recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tyyneysrukous** on yleinen nimitys alun perin nimettömälle rukoukselle, joka pannaan yleensä teologi Reinhold Niebuhrin nimiin:

> »*God, grant me the serenity to accept the things I cannot change, courage to change the things I can, and wisdom to know the difference.*  
> Jumala suokoon minulle tyyneyttä hyväksyä asiat, joita en voi muuttaa, rohkeutta muuttaa, mitkä voin, ja viisautta erottaa nämä toisistaan.» 
> 
> 

Tyyneysrukousta on käytetty paljon muun muassa AA-liikkeessä 1930-luvulta lähtien.

Yleensä on katsottu, että rukous on peräisin Niebuhrilta, mutta sen alkuperästä on esitetty erilaisia arveluja. Niebuhr itse piti itseään rukouksen ensimmäisenä esittäjänä, ja se esiintyy muun muassa hänen teoksessaan *The Essential Reinhold Niebuhr: Selected Essays and Addresses* (1987) sekä hänen tyttärensä Elisabeth Siftonin teoksessa *The Serenity Prayer: Faith and Politics in Times of Peace and War* (2003). Siftonin mukaan hänen isänsä oli käyttänyt rukousta vuonna 1943. Hän on kuitenkin ilmeisesti käyttänyt sitä saarnassaan jo vuonna 1932 tai aikaisemmin. Rukous on pantu virheellisesti muun muassa Augustinuksen, Tuomas Akvinolaisen, Franciscus Assisilaisen, Paul Tillichin ja Friedrich Christoph Oetingerin nimiin.

Tyyneysrukousta voidaan pitää ajatukseltaan hyvin stoalaisena.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Stephens, William O.: The Rebirth of Stoicism *puffin.creighton.edu*.  Arkistoitu 31.12.2009. Viitattu 19.1.2009.

Kirjallisuutta
--------------

* Sifton, Elisabeth: *Serenity Prayer: Faith and Politics in Times of Peace and War*. W. W. Norton & Company, Incorporated, 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* The Origin of our Serenity Prayer AA History and Trivia (englanniksi)
* Das falsche Oetinger-Gebet oder das Gelassenheits-Gebet (Arkistoitu – Internet Archive) Württembergische Landesbibliothek Stuttgart (saksaksi)
* Goodstein, Aurie: Serenity Prayer Stirs Up Doubt: Who Wrote It? *The New York Times* 11.7.2008 (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Serenity Prayer
**Makauspäivä** tarkoitti Suomen merilaissa laivan lastauspäivää.

Makauspäiviksi eli laivan makauspäiviksi sanottiin niitä päiviä, kun laivaa lastattiin. Laivaa koskevassa rahtaussopimuksessa sovittiin tavallisesti siitä, kuinka monen päivän kuluessa lasti oli saatava laivaan ja kaikki asiakirjat oli toimitettu laivan päällikölle. Samalla oli tapana sopia muutamista ylimääräisistä makauspäivistä sen varalta, että lastaamiselle ilmaantuisi esteitä.

Makauspäivät Suomessa
---------------------

### Vuoden 1873 merilaki

Vuoden 1873 merilaissa säädettiin, että ellei erityistä sopimusta lastauksen kestosta ollut tehty, luettiin kuusi makauspäivää sellaiselle laivalle, joka ei ollut 100 rekisteritonnia kantavampi, ja suuremman tonniluvun laivalle lisäksi kolme päivää jokaiselta sen yli menevältä täydeltä 100 rekisteritonnilta. Jos yli menevä tonniluku oli alle sadan, luettiin laivalle kuitenkin kolme kokonaista päivää.

Ylimääräisiä makauspäiviä tuli olla puolet varsinaisten makauspäivien lukumäärästä, ja puolikas päivä luettiin kokonaiseksi.

### Vuoden 1939 merilaki

Vuoden 1939 merilaissa lastausaikaa kutsutaan seisonta-ajaksi ja lisäseisonta-ajaksi. Laivan seisonta-aika määriteltiin laivan nettovetomäärän mukaan ja laskettiin työpäivin ja työtunnein.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hakkila, Esko (toim.): "Makauspäivät", *Lakiasiain käsikirja*, s. 623. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Merilaki (1873), 91–92 §,
2. ↑  Merilaki (167/1939), 80–81 §.
Tuomas Hyrskymurto**Tuomas Wilho Hyrskymurto** ent. Hellsten (14. syyskuuta 1881 Turku – 31. elokuuta 1920 Pietari) oli suomalainen kommunistinen vallankumousmies, alun perin turkulainen kauppias.

Hyrskymurto oli ollut vangittuna jo 1906 Hakaniemen mellakan yhteydessä sattuneiden tapausten vuoksi. Vuonna 1917 hän kuului Turun sos.dem. kunnallisjärjestön radikaalin siiven johtajiin ja oli perustamassa Turun punakaartia.

Suomen sisällissodassa Hyrskymurto oli punaisten pohjoisen rintaman järjestyskomissaarina ja Tampereen punakaartin esikunnan jäsenenä. Sodan alkuvaiheessa Hyrskymurron johtama Turun punakaartin 300-miehinen ratsuväkikomppania miehitti Toijalan tärkeän risteysaseman 26. tammikuuta 1918. Hänen väitetään myötävaikuttaneen 31. tammikuuta tapahtuneeseen Suinulan verilöylyyn kieltämällä punaisia ottamasta vankeja. Hän sai tapahtumista lisänimen Suinulan teurastaja. Hyrskymurto toimi Tampereella punaisten pohjoisrintaman esikunnassa järjestyskomissaarina.

Valkoisten saartorenkaan alkaessa kiristyä Hyrskymurto pakeni Tampereelta ja toimi Toijalassa punaisten armeijakuntaa komentaneen Eino Rahjan apulaisena tämän yrittäessä murtaa Tampereen saartoa etelästä käsin. Kuurilassa surmattiin todennäköisesti Tuomas Hyrskymurron käskystä 23 Mustialan maanviljelysopiston oppilasta 20. huhtikuuta. Sodan loppuvaiheessa Hyrskymurto pakeni Neuvosto-Venäjälle. Poistuessaan Suomesta Hyrskymurto jätti valtakunnanrajalle selvästi havaittavaan paikkaan huomattavan määrän Helsingin yliopistolle osoitettua suomalaista ja ulkomaista bolševikkikirjallisuutta. Tämä kirjaerä päätyikin yliopiston kirjastoon.

Neuvosto-Venäjällä Hyrskymurto työskenteli SKP:n keskuskomitean järjestäjänä. Hän sai surmansa Kuusisen klubin murhien yhteydessä 31. elokuuta 1920 Pietarissa. Hyrskymurto on haudattu Pietarin Mars-kentälle ja hänen nimensä löytyy siellä olevasta *Elokuun kommunardien hautakivestä*.

Lähteet
-------

* Lars Westerlund (toim.) Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa. Valtioneuvoston kanslia 2004. Hyrskymurron henkilötiedot s. 189 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suinulan tapahtumat
* Toijalan tapahtumat
* Veikko Yläjääski: Yliopisto vallankumouksen pyörteissä. Yliopistolainen 6/1998 (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Jukka Paastela: Finnish Communism under Soviet Totalitarianism (Kikimora 2003), s. 178.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tuomet** (*Padus*) on ruusukasveihin kuuluvan *Prunus*-suvun alasuku, joka tunnetaan kesävihannista lehdistä, loppukeväällä lehtien puhkeamisen jälkeen valmistuvista 12–30 kukkaa sisältävistä terttumaisista kukinnoista sekä pienistä, happamista hedelmistä, jotka kelpaavat ainoastaan linnuille. Tuomia esiintyy koko pohjoisen pallonpuoliskon leudolla vyöhykkeellä.

Useat perhoslajit, esimerkiksi mittareiden heimoon kuuluva keltamittari (*Opisthograptis luteolata*), käyttävät tuomea ravintonaan. Joitakin tuomilajeja, kuten virginiantuomea (*Prunus virginiana*), käytetään Pohjois-Amerikassa hyytelöiden ja viinien valmistukseen.

Jotkut kasvitieteilijät pitävät alasukua erillisenä sukuna nimeltä *Padus*. Geneettiset ja morfologiset tutkimukset ovat osoittaneet, että alasuku *Padus* on polyfyleettinen, joten sitä ei pitäisi käyttää tieteellisissä yhteyksissä.

Lajeja
------

* *Prunus buergeriana*
* *Prunus cornuta* – himalajantuomi
* *Prunus grayana* – japanintuomi
* *Prunus maackii* – tuohituomi
* *Prunus napaulensis*
* *Prunus padus* – tuomi
* *Prunus serotina* – kiiltotuomi
* *Prunus ssiori* – sahalinintuomi
* *Prunus virginiana* – virginiantuomi
* *Prunus wilsonii*

Tuomet ja ihminen
-----------------

Suomessa ja Ruotsissa tuomen (*Prunus padus*) kukinta merkitsee monille ihmisille kesän alkua. Etelä-Suomessa kukinta tapahtuu yleensä toukokuun kahden viimeisen viikon aikana tai aivan kesäkuun alussa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Prunus subg. Padus | 
* Wikidata: Q1935589
* Wikispecies: Prunus subg. Padus
* IPNI: 60431614-2
* Tropicos: 27806038

 |
|  |
| Padus | 
* Wikidata: Q7124016
* APNI: 240167
* FoC: 123653
* GBIF: 3025095
* GRIN: 15710
* iNaturalist: 483776
* IPNI: 30074090-2
* IRMNG: 1308170
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30074090-2
* Tropicos: 40036225
* WFO: wfo-4000027733

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Prunus subg. Padus
Éamonn Ceannt
**Éamonn Ceannt** (oik. **Edward Thomas Kent**, 21. syyskuuta 1881 − 8. toukokuuta 1916) oli irlantilainen nationalisti ja kapinallinen.

Ceannt syntyi Ballymoren Glenamaddyssä, Galwayn kreivikunnassa, kahdeksanneksi lapseksi. Ceanntin isä oli Royal Irish Constabularyn (RIC) jäsen. Hänen jäädessään eläkkeelle vuonna 1892 perhe muutti Dubliniin. Dublinissa nuori Edward kiinnostui Irlannin vapautusliikkeestä. Hän liittyi Gaelic Leagueen ottaen käyttöön iirinkielisen nimensä, Éamonn Ceanntin, ja opetteli soittamaan irlantilaista säkkipilliä (Uilleann Pipe). Hänestä tulikin loistava muusikko, ja hän esiintyi jopa paavi Pius X:lle. Työelämässä hän oli Dublin Corporationin kirjanpitäjä. 

Vuoden 1913 paikkeilla Ceannt liittyi Irlannin tasavaltalaisveljeskunta IRB:hen ja oli myöhemmin yksi Irish Volunteers -järjestön perustajajäsenistä. Ceannt oli myös tärkeässä asemassa vuoden 1916 pääsiäiskapinan suunnittelussa: hän oli yksi sotilaskomitean alkuperäisjäsenistä ja yksi niistä seitsemästä, jotka allekirjoittivat pääsiäisjulistuksen. Hänestä tehtiin neljännen vapaaehtoispataljoonan komentaja, joka pääsiäiskapinan aikana piti hallussaan South Dublin Unionia ja Marrowbonen panimoa. Ceanntin osasto halusi jatkaa taistelua kapinan romahtamisen jälkeen, mutta antautui lopulta Patrick Pearsen käskystä. 

Ceanntia pidettiin Kilmainhamin vankilassa ennen teloitusta 8. toukokuuta 1916, jolloin hän oli 34-vuotias.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti

 |

 |
**Al-Hamidiyah** on kylä Syyriassa Välimeren rannikolla. Sen asukasluku oli vuonna 2004 7 404. Monet kylän asukkaista ovat lähtöisin Kreetalta ja he puhuvat kreikan kieltä.

Maantiede
---------

Al-Hamidiyah sijaitsee Välimeren rannikolla Syyriassa noin 3 kilometriä Libanonin rajasta pohjoiseen.

Historia
--------

Kreetan kuuluessa Osmanien valtakuntaan osa paikallisista omaksui alevilaisen islamin uskon. Vuonna 1866 Kreetalla puhkesi saaren liittämiseen Kreikkaan tähdännyt kapina, joka huipentui Kreikan–Turkin sotaan vuonna 1897. Osmanien lopulta vetäytyessä saarelta suuri osa saaren muslimiväestöstä pakeni kostoiskuja peläten. Osmanivaltakunnan viimeiseksi jäänyt sulttaani Abd-ul-Hamid II perusti all-Hamidiyahin asuttaakseen Kreetalta tulevia pakolaisia. Kylä sai nimensä hänen mukaansa.

Väestö
------

Al-Hamidiyahin asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 7 404. Monet paikalliset puhuvat edelleen kreikan kreetan murretta. Osalla on sukua Kreetalla. Osa pitää yllä yhteyksiä Kreikkaan esimerkiksi television välityksellä ja työskentelemällä kausittain Kreetalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Cretans of Al Hamidiyah, Syria Hellenic Parliament. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  Roula Tsokalidou: Greek-speaking enclaves in Lebanon and Syria (pdf) (s. 1247) *Proceedings II Simposio Internacional Bilingüismo*. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  نتائج تعداد السكان والمساكن لعام 2004 على مستوى المدينة / القرية (arkistolinkki) Syyrian tilastokeskus.  Arkistoitu 12.1.2013. Viitattu 6.8.2020. (arabiaksi)
4. ↑  Jessica Bateman: Coming home after 130 years *BBC News*. BBC. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
Brittiläisen siirtoarmeijan joukkoja Sommen taistelussa 1916.
**Brittiläinen siirtoarmeija** (*British Expeditionary Force*, BEF) olivat joukot, jotka lähetettiin Britanniasta Ranskaan ja Belgiaan sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana.

Siirtoarmeija perustettiin vuonna 1908 Richard Burdon Haldanen järjestämän Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien uudistuksen yhteydessä. Aiemmin asevoimat lähetti yksittäisiä yksiköitä, ja ne järjestettiin prikaateiksi tai suuremmiksi yksiköiksi. Yhdistynyt kuningaskunta oli 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa tehnyt sopimuksia puolustusliitoista. Sopimusten mukaan sillä oli velvollisuus auttaa puolustuksessa, jos Saksan keisarikunta hyökkää Ranskaan. Siksi tarvittiin joukkoja, jotka voitiin organisoida ja kouluttaa jo ennen sodan alkua. Haldanen uudistuksessa Britanniaan perustettiin vakinainen "siirtoarmeja". Joukkoja käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1914 ensimmäisessä maailmansodassa. Vuonna 1939 toisen maailmansodan alkaessa ne lähetettiin taistelemaan Ranskaan. Kun liittoutuneet kärsivät tappion, joukot vetäytyivät Manner-Euroopasta takaisin Britanniaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Curley, Robert: British Expeditionary Force *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 6.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Why did Britain go to war? Background *The National Archives*. Viitattu 6.7.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* British Expeditionary Force *Oxford Reference*. Viitattu 6.7.2019. (englanniksi)
* Simkins, Peter: British Expeditionary Force *International Encyclopedia of the First World War (WW1)*.  8.10.2014. Viitattu 6.7.2019. (englanniksi)
* Beesley, Robert: The Untold Story of the British Expeditionary Force￼ *BBC – WW2 People's War*. Viitattu 6.7.2019. (englanniksi)
Esimerkki melismasta teoksessa *Alleluia Vigilia Nativitatis*.
**Melisma** (kreikan sanasta *melos*, sävel) on laulumusiikissa sävelkulku ja siihen liittyvä tekniikka, jossa yhdellä tavulla lauletaan useampi eri sävel. Tähän tyyliin laulettua musiikkia kutsutaan *melismaattiseksi*. Sen vastakohta on *syllabinen* laulu, jossa jokaista säveltä vastaa yksi tavu. 

Melismaattinen laulutapa on tyypillinen useille orientaalisille musiikkikulttuureille ja keskiaikaiselle laululle. Termiä käytetään usein gregoriaanisen kirkkolaulun yhteydessä, mutta sitä voidaan käyttää mistä tahansa musiikkilajista puhuttaessa, esimerkiksi barokkimusiikissa tai myöhemmän ajan gospelissa. 

Ensimmäiset tiedot nuotteihin kirjoitetusta melismasta ovat noin vuodelta 900 jaa. Sitä käytettiin tällöin gregoriaanisessa laulussa tietyissä messun osissa. Erityisesti graduaali ja halleluja-osat olivat tyypillisen melismaattisia. Aretha Franklinia pidetään yhtenä nykymusiikin parhaista melismaattisen laulun edustajista. Melismojen käyttö on yleistä myös nykypäivän popmusiikissa. Muun muassa Tori Kelly, Whitney Houston, Mariah Carey, Beyoncé Knowles ja Christina Aguilera käyttävät runsaasti korusäveliä korostamaan äänenkäyttötekniikkaansa.
**6 Sigma** (yleisemmin **Six Sigma**) on tilastotieteeseen perustuva laatujohtamisen työkalu. Perusajatus on, että prosessin virheitä on pystyttävä mittaamaan, ennen kuin sitä voi kehittää systemaattisesti. 6 Sigmassa siis mitataan virheiden määrää ja selvitetään systemaattisesti, kuinka niitä voidaan poistaa. 6 Sigman kehittäjinä pidetään Mikel Harrya ja Jack Welchiä. Jack Welch tunnetaan General Electricin entisenä johtajana. Menetelmän juuret ovat 1980-luvulta, mutta se yleistyi vasta 2000-luvulla.

Virheiden poistaminen prosessista
---------------------------------

Virheet pyritään poistamaan ensin pienentämällä hajontaa tai vaihtelua. Kun hajonta on pieni, on prosessi hallittavissa. Tämän jälkeen jatketaan mittausarvojen analysointia, ja kun arvo poikkeaa kontrollirajoista, siihen johtanut tilanne analysoidaan. Erityis- (special causes) ja satunnaissyyt (common causes) on siis erotettava toisistaan tilastollisilla menetelmillä. 6 Sigma -menetelmä kohdistaa huomion satunnaissyihin ja -ongelmiin.

Prosessinkehityksen ammattilaiset
---------------------------------

Prosessinkehitystä varten määritellään, mikä on kriittistä asiakkaalle ja yritykselle, ja kehittämistä varten perustetaan muutosprojekti. 6 Sigmaan kuuluvat eritasoiset prosessinkehityksen ammattilaiset, esimerkiksi Black Belt. Vyön väri kuvaa 6 Sigman ammatti- ja koulutustasoa. Black Belt hallitsee tilastolliset menetelmät ja muutosprojektin johtamisen.

Design for Six Sigma
--------------------

"Design for Six Sigma" tarkoittaa sitä, että suunnitellaan asia (esimerkiksi tuote) niin, että se täyttää asiakkaan tarpeet ja huomioi prosessin kyvykkyyden.*selvennä* QFD:tä käytetään yleisesti Design for Six Sigman osana.

Katso myös
----------

* Tilastollinen prosessinohjaus

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **6 Sigma**.
* Six Sigma: Systemaattinen innovointi
* General Electric: What is Six Sigma? (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Meliorativnyin kunta Äänisenrannan piirissä. 
Katukuvaa Meliorativnyistä.
**Meliorativnyi** (ven. Мелиорати́вный) on maaseututaajama ja maalaiskunta Karjalan tasavallan Äänisenrannan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 14 kilometriä Petroskoista luoteeseen Murmanskiin johtavan maantien varrella. Asukkaita taajamassa on 2 400 henkeä (vuonna 2008).

Vuonna 1947 paikalle perustettiin koneellinen maanparannusasema, josta taajama on saanut nykyisen nimensä. 1960-luvulla siitä käytettiin nimeä *Tomitsy*. Vuonna 1986 siitä tuli erillinen paikallishallintoalue. Nykyään taajamassa on valtiollinen maanparannus- ja puunhankintayritys, sahalaitoksia, kiviveistämö, autoliikennettä harjoittava yritys, paloasema ja leipomo. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, musiikkikoulu, poliklinikka ja vapaa-ajankeskus. Meliorativnyissa on myös Äänisenrannan piirin lasten luomistyön keskus ja ortodoksinen kirkko.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 209. Petrozavodsk: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.

Karjalan tasavallan vaakuna**Äänisenrannan piiri**
Äänisenrannan piiriÄänisenrannan piiri
**Hallinnollinen keskus: Petroskoi** (ei itse kuulu piiriin)  

**Maalaiskunnat:**
Garnizonnoje | Järventakuinen | Latva | Latva-Vetka | Meliorativnyi | Pai | Puujoki | Suoju | Uusikylä | Uusi-Vilka   

**Vepsäläiset maalaiskunnat:**
Kalajoki | Šokšu | Šoutjärvi
**Li**（理 lǐ）on kiinalaisen kosmologian käsite, jota erityisesti uuskungfutselaiset käyttivät ja kehittivät. Se tarkoittaa periaatetta, jonka mukaan qi (氣 energia, elämänenergia) järjestäytyy muodoiksi. *Li* voidaan kääntää sanoilla periaate, laki, luonnonlaki ja kaava tai kaavio. Lin ja qin liitto tuottaa taijin.

*Qi* ja *li* olivat keskeiset käsitteet Zhu Xin filosofiassa, kun hän pyrki yhdistämään buddhalaisen ja kungfutselaisen maailmankatsomuksen. Vaikka buddhismissa on litä vastaava käsite, Zhu Xin mielestä se on läsnä jo Yijingissä eli Muutosten kirjassa. Hänen koulunsa tunnetaan *lin koulukuntana*.

Mukaillen Kongfuzin ja Mengzin näkemystä ihmisen synnynnäisestä hyvyydestä Zhu Xi esitti, että lin (luonnon periaatteiden) ymmärtäminen auttoi elämään esimerkillistä elämää. Tässä mielessä li muistuttaa daolaisuuden keskeistä käsitettä, daoa.

Wang Yangming, filosofi, joka vastusti Zhu Xin ajatuksia, oli sitä mieltä, että li ei löydy ympäröivästä maailmasta vaan ihmisestä itsestään.
Mooses löydetään kaislaveneestä
**Al-Duha** (arab. الضحى‎, *Al-Ḍuḥā*, suom. *Keskipäivän suura*) on Koraanin 93. suura ja sisältää 11 jaetta. Perinteisen islamilaisen tulkinnan mukaan suura puhuu Muhammedista, mutta kyse voisi olla myös Mooseksesta, joka löydetään kaislaveneestä Niilissä.

Valaformula (1–2)
-----------------

Useat varhaiset suurat alkavat muutaman säkeen pituisella valalla. Keskipäivän suurassa valaformula kuuluu: *"Kautta keskipäivän ja yön, kun se hiljenee!"* Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan suurissa esiintyvä vannominen olisi saanut esikuvansa ennustajien harrastamasta vannomisesta.

Jumala ei hylännyt (3–11)
-------------------------

Jae 3 kuuluu Hämeen- Anttilan suomentamana: *Ei Herra ole sinua hylännyt eikä vihaa sinua.* Koraanin selityskirjallisuuden mukaan suura kertoo siitä, miten Muhammedin saamat ilmestykset lakkasivat tietyssä vaiheessa ja Muhammed joutui pakanoiden pilkkaamaksi. Keskeytys johtui kuitenkin ainoastaan Muhammedin talossa majailevasta koirasta, ja kun tämä saatiin pois, ilmestykset jatkuivat uudestaan ja nimenomaan suuralla 93.

Seuraavat jakeet puhuvat henkilöstä, joka löytyy orpona, harhailevana ja köyhänä, mutta josta tulee lopulta Herran armosta rikas. Hämeen-Anttilan mukaan myös länsimaisella tutkijalla on suuri kiusaus nähdä tässä viittaus Muhammediin. K-H.Ohlig katsoo, että teksti saattaisi viitata Muhammediin, jonka isän ja äidin kerrotaan kuolleen varhain. Hän kuitenkin uskoo, että henkilö on Mooses, joka löydettiin orpona kaislaveneestä ja otettiin faaraon hoviin löytölapseksi (*"Eikö hän löytänyt sinua köyhänä ja tehnyt sinusta rikkaan?")*.  Muhammed esiintyy Koraanissa vain 4 kertaa, kun taas Mooses mainitaan jopa 136 kertaa.

Katso myös
----------

* Islam
* Koraani
* Muhammed
* Suura

Lähteet
-------

* Hämeen-Anttila, Jaakko: *Koraanin selitysteos*. Helsinki: Basam Books, 2008. ISBN 952-9842-15-5.
* Ohlig, Karl-Heinz: *From Muhammad Jesus to prophet of the Arabs. Teoksessa: K-H. Ohlig (toim.) Early islam. A critical reconstruction based on contemporary sources*, s. 251–307. Prometheus Books, 2013. ISBN 978-1-61614-825-6. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2 3  Jaakko Hämeen-Anttila: *Koraanin selitysteos*, s. 142–143. Basam Books, 1997.
2. ↑  Ohlig, K-H.: *From Muhammad Jesus to prophet of the Arabs. Teoksessa: K-H. Ohlig (toim.) Early islam. A critical reconstruction based on contemporary sources*. Prometheus Books, 2013.
**Juha Järvinen** (s. 28. kesäkuuta 1971 Eurajoki) on suomalainen musiikin maisteri, kuoronjohtaja ja säveltäjä. Hän työskentelee Turun konservatorion ja musiikkiopiston rehtorina.

Juha Järvinen oli Porissa toimivan Palmgren-konservatorion rehtorina vuosina 2007–2013. Hän siirtyi Turun konservatorion rehtoriksi elokuussa 2013. Vuosina 1999–2003 hän oli Eurajoen kristillisen opiston musiikkilinjan johtaja ja 2003–2007 Palmgren-konservatorion koulutussuunnittelija. 

Järvinen kirjoitti ylioppilaaksi Harjavallan lukiosta vuonna 1990 ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusosastolta 1998. Hänen instrumenttejaan ovat kuoron- ja orkesterinjohto, piano, saksofoni ja laulu. Järvinen on myös säveltäjä, jonka teoksia Luvian Mieskuoro on esittänyt. Hän johti Luvian Mieskuoroa vuosina 2001–2012. Vuosina 2013–2020 hän toimi Turussa Mieskuoro Laulun Ystävien taiteellisen johtajana.

Järvinen toimi lisäksi vuosina 2008–2013 Pori Big Bandin taiteellisena tuottajana yhdessä Juha Unkilan kanssa. Hän vierailee orkesterin johtajana edelleen. Aikaisemmin hän on johtanut muun muassa Kværner Masa-Yardsin Helsingin telakan mieskuoroa vuosina 1994–1998, Rauman Poikakuoroa 2002–2004 ja Eurajoen Nuorisosoittokuntaa vuosina 1999–2003 yhdessä Esa Laihosen ja Vesa-Pekka Leinon kanssa.

Diskografia
-----------

* On merellä suurella ihanaa (2003), Luvian mieskuoro, joht. Juha Järvinen
* Luhtahuitti (2012), Pori Big Band solistina Tapani Rinne, joht. Juha Järvinen

Lähteet
-------

1. ↑  Palmgren-konservatorion rehtori lähtee Turkuun  31.5.2013. Satakunnan Kansa.  Arkistoitu 16.10.2013. Viitattu 31.5.2013.
2. ↑  Heli Kokko: Luvian Mieskuoro: Juhlakonsertit Luvialla, Porissa ja Raumalla *Uusi Aika*.  24.10.2008. Pori.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 4.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Juha Järvisen haastattelu Amfion.fi:ssa
* Juha Järvisen esittely Turun konservatorion sivuilla[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Lhobat** (kiin. 珞巴族, pinyin: Luòbā Zú) ovat pienimpiä Kiinan kansantasavallan virallisesti tunnustetuista vähemmistökansoista. Heitä asuu lähinnä Tiibetin kaakkoisosissa sijaitsevissa Mainlingin, Medogin, Lhunzen, Nangxianin ja Luoyun alueilla. Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan lhobia oli yhteensä 3 682.

Nimi lhobat tarkoittaa vapaasti käännettynä ’eteläisiä raakalaisia’ tiibetiksi. Lhobat itse mieltävät joukkonsa pikemminkin isänpuoleisten klaanien ja paikkakuntien mukaan varsinaisen kansallisuuden sijaan. Kielellisesti he jakautuvat kahden tiibetiläis-burmalaisen kielen puhujiin, jotka eivät juuri ymmärrä toisiaan. Bogarin puhujia on noin 3 000 Milinin, Longzin ja Medogin piirikunnissa. Yidun puhujia on noin 7 000 Chayun piirikunnassa ja Changdun prefektuurissa. Tiibetiläiset ovat historiallisesti pitäneet lhobia alempiarvoisina, ja esimerkiksi seka-avioliitot näiden kanssa olivat kiellettyjä.

Suurin osa lhobista harjoittaa nykyisin maataloutta, mutta metsästyksellä on edelleen suuri merkitys. Metsästämään lähdetään tavallisesti joukolla, ja saalis jaetaan kylän väen kesken. Eläinten nahkoja, turkiksia ja esimerkiksi karhun tassuja myydään eteenpäin tiibetiläisille, joilta saadaan puolestaan suolaa, työkaluja, villaa, viljaa ja teetä. Lhoba-viljelijät viljelevät riisiä, maissia, hirssiä ja tattaria. Miesten perinteiseen asuun kuuluu hihaton tunika, karhunturkki- tai bambuhattu, miekka, jousi ja nuolia. Naiset käyttävät paitapuseroita ja villaisia mekkoja. Miehet kasvattavat usein hiuksensa pitkiksi, ja naiset pitävät hiuksia nutturalla.

Lhobien perinteinen usko on animistinen, ja uskonnollisiin tapoihin kuuluu esimerkiksi kanojen uhraaminen jumalten lepyttelemiseksi ja pahan karkottamiseksi. Uhrauksia tehdään usein elämän tärkeisiin päätöksiin liittyvissä asioissa, ja kanoja saattaa kulua päivässä parisenkymmentäkin. 1900-luvun loppupuolella lamalainen buddhalaisuus on vallannut alaa lhobien keskuudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  James S. Olson: *An ethnohistorical dictionary of China*, s. 209–210. Greenwood Press, 1998. ISBN 0–313–28853–4. (englanniksi)
2. ↑  25-19 Geographic Distribution and Population of Ethnic Minorities (Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaiset virallisten etnisten vähemmistökansallisuuksien väestömäärät, julkaistu vuoden 2014 tilastollisessa vuosikirjassa) *China Statistical Yearbook 2014*. National Bureau of Statistics of China, stats.gov.cn. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Anders Erik Ramsay** oli ruotsalainen sotilas ja virkamies. Ramsayn vanhemmat olivat Johan Ramsay ja Märta Galle. Hän syntyi 1638 Ihamäessä Somerolla, jossa isoisä Hans Ramsay hoiti häntä kun isä oli 30-vuotisessa sodassa. Ramsay osallistui Kaarle X Kustaan sotaretkeen 18-vuotiaana Puolassa 1656 ja sai luutnantin arvon urhoollisuudesta. Hän osallistui kuninkaan kanssa Ison-Beltin ylitykseen ja Kööpenhaminan hyökkäykseen. Vasta 1672 hän palasi Ihamäkeen. Hän omisti Ihamäen, Raukelan ja Pajulan tilat Somerolla, mutta kaksi myöhempää tilaa menetettiin reduktiossa 1691. Ramsay nai 1671 Dorothea von Ritterin ja 1675 hän siirtyi sotimaan Ruotsissa Tanskaa vastaan ratsumestarina. Kaarle XI:n kanssa hän osallistui Lundin, Halmstadin ja Landskronan taisteluihin 1676. Ramsay sai majurin arvon 1678, everstiluutnantin arvon 1684 ja everstin arvon 1700. Hänet nimitettiin 1713 (75-vuotiaana) Länsipohjan maaherraksi. Vuonna 1723 hän erosi tehtävästään ja palasi poltettuun kotiinsa, jonka hän rakensi uudelleen. Ramsay kuoli 97-vuotiaana 1735.
**1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoona** oli länsiarmeijan Bergströmin ryhmän N:o 5 Etelä-Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Vaasan piirin miehistä ja se järjestettiin Kolhossa 23. maaliskuuta 1918 ja lähetettiin rintamalle 27. maaliskuuta 1918. Tässä vaiheessa pataljoona käsitti 419 miestä.

Komentaja: majuri E. Colliander

Joukko-osastot
--------------

* **1. komppania**

Päällikkö: aliupseeri Erik Kamis

* **2. komppania**

Päällikkö: aliupseeri Erik Nylund.

* **3. komppania**

Päällikkö: aliupseeri G. Degestedt

* **Konekiväärikomppania**

Päällikkö: aliupseeri Matti Aittoniemi

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli: *Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI*. Helsinki: Otava, 1924-1925.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*. Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV. Vaasa: , 1975. ISBN 951-99046-8-9.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto*. Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV. Porvoo: WSOY, 1938.
**León** (Santiago de los Caballeros de León) on kaupunki Nicaraguassa. Se on saman nimisen kunnan ja departementin pääkaupunki. Kaupungissa on noin 168 000 asukasta (arvio 2015). León sijaitsee Río Chiquiton varrella noin 15 km ylävirtaan Tyynenmeren rannikosta. Kaupunki on pitkään ollut maan intellektuellien keskus ja yliopisto sinne perustettiin jo 1813.

Leónin perusti alun perin Francisco Hernandez de Cordoba 1524 noin 30 km itään nykyisestä paikasta. Vuonna 1610 Momotombon tulivuoden purkauksen jälkeen se siirrettiin nykyiseen paikkaan. Vanhan kaupungin rauniot kaivettiin esiin 1960 ja niistä tuli UNESCOn maailmanperintökohde 2000.

Leónin suuri ylösnousemuksen katedraali (Basilica Catedral de la Asunción de León) rakennettiin 1706–1740 ja siihen lisättiin kaksi tornia 1746 ja 1779. Katedraali on maailmanperintökohde vuodesta 2011.

Kun Nicaragua erosi Keski-Amerikan yhdysvalloista 1839, Leónista tuli maan pääkaupunki. Muutamia vuosi pääkaupunki vaihteli Leónin ja Granadan välillä riippuen siitä olivatko vallassa Leónin liberaalit vai Granadan konservatiivit. Lopulta Managuasta tuli pysyvä pääkaupunki 1858.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nicaragua *Citypopulation*. Viitattu 1.11.2016.
2. 1 2  Leon *Nicaragua Guide*.  Arkistoitu 10.3.2017. Viitattu 1.11.2016.
3. ↑  Ruins of León Viejo *Unesco*. Viitattu 1.11.2016.
4. ↑  León Cathedral *Unesco*. Viitattu 1.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **León (Nicaragua)** Wikimedia Commonsissa

* Portal Virtual de la Ciudad León (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
**Anders Erik Wilhelm Enqvist** (18. toukokuuta 1821 – 1891 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.[1]

Enqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Fredrik Enqvist ja Fredrique Charlotte Morberg ja puoliso vuodesta 1851 Flora Stumpf-Tomaschoff. Enqvist tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja määrättiin valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 9. tykistöprikaatiin vuonna 1846. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1849 ja seuraavana vuonna hänet siirrettiin tykistöasevarikon palvelukseen Varsovaan. Enqvist ylennettiin luutnantiksi 1853 ja alikapteeniksi 1856. Väinänlinnan linnoitustykistössä hän palveli 1856–1860. Jälkimmäisenä vuonna hänet ylennettiin kapteeniksi ja siirrettiin 6. tykistöprikaatiin vuonna 1862. Seuraavana vuonna hänet asetettiin majurin arvoisena armeijan jalkaväkeen ja määrättiin palvelukseen Varsovan sotilaspiirin intendenttihallintoon. Everstiluutnantti hänestä tuli 1865 ja eversti 1868. Vuonna 1868 Enqvist myös nimitettiin kollegineuvoksena yli-intendenttihallintoon, mutta armeijan jalkaväessä pysytettynä. Hänet komennettiin palvelukseen Turkestanin sotilaspiiriin 1884, mutta jo saman vuoden lopulla hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Anders Erik Wilhelm Enqvist *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 19.1.2020)
**Thapsuksen taistelu** käytiin 6. huhtikuuta 46 eaa. Rooman senaatin kannattajien ja Julius Caesarin välillä. Taistelu käytiin lähellä Thapsuksen kaupunkia (nykyinen Ras Dimas Tunisiassa). Senaatin joukkoja johtivat Marcus Porcius Cato nuorempi ja Quintus Caecillius Metellus Scipio. Caesarin joukot voittivat taistelun ja Caesar sai näin kukistettua häntä vastustavat joukot Afrikassa.

Tausta
------

Caesar aloitti sisällissodan vuonna 49 eaa. ylittäessään Rubikon-joen, vaikka senaatti oli määrännyt hänet luopumaan armeijastaan. Caesarin vastustajat pakenivat Roomasta Pompeiuksen johdolla Kreikkaan. Caesar kukisti vastustajansa Farsaloksen taistelussa vuonna 48 eaa. Pompeiuksen kuoleman jälkeen Caesarin vastustajat pakenivat African provinsseihin, missä he jatkoivat vastarintaa Cato nuoremman ja Metellus Scipion johdolla. Muita tärkeitä Caesarin vastustajia Afrikassa olivat Titus Labienus, Publius Attius Varus, Lucius Afranius, Marcus Petreius sekä Pompeiuksen pojat Sextus Pompeius ja Gnaeus Pompeius. Heidän liittolaisenaan oli myös Numidian kuningas Juba I. 

Caesar palasi Roomaan sen jälkeen kun oli rauhoittanut itäiset provinssit. Hän saapui Afrikkaan 28. joulukuuta 47 eaa. Aluksi kummatkin osapuolet välttelivät taistelua, mutta kun Caesar alkoi piirittää Thapsuksen kaupunkia hänen vastustajiensa oli pakko toimia.

Taistelu
--------

Caesar johti omien joukkojensa oikeaa siipeä ja oli asettanut ratsuväkensä ja jousimiehensä sivustoille. Jousimiehet suuntasivat nuolensa vihollisen sotanorsuja kohti, jotka saatiin pillastumaan ja tallaamaan maahan oman puolensa sotilaita. Osa norsuista iski Caesarin keskustaan, jossa Legio V Alaudae otti vastaan hyökkäyksen niin urhoollisesti, että jatkossa se kantoi elefantin kuvaa legioonansa symbolina. Metelluksen menetettyä norsunsa tilanne kääntyi häntä vastaan. Caesarin ratsuväki pääsi kiertämään vihollisen selustaan ja tuhosi sen linnoitetun leirin. Tämän jälkeen Juban liittolaisjoukot pakenivat ja taistelu oli käytännössä loppu.

Metellus yritti antautua noin 10 000 sotilaan kanssa, mutta Caesarin joukot tappoivat heidät. Tämä oli erikoistapaus, koska Caesar oli tunnettu armeliaisuudestaan. Eräiden lähteiden mukaan Caesar sai epileptisen kohtauksen taistelun aikana eikä siksi ollut tajuissaan taistelun loppuhetkillä.

Lopputulos
----------

Taistelun jälkeen Caesar jatkoi Thapsuksen piirittämistä ja kaupunki vallattiinkin pian. Tämän jälkeen hän jatkoi Uticaan, missä Cato nuorempi oli joukkoineen. Kuultuaan kumppaneidensa kuolleen Cato teki itsemurhan. Saatuaan Afrikan rauhoitettua Caesar palasi Roomaan 25. heinäkuuta. Kansalaissota päättyi lopullisesti vasta Mundan taistelun jälkeen vuonna 45 eaa.

Lähteet
-------

* Mackey, Christa: Caesar & The Battle of Thapsus (Feburary 6, 46 BC) *Today in History Site*. Bella online: The Voice of Women. Viitattu 25.7.2013. (englanniksi)
**N’Zin alue** (ransk. *région du N’Zi*) on Lacsin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon itäisessä keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Dimbokro. Alueella on 247 600 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

N’Zin alue rajoittuu koillisessa Iffoun, kaakossa Moronoun ja lounaassa ja luoteessa Bélierin alueisiin sekä lännessä Yamoussoukron autonomiseen piirikuntaan.

Seutu kuuluu Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Sadekausia on kaksi. Tärkein vesistö on Bandaman sivujoki N’Zi. Itäosa on kosteaa metsävyöhykettä.

Alue käsittää Bocandan, Dimbokron ja Kouassi-Kouassikron departementit. Se on historiallista baulejen ydinaluetta.

Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, jamssit, maniokki, maissi, keittobanaani, maapähkinä, vihannekset ja hedelmät. Viljelysmaasta puolet tuottaa myyntiin kaakaota ja kahvia. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti, liikenne, käsityöammatit ja matkailu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Présentation de N’Zi *Côte d’Ivoire politique*. Viitattu 3.2.2022.
2. ↑  Répertoire des localités: Région du N’Zi *Institut national de la statistique*. Viitattu 3.2.2022.
**N’ko** on guinealaisen kirjailijan Soulemayne Kanten vuonna 1949 kehittämä kirjoitusjärjestelmä, jota käytetään Länsi-Afrikassa puhuttavien manding-kielten kirjoittamiseen. N’kossa on vaikutteita arabialaisesta kirjaimistosta ja sitä kirjoitetaan oikealta vasemmalle, mutta arabialaisesta kirjaimistosta poiketen n’kossa vokaalien ja toonin merkitseminen on pakollista.

"N’ko" tarkoittaa "minä sanon" kaikilla manding-kielillä. Kirjaimistoa käytetään latinalaisen ja arabialaisen aakkoston ohella bambaran, djulan ja maninkan kirjoittamiseen. Lisäksi kirjaimistolle on kehitetty oma kirjakieli, joka on sekoitus bambaraa, djulaa, maninkaa ja mandinkaa. Kirjakieltä kutsutaan nimellä *kangbe* tai *n’ko* ja kaikki lukutaitoiset manding-kielten puhujat ymmärtävät sitä, minkä vuoksi sitä käytetään paljon eri Länsi-Afrikan manding-kieliryhmien välisessä kommunikoinnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Unicode Standard, Version 7.0: NKo Unicode Consortium. Viitattu 16.9.2014. (englanniksi)
2. ↑  Suositukset: Kirjoitusjärjestelmien nimiä suomeksi *Kotoistus.fi*. Viitattu 16.9.2014.
3. 1 2  Ager, Simon: N’Ko *Omniglot*. Viitattu 16.9.2014. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5  N’Ko *ScriptSource*. SIL International. Viitattu 16.9.2014. (englanniksi)
5. ↑  Lewis, M. Paul & Simons, Gary F. & Fennig, Charles D.: N’Ko *Ethnologue: Languages of the World, Seventeenth edition*. Dallas:  SIL International. Viitattu 16.9.2014. (englanniksi)
**3-kinuklidinyylibentsilaatti** eli **BZ** (C21H23NO3) on bentsiilihapon ja 3-kinuklidinolin muodostama estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemiallisena aseena. 3-kinuklidinyylibentsilaatti on kemiallisten aseiden kieltosopimuksen liitteen 2 alainen kemikaali.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Huoneenlämpötilassa 3-kinuklidinyylibentsilaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta paremmin happoliuoksiin ja moniin polaarisiin orgaanisiin liuottimiin. Kemikaali hydrolysoituu emäksisissä olosuhteissa bentsiilihapoksi ja 3-kinuklidinoliksi. 3-kinuklidinyylibentsilaatin vaikutukset muistuttavat atropiinin vaikutuksia, ja yhdiste on muskariinisten kolinergisten reseptorien antagonisti. Aineelle altistumisen vaikutukset alkavat ilmetä noin puolen tunnin kuluttua altistumisesta aineelle, ovat voimakkaimmillaan noin 4–10 tunnin jälkeen ja voivat kestää jopa neljä vuorokautta. Yhdiste läpäisee veri-aivoesteen. Myrkytyksen oireita ovat sekavuus, hämmentyneisyys, näkö- ja kuulohallusinaatiot, muisti- ja tarkkaavaisuusongelmat ja psykomotoristen toimintojen heikentyminen. Oireet heikentyvät noin 2–4 vuorokauden kuluessa ja kyvyt palaavat normaaleiksi. 3-kinuklidinyylibentsilaatti on optisesti aktiivinen molekyyli ja R-enantiomeeri sitoutuu S-enantiomeeria voimakkaammin muskariinisiin kolinergisiin reseptoreihin.

3-Kinuklidinyylibentsilaattia voidaan valmistaa metyylibentsilaatin ja 3-kinuklidinolin välisellä vaihtoesteröintireaktiolla.

Lähteet
-------

1. ↑  3-Quinuclidinyl benzilate – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 2.3.2016.
2. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1390. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 205. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2  Tom J. Evans: *Chemical Warfare, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 2.3.2016
5. 1 2  Vesa Riihimäki & Irma Jousela: Kemikaalien aiheuttama joukkomyrkytys.  *Duodecim*, 2004, 120. vsk, nro 4, s. 465–476. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.3.2016.
6. 1 2  Michael J. Roy: *Physician’s Guide to Terrorist Attack*, s. 314–315. Springer, 2003. ISBN 978-1-58829-207-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.3.2016). (englanniksi)
7. ↑  Michael R. Dobbs: *Clinical Neurotoxicology*, s. 668. Elsevier, 2009. ISBN 9780323052603. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.3.2016). (englanniksi)
8. 1 2  James A. Romano,Harry Salem,Brian J Lukey: *Chemical Warfare Agents*, s. 40-41. CRC Press, 2007. ISBN 9781420046625. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.3.2016). (englanniksi)
Tyypillisen O-rengas ja sen käyttö
**O-rengas** tai **o-rengastiiviste** on mekaaninen tiiviste, joka on muodoltaan toruspinnan mukainen. Toisin sanoen se on pyöreä rengas ja renkaan poikkipinta on myös ympyrä. Valmistusmateriaali on elastomeeri, esimerkiksi luonnonkumi tai synteettinen kumi. Elastomeerimateriaaleissa on tarjolla hyvin laaja valikoima materiaaleja erilaisiin kemiallisen kestävyyden, lämmönkestävyyden tai muihin vaatimuksiin. O-rengasta käytetään yleensä kiinteänä, esimerkiksi putkien laippaliitoksissa, mutta sitä voidaan käyttää myös pyörivissä tai liukuvissa tiivistepinnoissa. O-rengas sijoitetaan mitoitukseltaan o-renkaan kokoa vastaavaan suunniteltuun o-rengasuraan, jossa siihen kohdistuu tiivistymisen kannalta oikea puristusvoima. Tyypillisenä koneenelimenä o-rengaskoot ovat standardisoitu ja näitä kokoja löytyy useilta valmistajilta.

Historia
--------

Ensimmäisenä o-renkaan patentoi vuonna 1896 J.O.Lundberg Ruotsissa. Yhdysvaltain patentti myönnettiin vuonna 1937 tanskalaissyntyiselle koneenrakentajalle Niels Christensenille. Christensen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1891. O-renkaan hän patentoi 72-vuotiaana. Hän ei pystynyt pitämään patenttioikeuksia itsellään, vaikka yritti sitä lakiteitse, vaan oikeudet siirtyivät yrityksiltä toisille ja päätyivät lopulta Westinghouselle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain hallitus julisti o-renkaan sodankäynnin kannalta kriittiseksi koneenelimeksi ja antoi valmistusoikeuden useille yrityksille. Yhdysvaltain hallitus maksoi tästä vuonna 1971 100 000 dollarin korvauksen Christensenin perillisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Mary Bellis: O-renkaan historia *About.com*.  Arkistoitu 15.3.2009. Viitattu 1.11.2014. engalnati
2. ↑  John h. Lienhard: O-renkaan historiasta *uh.edu*. Houstonin yliopiston sivut. Viitattu 1.11.2014. englanti

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **O-rengas**.
* Ramikro.fi: O-renkaat (pdf)
* Patent: Niels A Christensen, US 2180795 A
* ISO 3601-1:2012 Fluid power systems -- O-rings -- Part 1: Inside diameters, cross-sections, tolerances and designation codes (englanniksi)
* ISO 3601-2:2008 Fluid power systems -- O-rings -- Part 2: Housing dimensions for general applications (englanniksi)
* ISO 3601-4:2008 Fluid power systems -- O-rings -- Part 4: Anti-extrusion rings (back-up rings) (englanniksi)
**Rolf Singer** (1906 Saksa – 1994 Yhdysvallat) oli kansainvälisesti tunnettu kasvitieteilijä, erityisesti tunnettu sienitieteen luokittelijana. Hänen isänsä oli luontomaalari Albert Singer. Rolf Singer opiskeli Saksassa ja Itävallan Wienissä, jossa hän väitteli tohtoriksi ja osallistui Wienin tiedeakatemian Kaukasian-retkeen. Sittemmin hän joutui pakenemaan Kataloniaan ja Ranskaan, ja toisen maailmansodan alla Neuvostoliittoon Leningradiin, josta kulki laajalla tieteellisellä tutkimusmatkalla Altailla asti. Sodan aikana hän siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa toimi muun muassa luennoitsijana Harvardissa ja kurattorina ja tutkijana Argentiinassa ja Chilessä, sekä lopulta vuodesta 1968 Chicagossa. Hän julkaisi laajasti alan kirjallisuutta. Osaltaan Singerin saavutuksia Alexander Hanchett Smithin kanssa oli muun muassa helttasienissä Strophariaceae- heimon erottaminen Agaricaceae-heimosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Singer, Rolf (sivu 616) *Biodiversity Heritage Library*.  1985. Viitattu 4.6.2022 (englanniksi).
2. ↑  Berger: Festschrift für R. Singer (Linkki viittaa kirjallisuusluetteloon, jossa tiedot juhlakirjoitelman jälkeisistä vuosista) *Katalog der Deutschen Nationalbibliothek*.  1979. Viitattu 3.6.2022 (saksaksi).
3. ↑  Index Fungorum


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Armilan lukio** oli Lappeenrannassa Tykin–Kiviharjun kaupunginosassa toiminut lukio.

Historia
--------

Koulu aloitti toimintansa valtioneuvoston hyväksynnällä syksyllä 1961 nimellä Lappeenrannan keskikoulu. Se oli Lappeenrannan neljäs oppikoulu Lappeenrannan lyseon, Lappeenrannan tyttölyseon ja Saimaan yhteislyseon ohella. Koululla ei ollut aluksi omaa rakennusta, vaan opetus järjestettiin Saimaan kansalaisopiston, Lappeenrannan nuorisotalon ja lyseon tiloissa.

Vuosien 1964–1965 aikana koulu siirtyi Tykin pientaloalueen naapuriin Armilan koulukeskuksen uuteen niin sanottuun U-kouluun. Lukuvuonna 1965–1966 Lappeenrannan keskikoulussa oli 311 oppilasta. Vuonna 1966 koulua laajennettiin lukiolla ja nimeksi muutettiin Lappeenrannan yhteiskoulu.

Lappeenrannan siirtyessä peruskoulujärjestelmään vuonna 1975 yhteiskoulusta tuli Armilan lukio ja viereisissä rakennuksissa toimineista Tykin kansakoulusta ja kansalaiskoulusta Armilan yläaste. Armilan lukio lakkautettiin vuonna 1997.

Lähteet
-------

* Herranen, Timo et al: *Lappeenrannan kaupungin historia 1917–1966, nide II*. Lappeenrannan kaupunki, 1989. ISBN 951-9278-62-1.

### Viitteet

1. 1 2 3  Herranen et al. 1989, 269 ja 271.
2. 1 2  Armilan koulun rakennushistoriaselvitys  13.8.2013. Lappeenrannan kaupunki.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 24.4.2016.
3. ↑  Herranen et al. 1989, 272.
4. ↑  Armilan viimeiset ylioppilaat saivat lakkinsa hieman haikeissa tunnelmisa *Finna*. Kansalliskirjasto.  Arkistoitu 9.5.2016. Viitattu 24.4.2016.
5. ↑  Kaupunginarkistossa säilytettävät asiakirjat Lappeenrannan kaupunki.  Arkistoitu 25.4.2016. Viitattu 24.4.2016.
**Karl Magnus Paul Linder** (4. joulukuuta 1873 Helsinki – 25. syyskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen keisarillisen Venäjän armeijassa palvellut eversti.

Linderin vanhemmat olivat ministerivaltiosihteeri, ylihovijahtimestari Constantin Linder ja Elisabet Amélie Hélène de Fontenilliat. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja opiskeli jonkin aikaa oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.

Linder liittyi 1892 vapaaehtoisena aliupseerina Henkikaartin 3. suomalaiseen tarkka-ampujapataljoonaan. Hän kävi vuosina 1894–1896 Nikolajevskin ratsuväkikoulun ja oli koulusta päästyään kornettina Aleksandra Feodorovnan ulaanirykmentissä. Linder ylennettiin luutnantiksi vuonna 1900 ja esikuntaratsumestariksi 1904. Hän otti osaa Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 Siperian kasakkadivisioonaan sijoitetun kaartinratsuväestä muodostetun konekiväärieskadroonan päällikkönä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Linder oli itärintaman eteläosassa Kubanin kasakkarykmentin komentajana Karpaattien rintamalla. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1915 ja vähän myöhemmin everstiksi ja Kubanin kasakkajoukkojen 2. linjarykmentin komentajaksi.

Linder palasi Suomeen 1917 ja oli aluksi maanviljelijänä kunnes hän muutti Helsinkiin. 1930-luvulla hän julkaisi lehdissä metsästys- ja sotamuistojaan artikkeleina. Hänn asui myös muun muassa Rio de Janeirossa ja Tallinnassa. Linder julkaisi muistelmansa nimellä *Keisarillisen kaartin upseerina* (Otava 1938). Ilmari Turjan mukaan Linder toimi 1930-luvulla Suomen Kuvalehden avustajana.

Linder oli naimisissa 1902–1914 Nina Chanchieffin kanssa ja avioeron jälkeen hän meni uudelleen naimisiin 1918 Zeneide Madeleine Theres Ossovskan kanssa.

Seurapiirinainen Kitty Linder oli Paul Linderin sisko ja kamariherra Hjalmar Linder oli heidän velipuolensa.

Teoksia
-------

* *Keisarillisen kaartin upseerina*. Otava 1938
* novellit *Karhunkaadannassa Venäjällä* ja *Muistoja eräästä "parforce"-susimetsästyksestä Keski-Venäjällä* ilmestyneet kokoelmassa *Raja-Karjalan riistapoluilta*. Otava 2002

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  LINDER Karl Magnus Paul. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2  Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 28.09.1940, nro 263 (2. painos), s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Ilmari Turja : *Arkistot auki*. Kirjayhtymä 1986, s. 249–250
4. ↑  Kirjasampo.fi : Paul Linder

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Paul Linder** on Wikiaineistossa Luettelo Paul Linder kirjoittamista lehtiartikkeleista
Katu Jakriborgin asuinalueella.
**Jakriborg** on Ruotsin Hjärupissa, lähellä Lundia ja Malmöä, sijaitseva asuinalue. Jakriborgin talot on rakennettu uusvanhaan tyyliin muistuttamaan keskiaikaisia rakennuksia. Asuntojen sisustus ja varustelu on kuitenkin nykyaikaista.

Alueen on rakennuttanut kiinteistöyhtiö Jakri AB, jonka perustajia ovat veljekset Jan ja Krister Berggren. Jakriborg toteutettiin 1990-luvun loppupuolella yhteistyössä arkkitehtien Robin Mangerin ja Marcus Axelssonin kanssa. Jakriborg-hankkeessa on joitain yhtymäkohtia uuteen urbanismiin, ja sitä on myös verrattu Ison-Britannian Poundbury-projektiin. Jakriborgin innoittajana on toiminut teollistumisen aikaa edeltäneen Itämeren eteläosien ja Baltian maiden arkkitehtuuri. Monet nykyarkkitehdit ovat arvostelleet Jakriborgia keskiaikaisen kaupungin pastissiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Jakri AB - Lägenheter i Skåne nära Malmö, Lund och Köpenhamn Jakri AB. Viitattu 30.9.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  Jakriborg, Hjärup, Sweden - Top Local Places *Top Local Places*. Viitattu 30.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jakriborg** Wikimedia Commonsissa