recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fourchambault** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 8 kilometriä Neversin kaupungista länteen.

Historia
--------

ACMA:n valmistama Vespa (Piaggio)
Fourchambaultin kaupunki perustettiin 5. toukokuuta 1855. Sen tarvitsema alue otettiin ympäröivistä Garchizyn, Marzyn ja Varennes-Vauzellesin kunnista. Syy uudelle kunnalle oli Georges Dufaudin ja Louis Boiguesin alueelle vuonna 1820 perustamassa takomossa. Takomon lisäksi rakennettiin myös masuuni, missä aloitettiin teräksen valmistus. Tämän terästehtaan nimi oli Société Boigues & Cie. Yritysten työntekijöille rakennettiin taloja, kauppoja ja kouluja. Tästä muodostui kylä, ja sitten myöhemmin itsenäinen kunta. Vuonna 1949 kaupunkiin perustettu Ateliers de construction de motocycles et d'automobiles (ACMA) aloitti vuonna 1950 Vespa (Piaggio) -skoottereiden valmistuksen. Tämä yritys toimi Fourchambaultissa vuoteen 1968 saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 11.10.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Fourchambault : une histoire atypique marquée au fer rouge ! Mairie de Fourchambault. Viitattu 11.10.2021. (ranskaksi)
3. ↑  On the road, Stage 7 Tour de France 2021. Viitattu 11.10.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fourchambault** Wikimedia Commonsissa
**Jaan Soots** (12. maaliskuuta 1880 – 6. helmikuuta 1942) oli virolainen kenraali ja poliitikko. Hän otti osaa Viron vapaussotaan ja toimi sittemmin esimerkiksi Viron puolustusministerinä. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Soots vangittiin ja hän kuoli työleirillä vuonna 1942.

Elämäkerta
----------

Soots syntyi Helmessä vuonna 1880 ja vuonna 1900 hän liittyi vapaaehtoisena Venäjän keisarikunnan armeijaan. Hän valmistui sotilaskoulusta Vilnasta ja otti sitten osaa vuosina 1904–1905 käytyyn Venäjän–Japanin sotaan. Vuosien 1910 ja 1913 välillä Soots opiskeli puolestaan Nikolain yleisesikunta-akatemiassa Pietarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänestä tuli everstiluutnantti. Vuonna 1917 Soots palasi Viroon, jossa hän oli mukana organisoimassa Viron ensimmäistä divisioonaa, jonka johtoon hän päätyi joulukuussa 1918. Soots palveli myös Viron yleisesikunnan päällikkönä ja otti osaa sodan päättäneisiin Tarton rauhanneuvotteluihin Neuvosto-Venäjän kanssa.

Sodan jälkeen Soots alkoi toimia Konstantin Pätsin Maaliit-puolueessa ja hänet valittiinkin puolueen edustajana riigikoguun, jossa hän säilytti paikkansa seuraavat neljä kautta. Soots oli myös puolustusministerinä vuodesta 1921 vuoteen 1927 lyhyttä taukoa lukuun ottamatta vuonna 1924. Puolustusministerinä hän tuki yhteistyötä Puolan kanssa. Sootsin poliittinen asema heikkeni Pätsin tehtyä vallankaappauksen vuonna 1934. Sittemmin hän oli Tarton kaupunginhallituksessa vuoteen 1939 saakka. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Soots pidätettiin 20. syyskuuta 1940. Soots kuoli työleirillä nykyisellä Permin aluepiirissä vuonna 1942.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Wojciech Roszkowski ja Jan Kofman: *Biographical Dictionary of Central and Eastern Europe in the Twentieth Century*, s. 947. M. E. Sharpe, 2008. ISBN 978-0-7656-1027-0. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Four Cats 1960-luvulla  
*finna.fi*
**Four Cats** on Helsingissä vuonna 1958 nimellä **Esa Laukan kvartetti** perustettu lauluyhtye. Pentti Lasasen ja Esa Laukan perustamaan yhtyeeseen liittyi myös Kai Ruohonen. Vuonna 1960 Kai Lind liittyi yhtyeeseen ja se muutti nimensä kansainvälisten esikuvien kuten Four Freshmen ja Four Aces mukaisesti Four Catsiksi. 

Yhtyeen läpimurto tapahtui sen siirryttyä Scandia-levy-yhtiöön Jaakko Salon ohjattavaksi. Vuodet 1961–1965 olivat yhtyeen kulta-aikaa sen levytettyä hittejä kuten "Saku Sammakko*"* (yhdessä Brita Koivusen kanssa, perustuu perinteiseen englantilaiseen lauluun "Frog Went A-Courting*"*), "Suuret setelit", "Sabeline", "Painu pois Jack" ja "Lennä mun lempeni laulu". Johnnyn kanssa Four Cats levytti kappaleen "Hymyhuulet".

Kun Suomen televisioon tekivät tuloaan musiikkiohjelmat, Four Cats lauloi niissä taustoja saaden näin huomiota osakseen. Yhtye esiintyi myös vuonna 1965 Montreux'in Kultainen ruusu -kilpailun voittaneessa *Lumilinna*-ohjelmassa.

1970-luvun puolivälissä yhtyeeseen liittyi musiikin moniottelija Markku Hannola, joka oli mukana aina vuoteen 1992 saakka.

Four Cats keikkailee edelleen. Vuonna 2009 yhtyeellä oli 50-vuotisjuhlakonsertti Helsingin Savoy-teatterissa.

Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Kai Lindin lisäksi Timo Turpeinen, joka tuli mukaan Martti Metsäkedon kuoltua, ja vuodesta 1992 lähtien Esa Nieminen*lähde?*. Pentti Lasanen kuoli vuonna 2021.

Jäsenet
-------

### Nykyiset

* Kai Lind (1960–)
* Esa Nieminen (1990–)
* Timo Turpeinen (2014–)

### Entiset

* Pentti Lasanen (1958–2021)
* Markku Hannola
* Esa Laukka
* Kai Ruohonen
* Martti Metsäketo

Albumit
-------

* *Four Cats* (Scandia, 1965)
* *Four Cats – Parhaat palat* (Finnlevy, 1983)
* *Four Cats* (Peel Records, 1991)
* *Tää se päivä on* (Fazer, 1994)
* *20 suosikkia – Suuret setelit* (Fazer, 1995, kokoelma)
* *Kaikki muuttuu... Pojat on aina poikia* (Warner Music, 2005, kokoelma)

Lähteet
-------

* Tony Latva - Petri Tuunainen: Iskelmän tähtitaivas. 500 suomalaista viihdetaiteilijaa WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3

Aiheesta muualla
----------------

* Four Cats Auraviihteen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Four Cats Pomus.net:n tietokannassa
* Four Catsin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Ylen Elävä arkisto: Four Catsin jazzkollit olivat vakiokalustoa tv:n varhaisissa "musavideoissa"
Koostaan huolimatta puolustuksen linjamieheltä vaaditaan räjähtävää lähtönopeutta.
**Puolustuksen linja** on amerikkalaisessa jalkapallossa puolustuksen osa, joka pelaa hyökkäyksen linjaa vastaan. Puolustuksen linjassa pelaa tavallisimmin 3-5 puolustuksen linjamiestä, joiden tärkein tehtävä on juoksupeleissä juoksuvälien tukkiminen ja heittopeleissä pelinrakentajan taklaaminen tai heiton häiritseminen. Puolustuksen linjamiehet ovat hyökkäyksen linjamiesten tapaan isoja ja vahvoja pelaajia, joilta vaaditaan myös nopeutta ja ketteryyttä.

Puolustuksen linjan pelipaikat
------------------------------

Linjamiesten ryhmittyminen toisiaan vastaan. Hyökkäyksen linjamiehet vihreällä ja puolustuksen linjamiehet punaisella.
### Ulompi linjamies

Ulommat puolustuksen linjamiehet (engl. *defensive end*, lyh. **DE**) pelaavat puolustuksen linjan päissä. He ovat isokokoisia mutta nopeita pelaajia. Heidän tulee olla tarpeeksi vahvoja pärjätäkseen hyökkäyksen linjan isoja ulompia linjamiehiä vastaan, mutta myös räjähtävän nopeita päästäkseen nopeasti häiritsemään pelinrakentajia. Juoksupeleissä ulomman linjamiehen tehtävänä on puolustaa linjan päätyä ja estää palloa kantavan keskushyökkääjän eteneminen kohti sivurajaa, mitä esimerkiksi kiertojuoksupelillä yritetään. Heittopeleissä ulommat puolustuksen linjamiehet yrittävät päästä käsiksi pelinrakentajaan ja säkittämään eli taklaamaan tämän aloituslinjan takana.

### Sisempi linjamies

Sisemmät puolustuksen linjamiehet (engl. *defensive tackle*, lyh. **DT**) pelaavat ulompien linjamiesten välissä. He ovat vahvoja vääntäjiä, joiden pääasiallinen tehtävä on päästä irti hyökkääjien blokeista ja tukkia hyökkäyksen juoksupelit linjan keskeltä. Heittopeleissä he toki myös pyrkivät häiritsemään pelinrakentajaa, mikä kuitenkin on heille ulompia linjamiehiä vaikeampaa pienemmän tilan takia. 3–4-puolustuksessa on ainoastaan yksi sentteriä vastapäätä ryhmittyvä sisempi puolustuksen linjamies, jota kutsutaan usein nimellä *noseguard* tai *nose tackle*. Sisempiä linjamiehiä on usein blokkaamassa kaksi hyökkäyksen linjamiestä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Loire-Nieuport LN.401
**Loire-Nieuport LN.401** on ranskalainen Ranskan laivaston käyttämä toisen maailmansodan aikainen syöksypommittaja. 

Prototyypin ensilento tapahtui kesällä 1938 (LN.40). LN.401 oli ensimmäinen tuotantomalli, ja sitä valmistettiin 23 kappaletta. Tilaus käsitti 42 konetta, mutta koko tuotantosarjaa ei ehditty saamaan valmiiksi. Tuotanto aloitettiin vuoden 1939 puolivälin tietämillä. Versio LN.411 oli muuten kuten edellinen, paitsi siitä oli poistettu tukialusvarusteet. Näin ollen siitä tehtiin lentotukikohdista operoitava malli. Vain muutama yksilö ehti valmistua ennen Toisen maailmansodan  syttymistä.

Konetyyppi oli edistyksellinen, sillä siinä oli pisaran muotoinen, niin kutsuttu kuplakuomu sekä "lokinsiivet". Laskeutumistelineet olivat täysin sisäänvedettävät kannuspyörää myöten. Konetyyppi käytti Hispano-Suizan V-moottorimallia *Xcrs*. Sen teho oli 690 hevosvoimaa (514 kW). Aseistus käsitti yhden 20 mm konetykin moottorisuojukseen sijoitettuna sekä kaksi 7,5 millimetrin konekivääriä siivissä. Ulkopuolisissa pommiripustimissa saatettiin kuljettaa enintään 225 kilogrammaa pommeja. Lentokone kykeni saavuttamaan 9 500 metrin lakikorkeuden ja 380 km/h huippunopeuden. Lentomatka oli 1 200 kilometriä.

Lähteet
-------

* Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4

### Viitteet

1. ↑  Chant, 2008: s. 210

Aiheesta muualla
----------------

* Loire-Nieuport LN.401/LN.411 (LN.40) *MilitaryFactory.com*.  (englanniksi)
* Loire-Nieuport L.N.40 / L.N.401 / L.N.411 : 1938 *Aviastar.org*.  (englanniksi)
* Loire-Nieuport LN.401/411 *Avionslegendaires.net*.  (ranskaksi)
* Loire-Nieuport LN.401/411 *Уголок неба*.  (venäjäksi)
**Täktomin koulu** on entinen kyläkoulu Hangossa, Täktomin kylässä. Hangon kaupunki lakkautti koulun vuonna 2011 oppilaiden määrän vähetessä vähenemistään.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Täktomin koulu valmistui keskelle Täktomin kylää vuonna 1904 ja eniten oppilaita koulussa oli 1920-luvulla, jolloin oppilaiden määrä ylitti paikoitellen 100 oppilaan rajan. Koulussa toimi vuosiluokat 1-6 ja se lakkautettiin vuonna 2011 johtuen vähäisestä oppilasmäärästä. Koulurakennus, jossa on tilaa 420 m² on siitä lähtien ollut tontteineen myynnissä.

Täktomin koulu on hirsirunkoinen ja kaksikerroksinen. Rakennuksen alla on kellari. Kivijalka on graniittia. Hangon kaupungin teettämässä kuntotarkastuksessa vuonna 2011 koulun todettiin olevan remontin tarpeessa, mutta tyydyttävässä kunnossa.

Elokuvan Kesäkaverit kohtauksia on kuvattu Täktomin koulun sisätiloissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hanko yrittää myydä kansakoulua ja Itäsataman makasiineja – myös rakennusten tontit ovat kaupan *Hanko-Nyt*.  Arkistoitu 17.9.2021. Viitattu 17.9.2021.
2. 1 2 3  Vänner av Täktom skola: "Här finns alla möjligheter" – stadsstyrelsen synar det senaste budet som kunde hämta nytt liv till byn *svenska.yle.fi*. Viitattu 17.9.2021. (ruotsiksi)
3. ↑  Fastigheter till försäljning - Hanko *www.hanko.fi*. Viitattu 17.9.2021.
4. ↑  Täktomin koulu kuntoarvio  2011. Hangon kaupunki. Viitattu 18.9.2021.
*Tämä artikkeli käsittelee valuuttayksikköä. ECU on Ecuadorin maatunnus ja écu vanha ranskalainen kolikko.*
**Euroopan valuuttayksikkö** eli **ecu** (*European Currency Unit*, ECU) (valuuttatunnus ₠, ISO-koodi XEU) oli Euroopan yhteisöjen käyttämä laskennallinen valuutta ennen euroa. Se perustettiin 13. maaliskuuta 1979. Euro korvasi sen 1. tammikuuta 1999 suhteessa 1:1.

Vaikka rahan nimi *ecu* on rahan virallisesta nimestä muodostettu akronyymi, oli *écu* myös vanha ranskalainen kolikko. Tästä syystä rahayksikön nimi vaihdettiin euroksi, sillä kansainvälisellä valuutalla ei haluttu olevan kansallisia juuria.

Ecu oli puhdas tilivaluutta, eikä siitä ollut Euroopan keskuspankin liikkeelle laskemia seteleitä ja kolikoita. Tilivaluuttana ecu oli käytössä muun muassa Euroopan yhteisön talousarviossa ja EY:n rahoittamien kansainvälisten projektien kustannuslaskelmissa.

Jotkut yksittäiset maat kuitenkin julkaisivat erikois- tai juhlarahoja, joissa oli sekä kansallisen valuutan tunnukset että ecu-merkintä. Näissä ecu-merkinnän voidaan katsoa olevan pelkkä koriste. Lisäksi monet yksityiset ja valtiolliset rahapajat valmistivat pelkällä ecu-merkinnällä varustettuja mitaleita, joilla ei ollut laillisen maksuvälineen asemaa missään maassa.

Kansallisten valuuttojen painoarvot ecussa
------------------------------------------

**Kansallisten valuuttojen painoarvot ECUssa**| Valuutta | 13.3.1979-16.9.1984 | 17.9.1984-21.9.1989 | 21.9.1989-31.12.1999 |
| --- | --- | --- | --- |
| Belgian frangi (BEF) | 9,64 % | 8,57 % | 8,183 % |
| Saksan markka (DEM) | 32,98 % | 32,08 % | 31,955 % |
| Tanskan kruunu (DKK) | 3,06 % | 2,69 % | 2,653 % |
| Espanjan peseta (ESP) | - | - | 4,138 % |
| Ranskan frangi (FRF) | 19,83 % | 19,06 % | 20,316 % |
| Englannin punta (GBP) | 13,34 % | 14,98 % | 12,452 % |
| Kreikan drakma (GRD) | - | 1,31 % | 0,437 % |
| Irlannin punta (IEP) | 1,15 % | 1,20 % | 1,086 % |
| Italian liira (ITL) | 9,49 % | 9,98 % | 7,840 % |
| Luxemburgin frangi (LUF) | - | - | 0,322 % |
| Alankomaiden guldeni (NLG) | 10,51 % | 10,13 % | 9,98 % |
| Portugalin escudo (PTE) | - | - | 0,695 % |

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo, Kotus
Kartanokylpylä Kaisankoti
**Hyvinvointikartano Kaisankoti** Pohjois-Espoon Pakankylän tilan päärakennuksessa on työikäisten kuntoutuspalveluja sekä työhyvinvointi-, hemmottelu-, kokous-, ravintola-, juhla- ja majoituspalveluja tarjoava hotelli. Toiminnasta vastaa Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö. Hyvinvointikartano Kaisankodin johtajana toimi Niina Pyy. 

Kiinteistöjen omistajanvaihdos vuonna 2018 muutti liiketoimintaa kun Backby-Kalliomaa osti paikan. Vuonna 2019 Heli Vehmas aloitti Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiön toimitusjohtajana. Kartanon nimi vaihtui Backbyn kartanoksi ja säätiön nimi Kaisankodiksi (kuntoutus- ja työelämäpalvelut). Se jatkoi toimintaansa Backbyn kartanossa vuokralaisena. Ravintola-, hotelli- ja kokouspalvelut siirtyivät Backby kartanopalveluille ja Kaisankoti keskittyi työikäisten kuntoutus- ja työelämäpalveluihin.

Historia
--------

Hyvinvointikartano Kaisankodin toiminnasta vastaava Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö sai alkunsa vuonna 1938, kun presidentinrouva Kaisa Kallio (1878-1954) halusi käyttää 60-vuotislahjaksi saamansa kansalaislahjan perustamalla lepokodin työn ja elämän uuvuttamille naisille. Tavoitteena oli ja on hoitaa ihmisiä kokonaisvaltaisesti, huomioiden sekä fyysisen että henkisen hyvinvoinnin.

Aluksi Kaisankoti toimi 1950–1958 Kauniaisissa, minkä jälkeen se on toiminut Backbyn kartanon tiloissa Espoon Pakankylässä. Paikan nimi muuttui omistajanvaihdoksen 2018 myötä Backbyn Kartanoksi vuonna 2019.

Kuntoutus
---------

Kaisankoti on erikoistunut terveysriskejä ennalta ehkäisevään kuntoutukseen ja työkyvyn ylläpidon edistämiseen. Kuntoutuksen painopistealueita ovat muun muassa työikäisten varhaiskuntoutus, pääasiallisesti ammatillisesti syvennetyt kurssit (ASLAK), tuki- ja liikuntaelinoireisten kurssit sekä lievät mielenterveys- ja jaksamisongelmat.

Kokous, ravintola, majoitus, muut palvelut
------------------------------------------

Kaisankodissa on majoitushuoneiden lisäksi kokoustiloja sekä ravintola- ja juhlatiloja. Lisäksi tiloissa on kauneushoitola, saunaosasto uima- ja poreammeineen ja kuntosali.

Lähteet
-------

* Kartanokylpylä Kaisankodin kotisivu
* Backbyn Kartanon kotisivu

### Viitteet

1. ↑  Satu Pajuriutta. Kartanomiljöö vaihtuu huvipuistoon. Helsingin Sanomat 12.2.2014 s. A 20
2. ↑  Historiaa (Arkistoitu – Internet Archive), Kaisankoti. Viitattu 20.7.2014.
3. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 355. WSOY, 1958.
4. ↑  Ilona Tyystjärvi: MedOne-miljonääri osti Kaisankodin – nyt "lähes konkurssikypsää" hyvinvointikartanoa odottaa imagonkohotus *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*. Viitattu 25.1.2020.
5. ↑  Klaus Nurmi: Vuosia väännetty hoiva-asumisen hanke jäihin Espoossa – Kaisankodin ostanut sijoittajalääkäri haluaa sen sijaan saada perinteikkään kartanon kukoistamaan *Länsiväylä*. Viitattu 25.1.2020.
Firth of Tayn kartta
**Firth of Tay** eli **Tayvuono** on Tay-joen estuaari ja Pohjanmeren lahti Skotlannin itärannikolla. Dundeen kaupunki sijaitsee vuonon pohjoisrannalla.

Vuonon yli kulkee kaksi siltaa, joista toinen on maantie- ja toinen rautatiesilta.

Se on n. 37 km pitkä ja leveimmillään n. 5 km Invergowrien kaupungin kohdalla, Dundeesta länteen. Ainoa merkittävä saari on matala Mudgrum Island lähellä vuonon pohjukkaa.

Luontoarvot
-----------

Tayvuono ja Edenjoen estuaari (n. 13 km etelään) on nimetty EU:n erityissuojelualueiksi ja osaksi Natura 2000-verkostoa sekä Ramsarin sopimuksen mukaisiksi suojelluiksi vesialueiksi. 

Vuonon huomattavia erityispiirteitä ovat sen laajat hiekka- ja mutasärkät, sen kirjohyljepopulaatio, ja alueella talvehtivat merilinnut (kuten meriharakat, punakuirit, ristisorsat ja pilkkasiivet).

Vuonon sisäosan pohjoisrannikolla on n. 15 km mittainen ruovikkoalue, jota arvellaan Iso-Britannian suurimmaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Firth of Tay *Gazetteer for Scotland*. Viitattu 8.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Firth of Tay and Eden Estuary Euroopan ympäristövirasto.  Arkistoitu 7.5.2021. Viitattu 8.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Firth of Tay and Eden Estuary *Ramsar Sites Information Service*. Viitattu 8.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Firth of Tay** Wikimedia Commonsissa
**Ylätyyli** on kielenkäytön tapa, jossa käytetään vanhahtavia, usein arvokkailta kuulostavia sanoja. 

Ylätyyli on tavallista arkista asiatyyliä juhlavampaa kielenkäyttöä. Siinä käytetään ylätyylisiä sanoja.

Esimerkiksi sana "venhe" on sanan "vene" ylätyylinen muoto. Samoin lause "lähdetään katsomaan, mitä pojat tekevät" voidaan ilmaista ylätyylissä esimerkiksi sanomalla "lähtekäämme katsastamaan poikain koitoksia". Ylätyylin ja normaalin puhe- tai kirjoituskielen välillä ei vallitse varsinaista käännettävyyttä, mutta ylätyylisiä sanoja on kuitenkin niin paljon, että teksti on yleensä haluttaessa muunnettavissa ylätyyliseksi. Suomen kielessä vanha runokieli perustuu hyvin pitkälle ylätyylisiin sanoihin. On huomattavaa, että kaikki vanhat ja käytöstä poistuneet sanat eivät suinkaan edusta ylätyyliä, vaan saattavat olla esimerkiksi vanhoja rahvaanomaisia termejä. "Virvoitusjuoma" on hyvin tunnettu esimerkki nykyäänkin käytössä olevasta käsitteestä, jossa on säilynyt ylätyylinen sävy.

Lähteet
-------

* Mikkola, Anne-Maria: *Äidinkieli ja kirjallisuus. Kurssivihko 5, Teksti, tyyli ja konteksti*. Painos:1.-6. p.. Helsinki: Sanoma Pro, 2013. ISBN 978-952-63-1600-0.

### Viitteet

1. ↑  ÄI4 - Teksti, tyyli ja konteksti Otavan Opisto, Internetix, viitattu 4.11.2017, *Archive.org*
M.R. DeHaan perheineen noin vuonna 1917
**Martin Ralph (M. R.) DeHaan** (23. maaliskuuta 1891 – 13. joulukuuta 1965) oli yhdysvaltalainen helluntailainen raamatunopettaja, Radio Bible Classin perustaja ja Our Daily Breadin toimittaja, koulutukseltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori. Häneltä on suomennettu ainakin teokset *Veren kemia* ja *Alussa loi Jumala*, molemmat julkaistu suomeksi vasta hänen kuolemansa jälkeen.

M. R. DeHaan syntyi Michiganin Zeelandissa Reitze ja Johanna Rozema DeHaanille, maahanmuuttajille Alankomaista. Valmistuttuaan Zeeland High Schoolista 1908 hän opiskeli vuoden Hollandin Hope Collegessa, Michiganissa ja valmistui University of Illinois Collegesta lääketieteestä vuonna 1914.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
	+ 2
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:M. R. DeHaan

Aiheesta muualla
----------------

Esittelyvideo Youtubessa.
Tandberg E20 -videopuhelin.
**Tandberg** oli norjalainen vuosina 1933–2010 toiminut elektroniikkayritys, joka valmisti 1970-luvun loppuun asti radio- ja televisiovastaanottimia, stereolaitteita ja muuta viihde-elektroniikkaa. Ammattipiireissä se oli 1950-luvulta asti tunnettu avokelanauhureistaan, 1960-luvulta lähtien niihin pohjautuvista kielistudiolaitteistoista ja 1980-luvulta lähtien videoneuvottelutekniikastaan.

Historiaa
---------

Tandberg perustettiin vuonna 1933, ja ensimmäinen Huldra 1 -radiomalli tuli markkinoille seuraavana vuonna. Nauhurituotanto aloitettiin 1952, viritinvahvistimet tulivat ohjelmaan 1954, televisiot 1958 ja kielistudiot 1961.

Osin Norjan valtion omistama, noin 2 000 ihmistä työllistänyt Tandberg meni konkurssiin vuoden 1979 alussa. Suomalainen Nokia yritti ostaa yhtiön viihde-elektroniikan ja opetusvälineiden liiketoiminnot, saksalainen Siemens osti tietokonetoiminnot. Tandberg-nimellä toimintoja jatkoi kaksi uutta yhtiötä, myös nauhurit sisältänyt Tandberg Data ja toinen Tandberg-niminen yritys, joka erikoistui videoneuvottelutekniikkaan. Tandbergin kielistudioliiketoiminnan osti suomalainen Teleste, joka eriytti sen vuosituhannen vaihteessa yritykseksi nimeltä Sanako..

Videoneuvottelulaitteistojen suurtoimittajaksi muuttuneen Tandbergin osti vuonna 2010 Cisco Systems. Tandberg Data on nykyisin saksalaisyritys, joka on erikoistunut nauha-asemien magneettiseen tiedontallennukseen arkisto- ja varmuuskopiokäytössä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kupila, Sanna: *Sisua, siloa ja sinappia: merkkituotteita Turusta*, s. 78–79. Turku: Turun maakuntamuseo, 2004. ISBN 951-595-090-2.
2. ↑  Tyly tapa testata hifi-suosikkisi. (Tandbergin mainos.) *Helsingin Sanomat*, 6.9.1978, s. 24. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Tandberg "hallittuun" konkurssiin. Viihde-elektroniikan tuotanto aiotaan lopettaa kokonaan.  *Helsingin Sanomat*, 10.12.1978, s. 34. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Finborud, Arne: Tandbergin tilalle uusi yhtiö Norjaan.  *Helsingin Sanomat*, 17.1.1979, s. 20. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  Finborud, Arne: Nokia esitti tarjouksensa Tandbergin haltuunotosta.  *Helsingin Sanomat*, 29.5.1979, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  Linnake, Tuomas: Ciscon miljardikauppa selvitti viranomaisesteet *Taloussanomat*.  31.3.2010. Viitattu 16.5.2019.
7. ↑  Etusivu Tandberg Data.  Arkistoitu 17.5.2019. Viitattu 16.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tandberg** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tandberg
**Djupström** on viidentoista hehtaarin laajuinen erittäin matala ja rehevä järvi Kirkkonummen lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla. Etäisyys Helsingin keskustasta on 29 kilometriä länsilounaaseen.

Maantiede
---------

Djupströmin pituus on noin kilometri. Järvi on lounais–koillissuuntaisesti pitkänomainen, levein kohta on järven pohjoisosan noin 200 metriä. Saaria ei ole. Pohjoisella rannalla on pientaloja, eteläinen ranta on metsämaata, jonka korkeustaso on enimmillään noin 20 metriä mpy. Djupströmin pohjoisrannalla on myös uimaranta, jonka itäpuolella sijaitsee luonnonsuojelualue. Myös etelärannalla on luonnonsuojelualue.

Djupströmin keskisyvyys on vain 1,28 metriä ja tilavuus 190 000 kuutiometriä. Djupströmin korkeustaso on 1,26 metriä merenpinnan yläpuolella ja syvin kohta 3,17 metriä, eli järvessä on lähes kahden metrin kryptodepressio.

Djupström kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Djupström on Estbyån alueen laajin vakavesi Humaljärven ja Meikon jälkeen.

Djupströmin epävirallinen suomenkielinen nimi on Syväjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta *Ympäristö.fi*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 24.3.2021.
2. ↑  Djupström *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 24.3.2021.
3. 1 2  Paikannimihaku : Djupström *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 24.3.2021.
4. ↑  Djupström (Syväjärvi) *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry / Västra Nylands vatten och miljö rf. Viitattu 24.3.2021.
5. ↑  Estbyån valuma-alue (81.061) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 24.3.2021.
**M. G. Steniuksen sähkörata** oli Helsingissä vuosina 1914–1935 toiminut raideleveydeltään 1 000 mm:n kapearaiteinen teollisuusrata.

Radan eteläpää oli Munkkiniemen nykyisessä Ramsaynrannassa, osapuilleen Munkan Venekerhon nykyisen sataman kohdalla ollut lastauslaituri. Rata kulki pohjoiseen suurin piirtein Huopalahdentien ja Lapinmäentien linjausta. Radan pohjoispää oli nykyisen Ansaritien varrella Haagassa ollut tiilitehdas, joka lakkautettiin Moskovan välirauhan jälkeen.

Radalla oli lyyravirroittimella varustettu Asean (nyk. ABB) valmistama sähköveturi (65/1915, 0-4-0sm) ja suuri määrä avonaisia tavaravaunuja. Rata poistettiin käytöstä ja purettiin, kun kuorma-autot yleistyivät. Veturi romutettiin tiettävästi saman tien, vaunuja ja kiskotuksen pätkiä käytettiin tiilitehtaan sisäisessä liikenteessä jonkin aikaa sen jälkeen.

Katso myös
----------

* M. G. Stenius
* Helsingin raitioliikenne
* Munkkiniemi–Haaga-suunnitelma

Aiheesta muualla
----------------

* Rauhala, Jorma: Raitiotiet Suomessa (Helsinki: Munkkiniemen ja Haagan raitiotiet) Suomen raitiotieseura.  Arkistoitu 14.5.2007. Viitattu 10.8.2008.
Henry Bryant vuonna 1864.
**Henry Bryant** (12. toukokuuta 1820 Boston – 2. helmikuuta 1867 Puerto Rico) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.

Bryant opiskeli ja valmistui Harvard Medical Schoolissa 1843. Vuonna 1847 hän joutui jättämään lääkärin ammatin terveydellisistä syistä. Hän suuntautui luonnonhistorian tutkimiseen, erityisesti lintutieteeseen.

1860-luvun alkupuolella Bryant kuului *Megatherium Club* -nimiseen nuorten luonnontieteilijöiden seuraan, joka toimi Smithsonian-instituutissa. Bryant keräsi lintuja Floridassa, Bahamasaarilla, Ontariossa ja Labradorissa, Pohjois-Carolinassa, Kuubassa, Jamaikalla ja Puerto Ricossa.

Yhdysvaltain sisällissodassa Bryant palveli kirurgina Massachusettsin vapaaehtoisten 20. rykmentissä. Hän haavoittui Bull Runin toisessa taistelussa. Hänet vapautettiin sotapalveluksesta ennen sodan päättymistä ja hän matkusti Eurooppaan. Ranskassa hän osti Frédéric de Lafresnayen lintukokoelman ja toimitti sen *Boston Society of Natural Historyn* museoon.

Bryant oli Henry Bryant Bigelowin, valtameritutkijan, isoisä.

Bryant nimesi linnuista muun muassa bahamanpääskyn (*Tachycineta cyaneoviridis*) ja jamaikansirkkusen suvun *Loxipasser*.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen
2. ↑  ITIS (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Oxford** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1749 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 31. elokuuta 1745 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin 24. helmikuuta 1746. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1749 ja valmistui 12. joulukuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 31 223 puntaa 11 shillinkiä ja 3 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1775 päällikkönään George Carnegie (Northeskin jaarli) liitettynä Hawken laivasto-osastoon.

Alus tarkastettiin touko-heinäkuussa 1776 Chathamissa ja se siirrettiin reserviin. Alus muutettiin tammi-maaliskuussa 1777 Sheernessissä sairaalalaivaksi, missä tehtävässä se otettiin palvelukseen helmikuussa päällikkönään Richard Vavasor ja sijoitettiin Sheernessin satamaan. Alus upotettiin aallonmurtajaksi kesäkuussa 1783 Sheernessissä.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield 2007 s. 53
2. ↑  Winfield 2007 s. 54
**Suomalainen nainen ja mies – Asema ja muuttuvat roolit** on Elina Haavio-Mannilan vuonna 1968 julkaisema sosiologinen tutkimus naisten ja miesten yhteiskunnallisesta asemasta Suomessa. Se oli aikanaan Suomen ensimmäinen järjestelmällinen tutkimus tästä aiheesta ja on edelleen Haavio-Mannilan arvostetuin teos. Kirjan on kustantanut WSOY.

*Suomalaisen naisen ja miehen* lähtökohtana on saksalaisen Johan Galtungin teoria sosiaalisista arvojärjestelmistä. Teoksessa käydään läpi suomalaisen yhteiskunnan eri osa-alueita ja instituutioita sukupuolinäkökulmasta. Haavio-Mannila osoittaa erilaisia epätasapainoisuuksia ja ristiriitaisuuksia sukupuolten asemassa. Tarkastelun kohteina ovat muun muassa sukupuolten oikeudellinen, taloudellinen, poliittinen ja sosiaalinen asema, naisten ja miesten osuus järjestötoiminnassa sekä sukupuoliroolien ja niitä koskevien asenteiden muuttuminen. Teosta on kutsuttu suomalaisen naistutkimuksen pioneerityöksi. Kun Suomalainen Tiedeakatemia valitsi Haavio-Mannilan kunniajäsenekseen vuonna 2012, pääperusteena mainittiin *Suomalainen nainen ja mies*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: *100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan*, s. 99–100. Paasilinna, Helsinki 2014.
2. ↑  Matti Alestalo: / Haavio-Mannila, Elina (1933 - ) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  8.6.2004 (päivitetty 2.8.2013). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Bosnia ja Hertsegovina** on osallistunut **Turkvision laulukilpailuun** kolme kertaa, vuonna 2013, 2014 ja 2015.

Historia
--------

### 2013

Bosnia ja Hertsegovina osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin rockbändi Emir & Frozen Camels yhdessä Mirza Šoljanin kanssa kappaleella "Ters Bosanka". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Emir & Frozen Camels pääsi jatkoon ja sijoittui finaalissa kuudenneksi 187 pisteellä.

### 2014

10. syyskuuta 2014 ilmoitettiin että Bosnia ja Hertsegovina osallistuisi myös vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Mensur Salkić kappaleella "Šutim". Kilpailun semifinaalissa Salkić sai 168 pistettä, sijoittui kolmanneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sijoittui kymmenenneksi 176 pisteellä.

### 2015

Bosnia ja Hertsegovina osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Adis Škaljo kappaleella "Pa šta". Finaalissa Škaljo sai 153 pistettä ja sijoittui kahdenneksitoista.

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Emir & Frozen Camels feat. Mirza Šoljanin | Bosnia | "Ters Bosanka" | 6 | 187 | Jatkoon | – |
| 2014 | Mensur Salkić | Bosnia | "Šutim" | 10 | 176 | 13 | 168 |
| 2015 | Adis Škaljo | Bosnia | "Pa šta" | 12 | 153 | Ei semifinaalia |
| 2016 | Ei osallistunut kilpailuun |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Türkvizyon 2013: Participating Countries Revealed  19.10.2013. Eurovoix.com. Viitattu 6.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  Granger, Anthony: TURKVIZYON: AZERBAIJAN WINS! *News*.  21.12.2013. Eurovoix.  Arkistoitu 9.7.2016. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Granger, Anthony: Turkvizyon’14: Kazakhstan Wins! *News*.  21.11.2014. Eurovoix.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  Granger, Anthony: TURKVIZYON’15: KYRGYZSTAN HAS WON THE THIRD TURKVIZYON SONG CONTEST *News*.  19.12.2015. Eurovoix.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
**Jakob Forssmed** (s. 28. joulukuuta 1974 Jönköping, Ruotsi) on ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja nykyinen ministeri. Hän on toiminut 18. lokakuuta 2022 alkaen Kristerssonin hallituksen sosiaaliministerinä. Forssmedista tuli vuonna 2004 silloisen KD-johtajan Göran Hägglundin kansliapäällikkö. Vuosina 2006–2014 hän toimi valtiosihteerinä ministerivaliokunnassa. Vuodesta 2014 lähtien Forssmed on toiminut kansanedustajana ja kristillisdemokraattien ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Hän on toiminut puolueen talouspoliittisen ryhmän puheenjohtajana sekä kristillisdemokraatisen nuorisoliiton (KDU) puheenjohtajana 2001–2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Sveriges nya regering *Regeringen.se*.  18.10.2022.  Arkistoitu 19.10.2022. Viitattu 19.10.2022. (ruotsiksi)
2. ↑  Här är de nya ministrarna med ansvar över vården *Dagens Medicin*.  18.10.2022. Viitattu 19.10.2022. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
H. G. Th. Brofeldt kotonaan Iisalmen pappilassa, Eero Järnefeltin maalaama muotokuva vuodelta 1888.
**Henrik Gustaf Theodor Brofeldt** (14. maaliskuuta 1837 Jaakkima – 4. helmikuuta 1914 Iisalmi) oli suomalainen pappi ja kirjailija Juhani Ahon isä.

Brofeldtin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Petter Johan Fredrik Brofeldt ja Margaretha Charlotta Mechelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1856 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1858. Brofeldt vihittiin papiksi 1859.

Brofeldt aloitti virkauransa Lapinlahdella kappalaisen apulaisena mutta toimi sittemmin Iisalmen emäseurakunnan kirkkoherrana 1883–1914. Hän oli myös tuomiokapitulin asessorina ja hän sai rovastin arvon 1888.

Theodor Brofeldt oli naimisissa 1860–1899 Karolina Fredrika Emelie Snellmanin (k. 1899) kanssa, ja he saivat kymmenen lasta joista vanhin oli Juhani Aho. Brofeltit olivat herännäisiä, mutta Theodor Brofeldt läheni myöhemmin beckiläisyyttä. Brofeldt meni 1901 toisen kerran naimisiin kansakoulunopettaja Hanna Emilia Wartiaisen kanssa.

Teoksia
-------

Nimellä *H. G. Th. Brofeldt*:

* *Saarnoja*. Otava 1917

### Lapset

* Johannes (Juhani Aho), 11.9.1861–8.8.1921
* Lyydi, 1862–1949, pappilan mamselli
* Pekka, 1864–1945, toimittaja, kirjailija, saarnaaja
* Kalle (Kalle Aho), 1865–1936, opettaja, johtaja, toimittaja, valtiopäivämies
* Theodor, 1867–1946, henkikirjuri, lääninrahastonhoitaja
* Elli Hirvensalo, 1870–1952, seminaarinopettaja
* Miili, 1872–1882
* Joel, 1874–1896
* Hanna, 1876–1891
* Alma Lescelius, 1879–1970, opettaja, puutarhuri, ruustinna

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Theodor Brofeldt (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  BROFELDT Henrik Gustaf Theodor. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
3. ↑  Marko Vanhanen: Marko Vanhanen. Maan hiljaiset : Juhani Ahon kuvaus herännäisyydestä novellikokoelmassa Heränneitä. Pro Gradu. s. 4

Kirjallisuutta
--------------

* Olavi Tarvainen : *Savolainen sielunpaimen : muistelmia rovasti H. G. Th. Brofeldtista*. WSOY 1951, 3. painos 1962

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Belleisle-luokan toisen luokan taistelulaivaa. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Orion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Belleisle-luokan ironclad taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Belleisle-luokka (taistelulaiva)*
Osmanien valtakunta tilasi vuonna 1874 Samuda Brothersilta Ahmed Pashan suunnitteleman aluksen ja sen köli laskettiin vuonna 1875 nimellä *Büruc-i-Zaffer*. Britannian kuninkaallinen laivasto pakkolunasti aluksen 13. helmikuuta 1878 Venäjän kanssa syttyvän sodanuhan vuoksi. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1879 nimettynä *HMS Orioniksi* luokiteltuna panssarikorvetiksi. Alus luokiteltiin myöhemmin 2. luokan taistelulaivaksi ja edelleen rannikkopanssarilaivaksi.

Palvelus
--------

Alus siirrettiin vuonna 1902 torpedoveneiden emälaivaksi Maltalle. Alus muutettiin vuonna 1909 Devonportissa varastolaivaksi, jolloin se samalla nimettiin *HMS Orontesiksi*. Alus myytiin romutettavaksi 19. kesäkuuta 1913 Maltalla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lyon, David & Winfield, Rif: *Sail & Steam Navy List - All the Ships of the Royal Navy 1815–1889*. Lontoo: Chatham Publishing/National Maritime Museum, 2004. ISBN 1-86176-032-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Lyon, David & Winfield, Rif s. 252

*Belleisle*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *HMS Belleisle* – *HMS Orion* |
| Edeltäjä: *HMS Rupert* – Seuraaja: *Conqueror* -luokka |
**Jakob Kronlund** (7. elokuuta 1869 Jepua – 21. tammikuuta 1946 Seinäjoki) oli suomalainen rautatievirkamies, jolla oli merkittävä rooli Östermyran eli Seinäjoen taajaväkisen yhdyskunnan (1920–1931) ja sen jälkeisen kauppalan perustamisessa ja kehittämisessä.

Ruotsinkielinen Jakob Kronlund syntyi Jepuan Bron tilalla 1869 ja kävi kansakoulua ensin kotipitäjässään ja sitten naapuripitäjässä Munsalassa. Isä lähti silloisen tavan mukaan Amerikkaan töihin ja uskoi maatilan hoidon siksi aikaa pojalleen. Lisätuloja nuorukainen sai itse tekemistään raamatunlausetauluista. Vuonna 1892 Kronlund avioitui jepualaistytön kanssa ja astui varusmiespalvelukseen Nikolainkaupungissa eli Vaasassa. Sen päätyttyä hän sai "volontäärin" paikan Östermyran rautatieasemalta ja sitten ylennyksen 1895 asemamieheksi Kannukseen. Vuonna 1901 nelilapsiseksi kasvanut perhe palasi Seinäjoelle, jossa Jakob Kronlund yleni ylijunailijaksi 1920-luvun alussa ja jäi eläkkeelle 1927.

Kronlund vaurastui taitavilla kiinteistökaupoilla ja oli myöhemmällä iällään Seinäjoen varakkaimpia asukkaita, melkein koko Seinäjoen keskusta-alueen tonttien omistaja ja merkittävä lahjoittaja, jonka varoin paikkakunnalle saatiin muun muassa ruotsinkielinen kansakoulu. Hän laati Seinäjoen keskustan ensimmäisen asemakaavan yhdessä maanmittausinsinööri J. E. Sjöstedtin kanssa ja keksi perheensä kanssa kaduille nimiä, joista yhä ovat käytössä ainakin Vapaudentie, Valtionkatu ja Kalevankatu. Kronlund oli mukana myös Seinäjoen kauppalan paikallispolitiikassa ja harjoitti maataloutta uusia viljelymenetelmiä kokeillen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ehnwall, Karl-Erik: Ylijunailija loi Seinäjokea.  *Ilkka*, 3.1.1987, s. 11.
2. ↑  Kankaanpää, Pauli: Kaupungin kehittäjä ansatsee aukionsa *Seinäjoki 2020 -sivusto*.  5.8.2012. Viitattu 20.10.2021.
**Theodemir** tai **Thiudimir** (k. 474 Kyrrhos) oli Pannonian ostrogoottien kuningas. Theodemir oli ostrogoottien merkittävimmän kuninkaan Teoderik Suuren sekä vandaalien kuningatar Amalafridan isä.

Theodemir oli kuningas Vandalariuksen poika ja jakoi kuninkuuden veljiensä Valamirin ja Vidimirin kanssa. Theodemir hallitsi ostrogoottien valtakunnan läntisiä osia, jotka sijaitsivat nykyisen Kroatian alueella. Valamir kuoli taistelussa vuonna 468 tai 469, ja Theodemiristä tuli kaikkien Pannonian goottien kuningas. Ostrogootit lähtivät Pannoniasta vuonna 473, ja Theodemir seuraajineen matkasi kohti Konstantinopolia. He asettuivat Makedoniaan, pääkaupunkinaan Kyrrhos. Theodemir teki rauhan Rooman valtakunnan kanssa, ja takeeksi kuuliaisuudestaan hän lähetti poikansa Teoderikin panttivangiksi Konstantinopolin hoviin. Teoderikia kohdelttiin siellä hyvin, ja hän oppi kreikkalais-roomalaisen kulttuurin tavat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kings of the Ostrogoths in Pannonia Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Kings of Italy 493-536 (Amal Goths) Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
3. ↑  Joshua J. Mark: Ostrogoth *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 26.10.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Valamir** |  **Ostrogoottien kuningas**  | Seuraaja:**Teoderik Suuri** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Orion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Orion-luokka (taistelulaiva)*
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 29. marraskuuta 1909. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1910 ja otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 1912.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä *Orion* liitettiin osaksi 2. taistelulaivaviirikköä Suureen laivastoon (engl. *Grand Fleet*), joka koottiin Orion -luokan ja King George V -luokan taistelulaivoista. Se otti 1916 osaa Skagerrakin taisteluun, missä se ei kärsinyt vaurioita.

Alus poistettiin 1922 palveluksesta ja myytiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Coward s. 74

Aiheesta muualla
----------------

* Maritimequestin kuvagalleria HMS Orion

*Orion*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| HMS *Orion* –
HMS *Monarch* –
HMS *Thunderer* –
HMS *Conqueror* |
| Edeltäjä: *Colossus*-luokka – Seuraaja: *King George V* -luokka |
**Julius Marcus Agrippa** (27–100) eli **Herodes Agrippa II** oli Herodesten hallitsijasuvun viimeinen hallitsija. Hän toimi Chalkidan tetrarkkina 48–53 ja Batanean kuninkaana 53–100. Hän osallistui vuosina 66–73 Rooman puolella juutalaissotaan. Hän oli Herodes Agrippan poika ja Herodes Suuren lapsenlapsenlapsi ja syntyi Roomassa.

Elämä
-----

### Nuoruus

Julius Marcus Agrippa syntyi vuoden 27 jaa. paikkeilla Roomassa. Noin viisivuotiaana hän siirtyi Palestiinaan, kun hänen isänsä joutui pakoilemaan siellä. Hänen isänsä palasi Roomaan vuonna 36, mutta Julius Marcus ja hänen äitinsä eivät menneet perässä.

Julius Marcuksen isän, Herodes Agrippan tilanne ei ollut hyvä: hän oli menettänyt omaisuutensa, joutunut konkurssiin ja löytänyt setänsä Herodes Antipasin hallitsemasta Galileasta työn, jonka kuitenkin menetti. Mentyään Roomaan Herodes Agrippa vangittiin, mutta uusi Rooman keisari Caligula armahti hänet ja nimitti Herodes Filippoksen aikanaan hallitsemien alueiden kuninkaaksi noin vuonna 37. Vuoteen 41 mennessä Herodes Agrippa I oli yhdistänyt Herodes Suuren valtakunnan. 14-vuotias Julius Marcus pääsi viimein takaisin Roomaan päättämään opintonsa.

### Hallitsijana

Kuningas Herodes Agrippa kuoli yllättäen vuonna 44. Julius Marcus oli tuolloin liian nuori noustakseen isänsä seuraajaksi. Vuonna 48 hän nousi Chalkidan tetrarkiksi. Vuonna 53 Julius Marcus Agrippa pakotettiin luopumaan tetrarkin virasta, mutta hänestä tuli sen sijaan Batanean kuningas. Myöhemmin hänen serkustaan Aristobuluksesta tuli Chalkidan tetrarkki.

Julius Marcus pyrki kaunistamaan kaupunkeja kuten Jerusalemia, ja hän kulutti siihen suuria summia, mikä johti hänen suosionsa laskuun.

### Kuolema

Fotioksen mukaan Julius Marcus Agrippa kuoli lapsettomana Trajanuksen valtakauden kolmantena vuonna eli vuonna 100, mutta eräiden historioitsijoiden mukaan hän on saattanut kuolla jo 90-luvun alkupuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  1911 Encyclopaedia Britannica - Agrippa, Herod II (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Herod Agrippa II - Livius (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
	+ 2
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Benito Mussolini, Adolf Hitler ja Julius Schaub vuonna 1938
**Julius Schaub** (20. elokuuta 1898 München – 27. joulukuuta 1967 München) oli saksalainen SS-Obergruppenführer sekä Adolf Hitlerin ylin adjutantti ja avustaja vuosina 1940–1945.

Julius Schaub liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 81. jäsenenä lokakuussa 1920 ja hän osallistui oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Schaubista tuli SA-johtajan Wilhelm Brücknerin henkilökohtainen avustaja ja kun vuonna 1930 Hitlerin avustajaksi nimetty Brückner erotettiin tehtävästään lokakuussa 1940, Schaubista tuli tämän seuraaja.

22. huhtikuuta 1945 Hitler määräsi Schaubin lähtemään Führerbunkerista Berliinistä Hitlerin kotiin Obersalzbergiin tuhoamaan kaikki Hitlerin henkilökohtaiset paperit. Schaub noudatti Hitlerin määräystä. Yhdysvaltain asevoimat pidätti Schaubin sodan loppupuolella lähellä Berchtesgadenia ja hän joutui työleirille vuoteen 1949 asti. Schaubin osuutta sotarikoksiin tutkittiin, mutta hän ei kuitenkaan koskaan joutunut oikeuteen ja hänet vapautettiin lopulta. Vapautumisensa jälkeen hänellä oli apteekki Münchenissä, jossa hän kuoli vuonna 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kit ja Morgan Benson: Gen Julius Schaub Find A Grave. Viitattu 8.10.2008. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Schaub Julius & Rose Olaf: *Julius Schaub - In Hitlers Schatten; Erinnerungen und Aufzeichnungen des persönlichen Adjutanten und Vertrauten 1925-1945*. Stegen/Ammersee : Druffel und Vowinckel, 2005. ISBN 978-3-8061-1164-4. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Julius Schaub**.
* Julius Schaub Reichstagsabgeordneten-tietokannassa[vanhentunut linkki]
* Julius Schaub Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
VEGF reseptorit ja ligandit
**VEGF** (engl. *vascular endothelial growth factor*), myös VEGF-A, eli verisuonen endoteelin kasvutekijä-A on tärkein verisuoniston sikiön aikaista kasvua ja kehitystä säätelevä kasvutekijä. Se on elintärkeä myös aikuisissa yksilöissä ja saa aikaan verisuonten kasvua muun muassa haavojen parantumisessa, luutumisessa ja naisten kuukautiskierron aikana. 

VEGF sitoutuu kahteen reseptoriin, VEGFR-1:een ja VEGFR-2:een, jotka ilmentyvät lähinnä verisuonten endoteelisoluissa. Koska verisuonten kasvu on elintärkeää myös syöpäkasvainten kasvulle ja leviämiselle, VEGF:n estosta eli anti-angiogeneesista, ajatellaan tulevan tärkeä syövän hoitomuoto. 

Geeniterapian avulla voidaan VEGF:aa eläinkokeissa ilmentää hapenpuutteesta kärsivissä kudoksissa, muun muassa sydänlihaksessa sepelvaltimotaudin yhteydessä ja alaraajoissa valtimokovettumataudin yhteydessä, jolloin lisääntyvä verisuonitus parantaa kohdekudoksen verenkiertoa. Kliiniset tutkimukset ovat käynnissä akatemiaprofessori Seppo Ylä-Herttualan johtamassa tutkimusryhmässä.

Katso myös
----------

* VEGF-C
* VEGF-D
* Ark Therapeutics, tutkii ja kehittää VEGF-kasvutekijöihin perustuvia geenilääkkeitä