recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto** (sloveeniksi *Narodna in univerzitetna knjižnica, NUK*, engl. *National and University Library of Slovenia*) on Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa toimiva maansa kansalliskirjasto ja yliopistollinen kirjasto.

Kirjaston alkuna pidetään Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinnan Maria Teresian vuonna 1774 antamalla määräyksellä perustettua Ljubljanan lyseon kirjastoa. Sen kirjakokoelman perustan muodosti noin 637 aiemmin hajotetun Ljublijanan jesuiittaoppilaitoksen tulipalosta säästynyttä teosta. Kirjasto sai vapaakappaleoikeuden provinssissaan 1807. Vuonna 1919 kirjasto sai Slovenian keskuskirjaston aseman nimellä *Valtion referenssikirjasto*. Tämä merkitsi vapaakappaleoikeuden laajentumista koko Slovenian alueelle. Vuonna 1921 kirjastosta tuli valtionkirjasto ja yksi koko aiemman Jugoslavian alueen vapaakappalekirjastoista. Yliopistokirjaston aseman se sai 1938. Arkkitehti Jože Plečnikin vuosina 1930–1931 suunnittelema, aluksi Belgradissa vastustusta herättänyt monumentaalinen yliopistokirjastorakennus valmistui 1941, ja kirjastotoiminnot muuttivat sinne. Vuonna 1945 yliopistokirjasto tunnustettiin Slovenian kansalliskirjastoksi, ja se nimettiin *Slovenian kansallis- ja yliopistokirjastoksi*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Locations Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto, nuk.uni-lj.si. Viitattu 23.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  History Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto, nuk.uni-lj.si. Viitattu 23.1.2018. (englanniksi)
3. ↑  National and University Library of Slovenia The European Library, theeuropeanlibrary.org/. Viitattu 23.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Slovenian kansallis- ja yliopistokirjasto** Wikimedia Commonsissa

* IFLA World Report - Slovenia (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* ISIL
	+ SI-50001

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Taskullinen ihmeitä** (*Pocketful of Miracles*) on Frank Capran tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1961. Pääosia näyttelevät Glenn Ford, Bette Davis ja Peter Falk.

Juoni
-----

Capran viimeiseksi ohjaustyöksi jäänyt elokuva on toisinto hänen varhaistyöstään *Päivä ylhäisönaisena* (Lady for a Day, 1933). Tarinassa Bette Davis on Omena-Annie, rähjäinen laitapuolen kulkija ja huijari, josta yritetään tehdã hienoa naista. Glenn Fordin näyttelemä menestyvä gangsteri uskoo, että Annien myymät omenat tuovat hänelle onnea. Gangsteripomon apuria näyttelee Peter Falk..

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Glenn Ford  | … |  Dave "Dude" Conway 
  |
|  Bette Davis  | … |  Apple Annie / rouva E. Worthington Manville 
  |
|  Hope Lange  | … |  Elizabeth 'Queenie' Martin 
  |
|  Arthur O’Connell  | … |  kreivi Alfonso Romero 
  |
|  Peter Falk  | … |  Joy Boy / kertoja
  |
|  Ann-Margret  | … |  Louise
  |

Vastaanotto
-----------

*Taskullinen ihmeitä* sai kolme Oscar-ehdokkuutta: Peter Falk sivuosastaan, Edith Head ja Walter Plunkett puvustuksesta sekä James Van Heusen ja Sammy Cahn laulusta "Pocketful of Miracles". Golden Globe -gaalassa Glenn Ford palkittiin miespääosastaan ja Ann-Margret uutena tulokkaana. Myös Bette Davis oli ehdolla naispääosastaan ja elokuva vuoden parhaaksi musikaali- tai komediaelokuvaksi.

Aikalaisarviossa *Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi kirjoitti elokuvan vaativan uskaltautumista tempautua 1930-luvun tyyliseen "lapsekkaaseen idyllileikkiin". Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti vuoden 1997 tv-esityksen alla elokuvan olevan "sentimentaalinen, vanhan miehen itkettävä elokuvallinen kannanotto maailmasta, josta idealismi ja hyvyys ovat katoamassa".

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Taskullinen ihmeitä.  *Helsingin Sanomat*, 26.7.1997, s. 37. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Pocketful of Miracles *Variety*.  31.12.1960. Viitattu 23.2.2023.
3. ↑  Haku Pocketful, [ Academy Awards Database. Viitattu 23.2.2023.
4. ↑  Pocketful of Miracles *goldenglobes.com*. Viitattu 23.2.2023.
5. ↑  Talaskivi, Paula: Viikon filmejä.  *Helsingin Sanomat*, 6.5.1962, s. 13. Näköislehti (maksullinen).
**Tasil** tai **Tsil** on kaupunki Syyrian eteläosassa historiallisen Hauranin alueella lähellä Israelin hallitseman Golanin ja Jordanian vastaista rajaa.

Maantiede
---------

Tasil sijaitsee historiallisen Hauranin alueen länsiosassa noin 10 kilometrin päässä israelin hallitseman Golanin rajasta. Syyrian ja Jordanian raja sijaitsee myös noin 10 kilometrin päässä. Lähellä virtaa Jarmukjoki.

Historia
--------

Gottlieb Schumacher kuvaili vuonna 1897 Tasilia suureksi kyläksi, joka käsitti noin 90 asuttua kivi- ja mutarakennusta sekä noin 300 asukasta. Asukkaat olivat kaikki muslimeja. Asuttujen rakennusten lisäksi kylässä oli runsaasti hylättyjä ja raunioituneita rakennuksia. Schumacher mainitsee kaupungin myös pienentyneen, koska läheinen vesilähde oli tyrehtymässä. Sen länsipuolella oli useita dolmeneja. Schumacher mainitsee myös kuulleensa paikallisia syytetyn varastelijoiksi ja esimerkiksi karavaanien välttelevän seutua. Hän mainitsee kuitenkin myös, ettei itse havainnut tällaisia rikkeitä.

Syyrian sisällissodan alkuvuosina Tasilia hallitsivat Bašar al-Assadin hallinnon vastaiset kapinalliset. Isis-järjestöön yhdistetty Jarmukin marttyyrien prikaati valtasi sen maaliskuussa 2016 al-Qaidaan liitetyn al-Nusran joukoilta. Isis menetti kaupungin takaisin myöhemmin samana vuonna ja valtasi sen jälleen vuonna 2017. Syyrian hallituksen joukot valtasivat sen vuorostaan Isis-taistelijoilta heinäkuussa 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gottlieb Schumacher: *Across the Jordan: being an exploration and survey of part of Hauran and Jaulan*, s. 222. Bentley, 1889. Internet Archive (viitattu 5.2.2021). (englanniksi)
2. 1 2  Islamic State forces kill 26 Syrian soldiers near Palmyra: monitor  21.3.2016. Reuters. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Stuart Winer: In surprise attack, IS affiliate captures land near Israeli-Syrian border *The Times of Israel*.  21.2.2017. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
4. ↑  Rebels seize Syria town from fighters loyal to Islamic State: rebels, monitor  9.4.2016. Reuters. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
5. ↑  Leith Aboufadel: Breaking: ISIS suffers worst defeat in southwest Syria as SAA troops liberate 2 important towns *Al-Masdar News*.  26.7.2018.  Arkistoitu 22.4.2019. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
**Suomen nuorisopsykiatrinen yhdistys** on vuonna 1977 perustettu yhdistys, jonka perustamiseen vaikuttivat erityisesti Tor-Björn Hägglund, Vappu Taipale ja Kari Pylkkänen. 

Yhdistyksen tehtävänä on edistää nuorisopsykiatrista tutkimusta, koulutusta ja hoitoa sekä edistää eri tieteenalojen ja nuorisopsykiatrian välistä vuorovaikutusta. Yhdistys perusti 1981 Nuorisopsykoterapia-säätiön, jonka tehtävänä on toteuttamaan nuorisopsykoterapian koulutusta.[1]

Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana ovat toimineet Tor-Björn Hägglund (1977–1981), Kari Pylkkänen (1981–1984), Veikko Aalberg (1984–1993), Veikko Tähkä (1993–1999), Ilpo Lahti (1999–2005), Veikko Aalberg (2005–2009) ja Eila Laukkanen (2009–2015). Vuodesta 2015 alkaen hallituksen puheenjohtaja on Kirsi-Maria Haapasalo-Pesu.[2]

Julkaisut
---------

Yhdistys on aiemmin vuosina 1979, 1980, 1981, 1983 ja 1985 julkaissut vuosikirjaa.

* *Nuoruus vai hulluus?* Suomen nuorisopsykiatrisen yhdistyksen vuosikirja I. Toimituskunta: Tor-Björn Hägglund et al. Gummerus 1979. ISBN 951-20-1752-0
* *Naida vai palaa?* Suomen nuorisopsykiatrisen yhdistyksen vuosikirja II. Toimituskunta: Tor-Björn Hägglund et al. Gummerus 1980. ISBN 951-20-1922-1
* *Luoda vai lyödä?* Suomen nuorisopsykiatrisen yhdistyksen vuosikirja III. Toimituskunta: Tor-Björn Hägglund. et al. Gummerus 1981. ISBN 951-20-2144-7
* *Itsetunto vai itseuho?* Suomen nuorisopsykiatrisen yhdistyksen vuosikirja IV. Toimituskunta: Tor-Björn Hägglund et al. Gummerus 1983. ISBN 951-20-2442-X ISSN 0780-3109
* *Kasvu ja kehitys.* Suomen nuorisopsykiatrisen yhdistyksen vuosikirja V. Toim. Tor-Björn Hägglund. Gummerus 1985. ISBN 951-20-2728-3 ISSN 0780-3109

Lähteet
-------

1. ↑  Historia
2. ↑  Hallitus

Aiheesta muualla
----------------

* Nuorisopsykoterapia-säätiö
Johannes Vermeer: *Maitotyttö,* 1658–1660.
**Alankomaiden kultakauden maalaustaide** syntyi 1600-luvulla, kun erillisistä provinsseista 1581 yhdistynyt kahden miljoonan asukkaan Alankomaiden tasavalta vaurastui ennennäkemättömällä tavalla. Alue oli vapautunut katolisen Espanjan vallasta 80-vuotisessa sodassa. Vaurastunut ja henkisesti vapautunut keskiluokka alkoi hankkia taidetta ja seurasi kulttuurillinen kukoistuskausi.

On arvioitu, että vuosien 1600 ja 1700 välillä Alankomaissa maalattiin viisi miljoonaa taulua. 1600-luvun aikana Alankomaissa työskenteli yli tuhat tunnettua taidemaalaria, joista monet, esimerkiksi Rembrandt von Rijn (1606–1669) ja Johannes Vermeer (1632–1675) kuuluvat koko maalaustaiteen historian arvostetuimpiin taiteilijoihin.

Kalvinismi vastusti pyhiä kuvia ja kirkot oli riisuttu paljaiksi. Pohjoisessa syntynyt taide olikin luonteeltaan maallista. Alankomaiden taiteen kultakausi sijoittuu barokin aikaan, mutta on luonteeltaan selvästi aikakauden muuta eurooppalaista taidetta realistisempaa. Maalarimestarit erikoistuivat kilpailun paineessa yhteen maalaustaiteen osa-alueeseen tai sellaisen kapeaan osaan. Maalaustaiteeseen kehittyi nopeasti selviä genrejä. Taiteilijat maalasivat historiallisia maalauksia, maisemia, arkielämää kuvaavia laatukuvia, muotokuvia ja asetelmia.

Perinne ja taidot siirtyivät eteenpäin pääosin keskiajalta periytyneen mestarijärjestelmän mukaisesti ja maalarit kouluttivat seuraajansa kisälleinä omissa ateljeissaan. Taide oli myös liiketoimintaa. Vapaata liikkumista, alalle tuloa ja kilpailua pyrittiin hillitsemään kiltajärjestelmän avulla. Mestarius kulki usein suvuttain kuten muutkin käsityöammatit.

Katso myös
----------

* Alankomaiden taide
* Hollannin suurvaltakausi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Brenner, Carla & Riddell, Jennifer & Moore, Barbara: *Painting in the Dutch Golden Age - A Profile of the Seventeenth Century*, s. 20–29. Washington: National Gallery of Art, Washington, 2007.
2. 1 2  Rebecca Seiferle: Dutch Golden Age Painting *The Art Story*.  9.9. 2018. Viitattu 12.10.2019.
3. ↑  Bernd Lindemann: Rembrandt to Vermeer. Civil Values in 17th-century Flemish and Dutch Painting *Essential Vermeer*.  2009. Viitattu 12.10.2019.
4. ↑  Brenner, Carla & Riddell, Jennifer & Moore, Barbara: *Painting in the Dutch Golden Age - A Profile of the Seventeenth Century*, s. 132. Washington: National Gallery of Art, Washington, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Painting in the Dutch Golden Age, National Gallery of Art, Washington (englanniksi)
* The Golden Age Essential Vermeer
**Toni Tahvanainen** (s. 30. marraskuuta 1991, Ilomantsi) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Kolmosen FC Blackbirdissa. Tahvanainen on pelannut Veikkausliigassa JJK:n riveissä 21 ottelua sekä Ykkösessä 165 ottelua.

Seurajoukkueet
--------------

Toni Tahvanainen nousi Ykkösessä pelanneen JIPPO:n edustusjoukkueeseen kaudella 2010. Tahvanainen pelasi viiden kauden aikana yhteensä 96 Ykkösen ottelua, ja hän teki JIPPO:n riveissä yhteensä 13 maalia. Viides ja viimeinen kausi JIPPO:ssa päättyi putoamiseen Kakkoseen. Kaudeksi 2015 Tahvanainen siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi AC Oulun riveissä 23 Ykkösen ottelua, joissa teki viisi maalia.

Tahvanainen siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen JJK:n riveihin. Tahvanainen pelasi JJK:n paidassa 23 Ykkösen ottelua ja teki niissä viisi maalia. JJK voitti kaudella 2016 Ykkösen ja nousi seuraavaksi kaudeksi Veikkausliigaan. Tahvanainen debytoi Veikkausliigassa 8. huhtikuuta 2017 ottelussa IFK Mariehamn–JJK. Tahvanainen pelasi kaudella 2017 yhteensä 21 liigaottelua. Kauden ainoaksi jääneen maalin hän teki debyyttiottelussaan. JJK:n kausi 2017 päättyi putoamiseen takaisin Ykköseen.

Tahvanainen palasi takaisin Ykkösen AC Oulun riveihin kaudeksi 2018. Tahvanainen pelasi 23 Ykkösen ottelua ja teki niissä kolme maalia. Tahvanainen siirtyi kaudeksi 2019 Kolmosen FC Blackbirdiin.

Lähteet
-------

1. ↑  AC Oulu hankki Toni Tahvanaisen Joensuusta AC Oulu 3.12.2014.
2. ↑  Toni Tahvanainen AC Oulusta Kettupaitaan JJK 2.3.2016.
3. ↑  Toni Tahvanainen elää unelmaansa Veikkausliigassa Karjalainen 11.2.2017.  Arkistoitu 2.4.2018. Viitattu 2.4.2018.
4. ↑  Toni Tahvanainen palaa AC Ouluun AC Oulu 7.12.2017.
5. ↑  Toni Tahvanainen Blackbirdiin FC Blackbird 7.1.2019.  Arkistoitu 31.1.2019. Viitattu 30.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Toni Tahvanainen Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Toni Tahvanainen Veikkausliigan sivuilla
* Toni Tahvanainen Soccerwayn sivuilla
**Satu Jääskeläinen** (s. 4. huhtikuuta 1970) on suomalainen juoksija, jonka päämatkat olivat 400 ja 800 metriä. Hän edusti Pyhäjärven Pohtia, Tervon Urheilijoita, Joensuun Katajaa ja Lahden Ahkeraa. Häntä valmensivat Reijo Honkanen, Pauli Pakarinen ja Timo Hietanen.

Jääskeläinen edusti Suomea 800 metrin juoksussa vuoden 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa ja vuoden 1994 EM-kisoissa Helsingissä. Splitin EM-kisoissa 1990 ja Helsingin EM-kisoissa 1994 hän juoksi Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Jääskeläinen on kesäkuussa 2023 Suomen kaikkien aikojen tilastossa 800 metrillä kuudes.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------

Lähde: Tilastopaja

|  |  |
| --- | --- |
| 
**Ulkoradoilla**
* Kultaa 1993 (400 m) ja 1994 (800 m)
* Hopeaa 1990 ja 1991 (400 m)
* Viestijuoksussa kultaa 1993 ja 1994(4 × 400 m ja 4 × 800 m)

 | 
**Sisäradoilla**
* Hopeaa 1990 (400 m) ja 1993 (800 m)

 |

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: Tilastopaja

|  |  |
| --- | --- |
| 
**Ulkoradoilla**
* 100 m 12,14 (1990)
* 200 m 24,69 (1991)
* 400 m 53,28 (1993)
* 800 m 2.01,77 (1993)

 | 
**Sisäradoilla**
* 60 m 7,96 (1990)
* 200 m 26,13 (1990)
* 200 m (ylipitkä) 25,33 (1990)
* 400 m 55,23 (1990)
* 400 m (ylipitkä) 54,86 (1990)
* 800 m 2.08,6 (1994)

 |

Lähteet
-------

1. ↑  Yleisurheiluvalmentaja Pauli Pakarinen pokkasi elämänura-palkinnon *Karjalainen*.  31.1.2014. Viitattu 12.9.2020.
2. 1 2 3 4 5  Satu Jääskeläinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Satu-Riitta Ala-Harja** (aik. **Satu Mäkinen**, s. 1967) on suomalainen entinen missi ja malli ja nykyinen evankelista ja filosofian tohtori.

Eteläpohjalainen Ala-Harja aloitti mallin työt 16-vuotiaana ja menestyi hyvin *Jaana*-naistenlehden "supermallikilpailussa". Vuonna 1985 hän voitti Suomen mallikunigattaren tittelin. Samana vuonna hänelle tarjottiin sopimusta pariisilaiseen mallitoimistoon. Ala-Harja kuitenkin kieltäytyi sopimuksesta perustellen, ettei hän halua keskeyttää lukio-opintojaan. Hänet valittiin vuoden 1986 Suomen Neidoksi ja lähetettiin sitten Miss Maailma -kilpailuun, jossa hän karsiutui täpärästi semifinaalista. Hän oli kuitenkin yksi valokuvaajien suosikkiehdokkaista yhdessä Miss USA Halle Berryn kanssa. 

Ala-Harja oli yksi eniten käytetyistä malleista Suomessa 1980-luvulla. 1990-luvulla hän perusti perheen ja suoritti sairaanhoitajakoulutuksensa jatkoksi maisterin tutkinnon Turun yliopistossa. Keväällä 2014 hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa aiheenaan monikulttuurinen mentorointi sairaanhoidon opiskelussa. Hän on työskennellyt terveydenhuolto- ja korkeakoulusektoreilla eri tehtävissä. Tutkijan uran sijasta hän ryhtyi evankelistaksi vuonna 2015 tultuaan uskoon 1990-luvulla ja saatuaan koulutusta Perheniemen evankelisessa opistossa.

Mäkisen nimellä hän on julkaissut omakustanteena muistelmat *Jumalan kutsu ja koulu – Herran kohtaamisia ja mietelmiä* ' sekä kirjan *Pimeydestä valoon – helvetin porteilta Taivastielle* (2020).

Ala-Harjan äiti on entinen Kokoomuksen kansanedustaja, lääkintöneuvos Kirsti Ala-Harja.

Lähteet
-------

1. ↑  Jumalan kutsu ja koulu : Herran kohtaamisia ja mietelmiä *finna.fi*. Viitattu 9.6.2023.
2. ↑  Satu Mäkinen Seinäjoelta, haastattelu TV7:n ohjelmassa *Koputus* 17.9.2019. Video 30 min.
3. ↑  Halle Berry kisasi suomalaiskaunottaren kanssa, MTV Uutiset 16.08.2016. Viitattu 12.6.2023.
4. 1 2  Juntunen, Mikael: Miss Maailma kisoista Jumalan viljavainoiden äärelle – Satu Mäkinen sai kutsun evankelistaksi *Seurakuntalainen*.  4.12.2018. Viitattu 9.6.2023.
5. ↑  Ala-Harja, Kirsti Raili *Porvarillisen työn arkisto*.  17.8.2009. Viitattu 12.6.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee baseball-pelaajaa. Cyrus Young on yhdysvaltalainen keihäänheittäjä.*

**Denton True "Cy" Young** (29. maaliskuuta 1867 Gilmore, Ohio – 4. marraskuuta 1955 Newcomerstown, Ohio) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi syöttäjänä viidessä eri Major League -joukkueessa vuosina 1890–1911. Hän teki uransa aikana useita ennätyksiä, joista osa on kestänyt yli vuosisadan. Young lopetti uransa 511 voitetun ottelun jälkeen.

Young valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1937.

Suurimman voitettujen otteluiden määrän lisäksi Young pitää hallussaan ennätystä syötettyjen sisävuorojen määrässä (7 355), aloitettujen otteluiden määrässä (815) ja kokonaan syötettyjen otteluiden määrässä (749). Uransa aikana hän hävisi 316 ottelua, joka sekin on MLB:n ennätys.

Vuonna 1999, 88 vuotta viimeisen ottelunsa ja 44 vuotta kuolemansa jälkeen, Young äänestettiin *The Sporting News* -viikkolehden kyselyssä kaikkien aikojen 14. parhaaksi pelaajaksi. Samana vuonna fanit valitsivat Youngin MLB:n vuosisadan joukkueeseen.

Cy Young -palkinto
------------------

*Pääartikkeli: Cy Young -palkinto*
Kunnianosoituksena Youngille Major League Baseball perusti vuosittain jaettavan Cy Young -palkinnon, joka annetaan molempien liigojen parhaalle syöttäjälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Saukko, Meme (toim.): "Baseball", *Guinness World Records 2001*, s. 200. Eniten kunniajuoksuja. Suomentanut Alanen, Asko; Hakuli, Seppo; Huovila, Henna-Riikka et al.. Saksa: Helsinki Media Kirjat/Hit Entertainment Company, 2000. ISBN 951-321-035-9.
2. ↑  Young, Cy National Baseball Hall of Fame. Viitattu 24.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cy Young** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cy Young
**Leluaktivismi** tarkoittaa erilaisten hahmolelujen, kuten nukkejen, toimintafiguurien ja eläinlelujen, esimerkiksi erilaisten pehmolelujen, valjastamista poliittisen tai eettisen tavoitteen näkyväksi tekemiseen ja edistämiseen.

Suomessa leluaktivismilla on otettu kantaa esimerkiksi sukupuolten moninaisuuteen, eläinten oikeuksiin ja syrjintään. Näkyvä esimerkki leluaktivismista oli koronaviruspandemian aikana järjestetty nallejahti, jossa ihmiset asettivat pehmonalleja kotiensa ikkunoihin ohikulkijoita ilahduttaakseen. Pehmoleluja tuotiin ikkunoihin samaan aikaan ympäri maailmaa, kuten Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Leluasetelmiin ja valokuvaukseen perustuvaan ja sosiaalisen median alustoilla jaettuun leikkiin liittyi pelillistetty ja kaikenikäisiä osallistava tavoite, leluhahmojen bongaamiseen perustuva nallehaaste.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heljakka, Katriina: Nallet yhteisöllisen leikin asialla: Tutkimus leluaktivismista poikkeusoloissa *Leikkipäivä*. Mannerheimin Lastensuojeluliitto. Viitattu 1.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pandemic toy play against social distancing: Teddy bears, window-screens and playing for the common good in times of self-isolation
Wandisa Guida elokuvassa *Gli eroi del doppio gioco* (1962).
**Wandisa Guida** (s. 2. huhtikuuta 1935 Trani) on italialainen näyttelijä.

Guida opiskeli lakia yliopistossa, osallistui vuoden 1954 Miss Italia -kilpailuun ja valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1956. Hän esiintyi reilun kymmenen vuoden ajan lukuisissa viihde-elokuvissa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista agenttitarinoihin, melodraamoihin ja spagettiwesterneihin. Guida näytteli myös useissa televisioelokuvissa. 1960-luvun loppupuolella hän käytti taiteilijanimeä *Wandisa Leigh*.

Elokuvia
--------

* *Miss Eurooppaa metsästämässä*, 1955
* *Herkuleen kosto*, 1960
* *Orjien kapina*, 1960
* *Ursuksen kosto*, 1961
* *Ercole contro Roma*, 1964
* *I giganti di Roma*, 1964
* *Maciste nelle miniere del re Salomone*, 1964

Lähteet
-------

1. ↑  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: Le attrici*, s. 180–181. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-214-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Wandisa Guida Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Wandisa Guida Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hannu Hannunpoika Fordell** (k. 1606) oli nuijasodan aikainen nimismies ja talonpoikien edustaja Tukholmassa.

Fordellin isä oli vouti ja maakauppias, jolta hän peri huomattavan omaisuuden. Hannu Fordell toimi Pietarsaaren ja Kaarlepyyn pitäjien nimismiehenä ja oli mukana siinä lähetyskunnassa, joka kesällä 1595 kävi esittämässä pohjalaisten valitukset Kaarle-herttualle. Samana vuonna hän oli mukana Söderköpingin valtiopäivillä. Klaus Fleming erotti hänet nimismiehen tehtävästä ja lähetti miehensä vangitsemaan hänet, mutta Fordell ehti paeta Ruotsiin, jossa hän toimi Pohjanmaan pitäjien virallisena asiamiehenä. Vasta Flemingin kuoltua hän palasi Suomeen ja matkusti keräämässä syytöksiä uutta voutia, Monikkalan herraa Hannu Hannunpoikaa vastaan. Fordellin vaimo otti osaa miehensä poliittisiin toimiin ja Klaus Fleming nimitti häntä "pahaksi piruksi".

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo (toim.): Suomen elämäkerrasto. WSOY 1955

### Viitteet

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 1441


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Cha Min-kyu** (hangul: 차민규; hanja: 車旼奎, s. 16. maaliskuuta 1993 Anyang) on eteläkorealainen pikaluistelun olympia- ja MM-mitalisti

Cha saavutti 500 metrin olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018 ajalla 34,42 ja Pekingissä 2022 ajalla 34,39. Olympialaisten 1 000 metrillä hän sijoittui 12:nneksi 2018. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuesprintissä hopeaa 2019 sekä sijoittunut 500 metrillä neljänneksi 2019, seitsemänneksi 2020 ja 12:nneksi 2017. Sprintti-MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2020 ja oli yhdestoista 2018.

Cha saavutti Aasian talvikisoissa pronssia 500 metrillä 2017. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai 500 metrillä hopeaa ja 1 000 metrillä pronssia 2012.

Cha on sijoittunut maailmancupin 500 metrin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi (tilanne 14.2.2022).

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 34,03 | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2019 |
| **1 000 m** | 1.07,32 | Calgary | 12. joulukuuta 2021 |

Lähteet
-------

1. ↑  Cha Min-kyu *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Athlete Data of Min Kyu Cha *speedskatingnews.info*. Viitattu 14.2.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea

 |

 |
**He eivät tiedä mitä tekevät** on Jussi Valtosen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 2014 Tammen kustantamana. Teos on Valtosen kolmas romaani. Se sai vuoden 2014 Finlandia-palkinnon.

Valtonen kirjoitti romaania kuusi vuotta. Palkintotilaisuudessa hän kertoi purkaneensa kirjassa omaa hämmennystään muuttuvassa maailmassa:

> »Halusin tehdä yhteiskunnallisen romaanin, jossa olisi mahdollisimman laaja perspektiivi. Se liittyy omaan hämmennykseeni maailman äärellä.» 
> 
>

Juoni
-----

Tarinan alussa on nuoripari, suomalainen Alina ja yhdysvaltalainen Joe, joille syntyy lapsi. Joe palaa kotimaahansa, Alina jää lapsen kanssa Suomeen. Samuel-pojasta tulee hänen varttuessaan radikaali, joka kiinnostuu eläinten oikeuksista ja ympäristöasioista. Joen tytär Rebecca saa käyttöönsä tulevaisuuden huippulaitteen iAmin, joka ohjaa käyttäjänsä ajatuksia ja tekemisiä.

Arviot
------

Teoksessa on sekä scifiä että jännityskirjan aineksia, jotka Valtonen on Yleisradion toimittajan Marjut Tervolan mukaan onnistunut yhdistämään nykymaailman ristiriitoja hyvin luotaavaksi romaaniksi. Tervola nostaa sen George Orwellin *1984:n* ja Aldous Huxleyn *Uljaan uuden maailman* seuraajaksi. Teoksessa on myös pistävää Suomi-satiiria, jonka taustalla on Valtosen paluu Yhdysvalloista suomalaiseen yliopistomaailmaan.

*He eivät tiedä mitä tekevät* oli Suomen vuoden 2014 myydyin kotimainen kaunokirja 73 800 kappaleella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Satu-Lotta Peltola, Finlandia-voittaja Jussi Valtonen: Ihmiset ovat kirjallisuudessa kaikkein tärkeintä, Yle.fi/uutiset viitattu 28.11.2014
2. ↑  Marjo Kytöharju: Terävä katse aikaamme *Vantaan Lauri*.  3.12.2014. Vantaan seurakunnat. Viitattu 9.12.2014.
3. ↑  Marjut Tervola: Uusi uljas maailma Jussi Valtosen kuvittelemana *Yle Kulttuuri*.  28.11.2014. Viitattu 9.12.2014.
4. ↑  Bestsellerit 2014 Suomen Kustannusyhdistys.  Arkistoitu 26.2.2015. Viitattu 26.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Teos Tammen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Haïré** on maalaiskunta Moptin alueen Douentzan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Boni sijaitsee 80 kilometriä Douentzasta itään. Kunnassa on 29 700 asukasta (vuonna 2009).

Haïrén kunnan pinta-ala on 5 155 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Douentzan piirin Homborin ja Mondoron sekä lännessä Dallahin ja Gandamian kuntiin, etelässä Koron piirin Dinangouroun kuntaan ja pohjoisessa Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piiriin.

Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaiden enemmistö on fulbeja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu tuaregeja, dogoneja ja bambaroita.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu sekä vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bonissa pidetään piirikunnan tärkeimmät karjamarkkinat.

Kunnan läpi kulkee Moptin ja Gaon välinen asfaltoitu maantie RN16, josta haarautuu Bonin kautta Burkina Fason Djiboon johtava reitti. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 22.9.2014. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Haire 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 22.9.2014. (ranskaksi)
**He Hui** (kiin. 和慧; s. 1972 Ankang, Shaanxi) on kiinalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

He varttui Ankangissa ja opiskeli Xi'anin musiikkikonservatoriossa. Hänen pääaineenaan oli länsimainen ooppera. He toimi oppilaitoksessa lauluvalmentajana suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1994. Hän saattoi lauluopintonsa loppuun Kiinassa ja Italiassa. Vuonna 1995 He teki ensimmäisen esiintymisensä pääroolissa Shanghaissa Dorabellan mezzosopraano-osassa Wolfgang Amadeus Mozartin *Così fan tuttessa*. Pian hän siirtyi sopraanoksi, ja vuonna 1998 hän esiintyi Giuseppe Verdin *Aidan* nimiroolissa Shanghai Grand Theatren avajaistapahtumassa. Vuonna 2000 He sai toisen palkinnon Operalia-kilpailussa Los Angelesissa ja huhtikuussa 2002 ensimmäisen palkinnon Voci Verdiane -kilpailussa Bussetossa. Vuonna 2001 hän piti Plácido Domingon kanssa yhteisen konsertin Shanghaissa. Samana vuonna hän lauloi Aidan roolin Los Angelesin oopperassa ja sitten Liùn osan Giacomo Puccinin *Turandotissa* Washington National Operassa. He teki Euroopan-debyyttinsä Puccinin *Toscan* nimiroolissa Parman Teatro Regiossa pari kuukautta ennen Voci Verdiane -kilpailun voittamista Bussetossa.

He teki roolidebyyttinsä *Madama Butterflyn* Cio-Cio Sanina Bordeaux'ssa vuonna 2003. Tästä tulikin yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan Toscan ja etenkin Aidan ohella. Merkittäviä eurooppalaisia debyyttejä He teki tämän jälkeen Wienin valtionoopperassa 2004, La Scalassa 2006 ja Covent Gardenissa 2010. Vuonna 2010 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Aidana. He esiintyi Salzburgin musiikkijuhlilla ensimmäisen kerran kesällä 2019 oopperassa *Adriana Lecouvreur*. Hän on jatkanut konserteissa ja oopperatuotannoissa esiintymistä myös Kiinassa. Lisäksi hän on jatkanut opetustyötä Xi'anin musiikkikonservatoriossa.

He on tehnyt lukuisia levytyksiä. Andrea Prandstraller ja Niccolò Bruna ohjasivat hänestä dokumenttielokuvan *Hui He, the Soprano from the Silk Road*. Vuonna 2017 Melanie Ho julkaisi He Huita käsittelevän kirjan *Journey to the West: He Hui, a Chinese soprano in the world of Italian opera*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  He Hui Britannica, viitattu 12.2.2023
2. 1 2 3 4 5 6  Hui He Operabase toukokuu 2021, viitattu 12.2.2023
3. ↑  Hui He Metropolitan Opera, viitattu 12.2.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Raymond Neal "Ray" Clemence**, MBE (5. elokuuta 1948 Skegness, Englanti – 15. marraskuuta 2020) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi maalivahtina Liverpoolissa 1970-luvulla ja on yksi Euroopan kautta aikain menestyksekkäimmistä maalivahdeista. Hänen meriitteihinsä lukeutuu muun muassa Englannin liigan, FA Cupin, Euroopan cupin, UEFA Cupin, Liigacupin, Euroopan Super Cupin sekä Charity Shieldin mestaruuksia. Englannin maajoukkueessa hän pelasi 61 maaottelua vuosina 1972–1983.

Ura Liverpoolissa
-----------------

Clemence siirtyi Scunthorpe Unitedista Bill Shanklyn manageroimaan Liverpooliin 18 000 punnan siirtosummalla vuonna 1967. Hän pelasi debyyttinsä Anfieldilla 25. syyskuuta 1968 Liigacupin kolmannen kierroksen ottelussa Swansea Cityä vastaan Liverpoolin voittaessa 2–0. Seuraavat kaksi kautta hän edusti enimmäkseen reservijoukkuetta kunnes nousi edustuksen ykkösmaalivahdiksi vuonna 1970.

Meriitit
--------

### Liverpool FC

* Englannin liiga: 1973, 1976, 1977, 1979, 1980
* FA Cup: 1974
* Euroopan cup: 1977, 1978, 1981
* UEFA Cup: 1973, 1976
* Liigacup: 1981
* Euroopan Super Cup: 1977
* Charity Shield: 1974, 1976, 1977 (jaettu), 1979, 1980

### Tottenham Hotspur

* FA Cup: 1982
* UEFA Cup: 1984
* Charity Shield: 1981 (jaettu)

Lähteet
-------

1. ↑  Jalonen, Pekka: Maalivahtilegenda Ray Clemence on kuollut *Iltalehti*.  15.11.2020. Viitattu 15.11.2020.
2. ↑  Arnhold, Matthias & Mamrud, Roberto: England - Record International Players  17.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.11.2018. (englanniksi)

Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1980
1 Clemence |
2 Neal |
3 Sansom |
4 Thompson |
5 Watson |
6 Wilkins |
7 Keegan |
8 Coppell |
9 Johnson |
10 Brooking |
11 Woodcock |
12 Anderson |
13 Shilton |
14 Cherry |
15 Hughes |
16 Mills |
17 McDermott |
18 Kennedy |
19 Hoddle |
20 Mariner |
21 Birtles |
22 Corrigan |
Valmentaja Greenwood

Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Clemence |
2 Anderson |
3 Brooking |
4 Butcher |
5 Coppell |
6 Foster |
7 Keegan |
8 Francis |
9 Hoddle |
10 McDermott |
11 Mariner |
12 Mills |
13 Corrigan |
14 Neal |
15 Rix |
16 Robson |
17 Sansom |
18 Thompson |
19 Wilkins |
20 Withe |
21 Woodcock |
22 Shilton |
Valmentaja Ron Greenwood



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Erikoispikajuna** oli VR-Yhtymän edeltäjän, Valtionrautateiden, käyttämä markkinointitermi Suomen suurimpien asutuskeskusten välillä liikennöiville nopeille henkilöjunayhteyksille. Kyseiset junavuorot tulivat aikatauluihin "Erikoiskiitojuna"-nimikkellä (EK) vuonna 1972. Erikoispikajunia niistä tuli vuonna 1973. Erikoispikajunat liikennöivät Helsingistä Ouluun, Kontiomäelle, Joensuuhun, Jyväskylään ja Turkuun. Osalla erikoispikajunista on ollut markkinointinimi, tunnetuin näistä lienee Helsinki–Oulu-erikoispikajuna *Lapponia*. Aikatauluun tunnuksella **EP** merkittyjen junien suurin sallittu nopeus oli aluksi 120 kilometriä tunnissa, mutta nostettiin 140 kilometriin tunnissa vuonna 1981. Erikoispikajunien lisäksi liikennöi 1980-luvulla myös express-junat (EXP) *Botnia Express* Vaasaan ja *Imatra Express* Imatralle.

Erikoispikajunat poistuivat aikatauluista 1990-luvun puoliväliin mennessä, jolloin ne korvattiin InterCity-junilla. Erikoispikajunat tekivät lyhytkestoisen paluun 1990-luvun lopulla, kun ns. viikonloppujunat muutettiin erikoispikajunavuoroiksi. Näitä vuoroja ajettiin kesään 2001 asti, jolloin hinnoilttelu-uudistuksen yhteydessä näistä erikoispikajunista tuli tavallisia pikajunavuoroja.

Erikoispikajunat
----------------

Suomen rataverkolla ovat liikennöineet seuraavat nimetyt erikoispikajunavuorot:

* 1972–1979: Helsinki–Oulu — *Polaria*
* 1972–1994: Helsinki–Oulu — *Lapponia*
* 1972–1992: Helsinki–Joensuu — *Karelia*
* 1972–1993: Helsinki–Kontiomäki — *Savonia*
* 1985–1989: Helsinki–Jyväskylä — *Centria*
* 1989–1995: Helsinki–Turku — *ei nimeä*

Sekä seuraavat express-junavuorot:

* 1983–1988: Helsinki-Vaasa — *Botnia Express*
* 1985–1988: Helsinki-Imatra — *Imatra Express*

Lisäksi liikenteessä on edelleen Suomen ja Venäjän kansainvälisessä henkilöliikenteessä kulkeva juna:

* Tolstoi, Helsinki–Moskova -yöpikajuna (venäläisen standardin mukaisilla vaunuilla)

Aikaisemmin Helsingin ja Pietarin välillä kulki kaksi junaa. Niiden kulku loppui Allegro-junan liikenteen alkamisen myötä vuonna 2010:

* Sibelius, Helsinki–Pietari
* Repin, Helsinki–Pietari (venäläisen standardin mukaisilla vaunuilla)

Lähteet
-------

* Erikoiskiitojunaliikenne alkoi 30 vuotta sitten.  *Resiina*, 2002. vsk, nro 2.

### Viitteet

1. 1 2  Rautatie-UKK (kohta 3.2.11) Suomen Rautatiehistoriallinen Seura ry ja Museorautatieyhdistys ry. Viitattu 13.10.2012.
2. ↑   vaunut.org, viitattu 7.12.2019
3. ↑  Allegro-juna Suomessa VR.  Arkistoitu 24.4.2012. Viitattu 13.10.2012.
**HMS Hibiscus** (viirinumero K24) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Flower-luokka (korvetti)*
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1062. Alus laskettiin vesille 6. huhtikuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 21. toukokuuta.

Palvelus
--------

Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *USS Spry*.

USS Spry (PG-64)
----------------

*Hibiscus* luovutettiin 2. toukokuuta 1942 Leithissä Skotlannissa Yhdysvaltain laivastolle, joka otti sen palvelukseen nimellä *USS Spry* vielä samana päivänä ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Maxim F. Firth. Alus lähti 20. toukokuuta Pohjois-Irlannista Londonderrystä saattueen mukana Argentiaan. Oltuaan Bostonissa huollettavana alus saapui Guantanamonlahdelle 1. elokuuta, minkä jälkeen se suojasi saattueita Guantanamosta Trinidadiin, kunnes se siirtyi tammikuussa 1943 reitille Trinidadista Recifeen.

Charlestonissa tehdyn huollon jälkeen alus saapui kesäkuussa 1944 Bostoniin, josta se suojasi saattueita sekä teki säämatkoja Newfoundlandin, Grönlannin ja Islannin välillä. Alus poistettiin palveluksesta 20. elokuuta 1945 ja se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle 26. elokuuta. Alus myytiin 1947 ja se nimettiin *Madonnaksi*. Alus romutettiin 1955 Hong Kongissa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Preston, Antony & Raven, Alan: *Flower Class Corvettes*. Lontoo, UK: Arms and Armour Press, 1982. ISBN 0-85368-559-2. (englanniksi)
* Lynch, John: *Belfast Built Ships*. Stroud, Englanti: The History Press, 2012. ISBN 978-0-7524-6339-5. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates - The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lynch, John s. 197
2. ↑  Friedman, Norman s. 340
3. 1 2  DANFS - USS Spry
Pitkälle edennyt kohdunrungon syöpä poistetussa ja halkaistussa kohdussa
**Kohdunrungon syöpä** eli *kohtusyöpä* on syöpä, joka kehittyy kohtuun. Kohdunrungon syöpä on Suomessa kolmanneksi yleisin naisten syöpä.

Esiintyminen
------------

Kohdunrungon syövän tärkein oire on verenvuoto kohdusta menopaussin jälkeen, nuoremmilla pitkittyvät vuodot ja välivuodot. Kohdun runko-osan syövän riski on suurempi henkilöillä, joilla tätä tautia on esiintynyt suvussa eli genettiset syyt. Lisäksi potilaan ylipaino on selkeästi riskitekijä, samoin diabetes. Sairautta esiintyy suhteellisen harvoin nuorilla naisilla toisin kuin kohdunkaulan syöpää. Vaihdevuosien estrogeenihoito saattaa lisätä tämän syövän riskiä. Lisäksi tunnetaan suhteellisen harvinainen munasarjojen monirakkulaoireyhtymä, joka on myös syövän riskitekijä.

Diagnoosi
---------

Syöpä diagnosoidaan irtosolututkimuksin. Kohdunsuun Papa-näyte runko-osan syövässä ei aina ole riittävä, vaan yleensä tarvitaan irtosolunäytettä kohtuontelosta joko vabraimulla tai kaavinnalla. Diagnoosin teossa on hyötyä kohdun ultraäänitutkimuksesta.

Hoito
-----

Hoitona on käytännössä aina kohdunpoistoleikkaus. Levinneissä tapauksissa tarvitaan myös sädehoitoa. Vaikeimmissa tapauksissa tarvitaan solunsalpaajahoitoa. Sairastuneista on jopa yli 80 % on elossa viiden vuoden kuluttua.

Katso myös
----------

* Kohdunkaulan syöpä
* Myooma

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kohdunrungon syöpä  22.10.2014. Duodecim-terveyskirjasto. Viitattu 22.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Syöpäjärjestöt: Kohdunrungon syöpä, Kaikki syövästä
Huopanan työväentalo 13.10.1956
**Huopanan työväentalo** on Viitasaarella Huopanankoskella Huopanan kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokas. Talo edustaa 1950-luvun seurantalorakentamista.

Historia
--------

Huopanan torppariosasto perustettiin vuonna 1906. Sen muutettiin vuonna 1912 Huopanan työväenyhdistykseksi. Ensimmäinen työväentalo rakennettiin talkoovoimin vuonna 1921. Tonttimaa ostettiin seppä Antti Rantaselta. Talo rakennettiin Rajalan torpan riihestä. Ensin rakennettiin sali ja sitten jatkettiin rakentamalla näyttämö laudasta. Myöhemmin lisättiin vielä ravintola. Talo paloi vuonna 1953.

Uusi työväentalo rakennettiin vuosina 1954–1955 keräyspuin ja lahjoituksin. Vuonna 1956 talo myytiin Erkki Tuohimetsälle ja Väinö Tantulle.

Rakennus
--------

Rakennus on osittain hirsi- ja osittain lautarunkoinen ja satulakattoinen. Katteena on huopa. Perusta ovat betonista. Ulkoväri on keltainen.

Talossa oli sen valmistuessa juhlasali, joka toimi myös elokuvasalina, ravintola, keittiö, vahtimestarin asunto, paini- ja voimistelusali ja sauna.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo oli vuonna 1979 yksityisasuntona.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. julkaisematon/ Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
**Resedakasvit** (Resedaceae) on pieni kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa, jonka tunnetuin heimo on ristikukkaiskasvit (Brassicaceae).

Tuntomerkit
-----------

Resedakasvit ovat ruohoja, jotka joskus muodostavat pensasmaisia kasvustoja. Niiden lehdet ovat ehytlaitaisia tai pariosaisia, tavallisesti korvakkeellisia. Kukinnot ovat varsipäätteisiä eli terminaalisia ja terttumaisia. Kukat ovat vastakohtaisia (monosymmetrisiä), ja niiden pohjus on toisinaan lyhyelti maljamainen hypanthium. Sen reunalla on tavallisesti kuusi, harvoin 4–8 verholehteä ja tavallisesti kuusi tai harvemmin 4–8 terälehteä, jotka ovat keskenään erikokoisia. Terälehdet ovat kynnellisiä, ja kynnen yläosassa on kieleke. Joskus terälehden leveä yläosa on ripsuinen. Kukassa on myös kapean kiekkomainen tai melkein terämäinen mesiäinen hetiön ulkopuolella. Heteitä on vähintään kolme, ja ne ovat toisinaan kasvaneet tyveltään yhteen. Sikiäin, joka koostuu tavallisesti 3–6 yhteen kasvaneesta emilehdestä, sijaitsee yleensä gynoforin eli varren päässä. Harvoin emilehdet voivat olla myös enemmän tai vähemmän erillisiä. Hedelmässä on kärkiaukko vartaloiden jäänteiden keskellä tai harvemmin hedelmä on tuppilo tai marja. Vartaloiden lisäksi myös verhiö on hedelmässä jäljellä. Siemenet ovat usein vaipallisia. Kromosomiluku on n = 5–15.

Levinneisyys
------------

Resedakasvien levinneisyys on osittain hajanainen. Niitä esiintyy maapallon lämpimillä ja subtrooppisilla alueilla kuivilla kasvupaikoilla. Heimo on runsaimmillaan Etelä-Euroopan, Lähi-idän ja Koillis-Afrikan alueella. Erillisiä levinneisyysalueita on Etelä-Afrikassa, Pohjois-Amerikan lounaisosissa ja Lounais-Kiinassa.

Luokittelu
----------

Nykyään resedakasveihin sisällytetään kolme sukua ja niiden 75 lajia. Peräti 68 lajia on yksistään resedojen (*Reseda*) suvussa. Ennen omina sukuinaan pidetyt keräkit (*Oligomeris*) (Lounais-Kiinassa) ja *Ochradenus* sisältyvät heimon evoluutiopuussa resedojen sukuun. Muut suvut ovat *Caylusea* ja tähtitertut eli tähtiresedat (*Sesamoides*).

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. 2001 –: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since].. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Stevens 2001 –, Viitattu 25.11.2014.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Resedaceae

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q156369
* Wikispecies: Resedaceae
* CoL: FLK
* EoL: 4222
* EPPO: 1RESF
* FloraBase: 22824
* FNA: 10760
* FoAO2: Resedaceae
* FoC: 10760
* Fossilworks: 55648
* GBIF: 3110
* GRIN: 949
* iNaturalist: 71420
* IPNI: 77126584-1
* IRMNG: 113236
* ITIS: 23439
* NBN: NBNSYS0000160879
* NCBI: 26958
* NZOR: 6a67350e-5544-4894-a053-dcaab9f317ac
* Open Tree of Life: 754878
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126584-1
* Tropicos: 42000138
* VASCAN: 205
* VicFlora: c1d62b8b-066d-4284-94d0-a9e48e03d639
* Watson & Dallwitz: resedace
* WFO: wfo-7000000517

 |

 |
**Satu Piipari** (s. 3. toukokuuta 1983 Kotka) on suomalainen laulaja ja rumpali. Hän soittaa ja laulaa Frederikin orkesterissa. Piipari on mukana kilpailijana The Voice of Finland -laulukilpailun toisella tuotantokaudella. Hän pääsi mukaan uutena laulajana niin sanotusta Villi kortti -vaiheesta ylimääräiseksi kilpailijaksi ja valitsi Lauri Tähkän tähtivalmentajakseen.

Satu Piipari on esiintynyt lapsesta asti ja aloitti rumpujen soiton jo varhain. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta vuonna 2002. Lukio-aikana Piipari soitti rumpuja Varaque-yhtyeessä, jonka pitkäsoitto *Toivelauluja* (Johanna Kustannus) julkaistiin vuonna 2003.
Frederikin orkesterissa Piipari on soittanut vuodesta 2007.
Vuonna 2011 Piipari osallistui Karaoken MM-kilpailun karsintoihin ja sijoittui naisten sarjan viidenneksi.

Lähteet
-------

* Kymen Sanomat, 18.2.2013, s.2
* Frederikin kotisivut
* Radio Aalto - viihdeuutiset

Aiheesta muualla
----------------

* Radio Aalto, "Satu Piipari tuo mukanaan yllätyksen tähtivalmentajille"
* desibeli.net - Varaque: Toivelauluja
* YouTube
**Satu Marjatta Kiljunen** (s. 1955) on suomalainen kuva- ja performanssitaiteilija. Kiljunen oli kuvataideakatemian taiteen tutkimuksen professori 2000–2003. Kiljunen asuu ja työskentelee Kökarissa, mutta hänellä on työhuone myös Helsingissä.

Ura
---

Kiljunen on kuvataiteilija, joka maalaa mielellään muotokuvia. Niissä hän esittää kohteen elämän näköisenä ja myös aikakautensa dokumenttina. Hän painottaa, että muotokuvan tulee aina täyttää taideteoksen kriteerit. Kiljunen on monin tavoin edistänyt poikkitaiteellisuutta, joka on nykyisin myös Taideyliopistossa täysin luontevaa. Näin ei ole aina ollut. Nuoret ja hullut 1980-luvun performanssitaiteilijat, joista Satu Kiljunen oli yksi, veivät tuolloin tätä haastavaa asiaa eteenpäin.

Kiljuselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018. Kesäkuun 2018 promootiossa hänet vihittiin Taideyliopiston kunniatohtoriksi. Kiljunen on ollut taiteiden koulutuksen kehittäjä ja taistellut taiteen tohtoriopintojen puolesta. Työ tuotti tulosta, kun vuonna 2013 perustetussa Taideyliopistossa kohtaavat kaikki esittävät taiteet: kuvataiteet (Kuvataideakatemia), musiikki (Sibelius-Akatemia), tanssitaide ja teatteri (Teatterikorkeakoulu). Taideyliopisto on näiden alojen koulutuksen ja tutkimuksen kansainvälinen edelläkävijä, joka vahvistaa taidetta yhteiskuntaa uudistavana voimana.

Perhe
-----

Satu Kiljusen isä oli konservaattori Veikko Kiljunen ja äiti on konservaattori Ulla Kiljunen (o.s. Heikkinen). Hänen sisaruksiaan ovat poliitikko Kimmo Kiljunen ja teatteriohjaaja Vilppu Kiljunen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Factum, osa 3*, s. 358. Espoo: Weilin & Göös, 2004. ISBN 951-35-6642-0.
2. ↑  Kiljunen Satu. Muotokuvamaalarit.
3. 1 2  Kuvataiteilija Satu Kiljunen haluaa maalata ihmistä elämänsä loppuun saakka. Yle.fi. Viitattu 11.4.2020.
4. ↑  Taiteilijaeläkkeiden saajissa eniten muusikoita ja kuvataiteilijoita *Taiteen edistämiskeskus (Taike)*.  5.3.2018.  Arkistoitu 6.3.2022. Viitattu 6.3.2022.
5. ↑  Kiviranta, Marja-Terttu: Konservoija maalasi ja tuki lapsiaan (vain tilaajille)  28.3.2001. Helsingin Sanomat. Viitattu 2.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Ranskalaisen orientalistin Eugène Flandinin piirros raunioituneesta Raysta 1840 luvulla. Keskellä seldzukkihallitsija Tuğrul Begin hautatorni 1100-luvulta.
Rayn maakunta Iranissa on maan pääkaupungin Teheranin tuntumassa.
**Shahr-e Rey** (pers. ‏شهر ری‎‎, "Rayn kaupunki") tai **Ray** (ری) on Reyn maakunnan pääkaupunki Teheranin provinssissa Iranissa. Aikaisemmin se oli itsenäinen kaupunki, mutta nykyisin se kuuluu suur-Teheranin metropolialueeseen yhtenä maan pääkaupungin alueista. Ray on maakunnan vanhin kaupunki, ja sillä on pitkä historia. Arabien, turkkilaisten ja mongolien invaasiot hävittivät vuorollaan kaupunkia, mutta siitä tuli uudelleen hallinnollinen keskus buijidien ja seldzukkien aikana. 

Raysta on kotoisin monta historiallisesti merkittävää henkilöä, kuten persialainen alkemisti ja lääkäri Abu Bakr al-Razi (865–925), joka keskiajan Euroopassa tunnettiin nimellä *Rhazes* tai islamilainen teologi Fakhr al-Din al-Razi (1149–1210). Nimitys al-Razi viittaa heidän synnyinkaupunkiinsa ('kotoisin Raysta'). Islamilainen mu'taziliitti-teologi Abd al-Jabbar (k. 1024) toimi tuomarina Rayssa.

1800-luvun alussa Ray oli lähes autio vanhojen raunioiden kaupunki, joka sellaisena alkoi kiinnostaa eurooppalaisia arkeologeja. Nykyään se on teollisuuskaupunki, josta on nopea junayhteys Teheranin keskustaan.

Lähteet
-------

* A. Shapur Shahbazi & C. Edmund Bosworth: Capital cities *Encyclopaedia Iranica*.  1990.
* Martin, Richard, C. Woodward, Mark R & Atmaja Dwi S.: *Defenders of Reason in Islam. Mu'tazilism from Medieval School to Modern Symbol*. Oneworld, 1997. ISBN 1-85168-147-7.

### Viitteet

1. ↑  Shahbazi & Bosworth, 1990
2. ↑  Martin ym. 1997, s. 51–52


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en