recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Neligrate Oy** eli ParkMan on suomalainen startup-yritys joka kehittää pysäköintiä automatisoivaa teknologiaa.

ParkMan-pysäköintisovellus mahdollistaa autoilijoille parkkipaikan löytämisen ja maksamisen puhelimella. Pysäköinnintarjoajat voivat sovelluksen kautta näyttää parkkipaikkojen hinnan ja sijainnin autoilijoille, sekä vastaanottaa maksun pysäköinnistä.

ParkMan perustettiin vuonna 2011 nimellä ParkkiNappi. Nimi vaihdettiin kansainvälistymisen myötä vuonna 2012 muotoon ParkMan. Yritys toimii tällä hetkellä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Espanjassa, Italiassa sekä toukokuusta 2017 lähtien myös Yhdysvalloissa.

Vuonna 2011 ParkkiNappi voitti AppsForFinland-kilpailun (nykyään Open Finland Challenge) sovellussarjan parhaana sovelluksena.

Lähteet
-------

1. ↑  ParkMan: Ihmiset ParkManin pysäköintisovelluksen takana *parkman.fi*.  Arkistoitu 22.3.2017. Viitattu 21.3.2017.
2. ↑  Pysäköinti siirtyy kohti mobiiliaikaa *Kauppalehti*.  24.8.2016. Viitattu 20.3.2017.
3. ↑  Open Finland Challenge *openfinlandchallenge.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Parkman kotisivu
**Pirkko Pöntinen** (s. n. 1959) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt vuodesta 1988 Yleisradion ulkomaanosastolla, muun muassa Kiinan-kirjeenvaihtajana vuosina 2004–2006. Vuoden 2015 alusta 56-vuotias Pöntinen nimitettiin kahdeksi vuodeksi Ylen kirjeenvaihtajaksi Washingtoniin. Kausi päättyi heinäkuun lopussa 2017.

Pöntinen kertoo LinkedIn-sivullaan aloittaneensa toimittajauran itäsuomalaisen paikallisradion harjoittelijana. Hän opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa 1980-luvun alussa ja teki opintoihin vaaditun työharjoittelun radiotyössä Tukholmassa. 1990-luvun lopulla Pöntinen sai stipendin jatko-opintoihin Harvardin yliopiston Weatherhead Center for International Affairs -yksikössä. Siellä hän erikoistui Aasian ja Yhdysvaltojen politiikkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Yle nimitti neljä kirjeenvaihtajaa, *Markkinointi & Mainonta* 10.10.2014. Viitattu 25.9.2016.
2. ↑  Pöntinen, Pirkko: Toimittajalta: Yhdysvallat on Trumpin jäljiltä pysyvästi muuttunut, Yle Uutiset 30.7.2017.
3. ↑  Pirkko Pöntinen[vanhentunut linkki], LinkedIn. Viitattu 25.9.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva

 |

 |
**Pasi Myöhänen** on suomalainen toimittaja, joka on työskenteli vuosina 2012–2022 Ylen Lontoon-kirjeenvaihtajana. Vuonna 2022 hän siirtyi viestintäkonsultiksi Milttonille.

Koulutus ja ura
---------------

Myöhänen on valmistunut maisteriksi Tampereen yliopistosta aineinaan englantilainen kirjallisuus, viestintä ja journalismi.

Myöhänen aloitti toimittajanuransa vuonna 2005 lehtimiehenä Kainuun Sanomissa. Vuosina 2006–2011 hän työskenteli uutistuottajana Ruotsin radiossa. Samalla hän toimi vuosina 2008–2011 Nelosen uutisten Ruotsin-kirjeenvaihtajana.

Vuonna 2011 Myöhänen jätti Ruotsin radion ja Nelosen ja siirtyi kirjeenvaihtajaksi MTV Uutisiin asemapaikkanaan Lontoo. Hän oli MTV:n kirjeenvaihtaja vuoden ajan, minkä jälkeen Myöhänen toimi vuodesta 2012 Ylen Lontoon-kirjeenvaihtajana. Syksyllä 2022 hän siirtyi Milttonin Ruotsin-toimistoon viestintäkonsultiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  LinkedIn – Pasi Myöhänen *uk.linkedin.com*. Viitattu 22.2.2020.
2. 1 2  Pasi Myöhänen joins Miltton Sweden’s Public Relations team *Miltton*.  1.11.2022. Viitattu 14.5.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kapellimestari-säveltäjää. Toinen Werner Janssen on filosofi.*
Werner Janssen
**Werner Janssen** (1. kesäkuuta 1899 New York – 19. syyskuuta 1990 Stony Brook) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja säveltäjä.

Janssen opiskeli Dartmouth Collegessa ja New England Conservatory of Musicissa. Hän sai myös Euroopassa opetusta orkesterinjohdossa Felix Weingartnerilta ja Hermann Schercheniltä sekä sävellyksessä Ottorino Respighiltä. Janssen työskenteli 1920-luvulla New Yorkissa pianistina kabareessä ja osallistui muun muassa Ziegfeld Folliesiin. Hän esiintyi usein vierailevana kapellimestarina Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Janssen esiintyi useita kertoja myös Helsingissä ja oli Jean Sibeliuksen mukaan tämän teosten taitavin tulkitsija. Hän saikin Sibelius-tulkinnoistaan Valkoisen Ruusun ritarikunnan tunnustuksen. Vuonna 1934 Janssen kutsuttiin johtamaan New Yorkin filharmonikkoja ensimmäisenä yhdysvaltalaissyntyisenä henkilönä. Janssen toimi vuosina 1937–1939 Baltimoren sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja johti vuosina 1940–1952 Hollywoodissa omaa Janssen Symphony -orkesteriaan. Hän toimi orkesterien pääkapellimestarina myös Utahissa, Oregonissa ja San Diegossa.

Säveltäjänä Janssen teki musiikin muun muassa elokuviin *Blockade* ja *The General Dies at Dawn*. Tunnetuin hänen säveltämänsä elokuvamusiikki on *Yö Casablancassa* -elokuvasta (1946). Janssen oli kuudella eri elokuvalla ehdolla parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi.

Janssen oli kolmesti naimisissa. Yhden avioliitoistaan hän solmi näyttelijä Ann Hardingin kanssa. Janssenilla oli poika ja kaksi tytärtä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Werner Janssen Interview with Bruce Duffie Bruce Duffie, viitattu 24.2.2024 (englanniksi)
2. ↑  Music: Sibelius for Hollywood Time, viitattu 24.2.2024 (englanniksi)
3. ↑  American Praised for Conducting of Sibelius Works The New York Times, viitattu 24.2.2024 (englanniksi)
4. 1 2  Tulilintu Tampere Filharmonia, viitattu 24.2.2024
5. 1 2 3  Werner Janssen, 91; Composer, Conductor Los Angeles Times 27.9.1990, viitattu 24.2.2024 (englanniksi)
6. ↑  Winners of Oscars for Best Original Score: all the nominated soundtracks from the history of the Academy Awards Classical Music, viitattu 24.2.2024 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Werner Janssen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ragnar Ulfung
**Ragnar Ulfung** (s. 28. helmikuuta 1927 Oslo) on norjalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori. Hän vietti suurimman osan urastaan Ruotsissa.

Ulfung opiskeli Oslossa ja Milanossa. Debyyttinsä hän teki Oslossa 1952 tulkitsemalla Magadoffin roolin Gian Carlo Menottin *Konsulissa*. Ulfung lauloi vuosina 1955–1958 Göteborgin Stora Teaternissa ja vuosina 1958–1983 Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Vuosina 1977–1978 hän oli Göteborgin Stora Teaternin taiteellinen johtaja. Ulfung esiintyi lisäksi muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa ja Metropolitan-oopperassa. Hänet tunnetaan myös Monostatoksen roolista Ingmar Bergmanin elokuvassa *Taikahuilu*.

Ulfung on Pyhän Olavin ritarikunnan ritari. Hän sai Ruotsista hovsångaren arvonimen ja Litteris et Artibus -mitalin. Catarina Ericson-Roos kirjoitti Ulfungin elämäkertateoksen *Ragnar Ulfung: Jag måste sjunga annars dör jag* (2024).

Lähteet
-------

1. 1 2  Ragnar Ulfung Oxford Reference, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Ragnar Ulfung Kirsten Flagstad Museum, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)
3. ↑  Ragnar Ulfung Interview with Bruce Duffie Bruce Duffie, viitattu 25.2.2024 (englanniksi)
4. ↑  Ragnar Ulfung Kungahuset, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)
5. ↑  Ragnar Ulfung - Jag måste sjunga annars dör jag Suomalainen kirjakauppa, viitattu 25.2.2024 (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Betsy Bakker-Nort** (5. toukokuuta 1874 – 23. toukokuuta 1946) oli hollantilainen poliitikko, juristi ja feministi.

Betsy Nort kävi tyttölyseota ja opiskeli sen jälkeen skandinaavisia kieliä Tanskassa ja Ruotsissa. Hän käänsi hollanniksi muun muassa Selma Lagerlöfin lasten- ja nuortenkirjoja. Vuodesta 1899 alkaen hän kirjoitti feministiseen *Belang en Recht -*lehteen Skandinavian kansansivistystyöstä ja naisliikkeestä. Vuonna 1904 hän meni naimisiin Gerrid Pieter Bakkerin kanssa.

Betsy Nort kuului vuonna 1895 perustetun Groningenin Naisten äänioikeusliikkeen perustajajäseniin. Koska liikkeen toiminnassa tarvittiin lakiosaamista, Nort alkoi opiskella oikeustiedettä. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1912. Vuosina 1914–1930 hänellä oli oma lakiasiaintoimisto.

Vuonna 1922 Nort valittiin parlamenttiin liberaalidemokraattien liiton listoilta. Ensimmäisen puheensa hän piti miestä suosivasta avioliittolaista. Hän oli kansanedustaja 18 vuoden ajan ja piti naisten asiaa esillä koko ajan.

Perhe muutti Haagiin vuonna 1930, ja Betsy Nort perusti sinne uuden lakitoimiston. Aviomies kuoli vuonna 1939. Kesäkuussa 1940 miehitysjoukot määräsivät Nortin jättämään paikkansa parlamentissa. Vuonna 1942 hänet vietiin Westerborkin keskitysleirille, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Theresienstadtiin. Vuonna 1945 hän oli yksi harvoista hollantilaisista, joka vapautettiin sieltä elossa. Vapauduttuaan hän asettui Utrechtiin missä hän kuoli toukokuussa 1946.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Marianne Braun: Nort, Bertha (1874-1946) *Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland*.  2017. Viitattu 5.3.2024. (hollanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |

 |
**Psykoterapia** on rap-artisti Julma-Henrin ja tuottaja UNiVErSTaSin 31. maaliskuuta 2010 julkaistu albumi. Se sijoittui julkaisuviikollaan (14/2010) Suomen virallisen listan 11. sijalle. Viikko oli albumin ainut listalla. 9. maaliskuuta 2010 albumilta julkaistiin musiikkivideo kappaleesta "Kipu". Albumin julkaisi levy-yhtiö Mörssi.

Tuotanto
--------

Albumin kappaleet yhdistelevät psykologiaa ja progressiivista rytmimusiikkia. Albumin on säveltänyt, sovittanut, äänittänyt, miksannut ja soittanut UNiVErSTaS. Albumilla on käytetty sampleja Julma-Henrin vanhemmasta tuotannosta ja Universtaan levyltä "Rhodes Soolo" kappaleisiin "Miten?" ja "tunteet osa 1". Soolon on soittanut Pasi Hiltula. Rumpujen osalta äänityksissä ovat avustaneet Sami Tiitta ja Petteri Meskus.

Kipu
----

Maaliskuussa 2010 julkaistiin "Kipu" -kappale musiikkivideona. Videossa partasuinen mies (UNiVErSTaS) taluttaa kommandopipopäisen miehen alikulkukäytävässä sijaitsevaan pahvilaatikkoon. Pahvilaatikon kyljessä lukee teksti "TERAPIA". Pahvilaatikon sisällä kirurgin naamariin pukeutunut mies (Julma-Henri) asettaa kommandopipopäisen miehen päähän jogurttipurkeista ja villalangasta tehdyn päähineen. Villalankojen toisessa päässä kirurgin naamariin pukeutunut mies puhuu jogurttipurkkeihin ja havainnollistaa sanojaan fläppitaululle. Videon on ohjannut Timo Turunen. 
Kappaleen kertosäe on samplattu Julma-Henrin *Al-Qaida Finland* -levyllä olevasta "020706" (toinen nimi "Mielisairas") -kappaleesta.

Kuvakaappaus "Kipu" -musiikkivideosta.

Kappaleet
---------

1. Alku – 4.35
2. Kipu – 4.51
3. Minä? – 3.56
4. Mistä? – 4.59
5. Miten? – 5.03
6. Ahdistus – 2.47
7. Masennus – 2.31
8. Itsetunto – 4.19
9. Toipuminen – 7.04
10. Tunteet osa 1 – 6.04
11. Tunteet osa 2 – 12.13
12. Minä – 5.56

Arvostelut
----------

* Lammaszine: *positiivinen*
* Noise.fi: 2/5 tähteä
* Redrum-187: 3/5 tähteä
* Rumba: 2/5 tähteä
* Soundi: 4/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2  Ifpi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Lammaszine: Levyarvio
4. ↑  Noise.fi: Levyarvio
5. ↑  Redrum-187: Levyarvio
6. ↑  Rumba: Levyarvio
7. ↑  Soundi: Levyarvio

Aiheesta muualla
----------------

* "Kipu" -musiikkivideo YouTubessa
* Albumin julkaisutiedot Basso.fi (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla (suomeksi)
**Rikosoikeus** 

Oikeuden vaaka
 Oikeuden vaaka 

 

Rikos

Rikosvastuu 

* Vastuu
* Tahallisuus
* Huolimattomuus
* Laiminlyöntirikos
* Syyksiluettavuus
* Oikeudenvastaisuus
* Tunnusmerkistö
* Syyllisyys


Vastuuvapausperusteet 

* Syyntakeisuus
* Syyntakeettomuus
* Hätävarjelu
* Pakkotila


Rikosprosessi 

* Rikosilmoitus
* Esitutkinta
* Syyteharkinta
* Vanhentuminen


**Vastuu** (vanhahtavasti myös **edesvastuu**) merkitsee oikeus­tieteellisenä käsitteenä erityistä velvollisuutta, joka henkilölle aiheutuu hänen tekemisensä tai tekemättä jäämisensä vuoksi.

Yleisten oikeus­periaatteiden mukaan jokainen on vastuussa eli korvaus­velvollinen aiheuttamastaan vahingosta.. Korvattava vahinko saattaa aiheutua rikoksesta, mutta myös siviilioikeudellisesta sopimuksen rikkomisesta. Vastuu edellyttää yleensä, että teko on tahallinen tai tuottamuksellinen, mutta se voi perustua myös tehtyyn sopimukseen, missä tapauksessa puhutaan *sopimusvastuusta*.

Joissakin elinkeinoissa tai muissa toiminnoissa ympäristölle aiheutuva vahingon vaara on oleellisesti tavallista suurempi. Jotkin toiminnot voivat aiheuttaa esimerkiksi tulipalon vaaran, ja esimerkiksi ydin­voimaloihin liittyy säteilyvaara. Tällaisissa tapauksissa on usein lailla säädetty erityinen *vaarantamisvastuu*, jonka vuoksi tällaisen toiminnan harjoittajat voivat vahingon sattuessa joutua korvaus­velvollisiksi ilman tahallisuutta tai edes tuotta­muksellisuutta.

Rikos­oikeudellinen vastuu merkitsee sitä, että henkilö voidaan tuomita rangaistukseen tekemistään rikoksista. Tällainen vastuun­alaisuus edellyttää, että henkilö voidaan katsoa syyn­takeiseksi. Useimmissa maissa on säädetty ikäraja, jota nuoremmat henkilöt eivät ole rikos­oikeudellisesti vastuun­alaisia. Suomessa tämä ikäraja on 15 vuotta. Syyn­takeisena ei myöskään pidetä henkilöä, joka mieli­sairauden, syvän vajaamielisyyden tai tajunnan häiriön vuoksi ei kykene ymmärtämään tekonsa tosiasiallista luonnetta tai oikeuden­vastaisuutta tai jonka kyky säädellä käyttäytymistään on sellaisesta syystä ratkaisevasti heikentynyt

Vastuu vakuutusalalla
---------------------

Vakuutusalalla vastuulla tarkoitetaan vakuutusyhtiön ottamaa korvaus­velvoitetta vakuutuksen kohteena olevasta omaisuudesta tai etuudesta vakuutustapahtuman sattuessa. Vakuutusyhtiö ottaa kannettavakseen tällaisen vastuun hyväksyessään vakuutuksenottajan tekemän hakemuksen. Vakuutus­ehdoissa voidaan rajoittaa tai lisätä vakuutusyhtiön vastuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  "Vastuu", *Iso tietosanakirja, 10. osa (U–Ö)*, s. 159. WSOY, 1997. ISBN 951-0-20163-4.
2. 1 2  "Vastuu", *Factum, 8. osa (Vahl–Ö)*, s. 61. Weilin & Göös, 2005. 951-35-6682-X.
3. 1 2 3 4 5  Veli Vilpola (toim.): "Vastuu", *Uusi tietosanakirja, 22. osa (UHL–VEP)*, s. 848. Tietosanakirja Oy, Sanoma Osakeyhtiö, 1966.
4. ↑  Rikoslaki, 3. luvun 4 § *Finlex*.  Arkistoitu 17.10.2015. Viitattu 28.3.2017.


Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Vastuu***.
**Samuel Cröell** (*Croell*) (1600–1667) oli kamariviskaali, joka paljasti virkamiesten väärinkäytöksiä.

Cröell oli kotoisin Viipurista, jossa hänen isänsä toimi kauppiaana. Cröell oli aiheena Arvid Järnefeltin näytelmässä *Samuel Croëll* 1899.

Ura
---

Cröell oli vuoden 1637 jälkeen Viipurin läänin lääninsihteerinä, mutta menetti virkansa syytettynä lahjusten ottamisesta. Hän pääsi 1646 uudelleen armoihin ja nimitettiin samana vuonna Viipurin läänin ja seuraavana, 1647, Inkerinmaan ja Käkisalmen läänin kamariviskaaliksi. Hänen tehtävänään oli paljastaa virkamiesten väärinkäytöksiä. Erittäin vaikuttava oli hänen 1649 laatimansa Käkisalmen läänin olojen kuvaus, ja sen seurauksena Savonlinnan maaherra Mikael von Jordan ja Käkisalmen maaherra Reinhold Mettstake joutuivat luopumaan viroistaan ja kenraalikuvernööri Carl Mörner siirtyi toiseen tehtävään. Vuonna 1653 maaherra Jacob Törnsköld telkesi Cröellin vähäpätöisistä syistä Käkisalmen linnan tyrmään, jossa hän joutui olemaan kolme vuotta ilman tutkintaa ja pääsi vapaaksi Ruptuurisodan aikoihin 1656.

Lähteet
-------

* Iso tietosanakirja II 1931
* Järnefelt Arvid 1899, näytelmä *Samuel Cröell*

### Viitteet

1. ↑  Project Gutenberg


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Pornaisten kirkko** on vuonna 1924 valmistunut kivikirkko Pornaisissa, Uudellamaalla. Sen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis. Kirkko on rakennettu pornaislaisesta graniitista ja se on kolmilaivainen. Kirkkoon mahtuu noin 250 ihmistä, ja se on suosittu vihkikirkko. Erillinen, vuonna 1834 valmistunut kellotapuli paloi vuonna 1993, siitä on jäljellä vain kiviperustus.

Kirkko vihittiin käyttöön 5. lokakuuta 1924. Kirkon urut ovat 12-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat mekaaniset urut.

Lähteet
-------

1. ↑  Gummerus, Leo: *Kertomus Suomen evankelisluterilaisen kirkon tilasta vuosina 1923–1927,* Sortavala 1928, s. 40.
2. ↑  Kirkko Pornaisten seurakunta.  Arkistoitu 21.9.2016. Viitattu 23.7.2017.
3. ↑  Pornaisten kirkko *pornaistenseurakunta.fi*. Viitattu 22.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pornaisten kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Kirkko hautausmaalta nähtynä.Kirkko hautausmaalta nähtynä.
* Pääovi.Pääovi.
* Seurakuntakeskus kirkon vieressä (Timo ja Ilari Suomalainen, 2000).Seurakuntakeskus kirkon vieressä (Timo ja Ilari Suomalainen, 2000).
* Pornaisten kirkko, sankarihaudat kesällä 2013Pornaisten kirkko, sankarihaudat kesällä 2013
* KirkkosaliKirkkosali

Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
IS-käyrä siirtyy oikealle ja nostaa korkoa *i* sekä lisää reaalista bruttokansantuotetta *Y*.
**Syrjäytymisvaikutuksella** tarkoitetaan ekspansiivisen finanssipolitiikan aiheuttamaa korkojen nousua, jolloin yksityinen kysyntä ja investoinnit supistuvat. Toisin sanoen, kun valtio lisää kulutusta, yksityiset investoinnit ja kulutus syrjäytyvät.

Muutokset finanssipolitiikassa siirtävät IS-käyrää, joka kuvaa tasapainoa hyödykemarkkinoilla. Ekspansiivinen finanssipolitiikka siirtää IS-käyrää oikealle kohdasta IS1 kohtaan IS2. Lisäksi, ekspansiivinen finanssipolitiikka siirtää reaalitulojen tasapainotilaa kohdasta Y1 kohtaan Y2 ja korkotasoja kohdasta i1 kohtaan i2. Korkotason pysyessä kohdassa i1, korkeammat valtion menot kasvattavat kokonaiskysyntää. Tämä kysynnän kasvun tulee näkyä tuotoksessa. Korkotason noustessa, reaalitulojen tasapainon on noustava valtion tulojen ja kertoimen (multiplier) tulon verran.

Jos korko i1 pysyy vakiona, hyödykemarkkinat ovat tasapainossa, niin että suunniteltuja menoja vastaa tuotos, mutta rahoitusmarkkinat eivät ole enää tasapainossa. Tulo lisääntyy, ja sen vuoksi rahan kysyntä lisääntyy. Koska kysyntää on ylenmäärin, korot kasvavat. Yritysten suunnitellut menot supistuvat korkeiden korkojen vuoksi ja siten kokonaiskysyntä supistuu. Tämän vuoksi tasapainotila on korkeammilla koroilla. Tämän vuoksi koron muutos ja sen vaikutus kokonaiskysyntään vaimentaa ekspansiivisen finanssipolitiikan ja valtion kulutuksen vaikutusta.

Katso myös
----------

* Sääntelyhäiriö
* Leikkaus (talouspolitiikka)

Lähteet
-------


Roger W. Spencer & William P. Yohe, 1970. «The 'Crowding Out' of Private Expenditures by Fiscal Policy Actions», Federal Reserve Bank of St. Louis *Review*, October, pp. 12-24
**Inkscape** on avoimeen lähdekoodiin perustuva ohjelmisto vektorigrafiikan tuottamiseen. Siitä pyritään tekemään täysin yhteensopiva XML-, SVG- ja CSS-standardien kanssa. Ohjelma toimii Windowsilla sekä Linuxilla, macOS:llä ja muilla Unixin kaltaisilla käyttöjärjestelmillä.

Yleiskatsaus
------------

Ohjelman kehitys alkoi vuonna 2003, kun ryhmä Sodipodi-projektin entisiä ohjelmoijia alkoi kehittää uutta, täysin W3C:n SVG-standardin kanssa yhteensopivaa vektorigrafiikkaeditoria. Vaikka Inkscape toimiikin usealla alustalla, sitä kehitetään pääasiassa Linux-käyttöjärjestelmälle.*lähde?*

Inkscape soveltuu parhaiten kuviin jotka eivät vaadi fotorealistista mallinnusta, esimerkiksi piirtografiikan, graafien ja mainosten suunnitteluun. Koska vektorigrafiikka ei sovi hyvin rasterikuvien muokkaamiseen, esimerkiksi valokuvien käsittely ei Inkscapella onnistu. Kaupallisista ohjelmista Inkscape vastaa ominaisuuksiltaan esimerkiksi Adobe Illustratoria tai Corel Draw'ta.

Inkscapen oletustallennusmuoto on SVG. Ohjelma ei vielä tue kaikkia SVG:n ominaisuuksia, mutta tallentaa tiedostot standardin mukaiseen muotoon.

Katso myös
----------

* Vektorigrafiikka
* Scalable Vector Graphics

Lähteet
-------

1. ↑  Inkscape 1.3.2. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Inkscape: What platforms does Inkscape run on? *inkscape.org*. Viitattu 1.4.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inkscape**.
* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Frequently Asked Questions (englanniksi)
* Inkscape Wiki (englanniksi)
* Inkscapen suomenkielinen käyttöopas FLOSS Manualsissa (suomeksi)
**Kohtalokas kotiinpaluu** (*Tiger Bay*) on J. Lee Thompsonin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1959. Sen pääosia esittävät Horst Buchholz ja John Mills sekä tämän tytär Hayley Mills, tuleva lapsitähti ensimmäisessä elokuvaroolissaan.

Juoni
-----

Puolalainen merimies (Buchholz) rantautuu Englantiin ja tapaa naisystävänsä. He riitautuvat, ja suutuspäissään mies ampuu naisen kuoliaaksi. Naapurin 11-vuotias tyttö (Hayley Mills) näkee surmatyön sattumalta, ystävystyy merimiehen kanssa ja lähtee tämän mukaan yön yli kestävälle pakomatkalle. Poliisikomisario (John Mills) ryhtyy tutkimaan tapausta, mutta tyttö ei anna merimiestä ilmi.

Vastaanotto
-----------

Hayley Mills voitti Bafta-palkintogaalassa roolistaan vuoden parhaan tulokkaan sarjan, minkä lisäksi elokuva sai ehdokkuudet parhaan elokuvan, parhaan brittielokuvan ja parhaan brittikäsikirjoituksen sarjoissa. Mills sai erikoispalkinnon myös Berliinin elokuvajuhlilla, jossa elokuva oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi piti uutuuselokuvaa jäntevästi ohjattuna, huoliteltuna ja mukaansatempaavana. Saman lehden tv-sivulla 1974 Rauno Harju piti sitä rutiiniohjaaja Thompsonin (mm. *Tuomitun kosto, Navaronen tykit*) parhaimpiin kuuluvana. Hänestä se on yhtäältä tavallinen jännitysfilmi, mutta myös mielenkiintoinen ihmissuhteiden kuvaus, jossa ohjaaja pyrkii ymmärtämään henkilöitään ja heidän vaikuttimiaan. "Ympäristöä käytetään filmissä taidokkaasti hyväksi, englantilaisen satamapahasen slummit elävät antaen elokuvalle sävyjä, syvyyttä ja vivahteita."

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Harju, Rauno: Englantilaisjännäri ja vallankumousseikkailu.  *Helsingin Sanomat*, 8.11.1974. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Film in 1960 *awards.bafta.org*. Viitattu 2.2.2024.
3. ↑  Talaskivi, Paula: Syksyn filmiohjelmistoa.  *Helsingin Sanomat*, 1.10.1959, s. 10. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Arkistohaku 'tiger bay' *berlinale.de*. Viitattu 2.2.2024.
5. ↑  Talaskivi, Paula: Viikon filmejä.  *Helsingin Sanomat*, 31.12.1959, s. 9. Näköislehti (maksullinen).

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuva katsottavissa Internet Archivessa
**Giant Bomb** on yhdysvaltalainen videopelien arvostelusivusto ja wiki, jonka loivat GameSpotin toimittajat Jeff Gerstmann ja Ryan Davis. Sivuston blogi avattiin 6. maaliskuuta 2008 ja koko nettisivusto avattiin 21. heinäkuuta 2008. Giant Bombin pääkonttori sijaitsi ensin Sausalitossa, Kaliforniassa, mutta sen paikka vaihtui 26. kesäkuuta 2011 San Franciscoon.

Sivuston osti maaliskuussa 2012 CBS Interactive ja se päätyi Red Ventures -yhtiön kautta Fandomin omistukseen syksyllä 2022.

Pääsisältö
----------

#### Uutiset

Giant Bombin uutiset kirjoitti aluksi uutistuottaja Klepek ja kirjoittaja Navarro. Artikkelit eivät ole rajoitettuja ainoastaan peliuutisiin, vaan ne sisälsivät usein tutkivan journalismin osia videopeliteollisuudesta, kuten Team Bondin ympärillä pyörivästä kiistasta.

#### Arvostelut

Videopelit Giant Bomb arvostelee viiden tähden skaalalla, jossa viisi tähteä on korkein arvosana ja yksi tähti matalin arvosana. Videopeliarvostelut otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön Giant Bombilla 20. kesäkuuta 2008, kun se arvosteli PlayStation 3:lle julkaistun *Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsin*. Metacritic on tiedottanut Giant Bombin tehneen yhteensä yli 700 arvostelua, joista yli 405 on ollut positiivisia, yli 201 ristiriitaisia ja yli 100 negatiivisia. Noista arvosteluista 29 prosenttia on korkeampia, 3 prosenttia sama ja 68 prosenttia on alempia kuin Metacriticin antamat keskiarvosanat.

Lähteet
-------

1. ↑  News Internal Emails Paint an Even Uglier Picture of Team Bondis Work Practices *giantbomb.com*.
2. ↑  Giant Info Bomb #2 Reviews, Podcasts and More *giantbomb.com*.
3. ↑  Giant Bomb at Metacritic.com *metacritic.com*.
**Titanicin kohtalonyö** (*A Night to Remember*) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Walter Lordin samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo matkustajahöyrylaiva *RMS Titanicin* viimeisistä hetkistä aluksen törmättyä neitsytmatkallaan jäävuoreen.

Elokuvan keskeisiä rooleja esittävät Kenneth More, Ronald Allen, Robert Ayres, Honor Blackman, Anthony Bushell, John Cairney, Michael Goodliffe, Kenneth Griffith, Laurence Naismith, Russell Napier ja George Rose. Sean Connery tekee elokuvassa cameo-roolin kansimiehenä. Elokuvan on ohjannut Roy Ward Baker.

*Titanicin* neljäs perämies Joseph Boxhall ja Cunard Linen kommodori Harry Grattidge toimivat elokuvan teknisinä neuvonantajina.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Titanicin kohtalonyön* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 5.7.2016.
**Bloody Sunday – verinen sunnuntai** (*Bloody Sunday*) on Paul Greengrassin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläis-irlantilainen televisioelokuva vuodelta 2002. Dokumentaariseen tyyliin, ulkopuolisen tarkkailijan tavoin tapahtumia seuraten toteutettu elokuva kertoo Pohjois-Irlannin levottomuuksiin liittyvästä, veriseksi sunnuntaiksi kutsutusta katolisten kansalaisoikeusmarssista, jossa 13 ihmistä sai surmansa ja 13 loukkaantui brittisotilaiden avattua tulen väkijoukkoon Pohjois-Irlannin Derryssä 30. tammikuuta 1972.

Ohjaaja Greengrassin tekemä käsikirjoitus pohjautuu derryläisen kirjailijan Don Mullanin vuonna 1997 ilmestyneeseen kirjaan *Eyewitness Bloody Sunday*, johon hän kokosi silminnäkijöiden kertomuksia päivän tapahtumista. Mullan toimi myös käsikirjoituskonsulttina ja esiintyy pienessä sivuosassa katolisena pappina.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  James Nesbitt  | … |  parlamenttiedustaja Ivan Cooper
  |
|  Tim Pigott-Smith  | … |  kenraalimajuri Ford
  |
|  Nicholas Farrell  | … |  brittisotilas Patrick MacLellan
  |
|  Gerard McSorley  | … |  poliisipäällikkö Lagan
  |
|  Kathy Kiera Clarke  | … |  Frances
  |
|  Mary Moulds  | … |  Bernadette Devlin
  |

Vastaanotto
-----------

Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2002, ja se voitti festivaalin yleisöpalkinnon. Neljä päivää myöhemmin se ensiesitettiin Britannian televisiossa ITV-kanavalla. Suomessa elokuva on esitetty Yle TV1 -kanavalla syys- ja marraskuussa 2007.

*Bloody Sunday* jakoi Berliinin elokuvajuhlilla parhaan elokuvan Kultainen karhu -palkinnon japanilaisanimaation *Henkien kätkemä* kanssa. Se sai myös ekumeenisen tuomariston erikoispalkinnon. Irlannin elokuva- ja televisiogaalassa elokuva palkittiin vuoden parhaana sekä lisäksi käsikirjoituksestaan ja äänityksestään. Brittiläisessä Bafta-gaalassa Ivan Strasburg palkittiin kuvauksesta ja valaistuksesta, ja elokuva tuotti lisäksi neljä muuta ehdokkuutta. *Bloody Sunday* oli European Film Awards -ehdokkaana neljässä sarjassa, muun muassa parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen kategorioissa.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Bloody Sundayn* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jennifer Llewellyn & Steve Thompson: Bloody Sunday (2002) *Northern Ireland and the Troubles*.  2017. Alpha History. Viitattu 13.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  *Bloody Sunday – verinen sunnuntai* Elonet.  , Esitystiedot. Viitattu 13.8.2018.
3. ↑  *Bloody Sunday – verinen sunnuntai* Internet Movie Databasessa. (englanniksi), Awards. Viitattu 13.8.2018.
4. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made (Arkistoitu – Internet Archive), *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, 2. painos, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 11.8.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bloody Sunday (film)
**Max Wikström** (s. 1971 Amsterdam) on suomalainen lavastaja, valosuunnittelija ja pelisuunnittelija.

Opinnot
-------

Wikström opiskeli kuvaamataitopainoitteissa Kaitaan lukiossa kuvaamataiteita. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991. Valo- ja äänisuunnittelua hän on opiskellut Teatterikorkeakoulussa, valo- ja äänisuunnittelun laitoksella, josta hän on valmistunut vuonna 2001. 

Tämän lisäksi hän on opiskellut useissa muissa Kuvataideakatemiassa (1995), Wimbeldon School of Artissa (1997) ja lavastamista Taideteollisen korkeakoulun Lavastustaiteen laitoksella (2000-2001)..

Työura teatterissa
------------------

Wikström on työskennellyt niin valo- kuin äänisuunnittelijana ja lavastajana kymmenissä näytelmissä. Hänellä on laaja kokemus työskentelystä eri teattereissa etenkin Saksassa ja Suomessa mm. Academie der Kunst (Berliini), Ballhaus Ost (Berliini), Espoon teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Kansallisteatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa, Lilla Teaternissa, Linnateatterissa Turussa, Q-teatterissa, Staatstheater (Rostock) ja Tampereen Teatterissa.

Pitkän ja runsaan teatteriuran aikana hänet on palkittu myös sädepalkinnolla Valonsäteellä. Palkinto myönnettiin hänelle valosuunnittelusta Pohjalla-näytelmässä. Näytelmä on Janne Reinikaisen ohjaama ja sitä esitettiin Kansallisteatterissa.

Pelisuunnittelu
---------------

Vuonna 2015 hän oli mukana perustamassa Toad Kings oy:tä, jonka toimitusjohtajana hän on toiminut perustamisesta saakka.

Wikström on ollut pääsuunnittelijana kolmessa lautapelissä: Realm of Wonder, Space Freaks ja Astro Drive. Lisäksi hän on ollut mukana suunnittelijana Toad Kingsin suunnittelemissa Dokmus- ja Allies-lautapeleissä ja muissa peleissä.

Tällä hetkellä hän toimii pääsuunnittelijana Agemonia-lautapeliprojektissa, jonka julkaisijana toimii Lautapelit. Syyskuussa joukkorahoitukseen julkaistava Agemonia-projekti on yksi vuoden odotetuimmista lautapelijulkaisuista. Se on saanut erinomaiset etukäteisarvostelut.

Yksityiselämä
-------------

Max Wikström on naimisissa näyttelijä Leena Pöystin kanssa. He asuvat Espoossa yhdessä pariskunnan vuonna 2013 syntyneen pojan ja Leenan tyttären kanssa.
Wikström on monipuolinen ja intohimoinen lauta- sekä roolipelaaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Max Wikströmin kotisivut *maxwikstrom.com*. Viitattu 13.6.2021.
2. ↑  SVÄV sädepalkinnot 2007-19 *teme.fi*. Viitattu 13.6.2021.
3. 1 2 3  Toad Kings oy *toadkings.com*. Viitattu 13.6.2021.
4. ↑  agemonia *agemonia.com*. Viitattu 6.7.2021. (englanniksi)
5. ↑  Agemonia *BoardGameGeek*. Viitattu 6.7.2021. (englanniksi)
6. ↑  Toivanen, Kia: Syke-tähti Leena Pöysti: Tämä asia on arkemme pelastus *Kaksplus.fi*.  28.11.2018. Viitattu 6.7.2021.
**Matti Toivo Tapani Peltonen** (27. toukokuuta 1941 Tampere – 16. lokakuuta 1997 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1960–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kuusi maaottelua.

Matti (*Peltsu*) Peltonen edusti SM-sarjassa Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1965, 1966–1968 ja 1969–1970. Aikaisempi seura oli Tampereen Pallo-Veikot ja myöhempi vuodesta 1968 Hilpara. Hän pelasi SM-sarjassa 47 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 134 ottelua. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1961 ja 1964 ja saavutti kerran SM-hopeaa ja SM-pronssia. Parhaimpana pelinään Peltonen piti vuoden 1967 mestaruussarjaottelua Ilvestä vastaan, jonka Tappara voitti 4-3.

Peltonen toimi vuonna 1970 poikien maajoukkueen, Hakkapeliittojen ja SAUL:n jääkiekkojoukkueen (pronssi Tampereen MM-kisoissa) valmentajana. Jalkapalloa hän pelasi vuosina 1962–1963 TP-V:n suomensarjajoukkueessa.

Peltonen oli ammatiltaan merkonomi. Hänen mieliharrastuksensa oli klassisen jazzmusiikin kuuntelu. Peltosen kotikunta oli Tampere.

Lähteet
-------

* Suikki, Reijo (päätoim.): *Jääkiekkokirja 2005–2006*. Egmont Kustannus Oy Ab, 2005. ISBN 952-469-357-7.
* Forss, Risto, ym.: *Suuri Jääkiekkoteos 1*. Scandia-Kirjat Oy, 1979. ISBN 951-9466-14-2.

### Viitteet

1. ↑  Peltonen Matti Toivo Tapani, hautakuva albumissa: Tampere, Kalevankankaan hautausmaa osio 41 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 27.2.2024.
2. ↑  Ilves maksoi kalavelat Tapparalle *Mtvuutiset.fi*.  18.10.1997. Viitattu 25.6.2023.
3. 1 2 3 4 5  Urheilumme Kasvot Osa 3, Peltonen, Matti Toivo Tapani, sivu 448, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978
4. 1 2 3  Jääkiekkokirja 2005–2006, s. 315
5. ↑  Jääkiekkokirja 2005–2006, s. 224
6. ↑  Suuri Jääkiekkoteos 1, s. 262
7. ↑  Suuri Jääkiekkoteos 1, s. 288
**Kauppakeskus Veturi** on Kouvolan Kuusankoskella, Valtatie 6:n varrella Tervaskankaalla sijaitseva kauppakeskus. Sen pinta-ala on 48 000 m². Kauppakeskus valmistui vuonna 2012. Veturi on Suomen 13. suurin ja Kaakkois-Suomen sekä Kymenlaakson suurin kauppakeskus ja sen vaikutusalueella, pääosin Kymenlaaksossa asuu noin 100 000 ihmistä.

Historia
--------

Kauppakeskus Veturin edustalla oleva höyryveturi, Tk3 1154
Kesko ilmoitti lokakuussa 2007 suunnittelevansa uuden kauppakeskuksen rakentamista silloisen Kuusankosken kaupungin eteläosaan Tervaskankaalle. Keskon mukaan alue on sijainnollisesti erinomainen Kouvolan ja Kuusankosken muodostaman kaupunkialueen keskipisteessä, Valtatie 6:n varrella. Marraskuussa 2008 Kesko ja Kuusankosken kaupunki solmivat maakaupan 13,6 hehtaarin kokoisesta alueesta, joka sijaitsee Kuutostien ja Kuusaantien risteysalueella, aivan entisen Kuusankosken ja Kouvolan rajan vieressä. Kauppakeskuksen oli alun perin määrä valmistua vuonna 2011, mutta taloudellinen lama hidasti hieman suunnittelutöitä. Kauppakeskuksen rakennustyöt alkoivat lopulta elokuussa 2010. Helmikuussa 2011 kauppakeskuksen nimeksi valittiin *Veturi*. Silloin keskuksen tiedettiin valmistuvan vuoden 2012 syyskuun tienoilla. 

Kauppakeskus Veturi avattiin lopulta torstaina 13. syyskuuta 2012. Avajaisnauhan leikkasivat silloiset Kouvolan kaupunginjohtaja Lauri Lamminmäki ja Keskon pääjohtaja Matti Halmesmäki. Avajaisviikonloppuna Veturissa kävi noin 85 000 asiakasta. Kauppakeskus Veturiin siirtyi huomattava määrä Kouvolan liikkeitä, pääosin Keskon liikkeitä. Muun muassa kaksi isoa liikerakennusta Tommolankadulla tyhjeni lähes kokonaan, kun Kouvolan entiset K-Citymarket (Tommolankatu 5) ja K-Rauta siirtyivät uuteen kauppakeskus Veturiin. Myös Kouvolan keskustasta lähti huomattava määrä liikkeitä Veturiin. Kouvolan keskustan on sanottu autioituneen johtuen siitä, että suurin osa keskustan liikkeistä on siirtynyt Veturiin. Vuonna 2018 Veturin K-Citymarketin katolle asennettiin aurinkopaneelit.

Liikkeet ja palvelut
--------------------

Veturissa on 80 liikettä. Veturin ankkuriliikkeinä toimivat K-Citymarket, K-Rauta, Clas Ohlson, ja elokuvateatteri Kino 123. 

Veturissa oli myös Tokmanni joka on sittemmin lopetettu.

Kauppakeskuksen omistaa Mercada Oy. Veturi työllistää noin 650 henkilöä. Kauppakeskus on Suomen Kauppakeskusyhdistyksen jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Yle Uutiset
2. 1 2 3 4  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
3. ↑  Kauppakeskukset 2019 (PDF) Suomen Kauppakeskusyhdistys ry. Viitattu 1.8.2019.
4. ↑  Kauppakeskus Veturin rakennustyöt aikataulussa - Yle
5. ↑  Kesko suunnittelee yhteistyössä kaupungin kanssa Kymenlaakson suurimman kauppakeskuksen rakentamista Kuusankoskelle – Kesko (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Kesko ja Kuusankosken kaupunki solmivat maakaupat Tervaskankaan alueesta – Kesko (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Kauppakeskus Veturi avautui – Kesko (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Kouvolaan rakennetaan suuri kauppakeskus  31.5.2010. Helsingin Sanomat. Viitattu 30.10.2010.
9. ↑  f *kauppakeskusyhdistys.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppakeskuksen kotisivut
**Helsingin temppeli** on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon temppeli Espoon Karakalliossa. Temppelin suunnitteli Evata Architects ja rakennutti NC Rakennus OY.

Temppeli ei ole yleisölle avoin, eikä siellä järjestetä jumalanpalveluksia. Sisäänpääsy on mahdollista vain kirkon jäsenille, joilla on kirkon myöntämä niin sanottu temppelisuositus. Temppelissä järjestetään temppelitoimituksia, eli kirkon seremonioita ja rituaaleja, kuten endaumentteja, kasteita ja konfirmointeja, esitoimituksia ja sinetöintejä.

Suomalaisten kirkon jäsenten lisäksi se on lähin temppeli myös Pietarissa ja Baltiassa asuville jäsenille. Temppeli valmistui vuoden 2006 elokuussa. Se vihittiin käyttöön saman vuoden lokakuun 22. päivänä. Se on järjestyksessä 124. temppeli. Temppelissä pidettiin avoimien ovien päivä, jonka jälkeen se suljettiin muilta kuin mormoneilta.

Temppeliä tarjottiin rakennettavaksi myös Helsinkiin ja Vantaalle. Espoon apulaiskaupunginjohtaja Olavi Louko sai tehtäväkseen valita temppelirakennuksen ulkonäön. Temppelin tornista piti alun perin rakentaa korkeampi, mutta Espoon rakennusvalvontavirasto ei hyväksynyt sitä. Temppeli rakennettiin Italiasta ja Yhdysvalloista tuoduista materiaaleista.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsinki Finland Temple *Church News*.  4.3.2010. Viitattu 20.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Helsingin temppeli - lisätietoja *Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko*. Viitattu 22.7.2020.
3. ↑  Kymmenes temppeli Euroopassa avautui churchofjesuschrist.org. Viitattu 20.10.2022.
4. ↑  Suomen ensimmäinen mormonitemppeli nousi Espooseen *Helsingin Sanomat*.  21.7.2006. Viitattu 20.10.2022.
5. ↑  Helsingin Sanomat 21.7.2006: Kirkko valittiin mallikirjasta
**Itävallanajokoira** (saks. *Brandlbracke*) on itävaltalainen koirarotu.

Ulkomuoto
---------

Itävallanajokoira koiranäyttelyssä.
Kallo on leveä, kuono voimakas ja kuononselkä suora. Purenta on leikkaava. Silmät ovat tummanruskeat. Korvat ovat keskipitkät, riippuvat ja kärjistään pyöristyneet. Häntä on pitkä ja hieman kaareva. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 50–56 cm välillä ja narttujen 48–54 cm välillä.

Karvapeite on lyhyt (n. 2 cm pitkä), sileä, tiivis. Värityksen pitää olla musta pienin, selvästi erottuvin merkein, joiden sävy vaihtelee vaaleasta tummaan punaruskeaan. Silmien yläpuolella täytyy olla punaruskeat merkit, mihin viittaa myös lempinimi *vieräugl* eli "nelisilmä", samoin kuin sanan *brandlbracke* osa *brand*, joka merkitsee "tulta" tai "ruostetta" (merkkien väriin viitaten).

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on luonteeltaan miellyttävä, työssään tarkkavainuinen. Sen pääasiallista riistaa ovat jänikset, ja sitä käytetään sekä ajavana että jäljestävänä koirana, mm. vuoristoissa.

Alkuperä
--------

Itävallanajokoira vuodelta 1915.
Itävallanajokoiran uskotaan olevan alkuperäisen "kelttienajokoiran" (mahdollisesti sama rotu kuin kelttienvinttikoira) ja juranajokoiran välisen risteytyksen tulos - lisäksi myös hubertuksenajokoiralla saattoi olla vaikutusta rodun kehittymiseen. Itävallanajokoirasta ei ole kuitenkaan tunnettua historiaa ennen 1800-luvun puoliväliä, ja se hyväksyttiin kotimaassaan ensimmäisen kerran virallisesti vuonna 1884.

Katso myös
----------

* Puolanjahtikoira
* Unkarinajokoira

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Itävallanajokoira (pdf) (Rotumääritelmä) Suomen Kennelliitto – Finska Kennelklubben ry. Viitattu 11.1.2021. fi
2. ↑  KoiraNet-jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto. Viitattu 4.9.2016)
3. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 95–96. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Austrian black and tan hound
**Andy Karl** (alkuaan **Andrew Karl Cesewski**; s. 27. elokuuta 1974 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti musikaalinäyttelijänä.

Ura
---

Andy Karl syntyi Walter Cesewskin ja Susan Weismanin perheeseen, tuonnempana hän vaihtoi viralliseksi sukunimekseen isoisoisänsä Andrew Karlin nimen. Kouluvuosinaan hän harrasti amerikkalaista jalkapalloa ja esittäviä taiteita.

16-vuotiaana Karl näytteli nimiroolin teoksessa *Aladdin* White Marsh Dinner Theatre'ssa. Sittemmin hän suoritti musiikkiopintoja Towson Universityssa, minkä jälkeen hän muutti New Yorkiin, missä hän on näytellyt muun muassa Broadway-musikaaleissa, kuten *Rocky the Musical* ja *Groundhog Day* sekä off Broadway -musikaaleissa, kuten *Altar Boyz* ja *Slut*.

Karl on näytellyt myös muutamia elokuvien sivurooleja, kuten Calebin roolin musiikillisessa draamakomediassa *Soul-siskot* (2012). Televisiossa Karlin rooleja on muun muassa Mike Dodds rikossarjassa *Kova laki: Erikoisyksikkö*.

Musikaalirooleja
----------------

* Joey (*Saturday Night Fever*, 2000)
* David Fonda (*The Wedding Singer*, 2006)
* Chad/Dewey/Kyle (*Legally Blonde*, 2007–2008)
* Joe (*9 to 5*, 2009)
* Fiyero Tiggular (*Wicked*, 2010)
* Tommy DeVito (*Jersey Boys*, 2011–2013)
* Neville Landless/Mr. Victor Grinstead (*The Mystery of Edwin Drood*, 2012–2013)
* Rocky Balboa (*Rocky the Musical*, 2014)
* Bruce Granit (*On the Twentieth Century*, 2015)
* Phil Connors (*Groundhog Day*, 2017)
* Edward Lewis (*Pretty Woman: The Musical*, 2018–2019)

Lähteet
-------

1. ↑  Karl, Drennan and LoSchiavo Star In Limited Run Of 'Hunka Hunka Burnin' Love' at AU BAR *Broadwayworld.com*.  13.12.2005. Wisdom Digital Media. Viitattu 19.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Andy Karl *Broadway.com*. Broadway.com. Viitattu 19.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Andy Karl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Andy Karl 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Nikkilä** on kaupunginosa Lahdessa. Nikkilä sijaitsee Renkomäen ja Kerinkallion välissä rajautuen idässä Ämmälään ja lännessä Launeeseen. Lahden keskustaan on noin neljä kilometriä.

Kylä on saanut nimensä Lahden kartanon entisestä sivukartanosta, joka sijaitsi ennen Lahden kylän paloa nykyisessä Keski-Lahdessa. Talo mainitaan Lahden kylän talojen joukossa vuonna 1634. Nimi perustuu miehen nimeen Nikki, Niku, joka pohjautuu nimimuotoon Nikodemus.

Kapteeni Fellman osti Nikkilän tilan 1800-luvun lopulla ja liitti sen Kartanonsa maihin. Talo sijaitsi Launeen ja Renkomäen lähellä. Vuonna 1912 Nikkilän maat jaettiin useaksi eri tilaksi.

Maantieteellinen jako
---------------------

Maantieteellisesti Nikkilä jaetaan kolmeen erityyppiseen alueeseen.

Itä-Nikkilä koostui valtaosin isoista sodan jälkeisistä asutustiloista, jotka rakentuivat rintamamiestalotyypillä. Suurin osa asutustiloista on jo kaavoitettu uusiksi omakotialueiksi. Alueen asuntokanta koostuu valtaosin 1940-2000 -lukujen omakotiasunnoista, joista pääosa on parin viime vuosikymmenen aikana toteutuneita. Itä-Nikkilä täydentyy edelleen myös jatkossa.

Laakso-Nikkilä on uusi asuinalue Nikkilän vanhan asuinalueen eteläpuolella. Alue liittyy kiinteästi jo olemassa olevaan asutukseen. Loivasti Vartio-ojan laaksoon laskeutuvalle pellolle on rakennettu 2000-luvlla uusia omakotitaloja. Alueen kaavoitus ja rakentaminen jatkuu lähivuosina.

Läntisin osa Nikkilästä, Länsi-Nikkilä, on toimitila-aluetta, mutta asuntoalueen länsiosassa on metsäisen harjanteen ympärillä runsaasti eri-ikäisiä omakotitaloja. Niiden eteläpuolella on muutama 1980-luvun kerrostalo sekä joukko uudehkoja 2000-luvun rivitaloja.

Lähteet
-------

* Marjukka Laapotti: Lahden paikannimistö
* www.lahdenseutu.net
**Troff** on tekstinmuotoiluohjelmisto, joka on alun perin kehitetty AT&T:llä Unix-käyttöjärjestelmälle.

troff- ja nroff-ohjelmat kehitti Joe Ossanna, jonka jälkeen Brian Kernighan jatkoi.
Ossanna kirjoitti alkuperäisen toteutuksen assemblyllä noin vuonna 1973 ja se kirjoitettiin uusiksi C-kielellä noin vuonna 1975.

troff on suunniteltu tekstille ja sisältää myös ominaisuudet, joita tarvitaan matematiikalle.

Ominaisuuksia
-------------

Troffin syöttökieli on täysin ohjelmoitavissa. Taulukoiden, kaavioiden ja matemaattisten kaavojen tuottamisen helpottamista varten on erillisiä esikääntäjiä. Troffin ohjaukseen käytetään tekstitiedostoa, jota voi muokata, käsitellä ja säilyttää käyttäjän valitsemilla työkaluilla.

Eri käyttötarkoituksia varten on kehitetty erilaisia laajoja makropaketteja. Tyypillinen troff-toteutus sisältää me-makrot tieteellisten tutkimusjulkaisujen tuottamista varten, man-makrot Unixin manuaalisivujen tuottamiseen sekä ms- ja mm-makrot kirjeitä, kirjoja, muistioita ja raportteja varten.

Esikääntäjät
------------

Troffin kehittyessä todettiin, ettei kaikkea voida tehdä helposti pelkällä troff-kielellä. Tämän takia alettiin kehittää esikääntäjiä. Ne muuttavat tietyntyyppisiä osia dokumentista troff-syötteeksi kelpaavaan muotoon. Esikääntäjät toimivat Unix-maailman filosofian mukaisesti, eli yksittäisen tehtävän hyvin suorittavan ohjelman tuloste sopii toisen ohjelman syötteeksi. Esikääntäjiä ovat mm.

* *eqn* (engl. equation), joka mahdollistaa matemaattisten kaavojen syöttämisen paljon helpommassa ja havainnollisemmassa muodossa
* *tbl* muotoilee taulukoita (tables).
* *refer* (ja samantyylinen *bib*) muotoilee lainauksia lainaustietokannan mukaan
* *pic* ja *ideal* kaavioiden kuvaamiseen
* *grap*, joka tuottaa kuvaajien tai kaavioiden määritelmistä ohjauskieltä *pic*ille.

Toteutuksia
-----------

* groff on GNU-projektin vapaa toteutus (troff ja nroff).
* unroff on laajennettava, Scheme-kielellä toteutettu korvaava järjestelmä.
* Heirloom troff perustuu OpenSolariksen troff-koodiin. Se sisältää lukuisia laajennuksia ja on myös groff-yhteensopiva.

Lähteet
-------

1. ↑  M. Douglas McIlroy: A Research UNIX Reader: Annotated Excerpts from the Programmer’s Manual, 1971-1986 (PDF) *cs.dartmouth.edu*. Viitattu 6.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  Joseph F. Ossanna & Brian W. Kernighan: Troff User’s Manual (PDF) *troff.org*. Viitattu 28.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Brian W. Kernighan & Lorinda L. Cherry: A System for Typesetting Mathematics (PDF) *research.swtch.com*. Viitattu 9.2.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Text Processor for Typesetters (englanniksi)
* GNU troff (groff) — a GNU project (englanniksi)
* troff(1) - Linux man page (englanniksi)