρία της Ελληνικής Δημοκρατίας. Viitattu 23.2.2015.
3. ↑  Προεδρικό Μέγαρο. Κήπος Προεδρία της Ελληνικής Δημοκρατίας. Viitattu 23.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Presidentinpalatsi** Wikimedia Commonsissa
**Irma Vienola-Lindfors** (7. toukokuuta 1930 Joensuu – 19. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, balettipedagogi ja tanssikriitikko.

Vieno-Lindfors aloitti Maggie Gripenbergin modernin tanssin oppilaana mutta siirtyi sitten klassiseen balettiin. Hän sai 1950 kiinnityksen oopperan balettikuoroon ja tanssi solistitanssijana 1954–1958. Hän oli jäsenenä monissa 1950-luvun elokuvissa esiintyneessä oopperan tanssiryhmässä.

Oma tanssijanura päättyi, kun hän solmi avioliiton arkkitehti Teuvo Lindforsin kanssa ja perusti perheen. Hän kuitenkin jatkoi 1959–1966 opettajana kahdessa balettikoulussa. Hän toimi vapaana tanssikriitikkona ja -kirjoittajana 1959–1973 ja Helsingin Sanomissa vuodesta 1974 eläkkeelle jäämiseen saakka.

Vienola-Lindfors oli yksi Kansantanssi- ja musiikkiryhmä Katrillin perustajista.

Koreografi Tiina Lindfors on hänen tyttärensä.

Teokset
-------

* Irma Vienola-Lindfors, Raoul af Hällström: *Suomen Kansallisbaletti 1922–1972*, Fazer, 1981

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Irma Vienola-Lindfors muistokirjoitus, Muistot, Helsingin Sanomat (Internet Archive)
2. ↑  Historia, Katrilli
3. ↑  Tiina Lindfors, Tanssi ei kuole vaikka tapetaan. (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat
Korybanttien tanssi, kuvitusta William Smithin teoksesta *Dictionary of Greek and Roman Antiquites*.
**Korybantit** (m.kreik. Κορύβαντες, *Korybantes*), myös **kureetit** (Κουρῆτες, *Kūrētes* tai *Kourētes*), olivat kreikkalaisessa mytologiassa miespuolisia tanssijoita, jotka osoittivat kunnioitustaan asepuvuissa hurjalla rumpujen soitolla ja tanssilla.

Euboian korybantit
------------------

Euboian korybantit, jotka olivat Sokoksen ja Komben poikia, toimivat myös Dionysos-jumalan lapsuuden ajan vartijoina, ja tarinan mukaan he myös löysivät lapsen Inon jätettyä tämän kalliolle. Rhean huolehtiessa lapsesta korybantit tanssivat Dionysoksen ympärillä häntä arvostaen lyöden yhteen kilpiään ja miekkojaan.

Samothraken korybantit
----------------------

Samothraken korybanttien alkuperästä on monia erilaisia versioita. Mahdollisia vanhempia voisivat olla:

* Zeus ja Kalliope
* Apollon ja Rhetia
* Apollon ja Thaleia

Samothraken korybantit olivat äitijumalatar Kybelen seuralaisia, jotka palvelivat jumalatarta hurjin menoin kuin riivattuina.

Kreetan kureetit
----------------

Kreetan kureetit olivat kolme, viisi tai yhdeksän tanssijaa, jotka kunnioittivat Rheaa, kreetalaista vastinetta Kybelelle. Yleisimmin heidän alkuperäkseen mainitaan Gaia, maa, tai vaihtoehtoisesti he saivat alkunsa Uranoksen kuohitsemisesta syntyneistä veritipoista.

Rhea uskoi heille Kronokselta salaa synnyttämänsä Zeuksen hoivaamisen. Kureettien tuli peittää Zeuksen äänet kilpiensä kalkkeella siten, ettei Kronos saanut tietää lapsen syntymästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Nonnos: *Dionysiaka 13.135–170 (engl. käännös)*
2. ↑  Nonnos: *Dionysiaka* 9.160–168 (engl. käännös)
3. 1 2  Strabon: *Geografika* iii.1.19–22 (engl. käännös)
4. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.3.4 (engl. käännös)
5. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 5.49.2–3 (engl. käännös)
6. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 5.65.1 (engl. käännös)
7. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* iv.282 (engl. käännös)
8. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.1.6 (engl. käännös)
**S/S Carl von Linne** oli tanskalainen rahtihöyrylaiva, joka ohittaessaan Hankoniemeä 26. lokakuuta 1948 ajautui myrskyssä karille Stora Tärnskärissä Russarön kaakkoispuolella. Haaksirikosta selvisi hengissä vain laivan konemestari Gunnar Pedersen – muut 12 miehistön jäsentä ja laivassa olleet kolme tanskalaista matkustajaa hukkuivat.

*Carl von Linne* oli tulossa Kööpenhaminasta ja matkalla Kotkaan noutamaan vanerilastia. Karille ajautuneen laivan alkaessa upota miehistö ampui ilmaan kuivana säilyneet kaksi hätärakettia. Kolme miestä hukkui pelastusveneen murskauduttua, ja aallot veivät mukanaan vähitellen muutkin laivalle jääneet miehet. Laivastoasemalta paikalle tullut moottorivene pystyi pelastamaan merestä vain konemestari Pedersenin; muut onnettomuuden uhrit olivat ruhjoutuneet kuoliaiksi pelastuslauttojen törmätessä rantakallioita vasten.

S/S *Carl von Linne* oli alun perin suomalaisomistuksessa matkustajalaivana, ja se kulki Vaasan ja Uumajan välistä reittiä. Vuonna 1913 se pelasti lähellä Vaasaa ainoan S/S *Vestkustenin* haaksirikossa hengissä säilyneen matkustajan. Laiva myytiin myöhemmin Tanskaan ja muutettiin siellä rahtiliikenteeseen sopivaksi. Laiva oli rakennettu Tanskassa vuonna 1884, ja sen vetoisuus oli 392 brt. 

Laivan hylky on suurimmaksi purettu romuksi, mutta hylyn jäänteitä on vielä jäljellä Stora Tärnskärin ja Lilla Tärnskärin välisen salmen pohjassa.

Lähteet
-------

* Hylyt.net: Carl von Linne
* Fakta om fartyg: Carl von Linne
**AsiaSat 6** on kiinalaisen AsiaSatin operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla 7. syyskuuta 2014.

Laukaisu
--------

AsiaSat teki SpaceX:n kanssa sopimuksen tilaamiensa AsiaSat 6- ja AsiaSat 8 -satelliittien laukaisuista helmikuussa 2012. Satelliittikohtaiseksi laukaisuhinnaksi tuli tuolloin 52,2 miljoonaa dollaria. AsiaSat alkoi selvittää vaihtoehtoista laukaisua venäläisiä Proton-raketteja markkinoivan International Launch Servicesin (ILS) kautta, kun alkoi käydä selväksi, ettei SpaceX:n AsiaSat 6- ja -8-satelliiteille antama alkuperäinen maaliskuun ja toukokuun 2014 välinen laukaisuajankohta tulisi toteutumaan. Proton-laukaisun hinnaksi olisi tullut 107 miljoonaa dollaria, mutta myös se jäi toteutumatta vaikka AsiaSat ja ILS ehtivät allekirjoittaa lennoista sopimuksen. Proton-kantoraketti oli sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen kärsinyt useamman epäonnistuneen laukaisun, joista viimeisin, toukokuussa 2014 sattunut esti AsiaSatin satelliittien laukaisun lopullisesti maalis-toukokuussa 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  AsiaSat 8 *n2yo.com*.  12.3.2017. N2YO.com. Viitattu 13.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  de Selding, Peter B.: SpaceX Launches First of Two Satellites for AsiaSat *spacenews.com*.  5.8.2014. Ponte Vedra, Florida:  SpaceNews Inc. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AsiaSat 8 -satelliitin laukaisu** Wikimedia Commonsissa

* AsiaSat 6 AsiaSatin verkkosivuilla
**Kirov** (ven. Киров) oli Neuvostoliiton laivaston Kirov-luokan kevyt risteilijä (projekti 26), joka oli Itämeren laivastossa 1930-luvulta romuttamiseensa saakka. Se oli yksi harvoista suurista neuvostoliittolaisista sota-aluksista, jotka selvisivät toisesta maailmansodasta.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Kirov-luokka*
Alus tilattiin 29. joulukuuta Ordžonikidzen telakalta Leningradista, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1935 telakkanumerolla S270. Se laskettiin vesille 30. marraskuuta 1936 nimettynä venäläisen vallankumouksellisen Sergei Kirovin mukaan ja valmistui 23. syyskuuta 1938.

Palvelus
--------

*Kirov* 1930-luvulla
Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Itämeren laivastoon. Se osallistui 1. joulukuuta 1939 talvisodassa hyökkäykseen suomalaisia rannikkopattereita vastaan Russarössä ja Hangossa. Kesäkuussa 1941 Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon *Kirov* suojasi Daugavgrīvassa Riianlahdella hävittäjiä, jotka miinoittivat Kuurinkurkkua. Saksalaisten nopea eteneminen teki kuitenkin operaation turhaksi, koska puna-armeija joutui vetäytymään Riiasta jo kesäkuun lopulla. Saksalaisten miehitettyä Riiankurkun alueen alus joutui käyttämään vaihtoehtoisia reittejä päästäkseen Suomenlahdelle. Alus kevennettiin poistamalla kaikki turha ja se kykeni vetäytymään Tallinnaan. Alus oli 28.-29. elokuuta Tallinnan evakuointisaattueiden lippulaivana.

Alus pääsi vaurioitta Leningradiin, missä se liitettiin Kronstadtin-Oranienbaumin suojaksi muodostettuun laivasto-osastoon suojaamaan maajoukkoja tykistöllään. Alus vaurioitui 4. huhtikuuta 1942 Saksan ilmavoimien hyökkäyksessä, kun siihen osui pommi ja kymmenen muuta lähistölle. Alukseen osui 24. huhtikuuta vielä kaksi pommia, jotka upottivat aluksen. Hylky kuitenkin nostettiin ja korjattiin vuoden 1943 aikana. Tammikuussa 1944 se tuki tykistöllään Leningradin saarron murtaneita puna-armeijan joukkoja ja Krasnosel-Ropshkinin operaatiota. Kesäkuussa alus tuki tykistöllään Viipuriin hyökkäävää puna-armeijaa, minkä jälkeen se oli muiden raskaiden pinta-alusten kanssa Leningradissa osallistumatta sotatoimiin.

Sodan jälkeen alus oli esikuntana ja 1960-luvulta lähtien koululaivana, kunnes se poistettiin alusluettelosta joulukuussa 1974. Käytöstä poiston jälkeen kaksi aluksen tykkitorneista asetettiin monumenttiin Pietariin.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kirov (1936)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 209
2. 1 2 3  Whitley, M. J. s. 211
3. ↑  Kirovin tykit

*Kirov*-luokan risteilijät

|  |  |
| --- | --- |
| Projekti 26 | *Kirov* - *Vorošilov* |
| Projekti 26bis | *Maksim Gorki* - *Molotov* |
| Projekti 26bis2 | *Kaganovitš* - *Kalinin* |

|  |
| --- |
| Edeltäjät: Svetlana-luokka – Seuraaja: Tšapajev-luokka |
**Kreikan presidentinvaali 1975** järjestettiin 19. kesäkuuta 1975. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 1975–1980. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Konstantínos Tsátsos.

Vaalissa valittiin seuraaja presidentti Michaíl Stasinópoulokselle, joka oli toiminut Kreikan kolmannen tasavallan ensimmäisenä mutta 
väliaikaisena presidenttinä demokratian palauttamisen jälkeen, 18. joulukuuta 1974 lähtien. Uudet vaalit järjestettiin uuden perustuslain tultua voimaan. Tsátsos tuli valituksi jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan 210 ääntä, kun valintaan vaadittiin vähintään 200 ääntä. Hän vannoi virkavalansa 19. heinäkuuta 1975.

Tulokset
--------

Vaalin tulokset olivat:

| Ääni | Tukipuolueet | Äänimäärä |
| --- | --- | --- |
| 1. kierros19. kesäkuuta 1975 |
| Konstantínos Tsátsos | Uusi demokratia | 210 |
| Panagiótis Kanellópoulos | Keskustaunioni – Uudet voimat | 65 |
| Tyhjää | Pasok, Yhdistynyt vasemmisto | 20 |
| Poissa | 5 |
|  |
| Yhteensä | 300 |
| Valintaan vaadittuja ääniä | 200 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Οι Πρόεδροι της Ελληνικής Δημοκρατίας *Σαν Σήμερα*. Viitattu 2.9.2019.

Kreikan presidentinvaalit

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikan toinen tasavalta (1924–1935) | 1924 · 1926 · 1929 · 1934 |
| Kreikan kolmas tasavalta (1974–) | 1974 · 1975 · 1980 · 1985 · 1990 · 1995 · 2000 · 2005 · 2010 · 2014–2015 · 2020 |
**Hiirikäsi** tai hiiriranne on ranteen ja peukalon rasitusvamma, joka aiheutuu käden staattisesta lihasjännityksestä. Rasitusvamma syntyy tyypillisesti tietokoneen hiiren pitkäaikaisesta käsittelystä, mistä se on saanut nimensäkin. Hiirikäsi ei ole lääketieteellinen diagnoosi vaan yleisnimitys erilaisille käsivarren ja käden oireille, jotka ilmaantuvat pitkäkestoisen hiirellä työskentelyn aikana tai jälkeen. Pitkälle ehtinyt rasitus voi johtaa varsinaisiin diagnosoitaviin sairauksiin, kuten jännetupen tulehdukseen, rannekanavan oireyhtymään tai tenniskyynärpäähän. Hiirikäsi voinee syntyä, jos hiirtä käytetään yli kymmenen tuntia viikossa.

Oireet
------

Hiirikäden oireena on tyypillisesti kova kipu kädessä ja ranteessa. Kipu voi ulottua kyynärvarteen asti. Oireina voi lisäksi esiintyä puutumista, pistelyä ja lihasheikkoutta. Hiirikäteen voi myös liittyä laajemmin vaivoja niska-hartiaseudussa.

Yleisyys
--------

Oirekuvan epäyhtenäisyyden vuoksi ei tarkkaan tiedetä, kuinka yleinen vaiva hiirikäsi on. Tietokoneen käyttöön liittyviä rasitusvammoja ei yleensä korvata ammattitauteina, joten ne jätetään myös ilmoittamatta. Tuoreessa tanskalaisessa lähes 7 000 henkilöä sisältäneessä tutkimuksessa selvitettiin tietokoneen käyttäjien käsivaivoja 12 kuukauden aikana. Tulosten mukaan 4,3 prosenttia tutkimushenkilöistä ilmoitti kärsivänsä tietokoneen käyttöön liittyvästä keskivaikeasta tai vaikeasta käden tai käsivarren alueen kivusta. Yli 30 tunnin viikoittainen hiiren käyttö lisäsi käden alueen oireiden riskiä.

Rannetuen sisältävä hiirimatto.

Hoito
-----

Koska kyseessä ei ole mikään yksittäinen lääketieteellisesti määritelty sairaus vaan yleisnimitys erilaisille kädenseudun kiputiloille, hiirikäden hoito riippuu kulloinkin kyseessä olevan oireen aiheuttajasta. Lääketieteellinen hoito kuuluu fysiatrian erikoislääkärin alaan. Lääkärin puoleen on syytä kääntyä oireiden pitkittyessä ja haitatessa jokapäiväistä elämää tai työskentelyä. Hoitoina voivat olla esimerkiksi fysikaalinen hoito, kipulääkitys tai paikalliset kortisonipistokset. Hiirikäden vaivatessa on välittömänä toimena syytä parantaa työpisteen ergonomiaa.

Ennaltaehkäisy
--------------

Työympäristöä tulisi parantaa siten, että työskentelyasento on mukava ja kyynärpäitä ja ranteita voi tukea pöytään tai käsinojiin. Tuolin, pöydän ja näytön asento täytyisi säätää työntekijälle sopivaksi. Hiirtä käytettäessä rannetuki ja hiirimatto lienevät hyödyllisiä apuvälineitä. Kynähiiri on ergonomisempi vaihtoehto tavalliselle hiirelle. Pitkäkestoisia staattisia työrupeamia tulisi välttää.

Katso myös
----------

* Rannekanavaoireyhtymä
* Jännetuppitulehdus
* Tenniskyynärpää
* Powerball-treeniväline

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Esa-Pekka Takala: Tietokone- ja tarkkuustyö aiheuttavat liikuntaelinten vaivoja. Helpota oloasi - tauota työsi.Työterveyslaitos, Työterveiset 3/2001, s. 14–16. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kryger AI, Andersen JH, Lassen CF, Brandt LP *et al.* (2003). "Does computer use pose an occupational hazard for forearm pain; from the NUDATA study." Occup Environ Med. 60(11):e14. PMID 14573725
Alexia Paganini EM-kilpailuissa 2018.
Alexia Paganini Ranskassa 2018.
**Alexia Paganini** (s. 15. marraskuuta 2001 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-sveitsiläinen taitoluistelija. Hän on parhaimmillaan sijoittunut Euroopan-mestaruuskilpailuissa neljänneksi.

Paganini edusti Yhdysvaltoja vuoteen 2016 asti. Vuonna 2018 hän sijoittui Sveitsin edustajana Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi, maailmanmestaruuskilpailuissa 20:nneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 21:nneksi. Vuonna 2019 hän oli EM-kilpailuissa kuudes ja MM-kilpailuissa 33:s. Vuonna 2020 hän ylsi EM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2021 hän oli MM-kilpailuissa sijalla 25.

Paganini on pituudeltaan 169-senttinen. Häntä on vuodesta 2020 valmentanut maailmanmestari Stéphane Lambiel. Paganinin isä on sveitsiläinen ja äiti alankomaalainen. Hänen veljensä Kevin ja Mario pelaavat jääkiekkoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biograph: Alexia Paganini International Skating Union. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)
**Forged from the Love of Liberty** ("Taottu rakkaudesta vapauteen") on Trinidad ja Tobagon kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Patrick Castagne (1916–2000) alun alkaen lyhytikäisen Länsi-Intian liittovaltion (1958–1962) kansallislauluksi. Kun Trinidad ja Tobago itsenäistyi 1962, se valitsi Castagnen laulun omaksi kansallislaulukseen. 

  

**Sanat**

Forged from the love of liberty
In the fires of hope and prayer
With boundless faith in our destiny
We solemnly declare:
Side by side we stand
Islands of the blue Caribbean sea,
This our native land
We pledge our lives to thee.
Here every creed and race finds an equal place,
And may God bless our nation
Here every creed and race finds an equal place,
And may God bless our nation.
**Vapaamuotoinen suomalainen käännös**

Taottu rakkaudesta vapauteen
toivon ja rukouksen tulessa
rajattomalla uskolla kohtaloomme
me julistamme juhlallisesti:
Me seisomme rinta rinnan,
sinisen Karibian meren saaret,
Meidän isänmaallemme,
me uskomme elämämme.
Jokaisella uskolla ja jokaisella rodulla on täällä paikkansa,
siunatkoon Jumala kansakuntaamme.
Jokaisella uskolla ja jokaisella rodulla on täällä paikkansa,
siunatkoon Jumala kansakuntaamme.

Lähteet
-------

1. ↑  TRINIDAD and TOBAGO: National Anthem of Trinidad and Tobago Forged from the Land of Liberty *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Trinidad and Tobago National Anthems.info. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Trinidad and Tobago *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
**ADI-arvolla** (engl. *Acceptable Daily Intake*) tarkoitetaan ravinnon kautta nautitun kemiallisen aineen ylintä hyväksyttävää päivittäistä saantia, joka ilmoitetaan milligrammoina henkilön painokiloa kohti vuorokaudessa. ADI ilmoittaa määrän, jonka ihminen voi päivässä syödä kyseistä ainetta ilman merkittäviä terveydellisiä haittavaikutuksia.
ADI-arvot perustuvat eläinkokeisiin, jolla pyritään varmistamaan lisäaineen turvallisuus. Aineiden turvallisuus arvioidaan kansainvälisissä riippumattomissa asiantuntijaryhmissä, joita ovat FAO/WHO:n alainen JECFA (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives) ja EU:n elintarvikealan tiedekomitea SCF (Scientific Committee on Food). Turvallisuus- ja saantitutkimusten perusteella komiteat asettavat joillekin lisäaineille ADI-arvon.

ADI-arvo voi ylittyä etenkin lapsilla, jotka eivät paina paljon. Varsinkin nitriitin saanti voi ylittyä lapsilla helposti. Nitriittiä käytetään lisäaineena makkaroissa ja lihavalmisteissa, joissa sen tarkoituksena on ehkäistä ruokamyrkytyksiä.

ADI-arvon laskeminen
--------------------

Bentsoehappo, jonka E-koodi on E 210. Bentsoehappoa käytetään mehuissa ja sen ADI-arvon on 5 mg/kg (milligrammaa/kilossa). Tässä tapauksessa kuusikymmentä kiloa (60 kg) painava henkilö voi syödä päivässä bentsoehappoa 300 mg. 20 kiloa painava lapsi vain 100 mg.

Eli:

60 kg x 5 mg/kg = 300 mg (aikuinen)
20 kg x 5 mg/kg = 100 mg (lapsi)

  

Mehuihin bentsoehappoa laitetaan korkeintaan 200 mg/kg. 60-kiloinen ihminen voi näin ollen juoda mehua 1,5 kiloa päivässä, joka on noin 1,5 litraa ja 20 kiloa painava lapsi vain puoli litraa.

Eli:

300 mg / 200 mg/kg = 1,5 kg (aikuinen)
100 mg / 200 mg/kg = 0,5 kg (lapsi)

Lähteet
-------

1. ↑  Tirri, R.; Lehtonen, J.; Lemmetyinen, R.; Pihakaski, S. & Portin, P.: *Biologian sanakirja*, s. 17. Uudistetun laitoksen 3. painos. Otava, 2006. ISBN 951-1-17618-8.
2. ↑  WHO: Principles for the safety assessment of food additives and contaminants in food *IPCS INCHEM*.  1987. Viitattu 11.07.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Elintarviketurvallisuusvirasto (Evira): Väärät käsitykset (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kreikan presidentinvaali 2000** järjestettiin 8. helmikuuta 2000. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 2000–2005. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin heti ensimmäisellä kierroksella istuva presidentti Konstantínos Stefanópoulos.

Stefanópoulos sai tukea suurimmilta puolueilta, Pasokilta ja Uudelta demokratialta. Vastaehdokkaaksi asettui Vasemmiston ja edistyksen liiton eli Synaspismóksen Leonídas Kýrkos. Vaalit olivat ensimmäinen kerta Kreikan kolmannen tasavallan aikana, kun päähallituspuolue ja pääoppositiopuolue tukivat samaa ehdokasta, ja myös ensimmäinen kerta, kun istuva presidentti valittiin toiselle kaudelle sitten Aléxandros Zaḯmisin Kreikan toisen tasavallan aikana vuoden 1934 vaalissa.

Tulokset
--------

Vaalin tulokset olivat:

| Ääni | Tukipuolueet | Äänimäärä |
| --- | --- | --- |
| 1. kierros8. helmikuuta 2000 |
| Konstantínos Stefanópoulos | Pasok, Uusi demokratia | 269 |
| Leonídas Kýrkos | Vasemmiston ja edistyksen liitto | 10 |
| Paikalla | Kreikan kommunistinen puolue, Demokraattinen sosiaalinen liike | 19 |
| Tyhjää/Poissa | 2 |
|  |
| Yhteensä | 300 |
| Valintaan vaadittuja ääniä | 200 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Οι Πρόεδροι της Ελληνικής Δημοκρατίας *Σαν Σήμερα*. Viitattu 2.9.2019.

Kreikan presidentinvaalit

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikan toinen tasavalta (1924–1935) | 1924 · 1926 · 1929 · 1934 |
| Kreikan kolmas tasavalta (1974–) | 1974 · 1975 · 1980 · 1985 · 1990 · 1995 · 2000 · 2005 · 2010 · 2014–2015 · 2020 |
**Mannanmäen näkötorni** sijaitsee Hämeenkyrön Kostulan kylässä Kyrösjärven ja Järvenkylänjärven välisellä harjanteella noin 150 metriä korkean Mannanmäen huipulla. Kyröskosken taajamasta on paikalle matkaa kolme kilometriä. Noin 15 metriä korkea torni on samalla vuoden 1918 sisällissodan aikana Mannanmäen taistelussa kaatuneiden valkoisten muistomerkki.

Tornin kaksikerroksisen alaosan toisessa kerroksessa toimii kahvila ja alakerrassa puolestaan on marmoritaulu, johon on merkitty 68 sisällissodan aikana Hämeenkyrössä kuolleen valkoisen nimet. Huipun näköalatasanteelle noustaan kierreportaita pitkin.

Historia
--------

Ajatus näkötornista esitettiin kymmenen vuotta sodan päättymisen jälkeen, mutta sen rakentaminen aloitettiin kuitenkin vasta yleisen ilmapiirin rauhoittumisen myötä vuonna 1937. Torni rahoitettiin lahjoitusvaroin, joita kertyi noin 100 000 markkaa. Varsinaisen tornin rakentamiseen käytettiin 81 000 markkaa ja loput kuluivat pihatöihin sekä kalusteisiin.

Näkötorni vihittiin käyttöön Mannanmäen taistelun 20-vuotispäivänä 24. maaliskuuta 1938. Tilaisuudessa kerrotaan olleen paikalla 2 000 ihmistä. Näkötornin toisessa kerroksessa oli alun perin Lotta Svärd -järjestön ylläpitämä kahvila. Toisen maailmansodan aikana tornia käytettiin ilmavalvonta-asemana, jossa päivystäneiden lottien muistolaatta paljastettiin elokuussa 2014.

Vuosikymmenten aikana torni pääsi rapistumaan pahoin, kunnes se peruskorjattiin talkootyönä vuosina 2012–2013 ja avattiin jälleen yleisölle syyskuussa 2013.

* Torni kuvattuna alemmalta perkkialueeltaTorni kuvattuna alemmalta perkkialueelta
* Muistolaatta kaatuneista sotilaistaMuistolaatta kaatuneista sotilaista
* Näkymä tornin pihamaalta pohjoisen suuntaanNäkymä tornin pihamaalta pohjoisen suuntaan

Lähteet
-------

1. ↑  Mannanmäki  6.8.2012. Geocaching. Viitattu 6.6.2016.
2. 1 2 3  Mannanmäen näkötornista kunnostetaan matkailukohde  5.4.2012. Yle Uutiset. Viitattu 6.6.2016.
3. ↑  Mannanmäen näkötorni Hämeenkyrön kunnan matkailusivut.  Arkistoitu 5.5.2016. Viitattu 6.6.2016.
4. ↑  Lotta-muistolaatta Mannanmäen näkötorniin  30.8.2014. Pirkan Viesti. Viitattu 6.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Mannanmäen näkötorni Hämeenkyrössä Retkipaikka.
Karl Hohmann laukomassa maalia Norjaa vastaan 1933.
**Karl Hohmann** (s. 18. kesäkuuta 1908 Düsseldorf Saksa – 31. maaliskuuta 1974) oli saksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura seurajoukkueessa
--------------------

Jalkapallon pelaamisen Hohmann aloitti kahdeksanvuotiaana vuonna 1916 VfL Benrathin joukkueessa. Seuran riveissä hän pääsi pelaamaan myös edustusjoukkueen mukana, kunnes siirtyi vuosien 1937–1939 ajaksi pelaamaan FK Pirmasensiin.

Ura maajoukkueessa
------------------

Maajoukkuetasolla Hohmann edusti Saksan jalkapallomaajoukkuetta vuosien 1930–1937 aikana kaikkiaan 26 ottelussa onnistuen pelaamissaan otteluissa maalinteossa kaikkiaan 20 kertaa. Hän oli mukana myös maan edustusmiehistössä vuoden 1934 MM-kilpailuissa sekä vuoden 1936 kesäolympialaisissa.

Ura valmentajana
----------------

Pelaajauransa jälkeen Hohmann valmensi Rot-Weiss Essenin joukkuetta vuosien 1949–1954 ajan. Hän johdatti seuran myös Saksan cupin voittoon vuonna 1953.

Lähteet
-------

1. ↑  Arnhold, Matthias & Mamrud, Roberto & Stokkermans, Karel: West) Germany - Record International Players  22.11.2018. RSSSF. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Karl Hohmann *EU Football*. Viitattu 2.10.2013. (englanniksi)

  

Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1934
MV Buchloh |
MV Jakob |
MV Kreß |
P Busch |
P Haringer |
P Schwartz |
KK Bender |
KK Gramlich |
KK Janes |
KK Münzenberg |
KK Szepan |
KK Zielinski |
H Albrecht |
H Conen |
H Dienert |
H Heidemann |
H Hohmann |
H Kobierski |
H Lehner |
H Noack |
H Siffling |
H Streb |
Valmentaja Nerz

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karl Hohmann
**Irma Vahvaselkä** (s. 1947 Mikkeli) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, tietokirjailija ja konsultti. 

Vahvaselkä opiskeli liiketaloustiedettä ja valmistui ekonomiksi 1969 ja maisteriksi 1971 pääaineena liiketaloustiede, markkinointi. Kauppatieteiden lisensiaatiksi hän valmistui 1998 ja kauppatieteiden tohtoriksi 2006 erikoistumisalana kansainvälinen liiketoiminta ja strateginen johtaminen.

Hänen erikoistumisalueinaan ovat olleet markkinointi ja sen eri osa-alueet, kansainvälinen liiketoiminta, strateginen johtaminen ja yrittäjyys. 

Vahvaselkä työskenteli 40 vuoden ajan liiketaloustieteen tutkimuksen, kaupallisen koulutuksen, valmennuksen ja konsultoinnin erilaisissa tehtävissä, toimien muun muassa Helsingin Kauppakorkeakoulussa International Business -yksikössä ja Laurea-ammattikorkeakoulussa, jossa viimeksi liiketalouden yliopettajana Teollisen palveluliiketoiminnan YAMK-koulutusohjelman johtajana.

Vahvaselkä on kirjoittanut kirjoja markkinoinnista ja kansainvälisestä liiketoiminnasta yksin sekä yhteistyössä yhteensä 30. Kaksi kirjoista on ollut kauppakorkeakoulujen ja yliopistojen pääsykoekirjana. Lisäksi Vahvaselkä on konsulttiyrityksessään toiminut yritysvalmentajana ja konsulttina.

Julkaisuja
----------

* *Kansainvälinen liiketoiminta ja markkinointi*, Edita 2009
* *Asiantuntijan myyntitaito*, Finnlectura 2004
* *Nykyaikainen markkinointiviestintä*, Weilin+Göös 1993
* *Basic Documents in International Business*, HKKK, 1997–1998
* Rope-Vahvaselkä: *Nykyaikainen markkinointi*, Weilin+Göös 1998, 1992
* Korkiamäki-Selinheimo-Vahvaselkä: *Optio, markkinointi*, WSOY 1996
* Rope-Vahvaselkä: *Suunnitelmallinen markkinointi*, Weilin+Göös 1995
* Salonen-Vahvaselkä: *Vähittäiskaupan markkinointi*, Weilin+Göös 1994
* Lampikoski-Suvanto-Vahvaselkä: *Markkinoinnin menestystekijät*, Weilin+Göös 1994
* Rope-Vahvaselkä: *90-luvun markkinointi*, Weilin+Göös 1992
* Suvanto-Vahvaselkä: *Kansainvälinen markkinointi*, Weilin+Göös 1993
* Vahvaselkä-Anttila: *Markkinoinnin peruskilpailukeinot*, Markkinointi-instituutti 1990
* Väitöskirja: Strategic behaviour and Performance in Internationalisation of SMEs. Acta Wasaensia No 169.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisbibliografia Fennica[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Historiallinen kulkue Narvan Markkinoilla
**Narvan Markkinat** on viiden vuoden välein järjestettävä kesätapahtuma Narvan kylässä Vesilahdessa. Vuoden 2015 Narvan Markkinat järjestettiin 8.–12. heinäkuuta 2015. Vuonna 2020 markkinat oli tarkoitus järjestää 8.–12. heinäkuuta, mutta ne siirrettiin heinäkuulle 2021 ja lopulta heinäkuulle 2022 koronapandemian vuoksi.

Alkuperäisten 1730-luvulla aloitettujen Narvan Markkinoiden pitopaikkana oli Narvan kylän keskustan joen varren alue, ja markkinat pidettiin aina talvella Antin päivän aikoihin. Tuon ajan markkinat olivat tunnetut ja keräsivät runsaasti niin kauppiaita kuin ostajia kautta eteläisen Suomen. Vuonna 1779 markkinat siirrettiin Tampereelle, nykyisen Laukontorin kohdalle. 

Uuden ajan Narvan Markkinat saivat alkunsa vuonna 1964, kun nuorisoseura "Tähden" silloinen sihteeri Eila Jakovuori ideoi markkinoiden henkiin herättämisen tarkoituksena rahankeruu kotiseutumuseon perustamiseksi Vesilahteen. Ensimmäiset uuden ajan Narvan Markkinat pidettiin sitten kesällä 1965 Narvan urheilukentällä talkoovoimin, ja kävijöitä oli 11 000. Markkinat päätettiin järjestää jatkossa viiden vuoden välein.

Markkinoiden pitopaikka vaihtui vuonna 1985 nykyiselle paikalleen Kotiseutumuseon ja nuorisoseura "Tähden" yhteiselle Vilkinaron alueelle. Yhdessä museon alue ja markkinakenttä rakennuksineen muodostavat hienon ympäristön markkinoiden lisäksi muille tapahtumille ja juhlille. Narvan Markkinat ovat noin 400 talkoolaisen yhteinen voimannäyte ja kaikkien vesilahtelaisten kotiseutujuhla.

Markkinoiden perinteinen ohjelma on vuosien saatossa tuonut esille paikallisen historian, kädentaidot ja tavat. Monelle markkinoiden kohokohta on historiallinen kulkue ja tervahauta tuoksuineen ja tervamiehineen. Lapset on huomioitu omalla alueellaan, missä on erilaisia pajoja ja monenlaista toimintaa. Musiikkielämyksistä vastaa 111-vuotias Narvan Soittokunta. Yli sata markkinamyyjää tarjoaa tuotteitaan ja syötävää. Iltaisin järjetetään Narvan lavalla markkinatanssit.

Lähteet
-------

* Narvan ja Narvan Markkinoiden historiaa
* Narvan markkinat

### Viitteet

1. ↑  Narvan Markkinat 2015 Narvan Tähti NS. Viitattu 2.6.2015.
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Narvan Markkinat** Wikimedia Commonsissa

* Narvan Markkinat
Kirre Palmi
**Kirre Palmi** on tamperelainen liikuntavaikuttaja ja Suomen Ladun nykyinen puheenjohtaja.

Palmi on koulutukseltaan oikeustieteiden kandidaatti (1986) ja varatuomari (1988). Palmi on toiminut valtionhallinnossa juristina, asiantuntijana sekä päällikkö- ja johtotason tehtävissä 25 vuoden ajan. Tämän lisäksi hän on toiminut monien valtakunnallisten ja alueellisten liikuntaan ja urheiluun liittyvien organisaatioiden luottamus-, ja johtotehtävissä.

Palmi aloitti tehtävässään Suomen Ladun puheenjohtajana 1.1.2020. Tätä ennen hän on toiminut muun muassa seuraavissa luottamus- ja johtotehtävissä:

* Hallituksen jäsen, varapuheenjohtaja 2014 - / Varalan Säätiö (Varalan urheiluopisto)
* Puheenjohtaja  2008-2015 / Suomen Suunnistusliitto
* Varapuheenjohtaja 2002-2015/, Hämeen liikunta ja urheilu ry
* Valtuuston jäsen  2009-2016 / Suomen Olympiakomitea
* Puheenjohtaja 1994-2000 / Hämeen Suunnistus ry.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Ladun uusi puheenjohtaja on Kirre Palmi *Suomen Latu*. Viitattu 12.8.2021.
2. ↑  Kirre Palmi on valmisteluraadin ehdokas puheenjohtajaksi *Suomen Latu*. Viitattu 12.8.2021.
**Hietajärvi** on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 88 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Hietajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Hietajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Alanteenjärvi-Parvajärvi. Hietajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 20 285 metriä. Pääaltaasta työntyy länteen vesialue, jonka länsiosassa sijaitsee usean saaren rykelmä. Järven eteläosan Pitkäperä on matalahko, koillisessa sijaitsee 20 metrin syvänne. Noin seitsemän prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvää.

Hietajärven viidestätoista saaresta yksi on alle aarin laajuinen ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Hietajärven rannoilla on haja-asutusta. Länsirannalla sijaitsee kesäteatteri.

Hietajärvi laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.

Hietajärven vesitilavuus on 9 581 000 kuutiometriä.

Hietajärvi (59.611.1.006) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Hietajärvi on toiseksi laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Haaravesi–Iso-Pitämä. Hietajärveä seuraa Taivalalanen.

Hietajärvi on toiseksi laajin Suomen 37:stä Hietajärvestä. Laajin on Juvan Hietajärvi, kolmanneksi laajin on Sallan Hietajärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hietajärvi, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 2.11.2021.
3. ↑  Hietajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
4. ↑  Aittokosken vl:n alue (59.611). Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
5. ↑  Hietajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021.
Kirppusirkuksen "sirkusareena" laitteineen mahtuu salkkuun.
**Kirppusirkus** on sirkusesitys, jossa kirppuja on valjastettu (tai näyttää siltä kuin olisi) vetämään pieniä kärryjä tai tekemään muita temppuja pienillä välineillä. Yleensä kirppuja ei tosiasiassa ole, vaan kirppusirkuksen esittäjä luo niistä illuusion liikuttamalla välineitä muilla tavoin.

Historiaa
---------

Ensimmäisiä kirppusirkusesityksiä esittivät 1500-luvulla kellosepät esitelläkseen hienomekaniikan taitojaan. Vuonna 1578 Mark Scaliot teki lukon ja ketjun, joka kiinnitettiin kirppuun. Ensimmäinen tieto kirppusirkusesityksestä on 1820-luvun alusta, kun italialainen impressaari Louis Bertolotto mainosti "työteliäiden kirppujen erikoislaatuista näyttelyä" (engl. *extraordinary exhibition of industrious fleas*) Lontoon Regent Streetillä. Yhdysvalloissa kirppusirkusesityksiä tehtiin 1960-luvulle asti, ja Britannian Manchesterissä Belle Vue Zoological Gardens järjesti niitä vielä vuonna 1970. Sen jälkeen kirppusirkuksia on nähty muun muassa Münchenin Oktoberfest-olutjuhlilla sekä klovnien ja taikureiden yksittäisinä ohjelmanumeroina, jotka perustuvat sähköisiin tai mekaanisiin laitteisiin oikeiden kirppujen sijasta.

Brittiläisen Michael Bentinen 1970-luvun tv-show’ssa *Bentine’s Potty Time* esiintyi säännöllisesti mekaaninen kirppusirkus.

María Fernanda Cardoso kiersi maailman viimeiseksi kirppusirkukseksi mainostetun esityksensä kanssa 1990-luvulla. Vuosituhannen vaihteessa Cardoso esiintyi täysille saleille muun muassa Sydneyn oopperatalossa ja Pariisin Pompidou-keskuksessa.

Elävien kirppujen käyttötekniikoita
-----------------------------------

Kirput elävät vain muutamia kuukausia, eikä niitä voi kouluttaa. Kirpuista voidaan kuitenkin valikoida yksilöitä, jotka ovat erityisen taipuvaisia hyppäämään tai liikkumaan muutoin. Valittujen kirppujen kaulan ympärille kiedotaan ohut kultalanka valjaiksi. Langan toinen pää kiinnitetään vaunuihin, pieneen maailmanpyörään tai muuhun rekvisiittaan, jolloin nähdään että kirput saavat lihasvoimillaan liikkeelle paljon itseään suurempia esineitä. Hyppivät kirput saadaan hyppyliikkeellään "potkimaan palloa", koska kultalankavaljaat estävät niiden oman liikkumisen.

Lähteet
-------

1. ↑  Lawton, Graham: "Fleadom or death: Reviving the glorious flea circus", New Scientist 22.12.2012. Viitattu 31.3.2016.
2. ↑  Geschichte Flohcirkus.de.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 25.10.2013.
3. ↑  The rise and demise of the flea circus, BBC Radio4.
4. ↑  Kelly, Jean: The Smallest Show On Earth; Roll Up, Roll Up For The World's Last Remaining Flea Circus. Marvel At The Performing Fleas As They Scale Everest, Duel With Feather Swords And Pull Trains 160,000 Times Their Body Weight! (Arkistoitu – Internet Archive) Daily Mail (London), 18.8.2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 31.3.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Flea circus
Heikki Määttänen
**Heikki Määttänen** (28. joulukuuta 1915 Rautu – kadonnut Karjalankannaksella 1950) oli suomalainen kaukopartiomies ja kuorma-autoilija, joka katosi toimiessaan Naton tiedustelijana Neuvostoliitossa.

Määttänen oli naimisissa Maila Määttäsen (o.s. Humalpuro) kanssa. Heillä oli neljä lasta, joista nuorin on näyttelijä Heikki Määttänen.

Määttäsen tie kaukopartiomieheksi on erikoislaatuinen. Hänelle suositeltiin jatkosodan aikana haavoittumisen takia toimistotehtäviä, mutta toivuttuaan hän haki kesällä 1942 kaukopartio-osasto Vehniäiseen. Hän teki viisi partioretkeä vuosina 1942–1944 ja osallistui vetäytymisvaiheessa kaukopartioille tarkoitettujen ns. Matti-kätköjen rakentamiseen Karjalankannaksella.

Määttäsen kaksi veljeä kaatui sodassa. Heistä myös Lauri oli kaukopartiomies. Hän hukkui paluumatkalla Matti-partiosta 24. heinäkuuta 1944 Sakkolan Volossulassa. Heikki Määttänen oli aktiivisesti mukana puolustusvoimien tiedustelutoiminnassa vuosina 1945–1950. Hän esimerkiksi huolehti "valmiusrahojen" maksamisesta tiedustelumatkoihin varautuneille entisille kaukopartiomiehille. Tässä yhteydessä hänen yhtiökumppaninsa Paavo Suoranta, entinen kaukopartiomies hänkin, käytti Määttäsestä peitenimiä, kuten nimeä *Saulinpää*.

Sodan päätyttyä Määttänen johti yhdessä Suorannan kanssa kuljetusliikettä ja kesällä 1945 perustettua Kuohun Pilke -nimistä puutavaraliikettä Kuohulla Keski-Suomessa. Liikkeet olivat tiedustelutoiminnan peiteorganisaatioita. Niiden kalusto kuului osittain puolustusvoimille.

Määttänen poistui kotoaan 3. maaliskuuta 1950 ja lähetti viikkoa myöhemmin vaimolleen viestin: "Olen sortunut siihen mitä olen pelännyt." Huhtikuun alussa hän oli yhteydessä Paavo Suorantaan. Mahdollisesti hän ylitti tai yritti ylittää Neuvostoliiton rajan 1. kesäkuuta 1950 vasten yöllä. Tämän jälkeen hänestä ei ole kuultu mitään varmaa. Suojelupoliisi etsi häntä Ruotsista, Norjasta ja Yhdysvalloista.

Juha Pohjonen luonnehtii Heikki Määttästä "kylmän sodan turhaksi uhriksi". Pekka Turunen uskoi vuonna 2006, että Määttäsen kohtalo vielä selviää.

Lähteet
-------

* Pohjonen, Juha: *Maanpetturin tie: Maanpetoksesta Suomessa vuosina 1945–1972 tuomitut*. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-16994-7.
* Turunen, Pekka: *Salaisen sodan asiamies - Mannerheim-ristin ritari Paavo Suoranta*. Helsinki : Ajatus Kirjat, 2006. ISBN 951-20-7066-9.

### Viitteet

1. 1 2  Jaakkonen, Pasi: Mihin vei kaukopartiomies Heikki Määttäsen viimeinen retki?.  *Ilta-Sanomat*, 13.2.2016. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Turunen 2006, s. 137
3. ↑  Turunen 2006, s. 30–31
4. ↑  Turunen 2006, s. 34–35
5. ↑  Kansallisarkisto, Menehtyneiden tietokanta 1939-1945: Määttänen, Lauri
6. ↑  Pohjonen 2000, s. 270
7. ↑  Turunen 2006, s. 69–70
8. ↑  Turunen 2006, s. 104
9. 1 2  Turunen 2006, s. 143
10. ↑  Pohjonen 2000, s. 268–269
11. ↑  Turunen 2006, s. 141–143
12. ↑  Pohjonen 2000, 273, Turunen 2006, s. 21

Kirjallisuutta
--------------

* Turunen Pekka & Tasala, Markku: "Heikki Määttänen: "Heikki tulee vielä takaisin"", *Minä vakooja: vakoilun ja vastavakoilun vaiettu todellisuus*, s. 325–328. Valitut Palat, 2007. ISBN 978-951-584-771-3.
**Forever Marshall Islands** on Marshallinsaarten kansallislaulu. Sen alkuperäiset sanoitukset ovat marshallin kielellä. Laulun sävelsi entinen presidentti Amata Kabua. Se otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1991.

Sanoitukset
-----------

Aelon eo ao ion lometo;
Einwot wut ko loti ion dren elae;
Kin meram in Mekar jen ijoilan;
Erreo an romak ioir kin meramin mour;
Iltan pein Anij eweleosim woj;
Kejolit kij kin ijin jikir emol;
Ijjamin Ilok jen in aolemo ran;
Anij an ro jemem wonakke im kej rammon Aelin kein am.

Käännös
-------

My island (heart) lies o'er the ocean;
Like a wreath of flowers upon the sea;
With a (the) light of Mekar from far above;
Shining the with the brilliance of rays of life;
Our Father's wondrous creation;
Bequeathed to us, our Motherland;
I'll never leave my dear home sweet home;
God of our forefathers protect and bless forever Marshall Islands.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marshall Islands : National Anthem of Marshall Islands Forever Marshall Islands *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Marshall Islands National Anthems.info. Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Marshall Islands *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
**Kyröjärvi** on matala metsäjärvi Kemijärven keskustan itäpuolella Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 87 kilometriä itäkoilliseen. Järven keskisyvyys on vain noin metrin.

Maantiede
---------

Kyröjärvi koostuu länsiosan Niskaselästä ja itäosan Takaselästä. Järvenosia erottaa noin kilometrin pituinen Hanhiniemi ja yhdistää niemen pohjoispuolinen salmi. Järven pohjoisimman osan muodostaa Pohjaspää. Kyröjärvi on lähes kauttaaltaan enintään kolme metriä syvä. Ainoa yli kuusi metriä syvä alue sijaitsee Takaselän keskiosassa.

Kyröjärven ainoa saari on muutaman aarin laajuinen Kuikkasaari. Järveä reunustaa metsä- ja suomaa (Myllyaapa, Loukasaapa). Etelärannalla on pientaloja ja Puikkola-niminen kyläasutus. Koillisella rannalla sijaitsee Kyrönselkä, jonka korkein kohta on noin 190 metriä merenpinnan yläpuolella. Takaselän eteläpuolella sijaitsee Kyrövaara, jonka huippu on yli 270 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 120 metriä Kyröjärven pintaa korkeammalla.

Kyröjärven kaakkoiskolkan Isolahteen virtaa mutkainen Kummunjoki idästä. Pohjaspäähän virtaa Pohjaspäänoja pohjoisesta. Runsaat kaksi kilometriä Pohjaspäältä pohjoiseen sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Pohjaspäänlampi (163,0 metriä mpy). Pohjaspäänojan länsipuolella sijaitsee Pohjaspäänmaa. Kyröjärven luusua sijaitsee Niskaselän lounaisrannalla, josta alkaa lounaaseen Kotajärveen virtaava noin kilometrin pituinen Kyröjoki. Jokeen yhtyy kaakosta Kotijoki, joka alkaa Niskaselän eteläpuolella sijaitsevalta Puikonjärveltä (151,6 metriä mpy).

Kyröjärven vesitilavuus on 3 620 000 kuutiometriä.

Kyröjärvi (65.314.1.011) kuuluu Kotajärven valuma-alueeseen (65.314), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijärven alue (65.31) ja ensimmäinen jakovaihe on Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Kyröjärvi on laajin Kotajärven valuma-alueen 32:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kotajärvi ja kolmanneksi laajin on Kummunjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kyröjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.6.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 20.6.2023.
3. ↑  Kyröjärvi (65.314.1.011) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.6.2023.
4. ↑  Kotajärven valuma-alue (65.314) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.6.2023.
**Antti Juhani Yli-Paavola** (27. joulukuuta 1934 Tammela – 1. marraskuuta 2022 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1999.

Yli-Paavola kirjoitti ylioppilaaksi Forssan yhteislyseosta ja valmistui paperitekniikan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli aluksi Tampellan konepajalta, vuodesta 1969 tuotantopäällikönä Enso-Gutzeitin Imatran tehtailla, vuodesta 1975 Uimaharjun tehtaiden paikallisjohtajana, vuodesta 1978 Enso-Gutzeitin paperiryhmän johtajana ja vuodesta 1987 konsernin hallituksen jäsenenä. Kemi Oy:n toimitusjohtajaksi Yli-Paavola nimitettiin 1990, ja Kemi Oy:n liityttyä osaksi Metsä-Botniaa hänet nimitettiin Oy Metsä-Botnia Ab:n toimitusjohtajaksi. Yli-Paavola jäi eläkkeelle 1996, mutta toimi vielä Valmetin hallituksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 21.7.2023.
2. 1 2  Jaakko Rislakki, Kalevi Yli-Paavola: Juhani Yli-Paavola 1934–2022  2.1.2022. Helsingin Sanomat. Viitattu 21.7.2023.