recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Thria** (m.kreik. Θρία) oli antiikin aikainen alun perin Oineis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *paralia*-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.

Thria sijaitsi Attikan länsiosassa lähellä Eleusista, sen ja Amfialen niemen välisellä alueella. Paikka on kaakkoon nykyisestä Asprópyrgoksesta. Demoksesta on saanut nimensä alueen Thriásion tasanko. Alue kärsi peloponnesolaissodassa ja muissa sodissa usein ensimmäisenä, kun Attikaan hyökättiin lännestä päin.

Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Oineis ja sillä oli seitsemän tai kahdeksan edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin roomalaisella kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Thriasios* (Θριάσιος).

Thrian oletetulta paikalta on löydetty vähäisiä raunioita. Demoksen alueella tiedetään olleen muun muassa Afrodite Filalle omistettu temppeli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580120 (Thria) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Oineis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Butadai · Epikefisia · Hippotomadai · Lakiadai · Lusia · Perithoidai · Ptelea · Tyrmeidai |
| *Paralia* | Fyle · Kothokidai · Oe · Thria |
| *Mesogeios* | Akharnai |
**The Hard Times of RJ Berger** on Yhdysvalloissa esitetty televisio-/komediasarja, jonka ovat luoneet David Katzenberg ja Seth Grahame-Smith MTV-kanavalle. Ohjelman keskeinen hahmo on RJ Berger (Paul Iacono), epäsuosittu toisen lukuvuoden opiskelija kuvitteellisesta Pinkertonin lukiosta Ohiosta, jolla on valtava penis. Nimi Pinkerton mainitaan Weezer-yhtyeen albumilla Pinkerton. Yhtye teki ensiesiintymisensä jaksossa "Sinä, minä ja Weezer". Bergerin kaksi parasta ystävää ovat Miles Jenner (Jareb Dauplaise), jonka tavoitteet suosiosta saavat hänet ristiriitaan Bergerin kanssa ja goottityttö Lily Miran (Kara Taitz), joka on ollut ihastunut Bergeriin jo seitsemänvuotiaasta asti. Bergerin rakkaus on Jenny Swanson (Amber Lancaster), "tyttö" joka seurustelee Max Owenskin, suositun koulun urheilijan ja kiusaajan kanssa. Pilottijakson ensi-ilta oli 6. kesäkuuta 2010. Sarjasta on esitetty kaksi tuotantokautta.

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan kotisivu
* *The Hard Times of RJ Berger* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**The Group** oli suomalainen superyhtyeeksikin nimitetty kokoonpano, joka teki albumin Digit-levymerkille.

The Group perustettiin 23. syyskuuta 1977. Pekka Pohjola ja Vesa Aaltonen olivat jättäneet Made in Sweden -yhtyeen ja halusivat studiokeikkojen ja muiden pikkutöiden lisäksi jonkin pitkäaikaisemman projektin. Mukaan saatiin jazzpianistina tunnettu Olli Ahvenlahti ja kitaristi Nono Söderberg, joka kuitenkin pian jätti yhtyeen. The Group soitti instrumentaalimusiikkia, kuten Pohjolan sooloalbumeilta tuttuja kappaleita, mutta yritti etsiä kokoonpanoonsa myös laulusolistia.

Yhtyeen ainoaksi jääneen albumin äänitti Tom Vuori.

Kokoonpano
----------

* Seppo Tyni – kitara
* Pekka Pohjola – basso
* Vesa Aaltonen – rummut
* Olli Ahvenlahti – koskettimet
* Nono Söderberg – kitara

Diskografia
-----------

* *The Group* (1978)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Lehtonen, Esko: *Suomalaisen rockin tietosanakirja 1*, s. 138. Tampere: Fanzine Oy, 2006. ISBN 951-9287-08-6.
2. 1 2  Waldemar Wallenius: The Group.  *Soundi*, 3/1978, s. 43–44.

Aiheesta muualla
----------------

* The Groupin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
**The Guinea Pig Club** on brittiläinen, alun perin juomakerhoksi perustettu, palovammapotilaiden järjestö.

Queen Victorian sairaala vuonna 2005.

Historia
--------

Toisen maailmansodan aikana Britanniassa toimi neljä sotavammojen kirurgiseen hoitoon erikoistunutta sairaalaa. Lontoon eteläpuolella, West Sussexin East Grinsteadissa sijaitsi etenkin palovammapotilaita hoitanut Queen Viktorian sairaala (tuolloin nimellä *The Queen Victoria Cottage Hospital*). Sen johdossa oli yksi maan tunnetuimmista plastiikkakirurgeista, Archibald McIndoe. Potilaat olivat pääosin lentäjiä, joilla oli palovammoja kasvoissa ja raajoissa. Koska hänen potilaittensa vammojen laatu ja laajuus olivat monesti varsin poikkeuksellisia ja plastiikkakirurgia hoitomuotona muutenkin varsin nuori, joutui McIndoe usein turvautumaan poikkeuksellisiin ja kokeellisiin hoitomuotoihin. Tämän tietäen potilaat alkoivat käyttää itsestään nimitystä *guinea pigs* (suom. *koekaniinit*).

Kerhon toiminta
---------------

Vuonna 1941 McIndoen 39 potilasta perusti *The Guinea Pig Clubin*. Sen ensisijainen tarkoitus oli piristää pahoin vammautuneita potilaita. Tämä olikin tarpeen sillä itsemurhat olivat plastiikkakirurgisilla osastoilla varsin yleisiä.

Kerhon toimikunta määritteli kolme jäsentasoa:

1) *The Guinea Pigs* - henkilöt, jotka ovat saaneet palovammoja lentoturmassa ja läpikäyneet plastiikkakirurgisia toimenpiteitä Queen Victorian sairaalassa.  

2) *Honorary Members* - kirurgit, lääkärit ja tutkijat, jotka olivat työskennellet Queen Victorian sairaalan palovammayksikössä.  

3) *Friends of the Guinea Pig Club* - henkilö, joka on tukenut kerhon toimintaa joko taloudellisesti tai muulla tavoin.

Roisia huumoria henkivät kerhon ensimmäiset virkailijavalinnat. Sihteeriksi valittiin mies, jonka sormet olivat palaneet niin pahoin, että kokousten pöytäkirjat oli pidettävä lyhyinä. Ensimmäisen rahastonhoitajan pahimmat palovammat olivat jaloissa. Tämän ajateltiin estävän pakenemisen kerhon varojen kera.

Kerho oli suurimmillaan sodan päättyessä. Siihen kuului tuolloin 649 jäsentä viidestä maasta. 57% heistä oli brittejä; 27% kanadalaisia; 8% australialaisia ja 8% uusiseelantilaisa.

McIndoe toimi kerhon puheenjohtajana sen perustamisesta aina kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hän oli tuolloin saanut toiminnastaan aatelisarvon Sir.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tieteen kuvalehti Historia 3/2014, s.24
2. 1 2 3 4  East Grinstead Museum: A Short History of the Guinea Pig Club (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  History Learning Site: The Guinea Pig Club
*Tämä artikkeli käsittelee joen osaa. Katso muut merkitykset täsmennyssivulta.*
Suvannossa vesi soljuu rauhallisesti. Kuva Pielisjoesta Joensuussa.
**Suvanto**  on leveä ja syvä kohta virtavedessä, kuten esimerkiksi joessa tai purossa. Suvannossa vesi liikkuu viereisiä osuuksia hitaammin, sillä tilavammassa uomassa on vedelle enemmän tilaa. Sellainen tilanne syntyy esimerkiksi kosken alla, uoman laajentuessa tai joen syventyessä merkittävästi. Syvää suvantoa kutsutaan omalla nimellä jyrhämä. Lapissa joen uoman laajentumaa voidaan kutsua myös lompoloksi, joka on toisinaan lammen nimitys.

Lähteet
-------

1. 1 2  suvanto, Tieteen termipankki, viitattu 19.2.2020
2. ↑  Kielitoimiston sanakirja, 2014, Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus. , ISSN 2323-3370. Verkkojulkaisu HTML. Päivitettävä julkaisu: suvanto, viitattu 19.2.2020
3. ↑  Salmenkivi, Marko & Pulkkinen, Risto & Tuominen, Heikki: Leksikaalisten ja syntaktisten nimenosien yleisyydestä ja levinneisyydestä peruskartan paikannimistössä.  *Virittäjä*, 2006, nro 2. Helsinki: Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 19.2.2020.
Muun muassa Karl Popper on muotoillut niin sanotun suvaitsevaisuusparadoksin teoksessaan *Avoin yhteiskunta ja sen viholliset* vuonna 1945. Popper kritisoi monien marxilaisten suuntausten kehittelemää näkemystä historiaa ohjaavista laeista, historian ennustettavuudesta ja yleisemminkin totalitarismiin pohjautuvia filosofioita.
**Suvaitsevaisuusparadoksi** toteaa, että suvaitsemattomia ei voi rajattomasti suvaita, vaan suvaitsevaista yhteiskuntaa on puolustettava suvaitsemattomien hyökkäyksiltä.

Karl Popper määritteli paradoksin vuonna 1945 teoksessaan *Avoin yhteiskunta ja sen viholliset* (osa 1)*lähde tarkemmin?*: 

*"Vähemmän hyvin tunnettu on suvaitsevaisuusparadoksi: rajoittamattoman toleranssin pitää johtaa toleranssin katoamiseen. Jos me laajennamme rajoittamatonta toleranssia myös niihin, jotka ovat suvaitsemattomia, jos me emme ole valmiina puolustamaan suvaitsevaista yhteiskuntaa suvaitsemattomien hyökkäystä kohtaan, niin silloin suvaitseva tulee tuhotuksi ja suvaitsevaisuus tämän mukana."*
Popperin johtopäätöksen mukaan olemme oikeutettuja kieltäytymään suvaitsemasta suvaitsemattomuutta: *"Meidän pitäisi siksi vaatia, suvaitsevaisuuden nimissä, oikeutta olla suvaitsematta suvaitsemattomuutta."*

Popperin mukaan ei kuitenkaan ole viisasta aina estää suvaitsemattomien filosofioiden esittämistä, kunhan niihin voidaan vastata järkiperäisillä argumenteilla ja julkinen mielipide pitää ne hallinnassa.

Toimittaja Jussi Pullisen mukaan tähän yhteiskuntafilosofiaan perustuu pohjimmiltaan esimerkiksi Suomen lain kielto kiihotuksesta kansanryhmää vastaan.

Lähteet
-------

* Popper, Karl R.: *Avoin yhteiskunta ja sen viholliset. (The Open Society and its Enemies*. Suomentanut Paavo Löppönen. Otava, 1974 (alkuteos 1945). ISBN 951-1-16685-9.

### Viitteet

1. ↑  In Memoriam Sir Karl R. Popper *Niin & näin*.  3/1996.  Arkistoitu 29.10.2010. Viitattu 24.12.2013.
2. ↑  Kolumni | Suvaitsematon Suomi sai oman kirjan – seuraavaksi voisi tutkia mikä meidät yhdistää *Helsingin Sanomat*.  10.10.2021. Viitattu 8.12.2022.
3. ↑  Popper, 1974
4. ↑  Popper 1945, s. 226
5. ↑  Pullinen, Jussi: Pitääkö suvaitsemattomuutta suvaita? Filosofi vastaa *Helsingin Sanomat*.  2.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* The Stanford Encyclopedia of Philosophy: *The Concept of Toleration and its Paradoxes*

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Paradox of tolerance
Suvasvesi ja kraatterit.
**Suvasvesi** on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi entisessä Itä-Suomen läänissä Pohjois-Savon maakunnassa Kuopion ja Leppävirran alueella. Järvi on osa Iso-Kallaa. Suvasvesi koostuu kahdesta avoselästä: Kukkarinselästä pohjoisessa ja Haapaselästä etelässä. Näitä kahta selkää erottaa saariryhmä. Suvasvedellä on kokonaisuudessaan 688 saarta. Suvasveden alue on pinta-alaltaan 234 neliökilometriä. Kukkarinselkä on epätavallisen syvä Suomen mittakaavassa, sillä se on syvimmässä kohdassaan 89,6 metriä syvä. Suvasvesi on Päijänteen (95,3 m) ja Inarijärven (91,8 m) jälkeen Suomen kolmanneksi syvin järvi. Suvasvesi on myös Kallaveden reitin kauneudestaan kuulun itäisen laskuhaaran eli Heinäveden reitin alkupää. Se rajoittaa koillisesta Suomen suurinta saarta Soisaloa.

Vuonna 2001 Kukkarinselältä löydettiin meteoriittitörmäyksessä syntyviä pirstekartioita, mikä teki siitä Suomen kuudennen tunnetun törmäyskraatterin. Kraatteri, joka myös yleisimmin tunnetaan nimellä Suvasvesi North, sijaitsee keskellä Kukkarinselkää ja on noin 3,5 kilometriä halkaisijaltaan. Kraatterin ikä tunnetaan nykyisinkin huonosti: se on arviolta 240–780 miljoonaa vuotta. Haapaselkä muistuttaa pohjoista osaa ja sen on myös oletettu olevan törmäyskraatteri. Se tunnetaan myös nimellä Suvasvesi South -kraatteri. Se on samankokoinen kuin Kukkarinselän kraatteri, mutta sen ikää ei ole vielä määritetty. Se saattaa liittyä Suvasveden pohjoiseen kraatteriin, mikä tekisi Suvasveden rakenteesta erittäin harvinaisen kaksoistörmäyskraatterin.

Suvasvesi ja erityisesti sen Einesalon saari on tunnettu kirjailija Martti Merenmaan työskentelypaikkana ja esiintyy hänen tuotannossaan.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Kallaveden alaosan alueella (04.27), jonka Suvasveden alueeseen (04.273) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,7 metriä mpy.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suvasvesi, Leppävirta (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 10.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 16.1.2018.
3. ↑  Suvasvesi (04.273.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 16.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suvasvesi** Wikimedia Commonsissa

* Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona, GTK, 2004
**Kim Yu-Kwon** (kor. 김유권, s. 9. Huhtikuuta 1992, Suwon, Etelä-Korea), paremmin tunnettuna artistinimellä **U-Kwon** (kor. 유권), on eteläkorealainen laulaja, jonka levy-yhtiö on Seven Seasons. Hän on laulaja ja tanssija Block B-yhtyeessä. Hän on myös jäsen Block B:n sub-unitissa, Bastarzissa P.O:n ja B-Bombin kanssa.

Biografia
---------

U-Kwon syntyi Suwonissa, Etelä-Koreassa. Hän valmistui Digital Seoul Culture and Art yliopistosta, ja opiskeli Anyang Technical lukiossa. 

Vuonna 2011 hän osallistui TV-ohjelmaan nimeltä "Dance Battle". Vuonna 2012, U-Kwon ilmoitti olevansa parisuhteessa mallin Jun Sye-Hunin kanssa.

Ura
---

U-Kwon debytoi Block B-yhtyeessä huhtikuussa, 2011. Neljä vuotta myöhemmin ilmoitettiin, että U-Kwon osallistuisi Block B:n ensimmäiseen sub-unittiin, Bastarziin jäsenien P.O:n ja B-Bombin kanssa. Ryhmän ensimmäinen albumi julkaistiin 13. huhtikuuta 2015, ja toinen albumi 31. lokakuuta 2016. Siinä välissä U-Kwon ja B-Bomb nauhoittivat biisin "Bingle Bingle" Block B albumiin Blooming Period, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2016.

U-Kwon julkaisi ensimmäisen Japanilaisen soolo biisinsä "Painless" (痛くない), 24. kesäkuuta 2016. Hän oli itse säveltänyt biisin vampyyri lyhytelokuvaan nimeltä "Q Chan", jossa hän näytteli.

Kesäkuun 24, 2016 julkaistiin, että U-Kwon oli valittu idoli tanssi TV-ohjelmaan, "Hit The Stage". U-Kwon voitti ohjelman ensimmäisessä jaksossa hänen tanssiesityksellään, jossa hän näytteli Batmanin Jokeria.

2017 kesäkuussa U-Kwon ja toinen Block B jäsen P.O ansaitsivat Maxim K-Model Icon Idol palkinnon. Hän myös oli mukana ohjelmassa nimeltä "Seven-show, six-city tour of Japan" Block B jäsenen Taeilin kanssa 26. Elokuuta - 7. Syyskuuta 2017 asti mainostaakseen U-Kwonin ja Taeilin yhteistä ryhmää "T2U".

20. syyskuuta 2017, Block B Project-1 julkaistiin Japanissa. Albumissa oli viisi Block B jäsentä ja heidän biisejään useiden eri Japanilaisten artistien kanssa. U-Kwonin ja P.O:n biisi oli nimeltään "Winner" jossa oli mukana Japanilainen rap-artisti, Chanmina.

Lokakuu 18 julkaistiin, että U-Kwon oli valittu juontamaan The Power of K ohjelmaa Momoland Nancyn ja Monsta X Shownun kanssa. Ohjelma alkaa pyöriä televisiossa 2018 Tammikuuta alkaen Koreassa ja Japanissa.

Diskografia
-----------

Pääartikkeli: Block B discography

Katso myös: Bastarz § Discography

Filmografia
-----------

**TV-ohjelmat**

| Otsikko | Vuosi | Julkaisija | Merkintä |
| --- | --- | --- | --- |
| Hit The Stage | 2016 | Mnet | Kilpailija |
| Lipstick Prince | 2016 | OnStyle | Jäsen P.O:n kanssa |
| Ranking Show 1, 2, 3 | 2017 | MBC | Panelistissa |

**Draamat**

| Otsikko | Vuosi | Julkaisija | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| Jumping Girl | 2015 | Daum Kakao TV | Han Ga-Eul |

**Elokuvat**

| Otsikko | Vuosi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Q Shan (Qちゃん) | 2016 | Im |

Aiheesta muualla
----------------

Instagram

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**U-47** oli Saksan laivaston tyypin VIIB sukellusvene toisessa maailmansodassa. Se teki Atlantilla kaikkiaan kymmenen taistelutehtävää, joissa vene upotti kaikkiaan 27 liittoutuneiden alusta, yhteensä 152 249 bruttorekisteritonnia. Yhdellä näistä tehtävistä se tunkeutui kapteeni Prienin komennossa Scapa Flow'n upottaen siellä taistelulaiva *HMS Royal Oakin*. Englantilaiset saattuehävittäjät upottivat *U-47:n* 8. maaliskuuta 1941.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi VII*
Alus tilattiin 21. marraskuuta 1936 F. Krupp Germaniawerft AG:ltä Kielistä, missä köli laskettiin 27. helmikuuta 1937 telakkanumerolla 582. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 17. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään korvetinpäällikkö Günther Prien, joka oli samalla sen ainoa päällikkö.

Palvelus
--------

Alus palveli koko uransa 7. sukellusvenelaivueessa tehden kymmenen partiomatkaa, joiden aikana se upotti 30 rahtilaivaa ja yhden sotalaivan sekä lisäksi vaurioitti kahdeksaa alusta.

Alukselta lähetettiin 7. maaliskuuta 1941 kello 4.54 viimeinen radiosanoma, jossa se ilmoitti ajavansa takaa saattuetta OB-293. Sen jälkeen siihen ei saatu yhteyttä ja kaikkien aluksella olleiden kadotessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  uboat.net
U-käännös vasemmanpuoleisessa liikenteessä.
Liikenteessä **U-käännös** on 180 astetta kattava käännös, jolla vaihdetaan ajosuuntaa vastakkaiseen. Eri lainsäädännöissä suhtautuminen U-käännöksiin vaihtelee.

U-käännös Suomessa
------------------

Suomen tieliikenneasetuksen mukaan U-käännös voidaan kieltää liikennemerkillä 334, mutta kyseinen liike ei ole sallittu myöskään:

* Alueilla, joilla ohitus on kielletty sulkuviivalla
* Alueilla, joilla vasemmalle kääntyminen on kielletty (liikennemerkki 332)
* Moottori- ja moottoriliikenneteillä (liikennemerkit 561 ja 563)
* Tunneleissa (liikennemerkki 565)
* Pakollisten ajosuuntien alueilla (liikennemerkit 411−415)

Muissa tilanteissa U-käännös on sallittu.

### U-käännös kielletty

U-käännös on Suomessa kielletty seuraavien liikennemerkkien vaikutusalueella:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  Milloin U-käännös on kielletty? *Autotie*.  18.4.2016. Netwheels Oy. Viitattu 14.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **U-käännös** Wikimedia Commonsissa
**Soikkolan niemi** (ven. Со́йкинский полуо́стров, *Soikinski poluostrov*) on Suomenlahden etelärannalla Kaprion- ja Laukaanlahden välinen niemi. Nykyään alue kuuluu Leningradin alueen Jaaman piirin Viistinän ja Niisnovan kuntiin. Alueella on sijainnut myös entiset Soikkolan ortodoksinen seurakunta ja Soikkolan luterilainen seurakunta, sekä Soikkolan kylä.

Soikkolan niemen asutus
-----------------------

1900-luvun alkupuolelle saakka Soikkolan niemi oli pääosin inkerikkojen asuinaluetta ja siten ortodoksista seutua. Inkerikkojen asumia kyliä olivat Hamala, Kolkanpää, Koskina, Loka (Loas), Loukkula, Metsäkylä, Mättäsi, Oussimäki, Pätsinä, Repola, Ruutsia, Röllölä, Saarove, Savimäki, Soikkola, Suuri-Somero, Tammikontu, Uusi-Harkkola, Viistinä. Inkerikkojen lisäksi luterilaisia, inkerinsuomalaisia äyrämöisiä asui vielä 1800-luvun puolivälissä seuraavissa kylissä: Mäkkylä, Otsave, Peipiä, Suija, Säätinä, Tarinaisi, Uusikylä, Vanha-Harkkola, Venakontsa, Voloitsa. Koskisenkylässä oli inkerikkojen lisäksi saksalaisia. Pelkästään äyrämöisten asuttamia kyliä olivat Järvenperä ja Vääräoja. Toisenuskoisiin kohdistetun painostuksen alla 1900-luvulla tullessa äyrämöiset vetäytyivät muutamiin kyliin ja leimallisimmin äyrämöiskyliksi jäivät Uusikylä ja Vääräoja. Venäläisiä asui vanhastaan vain Pienessä-Somerossa.

1930-luvulla Soikkolan niemelle rakennettiin suuri sotilastukikohta, jonka neuvostoliittolaiset tuhosivat toisen maailmansodan vetäytymisvaiheessa. Sodan aikana suomalaiset ja inkerikot siirrettiin Suomeen. Neuvostoliittoon palattuaan heidät karkotettiin Sisä-Venäjälle. Ensimmäiset kanta-asukkaat pääsivät palaamaan 1950-luvulla.

Nykyisin Soikkolan niemellä asuu muutama sata inkerikoiksi tunnustautuvaa ihmistä ja inkeroisen kielikin on jossain määrin säilynyt. Soikkolassa toimii inkeroiskuoro, kansanperinneryhmä ja museo.

Katso myös
----------

* Soikkola (kylä)
* Soikkolan luterilainen seurakunta

Lähteet
-------

1. ↑  v. Köppen, Peter: *Erklärender Text zu der Ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements*. St.-Petersburg: {{{Julkaisija}}}, 1867.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Soikkolan niemi**.
* Kattila, Soikkola ja Novasolkka Virtuaali-Inkeri -sivustolla
* Sivu Soikkolan ortodoksisen seurakunnan historiasta (venäjäksi)
| "Tarvitsin vuodet nuo / Musta veli"Anita Hirvonen |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  A-puoli | "Tarvitsin vuodet nuo" |
|  Julkaistu | 1982 |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.19 |
|  Levy-yhtiö | Scandia |
| muut singlet |
|  | "Tarvitsin vuodet nuo / Musta veli" |  |

**Tarvitsin vuodet nuo** on iskelmätaiteilija Anita Hirvosen single vuodelta 1982. Kappaleen sävelsi Veikko Samuli ja sanoitti Chrisse Johansson. Singlen b-puolena on "Musta veli", jonka sävelsi Matti Puurtinen ja sanoitti Chrisse Johansson. Singlen molemmat puolet julkaistiin Anita Hirvosen studioalbumilla *De va kukku de* (1982).

"Tarvitsin vuodet nuo" on henkilöhistoriallinen katsaus, jossa kertojaminä on muuttanut pois synnyinpaikkakunnaltaan, sillä hän on halunnut kokea elämää muuallakin. Laulun nykyhetkessä hän tuntee kuuluvansa sittenkin synnyinseudulleen. Kappale on sisällytetty useille Anita Hirvosen kokoelma-albumeille ja studioalbumille *Hei Mambo* (2008).

Lähteet
-------

1. ↑  Anita Hirvonen – Tarvitsin Vuodet Nuo / Musta Veli *Discogs.com*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Anita Hirvonen – De Va Kukku De *Discogs.com*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Anita Hirvonen *Discogs.com*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
**Pörtsykkä** (v:sta 1948 ven. Снетково, *Snetkovo*) on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Pörtsykkä sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa. 

Pörtsykkä sijaitsee Laatokan rannalla noin viisi kilometriä Käkisalmen kaupungista kaakkoon. Pörtsykän naapurikyliä Käkisalmen maalaiskunnassa olivat Norsjoki lännessä ja Yläpuusti ja Vuohensalo etelässä, pohjoisessa ja idässä kylä rajoittui Laatokkaan. Kylän keskellä oli pieni Pörtsykänlampi.

Väestö ja elinkeinot
--------------------

Vuonna 1920 Pörtsykässä oli 192 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 209, joista 113 miestä ja 96 naista. Pörtsykän asutus oli keskittynyt 1930-luvulla Norsjoelta Vuohensaloon ja edelleen Pyhäjärvelle vievän tien varressa Pörtsykänlammen etelä- ja länsipuolella. Toinen pienempi asutuskeskittymä oli Pien-Pörtsykkä, joka sijaitsi kylän eteläosassa ja jonkin verran asutusta oli myös kylän pohjoispäässä Haminanniityn alueella. Myös nykyisin kylän asutus on keskittynyt Pörtsykänlammen eteläpuolelle. Haminanniityn alue kylän pohjoispäästä puolestaan on nykyisin osa Käkisalmen kaupunkia.

Ennen talvisotaa Pörtsykkä oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Kalastusta harjoitettiin lähinnän omaan tarpeeseen. Myös Käkisalmen kaupungissa käytiin töissä ja kaupungin läheisen sijainnin vuoksi kylässä asui paljon työn perässä muualta Suomesta muuttaneita. Pörtsykässä ei ollut omaa kansakoulua, vaan lähimmät koulut olivat Norsjoella, Vuohensalossa ja Porkanniemen alueella Tenkalahdessa.

Historia
--------

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karjalan kannas, historia ja nykyaika, 1938-2001* 1:200 000. Pietari: ZAO Karta Ltd, 2001.
2. 1 2 3 4  Kuujo, Erkki, Puramo, Eino & Sarkanen, J.: *Käkisalmen historia*, s. 934-940. Lahti: Käki-säätiö, 1959.
3. ↑  Pekkanen, Risto, Martimo, Pentti & Tiittanen, Jyrki: *Kielletyt kartat 2, Luovutetun Karjalan kylät ja tilat*, s. 141. Helsinki: AtlasArt, 2007. ISBN 978-952-5671-03-2.
4. 1 2 3  Huovila, Marja: *Käkisalmen eteläisten kylien kirja*, s. 204-246. Tampere: Pilot-kustannus Oy, 2004. ISBN 952-464-234-4.

Käkisalmen maalaiskunnan kylät
Alapuusti • Haminanniitty • Hirvisaari • Joensuu • Kapeasalmi • Marjalanniemi • Norsjoki • Näpinlahti • Ostamo • Porkanniemi • Pärnä • Pörtsykkä • Sakkali • Suotniemi • Tenkalahti • Vuohensalo • Yläpuusti
WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Sisilialainen puolustus, Alapinin muunnelma**. 
 **Sisilialainen puolustus** 

**Avoin muunnelma** 

* Tšehover-muunnelma
* Kan-muunnelma
* Kalašnikov-muunnelma
* Klassinen muunnelma
* Lohikäärmemuunnelma
* Najdorf-muunnelma
* Neliratsumuunnelma
* Scheveningen-muunnelma
* Svešnikov-muunnelma
* Taimanov-muunnelma

**Anti-sisilialaiset** 

* Suljettu sisilialainen
* Alapin-muunnelma
* Moskova-muunnelma
* Rossolimo-muunnelma
* Grand Prix -hyökkäys
* Smith–Morra-gambiitti
* Siipigambiitti

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Alapin-muunnelma** on sisilialaisen puolustuksen muunnelma, jota luonnehtivat siirrot

1.e4 c5
2.c3
Avaus on nimetty venäläisen Semjon Alapinin mukaan. Muunnelmaa ei pitkään pidetty arvossa, sillä mustan uskottiin tasoittavan pelin helposti siirtämällä 2...d5.

Nykyään Alapinin muunnelmaa pidetään yhtenä parhaista anti-sisilialaisista muunnelmista. Muunnelman aktiivisimpia käyttäjiä ovat olleet suurmestarit Jevgeni Svešnikov, Eduardas Rozentalis, Dražen Sermek ja Sergei Tivjakov. Sitä ovat käyttäneet silloin tällöin muun muassa maailmanmestarit Vladimir Kramnik, Garri Kasparov, Anatoli Karpov, Veselin Topalov ja Viswanathan Anand. 1.c3 onkin valkean kolmanneksi suosituin vastaus sisilialaiseen, heti 2.Rf3:n ja 2.Rc3:n jälkeen. Alapin-muunnelma onkin nykyään suosionsa huipulla.

Alapin-muunnelma voi muuntua myös Saragossan avauksesta, jossa valkea pelaa ensin 1.c3. Muunnelma voi esiintyä myös jälkisiirtoisena, jos musta vastaa valkea 2.Rf3-siirtoon epätavallisella siirrolla, kuten 2...a6 tai 2...Dc7.

Alapin-muunnelman pääjatkoihin kuuluvat 2...Rf6, jolloin peli jatkuu normaalisti 3.e5 Rd5 4.d4 tai 4.Rf3. Toinen vaihtoehto mustalle on 2...d5, jolloin pääjatko on 3.exd5 Dxd5. 3.e5 muuntuu ranskalaisen puolustuksen etenemismuunnelmaksi. Jatko 2...e6, muuntuu myös useimmiten ranskalaiseksi puolustukseksi, kun valkea etenee d- ja e-sotilaillaan. Neljäs suosittu muunnelma on 2...d6, jolloin mustan pitää olla varuillaan, sillä valkean e-sotilas on puolustettu kuningatarshakilla a4:stä.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Lähteet
-------

1. ↑  Walter Korn, Modern Chess Openings, 11th Edition (commonly referred to as MCO-11), Pitman Publishing, 1972, s. 148. ISBN 0-273-41845-9  
Siegbert Tarrasch, The Game of Chess, David McKay, 1938, s. 322. ISBN 978-1880673942
2. ↑  COE
3. ↑  B22
4. ↑  COE
David (vasemmalla) ja Igor Oistrah (oikealla) vuonna 1957.
**David Fjodorovitš Oistrah** (ven. Давид Фёдорович Ойстрах; 30. syyskuuta (J: 17. syyskuuta) 1908 Odessa, Ukraina – 24. lokakuuta 1974 Amsterdam, Alankomaat) oli yksi 1900-luvun menestyneimpiä viulisteja, orkesterinjohtajia ja viulupedagogeja.

Oistrah aloitti opiskelunsa viisivuotiaana Odessan konservatoriossa. Ensimmäisen julkisen esiintymisen hän piti kotikaupungissaan 6-vuotiaana ja suoritti konservatoriossa viulututkinnon vuonna 1926. Sen jälkeen hän toimi Odessan sinfoniaorkesterin konserttimestarina, kunnes muutti Moskovaan ja aloitti osallistumisen useisiin koti- ja ulkomaisiin viulukilpailuihin.

Oistrah teki ensimmäisen ulkomaisen kiertueensa vuonna 1935. Hän vieraili Pohjoismaissa 1936 ja esiintyi vuonna 1937 Pariisissa ja Brysselissä, jossa hän voitti Eugène Ysaÿe‎ -viulukilpailun. Tämän jälkeen Oistrah nimitettiin Moskovan konservatorioon opettajaksi. Oistrahin luokassa opiskelivat sellaiset tähdet kuten Liana Isakadze, Oleg Kagan, Gidon Kremer ja Davidin poika Igor Oistrah.

Toisen maailmansodan jälkeen Oistrah esiintyi kulttuurinvaihto-ohjelmien puitteissa lähes 30 maassa, mm. useita kertoja Suomessa. Oistrah toimi 1934-1939 Moskovan konservatorion dosenttina, vuodesta 1939 professorina ja vuodesta 1950 viulunsoiton johtajana.

Oistrahin levytykset ja esitykset Dmitri Šostakovitšin viulukonsertoista ovat erityisen kuuluisia, mutta hän esitti myös klassisempia konserttoja; varsinkin hänen 1950-luvun tulkintojaan Tšaikovskin, Brahmsin ja Sibeliuksen konsertoista pidetään lähes ylittämättöminä. Hän työskenteli venäläisten orkesterien, mutta myös ulkomaalaisten muusikoiden kanssa. Beethovenin Kolmoiskonserton levytys yhdessä Svjatoslav Richterin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa on toinen tunnettu levytys. Sekä Šostakovitš että Aram Hatšaturjan omistivat viulukonserton Oistrahille.

Vuonna 1955 hän Yhdysvaltain kiertueen aikana alkoi myös johtaa useita yhdysvaltalaisia sinfoniaorkestereita. 

Uskonnoltaan Oistrah oli juutalainen.

Oistrah sai useita palkintoja ja huomionosoituksia, mm. Neuvostoliiton valtionpalkinto 1943, Neuvostoliiton kansantaiteilija 1953, Leninin palkinto 1960 ja Lontoon Kuninkaallisen musiikkiakatemian kunniajäsen 1959.

Lähteet
-------

* Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, osa 4 (Keuruu 1978) ISBN 951-1-04763-9

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Sisilialainen puolustus, Moskova-muunnelma**. 
 **Sisilialainen puolustus** 

**Avoin muunnelma** 

* Tšehover-muunnelma
* Kan-muunnelma
* Kalašnikov-muunnelma
* Klassinen muunnelma
* Lohikäärmemuunnelma
* Najdorf-muunnelma
* Neliratsumuunnelma
* Scheveningen-muunnelma
* Svešnikov-muunnelma
* Taimanov-muunnelma

**Anti-sisilialaiset** 

* Suljettu sisilialainen
* Alapin-muunnelma
* Moskova-muunnelma
* Rossolimo-muunnelma
* Grand Prix -hyökkäys
* Smith–Morra-gambiitti
* Siipigambiitti

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

Sisilialaisen puolustuksen **Moskova-muunnelma** on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:

`1.e4 c5 2.Rf3 d6 3.Lb5+`
Valkoinen voi pelata 2.Rf3 ilman aikomusta jatkaa 3.d4. Näitä systeemejä (kuten myös valkoisen toisen siirron vaihtoehtoja) kutsutaan anti-sisilialaisiksi. Muunnelma, jossa valkea siirtää 3.Lb5+, tunnetaan Moskova-muunnelmana tai Canal–Sokolski-hyökkäyksenä. Suurmestarit valitsevat joskus tämän muunnelman, kun he haluavat välttää teoriajatkoja: esimerkiksi Kasparov pelasi tätä muunnelmaa internet-pelissään Kasparov – muu maailma. Tämän muunnelman asiantuntijoita ovat esimerkiksi suurmestarit Sergei Rublevski ja Tomas Oral.

Muunnelmia
----------

Musta voi tukkia shakin siirroilla 3...Ld7, 3...Rc6 ja 3...Rd7. Ensimmäinen siirto on yleisin, jolloin siirtojen 4.Lxd7+ Dxd7 jälkeen valkoinen voi pelata 5.c4 Maróczy-tyyliin tai yrittää 5.0-0 jota seuraa c3 ja d4. Asema siirron 3...Rc6 jälkeen voidaan myös saavuttaa Rossolimo-muunnelmassa siirtojen 1.e4 c5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5 d6 jälkeen.

ECO-koodit
----------

Koodit B50 – B59 käsittelevät avauksia 1.e4 c5 2.Rf3 d6 joita ei ole koodeissa B60-B99. Näitä ovat Moskova-muunnelma (3.Lb5+), 3.d4 cxd4 4.Dxd4, ja klassisen muunnelma (lukuun ottamatta Richter–Rauzer-hyökkäys), sisältäen myös Sozinin hyökkäyksen ja Boleslavskin muunnelman.

Katso myös
----------

* Shakki
* Shakkiavaus
* Avopelit
* Puoliavoimet pelit
* Suljetut pelit
* Intialaiset puolustukset
* Laita-avaukset
* Luettelo gambiiteista
* Epätavalliset shakkiavaukset

Aiheesta muualla
----------------

* B52: Sicilian, Canal-Sokolsky (Rossolimo) Attack
* B51: Sicilian, Canal-Sokolsky (Rossolimo) Attack
* B50: Sicilian
* B53: Sicilian
* B80: Sicilian, Scheveningen
**Žurnal Sodružestva** (ven. Журна́л Содру́жества, "Ystävyyspiirin lehti") oli Viipurissa vuosina 1933–1938 ilmestynyt venäjänkielinen kirjallis-yhteiskunnallinen aikakauslehti.

Kerran kuukaudessa ilmestynyt *Žurnal Sodružestva* perustettiin Viipurin venäläisen reaalilyseon entisten opiskelijoiden ystävyyspiirin lehdeksi. Sen julkaisijana toimi myös Viipurin venäläinen kulttuuri- ja valistusseura. Vastaavina toimittajina olivat Feodor Uperoff (Theodor Urne, 1933–1936) ja Igor Uperoff (1936–1938). Toimituskuntaan kuuluivat Severin Dobrovolski ja Sergei Rittenberg.

Lehden tehtävänä oli tukea Viipurin venäläistä koulua, ylläpitää venäjän kieltä ja venäläistä kulttuuria sekä yhdistää Suomessa asuvia venäläisiä. Sen sivuilla kerrottiin Suomen venäläisten kulttuurielämästä, uskonnollisesta ja yhteiskunnallisesta toiminnasta sekä Venäjän tilanteesta. Lehdessä julkaistiin mielipidekirjoituksia, runoja, kertomuksia, esseitä ja kulttuuriartikkeleita. *Žurnal Sodružestva* sai tunnustusta myös ulkomailla ja vuodesta 1935 lähtien se julkaisi yhä enemmän koko venäläistä emigranttiyhteisöä koskevia kirjoituksia. Suomen venäläisten kuten Vera Bulitšin, Georg Grigorkoffin ja Sergei Rittenbergin lisäksi avustajina toimi monia Euroopan maissa asuneita emigrantteja

Lähteet
-------

1. 1 2  *Literaturnaja entsiklopedija Russkogo Zarubežja. 1918–1940. Tom 2: Periodika i literaturnyje tsentry*, s. 141–142. Moskva: Rossijskaja polititšeskaja entsiklopedija, 2000. ISBN 5-8243-0097-6.

Kirjallisuutta
--------------

* Kirsti Ekonen: "Ystävyyspiirin lehti – Zhurnal sodruzhestva: 1930-luvun hiljainen kulttuurivaikuttaja". Kanava 7/2000, s. 448-452
Ylioppilaiden soihtukulkue Helsingissä itsenäisyyspäivänä 2015
Itsenäisyyspäivän juhla Senaatintorilla 2015
**Ylioppilaiden soihtukulkue** on Suomen itsenäisyyspäivänä useassa yliopistokaupungissa järjestettävä tapahtuma. Ensimmäinen ylioppilaiden soihtukulkue järjestettiin Helsingissä vuonna 1951.

Helsingissä ylioppilaat marssivat Hietaniemen hautausmaan sankarihaudoilta Arkadiankatua, Mannerheimintietä, Pohjoisesplanadia, Mariankatua ja Aleksanterin­katua pitkin Senaatintorille. Kulkueen päätyttyä Senaatintorilla pidetään ulkoilmajuhla, jossa pidetään puheita ja jossa akateemiset mieskuorot (muun muassa Ylioppilaskunnan laulajat ja Polyteknikkojen Kuoro) esittävät isänmaallisia lauluja. Helsingissä kulkueeseen osallistuu tavallisesti tuhansia ihmisiä, vuosina 2014-2016 luku on vaihdellut 1500 ja 4000 osallistujan välillä. Perinteisiin kuuluu myös, että presidenttipari tervehtii ylioppilaita presidentinlinnan parvekkeelta käsin.

Turussa on ylioppilas- ja opiskelijakuntien yhteinen soihtukulkue lippuineen Ylioppilastalo A:sta sekä Kårenilta Hämeenkatua, Uudenmaankatua ja Uudenmaantietä pitkin hautausmaalle, jossa opiskelijat kokoontuvat sankarihaudoille ja laskevat seppeleen yhteislaulun säestämänä. Yhteislaulun lisäksi ohjelmaan kuuluu puheita sekä Maamme-laulu suomeksi ja ruotsiksi. 

Jyväskylässä marssitaan yliopiston päärakennukselta vanhan hautausmaan sankarihaudoille. Vaasassa puolestaan Kasarmintorilta Kauppatorille Vapaudenpatsaan eteen, jossa kuorot Wasa Sångargillen ja Pohjan Miehet laulavat ja suomen- ja ruotsinkielisten ylioppilaskuntien puheenjohtajat pitävät ylioppilaiden itsenäisyyspäiväpuheet kahdella äidinkielellä. 

Tampereella Tupsulan Klaani järjestää perinteisen soihtukulkueen yliopiston ylioppilaskunnan kanssa keskustan alueella. Kulkue lähtee liikkeelle keskustan yliopiston päärakennuksen edestä ja kiertää valaisemassa pimeää joulukuista iltaa päättyen Keskustorille raatihuoneen eteen. Pukukoodina kulkueeseen on tumma asu ja teekkari- tai yo-lakki.

Oulussa kulkue lähtee Rauhalasta ja pysähtyy Oulun kaupungintalolla, jossa ylioppilaskunnan sekakuoro Cassiopeia laulaa. Kulkue päättyy Oulun hautausmaan sankarihaudoille, jonne ylioppilaskunnan edustajat laskevat seppeleen.

Lappeenrannan Teknillisen Yliopiston ylioppilaskunta järjestää soihtukulkueen, joka lähtee Kauppatorilta ja päätyy sankarihaudoille.

Lähteet
-------

1. ↑  Ylioppilaiden perinteinen itsenäisyyspäivän soihtukulkue: "Täynnä iloista juhlatunnelmaa" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 24.2.2020.
2. ↑  Presidenttipari tervehti ylioppilaiden soihtukulkuetta *Yle Uutiset*. Viitattu 24.2.2020.
3. ↑  Presidenttipari tervehti ylioppilaiden soihtukulkuetta linnan parvekkeelta - video *Yle Uutiset*. Viitattu 24.2.2020.
4. ↑  Tapahtumat - TUPSULA *tupsula.fi*. Viitattu 18.10.2020.
5. ↑  Ervasti, Antti: Sadat ylioppilaat kuljettivat soihtuja Oulussa – katso kuvia *Kaleva.fi*.  6.12.2014. Oulu:  Kaleva Oy. Viitattu 7.12.2014.
**Vanessa Ashley Rousso** (s. 5. helmikuuta 1983 New York, Yhdysvallat) on pokeriammattilainen, jolla on Ranskan ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus. Hän pelaa netissä nimimerkillä ***LadyMaverick*** PokerStarsin maailmanlaajuisella sivustolla ja nimimerkillä ***V.Rousso*** PokerStarsin ranskalaisen lisenssin sivustolla Team PokerStars Pro -jäsenenä. Hän on pelannut ammattilaisena vuodesta 2005.

Rousson suurin turnausrahastus netissä on 700 782 dollaria. Tämä tuli vuodelta 2007, jolloin hän sijoittui toiseksi PokerStarsin WCOOP-pääturnauksessa. Maaliskuussa 2014 hänen livepokeriturnausansiot ylittivät 3,5 miljoonaa dollaria ja hän on naisten kaikkien aikojen eniten livepokeriturnauksista rahaa ansainneiden listalla sijalla 5.

Muuta
-----

Rousso on valmistunut Duke Universitystä vuonna 2003. Hän oli aiemmin naimisissa pokerinpelaaja Chad Brownin kanssa.

Rousso harrastaa muun muassa laskuvarjo- ja benjihyppäämistä.

Rousso oli vuonna 2015 kilpailijana Yhdysvaltain *Big Brotherin* 17. tuotantokaudella.

Lähteet
-------

1. ↑  GeneaStarView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑
3. 1 2
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑  Weigle, Lauren: Vanessa Rousso, ‘Big Brother 17’ Contestant: 5 Fast Facts You Need to Know *Heavy.com*.  25.6.2015. Viitattu 1.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vanessa Rousso The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* Vanessa Rousso Twitterissä
Arto Ali-Eskola, *Pyhän Martin patsas*, betoni.

Taiteen reunoilla 

---

Suuntaukset 

Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide

Tekijöitä Suomesta 

Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa

Tekijöitä ulkomailta 

William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Arto Ali-Eskola** (s. 1948) on suomalainen Marttilassa asuva ITE-taiteilija ja kuvanveistäjä, joka on tunnettu betoniveistoksistaan.

Ali-Eskola tekee betoniveistoksia itse kehittämällään valutekniikalla. Hän kaivaa maahan suuren kuopan, jonne hän pystyttää aluksi veistoksen valussa tarvittavat tukirakenteet, ja sen jälkeen kaataa muottiin betonin. Veistoksen viimeistelyssä Ali-Eskola käyttää vielä savea. Ali-Eskola on tehnyt tällä tekniikalla luonnollista kokoa olevia hirvi- ja hevospatsaita ja suuren norsupatsaan. Ali-Eskola kaivertaa myös puisia reliefejä käyttäen valokuvia mallina.

Taiteilijan kotikunnassa Marttilassa esillä olevia taiteilijan julkisia teoksia ovat Pyhän Martin patsas Marttilan kunnantalon edustalla, joka perustuu Marttilan vaakunaan, Härkävankkurit-patsas Hämeen Härkätien varrella Marttilan keskustassa, Kyntäjä-patsas Marttilan Ollilan kylässä valtatien 10 ja Kyröntien risteyksessä sekä Presidenttireliefit Marttilan kunnantalon aulassa.

Paitsi taiteilijana Ali-Eskola on tunnettu myös sääprofeettana ja kilpakyntäjänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arto Ali-Eskola Itenet. Viitattu 20.5.2012.
2. ↑  Muut nähtävyydet Marttilan kunta.  Arkistoitu 4.5.2014. Viitattu 20.5.2012.
3. ↑  Sääprofeetta: Juhannuksesta alkaa helle  2.5.2012. Yle uutiset Turku. Viitattu 20.5.2012.
Kandaules esittelee vaimonsa piilossa olevalle Gygeelle tämän mennessä sänkyyn. William Etty, 1820
**Kandaules** (m.kreik. Κανδαύλης), joka tunnettiin myös nimellä **Myrsilos** (m.kreik. Μυρσίλος), oli myyttinen Lyydian kuningas ja sen viimeinen herakleidihallitsija, joka seurasi valtaistuimelle Melestä. Hänen valtakautensa kesti 735–718 eaa. Kandauleen mukaan on myös nimetty kandaulismi, seksuaalifetissi.

Herodotoksen *Historian* mukaan Kandaules kehui vaimonsa kauneutta Gygeelle, suosituimmalle henkivartijalleen, ja tarjosi tälle mahdollisuutta nähdä hänen vaimonsa alasti. Gyges aluksi vastusteli, koska pelkäsi, mitä tästä voisi seurata; miesten, mutta varsinkin naisten näyttäytyminen alastomana oli Lyydiassa häpeä. Kuningas ei kuitenkaan antanut periksi, jolloin Gygeelle ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin suostua.

Kandaules teki suunnitelman, jonka mukaan Gyges piiloutuisi kuninkaallisen makuuhuoneen oven taakse, josta tämä näkisi hänen vaimonsa riisuutumisen. Tämän jälkeen Gyges poistuisi huoneesta, kun kuningatar olisi häneen selin. Suunnitelma pantiin täytäntöön samana yönä, mutta Gygeen poistuessa kuningatar huomasi ja tunnisti hänet.

Seuraavana päivänä kuningatar kutsui Gygeen luokseen kahdenkeskiseen keskusteluun, jossa hän antoi tälle kaksi vaihtoehtoa – joko surmata aviomiehensä, juonen suunnittelijan, tai sitten itsensä. Gyges anoi kuningatarta, ettei tämä pakottaisi häntä tähän valintaan, mutta kun tämä ei heltynyt hänen aneluihinsa, valitsi hän kuninkaansa surmaamisen. Yöllä kuningatar laittoi Gygeen jälleen saman oven taakse piiloon veitsi kädessään, ja kun Kandaules saapui vuoteeseensa ja nukahti, surmasi Gyges hänet. Gyges seurasi Kandaulesta Lyydian kuninkaana ja meni naimisiin tämän puolison kanssa.

Toisen, Platonin dialogissa *Valtio* kerrotun version mukaan Gyges oli paimen. Maanjäristyksen synnyttämästä halkeamasta hän löysi onton pronssisen hevospatsaan, jonka sisällä oli pienikokoinen ruumis, jolla oli kultainen sormus sormessaan. Hän otti sormuksen ja huomasi jonkin ajan päästä muuttuvansa näkymättömäksi, jos hän käänsi sormusta sormessaan. Niin hän järjesti itsensä sanansaattajaksi, joka lähetettiin hoviin, ja siellä hän vietteli kuningattaren ja tämän avulla juoni kuningasta vastaan ja surmasi tämän tullakseen maan hallitsijaksi.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Meles** | **Lyydian kuningas** | Seuraaja:**Gyges** |

Lähteet
-------

1. ↑  Herodotos: *Herodotoksen historia* 1.8–12 (engl. käännös)
2. ↑  Platon: *Πολιτεία* ('Valtio') 2 (engl. käännös)
**Malatestianan kirjasto** (ital. *Biblioteca Malatestiana*) on Cesenassa, Italiassa sijaitseva, likipitäen alkuperäisasussaan yli 500 vuotta säilynyt julkinen kirjasto. Kirjaston perusti kondottieeri Malatesta Novello. Rakennustöitä johti Leon Battista Albertin oppilas Matteo Nuti ja ne kestivät vuodesta 1447 vuoteen 1452.

Malatestianan kirjasto on maailman ainoa 1400-luvun kirjasto, jonka alkuperäinen rakenne ja sisustus on säilynyt miltei koskemattomana. Kirjaston sisätilat edustavat Italian varhaisrenessanssia. Kirjasto liitettiin UNESCOn maailmanmuistikohteiden luetteloon vuonna 2005.

* Ilmakuva kirjastorakennuskesta.Ilmakuva kirjastorakennuskesta.
* Historiallista lukusalia.Historiallista lukusalia.
* Sisäänkäynti kirjaston aulaan (Aula del Nuti).Sisäänkäynti kirjaston aulaan (*Aula del Nuti*).

Lähteet
-------

1. ↑  Arkistoitu kopioBiblioteca Malatestiana *Anagrafe delle Biblioteche Italiane*. ICCU - Istituto Centrale per il Catalogo Unico delle Biblioteche Italiane e per le informazioni bibliografiche.  Arkistoitu 9.7.2021. Viitattu 1.7.2021. (italiaksi)
2. 1 2 3  The Malatesta Novello Library *Memory of the World Register, Nomination Form*. unesco.org. Viitattu 1.7.2021. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Malatestiana Library
Sarah Cohen, 2011
**Sarah Cohen** on yhdysvaltalainen toimittaja ja professori Columbian yliopistossa.

Hän sai vuonna 2009 Goldsmith Prize for Investigative Reporting -palkinnon ja vuonna 2002 Pulitzer Prize for Investigative Reporting -palkinnon.

Elämä
-----

Cohen valmistui Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillistä, minkä jälkeen hän työskenteli Yhdysvaltain työvoimatilastovirastossa (Bureau of Labor Statistics). Hän valmistui Marylandin yliopistosta Philip Merrill College of Journalismista vuonna 1992 journalismin maisteriksi.

Cohen oli koulutusohjaaja Investigative Reporters and Editors -yrityksessä. Hän oli *The Washington Postin* tietokantamuokkaaja. Hän kuuluu Investigative Reporting -organisaation neuvottelukuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Columbian University, Journalism
2. ↑  Today.duke.edu.org
3. ↑  Center for Investigative Reporting, Henkilökunta

Aiheesta muualla
----------------

* "Using Data Visualization as a Reporting Tool Can Reveal Story’s Shape", Poynter Institute, Steve Myers, 10.4.2009

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sarah Cohen (journalist)
**Søren Lerby** (s. 1. helmikuuta 1958) on tanskalainen urheilumanageri, entinen jalkapallon keskikenttäpelaaja ja valmentaja.

Ura pelaajana
-------------

Kööpenhaminassa varttunut Lerby pelasi tanskalaisjoukkueissa juniorivuosinaan. 1975 hän siirtyi Fremad Amagerista ammattilaiseksi Alankomaihin yhdessä seuratoverinsa Frank Arnesenin kanssa. Kaksikko siirtyi AFC Ajaxin joukkueeseen, jossa vasenjalkainen keskikenttämies Lerby viihtyi kahdeksan kautta. Ajaxissa Lerby nousi nuoresta iästään huolimatta avainpelaajien joukkoon ja oli voittamassa viittä Alankomaiden mestaruutta.

1983 Lerby siirtyi FC Bayern Müncheniin Paul Breitnerin korvaajaksi. Lerby voitti FCB:ssä kaksi Saksan mestaruutta ennen siirtymistään AS Monacoon 1986. Hän pelasi Ranskassa vain yhden kauden ennen paluutaan Alankomaihin, tällä kertaa PSV Eindhovenin joukkueeseen. Lerby pelasi PSV:ssä kaksi kautta ollen voittamassa Euroopan Cupia 1988. Finaalissa SL Benficaa vastaan Lerbyn lisäksi esiintyi kaksi muuta tanskalaista, Jan Heintze ja Ivan Nielsen. Frank Arnesen sen sijaan oli loukkaantumisen vuoksi poissa ottelusta.

Lerby kuului myös Tanskan maajoukkueen vakiokalustoon 11 vuoden ajan. Hän debytoi Irlantia vastaan 1978 pelaten kaikkiaan 67 maaottelua ja tehden 10 maalia. Lerby pelasi kaikki ottelut EM-kisoissa 1984, kun Tanska eteni aina välieriin saakka. Myös MM-kisoissa 1986 Lerby urakoi täydet minuutit jokaisessa ottelussa. Lerby oli mukana myös EM-kisoissa 1988.

**Meriitit pelaajana**

* Alankomaiden mestaruus (7): 1977, 1979, 1980, 1982, 1983, 1988, 1989
* KNVB Cup: 1979, 1983
* Saksan mestaruus: 1985, 1986
* DFB-Pokal: 1984, 1986
* Euroopan Cup: 1988

Pelaajauran jälkeen
-------------------

Lerbyn toistaiseksi ainoa valmennuspesti on ollut FC Bayern Münchenissä. Hän tuli päävalmentajaksi lokakuussa 1991 erotetun Jupp Heynckesin tilalle. Lerbyn alaisuudessa FCB pelasi kehnosti ja putosi UEFA Cupista häviten 6–3 Lerbyn entiselle seuralle, B 1903:lle. Lerby sai potkut maaliskuussa 1992.

Lerby toimii nykyään jalkapalloagenttina ja on suorittanut FIFA:n urheiluagentin lisenssin. Lerby asuu nykyään Larenissa, Pohjois-Hollannissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Denmark - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 7.8.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Søren Lerby** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jupp Heynckes** | **FC Bayern Münchenin päävalmentaja**10/1991–3/1992 | Seuraaja:**Erich Ribbeck** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |