recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Engaku-ji historiallisine *katōmado*-ikkunoineen.
*Katōmado*, jonka sivut kaareutuvat.
**Katōmado** (jap. 火灯窓, "tulivaloikkuna", myös 花頭窓 tai 華頭窓, "kukkahuippuikkuna") on japanilaisessa arkkitehtuurissa käytetty ylöspäin kapeneva tai kellon muotoinen ikkunatyyppi. Se omaksuttiin Japaniin alun perin Kiinasta yhdessä zenbuddhalaisuuden kanssa osana zen-tyylistä arkkitehtuuria, mutta 1500-luvun lopulta lähtien sitä alettiin käyttää myös muita buddhalaisia lahkoja edustavissa temppeleissä, šintolaisissa pyhäköissä, linnoissa ja samuraiden asuintaloissa. Ikkuna ei alun perin ollut sivuiltaan kaareutuva, mutta sen muoto muuttui ajan kuluessa: pystypuitteita levennettiin ja ne alkoivat kaareutua alaspäin. Myös sanan "katōmado" kirjoittamiseen käytetyt *kanji*-merkit ovat muuttuneet vuosisatojen aikana alkuperäisestä "tulivaloikkunasta" "kukkahuippuikkunaan", sillä puu- ja paperirakentein tehdyn ikkunan nimen kirjoittamista tulen merkillä pidettiin huonona enteenä.

Vanhin olemassa oleva katōmado-ikkuna on Engaku-jin temppelin *shariden*-pyhäinjäännöshallissa (1558–1570) Kamakurassa. Sen uskotaan noudattelevan alkuperäistä Japaniin saapunutta tyyliä, ja sen pystypuitteet ovat suorat. Toinen hyvin tunnettu esimerkki ovat Ishiyama-deran temppelin päähallin Genji-no-ma-huoneen (jap. 源氏の間) ikkunat Shigan prefektuurissa. Tästä syystä katōmadoa voidaan kutsua myös nimellä *genjimado* (jap. 源氏窓, "Genji-ikkuna").

Lähteet
-------

1. ↑  Coaldrake, William Howard: *Architecture and authority in Japan*. New York: Routledge, 1996. ISBN 0-415-10601-X.
2. 1 2 3  Katoumado Japanese Architecture and Art Net Users System. Viitattu 02.08.2010.
3. ↑  Kyoto City Web / Preview Kyoto / Kato-mado Window Kioton kaupunki. Viitattu 02.08.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katōmado** Wikimedia Commonsissa
Andreas Lindblom vuonna 1951.
**Andreas Adolf Fredrik Lindblom** (8. helmikuuta 1889 Askeby, Itä-Götanmaa – 22. maaliskuuta 1977) oli taidehistorian professori Tukholman korkeakoulussa ja tämän jälkeen Nordiska museetin ja Skansenin päällikkö.

Lindblom oli kirkkoherra Christian Fredrik Lindblomin ja Anna Sehmannin poika. Hän oli nuorin kymmenestä sisaruksesta. Yksi veljeksistä, Johannes Lindblom, oli teologi ja rehtori Lundin yliopistossa. Hän oli jäsen Samfundet Nordens Frihetissä 1940–1945.

Teokset
-------

* *La peinture gotique en Suède et en Norvège* (1916)
* *Medeltida vävnader och broderier i Sverige* (2 osaa, 1928-29)

Lähteet
-------

* *Sveriges dödbok 1947–2006, (CD-rom), Sveriges Släktforskarförbund*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Lateraanipalatsi (vas.) ja Lateraanikirkko. Etualalla aukiolla Lateraaniobeliski.
Lateraani 1700-luvun lopulla.
**Lateraani** on yhteisnimitys joukolle Roomassa sijaitsevia rakennuksia, jotka kuuluvat Pyhälle istuimelle eli katolisen kirkon ylimmälle hallinnolle. Lateraani sijaitsee Vatikaanista kaakkoon Tiberin vastakkaisella puolella. Nimi tulee Laterani-patriisisuvulta, jonka maalle rakennukset pystytettiin. Lateraaniin kuuluvat Lateraanikirkko (*San Giovanni in Laterano*) sekä sen vieressä olevat Lateraanipalatsi ja -kastekappeli. Niiden lähellä oli lisäksi muun muassa luostari, rukoushuoneita, maatila, myllyjä, majoitustiloja, työpajoja, liikehuoneistoja ja sairaala. Nykyisen asunsa Lateraani sai 1500-luvulla. Alkuperäisiä rakennuksia ei ole paljonkaan jäljellä. Palatsi rakennettiin 1500-luvulla uudelleen, ja aukiolta poistettiin pieniä rakennuksia. Aukiolla on nykyisin egyptiläinen obeliski. Aikaisemmin aukiolla oli Marcus Aureliuksen ratsastajapatsas, jonka Michelangelo siirrätti pois.

Katso myös
----------

* Lateraanikonsiili

Lähteet
-------

1. ↑  Blockmans, Wim (vast. toim.): *Vallan asuinsijat*, s. 37–38. Suomentanut Mattila, Raija. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19180-9.
Chaïm Soutine, Amedeo Modiglianin maalaus.
**Chaïm Soutine** (1894–1943) oli juutalaista syntyperää ollut liettualais-ranskalainen taidemaalari. Vuonna 1910 hän opiskeli Vilnan akatemiassa ja vuodesta 1911 Pariisissa, jossa maalasi kiihkein siveltimenvedoin väreiltään hehkuvia, abstraktiutta läheneviä maisema- ja nuorukaiskuvia sekä karmeita aiheita kuten ruhoja. Hänen taiteessaan näkyy vahvoja ekspressionistisia vaikutteita ainakin Modiglianilta, van Goghilta ja El Grecolta. Soutine kuului Pariisin koulukuntaan. Hän oli aikansa ranskalaisista taidemaalareista ainoa, joka oli uransa alusta loppuun puhtaasti ekspressionisti. Hän oli itsensä kanssa ristiriidassa koettaessaan jäsentää pateettisten näkyjensä kaaosta. Soutinen ankara itsekritiikki sai hänet hävittämään töitään ja välttämään näyttelyihin osallistumista. Hänen mestaritöihinsä kuuluu ainakin *Punapukuinen nainen* (1922, yksityiskokoelmassa New Yorkissa). Hän teki myös muotokuvia, joissa on vaikutteita Modiglianilta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Facta. 10-osainen tietosanakirja 6, LUV–OLU*, s. 858. 8. painos (1. painos 1970). Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-01486-9.
2. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja. Encyclopaedia Fennica 8, Sost – Tsc*, s. 63. Helsingissä: Otava, 1960.
3. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 5618
4. 1 2  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 1004
5. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 9313


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Juustotahko ja pala.
**Maiorchino** on Italian Sisiliasta peräisin oleva lampaanmaidosta valmistettava juusto.

Juustokiekon pyöritystä kaupungin katuja pitkin.
Maiorchinojuustoa valmistetaan Sisilian saarella Peloritanivuorten pohjoispuolen paikkakunnilla. Sisilialaisen kansanperinteen mukaan maiorchinojuusto on peräisin 1600-luvulta. Tuolloin järjestettiin *maiorchina*-festivaali, johon liittyneen kisan osanottajat pyörittivät kilpaa vanhoja juustokiekkoja kepillä kaupungin katuja pitkin. Kisan päätteeksi juustojen valmistajat tarjoilivat juustoa kisan yleisölle. Festivaali järjestetään edelleen vuosittain huhtikuussa.

Maiorchino valmistetaan lampaanmaidosta. Joskus lampaanmaidon sekaan saatetaan lisätä myös vuohenmaitoa, jonka suhteelinen määrä voi olla kuitenkin korkeintaan neljäsosa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään paikallisesti nimellä *quarara* tunnetussa kattilassa 35 °C:n lämpötilaan. Maidon sekaan lisätään juoksute, ja syntyvää juustomassaa hajotetaan puisella työkalulla. Tämän työvaiheen jälkeen lopputulos lämmitetään 45 °C:n lämpötilaan, ja jonkin ajan kuluttua se asetellaan käsin puisiin muotteihin. Ylimääräistä heraa kuivatetaan puristamalla ja pistelemällä *minacino*-nimisellä rautaisella työkalulla. Juustot asetellaan puisille hyllyköille, ja ne suolataan seuraavana päivänä. Suolaukseen kuluu 20–30 päivää, minkä jälkeen juustot viedään luoliin tai kivirakennelmiin kypsymään. Juusto kypsyy vähintään 6–8 kuukautta, mutta tavallista on kypsyttää juustoa 12 kuukautta.

Valmiin juuston maku voimistuu kypsymisajan mukaan. Valmilla juustotahkolla on kokoa 35 cm ja korkeutta 12 cm. Juustotahko painaa 10–18 kiloa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 453. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
Kokoäänialueen kaiutin
**Kokoäänialueen kaiutin** eli laajakaistakaiutin on kaiutin, jonka kautta soitetaan kaikkia äänitaajuuksia. Käytännössä taajuusvaste ei ole täysin suora, mutta kokoäänialueen kaiuttimet toistavat kokonaisuutena kuuloalueen taajuudet paremmin kuin muissa kaiutinelementtityypeissä. Elementti voi olla esimerkiksi 4-tuumainen. Suurta dynamiikkaa bassoalueella ei voi saavuttaa eivätkä korkeat taajuudet välttämättä soi niin laadukkaasti kuin diskanttikaiuttimen kautta, mutta rakenteen äänenlaatua lisäävänä tekijänä voi mainita sen, että vaihevirhe jää pieneksi, koska kaikki taajuudet tulevat samasta elementistä.

Periaatteella on tehty kaiuttimia, jotka sopivat vaativallekin kuuntelijalle.

Katso myös
----------

* Subwoofer
* Bassokaiutin
* Keskiäänikaiutin
* Diskanttikaiutin
* Edward James Jordan

Lähteet
-------

1. ↑  HIFImaailma 1/2013 s. 64-67

Kirjallisuutta
--------------

* Toivanen, Jarmo: *Teknillinen akustiikka, "Kaiuttimet"*, s. 261–359. Espoo: Otakustantamo, 1976. ISBN 951-671-123-5.
**Pyhä Toribio Alfonso de Mogrovejo** (1538 Mayorga de Campos, Leon, Espanja – 23. toukokuuta 1606 Santa, Peru) oli pyhimys, lakimies, professori ja piispa. Mies toimi professorina Salamancan yliopistossa, hänestä tuli inkvisition päätuomari Granadassa ja lähetettiin pappis- ja piispavihkimyksen jälkeen Peruun. Hän perusti ensimmäisen seminaarin läntisellä pallonpuoliskolla, taisteli alkuperäisväestön oikeuksien puolesta espanjalaisia vastaan sekä järjesti konsiileja ja synodeja Uudessa Maailmassa. Pyhimys perusti myös kouluja, kirkkoja ja sairaaloita sekä opetteli useita intiaanien murteita tukeakseen työtään heidän keskuudessaan. Paavi Innocentius julisti hänet autuaaksi 2. heinäkuuta 1679 ja paavi Benedictus XIII kanonisoi hänet 10. joulukuuta 1726. Mies eli seuraavien 14 paavin hallintokausien aikana: Paavali III (1534-1549), Julius III (1550-1555), Marcellus II (1555), Paavali IV (1555-1559), Pius IV (1559-1565), pyhä Pius V (1566-1572),Gregorius VIII (1572-1585), Sixtus V (1585-1590), Urban VII (1590), Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605) ja Paavali V (1605-1621). Hän on Latinalaisen Amerikan piispojen, alkuperäiskansojen oikeuksien, Liman ja Perun suojeluspyhimys sekä hänen muistopäiväänsä vietetään 23. maaliskuuta, 19. helmikuuta ja aikaisemmin 27. huhtikuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Saint Turibius of Mogroveio *CatholicSaints.Info*.  26.6.2010. Viitattu 20.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Catholic Online: St. Toribio Alfonso de Mogrovejo - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 20.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Optional Memorial of St. Turibio de Mogrovejo, bishop - March 23, 2013 - Liturgical Calendar *www.catholicculture.org*. Viitattu 20.7.2021.
4. ↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: List of Popes *www.newadvent.org*. Viitattu 20.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kokopelli-jumalaa kuvaava hahmo
Kokopellin kuva kaiverrettuna kiveen New Mexicon osavaltiossa, Yhdysvalloissa
**Kokopelli** on Yhdysvaltain alkuperäiskansojen perinteisissä uskomuksissa maatalouden, hedelmällisyyden ja ovelien temppujen jumala. Hedelmällisyyden jumalana Kokopellin toimenkuvaan katsottiin kuuluvan synnytyksen valvomisen.

Kokopelli kuvattiin huilua soittavana hahmona, jonka soiton sanottiin vievän talven pois ja tuovan tilalle kevään. Jotkin heimot yhdistivät Kokopellin sateiden tuomiseen, ja hänet kuvattiin joskus toisen huilua soittavan hahmon, 
Paiyatamun kanssa maissinjauhamisseremonioiden aikana.  Kokopelli on tullut tunnetuksi sitä kuvaavista kalliopiirroksista Yhdysvaltain lounaisosissa. Varhaisimmat tiedossa olevat kuvat Kokopellista ovat peräisin vuosien 750–850 väliseltä ajalta.

Kokopellin nimen uskotaan olevan johdettu zunin- ja hopinkielisestä "jumalaa" tarkoittavasta "koko"-ilmauksesta. Ranskassa perustettiin vuonna 1999 Kokopellin mukaan nimetty maatalousjärjestö Association Kokopelli.

Lähteet
-------

1. 1 2  10 Ancient Deities Related to Ag Farms.com
2. 1 2  Kokopelli: Fertility Deity and God of Harvest Palms Trading Company
3. ↑  Seed Sovereignty, Food Security: Women in the Vanguard of the Fight against GMOs and Corporate Agriculture Vandana Shiva
Mary Parker Follett
**Mary Parker Follett** (3. syyskuuta 1868 – 18. joulukuuta 1933) oli yhdysvaltalainen sosiaalityöntekijä, liikkeenjohdon konsultti ja edelläkävijä organisaation ja organisaatiokäyttäytymisen tutkijana.

Hän kirjoitti useita myös useita kirjoja ja lukuisia esseitä, artikkeleita ja puheenvuoroja demokratiasta, ihmissuhteista, poliittisesta filosofiasta, psykologiasta, organisaatiokäyttäytymisestä ja konfliktien ratkaisemisesta. Follett täydensi Max Weberin ajatuksia vallasta. Follett täydensi Weberin auktoriteettilistaa asiantuntijan vallalla, määritteli 1920-luvulla valtion tahtoon ja käskyyn perustuvaksi vuorovaikutussuhteeksi. Hän jakoi vallan myös määräävään (engl. power-over) ja yhteiseen (power-with) valtaan. Edellinen on jaettu esimerkiksi pakkovaltaan, palkitsevaan valtaan, asemavaltaan, asiantuntijavaltaan ja henkilökohtaiseen valtaan. Jälkimmäisessä ihmiset innostavat toisiaan yhteisten intressien ja vastuiden kannustamina. Tämän puolen korostaminen teki Follettin organisaatioteoriasta nk. ihmissuhteiden koulukunnan ennakoijan. Hänen ajatuksiaan on käytetty ihmisten ja yhteisöjen johtamisen perusteina.

Hän oli syntynyt Massachusettsissa ja vietti suuren osan elämästään siellä. Vuonna 1898 hän valmistui Radcliffe Collegesta, mutta ei saanut tohtorin arvoa, koska oli nainen.*lähde?*

Teoksia
-------

* The speaker of the House of Repsentatives
* The New State
* Creative Experience 1924
* Dynamic Adminstration 1941

Lähteet
-------

1. ↑   "Theory of Social and Economic Organisations";Talcott Parsons, transl. 1947;distilled From Weber's multi-volume work, "Wirtschaft und GesellSchaft"(Economy and Society)Viitattu 5.6.2010
2. ↑  Tieteen ja ajattelun historiaa. Reijo Rasinkangas. Viitattu 5.6.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Mary Parker Follettin säätiön sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hiippakuntakokous** on ennen vuotta 2004 toiminut jokaisessa Suomen ev.-lut.kirkon hiippakunnassa vuosittain kokoontuivat maalikkojen vuosittain kokoontuva maalikkojen ja pappien kokous, jonka tarkoituksena on kirkkolain mukaan edistää kirkollista työtä hiippakunnassa. Hiippakuntakokouksen korvasi vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistuksessa hiippakuntavaltuusto.

Hiippakuntakokousta kuvataan tässä sellaisena kuin se oli vuoden 1994 kirkkojärjestyksessä (19 luvun 12 - 17 §).

Jäsenet
-------

Hiippakuntakokouksen jäseniä olivat

* tuomiokapitulin jäsenet;
* hiippakunnasta kirkolliskokoukseen ja kirkkohallitukseen valitut edustajat;
* pappisedustajat, joita valittiin yhtä monta kuin hiippakunnassa on rovastikuntia;
* maallikkoedustajat, joita valittiin kaksi kertaa niin monta kuin hiippakunnassa on rovastikuntia.

Maallikkoedustajan tuli olla vaalikelpoinen seurakuntansa luottamustoimeen. Maallikkoedustajat valittiin rovastikunnittain tuomiokapitulin määräämän jaon mukaan. Kukin rovastikunta sai yhden paikan ja muut paikat jaettiin rovastikuntien kesken niiden väkiluvun osoittamassa suhteessa.

Äänioikeus maallikkoedustajien vaalissa oli valitsijoilla, joita kirkkovaltuusto tai seurakuntaneuvosto valitsi yhden seurakunnan väkiluvun kutakin alkavaa 5000 henkeä kohti. Varahenkilöitä valittiin kolme.

Pappisedustajien vaalissa äänioikeutettuja olivat hiippakunnan papit.

Kokoontuminen
-------------

Hiippakuntakokoukset kokoontuivat vain joka viides, ja niillä oli laaja lausunnonanto-oikeus kirkolliskokouksen käsiteltäväksi tulevissa asioissa. Sen kutsui koolle piispa. Piispa toimi kokouksen puheenjohtajana. Varapuheenjohtajana toimi toimikaudeksi valittu maallikkoedustaja.

Kokoustyöskentelyä varten kokous hyväksyi itselleen työjärjestyksen.

Aloiteoikeus
------------

Hiippakuntakokouksen käsiteltäväksi asioita saivat esittää tuomiokapituli, rovastikuntakokous ja hiippakuntakokouksen jäsen.

Tehtävät
--------

Hiippakuntakokouksen tarkoituksena oli *edistää kirkollista työtä hiippakunnassa*. Käytännössä sen merkittävin tehtävä oli käsitellä rovastikuntakokousten sille lähettämiä aloitteita, jotka koskivat hiippakunnallista työtä tai kirkon järjestysmuodon muuttamista. Hiippakuntakokouksella oli oikeus tehdä aloitteita kirkolliskokoukselle.

Hiippakuntakokous asetti hiippakunnallista työtä varten toimikuntia. 

Hiippakunnasta kirkkohallitukseen valittavan määräaikaisen jäsenen vaalia varten hiippakuntakokous asetti ehdolle kolme maallikkoa. Valinnan suoritti kirkolliskokous.

Katso myös
----------

* Hiippakunta
* Hiippakuntavaltuusto
* Tuomiokapituli
**Rautalintu** on Ritva Toivolan kirjoittama nuorten fantasiaromaani, joka ilmestyi vuonna 2000. Romaani kuuluu kirjasarjaan, jonka muut osat ovat Turmankukka (1998) ja Ruosteusva (2001). Kannen kuvan on tehnyt Mika Launis. Rautalintu sijoittuu kuvitteelliselle Anubis-planeetalle.

Kirjan juoni
------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Anubis-planeetta on Varjokuun ja Hopeakuun hallitsema salaperäinen planeetta. Sen eräässä kylässä asuu mamottikansa, jonka päällikön pojat, Kiisla ja Ulmos, lähtevät viemään vieraaseen kaupunkiin teräslastia. Matkalla sinne pojat joutuvat yöpymään kalastajan majalla, vaikka sinä yönä ei kyllä nukuttu. Ulmos halusi lähteä luistelemaan ja sai veljensä mukaan. Retkellä sattui kuitenkin onnettomuus. Ulmos luulee murhanneensa Kiislan tikarilla vahingossa huitoessaan. Hän pakeni jonnekin turvaan. Tällaisen paikan hän löysi Oron kaupungista, jossa hallinnoi terästehdas. Tehtaasta Ulmos sai suojapaikan sekä työn. 

Kiisla on kuitenkin hengissä ja lähtee herättyään selvittämään veljensä olinpaikkaa. Terästehtaassa tapahtuu jotakin kummallista. Siellä valmistetaan outoa konetta, josta tiesivät vain tehtaan ylimmät. Kiisla rupeaa selvittämään tuota salaisuutta ja omaansa myös, joka liittyy Kiislan kantamaan sinihopeariipukseen. Tuo riipus johdattaa pojan pidemmälle salaisuuksien syövereihin.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin Sanomien kirjaesittely
**Chiyoda-linja** (jap. 千代田線, *Chiyoda-sen*) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion lounaisosasta Shibuyan erillisalueen Yoyogi-Ueharan metroasemalta Chiyodan erillisalueen kautta pohjoiseen Adachin erillisalueen Ayasen metroasemalle. Ayasesta johtaa lisäksi 2,1 kilometrin pituinen haara Kita-Ayasen metroasemalle. Linjalla on tämä haaralinja mukaan lukien 20 asemaa ja se on 24,0 kilometriä pitkä.

Chiyoda-linjalta liikennöidään läpiajoliikennettä pohjoisessa JR Higashi-Nihonin Jōban-linjalle ja etelässä Odakyū-rautateiden Odawara-linjalle ja Tama-linjalle.

Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 3 213 914 000 matkustajakilometriä, mikä tekee siitä Tōkyō metron toiseksi käytetyimmän linjan. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 178 prosenttia kapasiteetista.

Lähteet
-------

1. 1 2  混雑率データ（平成28年度） 国土交通省.  Arkistoitu 27.7.2017. Viitattu 20.5.2018.
2. 1 2  営業状況 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
3. 1 2  路線・駅の情報 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
4. ↑  4-14 地下鉄の運輸成績 東京都総務局統計部 Statistics Division, Bureau of General Affairs. Viitattu 20.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tōkyō metron Chiyoda-linja** Wikimedia Commonsissa
Taiteilijan näkemys hiiliplaneetasta. Se on tumma ja heijastaa vain niukasti valoa, ja näkyy sen takia huonosti. 
**Hiiliplaneetta** (*timanttiplaneetta*, *karbidiplaneetta*) on planeetta, jollaisia arvellaan voivan syntyä, kun hiilipitoisia meteoroideja ja asteroideja törmää toisiinsa. Normaalit Maan tyyppiset kiviplaneetat koostuvat lähinnä raudasta ja piin ja hapen yhdisteistä eli silikaateista. Uskotaan, että hiiliplaneetalla on nikkelirautaydin, mutta paksu timanttikerros pinnan alla, ja pinnalla kalliona grafiittia. Pinnalla voi olla hiilivetyjä ja häkää eli hiilimonoksidia. Hiiliplaneetan pinnalla saattaa olla elämää, mutta se ei pohjautune niin paljon happeen kuin Maassa.

Marc Kuchnerin mukaan hiiliplaneettoja voisi syntyä materiasta, jossa on runsaasti hiiltä ja vähän happea. Tällöin oksideja, vettä ja vastaavia yhdisteitä syntyy vähän. Hiiliplaneettojen esiintyminen saattaa olla todennäköisempää lähellä galaksien keskustoja, missä on enemmän hiilipitoisia tähtiä. Toistaiseksi hiiliplaneettoja ei ole havaittu.
On epäilty pulsarin PSR 1257+12 planeettojen olevan hiiliplaneettoja, mutta varmaa tämä ei ole.

Katso myös
----------

* Planeettaluokitus
* Valtameriplaneetta
* Kiviplaneetta
* Supermaa
* Hiilikondriitti

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Carbon planet
**Eef van Dongen** (s. 1993) on alankomaalainen suunnistaja. Hän saavutti suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2022 pudotussprintissä pronssimitalin.

Van Dongen löysi suunnistuksen tavattuaan vuonna 2017 ruotsalaisen puolisonsa Simon Jakobssonin. Hän aloitti suunnistamisen käytyään aloittelijoille suunnatun suunnistuskurssin keväällä 2018. Lapsena hän harrasti judoa ja lentopalloa sekä myös pyöräretkeilyä perheensä kanssa. Aikuisiällä hän on harrastanut kestävyysjuoksua ja luistelua. Koulutukseltaan hän on klimatologian tohtori ja toimii Tukholman yliopistossa postdoc-tutkijana.

Seuratasolla van Dongen edustaa Ruotsissa Västerviks OK:ta.

Lähteet
-------

1. ↑  Eef van Dongen *IOF Eventor*. Viitattu 29.6.2022.
2. ↑  Roosa Vanhanen: Venla Harjun vähimmäistavoite täyttyi suunnistuksen uutuuslajissa, mutta päätösmatkalta on lupa odottaa enemmän: "Suomalaisille voi olla paras päivä tulossa" *Aamulehti*.  28.6.2022. Viitattu 29.6.2022.
3. ↑  Building up to BHM: Eef van Dongen *theworldgames.org*.  7.1.2022. Viitattu 29.6.2022.
4. ↑  Eef van Dongen *researchgate.net*. Viitattu 29.6.2022.
5. ↑  Simon Jakobsson: Eef laddar för VM *vasterviksok.se*.  24.6.2022. Viitattu 29.6.2022.
**Tōru Iwatani** (jap. 岩谷徹, *Iwatani Tōru*, s. 25. tammikuuta 1955 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan muun muassa *Pac-Man* -pelin (1980) kehittäjänä. 

Iwatani meni töihin Namcolle 1977 ja aloitti näin videopelien kehittämisen. Iwatani sai pian idean *Pac-Manin* kehittämiseen, joka julkaistiin Japanissa 10. toukokuuta vuonna 1980. Peli julkaistiin pian myös muissa maissa.

*Pac-Manin* nimi on lähtöisin syömiseen viittaamisesta äänestä *paku paku*. Pelin alkuperäinen kirjoitusmuoto oli *Puck-Man*, mutta peli nimettiin uudestaan koska P-kirjain oli helppo muuttaa F-kirjaimeksi raaputtamalla siitä osa pois.

Iwatani on kertonut kehityksen aikaisista haasteista ja muun muassa uuteen ideaan liittyvästä haasteesta, jossa perusajatuksen saa nopeasti hyväksytettyä, mutta "ylimääräiseksi" katsottujen osien tarpeellisuus on vaikeampaa. Iwatanin mukaan nuo osat ovat tarpeettomia vain tarkasteltuna erillään, mutta osana julkaistua peliä pelaajat eivät näe niitä tarpeettomina.

Aiemmin julkaistut videopelit olivat teemaltaan synkempiä kuten ammuntapeleissä: Iwatani suunnitteli pelin laajemmalle yleisölle ja pirteämmäksi.

Muita Iwatanin suunnittelemia pelejä olivat *Pole Position* (1982) ja *Libble Rabble* (1983).

Iwatani jätti työnsä Namcolla maaliskuussa 2007 päästäkseen lehtoriksi Tokion polytekniseen yliopistoon. Hän on myös ollut vierailevana professorina Osakan taideyliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  INTERVIEW 1 VOL. 1 WITH PAC-MAN CREATOR TORU IWATANI *onlinespiele-sammlung.de*.  12.2.2010. Viitattu 3.6.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Christian Nutt: 35 years ago, Pac-Man's creator was struggling to realize his vision  25.2.2016. Gamasutra. Viitattu 3.6.2019. (englanniksi)
3. ↑  Chris Kohler: Q&A: Pac-Man Creator Reflects on 30 Years of Dot-Eating  21.5.2010. Wired. Viitattu 3.6.2019. (englanniksi)
4. ↑  Toru Iwatani: The Legendary Pac-Man Designer  28.8.2015. Japan Info. Viitattu 3.6.2019. (englanniksi)
5. ↑  Walt Wyman: Pac-Man creator leaves Namco Bandai for school  11.7.2006. GameSpot. Viitattu 3.6.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani
* Korea

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hiilitieto ry** (ruots. Kolfakta rf) on rekisteröity yhdistys, joka toimii yhdyssiteenä yrityksille, joiden toiminta liittyy kiinteisiin fossiilisiin polttoaineisiin.

Yhdistys välittää tietoa kivihiilestä raaka-aineena, sen moninaisesta käytöstä ja eri ominaisuuksista sekä sen käyttöön liittyvästä uudesta ja suunnitteilla olevasta teknologiasta. Tietoa tarjotaan myös hiilen kuljetusten logistiikasta kaivoksista käyttäjälle asti sekä sivutuote- ja jätevirtojen käsittelystä.

Hiilitiedon kohderyhmiä ovat kaikki aiheesta kiinnostuneet ja erityisesti myös energiayritysten tuotanto- hankinta- ja ympäristöasioista vastaavat henkilöt, kivihiililogistiikan asiantuntijat, kunnalliset päättäjät, järjestöjen edustajat ja energia-alasta ja talousasioista kertova media, opiskelijat ja oppilaitokset.

Hiilitieto ry
-------------

Hiilitieto ry seuraa hiileen liittyviä ajankohtaisia asioita internet-sivustollaan www.hiilitieto.fi, järjestää kokous- ja esitelmätilaisuuksia, seuraa kiinteiden fossiilisten polttoaineiden käytön kehitystä kotimaassa ja ulkomailla ja toimii linkkinä median, tutkijoiden ja muiden alan asiantuntijoiden hiilitietoon liittyvissä kysymyksissä. 

Yhdistys seuraa kivihiileen liittyvää julkista keskustelua, mediaa ja energia-alan tutkimuksia.

Yhdistyksen jäsenet
-------------------

* EPV Energia Oy
* Fortum Power and Heat Oy
* Helsingin Energia
* Oy Alholmens Kraft Ab
* Pohjolan Voima Oy
* Polarputki Oy
* Rautaruukki Oyj
* Suhi-Suomalainen Hiili Oy
* Telko Oy
* Vantaan Energia Oy

Aiheesta muualla
----------------

Hiilitieto ry:n kotisivut
**Marunouchi-linja** (jap. 丸ノ内線, *Marunouchi-sen*) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen U-kirjaimen muotoinen reitti kulkee Tokion länsiosasta Suginamin erillisalueen Ogikubon metroasemalta kaupungin ydinkeskustaan Marunouchin kaupunginosaan Tokion rautatieasemalle ja jatkaa sieltä luoteeseen Toshiman erillisalueen Ikebukuron metroasemalle. Linjalla on 28 asemaa, joista kolme on Nakano-Sakauen ja Hōnanchōn välisellä haaralinjalla. Linja on 27,4 kilometriä pitkä.

Marunouchi-linja oli Tokion metrolinjoista Ginza-linjan jälkeen toinen, ja ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen rakennetuista linjoista.

Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 2 367 461 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 157–161 prosenttia kapasiteetista.

Lähteet
-------

1. 1 2  混雑率データ（平成28年度） 国土交通省.  Arkistoitu 27.7.2017. Viitattu 20.5.2018.
2. 1 2  営業状況 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
3. 1 2  路線・駅の情報 Tokyo Metro Co. Ltd. Viitattu 20.5.2018.
4. ↑  4-14 地下鉄の運輸成績 東京都総務局統計部 Statistics Division, Bureau of General Affairs. Viitattu 20.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tōkyō metron Marunouchi-linja** Wikimedia Commonsissa
**Charles Frederick Tunnicliffe** (1. joulukuuta 1901 – 7. helmikuuta 1979) oli englantilainen taidemaalari, joka erikoistui lintujen ja muiden eläinten maalaamiseen. Hän syntyi Langleyssa lähellä Macclesfieldiä. Taidemaalarin opiskelun hän aloitti Macclesfieldin taidekoulussa (*Macclesfield School of Art*) vuonna 1916. Samana vuonna hän sai stipendin Lontoossa sijaitsevaan Royal College of Art taideyliopistoon.

Tunnicliffesta tuli suosittu kirjojen kuvittaja. Niissä hän maalasi usein Cheshiren maisemia ja luontoa Macclesfieldin ympäristössä. Myöhemmin hänestä tuli *Royal Society for the Protection of Birds* (RSPB) järjestön lehden *Bird Notes* kansilehden kuvittaja. Tämän lisäksi hän teki joulu- ja onnittelukortteja.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) Macclesfield heritage


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* Scientific illustrators
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Simson surmaamassa filistealaista. Veistos 1700-luvulta, Enfield, Lontoo.
**Lehi** (hepr. ‏לֶחִי‎, myös **Ramat-Lehi**, רָמַת לֶחִי) on *Raamatussa* mainittu paikka, jossa israelilaisten sankarien kerrotaan voittaneen filistealaiset valloittajat kahdesti.

Raamatun kertomus
-----------------

Tuomarien kirja kertoo Lehin olleen paikka, johon filistealaisten armeija perusti leirin. He hyökkäsivät juudalaisten kimppuun, koska halusivat Simsonin vangiksi. Tämän kuultuaan Juudan miehet kävivät itse vangitsemassa Simsonin ja veivät hänet Lehiin. Silloin köydet, joihin Simson oli sidottu, kirposivat ihmeellisesti. Simson poimi maasta aasin leukaluun ja käytti sitä nuijana surmaten tuhat filistealaista. Taistelun jälkeen hän nakkasi leukaluun pois, mistä paikka sai nimekseen Ramat-Lehi. Simsonia alkoi janottaa ja hän huusi Herraa avusi. Herra avasi Lehin notkoon lähteen, jonka vesi palautti Simsonin voimat. "Siitä paikka sai nimen En-Kore, ja se on Lehissä vielä tänäkin päivänä."

Toisessa Samuelin kirjassa kerrotaan, että myös Daavidin armeija kävi Lehissä taistelun filistealaisia vastaan. Daavidin parhaat soturit olivat Isboset, Eleasar ja Samma. Filistealainen armeija oli asettunut Lehiin, ja israelilaiset pakenivat heitä. Samma asettui keskelle Lehissä sijainnutta peltoa, kävi puolustustaisteluun ja voitti filistealaiset.

Tutkimus
--------

Vanhassa testamentissa on useita paikannimien alkuperämyyttejä. Eniten niitä on Mooseksen kirjoissa, ja myöhemmissä kirjoissa ne ovat melko harvinaisia. Simsonin tarina Tuomarien kirjan 15. luvussa sisältää kaksi etiologiaa. *Leḥî* on suomeksi ’leukaluu’, *rāmat-leḥî* ’leukaluukumpu’ ja *ʿên haqqôrēʾ* ’avunhuutajan lähde’. Todellisuudessa kukkulan nimi on ehkä tullut leukaluuta muistuttavasta muodosta. Septuagintassa nimet on käännetty *Anaíresis siagónos* (’leukaluun nosto’) ja *Pēgé epíklētos siagónos* (’leukaluun kaivo’) tai *Pēgé toû epikalouménou* (’avunhuutajan kaivo’).

Lehiä on yritetty paikantaa 1800-luvulta lähtien, mutta tutkijat eivät ole yksimielisiä sen sijainnista. Sekä Tuomarien kirjan että 2. Samuelin kirjan teksti jättää epäselväksi, onko kyse asutuskeskuksesta vai laajemmasta alueesta.

Lähteet
-------

* Krasovec, Joze: *The Transformation of Biblical Proper Names*, s. 7, 36–37. New York: T & T Clark International, 2010. ISBN 978-0-567-4522-5. Google-kirjat (viitattu 26.1.2023). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tuom. 15:9–19.
2. ↑  2. Sam. 23:8–11.
3. ↑  2. Sam. 23:11–12.
4. ↑  Krasovec 2010, s. 6–8.
5. 1 2  Krasovec 2010, s. 36–37.
6. ↑  Uuden kirkkoraamatun alaviitteet, Tuomarien kirjan 15. luku.
7. ↑  W. Ewing: Ramath Lehi. Teoksessa *The International Standard Bible Encyclopedia, Volume 4*, s. 2528. W. B. Eerdmans Publishing Company, 1956. ISBN 9780802880451. Google-kirjat (viitattu 26.1.2023). (englanniksi)
8. ↑  McKinny, Chris: "Shall I Die of Thirst?" The Location of Biblical Lehi, En-hakkore, and Ramath-lehi.  *Archaeology and Text*, 2018, 1. vsk, s. 53–72. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.1.2023.  (englanniksi)
**Eebenpuutorni** (*The Ebony Tower*, 1984) on John Mortimerin käsikirjoittama ja Robert Knightsin ohjaama televisioelokuva, joka pohjautuu John Fowlesin samannimiseen novelliin.

Juoni
-----

Laurence Olivier esittää ikääntynyttä englantilaista taidemaalaria Henry Breasleyä, joka elää Ranskan Bretagnen maaseudulla kahden nuoren brittinaisen (Toyah Willcox ja Greta Scacchi) kanssa. Miestä haastattelemaan tuleva nuori taiteilija David Williams (Roger Rees) edustaa modernismia, jota iäkäs mestari inhoaa. Miehen vierailu sekoittaa myös Breasleyn suhdetta nuoriin rakastajattariinsa.

Vastaanotto
-----------

Elokuva on julkaistu DVD:llä sekä yksinään 2011 että osana kokoelmia *Laurence Olivier Presents* ja *The Laurence Olivier Centenary Collection*. Suomessa Yle TV1 esitti sen heinäkuussa 1987.

*Helsingin Sanomien* televisiosivulla Mikael Fränti luonnehti *Eebenpuutornia* tyylikkääksi ja älylliseksi elokuvaksi, joka saattaa puhutella kuvataiteesta kiinnostumattomiakin. Hän kehui roolitöitä, etenkin Olivier’n: "80-vuotias Laurence Olivier on *Eebenpuutornin* todellinen hermokeskus. Kun hän istuu alastomien naistensa keskellä aamiaisella ruohikolla, ajatukset vievät eittämättä vuosikymmenien taakse, ranskalaisiin impressionisteihin." DVD-julkaisua vuonna 2016 arvioinut brittiläinen David Flint puolestaan piti juuri roolitöitä sinänsä kiinnostavan tarinan heikoimpana lenkkinä. Hänestä etenkään ylinäyttelevä Olivier ja punkmuusikkona paremmin tunnettu Willcox eivät vakuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Eebenpuutornin salat.  *Helsingin Sanomat*, 29.7.1987, s. 40. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Flint, David: Review: The Ebony Tower *Reprobate Press*.  26.3.2016. Viitattu 7.2.2023.
Edwy
**Edwy** (*Eadwig*, s. 941? – k. 1. lokakuuta 959) oli Englannin kuningas vuodesta 955 kuolemaansa asti. Edmund I:n vanhimpana poikana hänet valittiin seuraamaan setäänsä Edrediä kuninkaana. Hänen lyhyen valtakautensa täyttivät erimielisyydet suvun, alamaisten ja erityisesti kirkon kanssa.

Tuskaantuneina kuninkaan määräyksiin Mercian ja Northumbrian päälliköt (*thegnit*) Canterburyn arkkipiispan Odan (Odon) tukemina kääntyivät kuuliaisiksi Edwyn veljelle Edgarille vuonna 957. Edwy lyötiin Gloucesterissä käydyssä taistelussa, mutta maan vajoamisen sisällissotaan sijaan se päätettiin jakaa kahteen osaan Thamesin toimiessa rajana. Edwyllä säilyi Wessex ja Kent etelässä, Edgar hallitsi pohjoista. 

Elämänsä viimeiset vuodet Edwy hallitsi alueitaan viisaammin ja teki merkittäviä lahjoituksia kirkolle. Hän kuoli kuitenkin 18- tai 19-vuotiaana. Edwyä seurasi kuninkaana hänen veljensä ja kilpailijansa Edgar, joka jälleen yhdisti Englannin kuningaskunnan. Edwy on haudattu Winchesterin katedraaliin.

Aiheesta muualla
----------------

* Edwy brittimonarkian virallisilla kotisivuilla

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Edred** | **Englannin kuningas**955–959 | Seuraaja:**Edgar** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- |
|  |
| 
* Alfred Suuri
* Edvard Vanhempi
* Ethelweard
* Athelstan
* Edmund I
* Edred
* Edwy
* Edgar Rauhaisa
* Edvard Marttyyri
* Ethelred Neuvoton
* Sven Haaraparta
* Ethelred Neuvoton
* Edmund Rautakylki
* Knuut Suuri
* Harald Jäniksenkäpälä
* Knuut III Hardeknut
* Edvard Tunnustaja
* Edgar Atheling
* Harald Godwininpoika
* Vilhelm Valloittaja
* Vilhelm Punainen
* Henrik I
* Tapani
* Matilde
* Eustace IV
* Henrik II
* Rikhard Leijonamieli
* Juhana Maaton
* Ludvig VIII
* Henrik III
* Edvard I
* Edvard II
* Edvard III
* Rikhard II
* Henrik IV
* Henrik V
* Henrik VI
* Edvard IV
* Henrik VI
* Edvard IV
* Edvard V
* Rikhard III
* Henrik VII
* Henrik VIII
* Edvard VI
* Lady Jane Grey
* Maria I
* Filip II
* Elisabet I
* Jaakko I
* Kaarle I
* Oliver Cromwell
* Richard Cromwell
* Kaarle II
* Jaakko II
* Maria II
* Vilhelm III Oranialainen
* Anna

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Lauri Johannes Kartemo**, vuoteen 1930 **Karlström** (6. elokuuta 1911 Pöytyä – 15. joulukuuta 1979 Kaarina) oli suomalainen pankinjohtaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kartemon vanhemmat olivat suutari, maanviljelijä Matti Erland Kartemo, aiemmin Karlström, ja Amanda Maria Huhtala ja puoliso vuodesta 1938 Sylvi Maria Hollmén. Kartemo tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Turun yliopistosta 1937. Hän oli Turun Suomalaisen Säästöpankin toimistopäällikkö 1938–1939, Lahden seurakunnan taloudenhoitaja 1939–1942, Porin Säästöpankin toimitusjohtaja 1942–1956, Turun Mies Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1956, Kauppapojat Oy:n ja Kauppa ja Tili Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1963 ja Lääketieteellisen tutkimuskeskus ja laboratorio Laboröntgen Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1964. Kartemo toimi myös Lahden Kansankorkeakoulun matematiikan opettajana 1941–1942 ja oli Valtiolainajärjestön lääniasiamies Lahdessa ja Porissa sekä Turun keskinäisen vahinkovakuutusyhdistyksen vt. toimitusjohtaja 1964–1969. Porin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1948–1957 ja kaupunginhallituksen jäsen 1952–1956 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kartemo sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lauri Kartemo *Biografiasampo*. Viitattu 13.11.2022.
2. ↑  Toimitusjohtaja Lauri Kartemo 60-vuotias.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 6.8.1971, nro 209, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.11.2022.
**Lauri Armas Kaarto** (sukunimi vuoteen 1954 *Marjakaarto*; 7. tammikuuta 1927 Kemi – 10. huhtikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.

Kaarron vanhemmat olivat puuseppä Aarne Armas Marjakaarto ja Aili Karoliina Illikainen. Hän kävi keskikoulun Kemin lyseossa 1940–1944.

Kaarto on toiminut freelance-radiotoimittajana, Pohjalainen-lehden päätoimittajana, myyntipäällikkönä, *Kaarta Oy*:n toimitusjohtajana 1968–1972 ja vapaana kirjailijana. 

Kaarto oli perustamassa Pohjoiset Kirjailijat ry:tä ja hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Muutettuaan 1971 Kemistä Helsinkiin Kaarto oli perustamassa Vantaan Kirjailijat ry:tä ja hän oli myös Espoon Kirjailijat ry:n hallituksen jäsen. Kaarto oli Suomen Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 1969–1972.

Teoksia
-------

* *Lähestyvät askeleet* : seikkailuromaani. Karisto 1953
* *Muuri* : romaani. Karisto 1956
* *Portti* : romaani. Karisto 1958
* *Veturi* : romaani. Karisto 1960
* *Huoneenrakentajat* : romaani. Karisto 1963
* *Mökkihöperöt* : humoristinen romaani. Karisto 1965
* *Jämptiä niin* : radiokuunnelma. 1976

Lähteet
-------

* Lauri Kaarto SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kemin lyseon lukion seniorit : Lauri Kaarto[vanhentunut linkki]
* Kirjasampo.fi : Lauri Kaarto

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Adela** (1064 tai 1067 – 1115) oli Flanderin kreivin Robert I:n tytär hänen avioliitostaan Gertrude Saksilaisen kanssa.

Adela solmi ensimmäisen avioliittonsa vuonna 1080 Tanskan kuninkaan Knuut Pyhän kanssa. Tämän jouduttua kansankapinan yhteydessä murhatuksi Odensen katedraalissa vuonna 1096 Adela joutui pakenemaan veljensä Robert II:n luokse Flanderiin.

Tämän jälkeen hän vuonna 1092 avioitui normannisyntyisen Apulian herttuan Roger Borsan kanssa. Kun Roger vuoli vuonna 1111, Adela hallitsi Apulian herttuakuntaa poikansa Vilhelm II:n alaikäisyyden ajan.

Kun hänen ensimmäinen miehensä Knuut Pyhä kanonisoitiin 1101, Adela lähetti Odensen katedraaliin upean Bysantista peräisin olevan seinävaatteen, joka on yhä nähtävänä kirkossa.

Perhe ja lapset
---------------

Avioliitosta Knuut Pyhän kanssa hänellä oli kolme lasta:

* Ingegärd Knutsdotter (1081 – 1086), joka avioitui ruotsalaisen Folke den tjocken, Folkunga-suvun esi-isän, kanssa.
* Kaarle I (1083 – 1127), Flanderin kreivi.
* Cecilia Knutsdotter (1085 – 1131), joka avioitui Erik-jaarlin kanssa.

Avioliitosta Roger Borsan kanssa hänellä oli:

* Vilhem II (1095 – 1127), Apulian herttua.

Lähteet
-------

* Houben, Hubert. Roger II of Sicily: A Ruler between East and West, 2002
* Le Glay, Edward: Histoire des comtes de Flandre jusqu'à l'avènement de la Maison de Bourgogne, Comptoir des Imprimeurs-unis, Paris, MDCCCXLIII
* Matthew, Donald. The Norman Kingdom of Sicily, 1992

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Italian People

 |

 |
**Limenária** (kreik. Λιμενάρια) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 471 (vuonna 2011).

Limenárian kaupunkia.
Limenárian pieni kaupunki sijaitsee Thásoksen lounaisrannikolla noin 38 kilometriä lounaaseen saaren pääkaupungista Thásoksen kaupungista eli Liménas Thásousta. Asutus paikalla alkoi kasvaa 1900-luvun alkupuolella kaivostoiminnan ansiosta. Tuolloin siellä toimi saksalainen kaivosyhtiö Speidel. 1920-luvulla sinne muutti paljon evakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa.

Nykyisin Limenária on saaren toiseksi suurin kaupunki, ja kehittynyt suosituksi turistikohteeksi. Sen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Speidel-yhtiön vanha pääkonttori, joka tunnetaan nimellä Palatáki ("Pieni palatsi"), sekä kansatieteellinen museo.

Limenária muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Λιμεναρίων, *Dimotikí Koinótita Limenaríon*), johon kuuluu varsinaisen Limenárian kaupungin lisäksi Kástron kylä. Lisäksi noin kilometrin pohjoiseen Limenáriasta sijaitsee siihen kiinni kasvanut naapurikylä Kalývia eli Ágios Geórgios. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 480.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Limenaria *Thassos View*. Viitattu 20.5.2019.
3. 1 2  Limenaria *Go Thassos*. Viitattu 20.5.2019.
4. 1 2  Λιμενάρια *Thassos Island*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Limenária** Wikimedia Commonsissa
**Antonio Brunelli** (n. 1575 Bagnoregio, Viterbo – n. 1630) oli italialainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja urkuri.

Brunelli muutti varhain Roomaan, jossa opiskeli kontrapunktia Giovanni Maria Naninon johdolla. Tältä hän sai myös varhaista ohjausta sävellystyössään. Brunelli kehittyi taidokkaaksi urkurina, laulajana ja chitarronen soittajana. Vuonna 1605 hän sai nimityksen urkuriksi ja kuoromestariksi San Miniatoon. Vuonna 1609 hän siirtyi samoissa tehtävissä Praton tuomiokirkkoon. Vuosina 1612–1614 Brunelli johti suurherttuan kapellia Firenzessä Cosimo II de' Medicin palveluksessa. Sieltä hän siirtyi Pisan Congregazione dei Cavalieri di Santo Stefanoon, minkä jälkeisistä elämänvaiheista tietoa ei ole säilynyt.

Brunelli sävelsi muun muassa scherzojen, madrigaalien ja aarioiden kokoelmia. Hän julkaisi myös pedagogisia teoksia. Hänen johdollaan opiskelivat Giovanni Pietro Bucchianti ja Giovanni Bettini.

Lähteet
-------

1. ↑  Brunelli, Antonio WorldCat Identities
2. ↑  The Madrigal: A Research and Information Guide Susan Lewis Hammond
3. 1 2 3  BRUNELLI, Antonio Treccani

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Limenia** (m.kreik. Λιμενία) oli antiikin aikainen kaupunki Kyproksen saarella. Se sijaitsi saaren luoteisrannikolla nykyisen Mórfounlahden rannalla Limnítiksen kylän paikalla.

Historia
--------

Limenian historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki on ollut olemassa ainakin roomalaisella kaudella. Strabon mainitsee kaupungin, mutta sijoittaa sen ilmeisesti virheellisesti saaren sisäosiin etelään Soloista. Kaupunki mainitaan paikkana, jonka kautta evankelista Markus poistui saarelta ja jossa tämä vihki Auksibioksen Soloin piispaksi vuonna 52 jaa. Kaupungin paikalla on tehty joitakin kaivauksia vuonna 1889.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Limenian paikalta on tehty vähäisiä löytöjä pääasiassa roomalaiselta kaudelta. Läheltä rantaa on löydetty pyhäkön jäänteet. Sen veistos- ja muut esinelöydöt ajoittuvat arkaaiselta hellenistiselle kaudelle. Kaupungin nimestä ja sen historian tunnetuista yksityiskohdista päätellen siellä oli satama.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "LIMENIA (Limnitis) Cyprus", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Smith, William: "Limenia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Limenia? *Pleiades*. Viitattu 1.2.2018.