recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kuopion vankilaa.
Kuopion vankila on tyypillinen muurivankila.
Kuopion vankilan eräs osasto.
**Kuopion vankila** (aiemmin **Kuopion Lääninvankila**) on vankila Kuopion Maljalahden kaupunginosassa (Itkonniemenkatu 2b). Kuopion vankilassa oli 93-paikkainen suljettu laitos, ja sen yhteydessä on 20-paikkainen vapauttamisyksikkö. Vuonna 2016 keskimäärin yksiköissä oli 93 ja 19 vankia. Vangit tulevat tavallisesti Keski-Suomen, Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon maakunnista. Henkilöstöä vankilassa on 75.

Historiaa
---------

Kruunun- eli lääninvankila aloitti vuonna 1780. Nykyisellä paikallaan se on ollut vuodesta 1829 lähtien. Ensimmäinen rakennusvaihe on arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnittelema kolmikerroksinen kivinen rakennus, jonka keisari Aleksanteri I määräsi rakennettavaksi. Toinen rakennusvaihe valmistui 50 vuotta myöhemmin ja kolmas vaihe, punatiilinen nelikerroksinen ristinmuotoinen rakennus valmistui vuonna 1888. Ristimäinen vankilarakennus muistuttaa Pietarin Krestyn vankilaa.

Remontti
--------

Vuonna 2009 vankilassa aloitettiin laaja remontti, jonka myötä vankipaikkojen määrä nousi yli sataan. Remontti valmistui vuonna 2011, maksoi kaikkiaan 26,5 miljoonaa euroa ja sen jälkeen vankila oli yksi Suomen turvallisimmista Turun vankilan jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuopion vankila  21.12.2017. Rikosseuraamuslaitos (RISE), rikosseuraamus.fi.
2. ↑  Kuopion karttapalvelu: Maljalahti, Itkonniemenkatu 2b Kuopion kaupunki, kuopio.fi. Viitattu 16.7.2018.
3. ↑  Kuopion vankila on nyt yksi Suomen turvallisimmista *Yle Uutiset*.  14.10.2011. Viitattu 25.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuopion vankila** Wikimedia Commonsissa

* Aamuvuori, Tuula, *Kuopion lääninvankilan historiikki*. Oikeusministeriön vankeinhoito-osasto. Helsinki 1988.
**Täitimenjärvi** on pitkänkapea ja erittäin matala järvi Rääkkylän eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 42 kilometriä etelään. Järvi sijaitsee Oriveden Kokonselän pohjoispuolella.

Maantiede
---------

Täitimenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Järven keskiosa on vain noin sata metriä leveä. Rantaviiva on epämääräinen etenkin etelässä. Järven keskisyvyys on vain 84 senttimetriä. Syvintä on järven pohjoisosan muodostavalla Kapakkaselällä, suurin mitattu syvyys on 178 senttimetriä.

Täitimenjärven saariluku on viisitoista. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja. Kolmentoista pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Laajin saari on järven eteläosan Jänissaari-Mykräsaari. Täitimenjärven ranta-alueet ovat kulttuurimaisemaa, metsää ja suota, joka on eteläosan Metsonlahden ja Hirvilahden kohdalla merkitty vaikeakulkuiseksi.

Täitimenjärveen virtaa tulouoma luoteesta Leppälammilta. Järvi kääntyy alavirtaan Metsonlahden eteläkolkasta, josta alkaa Täitimenjoki. Sen pituus on noin kilometrin, suunta kohti kaakkoa ja se laskee Oriveden (75,9 metriä merenpinnan yläpuolella) Huotinlahteen.

Täitimenjärven vesitilavuus on 2 497 000 kuutiometriä.

Täitimenjärvi (04.318.1.001) kuuluu Täitimenjoen valuma-alueeseen (04.318), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Oriveden alue (04.31) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Täitimenjärvi on selkeästi laajin Täitimenjoen valuma-alueen vakavesistä. Alueella on sen lisäksi kaksi vähintään hehtaarin laajuista järveä: Etelä-Leppälampi ja Pohjois-Leppälampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Täitimenjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 28.7.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 28.7.2023.
3. ↑  Täitimenjärvi (04.318.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 28.7.2023.
4. ↑  Täitimenjoen valuma-alue (04.318) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 28.7.2023.
**Valkeakosken tehdasrata** oli Myllysaaren paperitehtaan (Walkiakoski Oy, myöhemmin Tervasaaren paperitehdas) sisäistä liikennettä hoitanut 600 mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen tehdasrata, joka valmistui 1906. Rata kulki tehdasalueelta nykyistä Valkeakoskenkatua pitkin Hakalan rannan halkoplaanille. Radan veturia kutsuttiin nimellä *"Pässi"* ja rataa nimellä *"Pässirata"*. Rata purettiin tehdasalueelta todennäköisesti 1940-1950 -lukujen vaihteessa ja tehtaan sisäinen liikenne korvattiin autokuljetuksella.

Radasta on äärimmäisen vähän tietoa, mutta yksi radalla kulkeneista vetureista oli Smoschewer & Co.:n tehtailla Saksassa 1918 valmistunut höyryveturi (647/1919, 0-4-0)(kuva (Arkistoitu – Internet Archive)).

Lähteet
-------

* Rautatie Valkeakoskelle (Arkistoitu – Internet Archive), Valkeakosken kaupunki, paikallisaineisto

### Viitteet

1. ↑  Tervasaari sotien jälkeen - Työn äärestä 1957 (2) (Arkistoitu – Internet Archive), s. 21-26. (pdf, 1,6 Mt)
2. 1 2  Ristiriita valmistusvuodessa: Valkeakoski.fi[vanhentunut linkki] sanoo sen olevan 1918 ja werkbahn.de[vanhentunut linkki] sanoo 1919

Aiheesta muualla
----------------

* Hakalan rannan halkoplaanin kuvia (Arkistoitu – Internet Archive) joissa näkyy myös 600 mm kiskot
Ruhrin sijainti punaisella.
Ruhrin alueen kartta.
Raskasta teollisuutta Essenissä.
**Ruhrin alue** (saks. *Ruhrgebiet*, puhekielessä *Ruhrpott* tai lyhyemmin vain *Pott*) on konurbaatio Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksan liittotasavallassa. Siihen kuuluu useita teollisuuskaupunkeja alueella, jota ympäröi etelässä Ruhr-, lännessä Rein- ja pohjoisessa Lippejoki. Ruhrin eteläpuolella on Bergisches Land. Ruhrin alueella asuu 5,3 miljoonaa ihmistä, ja se on osa suurempaa Rein–Ruhrin metropolialuetta, jolla asuu yli 12 miljoonaa asukasta.*lähde?*

Lännestä itään Ruhrin alueella ovat Duisburgin, Oberhausenin, Bottropin, Mülheim an der Ruhrin, Essenin, Gelsenkirchenin, Bochumin, Hernen, Hammin, Hagenin ja Dortmundin kaupungit. Lisäksi siihen kuuluvat Weselin, Recklinghausenin, Unnan ja Ennepe-Ruhrin piirit. Nämä ovat kasvaneet yhteen muodostaen ainutlaatuisen teollisuuskeskittymän, joka on Euroopan neljänneksi suurin kaupunkialue Moskovan, Suur-Lontoon, Pariisin ja mahdollisesti Istanbulin jälkeen. Ruhrin aluetta pidetään usein yhtenä kaupunkina, koska sen kaupunkien välissä ei juuri ole maaseutumaisia alueita.

Aluetta leimaa erityisesti toisen maailmansodan jälkeen sinne eri puolilta Pohjois-Afrikkaa suuntautunut maahanmuutto. Muita kuin Saksan kansalaisia asuu Ruhrin alueen eri osissa 9–16 prosenttia seudusta riippuen. Lisäksi maahanmuuttajataustaisia on aikuisista asukkaista 18–30 prosenttia alueesta riippuen ja alle 18-vuotiaista 36–45 prosenttia.

Historia
--------

Useat Ruhrin alueen kaupungit olivat suurimman osan historiastaan pelkkiä kyliä. Kasvu alkoi teollisen vallankumouksen ja hiilen ja teräksen tuotannon myötä. Kun hiilen menekki väheni 1960-luvulla, Ruhrin aluetta kohtasi rakennemuutoksen aika. Teollisuus erikoistui ja elinkeinorakenne muuttui vähitellen palvelualoja kohti ja korkeaan teknologiaan. Ilmansaasteet ja jokien saastuminen ovat sitä myötä jääneet menneisyyteen.

1800-luvulla Ruhrin alueelle muutti yli miljoona puolalaista Itä-Preussista ja Sleesiasta Ostflucht-nimellä tunnetussa muuttoaallossa. Lähes kaikki heidän jälkeläisensä puhuvat nykyään äidinkielenään saksaa, mutta puolalaiset sukunimet ovat yhä muistona muuttovirrasta. Vuonna 1900 Gelsenkirchenin asukkaista puolalaisia oli 13,1 prosenttia ja Bochumissa 9,1 prosenttia.*lähde?*

Kun Saksa ei ensimmäisen maailmansodan jälkeen pystynyt suorittamaan voittajien vaatimia sotakorvauksia, Ranska ja Belgia miehittivät Ruhrin alueen vuonna 1923 ja ottivat haltuunsa alueen kaivokset ja tuotantolaitokset. Miehitysjoukot poistuivat alueelta seuraavana vuonna.

Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet pyrkivät motittamaan ja valtaamaan Ruhrin teollisuuskeskittymän. Tämä onnistui maaliskuun lopussa 1945 sodan loppuvaiheessa ja alueelle saarrettiin 300 000 *lähde?* Wehrmachtin sotilasta. Kylmän sodan aikana Ruhrin aluetta pidettiin Varsovan liiton ensisijaisena kohteena. *lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Atlas Ruhrin metropolialueen kielimaisemasta.  *Virittäjä*, 1/2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruhrin alue** Wikimedia Commonsissa
**Cornale e Bastida** on kunta Pohjois-Italiassa Pavian maakunnassa Lombardian alueella. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi pientä kuntaa, Bastida de' Dossi (171 asukasta) ja Cornale (721 asukasta), yhdistyivät muodostaen Cornale e Bastidan kunnan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   Kuntaliitokset 2014
2. ↑   Kuntaliitokset 2014

Pavian maakunta
Alagna | Albaredo Arnaboldi | Albonese | Albuzzano | Arena Po | Badia Pavese | Bagnaria | Barbianello | Bascapè | Bastida Pancarana | Battuda | Belgioioso | Bereguardo | Borgarello | Borgo Priolo | Borgo San Siro | Borgoratto Mormorolo | Bornasco | Bosnasco | Brallo di Pregola | Breme | Bressana Bottarone | Broni | Calvignano | Campospinoso | Candia Lomellina | Canevino | Canneto Pavese | Carbonara al Ticino | Casanova Lonati | Casatisma | Casei Gerola | Casorate Primo | Cassolnovo | Castana | Casteggio | Castelletto di Branduzzo | Castello d’Agogna | Castelnovetto | Cava Manara | Cecima | Ceranova | Ceretto Lomellina | Cergnago | Certosa di Pavia | Cervesina | Chignolo Po | Cigognola | Cilavegna | Codevilla | Confienza | Copiano | Corana | Cornale e Bastida | Corteolona e Genzone | Corvino San Quirico | Costa de’ Nobili | Cozzo | Cura Carpignano | Dorno | Ferrera Erbognone | Filighera | Fortunago | Frascarolo | Galliavola | Gambarana | Gambolò | Garlasco | Gerenzago | Giussago | Godiasco Salice Terme | Golferenzo | Gravellona Lomellina | Gropello Cairoli | Inverno e Monteleone | Landriano | Langosco | Lardirago | Linarolo | Lirio | Lomello | Lungavilla | Magherno | Marcignago | Marzano | Mede | Menconico | Mezzana Bigli | Mezzana Rabattone | Mezzanino | Miradolo Terme | Montalto Pavese | Montebello della Battaglia | Montecalvo Versiggia | Montescano | Montesegale | Monticelli Pavese | Montù Beccaria | Mornico Losana | Mortara | Nicorvo | Olevano di Lomellina | Oliva Gessi | Ottobiano | Palestro | Pancarana | Parona | Pavia | Pietra de’ Giorgi | Pieve Albignola | Pieve Porto Morone | Pieve del Cairo | Pinarolo Po | Pizzale | Ponte Nizza | Portalbera | Rea | Redavalle | Retorbido | Rivanazzano Terme | Robbio | Robecco Pavese | Rocca Susella | Rocca de’ Giorgi | Rognano | Romagnese | Roncaro | Rosasco | Rovescala | Ruino | San Cipriano Po | San Damiano al Colle | San Genesio ed Uniti | San Giorgio di Lomellina | San Martino Siccomario | San Zenone al Po | Sannazzaro de’ Burgondi | Sant’Alessio con Vialone | Sant’Angelo Lomellina | Santa Cristina e Bissone | Santa Giuletta | Santa Margherita di Staffora | Santa Maria della Versa | Sartirana Lomellina | Scaldasole | Semiana | Silvano Pietra | Siziano | Sommo | Spessa | Stradella | Suardi | Torrazza Coste | Torre Beretti e Castellaro | Torre d’Arese | Torre d’Isola | Torre de’ Negri | Torrevecchia Pia | Torricella Verzate | Travacò Siccomario | Trivolzio | Tromello | Trovo | Val di Nizza | Valeggio | Valle Lomellina | Valle Salimbene | Valverde | Varzi | Velezzo Lomellina | Vellezzo Bellini | Verretto | Verrua Po | Vidigulfo | Vigevano | Villa Biscossi | Villanova d’Ardenghi | Villanterio | Vistarino | Voghera | Volpara | Zavattarello | Zeccone | Zeme | Zenevredo | Zerbo | Zerbolò | Zinasco
**Jan Mikael Westermarck** (s. 9. elokuuta 1948 Tukholma) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Westermarck syntyi professori Hakon Westermarckin ja Ingrid Alma Lindholmin perheeseen ja avioitui 1963 ylioppilasmerkonomi Tarja Anneli Tuulikki Pajun kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1962 ja valmistui diplomiekonomiksi markkinointilinjan priimuksena Svenska handelhögskolanista 1967. Hän on suorittanut myös useita liiketoiminnan ja liikkeenjohdon kursseja ja opintokokonaisuuksia. Westermarck oli Oy Scan-Auto Ab:n pääjohtajan assistentti 1965–1967, Oy Tietovoima Ab:n markkinointijohtaja 1967–1969, Saab-Scania Ab:n systeemisuunnittelija Ruotsissa 1969–1970, Oy Datasaab-Valmet Ab:n markkinointijohtaja ja toimitusjohtajan sijainen 1970–1973, Xeroxin Suomen yhtiön Rank Xerox Oy:n markkinointi- ja suunnittelujohtaja 1973–1977, Akkuteollisuus Oy:n toimitusjohtaja 1977–1992, Kaivokselan Raskaat Ajoneuvot Oy:n, vuodesta 1995 Raskaat Ajoneuvot Oy, toimitusjohtaja 1992–1997 ja Volvo Kuorma- ja Linja-autot Oy:n toimitusjohtaja 1997–1999. Hän oli myös Afa Oy:n toimitusjohtaja 1977–1992 ja Suomen Purjehtijaliiton toiminnanjohtaja 2001–2004. Siuntion kunnanvaltuutettu Westermarck oli 2012–2014 ja hänellä on ollut myös useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kotilainen, Sofia: Kauppaneuvos J. Mikael Westermarck (1939–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 31.3.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 3.9.2023.
2. ↑  Taloussanomat, Jari Peltola: Volvon raskaiden ajoneuvojen Suomen-johtaja vaihtuu. Kauppaneuvos Mikael Westermarck jää eläkkeelle. *is.fi*. Viitattu 3.9.2023.
3. ↑  Westermarck Purjehtijaliiton toiminnanjohtajaksi.  *Länsi-Savo*, 3.2.2001, nro 33, s. 15. Kansalliskirjasto. Viitattu 3.9.2023.
*Tämä artikkeli kertoo Montepulcianon kaupungista. Montepulciano on myös viinirypälelajike. Montepulciano d’Abruzzo on viini.*
**Montepulciano** on kaupunki Italian Toscanassa Sienan maakunnassa noin 190 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Kaupungissa on runsaat 14 000 asukasta. Se on Toscanan korkeimpia kukkulakaupunkeja. Kaupunki on rakennettu kapealle harjanteelle, jolla sijaitsevalta pääkadulta kujat laskeutuvat jyrkästi alas.

Historia
--------

Montepulciano saa kiittää ulkoasustaan rauhansopimusta, joka solmittiin vuonna 1511 Firenzen kanssa, kun kaupunki oli ollut pitkään Sienan hallinnassa. Firenzeläiset lähettivät Antonio da Sangallon rakennuttamaan portit ja muurit uudelleen. Hanke oli niin menestyksekäs, että samainen arkkitehti rakensi Montepulcianoon paljon muutakin uutta. Pääaukio on nimeltään Piazza Grande. Se on kaupungin korkeimmalla kohdan lähellä, ja sitä hallitsee 1500- ja 1600-luvulla rakennettu tuomiokirkko sekä 1200-luvulla goottilaiseen tyyliin rakennettu kaupungintalo, Palazzo Comunale.

Elinkeinot
----------

Montepulciano on viinin ja elintarvikkeiden tuotantoaluetta. Tunnetuin paikallinen viini, Vino Nobile, oli paavin mielestä 1500-luvulla niin hyvää, että hän "aateloi" sen. Elintarvikkeista tunnetuimpia ovat sianlihajalosteet, paksua spagettia muistuttava pasta *pici*, linssit ja hunaja.

Nähtävyyksiä
------------

San Biagion pyhiinvaelluskirkko.San Biagion pyhiinvaelluskirkko.
* Palazzo Tarugi
* Santa Maria delle Grazien kirkko 1500-luvun loppupuolelta
* San Biagion kirkko.

Lähteet
-------

* Firenze ja Toscana, Tammi 2007

### Viitteet

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 30.6.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 30.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montepulciano** Wikimedia Commonsissa

Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
Vanhaa Raahea Pekkatorilta Raahen kirkolle päin.
**Vanha Raahe** on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Raahen vanha puukaupunginosa, joka käsittää noin 150 vanhaa asuintaloa ja parisataa talousrakennusta. Kyseessä on yksi Suomen parhaiten säilyneistä puukaupungeista.

Iso osa vanhaa kaupunkia tuhoutui Raahen palossa vuonna 1810. Vain yksi neljäsosa kaupungista säilyi palossa, mutta kaupunki rakennettiin nopeasti uudelleen.

Vanha Raahe on yksi Raahen kaupungin matkailullista markkinointikohteista ja sitä pidetään kulttuurihistoriallisesti arvokkaana nähtävyytenä, johon on opasteet valtatieltä 8.

Vanhassa kaupungissa järjestetään kesäisin suosittuja opastettuja kierroksia sekä joulun alla koko kaupunginosan käsittävä Wanhan Raahen Joulukalenteri.

Lähteet
-------

1. ↑  Wanha Raahe *www.raahe.fi*. Viitattu 30.5.2021.
2. 1 2 3  Vanha Raahe - Raahen historiaa | KirjastoVirma *www.kirjastovirma.fi*.  Arkistoitu 2.6.2021. Viitattu 30.5.2021.
3. ↑  Opastetulle kierrokselle Raahen Matkailuoppaiden mukana *visitraahe.fi*. Viitattu 30.5.2021.
4. ↑  Wanhan Raahen joulukalenteri *www.visitraahe.fi*. Viitattu 30.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Wanha Raahe Visit Raahen kotisivuilla
* Vanha Raahe Kirjastovirman sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

Raahen kaupunginosat

* Antinkangas
* Holminlaakso
* Honganpalo
* Isoholmi
* Jokela
* Junnilanmäki
* Kaupunginmetsä
* Koivuluoto
* Kummatti
* Lapaluoto
* Lehmiranta
* Mestauskallio
* Mettalanmäki
* Ollinsaari
* Paraatinmäki
* Pattijoki
* Pikkuholmi
* Pitkäkari
* Vanha Raahe
* Varvi
* Velkaperä
* Vilppu
* Yritysperä
**Valtion itsenäisyyshistorialautakunta** oli vuosina 1937–1946 toiminut asiantuntijalautakunta, joka jakoi apurahoja Suomen itsenäisyyshistoriaa käsitteleviin tutkimuksiin. Cajanderin III hallituksen aloitteesta eduskunta myönsi vuonna 1937 Suomen 20-vuotisen itsenäisyyden juhlistamiseksi kaksi miljoonaa markkaa sellaisiin tutkimuksiin ja julkaisuihin, jotka "pätevästi valaisevat itsenäisyytemme esihistoriaa, itsenäisyytemme saavuttamista ja sen vastaista lujittamista". Valtioneuvosto asetti 16. joulukuuta 1937 rahoituksen jakamisesta päättämään itsenäisyyshistorialautakunnan, jonka puheenjohtajaksi tuli historian professori A. R. Cederberg ja muiksi jäseniksi professori Gunnar Landtman, rehtori Yrjö Ruutu, kenraaliluutnantti Aarne Sihvo ja päätoimittaja Artturi Leinonen. Cederbergin on arveltu olleen koko hankkeen alkuperäinen isä.

Itsenäisyyshistorialautakunnan oli tarkoitus rahoittaa Suomen valtiollista historiaa käsittelevän viisiosaisen yleisesityksen laatiminen, mutta teosta ei saatu koskaan kirjoitettua, osin maailmansodan puhkeamisen vuoksi. Päähankkeesta toteutui vain lähdemateriaalin keruu, joukko bibliografioita ja Cederbergin vuonna 1943 oppikirjaksi kirjoittama teos *Suomen uusinta historiaa 1898–1942*. Lautakunta jakoi apurahoja useisiin erityistutkimuksiin, joita olivat muun muassa Eino Parmasen sortovuosien vastarintaa kuvannut neliosainen *Taistelujen kirja* (1936–1941), Aaro Pakaslahden *Suomen itsenäisyyden tunnustaminen* (1937), Rafael Erichin *Suomen oikeusasema* (1938), Eero Kuussaaren *Heimosodat 1918–1922* (1939), Akseli Routavaaran tutkimus Suomen sanomalehdistöstä sortovuosina, Erkki Räikkösen elämäkerralliset tutkimukset P. E. Svinhufvudista, Y. K. Laineen kolmiosainen *Suomen poliittisen työväenliikkeen historia* (1945–1946) sekä Juhani Paasivirran kaksiosainen *Suomen itsenäisyyskysymys 1917* (1947–1949). Lisäksi itsenäisyyshistorialautakunta järjesti syksyllä 1940 kirjoituskilpailun "keinoista itsenäisyyden vastaiseksi turvaamiseksi", mutta vastausten heikon tason vuoksi ensimmäinen ja toinen palkinto jätettiin jakamatta.

Lähteet
-------

* Osmo Jussila: *Nationalismi ja vallankumous venäläis-suomalaisissa suhteissa 1899–1914*, s. 259–260. Historiallisia tutkimuksia 110. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1979.
* Valtion itsenäisyyshistorialautakunta (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisarkisto
**Etu-Gorlosin mongolien autonominen piirikunta** (mong. ᠡᠮᠦᠨᠡᠳᠦ ᠭᠣᠷᠯᠣᠰ, kiin. 前郭尔罗斯蒙古族自治县) on Kiinaan kuuluvan Jilinin maakunnassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Songyuanin prefektuuritason kaupunkiin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 607 640 asukasta.

Maantiede
---------

Etu-Gorlosin piirikunta kattaa 5 901,52 km² kokoisen alueen. Alue sijaitsee lähellä Sungari (Songhua) ja Nonnijokien (Nen) yhtymäkohtaa Mantšurian tasangolla. Noin 32,4 % alueesta on laidunmaata.

Historia
--------

1100-1200-luvuilla gorlos oli yksi mongolien heimon klaaneista. Etu-Gorlosin alue päätyi Qing-dynastian alaisuuteen vuonna 1625 ja itäinen gorlosklaani järjestettiin hallinnollisesti etu- ja takalippukuntiin, jotka kuuluivat Jirimin liittoon. Etu-Gorlos päätyi kiinalaisten uudisasukkaiden kohteeksi, mikä johti Togtakhu Taijin johtamaan kapinaan vuonna 1902. Japani miehitti Mantšurian 1930-luvulla ja alueen mongolialueista tehtiin vuonna 1932 Hingganin itsehallinnolliset maakunnat, joihin Etu-Gorlos ei kuitenkaan kuulunut. Kommunistit nousivat valtaan alueella vuonna 1945 ja syyskuussa 1955 muodostettiin Etu-Gorlosin autonominen piirikunta. Taka-Gorlosista tuli puolestaan Zhaoyuanin tavallinen piirikunta.

Väestö
------

Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 607 640 asukasta. Vuonna 1982 asukkaita oli 544 302 ja heistä 30 762 tai 5,7 % oli mongoleja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Qiánguō'ĕr Luósī Mĕnggŭzú Zìzhìxiàn (Autonomous County)) *citypopulation.de*. Viitattu 24.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Christopher P. Atwood: *Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire*, s. 188-189. Facts On File, 2004. ISBN 0-8160-4671-9. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etu-Gorlosin mongolien autonominen piirikunta** Wikimedia Commonsissa
**Nakatsu** (jap. 中津市, *Nakatsu-shi*) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Ōitan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Suōnmeren rannikolla ja rajautuu lännessä Fukuokan prefektuuriin. Asutus on keskittynyt pienelle rannikkotasangolle Yamakunijoen alajuoksulle; noin 80 prosenttia kaupungin alueesta on metsäistä vuoristoa ja lännessä se ulottuu Hikovuorelle saakka. Nakatsussa on 84 040 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 491,53 neliökilometriä.

Kaupungin ydinalue sijaitsee Yamakunijoen suulla ja kehittyi Edo-kaudella Nakatsun daimiokunnan linnanaluskaupunkina. Nakatsulle myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 1929, minkä jälkeen se on laajentunut useiden kuntaliitosten kautta. Vuonna 2005 kaupunkiin liitettiin Yamakunin, Hon’yabakein ja Yabakein maaseutukaupungit sekä Sankōn kyläkunta. Perinteisiä elinkeinoja ovat sateenvarjojen ja viuhkojen tuotanto sekä erityisesti tekstiiliteollisuus. Myöhemmin kaupunkiin on kehittynyt terästeollisuutta ja korkeateknologista teollisuutta. Maaseudulla viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä, vuoristoalueilla siitakesieniä.

Nakatsun merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Nakatsun linna, Fukuzawa Yukichin entinen asuintalo sekä Yabakein kanjoni ja siellä sijaitseva Aonodōmonin tunneli. Kaupunkia palvelee JR Kyūshūn Nippō-päälinja.

Kuvia
-----

* Nakatsun rautatieasemaNakatsun rautatieasema
* Yamakunijoki ja Kyōshūvuori Yabakein kanjonissaYamakunijoki ja Kyōshūvuori Yabakein kanjonissa
* Gōgan-jin temppeliGōgan-jin temppeli

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  統計資料編中津市市勢要覧平成30年度版 Nakatsu City. Viitattu 21.9.2019.
2. 1 2  中津市の人口と世帯数（2019年9月15日現在） Nakatsu City. Viitattu 21.9.2019.
3. 1 2 3  市の花・木・花木 Nakatsu City. Viitattu 21.9.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 中津市 Kotobank. Viitattu 20.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nakatsu** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ōitan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Beppu
* Bungo-Ōno
* Bungo-Takada
* Hita
* Kitsuki
* Kunisaki
* Nakatsu
* Ōita (pääkaupunki)
* Saiki
* Taketa
* Tsukumi
* Usa
* Usuki
* Yufu

 |  |
|  |
| Kunnat piirikunnittain | **Hayamin piirikunta** (Hiji) · **Higashi-Kunisakin piirikunta** (Himeshima) · **Kusun piirikunta** (Kokonoe · Kusu) |

 |
**Taggia** on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Imperian maakunnassa Ligurian alueella. Kunta on jakautunut kahteen keskukseen: Argentiinan laakson (*Valle Argentina*) historialliseen keskukseen *Taggiaan* sekä Välimeren rannalla olevaan *Arma di Taggiaan*. Alueelta on peräisin pienikokoinen Taggiasca-oliivi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Milano – Sanremo 2016
3. ↑  Milano – Sanremo 2015

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taggia**.
Imperian maakunta
Airole | Apricale | Aquila d’Arroscia | Armo | Aurigo | Badalucco | Bajardo | Bordighera | Borghetto d’Arroscia | Borgomaro | Camporosso | Caravonica | Carpasio | Castellaro | Castel Vittorio | Ceriana | Cervo | Cesio | Chiusanico | Chiusavecchia | Cipressa | Civezza | Cosio di Arroscia | Costarainera | Diano Arentino | Diano Castello | Diano Marina | Diano San Pietro | Dolceacqua | Dolcedo | Imperia | Isolabona | Lucinasco | Mendatica | Molini di Triora | Montalto Ligure | Montegrosso Pian Latte | Olivetta San Michele | Ospedaletti | Perinaldo | Pietrabruna | Pieve di Teco | Pigna | Pompeiana | Pontedassio | Pornassio | Prelà | Ranzo | Rezzo | Riva Ligure | Rocchetta Nervina | San Bartolomeo al Mare | San Biagio della Cima | San Lorenzo al Mare | Sanremo | Santo Stefano al Mare | Seborga | Soldano | Taggia | Terzorio | Triora | Vallebona | Vallecrosia | Vasia | Ventimiglia | Vessalico | Villa Faraldi
**Ari Haukkala** (13. lokakuuta 1965 Kauhava – 19. helmikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipsykologi ja dosentti. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteiden tohtori. Hän toimi yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Haukkalan asiantuntemusaluetta oli muun muassa terveyden sosiaalipsykologia.

Tutkimus
--------

Haukkala teki tutkimusta terveyteen ja hyvinvointiin liittyvistä psykososiaalisista tekijöistä kuten kyynisyys, masentuneisuus, ja niiden yhteyksistä sosioekonomisten ryhmien eroihin terveydessä. Haukkala suunnitteli teoriaperusteisia interventioita terveyskäyttäytymisen kuten tupakoinnin, ravitsemuksen ja liikunnan muuttamiseksi sekä tutki niiden vaikuttavuutta. Myös se, miten ihminen tulkitsee ja ymmärtää geeniperimäänsä liittyvää tietoa, ja toisaalta miten genomitietoa hyödynnetään terveydenhuollossa, lukeutui Haukkalan keskeisiin tutkimuskohteisiin.

Lähteet
-------

* Ari Haukkala (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Muistokirjoitus: Ari Haukkala 1965–2021 *Helsingin Sanomat*.  14.3.2021. Viitattu 14.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Haukkalan blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ari Haukkala - Tuhat-tutkimustietojärjestelmä - Helsingin yliopisto
**Kreeta-Maria Kivioja** (s. 1986 Kaustinen) on suomalainen toimittaja ja uutisankkuri, joka työskentelee Yle Uutisissa. Hän aloitti uutisankkurina Ylen aamussa kesällä 2020 ja Ylen iltauutisissa toukokuussa 2021. Kivioja työskenteli vuosina 2012–2016 Yle Kokkolassa, ja vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut Ylen Uutisluokan parissa.

Kivioja on kotoisin Kaustiselta, ja hän valmistui ylioppilaaksi Kaustisen musiikkilukiosta vuonna 2005. Tämän jälkeen Kivioja aloitti opinnot Tampereen yliopistossa, jossa hän opiskeli valtio-oppia ja journalismia. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri, pääaineenaan journalismi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kreeta-Maria Kivioja ankkuroi uutisia –  Tällainen on ollut hänen polkunsa Kaustiselta valtakunnallisiin lähetyksiin *perhonjokilaakso.fi*.  15.7.2021. Viitattu 15.7.2021.
2. ↑  Åkman, Erika: Ylen iltauutisten uusi ankkuri valloitti tv-katsojien sydämet kertalaakista – some täyttyi ylistyssanoista: "Toivottavasti on ruudussa jatkossakin!" *is.fi*.  15.5.2021. Viitattu 15.7.2021.
3. 1 2  Kreeta-Maria Kivioja työskentelee Yle Uutisluokassa *rakkaustinen.wordpress.com*.  2017. Viitattu 15.7.2021.
**Mofaz Racing** on malesialainen autourheilutalli. Talli perustettiin vuonna 2009, jolloin talli kilpaili Formula Renault 3.5 sarjassa yhteistyössä Fortec Motorsportin kanssa. Debyyttivuonnaan talli sijoittui sarjan viidenneksi ja tallin kuljettaja Fairuz Fauzy sijoittui toiseksi sarjapisteissä. Vuonna 2010 talli jatkoi sarjassa toimien Lotus Racing tallin junioritiiminä kilpaillen Mofaz Racing nimellä. Talli sijoittui yhdeksänneksi sarjapisteissä. Vuonna 2011 talli sijoittui jälleen yhdeksänneksi sarjapisteissä FR 3.5 sarjassa. Talli lopulta vetäytyi sarjasta kauden 2011 jälkeen. Talli kilpaili myös JK Racing Asia Series-sarjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mofaz Racing *Team Database*. Speedsport Magazine. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  English, Steven: Fortec confirm Pentus for 2009 *F3 News*.  30.1.2009. Autosport.com. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Mills, Peter: Panciatici joins Lotus FR3.5 team *F3 News*.  13.2.2010. Autosport.com. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Mills, Peter: Mofaz Formula Renault 3.5 team to close *F3 News*.  7.10.2011. Autosport.com. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Pomarance** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Pisan maakunnassa. Kunnan nähtävyys on vahvasti linnoitettu Rocca Sillana.

Pomaranceen kuuluvassa Larderellon kylässä sijaitsevassa paholaisen laaksossa (*Valle del Diavolo*) on geotermisiä voimaloita, joilla tuotetaan noin 27 % Toscanan sähköenergian tarpeesta. Ensimmäinen geoterminen voimala perustettiin alueelle vuonna 1913 ja kylässä on myös museo, jossa voi tutustua alan kehitykseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pomarance** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Museo della Geotermia (Arkistoitu – Internet Archive)

Pisan maakunta
Bientina | Buti | Calci | Calcinaia | Capannoli | Casale Marittimo | Casciana Terme Lari | Cascina | Castelfranco di Sotto | Castellina Marittima | Castelnuovo di Val di Cecina | Chianni | Crespina Lorenzana | Fauglia | Guardistallo | Lajatico | Montecatini Val di Cecina | Montescudaio | Monteverdi Marittimo | Montopoli in Val d’Arno | Orciano Pisano | Palaia | Peccioli | Pisa | Pomarance | Ponsacco | Pontedera | Riparbella | San Giuliano Terme | San Miniato | Santa Croce sull’Arno | Santa Luce | Santa Maria a Monte | Terricciola | Vecchiano | Vicopisano | Volterra
**Sarno** on kunta Etelä-Italiassa Salernon maakunnassa Campanian alueella. 

Keväällä 1998 satoi alueella runsaasti. 5. toukokuuta 1998 runsaat sateet aiheuttivat alueella maanvyörymän, joka tappoi 137 ihmistä aiheuttaen samalla huomattavia aineellisia vahinkoja. Vyörymä on nykyajan tuhoisimpia Italiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   www.tuttitalia.it
2. ↑   www.tuttitalia.it
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) www.colorado.edu

Salernon maakunta
Acerno | Agropoli | Albanella | Alfano | Altavilla Silentina | Amalfi | Angri | Aquara | Ascea | Atena Lucana | Atrani | Auletta | Baronissi | Battipaglia | Bellizzi | Bellosguardo | Bracigliano | Buccino | Buonabitacolo | Caggiano | Calvanico | Camerota | Campagna | Campora | Cannalonga | Capaccio | Casal Velino | Casalbuono | Casaletto Spartano | Caselle in Pittari | Castel San Giorgio | Castel San Lorenzo | Castelcivita | Castellabate | Castelnuovo Cilento | Castelnuovo di Conza | Castiglione del Genovesi | Cava de’ Tirreni | Celle di Bulgheria | Centola | Ceraso | Cetara | Cicerale | Colliano | Conca dei Marini | Controne | Contursi Terme | Corbara | Corleto Monforte | Cuccaro Vetere | Eboli | Felitto | Fisciano | Furore | Futani | Giffoni Sei Casali | Giffoni Valle Piana | Gioi | Giungano | Ispani | Laureana Cilento | Laurino | Laurito | Laviano | Lustra | Magliano Vetere | Maiori | Mercato San Severino | Minori | Moio della Civitella | Montano Antilia | Monte San Giacomo | Montecorice | Montecorvino Pugliano | Montecorvino Rovella | Monteforte Cilento | Montesano sulla Marcellana | Morigerati | Nocera Inferiore | Nocera Superiore | Novi Velia | Ogliastro Cilento | Olevano sul Tusciano | Oliveto Citra | Omignano | Orria | Ottati | Padula | Pagani | Palomonte | Pellezzano | Perdifumo | Perito | Pertosa | Petina | Piaggine | Pisciotta | Polla | Pollica | Pontecagnano Faiano | Positano | Postiglione | Praiano | Prignano Cilento | Ravello | Ricigliano | Roccadaspide | Roccagloriosa | Roccapiemonte | Rofrano | Romagnano al Monte | Roscigno | Rutino | Sacco | Sala Consilina | Salento | Salerno | Salvitelle | San Cipriano Picentino | San Giovanni a Piro | San Gregorio Magno | San Mango Piemonte | San Marzano sul Sarno | San Mauro Cilento | San Mauro La Bruca | San Pietro al Tanagro | San Rufo | San Valentino Torio | Sant’Angelo a Fasanella | Sant’Arsenio | Sant’Egidio del Monte Albino | Santa Marina | Santomenna | Sanza | Sapri | Sarno | Sassano | Scafati | Scala | Serramezzana | Serre | Sessa Cilento | Siano | Sicignano degli Alburni | Stella Cilento | Stio | Teggiano | Torchiara | Torraca | Torre Orsaia | Tortorella | Tramonti | Trentinara | Valle dell’Angelo | Vallo della Lucania | Valva | Vibonati | Vietri sul Mare
**Campertogno** on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Campertognon naapurikunnat ovat Boccioleto, Mollia, Piode, Rassa, Riva Valdobbia ja Scopello.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Campertogno Tuttitalia. Viitattu 27.2.2017. (italiaksi)

Vercellin maakunta
Alagna Valsesia | Albano Vercellese | Alice Castello | Arborio | Asigliano Vercellese | Balmuccia | Balocco | Bianzè | Boccioleto | Borgo Vercelli | Borgo d’Ale | Borgosesia | Breia | Buronzo | Campertogno | Carcoforo | Caresana | Caresanablot | Carisio | Casanova Elvo | Cellio | Cervatto | Cigliano | Civiasco | Collobiano | Costanzana | Cravagliana | Crescentino | Crova | Desana | Fobello | Fontanetto Po | Formigliana | Gattinara | Ghislarengo | Greggio | Guardabosone | Lamporo | Lenta | Lignana | Livorno Ferraris Lozzolo | Mollia | Moncrivello | Motta de’ Conti | Olcenengo | Oldenico | Palazzolo Vercellese | Pertengo | Pezzana | Pila | Piode | Postua | Prarolo | Quarona | Quinto Vercellese | Rassa | Rima San Giuseppe | Rimasco | Rimella | Riva Valdobbia | Rive | Roasio | Ronsecco | Rossa | Rovasenda | Sabbia | Salasco | Sali Vercellese | Saluggia | San Germano Vercellese | San Giacomo Vercellese | Santhià | Scopa | Scopello | Serravalle Sesia | Stroppiana | Tricerro | Trino | Tronzano Vercellese | Valduggia | Varallo | Vercelli | Villarboit | Villata | Vocca
**Portogruaro** on kunta Pohjois-Italiassa Venetsian metropolikaupunki Veneton alueella.

Historia
--------

Portogruaron historia ulottuu vuoteen 1140, jolloin Concordia Sagittarian piispa Gervino antoi muutamalle portolanille (= sataman asukas) tontin Lemenejoen varrelta. Kaupunki sijaitsi Venetsian ja Itävallan välisellä kauppareitillä, mikä auttoi kaupungin kehittymisessä. Tästä ajasta on kaupungissa useita goottilais-, venetsialais- ja renessanssipalatseja.  Kaupungin muurissa on ollut aikanaan viisi porttia. Porteista on yhä jäljellä kolme: Porta Santa Agnese, Porta San Giovanni ja Porta San Gottargo.

Nähtävyyksiä
------------

Kaupungin nähtävyyksiä on arkeologinen museo *Museo Nazionale Concordiese*, jossa on esillä lähiseudun arkeologisia löytöjä. 

* Porta San GiovanniPorta San Giovanni
* Museo Archeologico ConcordieseMuseo Archeologico Concordiese
* Piazza della RepubblicaPiazza della Repubblica

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Storia di Portogruaro (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Portogruaro** Wikimedia Commonsissa

Venetsian metropolikaupunki
Annone Veneto | Campagna Lupia | Campolongo Maggiore | Camponogara | Caorle | Cavallino-Treporti | Cavarzere | Ceggia | Chioggia | Cinto Caomaggiore | Cona | Concordia Sagittaria | Dolo | Eraclea | Fiesso d’Artico | Fossalta di Piave | Fossalta di Portogruaro | Fossò | Gruaro | Jesolo | Marcon | Martellago | Meolo | Mira | Mirano | Musile di Piave | Noale | Noventa di Piave | Pianiga | Portogruaro | Pramaggiore | Quarto d’Altino | Salzano | San Donà di Piave | San Michele al Tagliamento | San Stino di Livenza | Santa Maria di Sala | Scorzè | Spinea | Stra | Teglio Veneto | Torre di Mosto | Venetsia | Vigonovo
**Khulm** eli entinen **Tašqurghan** on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Samanganin maakunnassa.

Maantiede
---------

Näkymä Khulmiin ilmakuvassa.
Khulm sijaitsee Afganistanin Samanganin maakunnassa Mazar-e Šarifin ja Balkhin kaupungeista itään. Alueen korkeus merenpinnasta on 450 metriä. Kaupungin läpi virtaa Khulmjoki, joka saa alkunsa Hindukušin vuorilta etelässäja haihtuu ennen Amudarjan jokea pohjoisessa. Kaupunkia kutsuttiin aikanaan nimellä Tašqurghan, eli suomeksi kivilinna.

Historia
--------

Katukuvaa vuodelta 1976.
Nykyinen Khulm on mahdollisesti antiikin Aornos. Historioitsija Arrianos mainitsee Aleksanteri Suuren vallanneen sen talvella 330–329 ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin kirjoittanut Xuanzang, buddhalainen matkailija Kiinasta, mainitsi paikkakunnan Hu-linin kuningaskuntana. Xuanzangin mukaan kuningaskunnan pääkaupungissa oli yli kymmenen buddhalaista luostaria ja 500 munkkia.

Sittemmissä islamilaisissa lähteissä kaupunki mainitaan useampaan otteeseen alueen muslimivalloitukseen liittyen. Kutayba ibn Muslimin sanotaan voittaneen hefhaliittien kuningas Tarkhan Nizakin "Khulmin laaksossa" vuonna 708 tai 709, sekä vuonna 737 Asad ibn Abd Allah al-Kasrin sotiessa Tokharian turkkilaisia ja sogdialaisia vastaan. Islamilaisissa lähteissä mainitaan sitytemmin useita khulmilaisia lain- ja uskonoppineita.

Khulmin vaiheista Keski-Aasian ja Persian turkkilaisten dynastioiden kaudella tiedetään vain vähän. Näihin aikoihin Amudarjan eteläpuolelle alkoi kuitenkin levittäytyä turkkilaista asutusta. 1700-luvulla Nadir Šahin valtakaudella Khulmia hallitsi Kilidj Ali beg-niminen uzbekkihallitsija. Paikallinen hallitsija oli ilmeisesti muodollisesti alisteinen Kabulin Dorrani-kuninkaille, mutta käytännössä kuitenkin itsenäinen. Vastineeksi itsenäisestä asemastaan paikallinen hallitisja puolusti aluetta Amudarjan takaa hyökkääviltä uzbekeilta. Näiden hyökkäyksien takia 1800-luvun alussa Khulmiin perustettiin uusi keskusta (Tašqurghan) sen nykyiselle paikalleen noin 6 kilometriä etelään vanhasta keskustasta. Vanha Khulm autioitui. Brittiläinen tutkimusmatkailija William Moorcroft mainitsee vuonna 1824 Konduzin hallitsijan siirtäneen vanhemman Khulmin kaupungin väestön omaan pääkaupunkiinsa. Uudemman Khulmin hallitsijat olivat Konduzin hallitsijan vasalleja, kunnes Dust Muhammad Khan liitti alueen 1850-luvulla Afganistaniin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  C. E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis ja Ch. Pellat: *Encyclopaedia of Islam, Volume V (Khe-Mahi)*, s. 47-48. Brill, 1998. ISBN 9789004078192. (englanniksi)
2. ↑  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 370. Kolmas painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0 8108 4852 X. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Khulm** Wikimedia Commonsissa
**Mirabella Eclano** on kunta Avellinon maakunnassa Italiassa. Se sijaitsee 46 kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Avellinosta ja 30 kilometrin päässä Beneventosta. Roomalainen Aeclanumin kaupunki sijaitsi kunnan läheisyydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 20.5.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2014 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 20.5.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mirabella Eclano** Wikimedia Commonsissa

Avellinon maakunta
Aiello del Sabato | Altavilla Irpina | Andretta | Aquilonia | Ariano Irpino | Atripalda | Avella | Avellino | Bagnoli Irpino | Baiano | Bisaccia | Bonito | Cairano | Calabritto | Calitri | Candida | Caposele | Capriglia Irpina | Carife | Casalbore | Cassano Irpino | Castel Baronia | Castelfranci | Castelvetere sul Calore | Cervinara | Cesinali | Chianche | Chiusano di San Domenico | Contrada | Conza della Campania | Domicella | Flumeri | Fontanarosa | Forino | Frigento | Gesualdo | Greci | Grottaminarda | Grottolella | Guardia Lombardi | Lacedonia | Lapio | Lauro | Lioni | Luogosano | Manocalzati | Marzano di Nola | Melito Irpino | Mercogliano | Mirabella Eclano | Montaguto | Montecalvo Irpino | Montefalcione | Monteforte Irpino | Montefredane | Montefusco | Montella | Montemarano | Montemiletto | Monteverde | Montoro | Morra De Sanctis | Moschiano | Mugnano del Cardinale | Nusco | Ospedaletto d’Alpinolo | Pago del Vallo di Lauro | Parolise | Paternopoli | Petruro Irpino | Pietradefusi | Pietrastornina | Prata di Principato Ultra | Pratola Serra | Quadrelle | Quindici | Rocca San Felice | Roccabascerana | Rotondi | Salza Irpina | San Mango sul Calore | San Martino Valle Caudina | San Michele di Serino | San Nicola Baronia | San Potito Ultra | San Sossio Baronia | Sant’Andrea di Conza | Sant’Angelo a Scala | Sant’Angelo all’Esca | Sant’Angelo dei Lombardi | Santa Lucia di Serino | Santa Paolina | Santo Stefano del Sole | Savignano Irpino | Scampitella | Senerchia | Serino | Sirignano | Solofra | Sorbo Serpico | Sperone | Sturno | Summonte | Taurano | Taurasi | Teora | Torella dei Lombardi | Torre Le Nocelle | Torrioni | Trevico | Tufo | Vallata | Vallesaccarda | Venticano | Villamaina | Villanova del Battista | Volturara Irpina | Zungoli
**Ylipää** eli Piehingin Ylipää on kylä Piehinkijoen varrella Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ylipää sijaitsee noin 10 km etelään Saloisten kirkonkylältä. Pohjanmaalla on runsaasti Ylipää-nimisiä kyliä, joten usein puhutaan selvyyden vuoksi Piehingin Ylipäästä.

Historia
--------

Piehingin Ylipään ensimmäinen talo oli Mäntylä vuonna 1730, jonka perusti Juho Mäntylä. Talo oli Mäntylän suvulla 1950-luvulle asti, tilan mailla on säilynyt savupirtti 1700-luvulta. Toinen vanha kantatila kylällä on 1700-1800-luvun vaihteessa perustettu Juutinen, joka oli Juutisen/Vartiaisen suvulla 1980-luvulle asti. Myöhemmin kylälle on perustettu muita tiloja ja torppia, myös Mäntylästä ja Juutisesta on lohkottu uusia tiloja. Vuonna 1924 Ylipäähän saatiin kansakoulu, joka on kuitenkin nykyisin lakkautettu. Kylällä toimi myös saha Apulin talon pihapiirissä 1990-luvulle asti, jolloin se muutti Lapaluotoon.

Katso myös
----------

* Saloinen
* Saloisten historia
* Piehinki

Lähteet
-------

* Raahen tienoon historia II, Toivo Nygård, Heikki Rantatupa, Pekka toivanen, Ossi Viita 1995.
* Raahen tienoon historia III, Matti Lackman 1991.
* Kotiseutumme Pattijoki, Raahe, Vihanti 2001-2002. Botnia-foto oy.

Aiheesta muualla
----------------

* Piehingin kyläyhdistyksen sivut
**Vaasan tupakkatehdas** oli Vaasassa toiminut tupakkatehdas. Sen toimitusjohtaja oli 1910-luvulla C. J. Finnilä. Tehdas sai alkunsa veljesten Jacob, Carl ja Aleksander Finnilän 1861 perustamasta tupakkatehtaasta Vaasan uusi tupakkatehdas, jossa valmistettiin kartuusi- ja pötkytupakkaa ja joka siirtyi 1908 Vaasan tupakkatehdas o.-y:lle. Tällöin entiset tuotantoalat lopetettiin, ja tehdas erikoistui savukkeiden valmistukseen. Osakepääoma oli aluksi 200 000 markkaa, jaettuna 500 markan osakkeisiin. Yhtiöjärjestys vahvistettiin toukokuussa 1908. 1910-luvun loppupuolella osakepääoma oli 250 000 mk, tuotantomäärä oli noin 250 000 savuketta päivässä.

Raatimies Lars Böök sai 1722 privilegion tupakkatehtaan toiminnalle, ja perusti tehtaan 1723

Lähteet
-------

1. ↑  Vaasan tupakkatehdas. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919
2. ↑  Agricolaverkko,[vanhentunut linkki] viitattu 1.11.2020
3. ↑  Bauman, Johan Chr. Svensk tobakshistoria, viitattu 12.8.2023 (ruotsiksi)
4. ↑  Rantasalmelaiset piiput. Kuukauden esine - Elokuu 2005 Kansallismuseo, viitattu 12.8.2023
5. ↑  Wasa tobaksfabrik, Aktiebolag. Waasan tupakkatehdas, Osakeyhtiö, Vasaensis.vaasa.fi. Viitattu 12.8.2023 (ruotsiksi, suomeksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Lahtinen, Rauno. *Savun lumo. Tupakan kulttuurihistoria.* Jyväskylä: Atena Kustannus 2007 ISBN 978-951-796-492-0.
Ilkka Pukkila (1960-l.)
**Ilkka Väinämö Pukkila** (2. syyskuuta 1929 Valkeala – 24. marraskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Pukkilan vanhemmat olivat rakennusmestari Väinö Pukkila ja kansakoulunopettaja Aili Metsäpelto ja puoliso vuodesta 1953 koulunjohtaja Sirkka Petäjänsalo. Pukkila tuli ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1950 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1955, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1957 ja antoi opettajanäytteen Kurun normaalimetsäkoulussa 1957. Pukkila oli Paavo Yli-Vakkurin tutkimusapulainen 1955–1956, Metsähallituksen Kurun hoitoalueen harjoittelijametsänhoitaja 1956–1957, Helsingin yliopiston vt. assistentti 1957–1958 ja Enso-Gutzeit-yhtiössä metsänarvioimisryhmän johtaja 1958, Vuoksenniskan metsänhoitajapiirin ja Lahden metsänhoitajapiirin apulaismetsänhoitaja 1959–1968, Haminan metsänhoitajapiirin piirimetsänhoitaja 1968–1974, metsäosaston kuljetuspäällikkö Imatralla 1974–1975, metsäryhmän apulaisjohtaja 1975–1983, metsätoimialan johtaja 1983–1986 ja metsäpäällikkö 1986–1991. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Pukkila sai 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2  Talka, Anu: Metsäneuvos Ilkka Pukkila (1929–2012). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 26.4.2023.
2. ↑  Kuolleita. Metsäneuvos Ilkka Pukkila.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 16.1.2013, nro 7, s. 12. Kansalliskirjasto. Viitattu 26.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Anu Talka: Ilkka Pukkila *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Vietnamin Grand Prix** oli tarkoitus olla kaudella 2020 Vietnamissa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Kilpailu oli tarkoitus järjestää väliaikaisella katuradalla Hanoissa.

Suunnitelmat
------------

Bernie Ecclestone oli alun perin skeptinen Vietnamilaisen Grand Prix’n elinkelpoisuudesta johtuen virhearvioinneista jotka liittyivät Intian ja Korean Gran Prix’ten vastaavan elinkelpoisuuteen.

Tammikuussa 2017 kuitenkin Liberty Media hankki urheilulajin oikeudet CVC Capital Partnersilta, mikä muutti tilanteen, koska tarkoituksena on tuoda enemmän F1-katuratakilpailuja Aasian merkittävimpiin kaupunkeihin. Vuoden 2020 koronaviruspandemian lisäksi vuoden 2021 osakilpailun perumiseen vaikuttivat myös paikallisen poliittisen vaikuttajan sekä kisajärjestäjän korruptioepäilyt, ja Vietnamin valtion kiinnostuksen kohteiden keskittyminen omiin kansallisiin hätätilanteisiinsa.

Kilparata
---------

Kilpailu oli tarkoitus järjestää 5,613 kilometrin pituisella väliaikaisella katuradalla Hanoissa. Radan suunnitteli Hermann Tilke yhdessä Hanoin kaupungin viranomaisten kanssa. Rata yhdistää olemassa olevat kadut varta vasten rakennettuun osuuteen, joka avataan julkiseen käyttöön myöhemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Vietnam to host Formula 1 Grand Prix from 2020 *formula1.com*. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Mat Coch: F1 could add Vietnam to 2020 calendar Speedcafe. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  Barretto, Lawrence: F1 takeover by Liberty Media approved by FIA World Motor Sport Council *F1 News*.  18.1.2017. Autosport.com.  Arkistoitu 21.1.2017. Viitattu 29.11.2019. (englanniksi)
4. ↑  Barretto, Lawrence & Rencken, Dieter: F1 bosses talking to officials from Vietnam over future grand prix *F1 News*.  6.10.2017. Autosport.com.  Arkistoitu 13.10.2017. Viitattu 29.11.2019. (englanniksi)
5. ↑  Benson, Andrew: Formula 1 calendar: Vietnamese Grand Prix dropped from 2021 F1 schedule *Sport*.  10.11.2020. BBC News. Viitattu 21.2.2021. (englanniksi)
6. ↑  Daniel Herrero: Vietnam secures 2020 Formula 1 berth Speedcafe. Viitattu 17.2.2019. (englanniksi)