recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jalebi
**Jalebi** on suosittu makea välipala Etelä- ja Länsi-Aasiassa, Afrikassa ja Mauritiuksella. Sillä on monia nimiä, mukaan lukien *jilapi*, *jilebi*, *jilipi*, *zulbia*, *jerry*, *mushabak*, *z’labia* tai *zalabia*.

Eteläaasialainen lajike valmistetaan uppopaistamalla maida-jauhoista (tavallinen jauho tai yleisjauho) valmistetusta taikinasta pretzelin tai pyöreän muotoisia, jotka sitten liotetaan sokerisiirapissa. Jalebi voidaan syödä jogurtin tai rabrin kanssa (Pohjois-Intiassa) sekä valinnaisten ​​muiden makujen, kuten kewran (tuoksuvesi), kanssa.

Joissakin Länsi-Aasian keittiöissä jalebi voi koostua hiivapaistetusta taikinasta, joka on kastettu hunaja- ja ruusuvesisiirappiin. Pohjois-Afrikan zalabiassa käytetään erilaista taikinaa sekä hunajasiirappia ja ruusuvettä.

Jalebi voidaan tarjoilla lämpimänä tai kylmänä. Niissä on hieman pureskeltava rakenne ja kiteinen sokerimainen ulkopinnoite. Siirappiin lisätään joskus sitruunahappoa, limetin mehua ja ruusuvettä. Samanlaisia, ​​mutta erillisiä ruokia ovat *imarti*, *chhena jalebi*, *lokma*, *zalabiyeh* ja *bamiyeh*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sengupta, Sushmita: History Of Jalebi: How The Coiled and Sugary West Asian Import Became India’s Favourite Sweetmeat *NDTV Food*.  20.3.2018. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Padgaonkar, Dileep: Journey of the jalebi *The Times of India*.  15.3.2010. Viitattu 16.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jalebi** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston kaljuunasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Warspite** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1596 vesillelaskettu 32-tykkinen kaljuuna.

Valmistus
---------

Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Edward Stevens. Köli laskettiin vuonna 1595. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1596. Aluksella oli 300 hengen miehistö, joista 190 oli luokiteltu meriväkeen eli hoitamaan tykkejä ja taistelemaan. Miehistöstä 80 oli varsinaisia merimiehiä, jotka huolehtivat purjeista. Lisäksi aluksella oli 30 varsinaista tykkimiestä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1596 Sir Walter Raleighin lippulaivana päällikkönään Sir Arthur Gorges. Alus oli 21. kesäkuuta Cadiziin tehdyssä hyökkäyksessä ja sekä seuraavana vuonna Azoreille tehdyllä tutkimusmatkalla.

Alus todettiin 4. toukokuuta 1633 palvelukseen kelpaamattomaksi ja annettiin määräys 7. tammikuuta 1635 joko myydä tai romuttaa se, mutta 11. elokuuta alus määrättiin uudelleen rakennettavaksi purreksi satamapalvelukseen. Alus myytiin 1. kesäkuuta 1649.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield 2009 s. 18
Isabelle van Keulen
**Isabelle van Keulen** (s. 16. joulukuuta 1966 Mijdrecht) on alankomaalainen viulisti ja alttoviulisti.

Keulen piti ensikonserttinsa 10-vuotiaana ja opiskeli Davina van Welyn johdolla Amsterdamin Sweelinck-konservatoriossa. Hän sai opetusta myös muiden muassa Vladimir Spivakovilta, Boris Gutnikovilta ja Sándor Véghilta. Vuonna 1983 Keulen sai toisen palkinnon senioriluokassa sekä yleisöpalkinnon nuorten viulistien Menuhin-kilpailussa Englannin Folkestonessa ja vuonna 1984 voitti Eurovision Young Musicians -kilpailun Genevessä. Hän oli jo saavuttanut tunnustetun aseman johtavana nuorena eurooppalaisviulistina vuoteen 1990 mennessä, jolloin aloitti myös säännöllisen esiintymisen konserteissa alttoviulistina. Vuonna 1995 Keulen perusti ISOS-kvartetin, jossa alkoi soittaa ensiviulistina. Vuonna 1996 hän perusti Delftin kamarimusiikkifestivaalin, jota johti vuoteen 2006.

Keulen on edistänyt modernien säveltäjien, kuten Alfred Schnittken, Sofija Gubaidulinan, Witold Lutosławskin, Allan Petterssonin ja Hans Henkemansin teosten näkyvyyttä. Hän on myös kantaesittänyt monia teoksia, kuten Erkki-Sven Tüürin Noesis-konserton viululle ja klarinetille (2006). Keulenin ohjelmistoon on lisäksi kuulunut standarditeoksia esimerkiksi sellaisilta säveltäjiltä kuin Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Felix Mendelssohn, Camille Saint-Saëns ja Henri Vieuxtemps. Keulen on tulkinnut myös vähemmän tunnettuja teoksia merkittäviltä säveltäjiltä. Näihin ovat kuuluneet viulukonsertot Richard Straussilta ja Igor Stravinskylta, alttoviulukonsertot William Waltonilta ja Béla Bartókilta sekä Sergei Prokofjevin Kvintetto (op. 39).

Laajan konsertoinnin ohella Keulen on levyttänyt useille levymerkeille, kuten Philips Recordsille, Koch Internationalille, Deutsche Grammophonille, BIS:lle, Fideliolle, CPO:lle ja EMI:lle. Hän on opettanut Baselin kaupungin musiikkiakatemiassa ja Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Isabelle van Keulen AllMusic
2. ↑  Prizewinners since 1983 Menuhin Competition

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (saksaksi), (englanniksi), (hollanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |

 |
**Isajevo** (ven. Исаево) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Bežanitsyn piirissä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 75,6 hehtaaria. Järvi on U-kirjaimen muotoinen, joten sen varsinainen leveys ei ylitä 500 metriä missään. Järven pohjoisosassa on 3 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,8 hehtaaria. Suurin saari on maatunut kiinni mantereeseen suohetteikkönä. Keskisyvyys on 2,7 metriä ja syvänteessä on 5 metriä vettä. Järven ympäristössä on metsämaata ja suota sekä kadonneen asutuksen liepeillä (kylä Kalinina Gora ven. Калинина Гора) ovat entiset pellot metsittyvinä niittyinä. Järven rannoilla on muutama vapaa-ajan asunto.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin lahna, ahven, hauki, pasuri, pasuri, karppi, karppi, säyne, toutain, suutari, made, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin *Rutilus*-suvun kaloja ja runsaslukuisena jokirapu. Järven ympäristö on metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven pohjalla on hiekkaa ja mutaa. Järvi on kivinen myös rannoiltaan, joissa esiintyy silttiä ja hiekkaa. Suorannoilla kelluu rannoilla hetteikkömäisiä turvelauttoja.

Vesistösuhteita
---------------

Isajevo sijaitsee Aloljan sivujoen Kopytovkan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.

Järveen laskee etelästä kaksi ojaa, joista toinen on parin kilometrin päässä sijaitsevan Ploskojen laskuoja. Järven valuma-alueen koko on 8,81 neliökilometriä. Isajevon laskuoja Pryski (ven. Прыски) lähtee järven luoteisrannasta siihen kiinni soistuneen saaren edestä. Se yhtyy yli kolmen kilometrin päässä Stopnohon (ven. Стопно), joka on Kopytovkan sivujoki. Kopytovka laskee lopuksi Bardovoohon, joka on Aloljan läpivirtausjärvi.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 6.5.2020. (venäjäksi)
2. 1 2  Isajevo (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 6.5.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000, viitattu 6.5.2020
5. 1 2  Pihkovan alueen kartta: sivu 29 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 6.5.2020
***Warsow*** on ilmainen, monelle käyttöjärjestelmälle suunnattu verkkomoninpeli, joka lukeutuu first-person shooter -genreen. Peli julkaistiin ensimmäisen kerran julkiseen levitykseen 8.6.2005, ja sitä kehittää aktiivisesti joukko freelance -ohjelmoijia ja -graafikoita. *Warsow*in lähdekoodi on vapaata, ja sitä levitetään GNU GPL -lisenssin termien mukaisesti. Peli on kehitetty Qfusion -pelimoottorin pohjalle, joka on kehittynyt versio Quake II pelimoottorista. Pelin grafiikan sekä muu median käyttöä ja levittämistä on kuitenkin rajoitettu niin, että oikeus niihin säilyvät sisällön alkuperäisillä tuottajilla. Tämän vuoksi Warsow lukeutuukin freeware peliksi, eikä sitä voida pitää vapaana ohjelmistona.

Pelin visuaalinen ilme on saanut rutkasti huomiota pelaajien keskuudessa, sillä se eroaa monista muista peleistä kirkkaan, yksinkertaisen ja selkeän graafisen ulkoasunsa ansioista. Tähän ratkaisuun päädyttiin, sillä nopeatempoisessa ja kilpailuhenkisessä pelissä on tärkeää, että visuaalinen ulkoasu on mahdollisimman selkeä.

Pelattavuus
-----------

Olennainen osa Warsowin pelattavuutta on sen vahva painotus liikkumisen taitoon sekä erilaisiin temppuihin, jotka juontavat juurensa Quakeen ja Unreal Tournamentiin. Tämä luo peliin täysin uuden ulottuvuuden, sillä liikkumisesta itsestään on tehty hyvin pitkälle hiottava taito. Warsowissa on myös uniikki, muista peleistä poikkeava lisätehojärjestelmä aseille. Tavallisten ammusten lisäksi pelikentiltä löytyy myös vahvoja ammuksia, jotka lisäävät aseiden tehoa entisestään.

Kilpapelaaminen
---------------

Vaikka Warsow on yhä beta-vaiheessa oleva peli, ovat monet merkittävät esport-järjestöt tunnustaneet sen täysin kykeneväksi kilpapeliksi. Näihin järjestöihin kuuluvat muun muassa Electronic Sports League, ClanBase ja Electronic Sports World Cup. Peliä varten on myös järjestetty lukuisia LAN-turnauksia, kuten Crossfire Devotii Challenge 3.

Warsow muualla netissä
----------------------

* Warsow.net – Virallinen kotisivu
* Warsow Wiki (Arkistoitu – Internet Archive) Virallinen Warsow-wiki
* Warsow.fi (Arkistoitu – Internet Archive) Suomenkielinen Warsow-sivusto
**Dmitri Vladimirovitš Vasiljev** (s. 8. joulukuuta 1962 Leningrad) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa.

Vasiljev hiihti avausosuuden kultaa voittaneissa Neuvostoliiton 4 × 7,5 kilometrin viestijoukkueessa Sarajevon 1984 ja Calgaryn 1988 olympialaisissa. Calgaryssa hän sijoittui lisäksi 10 kilometrillä yhdeksänneksi. MM-kilpailuissa hän saavutti viestikultaa Oslossa 1986 ja -hopeaa Lake Placidissa 1987 sekä sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi 1987. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 10 kilometrillä 1984 ja 1986 sekä 25 kilometrin sotilaspartiohiihdossa 1987.

Vasiljev on aktiiviuransa jälkeen kuulunut Venäjän ampumahiihtoliiton hallitukseen sekä pitänyt ampumahiihtoaiheista blogia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Dmitry Vasilyev *sports-reference.com*.  Arkistoitu 18.10.2012. Viitattu 5.12.2013. (englanniksi)
2. ↑  Biathlon Olympic Games Men: 4 x 7.5 km Relay *sports123.com*. Viitattu 5.12.2013. (englanniksi)
3. ↑  Biathlon World Championships Men: 4 x 7.5 km Relay *sports123.com*. Viitattu 5.12.2013. (englanniksi)
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Wasa-Posten** oli Vaasassa vuosina 1898–1932 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

*Wasa-Posten* perustettiin Pohjanmaan ruotsinkielisen maaseudun lehdeksi. Poliittisesti se oli lähellä RKP:n talonpoikaisfraktiota Lantmannagruppenia, kunnes siirtyi vuonna 1920 vapaamielisemmän Allmogeförbundetin linjalle. Vuonna 1932 talousvaikeuksista kärsinyt lehti yhdistettiin *Vasabladetiin*.

Lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuonna 1907 neljästi, vuodesta 1908 lähtien jälleen kahdesti ja vuodesta 1919 kolmesti viikossa. Vuosina 1907 ja 1919–1924 sen rinnalla julkaistiin myös kaksipäiväistä painosta. Levikki oli 5 500 kappaletta vuonna 1920.

Päätoimittajat ja vastaavat päätoimittajat
------------------------------------------

* Oskar Behm (1899–1900)
* J. Alfr. Strandberg (1900–1905)
* Oscar Vestberg (1906)
* Carl von Diederichs (1907)
* J. Alfr. Strandberg ( 1907–1920)
* Johannes Klockars (1920–1926)
* Ernst August Mitts (1927–1929)
* Ernst Valfrid Holm (1929–1932).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 249. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 249–250. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
3. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 251. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Wasa-Posten Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
Elisabeth Koch
**Elisabeth Koch** (9. heinäkuuta 1891 – 4. heinäkuuta 1982 Helsinki) oli suomenruotsalainen puutarha- ja pihasuunnittelija. 

Elisabeth Koch syntyi esikoisena ruotsinkieliseen perheeseen Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat Konstantin Koch, joka oli koulutukseltaan insinööri, ja Aurora Lindgren.

Koch opiskeli puutarhuriksi naisille suunnatussa Högvallan hushålls- och trädgårdskolanissa Karjaalla ja puutarhasuunnittelua Jenny Elfvingin perustamassa Järvenlinnan puutarhakoulussa.

Koch työskenteli Helsingin kaupungin puutarhaneuvojana 1920-luvulta aina 1950-luvulle asti. Hän suunnitteli siirtolapuutarhoja Helsingin kaupungille ja sodan jälkeen istutuksia ja pihoja, joista kansainvälistä huomiota ovat saaneet Puu-Käpylä, Kallion Torkkelinmäki, Kone ja Siltaosakeyhtiön korttelipiha Vallilassa sekä Olympiakylän ympäristö. Lähtökohtana hänen suunnittelutyölleen oli puutarhan tarkoituksenmukaisuus; luonnonmukainen ja kaunis puutarha ilahduttaisi kaikkina vuodenaikoina.

Koch oli perustamassa vuonna 1946 puutarha- ja puistosuunnittelijoiden ammatillista yhdistystä, Suomen puutarha-arkkitehdit ry:tä, jonka nimeksi muutettiin vuonna 1979 Suomen maisema-arkkitehdit – Finlands Landskapsarkitekter.

Työnsä ohessa Koch kirjoitti käytännönläheisiä puutarhakirjoja, joiden välityksellä hänen suunnittelemansa mallipihat levisivät puutarhaharrastajien parissa ympäri Suomen.

Julkaisuja
----------

* Hemträdgården, Finlands svenska Marthaförbund, 1919
* Oma puutarha, WSOY, 1942
* Oma puutarhani, WSOY, 1953
* Brunakärr Koloniträdgård 1918- 1968, E. Koch, 1968

Katso myös
----------

* Jenny Elfving
* Kumpulan siirtolapuutarha

Lähteet
-------

1. ↑  Historia *m-ark.fi*.
2. ↑  Karisto, M. Koivunen, T. & Karisto, A. 2015: Kysykää Essiltä! Elisabeth Kochin puutarhat. Maahenki, Helsinki.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Twink** on pelihahmo, joka tietokoneen pelin antamien sääntöjen sekä rajojen mukaan löytää ja käyttää hyväksi jonkinlaista virheitä tai vikoja pelissä olevissa tilastoissa, sosiaaliapuvälineissä, asetuksissa tms. tehdäkseen oman hahmonsa voimakkaammaksi kuin kenenkään muiden pelaajien tekemät hahmot.

Tietokoneroolipeleissä sekä MMORPG:ssa "twinkkaaminen" on tapa, jolla pelihahmo on muihin hahmoihin verrattuna epätasaisesti tehty esimerkiksi antamalla hahmolle parempia aseita tai resursseja, jotka eivät olisi normaalisti alhaisella tasolla olevan hahmon saatavissa tai käytettävissä.

Twinkkaamista harrastetaan, jotta hahmon kehitys nopeutuisi tai jotta pelihahmolla olisi parempia mahdollisuuksia tappaa muiden pelaajien hahmot PvP:ssa eli pelaaja vastaan pelaaja -pelimuodossa. PvP-twinkkaus on yleistä kehittymättömillä hahmoilla, koska erot pelaajien ominaisuuksien välillä ovat huomattavasti suurempia kuin pelin loppuvaiheissa. Roolipeliyhteisön mielipiteet twinkkaamisesta ja twinkeista vaihtelevat. Joidenkin pelaajien mielestä twinkit ovat luonnollisia ja twinkkaaminen on hyväksyttävää. Jotkut pelaajat ovat toisaalta sitä mieltä, että twinkeilla pelit tehdään sekä epäreiluiksi että epätasaisiksi.

Lähteet
-------

* Twink WoW-wikissä
Serranía Celtibérica merkittynä kartalle Espanjan maakunnista.
**Serranía Celtibérica** eli **Etelän Lappi** (esp. *Laponia del Sur*) on harvaan asuttu maantieteellinen alue Espanjan sisämaassa.

Serranía Celtibérica on sisämaalue vailla pääsyä merelle. Iberianvuoret halkovat aluetta. Serranía Celtibérican pinta-ala on ​​65 489 km² ja se käsittää 1 311 kuntaa. Alue ulottuu Burgosin, Castellónin, Cuencan, Guadalajaran, La Riojan, Segovian, Sorian, Teruelin, Valencian ja Zaragozan maakuntien alueille.

Serranía Celtibérican väkiluku on 460 613. Se on harvaan asuttu alue, jossa on vain neljä yli 20 000 asukkaan kaupunkia: Cuenca, Soria, Teruel ja Calatayud. Vuonna 2019 Serranía Celtibérican väestötiheys oli 6,99 asukasta neliökilometriä kohden. Harvan asutuksensa vuoksi aluetta kutsutaan Etelän Lapiksi, ja jos nykyinen kehitys jatkuu, alueen väestötiheys alittaa Lapin väestötiheyden. Alueen väestö on ikääntynyttä: 40 prosentissa alueen kunnista keski-ikä on yli 50 vuotta. Väestötiheydessään alue vertautuu eurooppalaisittain vain Lappiin ja Skotlannin ylämaahan, mutta toisin kuin niillä, Serranía Celtibéricalla ei ole omaa hallintoaluettaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Serranía Celtibérica Territorio Serranía Celtibérica Asociación para el desarrollo. Viitattu 9.5.2022. (espanjaksi)
2. ↑  Pérez Mendoza, Sofía: La Laponia española queda entre Cuenca y Guadalajara  16.11.2014. Madrid:  elDiario.es. Viitattu 9.5.2022. (espanjaksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Exeter** (viirinumero D89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 42 -hävittäjä*
Alus tilattiin Swan Hunterilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 22. heinäkuuta 1976 toisen tilaussarjan ensimmäisenä aluksena. Se oli ensimmäinen, jolle asennettiin tyyppien 1022, 992Q ja 1006 tutkat. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1978 kumminaan Lady Joan Mulley ja otettiin palvelukseen 19. syyskuuta 1980.

Palvelus
--------

Falklandin sodan alkaessa alus oli Karibialla, josta se siirrettiin *HMS Sheffieldin* tuhouduttua Falklandille. Alus ampui sodan aikana alas kolme Argentiinan ilmavoimien konetta, 30. toukokuuta kaksi A-4C Skyhawkia ja 7. kesäkuuta Learjet 35A:n.

Alus osallistui 1991 operaatio Granbyyn Persianlahden sodassa, jolloin sen päällikkönä oli Nigel Essenhigh. Aluksen tehtävänä oli suojata Irakin maajoukkoja tulittavia Yhdysvaltain laivaston taistelulaivoja. 

Se osallistui 2007 Newquayssa Falklandin sodan 25-vuotismuistotilaisuuteen viimeisenä edelleen palveluksessa olevana sotaan osallistuneena sotalaivana. Alus siirrettiin 30. heinäkuuta 2008 Portsmouthissa reserviin ennen kuin se poistettiin palveluksesta 27. toukokuuta 2009. Alus oli vuoden 2010 alussa edelleen koulutusproomuna uusien hinaajien miehistön koulutuksessa. Aluksen hylky huutokaupattiin 28. maaliskuuta 2011 ja hinattiin Leayl Ship Recyclingille Turkkiin 23. syyskuuta.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Exeter (D89)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Exeter (D89)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 510

*Tyypin 42* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| **1. sarja:** *HMS Sheffield* - *HMS Birmingham* - *HMS Cardiff* - *HMS Coventry* - *HMS Newcastle* - *HMS Glasgow* |
| **2. sarja:** *HMS Exeter* - *HMS Southampton* - *HMS Nottingham* - *HMS Liverpool* |
| **3. sarja:** *HMS Manchester* - *HMS Gloucester* - *HMS Edinburgh* - *HMS York* |
| **Argentiinan laivasto:** *ARA Hércules* - *ARA Santísima Trinidad* |
| Edeltäjä: *Tyypin 82*-ohjushävittäjät – Seuraaja: *Tyypin 45*-ohjushävittäjät |
**Steven Jerome Holland** (25. helmikuuta 1954 – 2. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hänet tunnettiin Molly Hatchet -rockyhtyeen entisenä kitaristina. Holland perusti yhtyeen Dave Hlubekin kanssa vuonna 1971. Hän oli viimeinen elossa ollut yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuulunut jäsen.

Holland soitti Fender Stratocaster- ja Gibson Firebird -sähkökitaroilla.

Ura
---

Holland aloitti kitaransoiton 8-vuotiaana ja sai kaksi vuotta myöhemmin lahjaksi ensimmäisen kitaransa. Hänet innosti muusikoksi Jimi Hendrix ja varsin tämän kappale "Foxy Lady". 17-vuotiaana Holland muutti Jacksonvilleen, jossa tapasi Dave Hlubekin tämän silloisessa työpaikassa, soitinkaupassa. Samassa liikkeessä työskenteli myös tuleva The Allman Brothers Band -jäsen Dickey Betts.

Holland on mukana Molly Hatchetin viidellä ensimmäisellä studioalbumilla. Hän osallistui yhtyeen lukuisten kappaleiden säveltämiseen. Holland kuului Dave Hlubekin ja Duane Rolandin kanssa Molly Hatchetin alkuperäiseen kitaristikolmikkoon, joka oli yhdessä vuoteen 1984. Tuolloin Holland erosi yhtyeestä, joka oli Detroitissa esiintymässä Sammy Hagarin kanssa. Hollandin tilalle liittyi kosketinsoittaja John Galvin, jota hän itse pyysi ottamaan paikkansa.

Molly Hatchetista lähdettyään Holland ei ole toiminut aktiivisesti musiikkialalla. 1990-luvun lopussa hän soitti useiden vanhojen yhtyetovereidensa kanssa Dixie Jam Band -yhtyeessä. He esiintyivät muun muassa Molly Hatchet -solisti Danny Joe Brownille järjestetyssä tukikonsertissa heinäkuussa 1999. Vuonna 2003 Holland liittyi Southern Rock Allstarsiin, jossa soittivat ennestään Dave Hlubek ja Duane Roland. Hän on vieraillut useiden muidenkin southern rock -artistien keikoilla.

Vuonna 2005 Holland perusti entisten Molly Hatchet -yhtyetovereiden kanssa Gator Country -tribuuttiyhtyeen. Yhtyeessä olivat mukana Duane Roland, laulaja Jimmy Farrar, rumpali Bruce Crump ja basisti Riff West. Myös Dave Hlubek aikoi liittymään mukaan, mutta palasikin sen sijaan Molly Hatchetiin. Roland kuoli vuonna 2006, jonka jälkeen Hollandin kitaristikumppaneina Gator Countryssa toimivat Paul Chapman ja Linni Disse. Gator Country julkaisi singlen "Oh Atlanta" ja livealbumin. Yhtye lopetti toimintansa Westin ja Crumpin kuoltua vuosina 2014 ja 2015.

Tammikuussa 2005 Holland käynnisti projektin "Musicians with Medical Issues", joka tuki ja auttoi erinäisistä vammoista kärsiviä muusikkoja. Hän sai idean aikaisemmin kaaduttuaan ja saatuaan lantiomurtuman, joka leikattiin onnistuneesti marraskuussa 2004.

Holland selvisi aivohalvauksesta 2000-luvun alussa. Hollandin kuolinsyytä ei ole kerrottu julkisuuteen mutta hänen terveytensä kerrotaan heikenneen jo jonkin aikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Holland Steve  28.2.2018. Alabama Music Office. Viitattu 25.7.2018.
2. 1 2  Scott Munro03 August 2020: Molly Hatchet co-founder and guitarist Steve Holland has died *Classic Rock Magazine*. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Steve Holland, Discogs

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**HMS Excellent** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1787 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Arrogant-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 9. elokuuta 1781 Joseph Grahamilta Harwichista, missä köli laskettiin maaliskuussa 1782. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta 1787 ja valmistui joulukuussa Chathamissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 29 746 puntaa 16 shillinkiä ja 11 pennyä. Lisäksi Chathamiin maksettiin takiloinnista 210 puntaa kuusi shillinkiä ja kolme pennyä sekä kuparoinnista 8 513 puntaa yhdeksän shillinkiä ja kuusi pennyä.

Palvelus
--------

Amiraliteetti antoi 11. toukokuuta 1820 määräyksen aluksen muuttamisesta 58-tykkiseksi neljännen luokan fregatiksi. Muutostyöt aloitettiin joulukuussa 1825, mutta niitä ei saatettu koskaan päätökseen. Alus oli Portsmouthissa vastaanottoaluksena kesäkuussa 1825 ja edelleen tykistökoululaivana 1930. Alus romutettiin lokakuussa 1835 Deptfordissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 78-79
2. ↑  Winfield, Rif s. 79

*Arrogant*-luokan linjalaivat

|  |  |
| --- | --- |
| 1758 tilatut | *HMS Cornwall* - *HMS Arrogant* |
| Edgar-luokka | *HMS Edgar* - *HMS Goliath* - *HMS Vanguard* - *HMS Excellent* - *HMS Saturn* - *HMS Elephant* - *HMS Illustrious* - *HMS Bellerophon* - *HMS Zealous* - *HMS Audacious* |

|  |
| --- |
| Edeltäjät: Bellona-luokka – Seuraaja: Albion-luokka |
**Donna** oli Virroilta kotoisin ollut suomalainen rock-yhtye, jonka alkumuotona voidaan pitää mm. Taste ja Groundhogs-tyylistä musiikkia soittanutta heavytrioa, jonka muodostivat kitaristi Petteri Salminen, basisti Lasse Raja ja rumpali Paavo Kaihola. Myöhemmin mukaan liittyi kitaristi Jari Yliaho ja Salmisen lähdettyä opiskelemaan ja soittamaan Juicen yhtyeeseen hänen tilalleen tuli kitaristiksi Tapio Manninen. Syksyllä 1976 Rajan lähdettyä armeijaan tuuraajaksi otettiin Halipat Sui-yhtyeestä Vesa Reijonen. 1979 Yliaho siirtyi Juice Leskisen palvelukseen ja vuonna 1980 pianistina jonkin aikaa vuonna 1979 yhtyeessä soittanut Ila Loueranta siirtyi niin ikään Juice Leskisen Slam-kokoonpanoon. Kaihola soitti Donnassa vuoteen 1979, kunnes yhtye hajosi.

Yhtyeeseen kuului eri aikoina useitakin mm. Juice Leskisen ja Mikko Alatalon kanssa soittaneita muusikoita kuten mainitut Petteri Salminen, Jari Yliaho, Tapio Manninen, sekä Ila Loueranta. Yhtyettä nimitettiinkin joskus leikillisesti "Juicen farmibändiksi". 

Yhtye tuli laajemmin tunnetuksi voitettuaan rockin SM-kilpailut Kulttuuritalolla Helsingissä 15. joulukuuta 1975. Kokoonpanossa soittivat tällöin Jari Yliaho kitara ja laulu, Tapio Manninen kitara, Lasse Raja basso ja Paavo Kaihola rummut.
Yhtye sai voiton myötä levytyssopimuksen Love Recordsin kanssa. Se teki vain yhden singlen *Muinainen kaunotar / Epilogi* (*Love Records LRS 2136*) 1976, tuottajana toimi Måsse Groundstroem. Molemmat ovat omia sävellyksiä 29-vuotiaana kuolleen Kimmo Koskimaan runokokoelmasta *Hukkaperän lauluja*. "Muinaista kaunotarta" pidetään ensimmäisenä suomalaisena reggae -tyylisenä levytettynä kappaleena.
Kaihola ja Yliaho sekä basisti-laulaja Jari Loisa perustivat myöhemmin Siberia-yhtyeen.

Lähteet
-------

* Loveproge – Love Recordsin proge-klassikot 1968–1979 LXCD613 kansilehti

### Viitteet

1. ↑  Esko Lehtonen - Suomalaisen Rockin tietosanakirja s.83 Fanzine Oy 1983
2. ↑  Keijo Lindgren: Bändien Suomen mestaruuskilpailut 15.12.–75.  *MUSA*, 1976, 5. vsk, nro 1, s. 5. Helsinki:  Musa-kustannus.
3. ↑  Miska Rantanen - Love Records 1966–1979 Tarina Taiteilijat Tuotanto s.148 Schildts kustannus 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: Donna: Muinainen kaunotar (live 1976)
Yhtiön logo.
**Steve Jackson Games** (lyhennettynä usein myös **SJGames** tai **SJG**) on peliyhtiö, jonka on perustanut vuonna 1980 Steve Jackson. Yhtiö julkaisee kortti-, lauta- ja roolipelejä sekä peli-aiheista *Pyramid* -lehteä.

Historia
--------

Steve Jackson Games perustettiin vuonna 1980, kuusi vuotta *Dungeons & Dragons* -roolipelin julkaisun jälkeen, ja se julkaisi useita sci-fi -teemaisia strategia- ja roolipelejä. Yhtiö nousi nopeasti suosioon peleillään. Suosituimpiin varhaisiin SJGamesin julkaisemiin peleihin lukeutuvat *Car Wars* (1980), *Illuminati – Game of Conspiracy* (1982) ja Steve Jacksonin ennen SJGamesin perustamista suunnittelema *Ogre* (1977), johon yhtiö myöhemmin osti oikeudet.

### Kickstarter -projekti

Huhtikuussa 2012 Steve Jackson Games aloitti menestyneen hankkeen Kickstarter.com -sivustolle *Ogre* -pelin uutta painosta varten. Hankkeesta tuli pian sivuston menestynein lautapeli-aiheinen hanke.

Pelejä
------

*Pääartikkeli: Luettelo Steve Jackson Gamesin julkaisemista peleistä*
### Korttipelejä

* *Burn In Hell*
* *Car Wars: The Card Game*
* *Chez Geek*
* *Illuminati – The New World Order*
* *Hacker*
* *Munchkin*
* *Munchkin 2*
* *Munchkin 3*
* *Munchkin 4*
* *Munchkin 5*
* *Munchkin 6*
* *Munchkin 7*
* *Munchkin 8*
* *Munchkin Fu*
* *Munchkin Cthulhu*
* *Munchkin Cthulhu 2*
* *Munchkin Cthulhu 3*
* *Munchkin Cthulhu 4*
* *Munchkin Booty*
* *Munchkin Zombies*
* *Ninja Burger*

### Lautapelit

* *Car Wars*
* *Illuminati – Game of Conspiracy*
* *Dork Tower*
* *Frag*
* *Knightmare Chess*
* *Shockwave*
* *Tile Chess*

### Roolipelit

* *GURPS*
* *In Nomine*
* *Killer: The Game of Assassination*
* *Munchkin RPG*
* *Toon*
* *Tribes*

### Tietokonepelit

* *Autoduel*
* *Ogre* (tietokoneversio)
* *Ultracorps*

### Noppapelit

* *Zombie Dice*
* *Cthulhu Dice*
* *Proteus*

Lehdet
------

Steve Jackson Games on julkaissut lukuisia lehhtiä. Näihin lukeutuvat:

* *The Space Gamer* (1980–1985)
* *Fire & Movement* (1982–1985)
* *Autoduel Quarterly* (1983–1992)
* *Fantasy Gamer* (1983–1984)
* *Roleplayer* (1986–1993)
* *Pyramid* (1993–1998, 1998–2008, 2008–)
* *Journal of the Travellers Aid Society* (2000–)
* *d20 Weekly* (2002–2003)

Aiheesta muualla
----------------

* Steve Jackson Gamesin virallinen verkkosivusto
* Steve Jackson Games BoardGameGeek -sivustolla
* Ogre-projektin sivu Kickstarter -sivustolla
**Donna Ramona Orvokki Arima** (o.s. **Vainikainen**, 2. kesäkuuta 1934 Helsinki – 31. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen iskelmä- ja jazz-laulaja.

Ariman vanhemmat olivat sirkustaiteilijoita, ja myös Donna esiintyi nuorena vanhempiensa kanssa sirkuksessa ja tivoleissa. Arima opiskeli laulua 1950- ja 1960-luvuilla Eero Wäreen, Olavi Nybergin ja Martta Tigerin johdolla. Vuonna 1957 hän osallistui Koiton iskelmälaulukilpailuun, jonka päätuomarina toimi Georg Malmstén. Arima voitti kilpailun sekä tuomariston että yleisön äänestyksellä. Vuonna 1958 Arima voitti myös Helsingissä järjestetyn kupletti- ja iskelmälaulukilpailun ulkomaisen sarjan Suomen mestaruuden.

Ammattimaisen laulajanuran Arima aloitti Olavi Stillmanin orkesterissa ja sen jälkeen solistina Ossi Aallon orkesterissa. Hän esiintyi 1960-luvulla myös Saksassa Mario Weberin johtaman orkesterin kiertueella. Suomen televisiossa Arima esiintyi Tesvision *Laiva on lastattu* -ohjelmassa.

Arima levytti uransa aikana parikymmentä laulua, joista suosituimpiin kuuluivat muun muassa Kauko Käyhkön säveltämä *Tunturisatu* ja Ossi Aallon orkesterin kanssa levytetty *Kuun lumoissa*.

Lähteet
-------

* Donna Arima (pomus.net)
* Donna Ariman esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Suomalaisia jazziskelmiä vuosilta 1956–1963[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 29.11.2020, s. C 17


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Thou Shalt Suffer** oli norjalainen death metal -yhtye joka perustettiin 1990. Yhtye hajosi vuonna 1991, minkä jälkeen jäsenet perustivat Emperorin. Hajoamisen jälkeen Ihsahn jatkoi *Thou Shalt Suffer* -nimen käyttöä ja julkaisi ambient-tyylisen albumin vuonna 2000.

Historiaa
---------

Yhtye sai alkunsa vuonna 1990, kun laulaja Ihsahn tapasi kitaristi Samothin bändikoulussa. He alkoivat tehdä yhdessä musiikkia eri nimillä, kuten Dark Device, Xerasia ja Embryonic. Lopulta yhtyeen nimeksi tuli Thou Shalt Suffer. Samoihin aikoihin Ihsahn alkoi kehittää taitojaan kosketinsoittajana, ja hänen tavaramerkikseen muodostunut äänimaailma on kuultavissa yhtyeen levytyksissä. Samana vuonna yhtye levytti kaksi demoa *Into The Woods Of Belial* ja *Open The Mysteries Of Your Creation*.

Kun Samoth alkoi säveltää musiikkia yhtyeen ulkopuolella, niin Thou Shalt Suffer hajosi. Basisti Ildjarn ja rumpali Thorbjørn Akkerhaugen erosivat yhtyeestä. Ildjarn perusti oman sooloprojektinsa ja Akkerhaugen perusti Akkerhaugen Studios -yrityksen. Näihin aikoihin (loppuvuodesta 1991) Emperor aloitti toimintansa.

Yhtyeen ensimmäinen albumi *Somnium* ilmestyi vuonna 2000. Sen säveltämisestä ja tuottamisesta vastasi kokonaisuudessa Ihsahn. Tyyliltään albumi oli ambientia yhdistettynä keskiaikaiseen musiikkiin. Yhtyeen molemmat demot julkaistiin vuonna 1997 kokoelma-albumina nimellä *Into The Woods Of Belial* ja se julkaistiin uudelleen vuonna 2004.

Nykyisin yhtye on tauolla Ihsahnin keskittyessä soolouraansa, kun hänen toinen yhtyeensä Peccatum on hajonnut.

Levytykset
----------

### Albumit

* *Somnium* (2000)
* *Into The Woods Of Belial* (1997) (kokoelma, uudelleenjulkaistu 2004)

### Demot

* *Into The Woods Of Belial* (1991)
* *Open The Mysteries Of Your Creation* (1991)

Yhtyeen jäsenet
---------------

### Nykyiset jäsenet

* Ihsahn (Vegard Tveitan) – laulu, kitara, kosketinsoittimet (1990–1991, 2000)

### Entiset jäsenet

* Samoth (Tomas Haugen) – kitara (1990–1991), rummut (1991)
* Ildjarn (Vidar Vaaer) – basso (1991)
* Thorbjørn Akkerhaugen – rummut (1991)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Thou Shalt Suffer
**Kalevi Seppälä** (27. tammikuuta 1913 Ruovesi – 16. joulukuuta 1988 Valkeakoski) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Seppälän vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Oskari Seppälä ja emäntä Siiri Emilia Rautalahti ja puoliso vuodesta 1940 sairaanhoitaja Saimi Johanna Heikkilä. Seppälä tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1932 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1935. Hän oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja vuodesta 1935 ja toimi Jämsän hoitoalueen ylimääräisenä metsänhoitajana 1936–1937. Yhtyneet paperitehtaat -yhtiön Valkeakosken metsäkonttorin piirimetsänhoitaja Seppälä oli 1937–1951 ja metsäpäällikkö 1952–1971 sekä johtokunnan jäsen 1952–1971 ja kolmas varapuheenjohtaja vuodesta 1962. Urjalan pika-asutustoimikunnan metsänhoitajajäsen Seppälä oli 1940–1941 ja kansanhuoltoministeriön puutavarakuljetustoimiston päällikkö ja metsä- ja kuljeltusasiain keskusjohdon jäsen 1946–1947. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Talvisotaan Seppälä osallistui pioneerijoukkueen johtajana Taipaleenjoella ja jatkosotaan jalkaväkipataljoonan adjutanttina, Kannaksen ryhmän puutavaraupseerina ja Päämajan huoltopäällikön esikunnan toimistoupseerina. Metsäneuvoksen arvonimen Seppälä sai 1964.

Julkaisuja
----------

* *Metsäteknologia: Kustannus- ja kantohintalaskelmat*, 1950, Keskusmetsäseura Tapio

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Metsäneuvos Kalevi Seppälä (1913–1988). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.3.2023.
2. ↑  Kuolleet. Metsäneuvos Kalevi Seppälä.  *Uusi Suomi*, 22.12.1988, nro 345, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2023.
3. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 887. Viitattu 10.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Kalevi Seppälä *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
Filip Hološko vuonna 2010
**Filip Hološko** (s. 17. tammikuuta 1984 Piešťany) on slovakialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Çaykur Rizesporia lainalla saman sarjan Beşiktaş JK:sta. Oikeajalkainen Hološko on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Slovakian jalkapallomaajoukkueeseen. Hološko on 185 senttimetriä pitkä.

Seurajoukkueura
---------------

Hološkon kasvattajaseura on hänen kotimaansa AS Trenčín, jota hän edusti vuoden 2001 aikuisten tasolla. Vuonna 2002 Hološko siirtyi tšekkiläiseen Slovan Libereciin. Libereciä hän edusti vuoteen 2005 tehden 54 liigapelissä 17 osumaa. Seuraavaksi Hološko siirtyi Turkkiin, Manisasporin riveihin. Hän pelasi seurassa kaudet 2006-2008, joissa kertyi 65 peliä ja 22 maalia. Vuonna 2008 Hološko siirtyi Turkin suurseuraan, Beşiktaş JK:hon. Beşiktaşissa hän on voittanut kerran Turkin mestaruuden ja kaksi kertaa cupin sekä pelannut Mestareiden liigassa. Vuonna 2011 Hološko oli lainalla Istanbul Büyükşehirissä ja vuonna 2014 hän siirtyi lainalle Turkin Superliigan Çaykur Rizesporiin.

Maajoukkueura
-------------

Hološko pelasi Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa vuoden 2003 MM-kisoissa Abu Dhabissa. Slovakian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2005. Hološko kuului Slovakian joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoissa, jonne Slovakia selviytyi ensikertalaisena. Hän pelasi turnauksessa kahdessa Slovakian alkulohkon ottelussa, kun Slovakia eteni 16 parhaan joukkoon. Marraskuussa 2014 Hološko teki Suomea vastaan maalin vain 34 sekunnin pelin jälkeen, kun Slovakia voitti 2-1 Žilinassa.

Lähteet
-------

* Filip Hološko Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Heksamilion** (m.kreik. Ἑξαμίλιον τείχος, *Heksamilion teikhos*; myös *Hexamilion*) oli antiikin aikainen ja keskiaikainen muuri Korintin kannaksella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat nykyisten Kórinthoksen ja Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kuntien alueella.

Korintin ympäristö antiikin ajalla. Heksamilion-muuri merkitty mustalla, Diolkos ja muut tiet punaisella.
Korintin kannaksen yli oli rakennettu useita muureja jo aiemmin antiikin aikana. Kannas oli linnoitettu muurilla muun muassa persialaissotien aikaan 400-luvulla eaa. Heksamilion-muuri rakennettiin myöhäisantiikin aikana 400-luvulla jaa. alun perin suojaamaan Korintin kaupunkia ja sen aluetta pohjoisesta tulleiden visigoottien hyökkäyksiltä. Muurin rakentamiseen käytettiin kannaksen alueen antiikin aikaisten rakennusten, kuten Isthmian Poseidonin temppelin, osia.

Heksamilion sai nimensä siitä, että sen pituus oli kuusi roomalaista mailia, mikä tekisi noin 8,9 kilometriä. Muuri ylitti Korintin kannaksen sen eteläosassa laivoja varten tehdyn Diolkos-vetotien ja nykyisen Korintin kanavan linjausten eteläpuolella. Muurissa oli yhteensä 153 tornia.

Heksamilion-muuri oli käytössä ja sitä pidettiin yllä keskiajan lopulle saakka, ja se toimi linnoitteena turkkilaisia osmaneja vastaan vielä 1300- ja 1400-luvuilla. Osmanit tuhosivat muurin vuosina 1397 ja 1446. Sitä yritettiin kunnostaa viimeisen kerran 1450-luvun alussa, kunnes osmanit valtasivat alueen vuonna 1452.

Muuria on kaivettu esiin useista kohdista, kuten 37°55′12″N, 22°58′55″E, 37°55′08″N, 22°59′09″E ja 37°54′56″N, 22°59′45″E.

Lähteet
-------

1. ↑  Anderson, Mike: The Peloponnesian Wall across the Isthmus of Corinth *mikeanderson.biz*. Viitattu 19.4.2016.
2. 1 2  The Fortress and the Hexamilion *Ohio State Excavations at Isthmia*. The Ohio State University. Viitattu 19.3.2016.
3. ↑  Bartusis, Mark C.: *The Late Byzantine Army: Arms and Society, 1204-1453*, s. 115–117. The Middle Ages Series. University of Pennsylvania Press, 1997. ISBN 0812216202. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heksamilion** Wikimedia Commonsissa
**Heksabromibifenyyli** (C12H4Br6) on polybromattuihin bifenyyleihin (PBB) kuuluva yhdiste, jonka tuotanto alkoi 1970. Heksabromibifenyyliä on käytetty palonestoaineena lämpökestomuoveissa ja elektroniikkatuotteissa, vähemmän autoteollisuuden päällysteissä, lakoissa ja polyuretaanivaahdossa.
Aineen käytöstä on nykyään lähes kokonaan luovuttu (USA:ssa tuotanto loppui 1975). 70-luvun lopun jälkeen PBB-yhdisteitä on korvattu mm. difenyylieettereillä. Heksabromobifenyylin käyttö kiellettiin 2004 Euroopan unionin asetuksella 850/2004.

Suomessa ei tiettävästi ole käytetty heksabromibifenyyliä, mutta sitä sisältäviä tuotteita on tuotu maahan. Päästöstä ei ole olemassa arviota, eikä pitoisuuksista ympäristössä.

Terveysvaikutukset
------------------

Heksabromibifenyylin on kokeissa todettu olevan haitallista tai hyvin lievästi myrkyllistä jyrsijöille. Heksabromibifenyylille altistuneilla ihmisillä on havaittu ihovaurioita, kuten aknea, ja hiustenlähtöä. Polybromatut bifenyylit häiritsevät hormonitoimintaa ja ovat mahdollisesti syöpää aiheuttavia.

Ympäristövaikutukset
--------------------

Heksabromibifenyyli sitoutuu voimakkaasti maahan ja sedimentteihin ja on ympäristössä pysyvä. Se on erittäin kertyvä ja sitä on maailmalla löydetty sedimenteistä ja kaloista.

Lähteet
-------

* Ympäristöministeriö: Suomi-POP, Taustaselvitys pysyvien orgaanisten yhdisteiden kansainvälisten rajoitusten täytäntöönpanosta
* Leea Fraktman: Bromatut palonestoaineet ympäristössä, Helsingin kaupungin ympäristökeskuksen julkaisuja 2/2002[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Hexabromobiphenyl (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Hexabromobiphenyl[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Katunäkymää marraskuussa 2011.
**Thorvald Meyers gate** on Oslossa sijaitseva katu, joka alkaa Sagenen kaupunginosasta ja kulkee Grünerløkkan läpi päättyen Akerselvan ylittävälle Nybrua-sillalle. Katu on saanut nimensä liikemies Thorvald Meyerin mukaan, joka omisti alueen 1860-luvulla. Thorvald Meyers gate on kaupunginosansa pääväylä ja sen varrella on paljon liikkeitä. Sillä kulkee myös raitiovaunuja. Kadun varrella sijaitsevia aukioita ovat Schous plass, Olaf Ryes plass ja Birkelunden.

Kuvia
-----

* Thorvald Meyers gate 2: entinen Ringnes-panimo.Thorvald Meyers gate 2: entinen Ringnes-panimo.
* Thorvald Meyers gate 31: Birkelunden ja PaavalinkirkkoThorvald Meyers gate 31: Birkelunden ja Paavalinkirkko
* Thorvald Meyers gate 38: entinen palo- ja poliisiasema (J. W. Nordan, 1876).Thorvald Meyers gate 38: entinen palo- ja poliisiasema (J. W. Nordan, 1876).
* Thorvald Meyers gate 56: Grünerløkkan metodistikirkko (Albert Unger, 1874)Thorvald Meyers gate 56: Grünerløkkan metodistikirkko (Albert Unger, 1874)

Lähteet
-------

1. ↑  Thorvald Meyers gate *Oslo byleksikon*. Viitattu 13.6.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thorvald Meyers gate** Wikimedia Commonsissa
**Thorvald Aleksis Ekholm** (22. maaliskuuta 1913 Turku – 9. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli Suomen korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos.

Ekholm valmistui ylioppilaaksi vuonna 1932 Turussa ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1937. Hän työskenteli aluksi muun muassa notaarina, mutta tuli korkeimpaan oikeuteen jo vuonna 1942, ensin ylimääräiseksi virkamieheksi, sitten notaariksi, nuoremmaksi oikeussihteeriksi ja vuonna 1952 vanhemmaksi oikeussihteeriksi. Vuosina 1945–1946 hän oli mukana sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä sihteerinä.

Ekholmille myönnettiin vuonna 1971 Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978. Ekholm menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1990.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kautto, Timo: / Ekholm, Thorvald (1913–1990). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 18.5.2017.
2. 1 2 3  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 99–100. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Välkevirta, Leila: Oikeusneuvos Thorvald Ekholm (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*.  23.4.1990.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Pajulan työväentalo** oli Someron kaupungin Pajulan kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin 1970-luvun alkupuolella.

Historiaa
---------

Pajulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Oman talon yhdistys sai vuonna 1916, ja taloa laajennettiin vuonna 1927. Laajennustyö oli vuonna 1930 yhä osin kesken. Talolla pidettiin muun muassa kesäjuhlia, joissa vuonna 1931 oli yli 200 osallistujaa. Kesällä 1933 Lapuanliikkeen kannattajat tunkeutuivat talolle ja tuhosivat siellä muun muassa tauluja.

Muistitiedon mukaan talo purettiin 1970-luvun alussa, ja hirret jaettiin yhdistyksen jäsenten kesken. Tontti lahjoitettiin Someron työväenyhdistykselle vuonna 1993, kun Pajulan työväenyhdistys lakkasi toimimasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tiirakari, Leeni; Salminen, Pekka; Horila, Tapio (toim.): Someron joulu 1999 (pdf)  1999. Somero:  Somero-seura. Viitattu 17.1.2023.
2. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.7.1931, no 189. Viitattu 17.1.2023.
3. ↑  Kansan Työ *digi.kansalliskirjasto.fi*.  2.6.1933, no 125. Viitattu 17.1.2023.
**Otto Mauritz Johansson** (18. syyskuuta 1891 Helsinki – 24. joulukuuta 1954) oli suomalainen jääkärivänrikki ja toimitusjohtaja. Hänen vanhempansa olivat kauppias Frans Elias Johansson ja Beata Elisabet Wägar. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Elisabet Rosalie von Vangerowin kanssa, josta hän erosi vuonna 1922 ja avioitui uudelleen vuonna 1930 Ellen Irene Eklöfin kanssa.

Opinnot
-------

Johansson kävi kansakoulun ja kauppaopiston Hampurissa vuosina 1910–1911.

Jääkärikausi
------------

Johansson työskenteli liikemiehenä Hampurissa ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 26. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. marraskuuta 1915 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 7. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin 17. huhtikuuta 1917 sairauden takia toistaiseksi lomalle. Häntä hoidettiin marraskuusta 1917 helmikuulle 1918 keuhkotaudin takia eri parantoloissa Saksassa ja hänet vapautettiin lopullisesti sotapalveluksesta 13. helmikuuta 1918.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen aika
----------------------------------------

Jääkäripataljoonasta eronsa jälkeen hän toimi liikemiehenä Hampurissa vuosina 1918–1929, jolloin perusti agentuuriliikkeensä Helsinkiin. Omien liiketoimiensa ohella hän toimi vuodesta 1935 alkaen Oy. WEF Ab:n toimitusjohtajana.

Talvi- ja jatkosota
-------------------

Johansson osallistui talvisotaan Elintarvikevarikko 2:n Vaasan osaston apulaispäällikkönä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Päämajan intendenttiosastolle ja toimi vuodesta 1941 alkaen myös Päämajan asettamana yhdysupseerina saksalaisen joukko-osaston esikunnassa Hangossa aina sodan päättymiseen saakka. Sotien jälkeen hän toimi Motti Oy:n toimitusjohtajana Helsingissä. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaahan.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Vänrikki 1941
 |  | * Talvisodan muistomitali
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
* Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975