recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nimiökehti teoksen *De Re Aedificatoria* (1452) käännöksestä. 
Valon synnyttämä kuva ikkunamatriisissa.
**Albertin ikkuna** eli **kartesiolainen matriisi** on piirtämisessä käytetty vanha apuväline, piirustusmatriisi. Se on saanut nimensä italialaisen tiedemiehen Leon Battista Albertin mukaan. Piirustusmatriisia on käytetty apuvälineenä kolmiulotteisessa arkkitehtuuripiirustuksessa. Samaa periaatetta käytetään tietokonegrafiikassa. Digitaalisen kameran kuvamatriisi toimii Albertin ikkunan periaatteella.

Alberti julkaisi vuonna 1435 oppaan *Della Pittura*, jossa hän selostaa menetelmän kolmiulotteisen tilan maalaamiseksi kehystetylle kaksiulotteiselle taululle. Hänen menetelmänsä perustui Aristoteleen käsitykseen katseesta, jossa näkökenttä muodostuu silmästä lähtevistä säteistä. Silmä sijaitsee aivan kuin pyramidin huipulla ja säteet kulkevat kehyksen läpi. Keskeisperspektiivin mukainen kuva muodostuu kehyksen rajapintaan. Taulu jaetaan vielä matriisiksi, joka helpottaa taiteilijaa täsmäämään kuvan osat oikeisiin mittasuhteisiin. Perspektiivimaalaus teki kuvasta ikään kuin ikkunan toiseen todellisuuteen, ja maalauksesta tuli myös liikuteltava. Myös rakennuksia ja mekaanisia laitteita suunnitellut Leonardo da Vinci käytti Albertin matemaattista perspektiivipiirrosmenetelmää työpiirrosten teossa. Camera obscurasta hän kirjoitti havaintojentekovälineenä. Albertin menetelmän pohjana oli tuon ajan rakennus- ja maanmittaustekniikka, jossa rakennusten suunnittelussa käytettiin vastaavanlaisia menetelmiä. Lopputuloksena on syvyysilluusio.

Kartesiolainen matriisi on toiminut maalauksen ja piirustuksen apuvälineenä myös piirrettäessä camera obscuran avulla. Valokuvaus ei tarvinnut kartesiolaista matriisia, mutta myöhemmin siitä tuli digitaalisen valokuvauksen ja kolmiulotteisen kuvantamisen olennainen osa.*lähde?*  Digitaalisessa valokuvassa kaksiulotteisen matriisin soluja kutsutaan pikseleiksi.

Lähteet
-------

* Albertin ikkuna[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Mölsä P. (2007) Digitaalinen valokuvaus on. Helsingin yliopisto
2. ↑   Pedretti, Carlo (2000) Leonardo the Machines. Giunti, Florence
3. ↑  Anttila, Lauri (1989) Ajatus ja havainto. Kuvataideakatemia, Helsinki
**Alberto Bolognetti** (8. heinäkuuta 1538 Bologna – 17. toukokuuta 1585 Villach) oli italialainen kardinaali. Hän syntyi Bolognan senaattori Francesco Bolognettin ja Lucrezia Fantuzzin poikana. Suvusta tuli 1700-luvulla myös toinen kardinaali, Mario Bolognetti.

Bolognetti sai tohtorinarvon oikeudessa Bolognan yliopistosta 23. toukokuuta 1562. Hän toimi muun muassa studiumin professorina Bolognassa 1562–1565 ja Salernossa 1565–1575. Paavi Gregorius XIII kutsui hänet Roomaan ja nimitti apostoliseksi protonotaariksi vuonna 1572. Vuosina 1576–1578 Bolognetti toimi nuntiuksena Firenzessä ja vuosina 1578–1581 Venetsiassa.

Bolognetti tuli 27. huhtikuuta 1579 valituksi Massa Marittiman hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnista ei ole tietoja. Vuosina 1581–1585 Bolognetti toimi nuntiuksena Puolassa. Hänestä tehtiin konsistoriossa 12. joulukuuta 1583 kardinaalipappi, mutta hän ei saanut punaista hattua eikä titteliä. Hänet haudattiin Basilica di Santa Maria dei Serviin Bolognassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Miranda, Salvador: The Cardinals of the Holy Roman Church: BOLOGNETTI, Alberto *Biographical Dictionary*. Florida International University (FIU). Viitattu 16.8.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Albertas Šimėnas** (s. 17. helmikuuta 1950, Papiliai) on liettualainen poliitikko, joka toimi Liettuan pääministerinä kolmen päivän ajan 10. tammikuuta – 13. tammikuuta 1991. Hän katosi Tammikuun tapahtumissa, jolloin Gediminas Vagnoriuksesta tuli pääministeri.

Šimėnas opiskeli taloustieteitä Vilnan yliopistossa ja valmistui vuonna 1972. Hän toimi luennoitsijana Vilnan Gediminaksen teknillisessä yliopistossa 1984–1989. Myöhemmin hän liittyi Sąjūdisin toimintaan ja oli yksi Liettuan valtion palauttamislain eli itsenäisyysjulistuksen Neuvostoliitosta allekirjoittaneista. Tammikuussa 1991 Kazimira Prunskienėn hallitus joutui eroamaan hintojen nousun takia, ja Šimėnasista tuli uusi pääministeri. Neuvostoarmeija tunkeutui kuitenkin Vilnaan ja valloitti tärkeimmät hallintorakennukset, jolloin Šimėnas katosi. Hätäistunnossa Gediminas Vagnorius valittiin uudeksi pääministeriksi. Šimėnas palasi takaisin seuraavana päivänä. Šimėnasis toimi Vagnoriuksen hallituksen talousministerinä 30. toukokuuta 1991 – 21. heinäkuuta 1992. Vuonna 1994 hän liittyi Liettuan kristillisdemokraatteihin. Hän toimi kansanedustajana Seimasissa 1996–2000. Hän ei kuitenkaan menestynyt vuoden 2004 parlamenttivaaleissa eikä europarlamenttivaaleissa.

Šimėnas on julkaissut useita tutkielmia Liettuan vuosien 1990–1994 talousuudistuksista.

Lähteet
-------

1. ↑  Henkilökuva Seimasin sivulla Seimas. Viitattu 8.7.2010. (liettuaksi)
2. ↑  "Red Army clamps curfew on two Lithuanian cities". Straits Times, 14. tammikuuta 1991 (englanniksi)
3. ↑  "Former Premier Simenas reappears at Supreme Council". BBC Monitoring Service, 14. tammikuuta 1991 (englanniksi)

Liettuan vaakunaLiettuan pääministerit

* Prunskienė
* Šimėnas
* Vagnorius
* Abišala
* Lubys
* Šleževičius
* Stankevičius
* Vagnorius
* Paksas
* Kubilius
* Paksas
* Brazauskas
* Kirkilas
* Kubilius
* Butkevičius


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Aloitustilanne.
**Breakthrough** on yhdysvaltalaisen Dan Troykan vuonna 2000 kehittämä kahden pelaajan strateginen lautapeli. Alun perin se suunniteltiin pelattavaksi 7×7 ruudun kokoisella laudalla, mutta laudan kokoa voi helposti muuttaa, ja vuonna 2001 se voittikin 8×8 ruudun kokoisille laudoille järjestetyn pelisuunnittelukilpailun.

Säännöt
-------

Aloitustilanteessa kaksi alinta riviä on täytetty valkeilla nappuloilla ja kaksi ylintä riviä mustilla. Toinen pelaajista pelaa valkeilla, toinen mustilla nappuloilla. Toinen pelaajista aloittaa siirtämällä jotakin nappuloistaan. Sen jälkeen pelaajat siirtävät omia nappuloitaan vuorotellen.

Valkeita napuloita on mahdollistaa siirtää ainoastaan ylöspäin ja mustia vain alaspäin. Vuoron aikana voidaan siirtää vain yhtä nappulaa, ja sitä voi siirtää eteenpäin yhden ruudun joko suoraan tai vinottain, jos kohderuudussa ei ennestään ole nappulaa. Siirto kuitenkin on mahdollinen myös, jos se tapahtuu vinottain ja kohderuudussa on vastustajan nappula. Tällöin kyseinen vastustajan nappula poistetaan pelilaudalta ja siirtyvä nappula asetetaan ruutuun sen tilalle.

Ensimmäinen pelaaja, jonka nappula saavuttaa pelaajasta katsoen kauimmaisen rivin tai jonka vastustajan kaikki nappulat joutuvat poistetuiksi laudalta, voittaa pelin.

Lähteet
-------

1. ↑  Handscomb, Kerry: 8x8 Game Design Competition: The Winning Game: Breakthrough ...and two other favorites.  *Abstract Games Magazine*, Autumn 2001, nro 7.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Breakthrough BoardGameGeek-sivustolla
* Little Golem – kahdenpelattavia pelejä verkossa, joukossa Breakthrough
**Huracán Valencia Club de Fútbol** on espanjalainen jalkapalloseura Manisesista Valencian itsehallintoalueelta. Sen edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.

Huracán perustettiin nykymuodossaan kesäkuussa 2011, kun joukko valencialaisia liikemiehiä osti talousvaikeuksiin ajautuneen elcheläisen Torrellano Íllicen ja siirsi seuran Manisesiin. Torrellano Íllicen sarjataso oli tuolloin Tercera División, jossa se sijoittui lohkonsa yhdeksänneksi kaudella 2010–2011. Uusi seura nousi Segunda División B:hen heinäkuussa 2011 pelaamatta otteluakaan Huracán-nimellä, kun se osti toisen Alicanten ja Castellónin vapaaksi jättämistä paikoista. Segunda División B:ssä Huracán on yltänyt Segunda Divisiónin nousukarsintoihin oikeuttaville sijoituksille. Kaudella 2011–2012 se oli lohkonsa kolmas ja kaudella 2012–2013 toinen.

Huracánin kotistadion on 1 000 katsojapaikan Polideportivo Municipal de Manises. Seuran puheenjohtajana toimii paikallinen toimittaja Toni Hernández. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on useita juniorijoukkueita, joista alle 19-vuotiaiden joukkue (*juvenil*) pelaa ikäluokan pääsarjassa División de Honorissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Masià, Vicent: Huracán La Futbolteca. Viitattu 23.6.2013. (espanjaksi)
2. ↑  Huracán Valencia CF Futbolme.com. Viitattu 23.6.2013. (espanjaksi)
3. ↑  Estadio: Polideportivo Municipal de Manises Huracán Valencia CF. Viitattu 23.6.2013. (espanjaksi)
4. ↑  Labarga, Nacho: Un Huracán arrasa la Segunda B  22.3.2013. Marca. Viitattu 23.6.2013. (espanjaksi)
5. ↑  Huracán Valencia CF – Juvenil Futbolme.com. Viitattu 23.6.2013. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto (espanjaksi)
**Kuhmon Vieksin varhainen pulakapina** oli yhteenotto, joka tapahtui Kuhmossa Vieksiin kylässä keväällä 1869 virkavallan ja paikallisten asukkaiden välillä. 

Koko Kainuussa oli varsin huonot satovuodet 1867 - 1868 ja väki oli nälänhädässä. Kajaanin kihlakunnassa kuoli kolmena vuonna yhteensä yli 4 900 henkeä, mikä on moninkertainen määrä tavanomaiseen verrattuna. Pieni osa maakunnan väestä ryhtyi jopa merirosvoukseen saadakseen hieman elantoa.

Kuhmon virkaa tekevä nimismies lähti suorittamaan verovelkojen vuoksi pakkohuutokauppaa muutamaan Vieksin taloon. Kylän epätoivoinen väki oli kokoontumut pirttiin, ja kun nimismies levitti asiakirjansa, heitti joku kyläläisistä sangon vettä papereille ja toinen kasvoille. Sen jälkeen kyläläiset yrittivät litistää herran pöydän ja seinän väliin, mutta tämä pääsi poliiseineen pakoon uhaten tuoda Oulusta sotaväen avukseen. Kyläläiset olivat sillä välin tervanneet karhuntaljan nimismiehen reessä.

Isäntää sakotettiin myöhemmin, mutta pakkohuutokauppa jäi suorittamatta.

Lähteet
-------

* Aiheesta Hakasuon kyläyhdistyksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Heikkinen, Reijo – Lackman, Matti: Korpikansan kintereillä. Kainuun työväenliikkeen historia. Kajaani 1986. ISBN 951-99779-2-9
**Huppuraitakaija** (*Psittacella picta*) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Huppuraitakaija on noin 19 cm pitkä ja painaa 48–60 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on pääosin vihreä, selässä on keltaista raidoitusta, päälaki on punaruskea ja kaulan ympärillä on toisinaan kapea keltainen rengas. Posket, kurkku ja rinnan yläosa ovat siniset, yläperä ja pyrstön alapeitinhöyhenet punaiset ja siiven alapeitinhöyhenet kellanvihreät. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat tummanharmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen rinta on keltainen mustin raidoin ja siltä puuttuu keltainen kaularengas. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, niiden pää on ruskea ja höyhenten kärjet ovat vihertävät.

Huppuraitakaijaa ei pidetä lemmikkinä.

Esiintyminen
------------

Huppuraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean keskiosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 100 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä.

Elinympäristö
-------------

Laji elää avomaihin rajautuvissa vuoristometsissä 2 500–4 000 m korkeudella merenpinnasta.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa.

Ravinto
-------

Huppuraitakaija syö hedelmiä, siemeniä ja marjoja.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust
* Animal Photo Album (Arkistoitu – Internet Archive) (kuva)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Psittacella picta* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.3*.  2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.2.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q901812
* Wikispecies: Psittacella picta
* ADW: Psittacella\_picta
* Avibase: 3E48270667131347
* BirdLife: 45419833
* CoL: 6WJXF
* BOW: patpar1
* eBird: patpar1
* GBIF: 2479169
* iNaturalist: 19288
* IRMNG: 11338032
* ITIS: 177524
* IUCN: 45419833
* NCBI: 889874
* Species+: 9643
* Xeno-canto: Psittacella-picta

 |

 |
Erik Spiekermann, 2020
Spiekermannin suunnittelemia kirjasintyyppejä
**Erik Spiekermann** ( s. 30. toukokuuta 1947 Stadthagenissa) on saksalainen graafinen suunnittelija ja kirjainmuotoilija. Spiekermannin suunnittelemista kirjasintyyppeistä tunnetuin on FF Meta. Hän on myös laatinut useista klassisista kirjasintyypeistä digitaaliset versiot. Spiekermann muun muassa piirsi Bertholdille Lo-Typesta ja Berliner Groteskista uudet digitaaliset versiot vanhojen mallipiirustusten pohjalta.

Hän perusti muotoilutoimisto MetaDesignin Berliinssä vuonna 1979. Sillä on toimistot myös San Franciscossa ja Zürichissä. Vuonna 1990 hän perusti FontShop International -yrityksen yhdessä Joan Spiekermannin ja Neville Brodyn kanssa. Yritys välitti postimyynnillä fontteja. Yrityksen fonttien brändinimi on FontFont.

Lähteet
-------

1. 1 2  Erik Spiekermann *myfonts.com*. Viitattu 16.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  Lo-Type Pro *bertholdtypes.com*. Berthold Types Limited. Viitattu 16.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  Berliner Grotesk Pro *bertholdtypes.com*. Berthold Types Limited. Viitattu 16.9.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hura-huh-hah-hei!**  on suomalainen television viihdeohjelma. Se kertoo fiktiivisen tarinan pontikan eli korpikuusen kyyneleen keksimisestä, kehittämisestä ja markkinoinnista. Pontikan historiaa seurataan maailmalta, kunnes se lopulta löytää otollisen maaperän Suomesta. Viihdeohjelmassa myös sekoitetaan faktaa ja fiktiota. Mauno Mannakorvella oli pontikkatehdas jossain Suomen korvessa. Siellä hän opetti poikaansa ihmejuoman valmistuksen ja markkinoinnin saloihin. Mutta nimismies konstaapeliapulaisineen vaani lähistöllä. 

Hura-huh-hah-hei! rakentui Erkki Pohjanheimon idean pohjalle. Käsikirjoitus oli Jouni Lompolon ja musiikki Jaakko Salon. Laulujen tekstit kirjoitti Saukki. Dramaturgiasta ja ohjauksesta vastasivat Anja-Maija Leppänen ja Erkki Pohjanheimo. Ohjelman tuotti TV1:n Viihdetoimitus.

Ohjelman nimi perustuu vanhaan kansansävelmään Mannakorven mailla. Äänilevyllä sen teki tunnetuksi Tapio Rautavaara. Televisio-ohjelman ensi-ilta oli TV1:ssä vapunaattona 30.4.1969 ja uusinta 14.8.1988. Sen kesto on 50’53".

Henkilöt
--------

* Mauno Mannakorpi - Risto Mäkelä
* Alina Mannakorpi – Ragni Malmstén
* Mannakorpi Jr. - Erkki Liikanen
* Nimismies - Matti Nurminen
* Konstaapeli Reipas - Topi Reinikka
* Konstaapeli Yrmy - Pertti Roisko
* Pääministeri – Kauko Kokkonen
* Ministeri – Keijo Komppa
* Raittiusesitelmöitsijä – Eila Pehkonen
* Uutistenlukija - Kauko Saarentaus

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin Sanomat 30.4.1969, "Pontikassa TV1:n viihdetoimituksen vappuhauskuus"

Aiheesta muualla
----------------

*
**Bengt Erik Sjöberg** (s. 21. kesäkuuta 1947 Vaasa) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.

Sjöbergin vanhemmat olivat autonkuljettaja Birger Sjöberg ja Sanny Herrgård. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1968–1979 oli Eivor Ulla-Brita Hyöty ja toinen puoliso vuodesta 1986 on Merja Hannele Peltonen. Tultuaan ylioppilaaksi Vaasassa 1966 Sjöberg opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui sieltä diplomi-insinööriksi 1972. Hän oli Siemensin kehitysinsinööri Münchenissä 1972–1976, Siemens Oy:n johtaja Helsingissä 1976–1984 ja sitten Vaasan Puhelin Oy:n toimitusjohtaja 1984–1989 ja Vaasan Läänin Puhelin Oy:n toimitusjohtaja 1989–2007. Sjöberg toimi myös Detona-yhtiön toimitusjohtajana ja hänellä oli uransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Sjöberg sai vuonna 2006. Hän on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Holger Wester: Viestintäneuvos Erik Sjöberg (1947–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 20.6.2022.
**Fray in Magical Adventure** on MicroCabin Corporationin kehittämä seikkailupeli ja yksi *Xak*-roolipelisarjan spin-off-peleistä. Se sijoittuu samaan maailmaan kuin *Xakin* pääsarjaan kuuluvat pelit. Muista *Xak*-peleistä *Fray in Magical Adventure* kuitenkin poikkeaa siinä, että sen päähenkilö on *Xak*-sarjan keskushenkilön eli Latok Kartin sijasta tämän ystävä Fray.

*Fray in Magical Adventure* julkaistiin aluksi MSX 2:lle, ja sen jälkeen peli sovitettiin neljälle muulle alustalle. PC Engine -versio ilmestyi nimellä *Fray CD*.

Juoni
-----

Pelin tarina sijoittuu *Xak: The Art of Visual Stagen* ja *Xak II: The Rising of the Red Moonin* aikoihin. Vielä ensimmäisessä *Xak*-pelissä Fray ei taitanut magiaa eikä siksi kyennyt puolustautumaan hänen kimppuunsa hyökänneiltä hirviöiltä. Latok Kartin ansiosta Fray selviää tapahtuneesta ja ihastuu pelastajaansa. Tehdäkseen Latokiin vaikutuksen Fray päättää kouluttautua velhottareksi, jotta hän voisi olla avuksi vaarallisia demoneita metsästävälle Latokille. Fray alkaa opiskella taikuutta opettavassa yliopistossa, josta hän valmistuu kolmen vuoden jälkeen. 

Fray palaa kotikyläänsä etsimään Latokia, joka on kuitenkin lähtenyt Banuwan kylään suorittamaan uutta tehtäväänsä. Banuwaan suuntaava Fray ajautuu matkansa aikana moniin uusiin ympäristöihin, kuten tulivuoren keskustaan, muinaisiin raunioihin ja leijuvaan linnoitukseen.

Hahmot
------

Frayn lisäksi pelissä tavataan muita hahmoja, jotka eivät ole pelaajan ohjattavissa, mutta merkittäviä juonen osalta:

* Velhot Isac ja Amadok
* Mill Gerrid
* Miriam "Miry" Sweet
* Tohtori Razel
* Lutok Hart
* Luzarc

Versiot
-------

MSX 2 -julkaisun kansikuva
*Fray in Magical Adventuren* ensimmäinen versio ilmestyi vuonna 1990 MSX 2:lle. Saman vuoden aikana se sai myös laajennetun ja ääninäytellyn MSX Turbo R -julkaisun, joka on nimeltään *Fray in Magical Adventure Turbo R*. Vuonna 1991 pelistä julkaistiin NEC PC-9801 ja Sega Game Gear -käännös. *Fray in Magical Adventuren* viimeisin sovitus on PC Enginelle kehitetty *Fray CD*, jonka uudistuksia ovat vahtoehtoinen avausvideo, erilaiset pomovastukset sekä loppua kohden alkuperäisversiosta eroava tarina.

Aiheesta muualla
----------------

* XyZ: A Tribute to the *Xak*, *Ys* and *Zelda* Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

*Xak* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsarja | 
* Xak: The Art of Visual Stage
* Xak II: The Rising of the Red Moon
* Xak III: The Eternal Recurrence

 |
| Spin-offit | 
* Fray in Magical Adventure
* Xak: The Tower of Gazzel
* The Tower of Cabin

 |
| Muut | 
* Xak I & II

 |
**Erik Säfström** (s. 8. toukokuuta 1988 Örebro) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Sandvikens AIK:ta. Kaikkiaan Säfström on pelannut 79 maaottelua.

Säfström on pelannut ennen vuoden 2015 MM-kisoja kaikkiaan 34 maaottelua ja kolmet MM-kisat ja saavuttanut niissä yhden maailmanmestaruuden vuonna 2012. MM-otteluita hän on pelannut kaikkiaan 20 ja tehnyt niissä 6 maalia. 

Säfström aloitti uransa Örebrossa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Örebrosta Sandviken AIK:hon, jossa hän voitti Ruotsin jääpallomestaruuden heti ensimmäisellä Sandviken-kaudellaan 2010–2011.  Mestaruuksia ensimmäisinä Sandviken-vuosina tuli kaikkiaan kolme.

Syksyllä 2015 Säfström siirtyi toisen ruotsalaisen Joel Othénin kanssa habarovskilaisseura SKA-Neftjanikin riveihin. Vahvistuksia saanut Neftjanik saavutti jaetun pronssin Venähjänä pääsarjassa keväällä 2016.

Säfström palasi yhden kauden jälkeen entiseen ruotsalaisseuraansa eli Sandvikenin riveihin.

Erik Säfström valittiin ensimmäisen Sandviken-kauden 2010-2011 jälkeen vuoden tulokkaaksi jääpallossa.

Erik Säfström on ollut Ruotsin jääpallojoukkueen kokoonpanossa syksystä 2011 ja osallistunut MM-kisoihin keväästä 2012 alkaen eli osallistunut tähän mennessä seitsemän kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa kaksi maailmanmestaruutta Ruotsin joukkueessa.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkueessa**

* 2 MM-kultaa: 2012 ja 2017
* 5 MM-hopeaa: 2013, 2014, 2015, 2018 ja 2019
* MM-pronssi: 2016

**Seurajoukkueissa**

* 3 Ruotsin mestaruutta: 2011, 2012 ja 2014,
* 3 Ruotsin mestaruushopea: 2013, 2015 ja 2018
* Venäjän mestaruuspronssi: 2016

Lähteet
-------

* International Bandy Database

### Viitteet

1. ↑  GUIDE: Allt om bandy-VM 2019  21.1.2019. svt.se. Viitattu 22.2.2019, (ruotsiksi).
2. ↑  Bandy: Truppen till VM i Ryssland  18.3.2015. Lidköpingsnytt.se. Viitattu 27.3.2015, (ruotsiksi).
3. ↑  Sandviken i bråk om supertalangen  6.4.2010. aftonbladet.se. Viitattu 27.3.2015, (ruotsiksi).
4. ↑  Ryska Neftyanik favorit i World Cup  8.10.2015. svenskbandy.se. Viitattu 22.2.2019, (ruotsiksi).
5. ↑  Säfström lämnar Neftyanik – och SAIK släpper Daniel Bäck  30.3.2017. bandypuls.se.  Arkistoitu 22.2.2019. Viitattu 22.2.2019, (ruotsiksi).
6. ↑  Årets Komet Svenska Bandyförbundet. Viitattu 27.3.2015, (ruotsiksi).
**Františka Plamínková** (5. helmikuuta 1875 Praha, Itävalta-Unkari – 30. kesäkuuta 1942 Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti) oli tšekkiläinen poliitikko sekä merkittävä naisasialiikkeen organisoija. Plamínková toimi senaattorina vuosina 1925–1939. Gesapo teloitti hänet vuonna 1942.

Elämä
-----

Plamínková syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Itävaltaan kuuluneessa Prahassa. Hän kouluttautui naisopettajaksi, minkä kautta hän sai kontakteja tšekkiläisiin naisasailiikkeisiin. Plamínková oli mukana perustamassa Tšekin Naisten kansallisneuvostoa, joka toimi maan liberaalien naisasiaorganisaatioiden kattojärjestönä. Plamínková valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1923. Plamínková oli aktiivinen myös kansainvälisessä naisasialiikkeessä ja hänet valittiin muun muassa Kansainvälisen naisten neuvoston (International Council of Women) varapuheenjohtajaksi.

### Senaattorina

Vuonna 1918 Plamínková liittyi Václav Klofáčin johtamaan Tšekin kansalliseen sosialistipuolueeseen ja jätti lopullisesti opettajan ammattinsa. Vuonna 1925 hänet valittiin Tšekkoslovakian senaattiin, jossa hän pysyi aina vuoteen 1939 saakka.

### Pidätys ja teloitus

Pian sen jälkeen kun natsi-Saksa oli valloittanut Böömin, Gestapo vangitsi Pláminkován kuulusteltavaksi. Vapauduttuaan hän koetti jatkaa Naisten kansallisneuvoston toimintaa, mutta miehityshallinto teki tämän lähes mahdottomaksi.

Reinhard Heydrichin salamurhan jälkeisten sortotoimien myötä Plamínková vangittiin uudelleen 11. kesäkuuta 1942. Hänet teloitettiin Prahan pohjoisosassa sijainneella ampumaradalla 30. kesäkuuta.

Yksityiselämä
-------------

Plamínkován aikaan naisopettajan selibaatti oli laissa säädetty velvoite, eli he eivät saaneet mennä naimisiin. Plamínková pysyikin naimattomana koko elämänsä ajan, ja pitkälti hänen toimintansa ansiosta velvoite kumottiin Tšekkoslovakiassa vuonna 1919.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stýblová, Tereza: Životní lásku obětovala boji za práva žen. Zemřela na popravišti. Osudové ženy: Františka Plamínková *Český rozhlas*.  14.3.2023. Viitattu 6.4.2023. (tšekiksi)
2. ↑  Salátková, Denisa: Františka Plamínková *Hospodářské noviny*.  25.7.2007. Viitattu 7.4.2023. (tšekiksi)
3. ↑  Františka Plamínková - Odvážná politička ve službě demokratické společnosti  25.4.2022. Ministerstvo Školství, Mládeže a Tělovýchovy. Viitattu 7.4.2023. (tšekiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kirkon varhaiskasvatus** on kirkon tekemää työtä alle kouluikäisten parissa.  Suomen evankelis-luterilaisen kirkon varhaiskasvatusta toteuttavat paikallisseurakunnat ja kristilliset järjestöt. Kirkon varhaiskasvatuksen tavoitteena on tukea kodin kristillistä kasvatusta ja lapsen turvallista kokonaiskehitystä.

Varhaiskasvatuksen toimintoja seurakunnissa ovat muun muassa päiväkerhotoiminta, erilaiset perhekerhot, pyhäkoulut, koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminta, lapsille ja perheille suunnatut kirkkohetket ja jumalanpalvelukset, varhaisiän musiikkikasvatus, yhteydenpito lapsiperheisiin, lapsiperheille suunnatut tapahtumat sekä leiri- ja kesäkerhotoiminta. Kirkko tekee myös yhteistyötä yhteiskunnan varhaiskasvatuksen toimijoiden kuten päiväkotien kanssa ja tukee varhaiskasvatuksessa tapahtuvaa uskontokasvatusta.

Aiheesta muualla
----------------

* Evankelis-luterilaisen kirkon varhaiskasvatus (Arkistoitu – Internet Archive)
* Evl.fi: Lapset ja perheet[vanhentunut linkki]
* Pienelle Parasta
**Robin Sid** (s. 21. syyskuuta 1994 Inkoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Ekenäs Idrottsföreningiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Sid siirtyi IFK Mariehamniin vuoden 2013 lopussa yksivuotisella sopimuksella. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi tammikuussa 2014. Aiemmin Sid on pelannut Kakkosta Ekenäs Idrottsföreningissä. Sid vakiinnutti paikkansa IFK Mariehamnin pelaavassa kokoonpanossa ja ollut voittamassa seuran riveissä mm. Suomen cupin vuonna 2015 ja Suomen mestaruuden kaudella 2016. Päättynyt kausi 2019 oli Sidille IFK Mariehmanin riveissä kuudes. Sid siirtyi kaudeksi 2020 Seinäjoen Jalkapallokerhoon.

Saavutukset
-----------

* Veikkausliigan mestaruus: 2016
* Suomen Cupin voitto: 2015

Lähteet
-------

1. ↑  Robin Sid Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  IFK:n Robin Sid nautti debyytistään *Veikkausliiga.com*.  19.1.2014. Viitattu 30.3.2014.
4. ↑  Tervetuloa Robin Sid *SJK.fi*.  19.11.2019.  Arkistoitu 1.1.2020. Viitattu 19.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Robin Sid** Wikimedia Commonsissa

  

SJK – Veikkausliiga
1 Öst |
2 Boxall |
3 Arciero |
4 Vainionpää |
5 Mäntylä |
6 Arthur |
7 Backaliden |
8 Akpan |
9 Ledesma |
11 Olijnyk |
14 Jervis |
15 Valencia |
16 Sundman |
17 Tikkanen |
18 Markkula |
19 Sid |
20 Lepistö |
22 Murilo |
24 Viitala |
25 Håkans |
26 Hannola |
30 Senghore |
45 Atakayi |
58 Hetemaj |
88 Ngueukam |
Valmentaja Honkavaara
**Korean Air Cargon lento 8509** oli eteläkorealaisen Korean Air Cargon rahtilento Soulista Taškentin ja Lontoon kautta Milanoon. Lennolla 22. joulukuuta 1999 käytetty Boeing 747-2B5SCDF syöksyi maahan mittarivian ja lentäjän virheen vuoksi lähellä Great Hallingburyä pian lähdettyään lentoon Lontoon Stanstedin lentoasemalta. Lennolla oli neljä miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä.

Tapahtumat
----------

Lento 8509 saapui Stanstedin lentoasemalle Taškentista kello 15.05 paikallista aikaa. Ennen poistumistaan koneelta lentoinsinööri teki koneen tekniseen lokiin merkinnän siitä, että kapteenin puolen ADI (keinohorisontti) ei toiminut kaarroissa luotettavasti. Hän kertoi viasta myös koneelle saapuneelle mekaanikolle. Koneen ollessa Stanstedissa kapteenin keinohorisonttia huollettiin samalla, kun konetta kuormattiin.

Uuden miehistön saavuttua koneelle lento 8509 lähti Stanstedista kello 18.36. Huoltotoimista huolimatta kapteenin keinohorisontti oli edelleen viallinen, ja ohjaamossa kuului lennon aikana useita varoitusääniä. Lennolle 8509 määrättyyn lähtöreittiin kuului 1,5 mailia lentämistä kiitotien suuntaisesti ja sen jälkeen kaarros vasemmalle. Kapteeni aloitti kaarroksen vasemmalle, mutta koska hänen keinohorisonttinsa ei toiminut, hän luuli koneen lentävän edelleen suoraan ja käänsi sitä siksi entistä enemmän vasemmalle. Kone kallistui enemmän ja enemmän vasemmalle, kunnes alkoi menettää korkeutta. Se syöksyi maahan suurella nopeudella kello 18.38 kallistuneena 90 astetta vasemmalle ja nokka 40 astetta horisontin alapuolella. Kaikki neljä miehistön jäsentä kuolivat maahansyöksyssä.

Onnettomuuden syyt
------------------

Onnettomuuden tutkinut Air Accidents Investigation Branch totesi usean tekijän vaikuttaneen onnettomuuden syntyyn. Lentäjät eivät reagoineet varoituksiin keinohorisontin viasta lentoinsinöörin kehotuksista huolimatta, kapteeni kallisti konetta jatkuvasti vasemmalle yrittäessään saada sitä kääntymään, ja perämies joko ei tarkkaillut koneen asentoa käännöksen aikana tai ei varoittanut kapteenia vaarallisesta tilanteesta. Lisäksi Stanstedissa tehdyt huoltotoimet eivät onnistuneet korjaamaan keinohorisontissa ilmennyttä vikaa, vaikka siitä oli ilmoitettu huollolle. Huollon vastuunjaon todettiin olleen epäselvä, minkä vuoksi vikaa ei tunnistettu oikein eikä saatu korjattua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 30.7.2020. (englanniksi)
**Kaarlo Fredrik Riukuniemi** (synt. **Rehnström**, 17. joulukuuta 1860 Tampere – 21. huhtikuuta 1932 Viipuri) oli suomalainen toimittaja.

Henkilöhistoria
---------------

Riukuniemen vanhemmat olivat rakennusmestari Efraim Rehnström ja Fredrika Hélen. Riukuniemen puoliso vuodesta 1886 oli Hilma Cecilia Lindgrén (k. 1950). Riukuniemi otti suomalaisen sukunimen vuonna 1906. Lopetettuaan koulunkäynnin Riukuniemi työskenteli 1883-1893 toimittajana *Tampereen Sanomat* -lehdessä ja 1894-1899 *Kotkan Sanomat* -lehdessä ja tämän jälkeen toimitussihteerinä 1899-1901 *Wiipurin Sanomat* -lehdessä. Viimeksi mainitun *Supistuksen* päätoimittaja hän oli 1902-1909 ja sitten 1910-1918 *Viipurin Sanomat* -lehden päätoimittaja sekä samalla *Karjala* -lehden toimitussihteeri 1904-1912 ja vielä lehden toimittaja vuoteen 1930. Vuonna 1895 hän oli mukana myös *Työmies*-lehden perustamista pohtineessa toimikunnassa. Riukuniemi laati lehtiinsä muun muassa pakinoita ja teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Riukuniemi oli Itä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen perustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja sekä Nuorsuomalaisen sanomalehtimiesyhdistyksen ja Suomen Sanomalehtimiesten liiton johtohenkilöitä. 1880- ja 1890-luvuilla Riukuniemi toimi Tampereen ja Kotkan työväenyhdistyksissä. 1916-1917 hän oli santarmien vangitsemana Viipurin lääninvankilassa.

Teoksia
-------

* *Sanomalehdistön päivä Viipurissa / Prässens dag i Viborg 4.11.1899* ; toimittajat Kaarlo Renström, Kaarle Silander, Sigurd Roos, Hjalmar Wadenström ; kansikuva Hugo Simberg. Julkaisu omistettu Pietari Hannikaisen muistolle. Wiipuri 1899 (Teos Dorian Kansalliskirjastossa)

Suomennoksia
------------

* *Metsäsissi : kuvaus Amerikan lännestä* ; kertonut Gabriel Ferry ; suomentanut Kaarlo Riukuniemi. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916, 4. painos WSOY 1937

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 629. Helsinki: WSOY, 1955.
K. B. Nohrström perheineen noin vuonna 1900.
**Kaarlo (Karl) Bertel Nohrström** (3. maaliskuuta 1855 Savonlinna – 3. maaliskuuta 1903 Joensuu) oli suomalainen piirilääkäri ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä. Hän toimi myös sivutoimisesti hammaslääkärinä.

Nohrströmin vanhemmat olivat kollega Johan Vilhelm Nohrström ja Klara Lovisa Olsoni. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873 Porvoon alkeisoppilaitoksesta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi 1877, lääketieteen kandidaatiksi 1879 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883. Nohrström oli Sortavalassa kaupunginlääkärinä ja yleisen sairaalan lääkärinä 1885–1893, ja hän toimi sen jälkeen piirilääkärinä Joensuussa vuodesta 1893 alkaen. Hän oli perustamassa vuonna 1881 Duodecim-seuraa. Nohrström oli mukana vuonna 1899 Suurta adressia Pietariin vieneessä lähetystössä.

Nohrström oli naimisissa vuodesta 1883 Elin Hildur Karolina Domanderin kanssa. Kaarlo Nohrströmin veli oli kamarineuvos, ylijohtaja Walter Nohrström.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaarlo Nohrström. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2  Ignatius, Jaakko: Duodecim-seura 125 vuotta. Jäsen n:o 7: Karl Bertel Nohrström.
3. ↑  Kuka kukin oli (Viitattu 20.11.2018)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Hurler–Scheien oireyhtymä** (tyypin 1H/S mukopolysakkaridoosi, MPS1H/S) on synnynnäinen, geneettinen aineenvaihduntasairaus, joka aiheuttaa yksilöllisesti vaihtelevan oirekuvan.

Hurler–Scheien oireyhtymä kuuluu mukopolysakkaridooseihin ja lysosomaalisiin kertymäsairauksiin. Se edustaa lievemmän Scheien oireyhtymän ja vaikeamman Hurlerin oireyhtymän välimuotoa. Sille tyypillisimpiä ovat luuston epämuodostumat ja motoriset kehitysviiveet. Älyllistä kehitysvammaa oireyhtymään ei yleensä liity. Joskus kehitysvammaisuus voi ilmetä hyvin lievänä. Fyysiset rajoitteet voivat haitata arjen toimintoja. Hurler–Scheien oireyhtymästä kärsivän lapsen ensimmäisen elinvuoden aikana lihas- ja luustomuutoksia esiintyy eriasteisina. Näiden muutosten aiheuttamia ovat lyhytkasvuisuus, luutumishäiriöt, kyfoosi, kasvojen piirteiden paheneva karkeus, kardiomyopatia, nielurisojen tai muiden risakudosten suurentuminen sekä voimakas limaneritys nenästä. Toisen ikävuoden jälkeen saattaa ilmetä hydrokefaliaa. Noin 2–4-vuotiaana voi esiintyä sarveiskalvon samentumista. Sarveiskalvonsiirrolla voidaan palauttaa heikentynyttä näköä. Muita Hurler–Scheien oireyhtymän mahdollisia piirteitä ovat sisäelinten suurentuneisuus, tyrät ja poikkeuksellisen runsas karvoitus.

Hurler–Scheien oireyhtymä johtuu kromosomissa 4 sijaitsevan IDUA-geenin mutaatiosta. Mutaation seurauksena on alfa-L-iduronidaasin osittainen puutos, joka johtaa dermataani- ja heparaanisulfaattikertymien muotoutumiseen lysosomiin. Hurler–Scheien oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Sen arvioitu esiintyvyys on 1/435 000. Hoito on oireenmukaista. Hoito voi sisältää muun muassa kantasolusiirtoja, laronidaasi-injektioita ja fysioterapiaa. Jo ennen murrosikää ilmenevät sydän-, verisuoni- ja hengitystiekomplikaatiot voivat lyhentää potilaiden elinajanodotetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Hurler-Scheien oireyhtymä Tukiliitto 25.10.2022, viitattu 16.7.2023
Franz-Peter Tebartz-van Elst (2017)
**Franz-Peter Tebartz-van Elst** (s. 20. marraskuuta 1959 Kevelaer-Twistringen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 26. toukokuuta 1985 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 14. marraskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Lettmann, jota avustivat Werner Thissen ja Alfons Demming.

Tebartz-van Elst sai 28. marraskuuta 2007 nimityksen Limburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. tammikuuta 2008.

Tebartz-van Elst otettiin Jerusalemin Pyhän Haudan Ritarikuntaan vuonna 2005.

Virka-asunto
------------

Tebartz-van Elst on saanut mainetta ylellisestä elämäntyylistään. Saksassa on paheksuttu piispan virka-asunnon remonttia, jonka kustannukset kuusinkertaistuivat alkuperäisestä 31 miljoonaan euroon. Asian on ottanut käsittelyyn syyttäjä, ja myös paavi haluaa asiasta selvitystä. Mennessään Intiaan tapaamaan slummien köyhiä lapsia Tebartz-van Elst lensi ykkösluokassa. Tyyliä on verrattu siihen, että paavi Franciscus ei asu virka-asunnossa vaan vaatimattomassa majatalossa.

Tebartz-van Elst vapautettiin hiippakuntapiispan virasta 23. lokakuuta toistaiseksi. Myös hänen eroaan oli vaadittu. Hän on siirtynyt työskentelemään Vatikaaniin. Hän ei joudu maksamaan korvauksia rakennustöiden kustannuksista, kuten hiippakunta oli vaatinut. Päätöksen teki Vatikaani, joka ei vie asiaa kanoniseen oikeuteen. 26.03.2014 alkaen hän on emerituspiispa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Franz-Peter Tebartz-van Elst
2. ↑  Suvi Turtiainen: Vatikaani kiinnostui Saksan tuhlaajapiispasta. Helsingin Sanomat 13.10.2013 s. B 3
3. ↑  Vatikaani hyllytti tuhlaajapiispan, viitattu 24.10.2013 (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti
4. ↑  Saksassa "tuhlaaja-piispana" tunnettu entinen piispa ei joudu syytteeseen, Yle.fi
5. ↑  Liste der römisch-katholischen Bischöfe für Deutschland *de.wikipedia.org*. Viitattu 4.5.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Franz-Peter Tebartz-van Elst
**Magnus Krog** (s. 19. maaliskuuta 1987 Høydalsmo) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, olympiamitalisti ja joukkuekilpailun MM-mitalisti.

Nuorten MM-kilpailuissa Krog voitti joukkuekilpailun pronssia vuonna 2007. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenes. Normaalimäen joukkuekilpailusta Krog voitti hopeaa yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti normaalimäen Gundersen-kilpailussa pronssia ja voitti joukkuekilpailussa kultaa. Suurmäen kilpailussa hän oli kahdestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuehopeaa ja parisprinttikilpailun hopeaa sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi ja suurmäessä 11:nneksi.

Maailmancupissa Krog kilpaili ensimmäisen kerran Trondheimissa 6. joulukuuta 2008. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2011 Lahden kilpailussa, jossa hän sijoittui 18:nneksi. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti 25. marraskuuta 2011 Kuusamossa. Hän on voittanut myös Lillehammerissa 6. joulukuuta 2015 ja Val di Fiemmessä 28. helmikuuta 2016. Lisäksi hän on sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi (30.1.2019 mennessä). Kauden 2012–2013 kokonaispisteissä hän sijoittui 18:nneksi, kaudella 2013–2014 kymmenenneksi ja kaudella 2015–2016 kuudenneksi.

Krog sijoittui kaudella 2010–2011 Continental Cupin kokonaispisteissä toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Magnus Krog Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Degerbyn seurakunta** (ruots. *Sionförsamlingen i Degerby*) oli vuosina 1926–1944 Degerbyssä toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunnan tausta on vuonna 1913 Degerbyssä julistustyötä tehneen Wendla Sundbäckin työssä, joka on perimätiedon mukaan ensimmäin suomenruotsalainen helluntailainen evankelista Etelä-Suomessa. Degerbyn helluntaiseurakunta perustettiin vuoden 1926 alussa. Alkujaan seurakunnan johtajana toimi Ernfrid Wasström. 1930-luvun alussa aloittelevana saarnaajana seurakunnassa toimi Lars-Eric Bergstén.

Porkkalan alueen luovutuksen jälkeen syyskuussa 1944 seurakunnan toiminta lakkautettiin. Lars-Eric Bergstén kuvaili seurakunnan hajottamista seuraavasti:

> »Perjantai-iltana 22. syyskuuta suuri osa seurakunnan jäsenistä oli kokoontunut rukoushuoneelle. Kokous avattiin laululla *Kiitos Jumalalle siitä, mitä on ollut*. Tämän jälkeen pidettiin rukoushetki ja sitten tehtiin päätös seurakunnan lopettamisesta. Kaikki seurakunnan jäsenet menivät lähimpään seurakuntaan uudessa asuinpaikassaan. Kokouksen tunnelma oli rakkaudellinen, joka huipentui kun kiitimme Jeesusta ehtoolisesta. Minulle kokous jää kauneimmaksi kuvaksi Jumalan työstä tällä kylmällä ja epävieraanvaraisella seudulla.»   
> (Lars-Eric Bergstén, Korsets Budskap 1944)
> 
>

Lähteet
-------

* Herberts, Arne: *Ett folk på väg*. Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år. Helsinki: Taborförlaget, 1995. ISBN 951-95278-4-2.

### Viitteet

1. 1 2  Herberts 1995, s. 47–48
**Arovarpunen** (*Carpospiza brachydactyla*) on pienehkö varpuslintu ja sukunsa ainoa edustaja.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 13,5–14,5 cm, siipien kärkiväli 27–30 cm ja paino 21–25 g. Se on paksunokkainen, pieni ja vaalea varpunen, joka on alapuolelta lähes valkoinen ja yläpuolelta harmaa tai harmaanruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji luetaan usein kuuluvaksi *Petronia*-sukuun.

Esiintyminen
------------

Arovarpusen pesimäalueet ovat pääosin Iranissa ja Afganistanissa, pienempiä erillispopulaatioita on muun muassa Armeniassa, Arabian niemimaalla, Turkissa, Libanonissa ja Israelissa. Se on lyhyen matkan muuttolintu, joka talvehtii Arabian niemimaan länsiosissa ja Afrikan koillisosissa. Laji esiintyy 1–10 miljoonan neliökilometrin laajuisella alueella, Euroopan kanta on 14 000–37 000 yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen.

Toukokuun alussa 2006 Etelä-Israelissa havaittiin poikkeuksellisen mittava arovarpusten kevätmuutto. Normaalisti ne muuttavat alueen yli maalis-huhtikuussa.

Elinympäristö
-------------

Lajin elinympäristöä ovat vuorenrinteiden ja laaksojen kuivat, pensaikkoiset ja ruohostoiset maat. Päivän kuumimpina hetkinä arovarpunen lymyilee kallioiden varjoissa tai vesistöjen tuntumassa, viileinä aikoina se ruokailee maassa tai pensaissa.

Lisääntyminen
-------------

Pesäpaikka on usein lähellä vesistöä. Pesä on melko hatara ruohonkorsista ja kuivista tikuista tehty rakennelma matalalla puussa tai pensaassa. Se muistuttaa rakenteeltaan punavarpusen pesää. Naaras munii 4–5 munaa, jotka painavat noin 2 g kappale. Naaras hautoo munia 13–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat ja huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 10–16 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 3–4 viikon ikäisinä.

Ravinto
-------

Pääosan vuodesta arovarpuset syövät siemeniä ja muita kasvinosia. Kesällä ne syövät enimmäkseen pieniä selkärangattomia.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Carpospiza brachydactyla* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3
3. ↑  Israbirding.com (Kuvia) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Carpospiza brachydactyla | 
* Wikidata: Q1318638
* Wikispecies: Carpospiza brachydactyla
* ADW: Carpospiza\_brachydactyla
* Avibase: B1A5B22C2BFBE48E
* BirdLife: 22718310
* BOLD: 119772
* CoL: RGPF
* BOW: palroc1
* eBird: palroc1
* EUNIS: 15538
* Fauna Europaea: 97455
* Fauna Europaea (new): 9b8b3572-3ac1-432d-a8e7-b25aee0ff81c
* GBIF: 2492364
* iNaturalist: 145330
* IRMNG: 10766746
* ITIS: 559082
* IUCN: 22718310
* NCBI: 589653
* Xeno-canto: Carpospiza-brachydactyla

 |
|  |
| Petronia brachydactyla | 
* Wikidata: Q25675352
* ARKive: petronia-brachydactyla
* EUNIS: 15982
* Euring: 16010
* GBIF: 5739376

 |

 |
**Kings of Modesty** on suomalainen metallimusiikkia soittava yhtye Järvenpäästä. Yhtye perustettiin jo vuonna 1994 kitaristi Samuel Hjeltin ja rumpali Rane Simoisen johdosta. Sen jälkeen kosketinsoittaja Mikael Hjelt ja basisti Henkka Tuura liittyivät bändiin. Silloin vielä bändi oli Face of Modesty -nimen alla. Neljä vuotta myöhemmin laulaja Jason Flinck liittyi mukaan ja siten muodostui nykyinen kokoonpano ja nimi vaihdettiin nykyiseen. Samuel Hjelt on tuttu hard rock -yhtye Ancarasta ja laulaja Jason Flinck Brother Firetribe -nimisestä bändistä. Vuonna 2009 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi nimeltä *Hell or Highwater*. Yhtye kuvasi ensimmäisen musiikkivideon kappaleesta *Never Touched the Rainbow* huhtikuussa 2010.

Jäsenet
-------

* Jason Flinck – laulu
* Henkka Tuura – basso
* Mikael Hjelt – kosketinsoittimet
* Samuel Hjelt – kitara
* Rane Simoinen – rummut

Diskografia
-----------

* *Kings of Modesty*  (2007, EP, omakustanne)
* *Hell or Highwater*  (2009, Escape Music)

Lähteet
-------

* Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Joanna Mary Boyce: *Elgiva* , vuodelta 1855, öljyvärit kankaalle, yksityiskokoelma.
**Joanna Mary Boyce**, avioliiton jälkeen sukunimeltään **Wells** (7. joulukuuta 1831 - 15. heinäkuuta 1861) oli englantilainen taidemaalari. Hänen veljensä oli prerafaeliitteihin kuulunut George Price Boyce. 

Lyhyen uransa aikana Joanna Mary Boyce teki historiamaalauksia ja muotokuvia joista sai hyvää kritiikkiä. Hänen tiedetään maalanneen myös maisemaamalauksia.  

Boyce opiskeli taidetta Pariisissa vuodet 1852- 1855. Hän solmi avioliiton Roomassa Henry Tanworth Wellsin kanssa vuonna 1857. Hänen töitään oli esillä Royal Academyn kesänäyttelyssä. Boyce menehtyi lapsivuoteeseen. 

Omana aikanaan Boycea kutsuttiin suureksi lahjakkuudeksi ja jotkut pitivät häntä lähes nerona. Myöhemmin on kuultu kommentteja, että hänen maineensa taiteilijana perustuisi pelkästään varhaiseen traagiseen poismenoon.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Arpeggion merkitseminen nuotteihin.
**Arpeggio** [arˈpeddʒo] (’kuin harppu’) eli **murtosointu** on musiikillinen termi, jolla tarkoitetaan, että jonkin soinnun äänet soitetaan erikseen toinen toisensa jälkeen (usein matalammasta korkeampaan) sen sijaan, että ne soitettaisiin yhtä aikaa.

Arpeggio voi olla tehostuskeinona musiikissa. Esimerkiksi loppusoinnun voi soittaa hitaasti arpeggiona, vaikka kappaleessa ei muuten murtosointuja käytettäisikään. Toisaalta koko kappale voi perustua arpeggioihin kuten esimerkiksi monet pianolle sävelletyt etydit ja preludit.

Nuottikirjoituksessa arpeggiot kirjoitetaan yleensä tavanomaisilla nuoteilla, mutta tehostuskeinona esiintyessään arpeggiot kirjoitetaan usein myös piirtämällä pystysuunnassa oleva aaltoileva paksu viiva arpeggiona soitettavan soinnun eteen.

1980-luvun kotitietokoneilla tehdyssä musiikissa käytettiin arpeggioksi kutsuttua efektiä, jotta saataisiin aikaan soinnulta kuulostavia ääniä käyttämättä kuitenkaan enempää kuin yhtä äänikanavaa. Arpeggio-efektissä murtosointuja soitettiin niin nopeasti, että ne kuulostivat yhdeltä soinnulta. Näin pyrittiin kiertämään äänikanavien vähäisestä määrästä johtuvia säveltämistä koskevia rajoituksia.
**Anders (Andreas) Donner** (23. joulukuuta 1796 Kokkola – 14. marraskuuta 1857 Kokkola) oli suomalainen tupakkatehtailija ja laivanvarustaja, joka vaikutti Kokkolassa ja sai kauppaneuvoksen arvon.

Donnerin vanhemmat olivat kauppaneuvos Joachim Donner ja Hedvig Helena Kurtén ja puoliso vuodesta 1823 Olivia Mathilda Dahlström. Donner kävi katedraalikoulua Turussa 1807 ja teki opintomatkat Pietariin, Tukholmaan ja Kööpenhaminaan. Hän oli isänsä asiamies Viipurissa ja vuodesta 1822 Donnerin kauppahuoneen johtaja. Donner sai kauppaneuvoksen arvon 1840. Hän muodosti Krimin sodan aikana vapaaehtoisjoukon, joka soti Halkokarin kahakassa englantilaisia vastaan.

Kielitieteilijä, valtiopäivämies ja senaattori Otto Donner oli Anders Donnerin poika.

Lähteet
-------

1. ↑  Donner, Anders. Uppslagsverket Finland.
2. 1 2  Anders Donner *Biografiasampo*. Viitattu 24.6.2022.
3. ↑  *Facta 2001*, osa 3, p. 593. WSOY 1981.
4. ↑  Otto Donner. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |