recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ainur** (yksikössä **ainu**) ovat kuvitteellisia hahmoja J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa. Ainur eli "Pyhät" ovat luojajumala Ilúvatarin luomia henkiolentoja, jotka saivat alkunsa ennen Ardaa.

Ainurin alkuperä
----------------

Silmarillioniin sisältyvä luomiskertomus *Ainulindalë* alkaa seuraavasti (suomennos Kersti Juva):

> »Oli Eru, Yksi, jonka nimi Ardassa oli Ilúvatar; ja ensin hän teki *ainur*in, se on Pyhät, jotka kasvoivat hänen ajatuksissaan, ja he olivat hänen luonaan ennen kuin mitään muuta oli tehty.» 
> 
> 

Jokaiselle ainulle annettiin se osa Ilúvatarin mieltä josta hän oli tullut. Poikkeus oli Melkor, mahtavin *ainu*, jolla oli osuus kaikkien muiden lahjoista. Ilúvatar opetti heille musiikin taidetta, kunnes toi heidät yhteen tekemään Ainurin Soiton, suuren laulun, joka pohjautui Ilúvatarin antamiin sävelaiheisiin. Soiton pohjalta Ilúvatar loi näyn ja siitä syntyi oikea Maailma.

Ainur ja maailma
----------------

Ainurin Soiton kautta Ilúvatar loi näyn Maailmasta; hän näytti sen ainurille ja selitti heille suurimman osan sen luonnosta ja kohtalosta – jotta ainurilla olisi paljon tietoa Maailmasta. Sitten Ilúvatar teki maailmasta oikean. Melkor ja moni muu mahtava ainu halusi mennä sinne ja muuttaa sen sopivaksi Ilúvatarin Lapsien, (haltioiden ja ihmisten) tuloa varten.

Ardaan laskeutuivat viisitoista voimakkainta ainua. Neljästätoista suuresta ainusta tuli *valar*, tai Ardan Voimat. Viidestoista, Melkor, valitsi toisen tien ja hänestä tuli ensimmäinen Musta Ruhtinas. Moni heikompi ainu auttoi valaria ja heistä tuli *maiar*. Ne ainur, jotka menivät Maailmaan sen alussa, eivät pääsisi sieltä enää pois, kunnes se tuhoutuu.

Melianin suku
-------------

Kun moni ainu meni Maailmaan, heidän mukanaan tuli maia Melian. Ainoana ainuna hän nai yhden Ilúvatarin Lapsista, Doriathin kuninkaan Elu Thingolin. Heidän perillisissään virtasi siis osittain ainurin veri, ja se jatkui ja jatkui läpi monen sukupolven, ja Sormuksen Sodassakin se oli mukana. Elrond oli Melianin lapsen lapsen lapsenlapsi, ja myös Aragorn oli hänen perillisensä Elrosin kautta ja monen monen sukupolven läpi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ainur |
| --- |
|  |
| Ainulindalë |
|  |
| Valar | 
* Aulë (Mahal)
* Estë
* Irmo (Lórien)
* Manwë (Súlimo)
* Námo (Mandos)
* Nessa
* Nienna
* Oromë (Aldaron)
* Tulkas
* Ulmo
* Vairë
* Vána
* Varda (Elbereth)
* Yavanna (Kementári)

 |
|  |
| Musta Vihollinen | **Melkor** (Morgoth) |
|  |
| Maiar | 
* Eönwë
* Ilmarë
* Ossë
* Uinen
* Salmar
* **Sauron**
* Melian
* Arien
* Tilion
* Gothmog
* **Curumo (Saruman)**
* **Olórin (Gandalf)**
* **Aiwendil (Radagast)**
* Alatar ja Pallando
* **Durinin turma**

 |

 |
**Yhteensovitus** oli Suomen vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksessä säädetty sovittelu, joka suoritettiin silloin kun säätyjen päätökset erosivat niin paljon toisistaan, ettei lainmukainen enemmistöpäätös ollut mahdollinen. Sovittelun suoritti asiaa käsitellyt valtiopäivävaliokunta, joka yhteensovitti säätyjen ajatukset ja teki niille ehdotuksen asian ratkaisemiseksi. Valtiopäivillä Suomen kansaa edustivat ritaristo ja aateli, pappissääty, porvarissääty sekä talonpoikaissääty. Valtiopäivävaliokunnat olivat talousvaliokunta, valtiovaliokunta, suostuntavaliokunta ja pankkivaliokunta. Perustuslain muuttamiseen tarvittiin kaikkien neljän säädyn suostumus. Useimmat asiat ratkaistiin kolmen säädyn kannattamina. Jos kaksi säätyä kannatti ja kaksi vastusti, asia niillä valtiopäivillä raukesi. Jos yhteensovitus ei onnistunut ja säädyt olivat päättäneet ettei asia saa raueta, asiaa käsitelleen valiokunnan jäsenmäärää suurennettiin ja valiokunta äänesti asiasta hyläten tai hyväksyen riidanalaiset kohdat. Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen tilalle säädettiin uusi valtiopäiväjärjestys 1906, jolla siirryttiin yksikamariseen eduskuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
2. ↑  Valtiopäiväjärjestys, 11/1869, 1 §
3. ↑  Valtiopäiväjärjestys, 29 §
4. ↑  Valtiopäiväjärjestys, 71 §
5. ↑  Valtiopäiväjärjestys, 73 §
6. ↑  Valtiopäiväjärjestys, 74 §
**Perivolákia** (kreik. Περιβολάκια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ierápetran kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 21 (vuonna 2011).

Perivolákian kylä sijaitsee noin 14 kilometriä itään Ierápetran kaupungista. Kylä tunnetaan myös nimillä *Káto Perivolákia* (Κάτω Περιβολάκια, "Ala-Perivolákia") ja *Pervolákia* (Περβολάκια). Kylän eteläpuolelta saa alkunsa Kapsáksen rotko eli Per(i)volákian rotko, jonka toinen pää on saaren etelärannikolla eli Libyanmeren rannalla. Sen pituus on noin 4,5 kilometriä.

Perivolákia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Περιβολακίων, *Topikí Koinótita Perivolakíon*), johon kuuluvat varsinaisen Perivolákian kylän lisäksi kylät Epáno Perivolákia ("Ylä-Perivolákia"), Kaló Neró ja Pezoúlas sekä Kapsáksen luostari (*Moní Kapsá*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 103. Aiemmin Perivolákian kylä kuului Makrý Gialóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ierápetran kunnan Makrý Gialóksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Περιβολάκια *Mindat*. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Φαράγγι Περβολακίων *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.
Eräs East Side Galleryn tunnetuimmista maalauksista, Dmitri Vrubelin *Jumalani, auta minua selviämään tästä kuolettavasta rakkaudesta*, joka perustuu kuuluisaan Leonid Brežneviä ja Erich Honeckeria esittävään valokuvaan.
**East Side Gallery** on Berliinin Friedrichshainin kaupunginosassa säilytetty 1,3 kilometrin mittainen pätkä Berliinin muuria, joka on täytetty eri taiteilijoiden tekemillä maalauksilla. Se toimii nykyisin samanaikaisesti eräänlaisena ulkoilmagalleriana ja historiallisena muistomerkkinä. Se on suosittu nähtävyys ja jotkin sen maalauksista ovat muodostuneet lähes ikonisiksi kuviksi. East Side Gallery sijaitsee Mühlenstrasse-kadun varrella suunnilleen Berlin Ostbahnhofin ja Oberbaumbrücken välillä, missä Berliinin muuri kulki Spreejoen itärantaa seuraten.

Muurinpätkä täytettiin alun perin maalauksilla tammikuussa 1990, pari kuukautta muurin murtumisen jälkeen. Siinä missä muurin Länsi-Berliinin puoleinen sivu oli jo entuudestaan täynnä graffiteja, suljetulla raja-alueella sijainnut Itä-Berliinin puoleinen sivu oli säilynyt koskemattomana. Kaikkiaan 118 taiteilijaa 21:stä maasta loi tälle paikalle suuren taideteosten sarjan, joka toimi samalla kannanottona muurin edustamaa väkivaltaa ja sortoa vastaan. Kuvia on kaikkiaan 106. Se on maailman suurin ulkoilmagalleria. Kokonaispituus on 1 316 metriä. Nykyisin se on myös yksi harvoja Berliinin muurista säilytettyjä osia.

Kuvitettu osa muuria julistettiin jo vuonna 1991 suojeltavaksi. Huonoon kuntoon päässyt East Side Gallery restauroitiin vuonna 2009, jolloin 100 maalausta luotiin uudelleen ja 87 taiteilijaa maalasi työnsä kokonaan uudestaan alkuperäisten paikalle. Muurin ja Mühlenstrassen välinen alue muutettiin vuosina 2006–2009 yhteensä 3,7 hehtaarin laajuiseksi pitkäksi ja kapeaksi puistoksi. Vuonna 2013 East Side Galleryn muurista purettiin 20 metrin pätkä paikallisen rakennushankkeen tieltä berliiniläisten vastustuksesta huolimatta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Berliner Mauer, Grenzmauerabschnitte und Wachtürme (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 4.8.2014.
2. ↑  East Side Galley (englanniksi) Visit Berlin. Viitattu 4.8.2014.
3. ↑  Geschichte (saksaksi) Eastsidegallery-berlin.de. Viitattu 8.10.2021.
4. ↑  East-Side-Gallery (saksaksi) Berlin.de (Internet Archive). Viitattu 4.8.2014.
5. ↑  Kate Connolly: Berlin Wall protests stall East Side Gallery demolition work (englanniksi) *The Guardian* 1.3.2013. Viitattu 4.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **East Side Gallery** Wikimedia Commonsissa

* East Side Gallery e.V. (saksaksi)
* Kuvia East Side Gallerysta (Arkistoitu – Internet Archive)
**DN-skrapan** (*DN-torni*) on 25-kerroksinen tornitalo Tukholman Mariebergin kaupunginosassa, Kungsholmenin saaren lounaisosassa. Rakennus on 84 metriä korkea ja se oli 2000-luvun alkuun saakka Ruotsin korkein tornitalo.

Talo rakennettiin vuosina 1960–1964 Dagens Nyheter -sanomalehden toimitaloksi. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Viereiselle tontille oli kaksi vuotta aiemmin valmistunut toisen suuren aamulehden, Svenska Dagbladetin hieman matalampi talo. Molemmat lehdet olivat joutuneet siirtämään toimintonsa pois Tukholman ydinkeskustasta Norrmalmin saneerauksen tieltä, ja niille oli osoitettu uudet, vierekkäiset tontit Mariebergistä. DN-tornissa toimi myös Expressen-lehden toimitus. Sekä Dagens Nyheterin että Expressenin toimitukset siirtyivät 1990-luvulla entisen lehtipainon tiloihin rakennuskompleksin matalampaan osaan, minkä jälkeen tornitalosta on vuokrattu toimistoja ulkopuolisille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 242. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **DN-skrapan** Wikimedia Commonsissa

* DN-Skrapan (englanniksi) Emporis.com
**Lorenzo Costa** (n. 1460–1535) oli italialainen taidemaalari. Costaa opettivat ainakin F. Cossa ja E. Robert. Alussa hän maalasi kotikaupunkinsa Ferraran realistissävytteistä maalausperinnettä seuraten mutta 1490-luvulla siirtyi Bolognan koulukunnan lyyrisen idealismin kannattajaksi. Costan uskonnollisessa ja mytologisessa tyylissä korostui tunnelmallinen maisemamaalaus vähitellen yhä enemmän. Hänen on ajateltu olleen yksi barokin herooisen maisemataiteen edelläkävijöistä. Hänen töistään kuuluisin on *Isabella d´Esten runotarten hovi*, jonka hän maalasi ollessaan Mantovan hovimaalarina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 200
2. ↑  Facta, osa 2 vuodelta 1976, palsta 132


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Pertti Tuomala vuonna 1985.
**Pertti Kalevi Tuomala** (24. elokuuta 1931 Iitti – 5. kesäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos. Hän toimi Keskusosuusliike Hankkijan ja sen seuraajan Novera Oy:n pääjohtajana.

Tuomalan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Tuomala ja Hilja Ahola. Hän valmistui ekonomiksi 1956, kauppatieteen kandidaatiksi 1964 ja maisteriksi 1966. Osuuspankkien Keskuspankin OKOn osastopäälliköksi Tuomala tuli 1956 ja johtokunnan sihteeriksi 1965. OKOn varatoimitusjohtajana hän työskenteli 1967–1970 ja sen jälkeen Teollistamisrahaston toimitusjohtajana 1970–1985. Hankkijan pääjohtaja Tuomalasta tuli 1986 Jorma Järven jälkeen, jolloin Hankkija oli jo suurissa taloudellisissa vaikeuksissa. Tuomala saneerasi Hankkijaa ja siirsi maataloustavarakaupan erilliseen yhtiöön, josta 1988 tuli SOK:n kanssa yhteinen maatalous- ja konekauppa. Vuonna 1990 Keskusosuusliike Hankkija yhtiöitettiin Novera Oy:ksi, ja se siirtyi Tuomalan johdolla yhä enemmän rakennustoimintaan, muun muassa yrityskauppojen avulla. Lama-aikana toteutetut toimet osoittautuivat kuitenkin epäonnistuneiksi, 1990 vuorineuvoksen arvon saanut Tuomala joutui eroamaan maaliskuussa 1992, ja heinäkuussa 1992 Novera Oy ajautui konkurssiin.

Tuomalan ensimmäinen puoliso vuodesta 1956 (ero) oli Anja Näsäkkälä ja toinen vuodesta on 1989 Mariitta Meurman.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistokirjoitus: Pertti Tuomala 1931–2020 *Helsingin Sanomat*.  19.7.2020. Viitattu 19.7.2020.
2. 1 2 3  Häikiö, Martti: "Tuomala, Pertti (1931–)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*, s. 51–52. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. / Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Abdul Rahman** (pers. ‏عبدالرحمن‎; syntynyt 1965; kaksiosainen etunimi ilman sukunimeä) on afganistanilainen, joka oli Afganistanissa pidätettynä kääntymisestä islamista kristinuskoon. Abdul Rahman uhattiin teloittaa, mutta 27.3.2006 hänet kuitenkin voimakkaan kansainvälisen painostuksen alla vapautettiin, ja hän siirtyi Italiaan, josta sai turvapaikan. Rahman on etniseltä taustaltaan tadžikki.

Abdul Rahmanin tapaus nosti esille ristiriidan Afganistanin perustuslaissa. Perustuslaki toisaalta toteaa valtion kunnioittavan YK:n ihmisoikeusjulistusta, mutta toteaa kuitenkin, ettei mikään laki saa olla ristiriidassa islamin oppien kanssa, joihin kuuluu kuolemantuomio islamin hylkäämisestä.

Abdul Rahmanin pidätys ja teloituksen uhka herättivät kansainvälistä huomiota. Ihmisoikeusjärjestöistä esimerkiksi Amnesty International vaati Abdul Rahmanin vapauttamista.*lähde tarkemmin?* Poliitikot monissa länsimaissa esittivät vastalauseensa.*lähde?* Juttua käsittelevät tuomarit kokivat painetta myös kotimaansa suunnalta, sillä uskonnolliset johtajat ja suuret kansanjoukot vaativat Abdul Rahmanin teloittamista.*lähde?*

Tuomarit keksivät porsaanreikänä pidetyn keinon välttyä tekemästä kansainvälisesti kiusallista teloituspäätöstä. Abdul Rahmanin mielenterveys asetettiin kyseenalaiseksi, jotta hänet olisi voitu julistaa syyntakeettomaksi. Tällöin Abdul Rahmania ei olisi tarvinnut teloittaa. Abdul Rahman kuitenkin vapautettiin "tutkimuksellisten aukkojen" perusteella.

Lähteet
-------

1. 1 2  BBC: Afghan convert 'arrives in Italy' *news.bbc.co.uk*.  29.3.2006. Viitattu 30.7.2009.
2. ↑  Afganistanin perustuslaki, johdanto *president.gov.af*.  Arkistoitu 30.7.2009. Viitattu 30.7.2009.
3. ↑  Afganistanin perustuslaki, kappale 2, artikla 3 *president.gov.af*.  Arkistoitu 30.7.2009. Viitattu 30.7.2009.
4. ↑  BBC: Mood hardens against Afghan convert *news.bbc.co.uk*.  24.3.2006. Viitattu 30.7.2009.
Kuvassa on kolme eri lepakon alalajia, joista kussakin viihtyy erilainen loinen. Loiset ja siten myös lepakot voidaan erottaa toisistaan loisten DNA-viivakoodien avulla. Vasemmalla olevat värikkäät raidalliset jonot kuvaavat kunkin loisen DNA:ta.
Jouluruoan DNA-viivakoodausta.
**DNA-viivakoodaus** on geeniteknologian menetelmä, jossa lajin perimästä etsitään emäsjono eli pätkä DNA:ta, joka on kyseiselle lajille mahdollisimman ainutlaatuinen ja vaihtelee mahdollisimman vähän lajin eri yksilöiden välillä. Näin löytynyt DNA-viivakoodi toimii tuntomerkkinä, joka helpottaa lajin tunnistamista. Idea esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 ja se on verrattavissa kaupan tuotteissa oleviin viivakoodeihin, jotka ovat yhtä lailla ainutlaatuisia eri tuotteiden välillä. DNA-viivakoodauksesta on apua etenkin sellaisten lajien erottamisessa toisistaan, jotka eivät eroa ulkonäöltään.

Eläimillä DNA-viivakoodiksi sopii yleensä hyvin mitokondriaalisessa DNA:ssa sijaitseva osa sytokromi-oksidaasi-1-geenistä (COI), kasveilla viherhiukkasessa sijaitsevien maturaasi-K:n (matK) ja rubiscon (rbcL) yhdistelmä ja sienillä tuman DNA:ssa sijaitseva tilke-DNA-alue.

Katso myös
----------

* Barcode of Life Data System

Lähteet
-------

1. ↑  DNA-VIIVAKOODAUS *FinBOL*. Viitattu 2.5.2023.
2. ↑  DNA-viivakoodaus sopii hyvin eläin- ja kasvilajien tunnistamiseen *Kehittyvä Elintarvike*.  28.2.2017. Viitattu 2.5.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Molekulaariset lajintunnistusmenetelmät mullistavat ekologista tutkimusta *Natura*.  8.12.2022.
**Adam Žampa** (s. 13. syyskuuta 1990 Stary Smokovec) on slovakialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa VSC Dukla Banska Bystrica -seuraa ja kilpailee pääasiassa pujottelussa ja suurpujottelussa.

Žampa saavutti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän sijoittui MM-kilpailujen pujottelussa 21:nneksi Val d'Isèressä 2009, 24:nneksi Garmisch-Partenkirchenissä 2011, 15:nneksi Schladmingissa 2013 ja 19:nneksi Vailissa 2015. Superalppiyhdistetyssä hän oli kolmastoista 2013 ja yhdeksästoista 2015 sekä suurpujottelussa seitsemästoista 2013 ja kahdeksas Cortina d'Ampezzossa 2021. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa kuudenneksi. Kolmansissa olympialaisissaan Pekingissä 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 15:nneksi, 0,4 sekuntia ja yhden sijan pikkuveljeään Andreasta parempana, sekä pujottelussa 25:nneksi.

Žampa kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan yhdeksäs Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Adam Zampa SVK *ski-db.com*. Viitattu 28.10.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Adam Žampa Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Adam Zampa *Olympics.com*. IOC.  Arkistoitu 12.2.2022. Viitattu 13.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Adam Žampan kotisivut
**Artturi Mikael Tiura** (28. syyskuuta 1908 Kuru – 24. joulukuuta 1991 Kuru) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja liikenneneuvos. 

Tiuran vanhemmat olivat torppari ja seppä Kalle Tiura ja Vilhelmiina Vastamäki. Tiura aloitti liikennöitsijänä Kurussa 1930-luvulla. Hän harjoitti syöttöliikennettä Näsijärvellä liikennöineiden matkustajalaivojen Kurussa sijainneille poikkeamislaitureille ja alkoi myös liikennöidä suoraan Kurusta Tampereelle sen jälkeen kun teiden kunto oli parantunut.

Jo vuodesta 1928 lähtien, jolloin maanteitä ei vielä talvisin aurattu, Tiura hoiti hankkimallaan Buick-henkilöautolla liikennettä jäätietä pitkin Kurun kirkonkylästä Tampereen Mustanlahden satamaan. Ensimmäisen, Chevrolet-merkkisen käytetyn linja-autonsa Tiura osti vuonna 1934. Matka Kurun kirkonkylästä Näsijärven länsipuolitse Tampereelle kesti siihen aikaan kolme tuntia.

Tiura liikennöi Tampereelta Ylöjärven kautta Kuruun sekä edelleen Ruovedelle ja Virroille. Hänellä oli linjoja myös Kihniöön ja Parkanoon. Vuonna 1955 Tiura osti Ylöjärven Linja Oy:n, jolloin hänen liikennekenttänsä laajeni Viljakkalaan. Tiuran linja-autoliikenne oli laajimmillaan 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa, jolloin autoja oli 35. Maaltamuuton verottaessa matkustajia myös Tiura joutui karsimaan liikennettään 1970-luvulla.

Kotiseudullaan Tiuralla oli useita luottamustehtäviä. Hän kuului muiden muassa Kurun kirkkovaltuustoon, moniin kunnallisiin lautakuntiin ja Kurun Säästöpankin hallitukseen sekä oli Kansallis-Osake-Pankin Kurun konttorin valvoja. Hänen harrastuksiaan olivat oman metsätilan hoito ja toiminta Kurun Lions Clubissa. Tiura sai liikenneneuvoksen arvon 1975 ja hänestä tuli Kurun vuoden yrittäjä 1977. Hän myi 30 auton yhtiönsä A. Tiura Oy:n Länsilinjoille vuonna 1979.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kalevi Ojanen : Kurun Vaakaniemen Lahdenpohjan sukukirja
2. ↑  Kuolleita : Liikenneneuvos Artturi Tiura, Helsingin Sanomat 7.1.1992
3. ↑  Mikko Manka : Näsijärven laivayhtiöt ja linja-autoliikenteen nousu 1918-1939, Tekniikan Waiheita 3/2008
4. ↑  Suomen linja-automuseo : A. Tiura Oy:n aikatauluja 1960- ja 1970-luvuilta
5. 1 2  Ossi Säpyskä: *Pirkanmaan linja-autoliikenteen vaiheet*, s. 92–93. Tampere: Pirkanmaan Autoalan Veteraanit ry, 1988. ISBN 951-90019-3-2.
6. ↑  *Linja-auto-lehti 4/1983*, s. 39. Helsinki: Linja-autoliitto.

Aiheesta muualla
----------------

* SKS Biografiakeskus : Suomen talouselämän vaikuttajat : Liikenneneuvos Artturi Tiura (1908–1991)
* Bussidata : A. Tiura Oy
* Suomen linja-automuseo : A. Tiura Oy:n aikatauluja 1960- ja 1970-luvuilta

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**American Authors** on vuonna 2006 perustettu yhdysvaltalainen vaihtoehtorock- ja countrymusiikkia soittava yhtye, joka on kotoisin Bostonista, Massachusettsin osavaltiosta. Yhtyeen muodostavat Zac Barnett, James Adam Shelley, Dave Rublin ja Matt Sanchez. Nykyisin American Authors pitää majaansa Brooklynissä.

Historiaa
---------

American Authors perustettiin vuonna 2006 nimellä *The Blue Pages*. Vuonna 2012 nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa ja seuraavana vuonna yhtye julkaisi ensimmäiset singlensä *Believerin* ja *Best Day of My Lifen*, joista etenkin jälkimmäinen oli erittäin suosittu ja listaykkönen Meksikossa. Best Day of My Life on ollut myös useiden pelien ja elokuvien soundtrackeilla. Vuonna 2013 yhtyeen kappale *Hit It* valittiin EA Sportsin FIFA 14-jalkapallopelin soundtrackille. Maaliskuussa 2014 American Authors julkaisi ensimmäisen albuminsa, *Oh, What a Lifen*.

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: American Authorsin diskografia*
### Albumit

* *Oh, What a Life*  (2014)
* *What We Live For*  (2016)
* *Seasons*  (2019)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Adamantisaurus** (nimi tarkoittaa "Adamantinan liskoa") oli titanosaureihin kuulunut sauropodi ja dinosaurussuku, joka eli 93-70 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. *Adamantisaurukset* olivat kasvinsyöjiä, ja niiden fossiileita on löydetty Brasiliasta, Adamantinan muodostelmasta.

Nimi
----

*Adamantisaurus* tarkoittaa "Adamantinan liskoa", joka tulee kyseisen dinosauruksen löytöpaikan, Adamantinan muodostelman, nimestä. Lajinimi *mezzalirai* on annettu paleontologi Sergio Mezzaliran mukaan, joka löysi *Adamantisauruksen* jäänteet ja ensimmäisenä mainitsi ne.

Nimeäminen ja fossiilit
-----------------------

*Adamantisauruksen* jäänteet olivat ensin mainittu vuonna 1959. Dinosaurus oli pitkään ilman nimeä, kunnes vuonna 2006 brasilialaiset paleontologit Rodrigo Santucci ja Reinaldo Bertini nimesivät sen *Adamantisaurukseksi*. Kyseinen dinosaurus oli vuoden 2006 ensimmäinen nimetty dinosaurus.

*Adamantisauruksesta* on löydetty vain kuusi häntänikamaa, mutta oletetaan että se oli erittäin suuri dinosaurus pitkällä kaulalla ja hännällä. *Adamantisaurus* on ehkä ollut panssaroitu, mutta lisätodisteiden puuttuessa, sen tarkka ulkonäkö säilyy mysteerinä. Vähäisten fossiililöydösten vuoksi on myös vaikea määrittää *Adamantisauruksen* sijoitus ja sukulaissuhteet muihin dinosauruksiin. Tosin *Adamantisauruksella* on havaittu olleen joitain yhtäläisyyksiä aeolosauruksen ja trigonosauruksen kanssa.

Koko
----

*Adamantisauruksen* koko on fossiilien vähäisyydestä johtuen tuntematon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
2. 1 2   (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q285364
* Wikispecies: Adamantisaurus
* EoL: 52571874
* Fossilworks: 70544
* GBIF: 4967392

 |

 |
**Artur Emil Alli** (18. marraskuuta 1878 Urjala – 13. tammikuuta 1920 Helsinki) oli maanmittausinsinööri, joka piti Helsingissä omaa maanmittaus- ja palstoitustoimistoa. Hän toimi vuosina 1906-1919 maanmittarina Uudenmaan läänissä. Allia avusti lakiasioissa nuori lakimies nimeltä Juho Kusti Paasikivi. Vuonna 1907 Alli hoiti tilanomistaja Adolf Wileniuksen puolesta maakauppoja ja laati palstoitussuunnitelman Havukosken tilalle Helsingin maalaiskunnassa. Myynnissä ollutta maata, jota oli 120 tynnyrinalaa eli noin 60 hehtaaria, oli mainostettu muun muassa sanomalehti Uudessa Suomettaressa julkaistuilla ilmoituksilla.

Alli oli syntynyt Urjalassa 18.11.1878 maanviljelijä Aleksander Edvard Allin ja Anna Kaisa Heikkilän perheeseen. Artur Alli avioitui Suoma Karoliina Bergmanin kanssa vuonna 1904. Hän kuoli espanjantautiin Helsingissä 13.1.1920.

Lähteet
-------

1. ↑  Litzen, Aulikki & Vuori, Jukka: *Helsingin maalaiskunnan historia 1865-1945. Kunnallishallinnon uudistuksesta suureen alueluovutukseen*, s. 194-196. Gummerus, 1997.
2. ↑  Artur Emil Alli *geni.com*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Herman Artur Hammarström** (29. marraskuuta 1863 Vaasa – 9. toukokuuta 1931 Pori) oli suomalainen pankinjohtaja, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Artur Hammarströmin vanhemmat olivat lääninkamreeri Herman Napoleon Hammarström ja Maria Emilia Sabelli. Artur Hammarström oli naimisissa kaksi kertaa, 1900–1906 Sofia Gertrud Heikelin (k. 1906) kanssa ja vuodesta 1908 Ines Emilia Sofia Nordmanin kanssa. Lastenkirjailija Nanny Hammarström oli Artur Hammarströmin sisar. Artur Hammarström pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1881 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän suoritti voimistelunopettajatutkinnon 1884 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja maisteriksi 1886. Hammarström suoritti myös yleisen hallintotutkinnon 1896. Hammarström toimi Yhdyspankin konttorinjohtajana Porissa 1901–1931 ja avusti myös Satakunnan Sanomia.

Hän oli Porin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905.

Teoksia
-------

* *Gyckelmakare och allvarsmän*. Schildt, Helsingfors 1919
* *Nils i Näset och hans ättlingar: en släktsaga med retuscheringar*. Författare, Björneborg 1928

Lähteet
-------

* Artur Hammarström SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* HAMMARSTRÖM Herman Artur. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Svenskösterbottniska författare: Artur Hammarström (1863–1931)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 132. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.
2. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 108–109. Helsinki: Otava, 1921.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
County Sea Horse.
**County Sea Horse** oli Countyn tehtaan valmistama malli. Kyseessä oli amfibiotraktori.

Tekniset tiedot
---------------

* Valmistaja: County Commercial Cars
* Valmistuspaikka: Flett, Hampshire, Englanti
* Malli: Sea Horse
* Tyyppi: Amfibiotraktori
* Moottori: Nelisylinterinen
* Teho: 38,5 kW (52 hv)
* Vaihteisto: Kuusinopeuksinen
* Paino: 5 794 kg
* Valmistui: 1964

Historia
--------

Countyn traktorit perustuivat Fordsonin Super Major -traktoreihin, ja yhtiö kilpaili Fordsonia vastaan hanakasti.

County päätti rakentaa Sea Horsen (suomeksi "Merihevonen") mainokseksi omalle yritykselleen. Tämän amfibiotraktorin oli määrä ylittää ajaen Englannin kanaali historian ensimmäisenä traktorina. 5,5 kilometrin tuntinopeudella vedessä ajanut Sea Horse saavutti Englannin rannikon seitsemän tunnin ja viidenkymmenen minuutin jälkeen. Lähtö tapahtui Ranskasta ja matkaa kertyi 51 kilometriä.

Rakenne
-------

Amfibiotraktorin tärkeimpänä uutena ominaisuutena voi pitää kelluntajärjestelmää, joka toimi siten, että neljän kookkaan Goodyear-renkaan sisältämä suuri ilmamäärä kannatti miltei kuuden tonnin painoista traktoria. Valmistaja pelasi varman päälle asentamalla vielä ontelot ja isot kelluntasäiliöt keulaan ja perään. Yritys selitti, että säiliöitä voitiin käyttää painolastina kuivalla maalla työskenneltäessä. Ontelot auttoivat Sea Horsea myös vedessä vakauttamalla liikkumista voimakkaassa aallokossa ja laivojen vanavedessä kuljettaessa.

Liikkuminen tapahtui siipiratasalusten tavoin traktorin massiivisilla renkailla. Tässä tulivat ilmi Sea Horsen ongelmat. Yksi ongelma oli traktorin hidas liikkuminen vedessä (5,5 kilometriä tunnissa). Lisäksi renkaat roiskivat vettä kuljettajan päälle.

Teknisiin onnistumisiin kuului ehdottomasti se, että traktoria ei tarvinnut muuttaa Countyn valmiista traktorien mallistoista juuri lainkaan. Esimerkiksi traktorin koneistoa ei pyritty suurella vaivalla tekemään vesitiiviiksi, vaan pelkästään kytkinkotelo. Myös Countyn tehtaan traktoreihin käyttämät tavalliset öljytikut vaihdettiin kierteellä varustettuihin vastaaviin. Ohjauslaitteisto toimi samalla periaatteella kuin kuivalla maalla. Seurauksena oli se, että kääntöympyrä oli vedessä huomattavasti suurempi.

Myynti
------

County Sea Horsea ei myyty yhtään kappaletta.

Lähteet
-------

* Williams, Michael: *Traktorit: yli 220 mallia eri maista*, s. 240–241. Gummerus. ISBN 978-951-20893-2-1.
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Yhteisö |
|  |
| 
Käsitteet |
| * Harrastusyhteisö
* Käytäntöyhteisö
* Kollektivismi
* Kommunitarismi
* Kuviteltu yhteisö
* Organisaatio
* Ryhmä
* Sobornost
* Solidaarisuus
* Sosiaalinen pääoma
* Sosialisaatio
* Työyhteisö
* Yhteisöllisyys
* Yhteenkuuluvuus
 |
| 
Tutkimus |
| * Yhteiskuntatiede
* Yhteisötutkimus
* Yhteisötyö
* Yhteisöpsykologia
* Sosiaalityö
* Kulttuuriantropologia
* Internet-tutkimus
* Yhteiskuntatieteiden filosofia
* Maaseutuyhteisön sosiologia
* Yhteiskuntamaantiede
* Yhteiskuntafilosofia
* Kulttuurievoluutio
* Kaupunkisuunnittelu
 |
| * n
* k
* m
 |

**Sobornost** (ven. соборность) on venäläisen Aleksei Homjakovin 1800-luvulla luoma käsite, joka tarkoittaa sielujen vapaata yhteenliittymää. Termi on muodostettu venäjän kielen sanoista *sobor*, joka tarkoittaa "kokousta", ja *sobirat*, joka tarkoittaa "kerätä yhteen" tai "yhdistää".

Homjakov oli slavofiili, joka perusteli sobornostin avulla ortodoksisen kirkon merkitystä Venäjän historiallisen tehtävän määrittelyssä. Venäjän tehtävä oli näyttää ihmiskunnalle tie todelliseen veljeyteen ja todelliseen yksimielisyyteen. Homjakovin mukaan ortodoksinen kirkko ei tuntenut muita johtajia kuin Kristuksen, mikä erotti sen katolisesta kirkosta, jonka johdossa oli paavi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jangfeldt, Bengt: *Venäjä. Aatteet ja ideat Pietari Suuresta Putiniin*, s. 71. Siltala, 2022. ISBN 978-952-388-137-2.
**Danielle Rose Russell** (s. 31. lokakuuta 1999 Pequannock Township, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2013 alkaneesta sarjasta *Vampyyrien sukua*, jossa hän näyttelee päähenkilöiden tytärtä Hope Mikaelsonia. Russell uusii roolinsa Hopena myös vuoden 2018 sarjassa *Legacies*, jossa hänen hahmonsa Hope on päähenkilönä.

Ura
---

Russellin ensimmäinen rooli oli elokuvassa *Tanssi haudoilla* (2014), jossa hän esitti venäläisen huumediilerin 14-vuotiasta tytärtä. Seuraavana vuonna hän esiintyi *Aloha*-nimisessä elokuvassa (2015) Bradley Cooperin roolihahmon tyttärenä. Vuonna 2016 Russell esiintyi kuudessa jaksossa lyhyessä TV-sarjassa *The Last Tycoon*. Hän esitti sivuroolia myös vuoden 2017 elokuvassa *Wonder*.

Heinäkuussa 2017 Russell valittiin esittämään teini-ikäistä Hope Mikaelsonia CW:n televisiosarjan *Vampyyrien sukua* viidennelle ja viimeiselle kaudelle. Toukokuussa 2018 ilmoitettiin, että hän jatkaa roolissaan Hope Mikaelsonina CW:n uudessa sarjassa *Legacies*, joka on *Vampyyrien sukua* -sarjan spin-off.

Nuoruus
-------

Russell syntyi Pequannock Townshipissa, New Jerseyssa, ja kasvoi West Milfordissa, New Jerseyssa. Hänen vanhempansa ovat entinen tanssija Rosemary Radon ja laulaja Ricky Russell. Danielle Rose Russell aloitti mallin työt nuorena, esiintyen lehdissä ja mainoksissa, ennen kuin aloitti teatteriharrastuksen ja esiintyi useissa koulunäytelmissä. Vuonna 2018 hän valmistui yläasteelta suoritettuaan koulun loppuun etä-opetuksena.

Filmografia
-----------

Elokuva ja televisio roolit| Vuosi | Nimi | Rooli | Note |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | *Tanssi haudoilla* | Lucia | Elokuva |
| 2015 | *Aloha* | Grace | Elokuva |
| 2016 | *Pandemic* | Megan | Elokuva |
| 2016 | *The Last Tycoon* | Darla Miner | Toistuva rooli, 6 jaksoa |
| 2017 | *Wonder* | Miranda Navas | Elokuva |
| 2018 | *The Originals* | Hope Mikaelson | Päärooli (kausi 5) |
| 2018 | *Measure of a Man* | Joanie Williams | Elokuva |
| 2018–2022 | *Legacies* | Hope Mikaelson | Sarja |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Danielle Rose Russell
**HMS Herald** (viirinumero H138) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hecla-luokan tutkimusalus, joka valmistui vuonna 1974.

Palvelus
--------

Joulukuussa 2000 aluksen miehistö vastaanotti hätäkutsun kyproslaiselta rahtialus MV *Royal Princeltä*, jonka miehistö pelastettiin.

Aluksen palvelus päättyi 12. huhtikuuta 2001, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta 31. toukokuuta, jolloin sen korvasivat Echo-luokan tutkimusalukset *HMS Echo* ja *HMS Enterprise*. Alus huollettiin Corkin telakalla, minkä jälkeen se lähti sisaraluksensa *HMS Heclan* luo Waterfordiin. Alus nimettiin *Somervilleksi* ja tekee vesistötutkimuksia Irlannin rannikolla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Herald (H138)

Lähteet
-------

* Critchley, Mike: *British Warships & Auxiliaries 2001-2002*. Liskeard, Cornwall: Warships World. ISBN 0-907771-79-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Critchley, Mike s. 30
**Matias Ikävalko** (Matti Tapio Ikävalko, 23. tammikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Vaasan ja Lappeenrannan kaupunginteattereissa.

Elämä ja ura
------------

Matias Ikävalko syntyi maanviljelijä Eemil Ikävalkon ja tarkastuskarjakko Ester Lattusen perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja suoritti näyttelijän opintoja Tampereen yliopistossa 1969–1973. Ikävalko aloitti ammattiuransa Kouvolan Teatterissa, johon hän oli kiinnitettynä 1973–1975. Vuosina 1975–1987 hän näytteli Vaasan kaupunginteatterin riveissä, jota seurasi vuosi Teatteri 2000:ssa, vuosi vapaana näyttelijänä ja jälleen vuosi Teatteri 2000:ssa. Vuosina 1990–1995 Ikävalko oli kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, ja vuodesta 1995 hän on jälleen työskennellyt freelance-näyttelijänä.

Ikävalkon roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Turkka (kappaleessa *Tukkijoella*), Jaakko Honka (*Kultainen vasikka*), Porfiri Petrovitš (*Rikos ja rangaistus*) ja Nalle Puh.

Ikävalkon televisiotehtäviin lukeutuu muun muassa Aarne Rintamäen rooli Yleisradion sarjanäytelmässä *Rintamäkeläiset*.

Ikävalko on niin ikään kirjoittanut kabareetekstejä, pakinoita ja kolumneja.

Filmografia
-----------

### Valkokangaselokuvat

* Sensuela (1973)
* Mommilan veriteot 1917 (1973)

### Televisioelokuvat

* Se tavallinen tarina (1972)
* Lapsikullat (1977)
* Ystäväni Ilmarinen (1981)
* Tuuli leppeä lounaasta (1991)
* Rio ja Tinto (2003)

### Televisiosarjat

* Rintamäkeläiset (1972–1973)
* Mustat ja punaiset vuodet (1973)
* Rikos aamulla (1988)
* Hovimäki (1999)

Lähteet ja viitteet
-------------------

* Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, Kustannusosakeyhtiö Tammi, ISBN 951-31-0236-X
* Teatterit ja teatterintekijät 2005, ISBN 952-471-629-1

1. 1 2 3  Teatterit ja teatterintekijät 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Matias Ikävalko Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet
* Yle

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Hardy** (viirinumero R08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus upotettiin 30. tammikuuta 1944.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: V-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin 1. syyskuuta 1941 8. hätälaivueessa (engl. *8th Emergency Flotilla*) John Brown and Companyltä Clydebankista Glasgowista, missä köli laskettiin 14. toukokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1943 ja valmistui elokuussa, jolloin siihen oli asennettu uudistettu Mk6 tulenjohtolaite.

Palvelus
--------

Koeajojen päätyttyä alus liittyi syyskuussa 1942 Kotilaivastoon koulutettavaksi. Alus saattoi 14. lokakuuta *HMCS Haidan*, *HMCS Iroquoisin*, *HMS Januksen* ja *HMS Vigilantin* kanssa taistelulaiva *HMS Ansonin* Huippuvuorille. Se suojasi 23. marraskuuta Kuolan niemimaalle saattueen JW54B, josta se erkani 2. joulukuuta palaten itsenäisesti Scapa Flowhun.

Alus liittyi 21. tammikuuta 1945 Akureyrissä Islannissa saattueen JW56A suojausosaston johtoalukseksi. Saavuttuaan Kuolan niemimaalle 28. tammikuuta se lähti suojueen kanssa liittyäkseen saattueeseen JW56B, joka oli joutunut sukellusveneryhmä Werwolfin kohteeksi Karhusaaren lähistöllä. Seuraavana päivänä se liittyi uuteen saattueeseen.

Aluksen osui 30. tammikuuta Saksan laivaston sukellusveneen *U-278* laukaisema akustinen T5-torpedo (GNAT), joka tuhosi aluksen perän. *HMS Venus* upotti aluksen torpedoimalla pelastettuaan sen eloonjääneet.

Lähteet
-------

* English, John: *Obdurate to Daring - British Fleet Destroyers 1941-45*. Windsor, Englanti: World Ship Society, 2008. ISBN 978-0-9560769-0-8. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Woodman, Richard: *Arctic Convoys 1941–1945*. South Yorkshire, Englanti: Pen & Sword Maritime, 2007. ISBN 1-84415-611-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Naval-history.net - HMS Hardy

*V*-luokan hävittäjät

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Hardy* - *HMS Venus* - *HMS Verulam* - *HMS Vigilant* - *HMS Virago* - *HMS Volage* |
| Kanadan laivasto | *HMCS Algonquin* (ex- *HMS Valentine*) - *HMCS Sioux* (ex -*HMS Vixen*) |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *U*-luokka – Seuraaja: *W*-luokka |
Daniil Dratševski vuonna 1908.
**Daniil Vasiljevitš Dratševski** (ven. Даниил Васильевич Драчевский; 29. maaliskuuta 1858 – 1918) oli venäläinen kenraalimajuri, joka toimi Pietarin kaupunginpäällikkönä (*gradonatšalnik*) vuosina 1907–1914. Hän oli myös Suomen valtionrautateiden pääjohtaja ensimmäisen sortokauden aikana vuosina 1903–1905.

Dratševski valmistui Konstantinin tykistökoulusta vuonna 1876 ja osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Hän sai luutnantin arvon 1879. Suoritettuaan Nikolain yleisesikunta-akatemian vuonna 1887 Dratševski sai kapteenin arvon ja toimi sen jälkeen esikuntatehtävissä. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1892 ja everstiksi 1898. Marraskuussa 1898 Dratševski siirrettiin Suomen sotilaspiirin esikuntaan, jossa hänen vastuualueeseensa kuuluivat Suomen rautateillä tapahtuvat joukkojensiirrot. Hänet nimitettiin Suomen Rautatiehallituksen pääjohtajaksi Georg Strömbergin seuraajana syyskuussa 1903. Dratševski joutui eroamaan suurlakon jälkeen joulukuun 1905 lopussa. Hänet ylennettiin vuonna 1905 kenraalimajuriksi.

Dratševski oli tammikuusta 1906 tammikuuhun 1907 Donin Rostovin kaupunginpäällikkönä, minkä jälkeen hän siirtyi vastaavaan tehtävään Pietariin. Dratševski johti Pietarin hallintoa seitsemän vuotta ja osallistui aktiivisesti kaupunkisuunnitteluun. Hänen aikanaan muun muassa katuja kivettiin, kunnallinen raitiotieverkko sekä bussiliikenne otettiin käyttöön ja vesijohtoverkko ulotettiin Suureen- ja Pieneen-Ohtaan sekä Ristisaarelle. Raporteissaan keisarille Dratševski kiinnitti huomiota pääkaupungin moraalisiin ja ympäristöongelmiin. Dratševski erotettiin heinäkuussa 1914 ja seuraavana vuonna hän joutui oikeuteen syytettynä julkisten varojen kavalluksesta. Hänet todettiin syylliseksi ja tuomittiin vankeuteen, mutta jutun käsittely jatkui vallankumouksen puhkeamiseen saakka. Dratševski kuoli vuonna 1918, mutta tarkkaa kuolinaikaa, -paikkaa ja -tapaa ei tiedetä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Драчевский Даниил Васильевич (venäjäksi) Grwar.ru. Viitattu 26.3.2019.
2. 1 2 3  D. N. Shilov: Drachevsky D.V. Head of City Administration,1907-14 (englanniksi) Saint Petersburg Encyclopaedia. Viitattu 26.3.2019.
3. ↑  Uusi päätirehtööri Rautatie 20.10.1903, s. 7. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.3.2019.
4. ↑  Kenraalimajuri Dratshevski eroaa Suomalainen Wirallinen Lehti 9.12.1905, s. 1. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Daniil Dratševski** Wikimedia Commonsissa
**Tuhkamarkkinat** on alun perin keskiajalta, ja sittemmin vuodesta 1995 lähtien järjestetty markkinatapahtuma Naantalissa.

Nykyään ne järjestetään helmikuussa laskiaisen aikoihin. Markkinat ovat yksipäiväiset ja myynnissä on perinnetuotteita, elintarvikkeita ja muuta toritavaraa, näytillä on kotieläimiä, sekä muuta markkinatapahtumaa. Myös Naantalin kirkossa pidettävä Tuhkamessu ja erilaiset kulkueet kuuluvat ohjelmistoon, joka vaihtelee vuosittain ja perustuu Naantalin historiaan. Markkinapaikkoja on keskustan torin ja vanhassakaupungissa vanhantorin ja Itsenäisyydenaukion ympäristössä.

Historia
--------

Tuhkamarkkinat pidettiin ensimmäisen kerran tuhkakeskiviikkona 23. helmikuuta 1452, mistä markkinoiden nimikin juontaa juurensa. Silloin markkinat saattoivat kestää viikonkin ja tapahtumaan kuului kirkollinen kulkue, kaupankäyntiä ja hallinnon tiedotuksia. Alun perin markkinakenttänä toimi merenjää, mutta epävakaiden jääolosuhteiden takia ne siirrettiin nykyiselle paikalleen Mannerheiminkadun ympäristöön.

Turku painosti Naantalia, koska se halusi suositut markkinat itselleen. Tämän seurauksena Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa kielsi markkinat ensimmäisen kerran vuonna 1531. Naantali sai kuitenkin markkinat takaisin, mutta Turku jatkoi painostustaan, kunnes vuonna 1748 se sai ne ja Naantali joutui ottamaan Tuhkamarkkinoiden tilalle Matinpäivänmarkkinat. Turun halukkuus tuhkamarkkinoita kohtaan johtui myös sen pyrkimyksistä liittää Naantali itseensä. Myöhemmin Naantali sai takaisin oikeudet Tuhkamarkkinoihin, mutta kiinnostus alkoi hiipua ja järjestyshäiröitä varten jouduttiin kutsumaan kasakoitakin Turusta, joten maistraatti kielsi markkinat vuonna 1881, kunnes vuonna 1995 perinne taas jatkui.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Salo, Leena: Tuhkamarkkinat 2008  1.2.2008. Naantalin Kulttuuritaloyhdistys ry. Viitattu 30.7.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kleemola, Jenni: Holipompelia ja hernerokkaa *Turun Sanomat*.  26.2.2001. Viitattu 30.7.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Tuhkamarkkinat 2008 Naantalin kaupunki. Viitattu 30.7.2009.
4. ↑  Munkki, Kati: Hartautta ja holipompelia luvassa tuhkamarkkinoilla *Turun Sanomat*.  9.2.2002. Viitattu 30.7.2009. [vanhentunut linkki]
5. 1 2  Salo, Leena; Rinne-Kylänpää, Tiina: Naantalin Tuhkamarkkinoita vietettiin lumisateen merkeissä  2009. Naantalin Kulttuuritaloyhdistys ry.  Arkistoitu 27.2.2009. Viitattu 30.7.2009.
6. ↑  Kärkkäinen, Esko: Jo kelpaa Tuhkatuomaksen hymyillä *Turun Sanomat*.  20.2.2004. Viitattu 30.7.2009. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Vaajoensuu, Sanna: Pietari Brahe Tuhkamarkkinoilla *Turun Sanomat*.  9.2.1999. Viitattu 30.7.2009. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Hannibal** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Albion-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Woolwichin telakalta. Tilaus uudistettiin 19. kesäkuuta 1847 John Edyen suunnitelmien mukaiseksi. Köli laskettiin joulukuussa 1848. Aluksen tilaus uudistettiin 23. syyskuuta 1852 potkurikäyttöisenä taistelulaivana, jonka muutostyöt aloitettiin vielä samana päivänä. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1854 ja valmistui 22. kesäkuuta.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1854 laivasto-osaston kommodorin aluksena ensimmäisenä päällikkönään Frederick William Grey. Osaston tehtävänä oli kuljettaa 10 000 ranskalaista sotilasta Ahvenanmaalle. Myöhemmin alus siirrettiin Mustallemerelle. John Charles Dalrymple Hay vastaanotti aluksen päällikkyyden 25. tammikuuta 1855, jolloin se oli kontra-amiraali Houston Stewartin lippulaivana Mustallamerellä ja myöhemmin Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 20. marraskuuta 1856 Portsmouthissa.

Alus palautettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1858 Portsmouthin vartioaluksena päällikkönään George Fowler Hastings. Se kuljetti Garibaldin sotilaita Italiassa ja saapui Napoliin heinäkuussa 1860. Alus muutettiin 1874 proomuksi ja myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1904.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817–1863 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 35
2. ↑  Winfield, Rif s. 36
3. 1 2  Winfield, Rif s. 40

*Albion*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Albion* – *HMS Aboukir* – *HMS Exmouth* – *HMS Princess Royal* – *HMS Hannibal* – *HMS Algiers* – *HMS St. Jean d'Acre* |
| Edeltäjä: Vanguard-luokka – Seuraaja: Agamemnon-luokka |
**Felicia Sandler** (s. 1961) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja etnomusikologi.

Sandlerin kuoroteoksia ovat esittäneet kansainvälisesti kuorot Aasiassa, Euroopassa, Latinalaisessa Amerikassa ja eri puolilla Yhdysvaltoja. Lyömäsoitinteoksen *Pulling Radishes* häneltä tilasi New England Conservatoryn Percussion Ensemble. Teos on levytetty Naxokselle vuonna 2011, ja sitä käytettiin dokumenttielokuvan *Peter Handke – Bin im Wald. Kann sein, dass ich mich verspäte...* (2016) taustalla. Keväällä 2020 kantaesitettäväksi Sandlerilta tilattiin moderni passio *Pilate's Daughter* David Mulein librettoon. Sandlerin teosten kustantajiin on kuulunut E. C. Schirmer. Hänet on palkittu muiden muassa American Composers Orchestran, Meet the Composerin ja Presser Foundationin taholta.

Sandler on tutkijana keskittynyt Ghanan musiikkiin. Hän on työskennellyt Ephraim Amun koottujen teosten kriittisen edition parissa ja koordinoinut Amuun keskittyneen kansainvälisen festivaalin New England Conservatoryssa keväällä 2014. Maailman henkisen omaisuuden järjestössä kesällä 1997 tekemänsä työn pohjalta hän osallistui taiteellisena asiantuntijana YK:n ihmisoikeusasioiden korkean edustajan toimiston alkuperäiskansojen kulttuuriperinnön suojelun suuntaviivojen uudelleenmuotoiluun. Sandler on toiminut Emmanuel Attah Pokun johtaman Agbekor Drum and Dance Societyn jäsenenä.

Sandler sai kandidaatin arvon sävellyksessä ja musiikin teoriassa University of the Pacificin musiikkikonservatoriossa, maisterin arvon liturgisessa musiikissa Amerikan katolisesta yliopistosta sekä filosofian tohtorin arvon sävellyksessä ja musiikin teoriassa Michiganin yliopistosta. Hän on työskennellyt New England Conservatoryssa, Bowling Greenin osavaltionyliopistossa ja Michiganin yliopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  American Music for Percussion - Volume 1 MusicWeb International
2. 1 2 3 4  Felicia Sandler New England Conservatory

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |