recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jeesuksen rukous** (sydämen rukous) on etenkin ortodoksisessa kirkossa käytetty lyhyt rukoushuokaus *"Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua"*.

Jeesuksen rukousta harjoitetaan erityisesti luostareissa ja se on tullut suosituksi rukousmuodoksi hesykasmisen liikkeen kautta. Rukous on sitten levinnyt yleiseen käyttöön, ja useat seurakutanlaiset, maallikot käyttävät rukousta myös arkisten askareiden keskellä.. Rukouksessa voi käyttää apuna myös rukousnauhaa. 

Jeesuksen rukouksen yleisin sanamuoto on **Abba Filemonin** muotoilema *"Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua syntistä.*" Rukouksella on Raamatussa. Esimerkiksi Markuksen evankeliumissa sokea Bartimaios huutaa Kristukselle: "Jeesus, Daavidin Poika, armahda minua!" (Mark. 10:47)

1300-luvulla syntyneen hesykastisen liikkeen myötä Jeesuksen rukouksen harjoittaminen alkoi levitä yhä laajemmalle ortodoksiseen maailmaan - Laatokalla sijainneiden Konevitsan ja Valamon luostareiden kautta myös osaksi suomalaista ortodoksisuutta. Vanhan Valamon luostarin igumeni **Hariton** (1872-1947) kokosi teoksen, joka sisältää otteita pyhien isien ja hengellisten opettajien teoksista, nimenomaan ohjeeksi Jeesuksen rukouksen harjoittamiseen. Valamon luostari julkaisi tämän teoksen suomeksi vuonna 1983 nimellä *"Jeesuksen rukous"*.

Arkkipiispa **Paavali** (1914-1988) piti Jeesuksen rukousta tärkeänä henkilökohtaisen kilvoittelun muotona ja hän myös esitteli Jeesuksen rukouspalveluksen Suomessa.

Jeesuksen rukous on ortodoksisen rukouskilvoituksen keskus, mutta siitä on tullut myös osa läntisen kirkon traditiota. Jeesuksen rukous on kokonaisvaltainen rukous. Parhaimmillaan siinä eivät rukoile vain mieli ja järki, vaan koko olemuksesta nousee kaipuu Jumalan puoleen.

Ortodoksinen kirkko suosittelee, että rukouksen harjoittajat etsisivät itselleen hengellisen ohjaajan tai keskustelisivat asiasta rippi-isänsä kanssa. Jeesuksen rukousta voi kuitenkin rukoilla kuka tahansa.

Jeesuksen rukouksen ympärille on kehittänyt oma jumalanpalvelusmuoto *"Jeesuksen rukouksen palvelus"* Rukouspalvelus on peräisin Athokselta, josta ohjaajavanhus, isä Sofroni toi sen Englantiin Pyhän Johannes Kastajan luostariin. Sieltä se on levinnyt kautta kahtena eri versiona: pidempänä (800 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin kaksituntisena ja lyhempänä (400 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin yhden tunnin palveluksena. Rukouspalvelusta käytetään yleisesti ortodoksisissa seurakunnissa myös Suomessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkkimandriitta Arseni: *Ortodoksinen sanasto*, s. 121. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1999. ISBN 951-1-15657-8.
2. ↑  *Jeesuksen rukous Otteita pyhien isien ja hengellisten opettajien teoksista koonnut Valamon luostarin igumeni Hariton*. Valamon luostarin julkaisuja 78. Valamon luostari, 1999. 951-9468-78-1.
3. ↑  Jeesuksen rukous *ort.fi*. Viitattu 15.3.2021.
4. 1 2  Jeesuksen rukous kiinnostaa maallikoita *kirkkojakaupunki.fi*.
5. ↑  Jeesuksen rukous (rukouspalvelus) *ortodoksi.net*. Viitattu 15.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Jeesuksen rukouspalvelusː
**Pierre Hubert L´Archevêque** (1. toukokuuta 1721 Nimes, Ranska – 25. syyskuuta 1778 Montpellier, Ranska) oli ranskalaissyntyinen Ruotsissa työskennellyt kuvanveistäjä. Hän oli Edmé Bouchardonin oppilas. Bouchardonin veli Jacques-Philippe Bouchardon johti Tukholman kuninkaanlinnan koristelutöitä, ja tämän kuoltua L'Archevêque nimettiin hänen seuraajakseen vuonna 1755. Ruotsissa L'Archevêque toteutti eräitä nykyisinkin tunnettuja patsaita ja toimi Kuninkaallisen taidemaalaus- ja kuvanveistoakatemian johtajana vuosina 1768–1777.

Teoksia
-------

* Kustaa Vaasaa esittävä patsas Tukholman ritarihuoneen edustalla.Kustaa Vaasaa esittävä patsas Tukholman ritarihuoneen edustalla.
* Kustaa II Aadolfin ratsastajapatsas Gustav Adolfs torgilla Tukholmassa.Kustaa II Aadolfin ratsastajapatsas Gustav Adolfs torgilla Tukholmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Göransson, Tora: Pierre Hubert L´Archevêque *Svenskt biografiskt lexikon*. Viitattu 17.1.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pierre Hubert L'Archevêque** Wikimedia Commonsissa
**Lahden Nuorkauppakamari ry** on Lahdessa toimiva nuorten alle 40-vuotiaiden kansainvälinen kouluttautumis- ja kehittymisjärjestö. Yhdityksen tavoitteena on vaikuttaa yhteiskuntaan positiivisesti kehittämällä nuorten aikuisten johtamistaitoja, sosiaalista vastuuta, yrittäjyyttä ja kansainvälisyyttä.

Yhdistys on perustettu vuonna 1957 ja se on yksi Suomen 68 nuor­kauppa­kamarista. Jäsenmäärä koejäsenet, senaattorit ja kunniajäsenet mukaan lukien on yli 100. Lahden Nuorkauppakamari on valtakunnallisen keskusjärjestön, Suomen Nuorkauppakamarit ry:n jäsen. Suomen Nuorkauppakamarit on puolestaan kansainvälisen kattojärjestön, Junior Chamber Internationalin, jäsenjärjestö.

Nuorkauppakamaritoiminta perustuu tekemällä oppimiseen. Säännölliset kuukausi­tapahtumat sekä erilaiset projektit ovat toiminnan runko. Kuukausi­tapahtumat ovat yleensä koulutustilaisuuksia tai tutustumis­käyntejä mielenkiintoisiin kohteisiin.

Vuosittain yhdistys järjestää yhteiskumppaneiden kanssa mm. Sijoittajaseminaarin ja Vuoden positiivisin Lahtelainen -äänestyksen. 
Lahden Nuorkauppakamari järjesti eri yhteistyötahojen kanssa 2001-2021 Joulupuukeräyksen Lahden ja Hollolan alueella. Vuodesta 2022 alkaen vetovastuun Joulupuu keräyksestä on Lahden ja Hollolan Rotaryklubeilla

Viimeinen Lahden Nuorkauppakamarin julkaisema Jäcenet-jäsenlehteä ilmestyi vuonna 2018 marraskuussa.

Lähteet
-------

* Lahden Nuorkauppakamarin kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Nuorkauppakamarit ry:n kotisivut

* Suomen Nuorkauppakamarit ry:n alue-B kotisivut
**San Gabriel** oli Espanjan laivaston vuonna 1772 vesille laskettu San Pedro Apóstol -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: San Pedro Apóstol -luokka*
Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin 11. helmikuuta 1769 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 30. Se nimettiin 23. syyskuuta 1769. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1772.

Palvelus
--------

Alus lähti 1773 Ferrolista koeajoihin *San Pablon* ja *San Pedro de Alcántaran* kanssa. Se lähti 2. toukokuuta 1777 Ferrolista *Magnánimon* ja *San Joaquínin* kanssa Havannaan. Alus saattoi 28. tammikuuta 1778 Havannasta Juan Bautista Bonetin laivueen mukana saattueen Veracruziin, minkä se teki myös toisen kerran. Kesäkuussa 1779 alus oli Havannassa Bonetin laivueen kanssa, johon kuuluivat muun muassa *San Ramón* ja *Magnánimo*. Tammikuussa 1780 alus saattoi Havannasta 15 joukkojenkuljetusalusta New Orleansiin ja Mobilen hyökkäykseen. Se palasi 17. huhtikuuta Mobilesta Havannaan, jolloin sen takila oli vaurioitunut.

Alus lähti 22. huhtikuuta 1780 Havannasta fregatin kanssa Mobileen, jonne ne kuljettivat tarvikkeita. Alus lähti 13. toukokuuta 1780 Havannasta Bonetin laivueen mukana ja palasi saman laivueen mukana Havannaan 21. toukokuuta. Elokuussa 1780 alus saattoi Havannasta *Arroganten* ja *Gallardon* sekä priki *San Juan Nepomucenon* (tunnetaan myös nimellä *Renombradona*) kanssa 18 rahtialusta Veracruziin.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield et al 2023 s. 148-149

*San Pedro Apóstol* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *San Pedro Apóstol* - *San Pablo* - *San Gabriel* |
| Edeltäjä: San Francisco de Paula -luokka – Seuraaja: *San Rafael* |
Drag king -ryhmä All the Kings Men.
**Drag king** on drag-taiteilija, joka pukeutuu miehisiin vaatteisiin ja ilmentää hypermaskuliinisuutta sekä miessukupuolen stereotypioita. Tyypillinen drag king -esitys koostuu tanssista ja laulusta tai playback-esiintymisestä. Drag kingit esittävät yleensä liioitellun machoja mieshahmoja tai imitoivat tunnettuja miehiä, kuten Elvis Presleytä.

1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa useita drag kingejä nousi brittiläisten variatee-teattereiden myötä julkisuuteen, ja naisten esiintyminen miesrooleissa jäi perinteeksi englantilaisessa pantomiimissa. 2000-luvulla drag kingit alkoivat saada enemmän huomiota ja nousta näkyvyydessä drag queenien kaltaiseen maineeseen. Suomessa dragin uuden aallon myötä, myös drag kingiyden muodot ovat muuttuneet. Suomessa uuden aallon drag kingejä ovat Kiukkupussy ja Narrikoira.

Katso myös
----------

* Ballroom-kulttuuri
* RuPaul’s Drag Race

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Aronoff: Competitive Drag Kings Strut Stuff: With some spit and polish, women perform in growing world of cross-dressing pageantry *The Daily Gamecock*.  19.10.2005. The University of South Carolina. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)
2. ↑  Dick Dujour: Drag King Contest *San Francisco Bay Times*.  24.8.2006. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)
3. ↑  Chrisanne Beckner: Best of Sacramento – Drag King: Buck Naked *Sacramento News & Review*.  29.9.2005. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)
4. ↑  Cris Long: Bring Out the Kings!: Gage Gatlyn *Out Impact*.  22.7.2007.  Arkistoitu 29.9.2007. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)
5. ↑  Kel Munger: The Macho in Me *Sacramento News & Review*.  28.9.2005. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)
6. ↑  Gage for Yourself *Watermark Online*.  22.9.2005.  Arkistoitu 24.8.2007. Viitattu 6.4.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Drag king**.
* Tuomaala, Salome: Henkseleitä lainaamassa *Ylioppilaslehti*.  16.2.2001.
* Walter de Camp: Drag kingit *City-lehti*.  2006.
**Albert Niemann** (23. helmikuuta 1880 Berliini – 22. maaliskuuta 1921 Berliini) oli saksalainen lastenlääkäri. Hän havaitsi ensimmäisenä Niemann–Pickin taudin.

Elämä ja ura
------------

Albert Niemannin vanhemmat olivat oopperalaulaja Albert Niemann (1831–1917) ja näyttelijä Hedwig Raabe (1844–1905). Hän opiskeli lääketiedettä Humboldt-yliopistossa Berliinissä, Albert-Ludwigin yliopistossa Freiburgissa ja Strasbourgin yliopistossa, missä hänet promovoitiin tohtoriksi. Vuodesta 1908 vuoteen 1918 hän työskenteli Berliinin yliopistollisella lastenklinikalla. Vuonna 1919 Niemann otti johdettavakseen Berlin-Halenseen vauvahoitolan, seuraavana vuonna hän sai henkilökohtaisen lastenlääketieteen professuurin.

Niemann havaitsi 1914 ensimmäisenä erään lapsen sairastavan tautia, jota myöhemmin alettiin kutsua Niemann-Pickin taudiksi. Patologi Ludwig Pick erotti 1926 kyseisen "rasvasoluperäisen pernan ja maksan laajentumista aiheuttavan taudin tyyppiä Niemann ("lipoidzellige Splenohepatomegalie Typus Niemann") histopatologisesti Gaucherin taudista. Sittemmin tauti nimettiin molempien lääkäreiden mukaan. Niemann julkaisi 1920 lastentautien oppikirjan.

Julkaisuja
----------

* Niemann, Albert: *Der Stoffwechsel bei exsudativer Diathese*. Marcus & Weber, Bonn 1914.
* Niemann, Albert: *Kompendium der Kinderheilkunde mit besonderer Berücksichtigung der Säuglingskrankheiten*. Karger, Berlin 1920.

Lähteet
-------

1. ↑  *Niemann, Albert*. In: Günter Krämer: *Kleines Lexikon der Epileptologie*. Thieme, Stuttgart 2005, ISBN 3131338318, s. 202. (saksaksi)
2. ↑  Niemann, Albert: *Ein unbekanntes Krankheitsbild*. In: *Jahrbuch für Kinderheilkunde*. Nr. 79, 1914. S. 1–10.
3. ↑  Dhom, Georg: *Geschichte der Histopathologie*. Springer, Berlin 2001, ISBN 354067490X, s. 406.

Aiheesta muualla
----------------

* Albert Niemann Saksan kansalliskirjastossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Albert Niemann (Pädiater)
**János Szapolyai** (eli János Zápolya, 1487–1540) oli Unkarin kuningas vuosina 1526–1540. Kuninkuus oli kiistelty, sillä samaan aikaan myös Ferdinand I Habsburg katsoi olevansa oikeutettu Unkarin kruunuun.

Szapolyai aloitti poliittisen uransa valtiopäivillä 1505. Hänestä tuli Transilvanian voivodi vuonna 1511. Hän tukahdutti talonpoikien kapinan 1514 ja pääsi näin aateliston suosioon. Niinpä seuraavat valtiopäivät valitsivat hänet kuninkaalliseen neuvostoon, joka toimi lapsikuningas Ludvig II:n sijaishallitsijana.

Kun Ludvig II sai surmansa, osa Unkarin ylhäisöstä tuki hänen lankoaan Ferdinandia uudeksi kuninkaaksi. He toivoivat hänen karkottavan turkkilaiset veljensä keisari Kaarle V:n tuella. Alempi aateli tuki Szapolyaita, joka oli kotimainen vaihtoehto. Niinpä molemmat julistautuivat kuninkaiksi, eikä kummallakaan ollut riittävästi voimia toisen syrjäyttämiseen. He solmivat sopimuksen, että Ferdinandista tulisi lapsettoman Szapolyain kruununperijä. Szapolyai meni vanhoilla päivillään naimisiin ja sai lapsen, joten sopimus raukesi.

János Szapolyai kuoli samana vuonna 1540, kun hänen ja Sigismund I:n vanhimman tyttären, Isabella Jagellonican (1519–1559) poika János Zsigmond Szapolyai syntyi. Ferdinand I Habsburg vaati Unkarin kruunua, mutta Suleiman Suuri esiintyi pienen János Zsigmondin suojelijana ja valloitti maan keski- ja eteläosat jättäen Ferdinandille vain maan länsiosat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  John *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 21.4.2012. (englanniksi)
2. ↑  Stephen R. Burant (toim.): Reign of Ulaszlo II and Louis II *Hungary: A Country Study*.  1989. Library of Congress. Viitattu 21.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ludvig II** | **Unkarin kuningas**Ferdinand I Habsburg vastakuninkaana1526 - 1540 | Seuraaja:**János ZsigmondFerdinand I Habsburg** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alexander Zverev** (s. 20. huhtikuuta 1997 Hampuri) on saksalainen, venäläistä syntyperää omaava tennispelaaja ja olympiavoittaja.

Tenniksen maailmanlistalla Zverev on ollut parhaimmillaan 2. sijalla kesäkuussa 2022. Hän piti hallussaan juniorien rankinglistan ykköspaikkaa lokakuusta 2013 kesäkuuhun 2014 saakka. Zverev on voittanut 21 kaksinpeliturnausta, joista viisi on ATP World Tour Masters 1000 -turnauksia.

Tokion olympialaisissa Zverev voitti olympiakultaa voittaen loppuottelussa Karen Hatšanovin ja saavutti maalleen sen historian ensimmäisen olympiakullan tenniksessä.

Zverevin isä Aleksander Zverev on entinen tennispelaaja. Lisäksi hänen isoveljensä Mischa Zverev on myös tennisammattilainen.

Zverev menetti malttinsa helmikuussa 2022 nelinpelissään Acapulcon ATP-turnauksessa hakateni mailansa rikki tuomaritorniin ja solvaten tuomaria. Zverev sai 40 000 dollarin sakon ja menetti turnauksen palkintorahansa 31 500 dollaria ja hänet suljettiin pois turnauksesta. Maaliskuussa 2022 hän sai tapahtuneesta vielä ehdollisen lisärangaistuksen. Mikäli hän syyllistyy seuraavan vuoden aikana vastaavaan, niin hänet suljetaan pois ATP-kiertueelta kahdeksaksi viikoksi ja hän saa 25 000 dollarin lisäsakon.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Tennis | Tennistähti hakkasi mailansa tohjoksi erotuomarin tuoliin – ATP-kiertue määräsi kovan lisärangaistuksen *Helsingin Sanomat*.  8.3.2022. Viitattu 11.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Alexander Zverev ATP:n sivuilla (englanniksi)
* Alexander Zverev ITF:n sivuilla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**János Zsigmond Szapolyai** (1540-1571) oli Unkarin kuningas 1500-luvun puolivälissä. Hänen isänsä oli Unkarin kuningas János Szapolyai ja äitinsä Sigismund I:n vanhin tytär Isabella Jagellonica (1519–1559).

János Zsigmond valittiin kuninkaaksi alle vuoden ikäisenä isänsä kuoltua vuonna 1540. Kuninkuus oli kiistelty, sillä samaan aikaan myös Ferdinand I Habsburg katsoi olevansa oikeutettu Unkarin kruunuun. Ottomaanien kuningas Suleiman Suuri esiintyi pienen János Zsigmondin suojelijana ja valloitti maan keski- ja eteläosat jättäen Ferdinandille vain maan länsiosat.

Suleiman antoi Tiszajoen itäpuoliset osat ja Transilvanian János Zsigmondin ja Isabellan hallintaan, ja niistä muodostettiin Transilvanian ruhtinaskunta. Isabellan kuollessa János Zsigmond oli 19-vuotias, oppinut mutta heiveröinen. Hän oli tukeutunut valtakautensa ajan äitiinsä ja neuvonantajiinsa. Ferdinand I hyökkäsi Transilvaniaan 1561 vaatien Partiumiksi kutsuttua rajaseutua. János Zsigmond oli valmis antautumaan, mutta kenraali Stefan Batory taivutteli hänet luopumaan ajatuksesta. Ottomaanien avustuksella solmittiin aselepo 1563. Ferdinand kuoli seuraavana vuonna, ja Bathory hyökkäsi Habsburgien kimppuun, mutta hänet torjuttiin. Vuonna 1565 solmitussa rauhassa Habsburgit saivat lähes koko Partiumin, János Zsigmond suostui tunnustamaan Maksimilian II:n Unkarin kuninkaaksi ja Transilvanian aseman Unkarin alusmaana.

Hän meni aviotui Maksimilian II:n sisaren, Ferdinand I:n tyttären kanssa ja tunnusti Habsburgien perintöoikeuden Transilvanian kruunuun. Suleiman ei pitänyt järjestelystä ja vaati Transilvanian tunnustamista myös Ottomaanien vasallivaltioksi. Hän hyökkäsi vuonna 1566 Maksimiliania ja János Zsigmondia vastaan. Sota jatkui vuoteen 1570. Vuonna 1571 János Zsigmond kuoli. Habsburgien piti periä Transilvania, mutta paikallinen aatelisto äänesti Suleimanin tuella Stefan Batoryn ruhtinaakseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sugar P & Hanak P: *A History of Hungary*, s. 85. Indiana University Press, 1994. ISBN 9780253208675. (englanniksi)
2. ↑  John *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 21.4.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Sugar P. F.: *Southeastern Europe Under Ottoman Rule, 1354-1804*, s. 151-152. University of Washington Press, 1993. ISBN 9780295960333. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**János Szapolyai** | **Unkarin kuningas**Ferdinand I Habsburg vastakuninkaana1540 - 1565 | Seuraaja:**Maksimilian II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Clydesdalenterrieri** (*Clydesdale Terrier*) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Piirros clydesdalenterrieristä vuodelta 1908.
Clydesdalenterrieri oli skyenterrierin silkkikarvainen vastine, käytännössä skyenterrieri yorkshirenterrierin karvapeitteellä. Kooltaan se oli skyenterrieriä jonkin verran pienempi.

Alkuperä
--------

Erään teorian mukaan rotu oli skyenterrierin ja yorkshirenterrierin välisen risteytyksen tulos, toisen mukaan jalostettu yksinomaan skyenterrieristä. Se oli yksi harvoja terrierirotuja jotka jalostettiin alun alkaen ennen kaikkea näyttelyitä eikä käyttöä varten. 1880-luvulle asti se tunnettiin vain nimellä *Skye*, mutta sen jälkeen se luokiteltiin omaksi rodukseen. Kun uusi silkkinen skye alkoi pärjätä näyttelyissä, perinteisen skyenterrierin harrastajat vaativat, että silkkinen karvapeite kiellettäisiin heidän rodussaan. Näin syntyi uusi rotu, jota kutsuttiin aluksi paisleynterrieriksi. Pian se alkoi harvinaistua, mutta 1800-luvun loppupuolella joukko harrastajia alkoi esitellä sitä näyttelyiden erikoisluokassa. Pian rotua alkoi esiintyä valtaosassa skotlantilaista näyttelyistä, ja sen suosio alkoi jälleen kasvaa. Samalla nimi muutettiin paisleynterrieristä clydesdalenterrieriksi. Kasvattajien kesken syntyi kuitenkin kiistaa siitä, millainen rodun tulisi olla. 1930-luvulle mentäessä populaatio alkoi huventua merkittävästi, ja toisen maailmansodan loputtua sitä ei ollut käytännössä enää olemassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 181-182. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Finland** on Monty Python -komediakappale, jonka on kirjoittanut ja esittänyt Michael Palin, John Du Prez ja Brian Willoughby. Kappale esiintyi ensimmäisen kerran albumilla Monty Python's Contractual Obligation Album vuodelta 1980 ja sisällytettiin myöhemmin vuoden 1989 kokoelmaan Monty Python Sings.

  

Kappaleen oletetaan olevan juhla Suomelle, maalle, joka jätetään huomiotta ulkomailla matkustaessa "Belgian köyhänä kakkosena", huolimatta siitä, että sillä "on kaikki" korkeine vuorineen ja korkeine puineen ja nautinnoineen, mukaan lukien: ponivaellus, retkeily tai "vain katsomassa televisiota". (Todellisuudessa "niin ylevät vuoret" eivät ole tyypillisiä Suomelle, sillä Skandinavian vuoret vain koskettavat maan luoteisinta kolkkaa.)

  

Michael Palin kuvattiin laulamassa säettä "Finland" jaksossa hänen vuoden 1992 matkakertomussarjassaan Pole to Pole jaksossa, jossa hänet esitetään matkustavan maan halki. Voimakkaasti editoitua versiota "Finlandista" käytetään lavamusikaali Spamalotin avauslauluna (päättyy historioitsijan kiihtyneeseen huutamiseen "I said England!"), ja se ilmestyi uudessa versiossa osana "Spam Song" -kappaletta vuonna Monty Python Live.
**Uonuma** (jap. 魚沼市, *Uonuma-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Uonojoen varrella. Kaupunki on rakentunut vuorten ympäröimän Uonuman allaslaakson pohjoisosaan. Idässä se käsittää laajoja alueita Mikunivuorilta ja rajautuu Fukushiman prefektuuriin, kaakossa myös Gunman prefektuuriin. Uonumassa on 35 374 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 946,76 neliökilometriä.

Uonuma on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Horinouchin ja Koiden maaseutukaupungit sekä Hirokamin, Irihirosen, Sumonin ja Yunotanin kyläkunnat. Niistä Horinouchi kehittyi Edo-kaudella tekstiilien markkinapaikkana ja yhtenä Mikuni-kaidō-tiereitin postiasemista. Merkittäviä elinkeinoja ovat turismi, *Koshihikari*-riisin viljely, koristekukkien viljely, maidon tuotanto ja koikarppien kasvatus. Kaupungin alueelle on rakennettu useita patoja ja vesivoimaloita, kuten Oku-Tadamin pato, jonka tekojärvi peitti alleen historiallisen Uedan hopeakaivoksen.

Matkailijoita Uonumaan houkuttelevat esimerkiksi laskettelukeskukset ja kuumat lähteet (*onsen*), kuten Yunotanin onsen-kylään kuuluvat kylpylät. Eräs luonnonnähtävyys on Oku-Tadamin patojärvi eli Ginzanjärvi. Kaupungissa on säilynyt paikallinen härkätaisteluperinne (*ushi no tsunotsuki*), joka on valittu merkittävän aineettoman kansanperinteen luetteloon. Kaupungin vuoristoiset eteläosat kuuluvat Ozen kansallispuistoon ja Echigo-sanzanin–Tadamin puolikansallispuistoon. Uonumaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōetsu-linja ja Tadami-linja.

Kuvia
-----

* Meguro-teiMeguro-tei
* Saifuku-ji lumessaSaifuku-ji lumessa
* UonojokiUonojoki
* Ginzan-dairan ylänköäGinzan-dairan ylänköä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  魚沼市の概要 Uonuma City.  Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 26.07.2020.
2. 1 2  魚沼市の人口、世帯数（最新のもの） Uonuma City.  Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 26.07.2020.
3. 1 2 3 4  魚沼市の木・花・鳥・魚 Uonuma City.  Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 26.07.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 魚沼市 Kotobank. Viitattu 26.07.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 魚沼（市） Kotobank. Viitattu 26.07.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uonuma** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Niigatan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Agano
* Gosen
* Itoigawa
* Jōetsu
* Kamo
* Kashiwazaki
* Minami-Uonuma
* Mitsuke
* Murakami
* Myōkō
* Nagaoka
* Niigata (pääkaupunki)
* Ojiya
* Sado
* Sanjō
* Shibata
* Tainai
* Tōkamachi
* Tsubame
* Uonuma

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Higashi-Kanbaran piirikunta** (Aga) · **Iwafunen piirikunta** (Awashimaura · Sekikawa) · **Kariwan piirikunta** (Kariwa) · **Kita-Kanbaran piirikunta** (Seirō) · **Minami-Kanbaran piirikunta** (Tagami) · **Minami-Uonuman piirikunta** (Yuzawa) · **Naka-Uonuman piirikunta** (Tsunan) · **Nishi-Kanbaran piirikunta** (Yahiko) · **Santōn piirikunta** (Izumozaki) |

 |
**Samuel Rheen** (n. 1615 – 1680) oli ruotsalainen pappi ja etnografi sekä Råneån kirkkoherra vuosina 1671–1680.

Samuel Rheen oli piitimeläistä talonpoikais- tai pirkkalaissukua. Ennen nimittämistään Råneån kirkkoherraksi Rheen toimi 1641–1664 pappina Piitimessä ja 1666–1671 saarnaajana Jokimukassa. Hänelle kertyi näin perusteellinen saamelaisten tuntemus, jota hän hyödynsi Ruotsin Antikviteettikollegion pyytäessä Lapissa toimivilta papeilta tietoja Johannes Schefferuksen *Lapponia*-teoksen valmistelua varten. Rheenin kertomus *En kortt relation om lapparnes lefwerne och sedher* valmistui Lapponian lähteistä ensimmäisenä noin vuonna 1670.

Rheenin kuvaus koskee lähinnä luulajansaamelaisia. Hän antaa tietoja varsinkin saamelaisten tapakulttuurista ja näiden esikristillisestä maailmankuvasta. Kertomukseen liittyy kuva noitarummusta, transsiin vajoavasta noidasta sekä kaksi harvinaista kuvaa luulajansaamelaisesta lavauhrista.

Samuel Rheen oli asiantunteva ja tarkkasilmäinen havainnoitsija ja osoittaa kertomuksessaan aitoa etnografin otetta. Lähdekriittisesti ongelmalliseksi on kuitenkin muodostunut se, että Antikviteettikollegion toimeksiannosta tehdyistä kuvauksista ensimmäiseksi valmistuneena sen kopioita kierteli muiden Lapin pappien luettavana ja monet myöhemmät Lapponian lähdedokumenttien laatijat pohjasivat kuvauksensa pitkälti siihen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Saamelaiskulttuurin ensyklopedia: Rheen, Samuel *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 27.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Alankomaat

 |

 |
**Stephen Moyer** (s. **Stephen John Emery**; 11. lokakuuta 1969 Brentwood, Essex, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli on vampyyri Bill Compton televisiosarjassa *True Blood*.

Ura
---

Stephen Moyer opiskeli näyttelemistä London Academy of Music and Dramatic Art -koulussa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli viisi vuotta teatterissa ennen siirtymistään televisio- ja elokuvarooleihin. Hän esiintyi National Theatre of Walesin, Royal Shakespeare Companyn ja Oxford Stage Companyn näytelmissä.

Moyer esiintyi brittiläisessä televisiosarjassa *Conjugal Rites* vuosina 1993–1994. Lopetettuaan sarjassa hän näytteli sarjassa *Castles*. Moyer esiintyi valkokankaalla ensimmäisen kerran vuonna 1997 elokuvassa *Prince Valiant*. Hänellä on ollut rooleja elokuvissa *Quills*, *Trinity*, *88 minuuttia* ja *Priest*. Hän esiintyi yhdysvaltalaisessa lyhytsarjassa *The Starter Wife* vuonna 2007.

Moyer alkoi näytellä yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *True Blood* vuonna 2008. Hänen roolihenkilönsä vampyyri Bill Compton kuuluu sarjan päähenkilöihin. Moyer on voittanut roolistaan Saturn-palkinnon.

Yksityiselämä
-------------

Moyer on naimisissa Anna Paquinin kanssa, joka näyttelee myös *True Bloodissa*. He avioituivat 21. elokuuta 2010, ja heillä on syyskuussa 2012 syntyneet kaksoset. Moyerilla on myös vuonna 2000 syntynyt poika ja vuonna 2002 syntynyt tytär aiemmasta suhteesta. Moyerilla on asunnot Los Angelesissa ja Lontoossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  True Blood's Stephen Moyer Is Undead Sexy! TV Guide
2. ↑  Interview With the Vampire – True Blood's Stephen Moyer  Venice
3. 1 2  HBO - True Blood Cast - Stephen Moyer
4. ↑  Internet Movie Database - Stephen Moyer - Awards
5. ↑  True Blood -tähdet naimisiin Ilta-Sanomat. Viitattu 22.8.2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stephen Moyer**.
* Stephen Moyer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Stephen Moyer Allmoviessa (englanniksi)
* HBO - True Blood Cast - Stephen Moyer

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Lester Holt** (s. 8. maaliskuuta 1959 Marinin piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja ja uutisankkuri. Hän on toiminut NBC Nightly Newsin ankkurina vuodesta 2015. Lisäksi hän on toiminut Dateline NBC:n pääankkurina syyskuusta 2011 ja hän johtaa muun muassa NBC Newsin poliittista uutisointia.

Holt liittyi vuonna 2000 NBC Newsiin ja hän aloitti MSNBC:n uutisohjelmien *Newsfront* ja *Lester Holt Live* ankkurina. Hän liittyi sijaisankkuriksi NBC Nightly Newsille ja ohjelmalle *Today.* Holt vaihdettiin yhtiön kokopäivseksi viikonloppuisin työskenteleväksi ankkuriksi ja hän toimi tehtävässä vuoteen 2015 asti. Saman vuoden helmikuussa hänet nimitettiin yhtiön väliaikaiseksi ankkuriksi, ja kesäkuussa hänet nimitettiin pysyväksi ankkuriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lester Holt *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Lester Holt *nab.org/hof*. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Sylvain Côté** (19. tammikuuta 1966) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka on pelannut NHL:ssä 1171 ottelua. Hän edusti urallaan Hartford Whalersia, Washington Capitalsia, Toronto Maple Leafsia, Chicago Blackhawksia ja Dallas Starsia. Vaikka Côté edusti NHL-urallaan viittä joukkuetta ja pelasi yli tuhat runkosarjaottelua ja 102 pudotuspeliottelua, hän ei ikinä voittanut Stanley Cupia.

Ura
---

### NHL

Vuonna 1983 Quebecista kotoisin olevan 23-vuotiaan Sylvainin varasi NHL-joukkue Hartford Whalers ensimmäisellä kierroksella hänen toisen QMJHL -kautensa jälkeen. Hän pelasi Hartford Whalersissa kaudesta 1984–1985 kauteen 1990–1991. Sitten hän siirtyi Whalersista Washington Capitanlsiin ja siellä hän pelasi kaudesta 1991–1992 kauteen 1997–1998. Capitalsista hän siirtyi kesken kauden 1997-1998 Toronto Maple Leafsiin, jossa hän pelasi yhden kokonaisen kauden vuosina 1998–1999 ja jatkoi siellä vielä kaudella 1999–2000, mutta siirtyi kesken kauden Chicago Blackhawksiin. Siellä hän pelasi 45 ottelua ennen kuin siirtyi jälleen ja tällä kertaa Dallas Starsiin. Hän pääsi Dallasin kanssa Stanley Cupin finaaleihin asti, mutta Dallas taipui New Jersey Devilsille. Hän siirtyi vuonna 2000 takaisin Capitalsiin ja pelasi siellä loppu-uransa kauteen 2002–2003 asti. 

### Maajoukkue

Côté edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta neljä kertaa: kaksi kertaa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, yhden kerran maailmanmestaruuskilpailuissa ja yhden kerran maailmancupissa. Hän pelasi kaiken kaikkiaan 17 maaottelua. Hän voitti ainoastaan yhden mitalin, joka oli hopeamitali nuorten maailmanmestaruuskilpailuista 1986. Samassa turnauksessa hänet valittiin turnauksentähdistökentällisen toiseksi puolustajaksi neuvostoliittolaisen Mihail Tatarinovin kanssa.

Muuta
-----

Myös Sylvainin pikkuveli Alain Côté on jääkiekkoilija, joka pelasi QMAAA:ssa, QMJHL:ssä, AHL:ssä, NHL:ssä, IHL:ssä, Slovenian jääkiekkoliigassa, JIHL:ssä, DEL:ssä, SM-liigassa, QSPHL:ssä, QSMHL:ssä, LNAH:ssa, QSCHL:ssä ja LHBBF:ssä.

Lähteet
-------

1. ↑  Sylvain Côté at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Alain Côté at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 4.11.2022. (englanniksi)
**Hertha Töpper** (19. huhtikuuta 1924 Graz, Itävalta – 28. maaliskuuta 2020) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän esiintyi kuitenkin myös kontra-alttona. Hän suoritti opintonsa Grazissa, jossa hän opiskeli viulunsoittoa isänsä ja laulamista Franz Mixan johdolla. Oopperadebyyttinsä Töpper teki Graz Landestheaterissa vuonna 1945; hän lauloi Landestheaterissa vuoteen 1952 saakka. Vuonna 1951 Töpper esiintyi Bayreuthin oopperajuhlilla.

Töpper työskenteli Baijerin valtionoopperassa Münchenissä ja esiintyi myös muun muassa Covent Gardenissa, San Franciscon oopperassa ja Metropolitan-oopperassa. Vuosina 1971–81 Töpper toimi professorina Münchenin musiikkikorkeakoulussa.

Töpperin ohjelmistoon kuului lukuisia Richard Wagnerin, Giuseppe Verdin ja Richard Straussin rooleja. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1980. Konserttiartistina hän saavutti huomiota etenkin Johann Sebastian Bachin teosten tulkinnoillaan. Yhdessä Marga Höffgenin kanssa Töpper oli yksi johtavista Bachia tulkinneista kontra-altoista 1950- ja 1960-luvuilla, ja hän levytti monia Bachin teoksista, pääasiassa Karl Richterin ja Fritz Wernerin johdolla.

Lähteet
-------

1. ↑  The contralto Hertha Töpper has died *Classical Music News*.  2.4.2020. Gramophone Magazine. Viitattu 21.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Décès d’Hertha Töpper  31.3.2020. ResMusica. Viitattu 1.4.2020. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Hertha Töpper *Biography*. Bach-Cantatas.com. Viitattu 8.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Teollisuusneuvos Uno Pikarla (1969)
**Uno Valdemar Pikarla**, vuoteen 1935 **Pikander** (21. maaliskuuta 1899 Turku – 4. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Pikarlan vanhemmat olivat työnjohtaja Frans Oskari Pikarla ja Laura Maria Rinne ja puoliso vuodesta 1932 Martta Sorsa. Pikarla valmistui rakennusmestariksi Turun teollisuuskoulusta vuonna 1931 ja toimi sitten lyhyen aikaa toisen palveluksessa työmaamestarina. Myös ensimmäiset omat rakennusurakkansa hän toteutti Turun läänissä, kuten  Kosken kirkon. Vuonna 1936 hän perusti Helsinkiin Rakennus Oy -nimisen yhtiön. Talvisotaan Pikarla osallistui linnoitustehtävissä ja oli sen jälkeen työpäällikkö useissa eri sotataloudellisesti tärkeissä tuotantolaitoksissa.

Sotien jälkeen Pikarlan yhtiö urakoi varsinkin asuinkerrostaloja Turussa ja Helsingissä, mutta myös teollisuuskiinteistöjä ympäri Suomea. Pikarla oli yhtiönsä toimitusjohtaja vuoteen 1966 asti ja toimi sitten vielä yhtiön hallituksessa. Hänen kehittämänsä rakennusten ulkoseinäratkaisu osoittautui merkittäväksi sekä teknisesti että taloudellisesti. Sitä varten oli perustettu oma tehdas Turkuun jo vuonna 1953. Hän osallistui eri tavoin Turun kultuurielämään ja teki huomattavia lahjoituksia myös koulutuksen, terveydenhoidon ja urheilu- ja nuorisotyön hyväksi. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pikarla sai vuonna 1964. Hänen yrityksensä myynti Rakennus-Ruolalle vuonna 1975 oli aikanaan merkittävä rakennusalan fuusio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Uno Pikarla *Biografiasampo*. Viitattu 28.2.2022.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 8.1.1976, s. 13.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
**Gustaf Fogelholm** (22. tammikuuta 1864 Oulu – 26. toukokuuta 1940 Helsinki) oli Nokia-yhtiön toimitusjohtaja 1895–1918.

Fogelholm kävi Haminan kadettikoulun, mutta erosi 1886 armeijan palveluksesta luutnanttina vain vuoden kuluttua valmistumisestaan ja siirtyi opiskelemaan insinööriksi. Vuonna 1888 hän meni naimisiin Gertrud Idestamin kanssa, jonka isä oli tuolloin paperiteollisuuteen keskittyneen Nokia-yhtiön perustaja ja johtaja Fredrik Idestam. Toimittuaan Nokialla kasöörinä ja Suomen Yhdys-Pankissa konttoristina Fogelholm tuli 1892 Ab Walkiakosken isännöitsijäksi. Jo kolme vuotta myöhemmin hän seurasi appeaan Nokian toimitusjohtajana.

Fogelholmin johtajankaudella paperiteollisuus kärsi kannattavuusongelmista, mutta Nokian toiminta laajeni huomattavasti. Yhtiö investoi voimakkaasti voimantuotantoon ja rakennutti 1900-luvun alussa suuret voimalaitokset, joista riitti sähköä myytäväksi asti. Maailmansodan aikana päätuotteeksi muodostui sanomalehtipaperi, jolle oli Venäjällä lähes rajaton kysyntä, mutta yhtiön tulos pysyi huonona. Vuonna 1918 Suomen Gummitehdas Oy valtasi Nokian enemmistön ostamalla Fogelholmin osakkeet. Fogelholm toimi tämän jälkeen kaksi vuotta Kaupunkien ja maalaiskuntien keskuslainarahaston toimitusjohtajana ja sen jälkeen erinäisten yhtymien ja teollisuuden työnantajaorganisaatioiden hallituksissa. Sisällissodan aikana Fogelholm toimi Nokian suojeluskunnan päällikkönä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juuso Salokoski: / Fogelholm, Gustaf (1864 - 1940) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  25.8.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Eversti **Steven Wayne Lindsey** (s. 24. elokuuta 1960) on NASAn astronautti ja viiden avaruussukkulalennon veteraani. Hän on kansallisuudeltaan yhdysvaltalainen.

Sotilasura
----------

Lindsey on Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri. Hän on toiminut hävittäjälentäjänä, lennonopettajana ja laivueen komentajana. Hän on myös koelentäjä. Lindsey on opiskellut ilmailuteknologiaa ja toiminut aseupseerina. Hän on lentänyt yli 4500 tuntia yli 50 erilaisella lentokoneella.

Avaruuslennot
-------------

Lindseyn aloitti maaliskuussa 1995 NASAn astronauttikoulutuksen. Hän toimi avaruussukkulalentojen STS-87 (1997) ja STS-95 (1998) pilottina ja lentojen STS-104 (2001) ja STS-121 (2006) komentajana. Hän toimi myös avaruussukkula *Discoveryn* viimeisen avaruuslennon STS-133:n (2011) komentajana.

Lindsey on toiminut NASAn astronauttitoimistossa teknisissä ja johtotehtävissä. Syyskuusta 2006 lokakuuhun 2009 hän toimi astronauttitoimiston tärkeimmässä virassa, sen johtajana (*Chief of the NASA Astronaut Office*).

Lindsay on naimisissa Diane Renee Lindseyn (o.s. Trujillo) kanssa. Heillä on kolme lasta.

Lindsay ilmoitti 14. heinäkuuta 2011 jättävänsä NASAn ja siirtyvän yksityisen sektorin palvelukseen.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Steven Lindsey** Wikimedia Commonsissa

* NASAn elämäkerta (englanniksi)
* Saceacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
* Lindseyn lentoa STS-133 edeltanyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (7.10.2010) (myös YouTube-videona, 47 min 24 s) (englanniksi)
* Lindseyn lentoa STS-121 edeltanyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (23.2.2006) (englanniksi)
* Lindseyn lentoa STS-121 edeltanyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (11.8.2005) (englanniksi)
**Steven MacLean** (s. 4. joulukuuta 1954) on entinen kanadalainen astronautti ja Kanadan avaruusjärjestön johtaja 2. syyskuuta 2008 alkaen. 

MacLean syntyi Ottawassa. Hän on naimisissa Nadine Wielgopolskin kanssa, ja perheessä on kolme lasta. Hän suoritti fysiikassa kandidaattitutkinnon vuonna 1977 ja väitteli vuonna 1983 laser- ja optiikka-alalta. Hän työskenteli vuodet 1974–1976 York Universityn urheilun ja viestinnän johtotehtävissä. Vuodet 1976–1977 hän oli Kanadan olympiavalmennettavien joukossa (Canadian National gymnastics team).

Joulukuussa 1983 MacLean valittiin kuuden kanadalaisen astronauttioppilaan joukkoon, ja hänen koulutuksensa alkoi helmikuussa 1984.
Hän lensi sukkulan STS-52 kyydissä 22. lokakuuta – 1. marraskuuta 1992. Hän toimi erilaisissa tehtävissä, jotka liittyivät sukkulassa ja ISS-avaruusasemalla käytettävään Canadarm-nosturiin. Vuonna 1994 MacLean alkoi johtaa Kanadan astronauttiohjelmaa. Hän sai lisäkoulutusta astronauttitehtäviin NASAssa ja lensi STS-115-sukkulalennolla 9. syyskuuta – 21. syyskuuta 2006. Hän käytti tuolla lennolla ensimmäisenä kanadalaisena ISS:n Canadarm2-robottikäsivartta.

Lähteet
-------

1. ↑  "Steve MacLean named head of space agency", *CBC News*, Sympatico, 2008-09-02. Luettu 2008-09-02. [vanhentunut linkki]
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Canadian Space Agency President's biography (Arkistoitu – Internet Archive)
* NASA astronaut biography
* Spacefacts biography of Steven MacLean
* Lentoa STS-115 edeltävä haastattelu (19.7.2006) (englanniksi)
* IAF:n sivustolla esitetty elämäkerta[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Emilie Bergbom vuonna 1904.
**Emilie Sofia Bergbom** (7. helmikuuta 1834 Vaasa – 28. syyskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen kulttuurihenkilö. Hän toimi veljensä Kaarlo Bergbomin kanssa Suomalaisen Teatterin (nykyinen Kansallisteatteri) johtajana ja vastasi sen toimintaan liittyvistä käytännön asioista.

Emilie Bergbomin isä oli senaattori Johan Erik Bergbom ja äiti Fredrika Juliana Roschier. Hänen veljensä Ossian Wuorenheimo toimi myöhemmin senaattorina. Perhe muutti Vaasasta Viipuriin vuonna 1839 ja Emilie Bergbom aloitti opinnot Viipurin saksankielisesä tyttökoulussa. Viipurista perhe muutti Helsinkiin, jossa Bergbom jatkoi opintojaan Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa. Hän opiskeli myöhemmin edelleen yksityisopettajien johdolla ja puhui hyvin ranskaa ja englantia. Lisäksi Bergbom opiskeli myös suomen kieltä.

Bergbom oli suomalaisuusaatteen innokas kannattaja, vaikka hän kirjoittikin kirjeensä ruotsiksi ja aikalaisten mukaan puhui suomea huonosti.*lähde?* Hän oli kirjailija Minna Canthin läheinen ystävä ja kävi tämän kanssa vilkasta kirjeenvaihtoa.

Teatterityön ohella Bergbom työskenteli vuosina 1869–1900 Suomen Hypoteekkiyhdistyksen kirjanpitäjänä ollen tehtävässä ensimmäisiä julkisessa laitoksessa toimineita naisia.

Lähteet
-------

* Kirsti Mäkinen, Tuula Uusi-Hallila: *Minna Canth, taiteilija ja taistelija*
* Helmi Krohn: Emilie Bergbom, elämä ja työ, Otava 1917

### Viitteet

1. 1 2 3  Suutela, Hanna: / Bergbom, Emilie (1834 - 1905) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  12.1.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 27.11.2014.
2. ↑  Emilie Bergbom *Minnansalonki.fi*. Kuopion kaupunginkirjasto.  Arkistoitu 5.12.2014. Viitattu 27.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Helmi Krohn: *Emilie Bergbom – elämä ja työ*. (K. F. Puromiehen kirjapaino O.-Y. 272 s.). Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1917.
* Nainen, jota suomalaisten näyttelijäin on kiittäminen, Suomen Kuvalehti, 03.02.1934, nro 6, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Toivo Tarvas : Emilie Bergbomin syntymäpäivästä 100 vuotta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 04.02.1934, nro 5, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Urtekram** (**Urtekram International A/S**) on tanskalainen vuonna 1972 perustettu luomutuottesiin ja reilun kaupan tuotteisiin erikoistunut yritys. Sen perustivat skotlantilaissyntyinen luomutuotepioneeri Ronnie McGrail ja hänen tanskalainen vaimonsa Lisbeth Damsgaard. 

Urtekram tuottaa ja tuo myös luonnonmukaista kosmetiikkaa ja ruoka-aineallergikoille sopivia elintarvikkeita. Tuotteita myydään luontaistuotekaupoissa ja supermarketeissa kaikkialla Skandinaviassa. Urtekramin suurin asiakas on Tanskan suurin päivittäistavarakauppaketju Coop. 

Toiminta sai ISO 14001 merkinnän toiminnan ympäristöystävällisyydestä. Yrityksen keskeiseen ideologiaan kuuluu myös muiden ympäristömerkkien noudattaminen.*lähde?*

1990-luvun laman seurauksena jouduttiin suurin osa yrityksen osakkeista myymään tanskalais-kanadalaiselle miljonäärille Ross Jacksonille ja hänen omistamalleen investointiyritykselle Gaia Groupille. Alkuperäisten omistajien mukaan kyse oli vihamielisestä nurkanvaltauksesta. Osa osakkeista jäi yhä Lisbeth Damsgaardin omistukseen. Vuonna 2015 ruotsalainen Midsona AB osti Urtekramin.

Lähteet
-------

1. ↑  Lisbeth og Ronnie brænder for økologien - og for o-sporten Dansk Orienterings-Forbund.  Arkistoitu 21.1.2015. Viitattu 21.1.2015. (tanskaksi)
2. ↑  Betingede domme til økopionerer Nordjyske. Viitattu 21.1.2015. (tanskaksi)
3. ↑  Ross Jackson Gaia Trust. Viitattu 21.1.2015. (englanniksi)
4. ↑
**Hospits Emmaus** (käytössä myös nimiasu *Hospiz Emmaus*) oli Tampereella Hämeenkadun ja Rautatienkadun kulmassa, rautatieasemaa vastapäätä sijainnut hotellirakennus. Se koostui kahdesta puutalosta ja niitä yhdistäneestä kaksikerroksisesta kivitalosta. Uusrenessanssia edustaneen kokonaisuuden piirsi arkkitehti F. L. Calonius, ja se valmistui 1893. Sitä laajennettiin August Krookin suunnitelmien mukaisesti vuosina 1903 ja 1905.

Rakennusta on kutsuttu myös *Bauerin palatsiksi*, *Bauerin hotelliksi* ja *Hotel Baueriksi*. Talon rakennutti saksalainen ravintoloitsija Nikolai Bauer. Hänellä oli ollut aiemmin samalla paikalla Hotelli Wasa, joka oli jouduttu purkamaan, kun Hämeenkadusta tehtiin leveä bulevardi.

Uudesta hotellistaan Bauer luopui puolipakolla vuonna 1907, kun Tampereella säädettiin kunnallinen kieltolaki. Kiinteistön osti silloin kolme kristillistä yhdistystä, NMKY, NNKY ja Kaupunkilähetys. Syksyllä 1907 tiloissa aloitti toimintansa raittiushotelli Hospits Emmaus. Siitä tuli muutamassa vuodessa kaupungin suosituin majoitusliike. Yleistyneen matkailun myötä hotelli kävi ahtaaksi, joten sen oli vuokrattava lisätilaa naapurirakennuksista. Vuonna 1923 pihalle valmistui Heikki Tiitolan suunnittelema nelikerroksinen lisärakennus.

1930-luvulla alettiin rakentaa uutta rautatieasemaa ja rautatien alittavaa autotunnelia, mikä edellytti, että Hämeenkadun itäpäätä madalletaan. Hotellin johtokunta katsoi, ettei vanhaa Emmausta kannattanut tässä tilanteessa säästää, joten se purettiin 1934. Pari vuotta myöhemmin samalle paikalle valmistui Bertel Strömmerin ja Heikki Tiitolan suunnittelema uusi Emmaus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Liuttunen, Antti: *Kadonneet kaunottaret: Tampereen rakennushistoriaa*, s. 207. Tampere: Tampereen museot, 2018. ISBN 978-951-609-935-7.
2. 1 2  Wacklin, Matti: Hämeenkatu-raitti (PDF) Tampere:  Tampereen kaupungin kulttuuripalvelut. Viitattu 7.8.2019.
3. ↑  Wacklin, Matti & Hirvikallio, Seija: *Hämeenkatu: Tampereen sydän*, s. 127. Tampere: Tampere-Seura, 2010. ISBN 978-952-5558-10-4.
4. ↑  *Tampereen osoite- ja ilmoituskirja 1899–1900*, s. 16. Tehnyt I. Ikivalo. Tampere: Isak Julinin kustannusliike, 1899. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viitattu 7.8.2019.
5. ↑  *Kadonneet kaunottaret: Tampereen rakennushistoriaa*. Museokeskus Vapriikin järjestämä näyttely Tampereella 1.12.2017–8.4.2018. Näyttelykonsepti ja käsikirjoitus: Antti Liuttunen ja Iris Toivola.
6. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 170. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.
7. ↑  Wacklin & Hirvikallio 2010, s. 167.
8. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 158, 170.