recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Janine van Wyk** (s. 17. huhtikuuta 1987 Alberton, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Van Wyk pelaa nykyisin Houston Dash-seurassa National Women’s Soccer Leaguessa. Hän asuu Albertonissa. Vuonna 2013 Van Wyk perusti JVW FC-nimisen seuran, jossa hän itsekin pelasi vuoteen 2016 asti, edistääkseen naisten jalkapalloa.

Aikaisempi elämä
----------------

Van Wyk syntyi Albertonissa, Gautengissa. Hän kasvoi Germistonissa ja aloitti jalkapalloilun 5 vuoden ikäisenä.

Kansainvälinen ura
------------------

Hän on edustanut Etelä-Afrikan naisten jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2005 lähtien, jolloin hän teki debyyttinsä jalkapallon naisten Afrikan-mestaruuskilpailuissa Nigeriaa vastaan. Van Wyk on myös toiminut maajoukkueensaHän pelasi sadannen maaottelunsa, kun Etelä-Afrikka voitti Namibian 2–0 elokuussa 2014. Kun van Wyk maaliskuussa 2016 pelasi 150:n maaottelunsa, niin hänestä tuli kaikkien aikojen eniten maaotteluita pelannut eteläafrikkalainen jalkapalloilija miehet mukaan luettuna.

Lähteet
-------

1. 1 2  South Africa - J. van Wyk - Profile with news, career statistics and history - Soccerway *int.soccerway.com*. Viitattu 10.4.2019.
2. ↑  Janine Van Wyk Player Profile - ESPN FC *www.espnfc.com*. Viitattu 10.4.2019.
3. ↑  Houston Dash sign South African defender Janine Van Wyk *houstondynamo.com*.  21.11.2016. Viitattu 10.4.2019.
4. ↑  Simplestream Ltd: National Women's Soccer League *www.nwslsoccer.com*. Viitattu 10.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Home *JVW Football Club*. Viitattu 10.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Mafika: Banyana down Namibia in Van Wyk's 100th *Brand South Africa*.  11.8.2014. Viitattu 10.4.2019. (englanniksi)
7. ↑  Janine Van Wyk – FitSport *fitsport.co.za*.  Arkistoitu 2.4.2019. Viitattu 10.4.2019. (englanniksi)
8. ↑  WATCH | Janine van Wyk celebrates her 150th Banyana Banyana cap *TimesLIVE*. Viitattu 10.4.2019. (englanniksi)

Etelä-Afrikan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Mpuru |
2 Ramalepe |
3 Vilakazi |
4 Matlou |
5 van Wyk |
6 Makhabane |
7 Dhlamini |
8 Fulutudilu |
9 Mthandi |
10 Motlhalo |
11 Kgatlana |
12 Seoposenwe |
13 Mbane |
14 Makhubela |
15 Jane |
16 Dlamini |
17 Smeda |
18 Gamede |
19 Biyana |
20 Swart |
21 Ndimeni |
22 Mulaudzi |
23 Holweni |
Valmentaja Ellis
*Orthoceras* sp.
Oikosarvisten fossiileja, Marokko.
Oikosarvisten fossiileja, Öölanti, Ruotsi
**Oikosarvet** on yhteisnimitys kaikille suoran putken sisällä eläneisiin pääjalkaisiin nilviäisiin ja siihen kuuluu monenlaisia mustekalan kaltaisia eläimiä. Niiden fossiloituneita jäänteitä on löytynyt kymmeniä tuhansia ja toisinaan kokonaiset kivet muodostuvat yksinomaan niiden jäänteistä. Joihinkin fossiileihin on tallentunut kuoren alkuperäinen väri. Vaikka jotkut oikosarvet kasvoivat jättiläismäisiin mittoihin, suurin osa oli vain muutaman senttimetrin pituisia. Oikosarvia olivat esimerkiksi *Orthoceras* ja *Cameroceras*. Ne kehittyivät noin 495 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä kambrikaudella ja kuolivat sukupuuttoon noin 225 miljoonaa vuotta myöhemmin myöhäisellä triaskaudella. Tuon aikakauden välissä ne olivat merten yleisimpiä eläimiä.

Kuten muilla pääjalkaisilla, oikosarvilla oli pään alapuolella sifoniksi kutsuttu voimakas ja lihaksikas putki, joka toimi samalla periaatteella kuin suihkumoottori. Kun eläin pusersi vettä kovalla paineella putken läpi, se alkoi liikkua hitaasti vastakkaiseen suuntaan. Hyponomi oli taipuisa, joten eläin saattoi liikkua sen avulla mihin suuntaan tahansa. Useimpien pääjalkaisten tavoin oikosarvet luultavasti piileskelivät päiväsaikaan meren syvänteissä ja hämärissä painanteissa. Yöllä ne tulivat matalaan veteen pyydystämään kaloja, trilobiitteja ja meriskorpioneja. Oikosarvilla oli ilmeisesti huono näkö, joten ne aistivat saaliin ehkä hajuaistinsa avulla. Saaliiseen ne tarttuivat pitkillä lonkeroillaan ja repivät sen kappaleiksi papukaijan nokkaa muistuttavalla suullaan. Niiden lonkeroissa oli urat, mutta ei samankaltaisia imukuppeja kuin nykyään elävillä mustekaloilla ja kalmareilla.

Lähteet
-------

* Tim Haines ja Paul Chambers, Esihistoriallinen eläinmaailma, 2005, ISBN 978-951-20-7276-7
* Muinaishirviö saalisti itämeressä *tiede.fi*

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Mäkelä, Eeva: Muinaishirviö saalisti Itämeressä *Tiede-lehti*.  9.3.2009. Viitattu 11.01.2018.
2. ↑  Frey, Robert C. & Editoinut Pojeta Jr. John: Middle and Upper Ordovician Nautiloid Cephalopods of the Cincinnati Arch Region of Kentucky, Indiana, and Ohio (pdf) *pubs.usgs.gov*.  1995. Viitattu 11.01.2018 (englanniksi) .
3. ↑  Frey, Robert C. & Editoinut Pojeta Jr. John: Middle and Upper Ordovician Nautiloid Cephalopods of the Cincinnati Arch Region of Kentucky, Indiana, and Ohio (pdf) *pubs.usgs.gov*.  1995. Viitattu 11.01.2018 (englanniksi).
4. 1 2  The monster nautiluses of the palaeozoic *The monster nautiluses of the Palaeozoic – Deposits Magazine*.  2017. Viitattu 11.01.2018 (englanniksi).
**Rakkauden jälkeen** on Carolan levyttämä musiikkikappale. Kappaleen ensimmäisen version hän levytti vuonna 1968. Kappale on Kari Tuomisaaren sanoittama ja Esko Linnavallin sovittama käännösversio itävaltalaisen Udo Jürgensin säveltämästä ja alun perin esittämästä kappaleesta "Was ich dir sagen will", jonka saksankieliset sanat on tehnyt Joachim Fuchsberger. Vuonna 1985 hän levytti kappaleesta uuden version Kassu Halosen sovittamana albumilleen *Sydämeen jäi soimaan blues*.

Jürgensin kappale on tehty suomen lisäksi myös japaniksi (*"Wakare no asa"*), turkiksi (*"Boş Sokak"*), espanjaksi (*"Alguien Canto"*) ja englanniksi (*"The Music Played"*). Carolan versio muistuttaa sekä sanoituksensa että sovituksensa osalta enemmän englanninkielistä Matt Monron versiota kuin Udo Jürgensin levytystä. Saksankielisessä alkuperäisversiossa mies laulaa, ettei osaa oikein puhua rakkaimmalleen kuin pianonsa välityksellä. Englannin- ja suomenkielisissä versiossa ollaan tanssiravintolassa, jossa laulun kertoja näkee entisen rakastettunsa viihtyvän uuden kumppanin kanssa toisessa seurueessa.

Carolan lisäksi kappaleen ovat Kari Tuomisaaren tekstillä levyttäneet ainakin Juhani Markola (1974), Berit (1980), Belaboris (1984), Harri Marstio (1988), Mari Rantasila (2000) Kirsi Tarvainen (2014) ja Hanna Pakarinen (2016).

Lähteet
-------

1. 1 2  Rakkauden jälkeen by Carola - Jaakko Salon yhtye *secondhandsongs.com*. Viitattu 28.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Hakutulos kappaleelle Rakkauden jälkeen Suomen äänitearkisto ry. Viitattu 6.6.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Kuukauden levyartikkeli: Carola – Sydämeen jäi soimaan blues (Flamingo Music, 1985) *finnhitsaaja.fi*.  7.2.2016. Viitattu 28.11.2023.
4. ↑  Saastamoinen, Airi: Carola -kilpailu on ratkennut *vintti.yle.fi*.  14.4.2011. Yle Vintti. Viitattu 6.6.2018.
5. ↑  Kirsi Tarvainen ‎– Maailmannainen Discogs-levytystietokanta. Viitattu 6.6.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* "Rakkauden jälkeen", *Suuri toivelaulukirja 9*, s. 260–261. Toim. Aapeli Vuoristo, 2. painos. Fazer Musiikki, Suuri suomalainen kirjakerho, 1991.
* Johanna Iivanaisen tulkinta SuomiLove-ohjelmassa 2015, Yle Areena
**Niels Carl Richard Räihä** (20. joulukuuta 1930 Helsinki – 18. joulukuuta 2013 Lund, Ruotsi) oli suomalainen lääkäri ja Ruotsissa pitkään työskennellyt ja asunut professori. 

Räihän vanhemmat olivat professori Carl-Eric Räihä ja Gerda Elisabeth Mortensen ja ensimmäinen puoliso vuodesta 1956 sairaanhoitaja Ann-Birgit Veronica Damstén. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1950, valmistui filosofian kandidaatiksi 1954 ja suoritti samana vuonna Yhdysvalloissa Bachelor of Science -tutkinnon, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960 ja väitteli samana vuonna lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Lastentauteihin Räihä erikoistui 1965, lääketieteellisen kemian dosentti hänestä oli tullut edellisenä vuonna. Stanfordin yliopistossa Räihä työskenteli 1964–1965 ja sitten HYKSin vastasyntyneiden erikoislääkärinä. Vuonna 1980 hänestä tuli lastentautien professori Lundin yliopistoon vuoteen 1997 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Räihä toimi samalla myös ylilääkärinä Malmön yliopistollisessa sairaalassa. Hän julkaisi yli 150 alkuperäisjulkaisua ja jatkoi vastasyntyneiden, keskosten ja äidinmaidon proteiinien tutkijana Arvo Ylpön työtä. Arvo Ylppö -mitali hänelle myönnettiin vuonna 1987 eli neljännesvuosisata isänsä jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 548-549. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. 1 2  Muistot. Niels Räihä  22.1.2014. Helsingin Sanomat. Viitattu 4.11.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vakuutusyhtiötä. Garantia tarkoittaa myös takuuta.*

**Vakuutusosakeyhtiö Garantia** (engl. *Garantia Insurance Company Ltd.*, ruots. *Försäkringsaktiebolaget Garantia*) on takauspalveluihin erikoistunut suomalainen finanssialan yhtiö ja osa suomalaista Taaleri-konsernia. Garantia tarjoaa useita vaihtoehtoisia rahoituskanavia takaamalla eläkelainoja, pankkilainoja ja pääomamarkkinoilta haettua rahoitusta. Garantian palveluihin kuuluvat myös muun muassa jäännösarvotakaukset, sijoitus- ja rahastotakaukset, portfoliotakaukset, asuntolainatakaukset sekä vuokratakaukset Takaamo-palvelun kautta.

Garantia on perustettu vuonna 1993 ja sen omistaa Taaleri Oyj, jonka osake on listattu Helsingin pörssiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
* Taaleri (Arkistoitu – Internet Archive)

Suomalaiset vakuutusyhtiöt

|  |  |
| --- | --- |
| Vahinkovakuutus | Alandia • Fennia • If • LähiTapiola • Pohjola Vakuutus • Pohjantähti • Suomen Vahinkovakuutus • Turva • Ömsen |
| Henkivakuutus | Aktia • Alandia • Sp-Henkivakuutus • Fennia • Kaleva • LähiTapiola • Mandatum Life • Nordea • Pohjola Vakuutus |
| Eläkevakuutus | Elo • Ilmarinen • Varma • Veritas |
| Erityisvakuutus | Garantia |
Genderfluid-pride-lippu.
**Genderfluid** tarkoittaa liukuvaa sosiaalista sukupuolta ja kuuluu muunsukupuolisuuden sateenvarjon alle.

Genderfluid on sosiaalinen sukupuoli, jossa sukupuoli-identiteetti vaihtelee ja liukuu ajoittain. Genderfluid voi tuntea itsensä joskus naiseksi, joskus mieheksi, joskus joksikin niiden väliltä ja joskus joksikin muuksi sosiaaliseksi sukupuoleksi, tai ettei hänellä ole sukupuolta ollenkaan. *Genderfluid* tulee englannin kielestä, ja voidaan suomentaa esimerkiksi *sukupuolijoustavaksi*.

Tunnettuja genderfluideja ovat esimerkiksi Miley Cyrus ja Ruby Rose.

Katso myös
----------

* Muunsukupuolisuus
* Transsukupuolisuus
* Sukupuolivähemmistöt
* Asukupuolisuus
* Queer

Lähteet
-------

1. ↑  Kun sukupuoli tuntuu väärältä – 16-vuotias genderfluid-nuori löysi itsensä vertaistuen avulla *Yle Uutiset*. Viitattu 29.6.2021.
2. ↑  Seta ry: Muunsukupuolisuus | Seta ry *seta.fi*.  8.11.2018. Viitattu 29.6.2021.
3. ↑  Miley Cyrus Says She's Gender Fluid: 'It Has Nothing To Do With Any Parts of Me' *Billboard*. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
4. ↑  Gender-fluid 'Batwoman' star Ruby Rose on backlash she's received for identifying as a lesbian *EW.com*. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
**Ever Gabo Anderson**  (s. 3. marraskuuta 2007 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan nuoren Natasha Romanoffin roolista vuoden 2021 elokuvassa *Black Widow* ja hän näyttelee pääosaa Wendy Darlingina vuoden 2022 elokuvassa *Peter Pan ja Leena*.

Nuoruus
-------

Everin äiti on näyttelijä Milla Jovovich ja isä on ohjaaja Paul W. S. Anderson. Hänellä on kaksi nuorempaa siskoa. Hän on venäläistä ja serbialaista syntyperää äitinsä kautta ja englantilaista syntyperää isänsä kautta.

Ura
---

Everin vanhemmat yrittivät estää häntä ryhtymästä näyttelelijäksi, mutta häntä ei saatu luopumaan haaveestaan. Yhdeksänvuotiaana hän oli Vogue Bambini -lehden kannessa, jonka kuvasi Ellen von Unwerth. Hänet ovat myös kuvanneet Karl Lagerfeld, Mikael Jansson ja Peter Lindbergh.

Hänen ensimmäinen elokuvaesiintymisensä oli *Resident Evil: The Final Chapter* (2016), jonka ohjasi hänen isänsä. Siinä hän näytteli nuorempaa Alicia Marcusta, jota hänen äitinsä näyttelee aikuisena.

Maaliskuussa 2020 paljastettiin, että hän näyttelee nuorempaa versiota Natasha Romanoffista vuoden 2021 Marvel Cinematic Universe (MCU) -elokuvassa *Black Widow* sekä Wendy Darlingia vuoden 2022 elokuvassa *Peter Pan & Wendy*.

Yksityiselämä
-------------

Anderson harrastaa taekwondoa. Hän asuu Hollywood Hillsin naapurustossa Los Angelesissa Kaliforniassa. Äidinkielensä, englannin, venäjän ja japanin, lisäksi hän osaa myös ranskaa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**2-propanoli** eli **isopropanoli** tai **isopropyylialkoholi** (IPA) (myös **propan-2-oli**) kuuluu alkoholien aineryhmään. 2-propanolin rakennekaava voidaan esittää muodossa CH3CHOHCH3.

2-propanoli on normaaliolosuhteissa väritön, helposti syttyvä, palava, kirkas neste, jonka moolimassa on 60,1 g/mol, kiehumispiste 82 °C, sulamispiste −89 °C, tiheys 0,786 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 12 °C, itsesyttymislämpötila 456 °C ja CAS-numero 67-63-0. Aineen höyry on ilmaa raskaampaa.

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

2-propanoli on propanolin C3H7OH isomeerinen muoto.

Suomessa isopropanolia käytetään liuottimena ja pesunesteenä esimerkiksi maali-, painoväri-, elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Isopropanolia käytetään myös pesu- ja desinfektioaineissa sekä jäänestoaineissa. 2-propanolia on käytetty asetonin valmistukseen. Sitä käytetään myös kaupallisesti myytävän etanolin denaturoimiseen. Se on erityisen suosittua puhdistusaineena sähkölaitteiden huollossa, esimerkiksi tietokoneiden tapauksessa helposti likaantuvien piirilevykontaktien, magneettisten lukupäiden ja optisten asemien linssien puhdistuksessa sekä tarpeettoman piitahnan poistossa.

Katso myös
----------

* Propanoli
* 1-propanoli

Lähteet
-------

1. ↑  2-Propanoli ≥98%, TECHNICAL *VWR*. Viitattu 12.9.2023.
2. ↑  KÄYTTÖTURVALLISUUSTIEDOTE Sinol-100

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **2-propanoli**.
* 2-propanolin kansainvälinen kemikaalikortti
* Isopropanolin OVA-ohje
* PubChem: 2-Propanol (englanniksi)
* Human Metabolome Database: Isopropyl alcohol (englanniksi)
* KEGG: 2-Propanol (englanniksi)
* ChemBlink: Isopropanol (englanniksi)
* Pherobase: Floral Compound – propan-2-ol (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical – propan-2-ol (englanniksi)
**Jussi Korhonen** (s. 9. helmikuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Korhonen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä ja on pelipaikaltaan koppari. Korhosen sopimus Sotkamon Jymyn kanssa kestää kauden 2025 loppuun saakka. Hän on pelannut Superpesistä myös Kiteen Pallossa ja Kempeleen Kirissä. Korhonen valittiin kaudella 2022 uransa ensimmäiseen miesten Itä-Länsi-otteluun. 

Korhonen on pelannut Superpesistä myös Kiteen Pallossa ja Kempeleen Kirissä. Vuosina 2016–2019 Korhonen pelasi Sotkamon Jymyssä, mutta kaudella 2016 hän kävi kolmen ottelun lainasopimuksella Kiteen Pallossa. Kaudella 2017 puolestaan Korhonen pelasi 21 ottelun lainasopimuksella Kempeleen Kirissä, mutta siirtyi loppukaudeksi takaisin Sotkamon Jymyyn. Kaudet 2018 ja 2019 Korhonen pelasi kokonaan Sotkamon Jymyssä. Kaudeksi 2020 Korhonen siirtyi kahden vuoden sopimuksella Kempeleen Kiriin. Kahden Kempeleen Kirissä vietetyn kauden jälkeen Korhonen siirtyi takaisin Sotkamon Jymyyn kaudeksi 2022.

Sotkamon Jymyssä pelatessaan Korhonen on saavuttanut yhden SM-kullan vuonna 2023 ja kolme SM-hopeaa vuosina 2016, 2017 ja 2019. Korhonen on pelannut urallaan mennessä 217 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt 5+54=59 juoksua, tuonut 35 juoksua ja kerännyt 268 kärkilyöntiä. Korhonen on pelannut urallaan 60 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt 0+4=4 juoksua, tuonut 4 juoksua ja kerännyt 62 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 12.11.2023

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Pankajärvi** on Lieksan reitin järvi Lieksassa. Se on 12 kilometriä pitkä ja laskee Lieksanjokea Pieliseen. Pankajärven pinta-ala on 23,8 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Niemet ja saaret jakavat Pankajärven useisiin selkävesiin, jotka ovat Ahvenselkä, Niskanselkä, Kallioselkä ja Mustaselkä järven eteläosassa. Mustaselältä siirrytään Lietesalmea luoteeseen Lehtoselälle, jonka pohjoispuolella sijaitsee Oinasselkä. Oinasselältä on yhteys Metelinjokea järven pohjoisimpaan osaan eli Lonttaan. Pankajärven kaakkoisosan muodostaa Pudasjärvi, jonne kuljetaan Putaansalmen kautta.

Noin neliökilometri Pankajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä; syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Järven syvimmät alueet sijaitsevat Mustaselän pohjoisosassa. Kallioselkä ja muusta järvestä varsin erillään sijaitseva Pudasjärvi ovat kauttaaltaan alle kymmenen metriä syviä.

Pankajärven saariluku on 41. Suurimpia saaria ovat Näräsensaari, Ukonsaari, Kääntämö, Suokkolansaari, Metelinsaari ja Ulkkasaari. Vain Ulkkasaari sijaitsee yli puolen kilometrin etäisyydellä järven rantaviivasta, muut saaret sijaitsevat paikka paikoin vain muutaman metrin levyisten vesiuomien erottamana mantereesta.

Vesistösuhteet
--------------

Pankajärvi (04.423.1.001) kuuluu Pankajärven-Pudasjoen alueeseen (04.423), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Pankajärven-Pudasjoen alueeseen kuuluu 97 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Pankajärvi on niistä selkeästi laajin. Sitä seuraa Rekusenjärvi, Iso-Tainio, Siikajärvi, Naarajärvi ja Joutenjärvi, jota pienemmät vakavedet ovat alle 50 hehtaarin laajuisia.

Ekologinen tila
---------------

Pankajärven ekologinen tila on sama kuin Pielisen, eli hyvä. Kokonaisfosforipitoisuus on 9 µg/l ja näkösyvyys 1,8 metriä. Järven vesitilavuus on 90 361 000 kuutiometriä eli noin 90,4 kuutiohehtometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.8.2022.
2. 1 2  Suomen ympäristökeskusView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 520
4. 1 2  Pankajärvi, vakavesi, Lieksa
5. ↑  Pankajärven - Pudasjoen alue (04.423). Järviwiki. Viitattu 6.8.2022.
6. ↑  Pielisen reitin valuma-alue *Skvsy.fi*. Viitattu 6.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Pankajärvi, Järviwiki
**Pekka Kalevi Aalto** (7. heinäkuuta 1929 Tampere – 11. syyskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen rakennusmestari ja ilmastointialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Aallon vanhemmat olivat toimitusjohtaja, rakennusmestari Väinö Arvid Aalto ja Elli Pietilä. Aalto valmistui rakennusmestariksi Tampereen teknillisen koulun talonrakennuksen opintosuunnalta 1953. Hän oli isänsä perustaman Koja Oy:n palveluksessa 1949–1952, Tampereen seudun markkinointivastaava 1952–1962, myyntipäällikkö 1962–1967 ja toimitusjohtaja 1968–1988. Yhtiön hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1952 vuoteen 2005 asti ja toimi myös hallituksen puheenjohtajana. Aallolla oli myös useita teollisuuden, liike-elämän ja muita luottamustoimia. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reunamäki, Ilmari: Teollisuusneuvos Pekka Aalto (1929–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 13.11.2023.
2. 1 2  Kuolleet. Teollisuusneuvos Pekka Aalto.  *Aamulehti*, 11.10.2020, nro 279, s. 44. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.11.2023.  (ei-vapaa)
Tohmon koulu kuvattuna 2018.
**Tohmo** on Kemijärven 1. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päästä kaupungin keskustasta. 

Tohmo on rauhallinen ja luonnonkaunis alue. Alueella on useita omakotialueita Tohmon kylässä, Peltoniemessä, Karvakossa, Heralammella ja Rajassa. Rajassa sijaitsi aikanaan Lapin rajavartioston Kemijärven rajakomppania. Alue on nykyään yksityisessä omistuksessa, alueella on noin 6 ha tontilla sijaitseva 22 asunnon rivitaloalue, joka osittain omistus- ja vuokrauskäytössä.

Tohmossa on useita vesialueita. Tohmon kylässä Tohmontie päättyy Kemijokeen, rannassa on uimapaikka, venesatama, grillikota ja vessa. Muita suurempia vesialueita ovat Peltojärvi Peltoniemessä ja Karvakkojoki, joka kiemurtelee asuinalueiden keskellä. Karvakkojoessa on ollut sähkövoimalaitos ja mylly, jotka on purettu, mutta ympäristössä on vieläkin nähtävillä niiden jälkiä.

Palvelut
--------

Kylällä on toiminut useita kauppoja, mutta viimeinen lakkautettiin vuonna 2008. Entisen kaupan tiloissa toimii nykyään Kemijärven Leipomopalvelut Oy/Kiuaspulla, joka uusien tilojen myötä on avannut myös lounaskahvilan leipomon yhteyteen.
Kylän koulu lakkautettiin vuonna 2010.
Kylällä toiminut kaupungin omistama asumispalveluyksikkö vanhuksille, Puistolan palvelukeskus on lakkautettu ja tyhjillään.

Majoittujien käytettävissä ovat rajavartiolaitoksen entisen päärakennuksen majoitustilat, sauna- ja suihkutilat, keittiö ja 200-paikkainen ruokasali sekä majoitustiloissa oma pienkeittiö. Kävelymatkan päässä on uimaranta. Alueella on urheilukenttä, 25 metrin sisäampumarata, 12,5 metrin sisäuima-allas, karavaanari-alue jossa on erillinen huoltorakennus, aluetta kiertää kävelypolku. Soveltuu hyvin esim. lapsiperheiden lomanviettopaikaksi (oma urheilukenttä + laajat piha-alueet).

Etäisyydet ja liikenne
----------------------

Tohmon kylästä on matkaa Kemijärven keskustaan noin 8 km, Kemijärven rautatieasemalle 6 km, Rovaniemen lentokentälle 80 km, Suomutunturille 50 km ja Pyhätunturille 40 km. Kemijärven paikallisliikenne kulkee Tohmon kylässä pääasiassa tunnin välein. Kylän läpi menee myös Pelkosenniemelle, Pyhätunturille, Sodankylään ja Savukoskelle kulkeva linja-autoliikenne.

Tohmossa käy kahden viikon välein kaupungin kirjastoauto Kyläluuta, joka tarjoaa kirjastopalveluiden lisäksi mm. Internetin ja opastuksen, joskus auton mukana kulkee terveydenhoitoalan opiskelija joka tarvittaessa mittaa verenpaineen ja -sokerin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotisivu *www.lomamajoitus.com*. Viitattu 23.3.2017.
2. ↑  Kemijärven kaupunki - Kirjastoauto Kyläluuta *www.kemijarvi.fi*.  Arkistoitu 26.4.2007. Viitattu 23.3.2017.
**Nautelankosken museo** on paikallismuseo Varsinais-Suomen maakunnassa Liedossa Nautelankoskella. Nautelankosken museo sisältää kokonaisuuden, mihin kuuluvat vesimylly, myllärintupa ja Lauri Nautelan museo, sauna, aitta sekä kahvila ja kauppa (puoti). 

Lauri Nautelan museossa on perusnäyttely, mikä koostuu *Kivikauden pyyntimiehen jäljillä*-, *Aurajoki-dioraama*- ja *Lauri Nautelan kirjat* -osuusksista. Lisäksi on kausinäyttely. Lauri Nautelan museossa on myös esineitä, mitkä ovat löytyneet Kukkarkosken kivikautiselta asuinpaikalta, ja kalmistosta (hautausmaalta).

Myllärintuvan paikalle on siirretty Liedon kotiseutumuseon rakennus, mikä on paritupa sisustettu myllärintuvaksi. Alun perin rakennus on ollut Hakunilan kylässä umpipihassa ollut väentupa. Vesimylly on alun perin Nautelan kartanon.

Nautelankosken eli Kukkarkosken muinaisjäännös kuuluu Suomen valtakunnalliseen kulttuuriperintöön. Nautelankosken aluen kuuluu Suomen Natura-2000 -luonnonsuojelualueisiin. 

Kesäisin elokuissa Lauri Nautelan museolla järjestetään radiotapahtuma, esitelmä, näyttely ja amatööriradionäytös Porin Prikaatin kutsumerkillä OI1AX.

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Nautelankosken museo (Q58685061)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Lieto |
|  |
| katuosoite | Nautelankoskentie 40, 21360 Lieto As. |
|  |
|  |

 |
*Ison tietosanakirjan* täydennysosien toimituskunta. Vasemmalta Hjalmar Brotherus, Reino Oittinen, Niilo J. Toivonen, Rafael Koskimies, L. Arvi P. Poijärvi, Heikki Waris, Matti Kosken­niemi, Jaakko Wuolijoki ja Ilmari Havu.
**Ilmari Havu**, vuoteen 1906 **Falck** (29. kesäkuuta 1895 Viipuri – 4. elokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ensyklopedisti ja kirjallisuushistorioitsija.

Henkilöhistoria
---------------

Ilmari Havun vanhemmat olivat Turun hovioikeuden varapresidentti Gustaf Evert Havu ja Anna Wallin ja puoliso vuodesta 1921 Laila Lindholm. Havu tuli ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja lisensiaatiksi 1921. Havu väitteli filosofian tohtoriksi 1923 tutkielmalla *Pietari Päivärinta: Kirjallishistoriallinen tutkimus*. Hän toimi Helsingin lyseon lehtorina 1937–1959 ja koulun rehtorina 1957–1959. Havu oli Otavan tietosanakirjojen ja aikalaiskirjojen toimitussihteeri ja päätoimittaja vuodesta 1924. Hän oli Juhani Ahon nimeä kantavan seuran ensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1947 ja Turun Suomalaisen Yliopistoseuran perustajia. Havulle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1965.

Julkaisuja
----------

* *Pietari Päivärinta*, 1923 (väitöskirja)
* *Kauppis-Heikki*, 1925
* *Juhani Aho*, 1929
* *Lauantaiseura sekä sen miehet*, 1945

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 163. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 10 (ei sivunumeroa). Otava 1967.
3. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 3, p. 471. Otava 1968.
4. ↑  Juhani Ahon seura. (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Turun yliopiston suomalaisen yliopistoseuran alkuvuosien historian lähteitä ja keskeisiä henkilöitä.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Moderni Ruotsin merivoimien Visby-luokan korvetti *HMS Helsingborg*.
**Korvetti** on uppoumaltaan noin 500–1 500 tonnia oleva sota-alus, jota käytetään pintatorjuntaan. Sitä pienempiä sota-aluksia ovat ohjus-, torpedo- ja partioveneet ja suurempia fregatit ja hävittäjät. Nimitystä käytetään sekä purjelaivojen aikakauden että nykyaikaisista aluksista.

Descubierta-luokka
Korvetti oli purjealusten aikakaudella laivatyyppi, jolla oli fregatin takila, mutta oli sitä pienempi. Korvettien uppouma on noin 1 000 tonnia. Korvetissa oli vain yksi tykkikansi eli tykit sijaitsivat aluksen yläkannella. Nimi "korvetti" tulee ranskan kielestä. Korvettia pienempi alus oli sluuppi, jossa oli yleensä kuunaritakila.

Britannian merivoimat otti termin uudelleen käyttöön luokituksena vuosina 1939–1940 tilatuille hävittäjää pienemmille yksiakselisille saattajille Flower-luokalle. Nykyään korvetit ovat tyypillinen osa laivastoja.

Lähteet
-------

* Macksey, Kenneth & Woodhouse, William: *The Penguin Encyclopedia of Modern Warfare: 1850 to the Present Day*. Viking, 1991. ISBN 0-670-82698-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Macksey & Woodhouse 1991 s. 88

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Korvetti** Wikimedia Commonsissa
Alpha-logo
**Alfa-kurssi** on kristinuskon perusteita esittelevä kurssi. Se on suunnattu erityisesti kaikille ei-kristityille, mutta sopii myös niille uskoontulleille, jotka haluavat tarkistaa käsityksiään kristinuskosta. Alfa-kursseja järjestävät kristilliset seurakunnat ja yhdistykset yli 150 maassa. Suomessa kursseja pitävät esimerkiksi Kansan Raamattuseura, luterilaiset seurakunnat ja vapaat kristilliset seurakunnat.

Historia
--------

Alfa-kurssi syntyi 1990-luvuilla Englannin anglikaanikirkossa ja levisi nopeasti eri puolille maailmaa ja eri kirkkokuntiin. Alfa-kursseilla käytettävän materiaalin oikeudet ovat kansainvälisellä Alfa-yhteisöllä, jonka keskuspaikkana on kurssin syntyseurakunta, Holy Trinity Brompton -seurakunta Lontoossa.

Kurssin sisältö ja tavoitteet
-----------------------------

Alfa on kymmenen viikon pituinen sarja tapaamisia, joissa tutkitaan elämän tarkoitusta kristinuskon näkökulmasta. Kerran viikossa pidettävien kokoontumisten lisäksi Alfan loppupuolella on viikonlopun tai päivän mittainen Alfa-päivä. Jokainen Alfa on oman näköisensä, mutta niissä on kolme yhtäläisyyttä: ruokaa, alustus ja ryhmäkeskustelu. Kukin tapaaminen rakentuu jonkun elämään ja uskoon liittyvän kysymyksen ympärille. Alustuksen jälkeen aiheesta keskustellaan pienryhmissä. Alfoja järjestetään ympäri maailmaa eri kirkkokunnissa. 

Kurssilla käsitellään muun muassa seuraavia aiheita: "Kuka Jeesus on? Kuinka voin uskoa? Miten ja miksi rukoilla? Miten Jumala ohjaa meitä?"

Keskustelun tarkoituksena on antaa ihmisille mahdollisuus kysellä ja esittää omia mielipiteitään vapaasti. Itse opetus noudattaa kuitenkin yhtenäistä linjaa. Se, kuinka tiukasti hyvinkin erilaisissa seurakunnissa järjestettävät Alfa-kurssit pitäytyvät alkuperäiseen opetusmateriaaliin, vaihtelee jonkin verran.

Alfa-kurssin käyneitä rohkaistaan olemaan aktiivisia ja kantamaan vastuuta omassa kotiseurakunnassaan ja erityisesti osallistumaan tuleville Alfa-kursseille vastuunkantajina. Näin Alfa-kurssin on erityisesti maallikkoaktiivisuutta lisäävä seurakunnallinen työmuoto.

Alfa-kursseja järjestetään myös esimerkiksi varhaisnuorille, nuorille ja vangeille erityisen sovelletun materiaalin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  About Alpha | What is the Alpha Course? | The History and Story of Alpha *Alpha Global*. Viitattu 2.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Alfa-kurssin kotisivu Suomessa
* Alfa-kurssin kansainvälinen kotisivu
* Nuoriso-Alfan kotisivu Suomessa
Itä-Timorin kielellinen tilanne
**Itä-Timor** on pienestä koostaan huolimatta kielellisesti melko monipuolinen maa. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan 21 elävää kieltä.

Portugali ja tetum
------------------

Itä-Timorin perustuslaki määrittelee maan virallisiksi kieliksi portugalin ja tetumin. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan tetumilla oli 448 788 ja portugalilla 595 puhujaa.

Maan ollessa portugalin siirtomaa, portugali oli koulujen opetuskieli. Portugalia osaa kuitenkin vain noin 5 % maan väestöstä. Perustuslaki kuitenkin määrää, että maan tulee pitää yllä erityisen ystävällisiä suhteita muihin portugalinkielisiin maihin.

Tetum jakautuu kahteen eri muotoon kaupunkilaisten (tetum prasa) ja maalaisten (tetum terik) välillä. Uutisia julkaistaan jonkin verran myös tetumiksi.

Työkielet
---------

Indonesian miehityksen ajan maan ainoa virallinen kieli oli indonesia, jolla on tästä syystä huonossa maineessa. Tästä huolimatta indonesia on määritelty työkieleksi. Indonesialainen media on suosittua Itä-Timorilla. Indonesiaa käytetään myös paljon Itä-Timorin kansallisessa yliopistossa, jossa iso osa oppikirjoista on indonesiaksi ja kielellä kirjoitetaan mm. lopputyöt.

Indonesian lisäksi myös englanti on määritelty työkieleksi.

Muut kielet
-----------

Itä-Timorin muut paikalliset kielet jakautuvat karkeasti austronesialaisiin ja yleisuusiguinealaisiin kieliin. Perustuslain mukaan valtion tulee edistää kansallisten kielten käyttöä yhdessä tetumin kanssa.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Itä-Timorin kymmenen puhutuimmat muut kielet olivat:

| Kieli | Puhujamäärä |
| --- | --- |
| mambai | 131 361 |
| makasai | 101 854 |
| baikenu | 62 201 |
| kemak | 61 969 |
| bunak | 55 837 |
| tokodede | 39 483 |
| fataluku | 37 779 |
| waima’a | 18 467 |
| naueti | 15 045 |
| idate | 13 512 |

Lähteet
-------

1. ↑  South-Eastern Asia *Ethnologue*. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Timor-Leste's Constitution of 2002 (pdf)  2002. constituteproject.org. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Population and Housing Census of Timor-Leste, 2010 – Volume 2: Population Distribution by Administrative Areas (pdf) (s. 205–206)  2010. National Statistics Directorate. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3  East Timor drowns in language soup *Reuters*.  22.4.2007. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
5. 1 2  What Languages Are Spoken In Timor-Leste? *WorldAtlas*.  8.11.2017. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
6. 1 2  East Timor Languages  2012. East Timor Government. Viitattu 18.11.2021. (englanniksi)
**Paul Maurice** (s. 30. tammikuuta 1967 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen NHL-joukkue Florida Panthersin päävalmentaja.

Maurice on kautta aikojen nuorin 1000 NHL-ottelua valmentanut valmentaja. Hän saavutti rajapyykin 28. marraskuuta 2010 ottelussa Washington Capitalsia vastaan 43 vuoden ja 302 päivän iässä. Mauricella on tilillään myös eniten hävittyjä otteluita päävalmentajana NHL:n historiassa.

Ura
---

Philadelphia Flyers varasi puolustajana pelanneen Mauricen vuoden 1985 NHL:n varaustilaisuudessa Flyersin 12. varauksena numerolla 252. Hänen peliuransa päättyi kuitenkin samana vuonna OHL-ottelussa saatuun silmävammaan.

Maurice valmensi NHL:ssä Hartford Whalersia 1995–1997, minkä jälkeen seura muuttui Carolina Hurricanesiksi. Maurice jatkoi uudistuneessa seurassa kauteen 2003–2004 asti, jolloin hän sai potkut 30 ottelun jälkeen. Seuraavan kerran Maurice nähtiin NHL:ssä Toronto Maple Leafsin päävalmentajana kausina 2006–2007 ja 2007–2008. Hän palasi samana vuonna Carolinaan, mutta irtisanottiin kun kautta 2011–2012 oli pelattu 25 ottelua.

Kesäkuussa 2012 KHL-seura Metallurg Magnitogorsk ilmoitti solmineensa sopimuksen Mauricen ja Carolinan entisen maalivahtivalmentajan Tom Barrasson kanssa. Kaudella 2012–2013 joukkue pääsi Mauricen alaisuudessa pudotuspeleihin, mutta hävisi Salavat Julajev Ufalle ensimmäisellä kierroksella seitsemässä ottelussa. Maurice muutti kauden jälkeen takaisin Pohjois-Amerikkaan ollakseen lähempänä perhettään.

12. tammikuuta 2014 Winnipeg Jets palkkasi Mauricen uudeksi päävalmentajakseen erotettuaan Claude Noëlin joukkueen huonojen peliesitysten vuoksi. Jetsin kauden päätyttyä runkosarjaan Maurice allekirjoitti neljän vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa 16. huhtikuuta 2014. Helmikuussa 2020 Maurice allekirjoitti monivuotisen jatkosopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän kuitenkin erosi tehtävästä omasta tahdostaan joulukuussa 2021. Kesäkuussa 2022 Maurice siirtyi Florida Panthersin uudeksi päävalmentajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Capitals clip Hurricanes despite Eric Staal's third-period heroics  29.11.2010. ESPN.  Arkistoitu 21.10.2016. Viitattu 27.11.2016. (englanniksi)
2. ↑  Lehtinen, Lauri: Patrik Laineen valmentaja teki kyseenalaista NHL-historiaa – tällaista ennätystä ei yksikään päävalmentaja halua *Aamulehti*.  16.12.2017. Viitattu 16.12.2017. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Uusitalo, Timo: Pitkäsen ja Ruudun ex-NHL-luotsi KHL:ään *Yle Urheilu*.  8.6.2012. Viitattu 27.11.2016.
4. ↑  Mike Halford: Ex-Leafs, ‘Canes coach Maurice to leave KHL Metallurg *NBC Sports*.  10.4.2013. Viitattu 20.10.2016.
5. ↑  Jets fire Noel, hire Paul Maurice *Winnipeg Free Press*. Viitattu 20.10.2016.
6. ↑  Winnipeg Jets agree to extension with Paul Maurice *NHL.com*. Viitattu 20.10.2016.
7. ↑
8. ↑  Maurice hired as Panthers coach to replace Brunette *NHL.com*. Viitattu 23.6.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Paul Maurice
**Prestige** oli yksirunkoinen öljytankkeri, joka valmistui Hitachi Zōsenin telakalla Maizurun kaupungissa, Kioton prefektuurissa, Japanissa 30. maaliskuuta 1976. Alus oli öljylastissa Pietarista Singaporeeen. Se upposi Espanjan rannikon edustalla 19. marraskuuta 2002 ja aiheutti laajan öljyonnettomuuden. Tuhansia kilometrejä rantaviivaa ja yli tuhat rantaa saastui Espanjan ja Ranskan rannikolla. myös kalastuselinkeino kärsi suuresti onnettomuudesta.

Vapaaehtoisia siivoamassa öljyä rannalta.
*Prestige* sai myrskyssä reiän runkoonsa. Espanjan ja Portugalin viranomaiset kielsivät tankkerin hinaamiseen satamiinsa öljyvahingon pelossa. Onnettomuuden sattuessa *Prestigen* kuudesta säiliöstä kaksi keskimmäistä oli tyhjiä. Toinen niistä täyttyi ja aiheutti kallistuman, jonka seurauksena miehistö evakuoitiin. Myös toinen säiliö täyttyi.*lähde?* 77 000 tonnin lastissa olleen aluksen runko ei kestänyt sitä vaan murtui säiliöiden kohdalta kahteen osaan. Laivan etuosa upposi lähes pystysuorassa. Takaosa upposi myös suhteellisen jyrkässä kulmassa. Osat vajosivat yli 3 500 metrin syvyyteen, missä niistä alkoi vuotaa öljyä. Tämä aiheutti mittavia ympäristövahinkoja Espanjan ja Ranskan länsirannikolla. *Prestige* oli 250 metrin pituinen ja painoi yli 70 000 tonnia, joten se oli *Titanicia* painavampi. Turmasta ei aiheutunut henkilövahinkoja.

Alus oli kreikkalaisomisteinen, mutta se oli rekisteröity Liberiaan ja sitä liikennöi liberialainen yhtiö, jolla oli toimipaikka Kreikassa. Öljylastin omistaja oli sveitsiläinen. Sotkuisen järjestelyn syynä oli pyrkimys välttää vastuuta, jos sattuu onnettomuus. Alus ei ollut kaksipohjainen, sillä vaatimus tuli voimaan uusille aluksille 1996. Alus oli tarkastettu 1999, ja siinä oli havaittu puutteita.

Lähteet
-------

1. ↑  "Prestige (7372141) *Miramar Ship Index*. Viitattu 13.11.2022.
2. 1 2 3 4 5  *Mitä Missä Milloin 2004*, s. 40. Otava, 2003. ISBN 978-951-1-18590-X.
3. ↑  Vasama, Tanja: Itämeressä vahinko olisi paljon suurempi  5.12.2007. Helsingin Sanomat. Viitattu 19.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S Prestige** Wikimedia Commonsissa

* New Scientistin artikkeli
* Kuva uppoavasta tankkerista
**Saksalainen viittomakieli** (saks. *Deutsche Gebärdensprache*) on pääsääntöisesti Saksan kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Lisäksi sitä käytetään jonkin verran myös Belgiassa saksankielisillä alueilla. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat puolalainen ja israelilainen viittomakieli.

Kielellä on noin 80 000 käyttäjää.

Ensimmäinen kuuroille tarkoitettu koulu perustettiin Leipzigiin vuonna 1788. Viittomakielen käyttö opetuskielenä kiellettiin vuonna 1880. Kiinnostus viittomakielen tutkimusta kohtaan nousi 1970-luvulla ja kuurojen yhteisö alkoi ajamaan kielellisiä oikeuksiaan sekä lisäämään tietoisuutta tilanteestaan. Saksan liittohallitus tunnusti viittomakielen omaksi kielekseen vuonna 2002.

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.5 - German Sign Language *glottolog.org*. Viitattu 13.12.2021.
2. ↑  German Sign Language *Ethnologue*. Viitattu 13.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  Deutscher Gehörlosen- Bund e.V.  2021. Deutscher Gehörlosen-Bund. Viitattu 13.12.2021. (saksaksi)
4. ↑  Nationwide Inventory of Intangible Cultural Heritage  2021. German Comission for UNESCO. Viitattu 13.12.2021. (englanniksi)
Korealaisten kielten puhuma-alue kartalla.
Korean murrealueet
**Korealaiset kielet** on pieni kielikunta joka koostuu korean ja jejun kielistä. Jeju mielletään usein korean murteeksi, mutta on tarpeeksi eriävä, että se voitaisiin lukea omaksi kielekseen. Jotkut kielitieteilijät ehdottavat, että Koillis-Korean Yukjinin murretta tulisi eritellä samalla tavalla. Korean kieltä on dokumentoitu runsaasti 1400-luvulla kehitetyn Hangul-aakkoston ansiosta. Sitä aiempaa kiinan kirjoitusjärjestelmällä kirjoitettua koreaa on merkittävästi vaikeampi tulkita.

Korean kaikki modernit muodot polveutuvat Sillan muinaiskoreasta. Se vähä mitä Korean niemimaalla ennen 600-luvun lopulla tapahtunutta Sillan yhdistymistä puhutuista kielistä tiedetään tulee lähinnä paikannimistä. Joidenkin näistä kielistä uskotaan olleen korealaisia, mutta jotkin todisteet viittaavat myös japanilaisiin kieliin, joita puhuttiin niemimaan keski- ja eteläosissa. Korealaisia kieliä on usein pyritty yhdistämään muihin kielikuntiin, yleensä tunguusilaisiin tai japanilaisiin kieliin, mutta sukulaisuutta ei ole pystytty todistettavasti osoittamaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.6 - Koreanic *glottolog.org*. Viitattu 9.7.2022.

Katso myös
----------

* Korean historia

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Koreanic languages
**Vatikaanivaltio on kielellisesti** melko yhtenäinen. Ethnologuen mukaan maassa tavataan kahta eläväksi laskettavaa kieltä.

Viralliset kielet
-----------------

Vatikaanin viralliset kielet ovat italia ja latina. Latina on ennen kaikkea Pyhän istuimen kieli ja sitä kautta katolisen kirkon virallinen kieli. Italia on virallisen kielen asemassa johtuen Vatikaanin sijainnista kokonaisuudessaan Italian sisällä. Vuonna 2014 paavi Franciscus määräsi, että latina ei enää olisi piispankokouksen virallinen kieli. Aikaisemmin kaikki kokouksen pöytäkirjat on kirjoitettu latinaksi ja sen aikana on käytetty nimenomaan latinaa.

Pyhän istuimen diplomaatit käyttävät myös ranskaa virallisena työkielenään.

Muut kielet
-----------

Enemmistö Sveitsiläiskaartin jäsenistä on perinteisesti puhunut saksaa, mutta 2000-luvulla myös ranskankielisten määrä on pyritty lisäämään.

Lähteet
-------

1. ↑  Vatican State *Ethnologue*. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Italian language  2022. Encyclopædia Britannica. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  Pope ditches Latin as official language of Vatican synod *Reuters*.  6.10.2014. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  About the Holy See  2018. Foreign Affairs Trade and Development Canada Government of Canada. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  New Swiss guards speak the Pope’s language *Swissinfo*.  6.5.2005. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
Flakaholm

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°8′11.00″N, 24°46′40.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Flakaholm** on saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta itäkaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Flakaholm kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on puolisentoista kilometriä. Flakaholm on pohjoisin Miessaarta ympäröivistä saarista, joihin kuuluu Pukkisaari, Pyöräsaari, Knekten, Tratten, Långholmen ja Pikku Miessaari.

Flakaholm koostuu neljästä kiinteistöstä. Sen rantaviivan pituus on runsaat 800 metriä, rannat ovat etenkin idässä ja etelässä varsin ruovikoituneita. Miessaari sijaitsee Flakaholmin kaakkoispuolella, saaria erottaa muutaman kymmenen metrin levyinen Flakaholmssundet. Lounaan suunnassa lähin naapurisaari on Pukkisaari; Iso Vasikkasaari sijaitsee vajaan kilometrin Flakaholmista länteen.

Flakaholmin tunnusomaisena piirteenä on kapea ja matala niemi, joka kurottaa koilliseen. Niemi ja sen länsipuoliset lähiluodot muodostavat paikallisesti arvokkaan luontokokonaisuuden, jonka pinta-ala on kuutisentoista hehtaaria. Alue on säilynyt suhteellisen koskemattomana, Flakaholmin niemestä on tavattu muun muassa sangen harvinaista merimaltsaa. Morsinko ja rantaukonnauris ovat myös kuuluneet Flakaholmin kasveihin, mutta niitä ei ole tavattu 1900-luvun puolivälin jälkeen.

Myös Suvisaaristossa on Flakaholm-niminen saari, Bergön Flakaholm. Se sijaitsee viitisen kilometriä Matinkylän Flakaholmista lounaaseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Flakaholm Espoon opaskartalla
2. ↑  Mia Ylikangas & Seija Lonka: Emätilatarkastelu saariston osayleiskaavatyötä varten 16.11.2009 (pdf) (Flakaholm) *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tutkimuksia ja selvityksiä B94:2009*.  16.11.2009. Espoo:  Espoon kaupunki.  Arkistoitu 2.5.2018. Viitattu 3.6.2018.
3. ↑  Esa Lammi & Pekka Routasuo: Espoon arvokkaat luontokohteet 2012 (pdf) (Flakaholmin niemi ja lähiluodot (s. 49)) *Espoon ympäristölautakunnan julkaisusarja 2/2013*.  16.5.2013. Espoo:  Espoon kaupunki.  Arkistoitu 21.4.2018. Viitattu 16.8.2018.
4. ↑  Bergön Flakaholm

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Flakaholms Gräsgrund (Arkistoitu – Internet Archive)
**Leopold Infeld** (1898 Krakova – 1968 Varsova) oli puolalainen fyysikko, joka työskenteli kotimaansa lisäksi 12 vuoden ajan Kanadassa.

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Infeld aloitti opinnot Krakovan yliopistossa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot, mutta sodan jälkeen Infeld jatkoi matematiikan ja fysiikan opiskelua. Saadakseen opetusta teoreettisessa fysiikassa hän vietti joitakin vuosia Berliinin yliopistossa ja tutustui siellä Albert Einsteiniin. He laativat myöhemmin useita julkaisuja yhdessä.

1930-luvun alussa Infeld kävi Saksassa ja työskenteli yhdessä Werner Heisenbergin ja Bartel Leendert van der Waerdenin kanssa. Vuosina 1933–1935 hän opiskeli stipendin turvin Cambridgessä. Paluu Puolaan oli mahdotonta natsien takia. Einsteinin suositusten avulla hän pääsi Princetoniin, Yhdysvaltoihin. Vuonna 1938 Infeld sai professorin paikan Toronton yliopistosta. Toisen maailmansodan jälkeen hän pyysi virkavapaata vieraillakseen Puolassa. Vapaata ei myönnetty, ja Infeld erosi virastaan. Infeldin pelättiin voivan sekaantua ydinaseen kehittämiseen, vaikka hänen alaansa oli suhteellisuusteoria, ei ydinfysiikka. Infeldiltä ja hänen lapsiltaan vietiin Kanadan kansalaisuus.

Puolassa Infeldistä tuli yliopiston teoreettisen fysiikan laitoksen esimies ja akateemikko.

Infeldin kuoleman jälkeen Toronton yliopisto teki hänestä takautuvasti emeritusprofessorin ja pyysi anteeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leopold Infeld  2007. University of St Andrews, Scotland. Viitattu 29.8.2012.
2. 1 2  Susan Bloch-Nevitte: Closing the Circle *University of Toronto News*.  1995. Viitattu 29.8.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* Scopus
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* SNAC
* IdRef

 |

 |