recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Prink** on kansainvälinen tulostintarvikkeisiin (muste- ja laserkasetit sekä paperi) erikoistunut franchising-ketju, jolla on Suomessa viisi toimipistettä Helsingissä, sekä verkkokauppa. Prink on alun perin Italiassa vuonna 2001 perustettu yritys. Sillä on yli 800 myymälää 14 eri Euroopan maassa. Suomeen ensimmäinen myymälä avattiin vuonna 2006. Sittemmin Prink on vahvistanut asemaansa avaamalla viidennen myymälänsä 2013 Helsingin Itäkeskukseen, neljä muuta sijaitsevat Asematunnelissa, Pasilassa, Hakaniemessä ja Kampissa Lönnrotinkadulla.

Prinkin tuotevalikoimassa on Prink- muste- ja laserkasetit, alkuperäiset tuotteet, täyttöpakkaukset mustesuihkutulostimille, Prink TTR- faksin lämpörullat sekä erilaiset tulostuspaperit. 

Prink Love Nature -ohjelman avulla kierrätetään käytetyt mustekasetit uusiokäyttöön ympäristönsuojeluun sitoutuneiden yhteistyökumppaneiden kanssa. Prink tarjoaa myös käytettyjen tuotteiden vastaanottopalvelun.

Osana Prinkin toimintaa Suomessa on myös veloitukseton tulostinhuoltopalvelu mustesuihkutulostimille. Palvelun avulla pyritään saamaan toimintakuntoon heikosti toimivia tulostimia tavanomaisilla huoltotoimenpiteillä.*lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen viralliset sivut

Lähteet
-------

1. ↑  Keitä olemme *Prinkonline.fi*. Prink.  Arkistoitu 26.9.2015. Viitattu 27.9.2015.
**Lars Torbjörn Lassenius** (s. 4. elokuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja entinen kymmenottelija.

Henkilöhistoria
---------------

Lasseniuksen vanhemmat olivat Lars Ragnar Lassenius ja Greta Elisabet Lindqvist. Hän avioitui vuonna 1958 Ilmi Maria Uiton kanssa. Lassenius tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Valmistuttuaan Lassenius toimi lääkärinä muun muassa Volvon palveluksessa Ruotsissa kymmenen vuotta. Hänen Ruotsissa syntyneet kolme tytärtään jäivät sinne asumaan, hän itse asuu Porvoossa.

Urheilu-ura
-----------

Lassenius voitti EM-hopeaa kymmenottelussa Bernissä 1954 tuloksella 6 424. Vuonna 1956 Melbournen olympialaisissa hän oli seitsemäs (tulos 6 565). Lassenius edusti Porvoon Akillesta ja HIFK:ta. Hän pelasi myös koripalloa Helsingin Arsenalin joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 336. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Hopeamitalistin kultaiset muistot (HS 9.8.2014)
3. ↑  Historia - HIFK-Friidrott HIFK-Friidrott.  Arkistoitu 3.5.2014. Viitattu 30.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Lassenius Kymmenottelu.net-sivustolla (arkistoitu versio)
* Torbjörn Lassenius Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Gloire-luokka** oli Ranskan laivaston kolmen 1860-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama panssarifregattiluokka. Luokan nimikkoalus *Gloire* oli ensimmäinen avomerikelpoinen ironclad maailmassa. Luokan alukset luokiteltiin aikanaan yhdellä koko aluksen pituuden kattavalla tykkikannella varustettuina aluksina panssarifregateiksi. Koska tykit oli asetettu aluksen kummallekin laidalle ne ovat brittiläisen luokituksen mukaan myös niin sanottuja broadside ironcladejä.

Suunnittelu
-----------

Linjataktiikkaan soveltuvat alukset suunnitteli ranskalainen laiva-arkkitehti Henri Dupuy de Lôme, mikä poikkesi brittiläisen Warrior-luokan suunnitellusta käytöstä. Alukset olivat 77,25-78,22 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 17 metriä. Niiden syväys oli 8,48 metriä.

Voimanlähteenä oli yksi höyrykone, joka pyöritti kuusilapaista 5,8 metrin potkuria. Höyry tuotettiin kahdeksalla kattilalla. Koneisto oli suunniteltu tuottamaan 2 500 hevosvoimaa. Koeajoissa saavutettiin kolmentoista solmun nopeus. Alusten varastoissa oli 675 tonnia hiiltä, mikä mahdollisti kahdeksan solmun nopeudella 4 000 kilometrin toimintamatkan. Alukset oli lisäksi varustettu kolmimastoisella parkkimaisella takilalla, jonka purjepinta-ala oli 1 100 neliömetriä. Takila vaihdettiin myöhemmin 2 500 neliömetrin täystakilaan, josta kuitenkin jouduttiin luopumaan alusten heilumisen vuoksi.

Luokan alusten aseistuksena oli aluksi 36 kappaletta 164 millimetrin Modèle 1858 rihlattuja suustaladattavia tykkejä. Nämä oli kahta lukuun ottamatta asennettu laidoille. Kaksi tykkiä oli asenettu ylemmälle kannelle keulaan. Tykeillä ammuttiin 44,9 kilogramman ammuksia, joiden nopeus oli ainoastaan 322 metriä sekunnissa. Ammukset olivat lähes tehottomia panssaroitua alusta vastaan. Tykit vaihdettiin vuonna 1868 takaaladattaviksi Modèle 1868 -tykeiksi. Kuusi 240 millimetrin tykkiä asennettin keskelle tykkikantta ja kaksi 194 millimetrin tykkiä korvasivat alkuperäiset yläkannen tykit. Tulenjohtotorni oli avokattoinen ja sen suojana oli 100 millimetrin panssarointi.

760 millimetriä paksu puinen runko oli täysin verhottu 120 millimetrin valurautalevyin. Panssarointi kattoi 5,4 metriä vesirajasta ja kaksi metriä vesirajan alle.

Alukset
-------

**Gloire-luokan taistelulaivat**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gloire | Arsenal de Toulon | 4. maaliskuuta 1858 | 24. marraskuuta 1859 | elokuu 1860 |  |
| Invincible | Arsenal de Toulon | 1. toukokuuta 1858 | 4. huhtikuuta 1861 | maaliskuu 1862 |  |
| Normandie | Arsenal de Cherbourg | 14. syyskuuta 1858 | 10. maaliskuuta 1860 | 13. toukokuuta 1862 |  |

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gloire-luokka (ironclad)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 286

*Gloire*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *Gloire* – *Invincible* – *Normandie* |
| Edeltäjä: EI – Seuraaja: *Couronne* |
Birminghamin keskustaa: *The Mulberry Bush* oli kuvan keskellä pyöreän rakennuksen alla.
Birminghamin pääkatu New Street. *Tavern in the Town* oli kuvan oikeassa laidassa.
**Birminghamin pubipommit** olivat kaksi terrori-iskua 21. marraskuuta 1974. Birminghamin keskustassa räjähtäneet pommit surmasivat 19 henkeä ja yli 180 loukkaantui. Poliisi uskoo, että IRA oli iskujen takana. Iskut tehtiin samana päivänä kun läheisessä Coventryn kaupungissa surmatun IRA:n jäsenen James McDaden ruumis palautettiin Irlantiin 

Iskut kohdistuivat kahteen nuorison suosimaan pubiin, *The Tavern in the Town* ja *the Mulberry Bush*.

Kuusi miestä tuomittiin iskuista elinkautiseen vankeuteen, mutta heidät vapautettiin vetoomustuomioistuimen päätöksella 16 vuotta myöhemmin vuonna 1991. Tuomitut Hugh Callaghan, Patrick Joseph Hill, Gerard Hunter, Richard McIlkenny, William Power ja John Walke saivat korvauksia 840 000 punnasta 1,2 miljoonaan puntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  1974: Birmingham pub blasts kill 19 *On This Day*. BBC. Viitattu 17.6.2013.
2. ↑  Birmingham pub bombings survivor tells his story - 38 years to the day after IRA attack (elonjääneiden haastatteluja) Birmingham Mail. Viitattu 17.6.2013.
3. ↑  Birmingham Pub Bombings Birmingham Mail. Viitattu 17.6.2013. (englanniksi)
4. ↑  Birmingham Six man Patrick Hill’s libel payout from poetry publisher Belfast Telegraph. Viitattu 17.6.2013. (englanniksi)
**Olkikulmumittari** (*Idaea sylvestraria*) on melko pieni, kellertävänsävyinen mittariperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Siipien pohjaväri on kellertävän harmaa ja siivillä on yksittäisten tummien siipisuomujen tuottamaa pisteytystä. Etusiiven poikki kulkee viisi ja takasiiven poikki neljä kellanruskeaa poikkiviirua, mikä antaa tiheäjuovaisen vaikutelman. Kaikissa siivissä on selvä, musta keskipilkku, minkä lisäksi siipien ulkoreunassa, ripsien tyvellä on rivi mustia pisteitä. Siipien alapinnat ovat selvästi mustakehnäiset. Siipiväli 16–18 mm.

Lähinnä samannäköinen laji on vaaleakulmumittari (*Idaea pallidata*).

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Levinneisyysalue yltää Espanjasta ja Britteinsaarilta Euroopan, Venäjän ja Keski-Aasian poikki Länsi-Siperiaan. Suomessa havainnot keskittyvät Ahvenanmaalle sekä maan lounais-, etelä- ja itäosiin, levinneisyyden ulottuessa Itä-Suomen sisämaassa pitkälle Pohjois-Savoon ja -Karjalaan. Länsirannikkoa pitkin olkikulmumittaria tavataan aivan Perämeren pohjukkaan saakka, mutta Keski- ja Pohjois-Suomen sisämaasta laji näyttää puuttuvan. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuulta elokuun alkupuolelle, mutta lennon huippu sijoittuu selvästi heinäkuuhun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Olkikulmumittari elää erityisesti kuivemmissa ympäristöissä, kuten kuivemmilla niityillä ja hiekkamailla. Sitä tavataan myös erilaisissa kulttuuriympäristöissä. Laji on esiintymiseltään jokseenkin paikoittainen ja sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta hyvällä paikalla esiintymä saattaa olla runsaslukuinen. Perhoset aloittavat lennon hämärän laskeuduttua, mutta saattavat häiriöstä lähteä liikkeelle myös päivällä. Laji tulee hyvin valolle. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö monien ruohovartisten kasvien ja varpujen kuihtuneita osia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4 5  Mikkola K, Jalas I. Peltonen O.: *Suomen perhoset. Mittarit 1*. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint, 1985. ISBN 951-99620-7-7.  s. 62
4. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]
5. ↑  Skou P.: *The Geometroid Moths of North Europe (Lepidoptera; Drepanidae and Geometridae)*. Brill, 1986. ISBN 978-9004078598.  s. 51–52

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Olkikulmumittari (*Idaea sylvestraria*)
* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Vlindernet (hollanniksi)
* Ohje eräiden *Scopula*- ja *Idaea*-lajien tunnistamiseksi (hollanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q171389
* BioLib: 52454
* BOLD: 182402
* CoL: 3PBZQ
* EoL: 279274
* EUNIS: 307252
* Fauna Europaea: 444181
* Fauna Europaea (new): 5a192752-5e99-4c44-b50d-84c9b9aed72a
* GBIF: 5146496
* iNaturalist: 475407
* IRMNG: 11148992
* LepIndex: 214505
* LoB: 4001
* NBN: NHMSYS0021143853
* NCBI: 986997

 |

 |
Milland vuoden 1967 elokuvassa *Odio per odio*
**Gloria Milland** (oikealta nimeltään *Mara Fiè*, s. 11. lokakuuta 1940 Cagliari) on italialainen elokuvanäyttelijä.

Pitkän, kauniin ja hienostuneen näyttelijän ensimmäinen elokuva oli Giorgio Simonellin *Fantasmi e ladri* vuonna 1959. 1960-luvun alussa hän omaksui ajan tavan mukaan amerikkalaistyylisen taiteilijanimen. Milland esiintyi lukuisissa komedioissa ja seikkailuelokuvissa, mutta vetäytyi elokuva-alalta jo 1960-luvun lopussa.

Elokuvia
--------

* *Bagdadin veijari*, 1961
* *Goliath contro i giganti*, 1961
* *Akhilleus – voittamaton soturi*, 1962
* *Ursus, il gladiatore ribelle*, 1962
* *Goliath e la schiava ribelle*, 1963
* *Il gladiatore che sfidò l’impero*, 1965

Lähteet
-------

1. ↑  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: Le attrici*, s. 242. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-214-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Elonet: Gloria Milland
* Internet Movie Database: Gloria Milland (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Olkaluu eli humerus muodostaa olkavarren.
**Olkaluu** (lat. *humerus*) on olkavarren ainoa luu. Yläpäästään se rajoittuu olkaniveleen ja alapäästään kyynärniveleen. Olkaluun olkaniveleen osallistuvassa osassa eli sen yläpäässä on nivelrustoa puolipallon muotoisella alueella. Kyynärniveleen osallistuvassa luun alapäässä on kyynärluuta vastaava olkaluun tela ja värttinäluuta vastaava olkaluun värttinänasta. Olkaluun anatominen vastine jalassa on reisiluu.

Mahdollisia olkaluun ongelmia ovat olkaluun murtuma ja olkaluun sijoiltaanmeno.

Piirteitä
---------

Olkaluu edestä (vas.) ja takaa (oik.)

Kirurgisen kaulan murtuma röntgenkuvassa.Puolipallon muotoinen ulkonema olkaluun yläpäässä mediaalisesti on olkaluun pää (*caput humeri*). Se niveltyy olkanivelessä. Pään muodostavan puolipallon reuna on luun anatominen kaula (*collum anatomicum*). Olkaluun yläpäässä lateraalisemmin on kaksi olkakyhmyä, joista pienempi (*tuberculum minus*) on ventraalisesti suurempaan (*tuberculum majus*) nähden. Olkakyhmyjen välivako (*sulcus intertubercularis*) jatkuu alas olkaluun proksimaalista vartta. Olkakyhmyihin kiinnittyy kiertäjäkalvosimen jänteitä.

Olkakyhmyjen alapuolella olkaluun kiertää kirurginen kaula (*collum chirurgicum*), joka on heikkoutensa takia tyypillinen murtumakohta.

Olkaluun alapäässä on nivelnasta eli kondyyli (*condylus*). Sen osista tela (*trochlea humeri*) niveltyy kyynärluuhun ja olkaluun värttinälasta (*capitulum humeri*) värttinäluuhun kyynärnivelessä. Kondyyli on nivelruston peittämä.

Anteriorisesti kondyylin yläpuolella on kaksi kuoppaa, joihin kyynär- ja värttinäluiden ulokkeet menevät kyynärpään koukistuksessa: *fossa coronoidea* mediaalisesti ja *fossa radialis* lateraalisesti.

Mediaalisesti ja lateraalisesti kondyylin yläpuolella olkaluun alapäässä ovat olkaluun sisä- ja ulkosivunasta (*epicondylus medialis & lateralis*). Sisäsivunasta on kiinnityskohta kyynärvarren anteriorisen lihasaition lihaksille, ulkosivunasta posteriorisen lihasaition lihaksille.

Lähteet
-------

* Drake, Richard L. & al.: *Gray's Anatomy for Students*, s. 625–626, 668–669, 680–681. Churchill Livingstone, 2005. ISBN 978-0-443-06612-2. (englanniksi)
Frank Morris.
**Frank Lee Morris** (1. syyskuuta 1926 Washington, D.C. – katosi 11. kesäkuuta 1962) on/oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka pakeni Alcatrazin vankilasta ja katosi jäljettömiin.

Ensimmäisen kerran Morris tuomittiin rikoksesta jo 13-vuotiaana. Sittemmin hän istui monta kertaa vankilassa muun muassa huumausainerikoksista ja aseellisista ryöstöistä. 20. tammikuuta 1960 hänet vietiin Alcatraziin, missä hänestä tuli vanki numero AZ1441. Morris teki tarkan pakosuunnitelman yhdessä Clarence Anglinin ja John Anglinin kanssa. He suurensivat betoniseinässä olevaa ilmastointireikää, josta he pääsivät ilmastointikanavan kautta katolle. Vuonna 1962 he saivat reitin valmiiksi. Yöllä 11. kesäkuuta 1962 kolmikko pakeni sellistä katolle ja sieltä alas rantaan lautalle, jonka he olivat rakentaneet sadetakeista. Vangit meloivat lautallaan Angel Islandille, josta he jatkoivat mantereelle. Matkaa Angel Islandille oli noin 3 kilometriä. Seuraavana aamuna vartija ihmetteli, kun Frank Morris ei herännyt. Vartija läimäytti Morrisia kaltereiden välistä kasvoille, jolloin Morrisin tekopää putosi lattialle ja pako paljastui. National Geographic-kanavan dokumentissa löydettiin FBI:n asiakirjoja, joiden mukaan kolmikon kumivene löytyi ehjänä Angel Islandilta, vastoin FBI:n julkista ilmoitusta. Kuukauden kuluttua paosta norjalaisen aluksen kerrotaan havainneen vanginvaatteita muistuttavia asusteita vedessä kelluneen ruumiin päällä. Anglinin veljesten sukulaiset ovat väittäneet saaneensa heiltä kirjeitä.*lähde?*

Paosta on kuitenkin kehitetty salaliittoteorioita ja yhden teorian mukaan vangit olisivat päässeet pakenemaan, mutta Yhdysvaltain hallitus piti häpeissään asian salaisuutena.*lähde?*

Tapauksen pohjalta on valmistunut elokuva *Pako Alcatrazista* (Don Siegel, 1979).

Morrisin tekemä tekopää

Lähteet
-------

* The Great Escape from Alcatraz; A Brief Narrative on Frank Morris and the Anglin Brothers www.alcatrazhistory.com. Viitattu 6.1.2008.

### Viitteet

1. ↑
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Hyvästä** (m.kreik. Περὶ τἀγαθοῦ, *Peri tagathū*) oli Aristoteleen kirjoittama filosofinen, metafysiikkaa käsitellyt teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia myöhempien antiikin aikaisten kirjailijoiden teosten kautta.

Teos tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosten luettelosta. Tämän mukaan teos käsitti kolme kirjaa. Teos on joskus luettu Aristoteleen dialogien joukkoon, mutta se ei todennäköisesti ollut dialogi, vaan luettavissa Aristoteleen metafysiikkaa käsittelevien didaktisten teosten joukkoon yhdessä teoksen *Ideoista* kanssa.

Teos oli selonteko Platonin pitämästä puheesta nimeltä "Hyvästä", joka käsitteli nimestään huolimatta lähinnä metafysiikkaa: Platon selvitti siinä ideaoppinsa viimeisintä vaihetta, joka oli teoria ideaaliluvuista. Dialogissa Aristoteles vastustaa Platonin matemaattista metafysiikkaa samoin kuten kirjoittamassaan dialogissa *Filosofiasta*, joka on myös kadonnut. Teos on todennäköisesti kirjoitettu ennen Platonin kuolemaa vuonna 347 eaa.

Teoksesta säilyneet katkelmat ovat merkittäviä Platonin ideaopin kehityksen tuntemisen kannalta, koska Platonin ideaalilukuteoriasta tiedetään vain vähän.

Lähteet
-------

1. 1 2  Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* V.22.
2. ↑  Zanatta, Marcello: "Sul bene. Introduzione. Testimonianze. Frammenti". Teoksessa Aristotele: *Frammenti. Opere logighe e filosofiche*, s. 143–217. A cura di Marcello Zanatta. Classici greci e latini. BUR, 2010. ISBN 978-88-17-03861-4.
3. 1 2  Wians, William Robert: *Aristotle’s Philosophical Development: Problems and Prospects*, s. 3. Rowman & Littlefield, 1996. ISBN 0847680444. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2 3  Ross, W. D.: "Introduction". Teoksessa Ross, W. D.: *The Works of Aristotle*, s. xi–xii. Volume XII: Select Fragments. Oxford: Oxford University Press, 1952. Teoksen verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Aristoteles: *Peri tagathou*. Teoksessa Ross, W. D.: *Aristotelis Fragmenta selecta*. Oxford: Oxford University Press, 1955.  Katkielmien alkuteksti.
* Aristotle: "On the Good". Teoksessa Ross, W. D.: *The Works of Aristotle*. Volume XII: Select Fragments. Oxford: Oxford University Press, 1952. Teoksen verkkoversio.  Englanninkielinen käännös katkelmista.
**Laura Lehtoranta** (s. 20. kesäkuuta 1984) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Korisliigassa 18 kautta ja voittanut Peli-Karhujen joukkueessa viisi Suomen-mestaruutta.

Lehtoranta on Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti. SM-sarjassa, joka nykyään on nimeltään Korisliiga, hän pelasi ensimmäisen kerran Peli-Karhujen joukkueessa kaudella 2001–2002. Ensimmäisen SM-mitalin, pronssia, hän saavutti kaudella 2004–2005, jolloin Peli-Karhut voitti myös Suomen cupin. Seuraavalla kaudella tuli toinen cup-voitto. Kaudella 2006–2007 Peli-Karhut voitti Suomen-mestaruuden. Kaudella 2007–2008 joukkue uusi mestaruutensa ja Lehtoranta valittiin vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Kaudella 2008–2009 Peli-Karhut saavutti SM-pronssia. Kauden 2009–2010 Lehtoranta edusti Team S-Hämeenmaata mutta palasi seuraavaksi kaudeksi Peli-Karhuihin.

Kaudella 2010–2011 Lehtoranta voitti Peli-Karhujen joukkueessa kolmannen Suomen-mestaruutensa. Seuraavina kausina saavutuksina oli pronssi ja kaksi hopeaa. Kolmen heikomman kauden jälkeen joukkue voitti Suomen-mestaruuden kausina 2017–2018 ja 2018–2019. Viimeisellä kaudella Lehtoranta pelasi joukkueen kapteenina edelleen yli 25 minuuttia ottelua kohden niin runkosarjassa kuin pudotuspeleissäkin.

Lehtoranta on pelannut Korisliigassa kaikkiaan 430 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt keskimäärin 6,7 pistettä, antanut 1,3 korisyöttöä ja ottanut 1,9 levypalloa. Pudotuspelejä hänellä on 107 ja niissä hänen pistekeskiarvonsa on 4,7, syöttökeskiarvonsa 1,0 ja levypallokeskiarvonsa 1,4.
 Kauden 2018–2019 jälkeen hän on pelannut Korisliigassa viidenneksi eniten runkosarjaotteluita ja toiseksi eniten pudotuspelejä.

Laura Lehtorannan siskot Linda-Lotta ja Roosa sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laura Lehtoranta (Korisliiga) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 22.4.2019.
2. ↑  Peli-Karhut uusi naisten koripallomestaruuden – Catz taipui kotikentällään *Salon Seudun Sanomat*.  21.4.2019. Viitattu 22.4.2019.
3. ↑  Tilastot (Korisliiga) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 22.4.2019.
4. ↑  Aunimo, Rane: Sanonta "perhe on pahin" ei päde ainakaan SM-koripallossa: Lehtorannoille tupsahti tänä keväänä peräti neljä mestaruutta! *Demokraatti*.  21.5.2018. Viitattu 22.4.2019.
**Hyväntekeväisyyskaupat** olivat Suomessa toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa käytössä ollut järjestely, jolla eri järjestöt ja poliittiset puolueet saivat maahan ulkomailta tullitta ja verottomasti erilaisia kulutustavaroita kuten kahvia, sokeria, nailonsukkia ja jopa henkilöautoja sekä myydä ne sitten Suomessa. Myynnistä saadut tulot piti käyttää kotimaiseen hyväntekeväisyyteen. Viranomaiset hyväksyivät toiminnan koska sen avulla Suomeen saatiin tuotteita joista täällä oli pulaa. Toimintaan liittyi kuitenkin myös väärinkäytöksiä kuten virkamiesten lahjontaa ja sen avulla peitettiin eri järjestöille ja puolueille lännestä tullutta taloudellista tukea.

Järjestely syntyi talvisodan jälkeen helpottamaan ulkomailta tulevia lahjoitusten saamista. Aluksi ainoastaan yleishyödylliset avustusjärjestöt, seurakunnat, säätiöt ja korkeakoulut saivat harjoittaa hyväntekeväisyyskauppaa mutta Mauno Pekkalan hallituksen päätöksellä myös poliittiset puolueet saivat tämän oikeuden.

Hyväntekeväisyyskauppoja harjoittivat muun muassa Suomen evankelis-luterilainen kirkko, Mannerheimin lastensuojeluliitto, Suomen Punainen Risti ja lopulta jopa poliittiset puolueetkin. Säännöstelyajan Suomessa tavaroiden myynnistä sai hyvät tulot. Esimerkiksi Suomen evankelis-luterilainen kirkko hankki Luterilaisen maailmanliiton Amerikan-osaston lahjoittamilla dollareilla ulkomailta elintarvikkeita (pääasiassa kahvia) ja toi niitä Suomeen myytäväksi. Dollareita ei kannattanut tuoda suoraan Suomeen markoiksi vaihdettaviksi koska markan vaihtokurssi oli Suomessa ylihinnoiteltu.

Poliittisista puolueista sosialidemokraatit saivat kylmän sodan aikana tukea lännestä CIA:han kytköksissä olleilta järjestöiltä, muiden pohjoismaiden ammattiyhdistysliikkeiltä ja Oskari Tokoin välityksellä amerikansuomalaiselta työväenliikkeeltä. Avustuksina saaduilla dollareilla hankittiin sellaisia kulutushyödykkeitä joista Suomessa oli pulaa ja ne tuotiin vero- ja tullivapaasti Suomessa myytäviksi. Myyntituloilla rahoitettiin sitten puolueen toimintaa. Lännestä tullut taloudellinen tuki oli vastapainona sille tuelle jota Neuvostoliitto antoi Suomen kommunistiselle puolueelle, Maalaisliiton K-linjalle ja SDP:n skogilaiselle oppositiolle.

Syksyllä 1952 Suomen hallitus kielsi hyväntekeväisyyskaupan, kun se oli alkanut saada usein rikollisia piirteitä ja häiritä markkinoiden toimintaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pihkala, Erkki: "Kauppapolitiikka ja ulkomaankauppa 1945–1986", teoksessa *Sotakorvauksista vapaakauppaan. Kauppa- ja teollisuusministeriön satavuotisjuhlakirja*, s. 29. Kauppa- ja teollisuusministeriö, 1988. ISBN 951-861-115-7.
2. 1 2  Krekola, Joni:Näetkö rahan liikkeen? Näetkö minne se menee? Työväenhistorian uutisvirtaa 19.11.2007. Viitattu 13.11.2016.
3. ↑  Näin kirkko tienasi miljardi markkaa - "Liikkui harmaalla alueella". *Uusi Suomi* 21.3.2009. Viitattu 13.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Ne hyväntekeväisyyskaupat : nimimerkki Veljenpojan (Urho Kekkonen) kirjoitus Uudessa Kuvalehdessä 1954 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ensimmäisiä Hyvän tahdon kisoja juhlistanut neuvostoliittolainen postimerkki vuodelta 1986.
**Hyvän tahdon kisat** (engl. *Goodwill Games*) olivat kansainväliset urheilukilpailut, jotka järjestettiin yhteensä kuusi kertaa vuosien 1986 ja 2001 välillä. Kisat loi mediamoguli Ted Turner reaktiona 1980-luvulla olympialaisia ympäröineisiin ongelmiin: Neuvostoliiton vallattua Afganistanin vuonna 1979 Yhdysvallat ja useat muut länsimaat päättivät boikotoida Moskovassa järjestettyjä vuoden 1980 kesäolympialaisia, minkä seurauksena Neuvostoliitto puolestaan boikotoi Los Angelesissa järjestettyjä vuoden 1984 kesäolympialaisia.

Ensimmäisiin, Moskovassa vuonna 1986 järjestettyihin Hyvän tahdon kisoihin osallistui yli 3 000 urheilijaa 79 maasta ja ne koostuivat 182 kisatapahtumasta. Uusia maailmanennätyksiä tekivät Serhi Bubka seiväshypyssä, Jackie Joyner-Kersee seitsenottelussa sekä Michael Hübner ja Erika Salumäe miesten ja naisten 200 metrin ratapyöräilyssä. Ennätyksiä rikottiin myös vuoden 1990 kisoissa Seattlessa: Mike Barrowman 200 metrin rintauinnissa ja Nadežda Rjaškina 10 kilometrin kävelyssä.

Vuoden 1994 kisat järjestettiin Pietarissa, Venäjällä. Venäläiset tekivät viisi maailmanennätystä painonnostossa ja kisat olivat ensimmäinen suuri kansainvälinen tapahtuma, jossa rantalentopallo oli edustettuna. Lajista tuli myöhemmin olympialaji vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Viimeisiksi Ted Turnerin järjestämiksi kisoiksi jäivät vuoden 1998 kisat New Yorkissa. Niiden kohokohtiin kuuluivat Jackie Joyner-Kerseen neljäs peräkkäinen seitsenotteluvoitto ja Yhdysvaltain joukkueen maailmanennätys 4 × 400 metrin viestijuoksussa.

Ted Turner myi oikeudet kisoihin Time Warnerin Australian-osastolle, joka järjesti viimeiseksi jääneen vuoden 2001 tapahtuman.

Kisat
-----

Pietarissa vuonna 1994 järjestettyjen Hyvän tahdon kisojen venäläinen postimerkki.
### Kesäkisat

* 1986 – Moskova, Neuvostoliitto
* 1990 – Seattle, Yhdysvallat
* 1994 – Pietari, Venäjä
* 1998 – New York, Yhdysvallat
* 2001 – Brisbane, Australia

### Talvikisat

* 2000 – Lake Placid, Yhdysvallat

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyvän tahdon kisat** Wikimedia Commonsissa

* Hyvän tahdon kisojen verkkosivut (englanniksi)
**Kalamotí** (kreik. Καλαμωτή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Chíoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 569 (vuonna 2011).

Kalamotín kylä sijaitsee Chíoksen eteläisissä sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Chíoksen kaupungista. Kalamotí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλαμωτής, *Topikí Koinótita Kalamotís*), johon kuuluvat varsinaisen Kalamotín kylän lisäksi kylät Almyrós ja Kómi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 706.

Aiemmin kylä kuului Mastichochórian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chíoksen kunnan Mastichochórian kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
Gordon MacRae elokuvan *Teetä kahdelle* esittelyvideolta.
**Albert Gordon MacRae** (12. maaliskuuta 1921 – 24. tammikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. 

MacRae syntyi East Orangessa, New Jerseyssä, valmistui Deerfield Academysta ja palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa. Hän aloitti viihdeuransa 1940-luvulla. Hän esiintyi Broadwaylla ja sai lisäksi mainetta muun muassa Jo Staffordin kanssa esittämillään lauluilla. Hänet nähtiin useissa elokuvissa Doris Dayn kanssa. 

Elokuvia, joissa MacRae esiintyi, olivat muiden muassa musikaalielokuvat *Oklahoma* (1955) ja *Karuselli* (1956). Hän esiintyi myös televisiossa, teatterissa ja radiossa. Hän oli 1950-luvulla kahdesti ehdolla Emmyn saajaksi. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

MacRae oli vuosina 1941–1967 naimisissa Sheila MacRaen kanssa. Eron jälkeen hän solmi Elizabeth Lamberti Schrafftin kanssa uuden avioliiton, joka päättyi vasta miehen kuolemaan. MacRae sai ensimmäisestä avioliitostaan neljä lasta ja toisestaan vielä yhden. Lasten joukossa ovat Heather ja Meredith MacRae. MacRae oli alkoholiongelmainen ja kärsi 1980-luvulla vakavista terveysongelmista. Hän kuoli Nebraskan Lincolnissa keuhkokuumeeseen syöpää sairastettuaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Gordon MacRae Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Jacobus Vaet** (n. 1529 – 8. tammikuuta 1567) oli flaamilainen säveltäjä.

Vaet oli Kortrijkin eli Courtrain Onze-Lieve-Vrouwekerkin kuoropoika vuodesta 1543. Hän koki äänenmurroksen vuonna 1546 ja siirtyi stipendillä opiskelemaan Leuvenin katoliseen yliopistoon. Vuoteen 1550 mennessä hän aloitti työskentelyn tenorina keisari Kaarle V:n palveluksessa. Viimeistään vuonna 1554 hän oli jo saanut nimityksen *Kapellmeisterin* virkaan akkiherttua Maksimilianin eli myöhemmän keisari Maksimilian II:n hoviin. Vaet sävelsi laajan tuotannon suhteutettuna siihen, että hänen uransa kesti vain arviolta viisitoista vuotta. Hänen sävellyksiinsä kuuluu yhdeksän messua (joista yksi on requiem), 66 motettia ja sekalaisia liturgisia teoksia, magnificateja ja kolme ranskalaista chansonia. Osa teoksista on sävelletty maallisten vallanpitäjien kunniaksi. Vaet sai kenties ilmeisimpiä vaikutteita Jacobus Clemens non Papalta.

Vaet kuoli tuntemattomista syistä vuonna 1567. Vuonna 1566 hän oli ollut tarpeeksi hyvässä terveydentilassa seuratakseen Maksimiliania taistelukentälle, ja hänen viimeinen lapsensa oli saanut kasteen vuoden 1566 jouluaattona. Kuusitoista kuukautta Vaetin kuoleman jälkeen hänen asemansa hovissa täytti Philippe de Monte. Useat runoilijat kirjoittivat Vaetin muistoksi elegioita. Näistä yhteen sävelsi musiikin Jacob Regnart.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jacobus Vaet Hyperion Records

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
	+ 2
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Saint Helierin räjähdysonnettomuus** tapahtui joulukuun 10. päivänä 2022 Kanaalisaariin kuuluvalla Jerseyn saarella sijaitsevassa Saint Helierin kaupungissa. 

Itse räjähdyksessä kuoli yhdeksän ihmistä, minkä lisäksi yksi ihminen kuoli naapuritalossa paineaallon seurauksena. Räjähdyksessä loukkaantui lievästi kaksi ihmistä, ja 40 ihmistä jouduttiin evakuoimaan alueelta räjähdyksen jälkeen.

Räjähdys tapahtui kerrostalossa lähellä kaupungin satamaa. Räjähdys romahdutti koko kolmekerroksisen kerrostalon. Asukkaat olivat haistaneet kaasun hajua edellisenä päivänä ja palolaitos oli käynyt tarkastamassa tilanteen, mutta ei löytänyt vuotoa. Kuitenkin kello 3.53 talossa tapahtui räjähdys. Räjähdyksen ääni oli niin voimakas, että se kuultiin ympäri saarta ja jotkut kuvailivat sitä kuin maanjäristykseksi.

Poliisi tutkii räjähdyksen syytä. Syyksi epäillään kaasuvuotoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tom Innes: Inquest opens into 10 deaths following Pier Road Tragedy *Bailiwick Express, Jersey edition*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  BBC: Jersey explosion: Searches into the night after deadly blast *bbc.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Iltalehti: Jerseyn saaren räjähdyksen uhriluku kasvaa – kaasuvuotoa epäillään *iltalehti.fi*. Viitattu 5.1.2023.
4. ↑  BBC: One killed in explosion at flats in Jersey *bbc.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Julien Morel: Senior detective appointed to lead investigation into fatal explosion *Bailiwick Express, Jersey edition*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
**Andreas Laurentii Nycopensis** (suom. *Andreas Laurinpoika Nykopensis*) (luultavasti 1610-luvun loppupuolella – 15. toukokuuta 1688 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja kirkkoherra.

Nycopensis oli kotoisin Nyköpingistä Ruotsista ja hänen äitinsä haudattiin Helsinkiin 1686. Hän pääsi ylioppilaaksi Tartossa 1635 ja Turussa 1640. Nycopensis valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1643 ja hän opiskeli vielä Rostockissa 1646.

Nycopensis oli Turun akatemian 2. filosofian apulaisena vuodesta 1643 sekä Turun katedraalikoulun rehtorina ja tuomiokapitulin jäsenenä vuodesta 1649. Helsingin kirkkoherraksi hänet valittiin 1661 ja hän astui virkaan 1664. Hän oli synodaaliväitöksen preeses Turun pappeinkokouksessa 1652.

Nycopensis aloitti uranuurtajana kirkonkirjojen pitämisen Viipurin hiippakunnassa. Hän julkaisi hautajaisrunon (1645), hääonnittelurunon (1646) ja kolme akateemista onnittelurunoa (1650, 1656 ja 1660).

Andreas Laurentii Nycopensis oli naimisissa Anna Klöfverskjöldin (k. 1688) kanssa. Heidän poikansa oli Turun ja Porin läänin vakinaisen ratsuväkirykmentin luutnantti Aron Nycopensis (1664-1738). Nycopensiksen veli oli Viipurin hiippakunnan piispa, valtiopäivämies Nils Nycopensis (k. 1664).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Anders Nycopensis. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 6.11.2016.
2. 1 2 3  SKS Biografiakeskus : Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721

Aiheesta muualla
----------------

* Andreas Laurentii Nycopensiksen elämäkerta Kansallisbiografiassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Kolma** on järvi, joka sijaitsee Kolman kylällä Joroisissa. Järvi kuuluu Vuoksen vesistöön ja on pinta-alaltaan noin 110 hehtaaria. Kolmalla on yleinen uimaranta Uimarannantien varrella. Kolman kyläyhdistys on vuonna 2020 aloittanut uimarannan uudistamistyön, jossa uimaranta siirtyy hieman eri kohtaan järven rannalla.

Järven kunnostus
----------------

Vuosituhannen vaihteessa Kolman kylällä tehtiin kansalaisopiston kurssilla kolme avorysää, joilla Kolma-järvestä on pyydetty pois roskakalaa. Vuonna 2002 Joroisten kunta valitsi järven yhdeksi Ympäristökeskuksen kanssa kunnostettavaksi kohteeksi, jolloin järveä niitettiin kolmena vuonna noin viiden hehtaarin alalta. Tämän jälkeen kyläläiset ovat niittäneet järveä talkoovoimin omalla niittokoneella. Vuonna 2021 niitettiin vesikasveja Kolman pohjoisosissa kunnostushankkeen kautta.

Vuonna 2013 järven luusuaan rakennettiin uusi pohjapato, joka mitoitettiin siten, etteivät vallinneet vedenkorkeudet muuttuneet. Pohjapadon paikalla oli aiemmin 1990-luvun alussa syntynyt kivipato.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  Kolma *jarviwiki.fi*. Viitattu 3.4.2022.
4. ↑  Uimaranta uudistuu *kolmankyla.blogspot.com*.  30.4.2021. Viitattu 3.4.2022.
5. ↑  Kolman kylän hankkeita *docs.google.com*. Viitattu 3.4.2022.
6. ↑  Vesienhoidon toimenpiteiden toteutus Etelä-Savossa vuonna 2021  29.3.2022. Etelä-Savon ELY-keskus.
7. ↑  Joroisten Kolma–järven pohjapadon rakentaminen alkaa  21.2.2013. ELY-keskus. Viitattu 3.4.2022.
**Sport-Tiedje GmbH** on saksalainen kotikuntoilulaitteita myyvä verkkokauppa. Sen pääkonttori on Schleswigissä Saksassa, ja sillä on 77 liikettä eri puolella Eurooppaa Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Belgiassa, Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Puolassa sekä Alankomaissa. Yrityksen omistaja on Christian Grau. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 121,9 milj. euroa, jolloin liikevaihto verrattuna edellisvuoteen kasvoi 12,3 %. Sport-Tiedje Groupissa työskentelee noin 600 työntekijää (tammikuu 2018).

Historia
--------

Sport-Tiedjen urheiluliikkeen perusti Schleswigissä vuonna 1984 pöytätennispelaaja Ulrich Tiedje (\*20. tammikuuta 1957, † 18. marraskuuta 2015). Vuonna 1996 Christian Grau tuli mukaan yritykseen. Vuodesta 1999 alkaen yrityksellä on ollut kotikuntoilulaitteisiin erikoistunut verkkokauppa.

Vuodesta 2001 Ulrich Tiedje ja Christian Grau omistivat Sport-Tiedje GmbH:n yhdessä. Useiden eri kielisten verkkokauppojen lisäksi on Sport-Tiedje avannut liikkeitä eri puolilla Eurooppaa. Ulrich Tiedje jättäytyi vuonna 2011 pois yrityksestä ja Christian Grausta tuli yhtiön omistaja. Avatessaan liikkeet Brysseliin ja Amsterdamiin vuonna 2013 Sport-Tiedje otti käyttöön *T-Fitness*-brändin. Vuonna 2015 yritys osti hollantilaisen kuntoiluvälineketjun OZI Sport BV:n sekä isobritannialaisen Powerhouse Fitnessin (Laidir Leisure Ltd. Glasgow), joka on maan toiseksi suurin kotikuntoiluväline- ja Fitness Equipment -liike.

Toimipaikat
-----------

Sport-Tiedjellä on kuntolaiteliikkeitä kaikissa Saksan suurimmissa kaupungeissa sekä kuudessa muussa Länsi-Euroopan maassa yhteensä yli neljäkymmentä. Lisäksi Sport-Tiedjellä on toimipaikka Taiwanissa, jossa toimii sen omien tuotemerkkien osto- ja laatukeskus.

Yhtiön päätoimipisteessä Schleswigissä on hallinto ja kansainvälinen puhelinpalvelukeskus sekä pientavaravarasto. Schleswigin lähellä Büdelsdorfissa on keskusvarasto sekä palautuskeskus.

Tuotteet ja palvelut
--------------------

Sport-Tiedjen pääasiakaskuntaa ovat yksityishenkilöt. Merkittävimpiä tuotteita ovat kuntolaitteet, urheiluravintoaineet sekä ulkoleikkivälineet. Sport-Tiedjen omia tuotemerkkejä ovat muun muassa cardiostrong, Darwin Fitness ja Taurus, sekä Bodymax ja Smart-Tec Nutrition (urheiluravinto). Yrityksille Sport-Tiedje myy laitteiden lisäksi kuntosalien suunnittelupalveluja.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de

Aiheesta muualla
----------------

* Pressebereich Sport-Tiedje - sport-tiedje.de

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Sport-Tiedje GmbH: *Sport-Tiedje Jahresabschluss 2015* (PDF; 108 kB)
2. ↑  Sport-Tiedje GmbH: *Pressebericht: Sport‐Tiedje baut Geschäft in Europa weiter aus* (PDF; 105 kB)
3. ↑  Sport-Tiedje GmbH: *Pressebericht: Sport-Tiedje übernimmt Powerhouse Fitness* (PDF; 114 kB)
**Che** on Steven Soderberghin ohjaama vuonna 2008 julkaistu kaksiosainen elokuva, joka kertoo sissijohtaja Che Guevarasta. Guevaran roolin näyttelee puertoricolaissyntyinen Benicio del Toro. Guevara tunnetaan erityisesti Fidel Castron johtamasta 26. heinäkuuta -liikkeestä, joka vuonna 1959 otti vallan Kuuban silloiselta presidentiltä Fulgencio Batistalta. Vallankumouksen jälkeen Che Guevarasta tuli valtahierarkiassa toinen heti Castron jälkeen Kuuban uudessa hallinnossa. Guevara yritti tämän jälkeen käynnistää vallankumouksia useissa eri maissa, mutta ei onnistunut ja jäi lopulta Boliviassa Bolivian armeijan yksikön vangiksi 8. lokakuuta 1967. Bolivialaiset teloittivat Guevaran seuraavana päivänä.

Elokuvan ensimmäinen osa (*The Argentine*, suom. *Sankari*) keskittyy Kuuban vallankumoukseen ja toinen osa (*Guerrilla*, suom. *Kapinallinen*) alkaa vuonna 1964 New Yorkissa pidetystä Yhdistyneiden kansakuntien kokouksesta päättyen Guevaran kuolemaan Boliviassa. *Che*-elokuvan molempia osia kuvattiin samanaikaisesti ja niitä on myös esitetty yhtenä pitkänä elokuvana, kuten esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdolla parhaaksi elokuvaksi. Samassa tapahtumassa Benicio Ddel Toro sai roolistaan parhaan näyttelijän palkinnon. Soderbergh on elokuvien ohella kuvannut samalla dokumenttiaineistoa, muun muassa haastatellut monia Chen kanssa Kuubassa ja Boliviassa sotineita.

Osa 1: *Che – Sankari*
----------------------

### Juoni

Ernesto "Che" Guevara ja Fidel Castro kohtaavat Meksikossa vuonna 1955. 26. marraskuuta 1956 Fidel Castro purjehtii Kuubaan kahdeksan kapinallisen kanssa, joista yksi on argentiinalainen lääkäri Che, joka haluaa Castron tavoin syöstä korruptoituneen diktaattorin Fulgencio Batistan vallasta. Kansan virratessa kapinallisten rivehin, Che siirtyy sissien lääkäristä aktiivitaistelijan rooliin ja lopulta komentajaksi. Che osoittautuu korvaamattomaksi taistelijaksi, joka sisäistää nopeasti sissisodan otteet. Kamppailulle omistautunut Che nouseekin taistelutoveriensa ja kuubalaisten suosioon. Hänen useimmat repliikkinsä ja puheensa sivuavat vallankumouksen teoriaa ja käytäntöä. Kuuluisimman puheensa hän pitää YK:ssa vuonna 1964.

### Rooleissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Benicio del Toro  | … |  Ernesto "Che" Guevara
  |
|  Demián Bichir  | … |  Fidel Castro
  |
|  Franka Potente  | … |  Tamara "Tania" Bunke
  |
|  Lou Diamond Phillips  | … |  Mario Monje
  |
|  Yul Vazquez  | … |  Alejandro
  |
|  René Lavan  | … |  Miguel
  |

### Kuvaus

Soderbergh hyödynsi uutta digitaalista red-elokuvakameraa.

Osa 2: *Che – Kapinallinen*
---------------------------

Che elokuvan toisen osan elokuvajuliste.

Lähteet
-------

1. ↑  Che: Part Two (2008), Awards *IMDb*. Viitattu 29.10.2008. (englanniksi)
2. ↑  Pertti Avola: Cuba libre!.  *Nyt-liite*, 2009, nro 9, s. 16.
Videopelien historia

Historia 

* kolikkopelien kulta-aika
* vuoden 1983 videopelilama
* videopelien historia


Pelikonsolit 

* 1. sukupolven pelikonsolit (1972–1977)
* 2. sukupolven pelikonsolit (1976–1984)
* 3. sukupolven pelikonsolit (1983–1992)
* 4. sukupolven pelikonsolit (1987–1996)
* 5. sukupolven pelikonsolit (1993–2006)
* 6. sukupolven pelikonsolit (1998–2013)
* 7. sukupolven pelikonsolit (2005–2017)
* 8. sukupolven pelikonsolit (2012–nykyhetki)
* 9. sukupolven pelikonsolit (2020–nykyhetki)

 **Lisää peliartikkeleita Videopelien teemasivulla** 

**Pelikonsoleiden kolmas sukupolvi** tapahtui vuosien 1983–1990 välillä. Sukupolvea kutsutaan myös **8-bittiseksi** sukupolveksi. Kolmannen sukupolven katsotaan alkaneen Sega SG-1000– ja Nintendo Family Computer (tunnetaan paremmin nimellä NES)–konsoleiden julkaisusta. 

Teknologian kehittyminen antoi tämän sukupolven konsoleille paremmat mahdollisuudet grafiikan ja äänimaailman kehittämiseen. Väripaletin laajentuminen, samanaikaisesti näytöllä näkyvien värien määrän lisääntyminen, parempi resoluutio sekä mahdollisuus näyttää enemmän spritejä antoi pelinkehittäjille mahdollisuuden luoda monimutkaisempia pelejä. Viisikanavainen äänentoisto yleistyi mahdollistaen äänisuunnittelijoille laajemman käytettävissä olevan äänialan. 

Nintendon *The Legend of Zelda* -peli esitteli pelin tallennusmahdollisuuden. Tämä oli yksi merkittävimmistä kolmannen sukupolven innovaatioista. Se mahdollisti laajemmat pelimaailmat ja rikkaamman tarinankerronnan, kun pelaajan ei enää tarvinnut joka kerralla aloittaa pelaamista kokonaan alusta. 

Kolmannen sukupolven parhaiten myynyt konsoli oli NES/Famicom, jonka kovin haastaja oli Sega Master System. Kolmanneksi myydyin konsoli oli Atari 7800.

Vertailu
--------

| Nimi | Sega SG-1000 | Nintendo Entertainment System | Sega Master System | Atari 7800 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Konsoli |  |  |  |  |
| Julkaisuhinta |  |  |  |  |
| Julkaisupäivä | 1983 | 1983 | 1985 | 1986 |
| Media | pelimoduuli | pelimoduuli | pelimoduuli | pelimoduuli |

Muut
----

* Amstrad GX4000 (1990)
* Atari XEGS
* Casio PV-1000 (1983)
* Commodore 64 Games System

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Third generation of video game consoles 

Kolmannen sukupolven pelikonsolit

* Action Max
* Amstrad GX4000
* Atari 7800
* Atari XEGS
* Casio PV-1000
* Commodore 64 Games System
* Nintendo Entertainment System (Famicom)
* Sega SG-1000
* Sega Master System
* Supergame VG 3000
* VTech Socrates
**Karl Hjalmar Ahlroth** (8. joulukuuta 1876 Heinola – 1. heinäkuuta 1935 Säkkijärvi) oli yksi suomalaisen yleisurheilun pioneereista, joka kunnostautui erityisesti keihäänheitossa ja kuulantyönnössä, mutta myös painissa ja soudussa. Hän saavutti toukokuussa 1898 Kaisaniemessä pidetyissä Reippaan urheilukilpailuissa ensimmäisen sijan kahden käden keihäänheitossa ja oli kuulantyönnössä toinen. Seuraavana vuonna elokuussa pidettiin Hesperian puistossa kisat, joissa Hjalmar Ahlroth säilytti edellisen vuoden sijansa. Samana vuonna hän sijoittui keihäässä kansainvälisissä tilastoissa neljännelle sijalle.

Hjalmar Ahlroth oli alusta alkaen mukana suomalaisessa voimistelu- ja urheiluseura Reippaassa sekä yksi sen johtokunnan jäsenistä. Seura perustettiin Helsinkiin 1897. Hjalmar Ahlroth siirtyi sittemmin Säkkijärvelle Lavolaan, jossa hän kilpaili Wiipurin Reippaan riveissä.

Lähteet
-------

* *Reipas – Helsinki, 1897–1907*. Helsinki: K. F. Puromiehen Kirjapaino, 1907.
* Track and Field Statistics *trackfield.brinkster.net*.  (englanniksi)
* *Suomen kaikkien aikojen tilastot*, 31.12.1899, s. 111 ja 142.
**Pauline Oliveros** (30. toukokuuta 1932 Houston, Texas – 24. marraskuuta 2016 Kingston, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan kehittämästään uniikista meditatiivisesta ja improvisatorisesta lähestymistavastaan musiikkiin nimeltään *deep listening*.

Oliveros opiskeli Houstonin yliopistossa 1950-luvun alussa ja siirtyi sitten San Francisco State Collegeen, josta hän sai kandidaatin arvon sävellyksessä vuonna 1957. Valmistuttuaan hän toimi itsenäisenä avantgardemusiikin esittäjänä ja säveltäjänä. Vuonna 1961 hän oli mukana perustamassa San Franciscon nauhamusiikkikeskusta, joka viisi vuotta myöhemmin siirtyi Oaklandin Mills Collegeen ja tuli tunnetuksi nimellä Center for Contemporary Music (Nykymusiikin keskus).

Oliveros opetti Kalifornian yliopistossa, San Diegossa vuosina 1967–81. Hänen sävellystyyliinsä alkoivat tässä vaiheessa vaikuttaa alkuperäisamerikkalaiset kulttuurit ja Kaukoidän uskonnot, erityisesti buddhalaisuus. Hänen sävellyksissään hyödynnettiin luonnollisia ääniä, kuten esittäjien hengitystä, ja improvisaation elementeistä tuli musiikissa keskeisiä. Vuonna 1981 Oliveros asettui New Yorkin Kingstoniin, jossa hän jatkoi työskentelemistään vapaana esittäjänä ja säveltäjänä. Vuonna 1985 hän perusti Pauline Oliveros -järjestön, josta vuonna 2005 tuli uudelta nimeltään Deep Listening -instituutti.

Oliveros sai säveltäjänä useita tilauksia, toimi eri yliopistojen nimikkosäveltäjänä ja esiintyi kansainvälisesti. Hän myös kirjoitti näkemyksistään musiikista useissa kirjoissa, joiden joukkoon lukeutuvat *The Roots of the Moment: Collected Writings 1980-1996* (1998) ja *Deep Listening: A Composer's Sound Practice* (2005). Oliveros sai useita palkintoja muun muassa John Simon Guggenheim Memorial Foundationilta, National Endowment for the Artsilta ja ASCAP:lta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pauline Oliveros, American musician and composer *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 19.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Musiikki-tv** oli Ylen musiikkiohjelma, joka esitti eri musiikkityylien musiikkivideoita sekä koti- että ulkomailta. Lisäksi ohjelmassa oli artistihaastatteluita ja vierailevia artisteja. Ohjelma pyöri vuosina 2006–2009.

Aiemmin ohjelman jokainen lähetys noudatti jotain yhtä teemaa, joka saattoi vaihdella lähetysajankohdan tai ajankohtaisuuden suhteen. Lähetyskaavio noudatti skeemaa maanantain tuoreet eli uudet julkaisut, tiistain ääripää eli vaihtoehtomusiikki, keskiviikkona Suomen virallinen lista, torstaina katsojien toiveet ja perjantaina klassikot.

Ohjelman tuottajana toimi Yle Viihde. Ohjelman aloittaessa ohjelmaa näytettiin jokaisena arki-iltana. Ohjelma kävi välillä suuren kanavauudistuksen myötä 1. toukokuuta 2007 alkaen YLE Extra -kanavalla, mutta palasi normaalipaikalleen Yle TV2 -kanavalle ennen vuoden loppua. Tällöin Musiikki-tv palasi TV2:n myöhäisiltoihin, ja vuodesta 2009 alkaen ohjelmalla oli vain yksi viikoittainen lähetysaika sunnuntai-iltaisin. Ohjelma oli katsottavissa myös Yle Areenassa.

Ohjelmaa juonsivat Laura Vähähyyppä, Erno Kulmala, Juha Lahti, Anne-Mari Aaltonen, Harri Hakanen, Heta Hyttinen, Marja Hintikka, Sonja Kailassaari, Ilkka "Ile" Uusivuori ja Tomi Saarinen.

Aiheesta muualla
----------------

* Musiikki-tv Yle Elävässä arkistossa