**Tiedetaide** (eng. Science Art, Sci-Art) on luovan ilmaisun muoto, joka ammentaa inspiraatiota tieteestä. Tiedetaiteen tieteelliset lähestymistavat yleisimmin käytössä tiedeviestinnässä ja ne voivat perustua vertaisarvioituun tieteeseen, tai ne voivat muodostua teorioista, käytännöistä ja poliittisista konteksteista, joiden tutkimuksen tuloksia esitetään taiteen kautta tai taiteen 

Leonardo Da Vincin teos Vitruve Luc Viatour edustaa matematiikan sekä taiteen yhteensaattamista.
avulla halutaan kerätä tieteellistä tutkimusaineistoa. Taiteelliset lähestymistavat kattavat laajan kategorian esittävistä taiteista visuaalisiin taiteisiin. Yhteistä taiteille on se, että tieteen käytännöt omaksutaan esteettisiin tarkoituksiin. Sosiaaliantropologi **Claus Levi-Straussin' *mukaan tiedetaideteokset ovat '*hyviä ajattelemaan*' ja lisäksi havainnollistavat periaatetta, että '*jokin voisi aina olla toisin** .

Määritelmä
----------

Määritelmästä, yhteyden syntymisestä taiteen ja tieteen välille ei ole konsensusta. **Charlotte Sleigh** määrittelee tiedetaiteen 'komplementaariseksi diskurssiksi', missä vuorovaikutukset taiteilijoiden ja tieteilijöiden välillä kehittyvät ilman teoreettista viitekehystä. Tiedetaide voidaan laajasti määritellä tieteen ja taiteen välisenä integraationa, mikä tarjoaa hyödyllistä tietoa tieteellisestä näkökulmasta visuaalisesti esteettisellä tavalla, mikä taiteellisesta näkökulmasta herättää kokijalleen tunteellisen reaktion .

Historia
--------

Tieteen ja taiteen keskinäiset käytänteet ulottuvat historialtaan renessanssiajan ajattelijoiden, kuten **Leonardo da Vincin****, Michelangelon** sekä **Rafael Sanzion** tiede- ja taidemaailmaa mullistaneisiin töihin. Yhteiskuntatieteistä ja psykedeleeistä inspiraationsa saanut visionäärinen kuvataide oli puolestaan merkittävä taidemuoto 1960-luvun Yhdysvalloissa . Viime vuosina tiedetaide on saavuttanut suosiota tieteen ja tiedeviestinnän ammattilaisten keskuudessa johtuen sen kyvystä auttaa suurta yleisöä suhtautumaan tieteeseen tunteellisella tasolla  ja herättämään luovaa ajattelua sekä taiteilijoiden että tieteentekijöiden keskuudessa. Mo

dernismia edustavien tiedetaideteosten tyypillinen ongelma on niiden liiallinen taiteellisuus, tai tieteellisyys. Esimerkiksi abstraktit tai tulevaisuutta ennustavat tiedetaideteokset kallistuvat usein taiteen puolelle. Kaaviot, kuviot sekä selittävät taulukot puolestaan kallistuvat teoksissa liiallisesti tieteen puolelle. Taideteos, joka **herättää tunnekokemuksen ja kestää tieteellistä arviointia sekä tarjoaa vastauksia kysymyksiin** on "hyvän" tiedetaiteen ilmentymä. Tällöin taiteen kautta voidaan välittää yleisölle tieteessä tapahtuvaa kehitystä.

Kritiikki
---------

Tiedetaidetta on kritisoitu siitä, että sille ei ole olemassa yhteisesti hyväksyttyä arviointikehystä. Vaikka tutkijat saattavat raportoivat positiivisista henkilökohtaisista kokemuksista ja arvostavat mahdollisuutta ottaa laajempia näkökulmia mukaan tutkimukseensa, on vaikeaa väittää, että tiedetaideprojektit edistäisivät tieteellisiä käytäntöjä ja menetelmiä. Laadun arviointi modernissa tiedetaiteessa näyttää olevan mielipiteen asia, ja kenttään on esitetty tarvetta kriittisille tarkastelumenetelmille, mitkä ylittävät yleisen fraasin siitä, että taiteen ja tieteen yhdistäminen on ainoastaan hyvä asia .

Lähdeluettelo
-------------

1. 1 2 3  Philip Ball, Siân Ede: Art and science – work in progress: observations, opportunities, obstacles, vol 1 (of 2).  *Interdisciplinary Science Reviews*, 2.10.2017, 42. vsk, nro 4, s. 309–312. doi:10.1080/03080188.2017.1381221. ISSN 0308-0188. Artikkelin verkkoversio.  en
2. 1 2  Keith Roberts: Art and science: Sci-Art: what are the problems?.  *The Biochemist*, 1.12.2006, 28. vsk, nro 6, s. 7–11. doi:10.1042/bio02806007. ISSN 0954-982X. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  Merete Lie: New techno-natures: the future of human reproduction in sci-art.  *Science as Culture*, 3.4.2023, 32. vsk, nro 2, s. 169–189. doi:10.1080/09505431.2022.2141106. ISSN 0950-5431. Artikkelin verkkoversio.  en
4. ↑  Wiebe E. Bijker: *Shaping technology/building society: studies in sociotechnical change*. The MIT Press, 1992. ISBN 978-0-262-52194-9, 978-0-262-02338-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 10.3.2024). en
5. 1 2  Amy E. Lesen, Ama Rogan, Michael J. Blum: Science Communication Through Art: Objectives, Challenges, and Outcomes.  *Trends in Ecology & Evolution*, 2016-09, 31. vsk, nro 9, s. 657–660. doi:10.1016/j.tree.2016.06.004. ISSN 0169-5347. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Claude Levi-Strauss: The Scope of Anthropology.  *Current Anthropology*, 1966-04, 7. vsk, nro 2, s. 112–123. doi:10.1086/200687. ISSN 0011-3204. Artikkelin verkkoversio.  en
7. 1 2  Buckley, B
Conomos, J: *A Companion to Curation*. Wiley, 2019-10-21. ISBN 978-1-119-20685-9, 978-1-119-20688-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 10.3.2024). en
8. ↑  Orit Halpern: Psychedelic vision.  *BioSocieties*, 1.6.2013, 8. vsk, nro 2, s. 238–242. doi:10.1057/biosoc.2013.11. ISSN 1745-8560. Artikkelin verkkoversio.  en
9. ↑  Rubin D. & Lucia, A: Psychedelic: Optical and Visionary Art since the 1960s *MIT Press*. Viitattu 10.3.2024. (englanniksi)
10. ↑  Sarah Pirrie, Amy Elizabeth Jackett. Penny Jones, Suzi Lyon: "Waiting for Water": An Art and Science Collaboration about Water in Three Regions of Australia.  *The International Journal of Social, Political and Community Agendas in the Arts*, 2018, 13. vsk, nro 3, s. 9–26. doi:10.18848/2326-9960/CGP/v13i03/9-26. ISSN 2326-9960. Artikkelin verkkoversio.
11. ↑  Frederick J. Swanson: Confluence of arts, humanities, and science at sites of long‐term ecological inquiry.  *Ecosphere*, 2015-08, 6. vsk, nro 8, s. 1–23. doi:10.1890/ES15-00139.1. ISSN 2150-8925. Artikkelin verkkoversio.  en
12. ↑  Elliot Eisner, Kimberly Powell: Special Series on Arts-Based Educational Research: Art In Science?.  *Curriculum Inquiry*, 2002-01, 32. vsk, nro 2, s. 131–159. doi:10.1111/1467-873X.00219. ISSN 0362-6784. Artikkelin verkkoversio.  en