recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Juhana II
**Juhana II** (esp. *Juan II)* (6. maaliskuuta 1405 – 20. heinäkuuta 1454) oli Kastilian kuningas vuosina 1406–1454 isänsä Henrik III:n jälkeen. Juhana oli isänsä kuollessa vain kaksivuotias, ja alaikäisyyden aikana sijaishallitsijoina toimivat hänen äitinsä Lancasterin Catalina ja setänsä Aragonian kuningas Ferdinand I. Catalina oli hallitsijana kuolemaansa vuoteen 1418 saakka. Vuosi sen jälkeen Juhana julistettiin täysi-ikäiseksi ja kykeneväksi itse hallitsemaan.

Hallitsijana Juhana oli heikko ja tahdoton, ja koko hänen hallituskauttaan leimasi epäjärjestys ja vallanhimoisten valtionhoitajien keskenäinen kamppailu. Tärkein näistä oli Álvaro de Luna, joka vakaasti hallitsi kuninkaan mieltä ja tahtoa. Vaikka Luna ajettiin välillä pois hovista, hän sai pian palata, sillä kuninkaan omat hallitsemisyritykset syöksivät maan sekasortoon. Kastilian ylimystö kuitenkin tuki Lunaa, joka solmi vuonna 1430 viisivuotisen rauhansopimuksen Aragonian kanssa ja ryhtyi sen jälkeen sotaan Granadan maureja vastaan.

Juhana ei itse kyennyt vastustamaan voimakasta kansleriaan, mutta hänen toinen vaimonsa Isabella sai aikaan Lunan pidätyksen ja teloituksen vuonna 1453. Juhana II kuoli 20. heinäkuuta 1454 ja jätti maansa hallinnon raunioiksi ja kansan jakautuneeksi. Kuninkaaksi hänen jälkeensä nousi Henrik IV (1454–1474), heikko hallitsija, jonka taustalla hääri Juan Pacheco, joka näki itsessään Lunan työn jatkajan.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 681
2. ↑  O´Callaghan, s. 536
3. ↑  O´Callaghan, s. 541
4. 1 2  O´Callaghan, s. 550
5. ↑  O´Callaghan, s. 553
6. ↑  O´Callaghan, s. 554
7. ↑  O´Callaghan, s. 555
8. ↑  O´Callaghan, s. 565
9. 1 2  O´Callaghan, s. 566
10. ↑  O´Callaghan, s. 563


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Henrik III** | **Kastilian kuningas**1406–1454 | Seuraaja:**Henrik IV** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Lehden etusivu vuonna 2015.
**R’ya t’eze** (kyrillisellä kirjaimistolla Р’йа т'әзә, "Uusi tie") on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa ilmestynyt kurdinkielinen sanomalehti.

Vuonna 1930 perustettu *R’ya t’eze* ilmestyi aluksi latinalaisella kirjaimistolla kerran viikossa noin tuhannen kappaleen painoksena. Sitä toimittivat kurdia osaavat armenialaiset, kunnes vuonna 1934 lehti sai ensimmäisen kurditoimittajan. Lehden ilmestyminen keskeytyi vuonna 1938 kurdien karkotusten ja kansallisen kulttuuritoiminnan lakkauttamisen seurauksena.

Lehti alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 1955 kyrillisellä kirjaimistolla. Se oli neuvostoajan loppupuolella Armenian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Armenian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. *R’ya t’eze* oli Neuvostoliiton ainoa sekä maailman pitkäikäisin ja ainoa virallisen tahon julkaisema sanomalehti. Se ilmestyi kurmandžin murteella kahdesti viikossa noin 4 000 kappaleen painoksena. Lehdellä oli lukijoita Armenian lisäksi myös Azerbaidžanissa, Georgiassa, Kazakstanissa ja muissa Neuvostoliiton tasavalloissa sekä ulkomailla.

*R’ya t’ezen* keskeinen tehtävä oli neuvostopropagandan levittäminen, mutta sillä oli suuri merkitys myös kansallisena kulttuurivälineenä sekä kurdin kirjakielen ja kirjallisuuden kehittäjänä. 1980-luvulta lähtien lehti alkoi kiinnittää huomiota kurdien vapautusliikkeen toimintaan lähialueilla Kurdistanissa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen *R’ya t’eze* muuttui riippumattomaksi ja keskittyi kokonaan kurdien asioihin, mutta menetti samalla myös rahoituksensa. Siitä tuli pieni kuukausilehti, jota jaettiin ilmaiseksi Armenian kurdeille 500 kappaleen painoksena. Lehti siirtyi latinalaiseen kirjaimistoon ulkomaisten kontaktien helpottamiseksi vuonna 2000.

Lehti lakkasi vuonna 2003, mutta alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 2005 ulkomailla asuvien kurdien lahjoitusten turvin. Sen lakkaamisesta kerrottiin jälleen vuonna 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Rja taza" – samaja dolgožitelnaja gazeta v istorii kurdskoi periodiki *Ezdîhane.ru*. Viitattu 26.12.2023.
2. 1 2 3  Kurdskaja gazeta zakrilas posle 73 let suštšestvovanija *Ezdîhane.ru*. Viitattu 26.12.2023.
3. ↑  *Haikakan sovetakan hanragitaran, hator 9*, s. 679. Jerevan: Hai sovetakan hanragitaran hrataraktšhutyun, 1983. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Le journal kurde «Riya Teze» va cesser de paraitre pour des raisons économiques *Kurdistan au féminin*.  26.2.2021. Viitattu 26.12.2023.
Muukon motocross-rata ja kaksi tuuliturbiinia taustalla.
**Muukko** on Lappeenrannan kaupungissa sijaitseva kylä. Muukko sijaitsee haja-asutusalueella noin 10 kilometriä Lappeenrannan keskustasta Joutsenon suuntaan valtatie 6:n molemmilla puolilla. Muukon ja lähikylien muodostamalla Muukon–Ilottulan tilastoalueella on 232 asukasta (2015), joista Muukossa noin 70.

Muukossa sijaitsevat tiet ovat nimeltään Muukontie, Muukonkankaantie, Muukonkuja, Muukkolanrinne, Ilottulantie, Kumpulantie, Nurmentie, Terhomäentie ja Kimintie. Muukossa on Lappeenrannan kaupungin omistama moottori- ja ampumaurheilukeskus, joka sijaitsee Muukonkankaantien päässä. Muukossa sijaitsee myös Kimi Räikkösen mukaan nimetty kartingrata Kimi Circuit. Kimi Circuitin vieressä on uimamonttu. Muukossa on myös Muukon rautatieasema.

Kylän tuntumassa Muukonkankaalla on Etelä-Karjalan ensimmäinen tuulipuisto TuuliMuukko. Kesällä 2013 valmistuneen puiston seitsemän turbiinin yhteisteho on 21 megawattia.

Muukossa on myös Lepoharjun hautausmaa, joka on Lappeenrannan Lauritsalan seurakunnan hautausmaa. Lisäksi Muukossa on vuonna 1976 perustettu lemmikkieläinten hautausmaa, jossa on arviolta 1300 hautapaikkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Opaskartta Lappeenrannan kaupunki. Viitattu 20.2.2017.
2. ↑  Lappeenrannan keskustan ja aluekeskusten väkiluku 31.12.2015 Lappeenrannan kaupunki.  Arkistoitu 22.2.2017. Viitattu 20.2.2017.
3. 1 2  Muukko.net *muukko.net*.  Arkistoitu 16.5.2017.
4. ↑  Muukon moottori- ja ampumaurheilukeskus - Lappeenrannan kaupunki *www.lappeenranta.fi*.  Arkistoitu 18.5.2017. Viitattu 20.2.2017.
5. ↑  KimiCircuit Lappeenrannan Urheiluautoilijat ry.  Arkistoitu 21.2.2017.
6. ↑  TuuliMuukko *Green Energy Showroom*. Wirma Lappeenranta.  Arkistoitu 21.2.2017. Viitattu 20.2.2017.
7. ↑  Lappeenrannan ev.lut. seurakunnat *Lappeenrannan seurakunnat*. Viitattu 20.2.2017.
8. ↑  Lappeenrannan Seudun Eläinsuojeluyhdistys r.y. Lappeenrannan Seudun Eläinsuojeluyhdistys. Viitattu 20.2.2017.
9. ↑  Lemmikkien hautausmaa Muukossa vaarassa kasvaa umpeen – Apuvoimia kaivattaisiin kipeästi lisää *esaimaa.fi*.  11.8.2023. Viitattu 10.9.2023.
Arctic Cat ZR 580 (1997)
**Arctic Cat** on yhdysvaltalainen moottorikelkkoja ja mönkijöitä valmistava yhtiö. Yhtiö on valmistanut moottorikelkkoja 1950-luvulta lähtien, ja ensimmäiset mönkijät valmistuivat vuonna 1995.

Historia
--------

David Johnson, Edgar Hetteen ja Allan Hetteen työskentelivät yhdessä eräässä minnesotalaisessa yrityksessä, jossa he suunnittelivat ja rakensivat 1950-luvun alussa lumen päällä liikuvaa ajoneuvoa. Edgar lähti yrityksestä kesällä 1960 ja aloitti *Polar Manufacturing* -yrityksen, jonka nimi vaihtui myöhemmin *Arctic Enterprises* -nimiseksi. Yritys alkoi valmistaa Arctic Cat -moottorikelkkoja, mutta laajensi myöhemmin tuotantoaan myös veneteollisuuteen.

Lumeton talvi vuonna 1980 ja ylituotanto pakotti yhtiön konkurssiin 1981 ja lakkautti tuotannon vuonna 1982. Vanhan tuotannon pohjalle perustettiin vuonna 1984 uusi yritys nimeltään *Arctco*, joka jatkoi kelkkojen valmistusta nimellä *Arctic Cat*. Vuonna 1996 yhtiö otti malliston nimen myös viralliseksi nimekseen.

Mallisto
--------

Arctic Cat on tunnettu ZR-moottorikelkkasarjastaan ZR 440, 500, 580, 600, 700, 800 ja 900. 1990-luvulla tehdas valmisti Thundercat-kelkkaa, joka oli markkinoiden tehokkain. Vuonna 2002 markkinoille tullut T660-mallisto on myös Arctic catin tunnetuimpia mallisarjoja luksus-varusteltujen moottorikelkkojen saralla. Artic cat esitteli kyseisessä mallistossa myös maailman ensimmäisen 4-tahti moottorilla varustetun moottorikelkan vuonna 2002 yhtä aikaa Yamahan RX-1 mallin kanssa, sekä Ensimmäisen turbolla ja välijäähdyttimellä varustetun mallin vuonna 2004. 2009- mallistossa Arctic-Cat esitteli 1100-kuutioisen turbolla ja välijäähdyttimellä varustetun moottorikelkkamallin, jolla yhtiö korjaa takaisin Ski-Doo-moottorikelkalle menettämänsä tehokkain sarjavalmisteinen moottorikelkka -tittelin. Arctic Cat tekee kelkkojen lisäksi myös mönkijöitä ja se on valmistannut 90-luvulla myös vesijettejä malliltaan Tigershark.suck my dick

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen internetsivusto
**Guardia Nueva** on keskipohjalainen argentiinalaiseen ja suomalaiseenkin tangoon keskittynyt 16-jäseninen ammattimainen viihdeorkesteri.

Vuonna 2013 orkesteriin kuului 16 jäsentä, ja mukana oli neljä harmonikkaa ja bandoneonia, jousisoitin- ja rytmiryhmä. Argentiinalaisen tangon ohella orkesterin ohjelmistoon kuuluu muun muassa suomalaista viihdemusiikkia, elektrotangoa ja kirkkomusiikkia.

Historia
--------

Orkesterin perusti vuonna 1999 Raimo Vertainen, joka toimii edelleen orkesterin kapellimestarina. Suomen konserttiesiintymisten lisäksi se on tehnyt kiertueen Argentiinaan vuonna 2004, jossa se esiintyi useissa tunnetuissa Buenos Airesin tangosaleissa ja teki suorana lähetyksenä esitetyn radiokonsertin. Vuonna 2006 orkesteri teki kiertueen Turkissa esiintyen Ankarassa, Istanbulissa ja Izmirissä. Istanbulin konsertti televisioitiin CNN Turkey -kanavalle.

Orkesterin solisteina ja yhteistyökumppaneina ovat toimineet vuosien varrella useat suomalaiset eturivin taiteilijat, kuten Jari Sillanpää, Jorma Uotinen, Mari Palo, Eino Grön, Anu Hälvä, Arja Koriseva, Matti Korkiala, Pauliina Kumpulainen, Merja Larivaara, Tapani Kansa, Johanna Rusanen, Tiina Penttinen, Tuomas Airola, Jonna Pirttijoki ja Angelika Klas.

Orkesteri juhlisti kymmenvuotista toimintaansa helmikuussa 2011 Kokkolan jäähallissa pidetyllä juhlakonsertilla, jonka televisioi Yleisradion Yle TV2. Se oli kahteenkymmeneen vuoteen ensimmäinen Kokkolan jäähallissa pidetty konsertti. Yhtyeen konsertti Helsingin Musiikkitalossa maaliskuussa 2012 loppuunmyytiin kaksi kuukautta ennen konserttipäivää. Vuonna 2013 Sata-Häme Soi -festivaalin Valkea Ruusu -viihdekonsertti oli rakennettu Guardia Nuevan ympärille.

Orkesterin tukena toimii kannatusyhdistys, joka keskittyy orkesterin rahoitukseen ja konserttien järjestelyyn.

Levytykset
----------

* Astor Piazzollan tangoja (CD, 2002)
* Täysikuu (CD, sol. Tuomas Airola, 2003)
* Häävalssi (CD, sol. Tuomas Airola, 2006)
* Tango Finlandia (CD, sol. Angelika Klas, Matti Korkiala, 2011)
* Live in Concert (CD, sol. Jonna Pirttijoki, 2013)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ikaalinen - Tapahtumat *yip.aamulehti.fi*.  4.6.2013. Aamulehti.  Arkistoitu 30.3.2014. Viitattu 9.8.2013. ()
2. 1 2 3 4 5 6  Minna Plihtari: Talviharmonikka huipentuu Guardia Nuevan juhlakonserttiin.  *Hanuri*, 2010, 38. vsk, nro 4, s. 52-53. Ikaalinen:  Suomen harmonikkaliitto.
3. 1 2 3 4  Guardia Nueva Tango Finlandia (Orkesterin sivusto) Pro Guardia. Viitattu 9.8.2013.
4. ↑  Ylen aamu-tv: Guardia Nueva - argentiinalaisen tangon taitajat *YLE aamu-tv, Yle Areena*.  29.3.2012. Yle.  Arkistoitu 1.4.2012. Viitattu 30.3.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Guardia Nuevan sivusto
**Edo** on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Sen pinta-ala on 17 802 neliökilometriä. Vuonna 2006 Edossa oli 3 218 000 asukasta.

Edon pääkaupunki on Benin City, jossa on yli miljoona asukasta. Edon kaivosteollisuus tuottaa raakaöljyä, maakaasua, kalkkia ja marmoria. Maatalous työllistää paljon väestöä, ja sen tuotteita ovat kautsu, kaakao, kookos, jamssi, maniokki, riisi, banaanit, maissi ja muut hedelmät ja vihannekset. Osavaltiossa on myös sementtiteollisuutta, lääketeollisuutta ja panimoita.

Beninin kuningaskuntaa aikoinaan hallinneet edot ovat Edon osavaltion suurin väestöryhmä. Osavaltion länsiosassa on yoruba-aluetta. Myös muita etnisiä ryhmiä ja kieliä esiintyy. 

Edo on yksi niistä Nigerian osavaltioista jotka ovat panostaneet eniten koulutukseen. Osavaltiossa toimii neljä yliopistoa ja useita ammattikorkeakouluja: Beninin yliopisto, Ambrose Alli University Ekpoma, Igbinedion University Okada, Benson Idahosa University, Auchi Polytechnic Auchi, College of Education Ekiadolor, College of Agriculture Iguoriakhi ja Institute of Management and Technology Usen.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Population Census Federal Republic of Nigeria.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 15.6.2008.
2. ↑  Online Nigeria (kartta)
3. ↑  Osavaltion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edo (osavaltio)** Wikimedia Commonsissa

Nigerian lippuNigerian osavaltiot

Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara  

Pääkaupunkiterritorio
Van Allenin vyöhykkeet
**Van Allenin vyöhykkeet** ovat Maan ympärillä olevia toroideja vyöhykkeitä, joissa on Maan magneettikentän vangitsemia suurienergisiä sähköisiä hiukkasia, elektroneja ja protoneja, eli plasmaa. Van Allenin vyöhykkeiden hiukkaset häiritsevät avaruuslaitteiden elektroniikkaa, esimerkiksi keinotekoisia satelliitteja. Kun Van Allenin vyöhykkeet ylilatautuvat Auringon purkausten takia, niiden hiukkasia sinkoaa maan ilmakehään aiheuttaen revontulia. Nimensä ne saivat yhdysvaltalaisen avaruustutkijan James Van Allenin mukaan.

Hiukkastiheys Van Allenin vyöhykkeillä.
Van Allenin vyöhykkeitä on kaksi. Ne kiertävät maata ja ulottuvat 65 asteen päähän päiväntasaajasta; napa-alueilla on reikä. Sisempi vyö on noin 1 000 – 6 000 kilometrin korkeudessa maanpinnasta ja koostuu lähinnä positiivisesti varatuista protoneista. Sen protonien energia on yli 100 megaelektronivolttia. Tämän sisemmän vyön alueella Maan magneettikenttä on huomattavasti voimakkaampi kuin ulomman.

Ulompi Van Allenin vyö on 10 000 – 65 000 kilometrin korkeudessa, voimakkaimmillaan 14 500 – 19 000 kilometrissä, ja koostuu lähinnä negatiivisesti varatuista elektroneista. Ulompi vyöhyke heikkenee nopeasti etäisyyden kasvaessa siten, että elektronin liike-energia E > 40 keV pienenee 100 kilometrin säteellä tuhatkertaisesti. Muutos johtuu aurinkotuulesta. Elektronien seassa on ioneja: protoneja, alfahiukkasia (heliumytimiä) ja happi-ioneja. Ionit tulevat luultavasti monista eri lähteistä Van Allenin vyöhön.

Van Allenin vyöhykkeiden olemassaolo oli ennustettu jo ennen satelliittien aikaa. Ne löydettiin yhdysvaltalaisten satelliittien Explorer 1:n 31. tammikuuta 1958 ja Explorer 3:n tekemistä mittauksista, joita tutki professori James Van Allen. Explorer 4 ja Pioneer 3 kartoittivat säteilyvyöhykkeiden muodon.

Maan ilmakehän takia Van Allenin vyöhykkeet ovat aina vähintään 200 kilometrin korkeudessa. Kolmen millimetrin paksuisella alumiinilla suojattu satelliitti vastaanottaa tällä alueella 2 500 rem (25 Sv) säteilyannoksen vuodessa. Kuulennolla tullut säteilymäärä oli pieni, koska nopeasti liikkunut kuualus ei ehtinyt vastaanottaa kyllin paljon säteilyä, ja aluksen kuori suojasi säteilyltä.

Katso myös
----------

* Radiation Belt Storm Probes

Lähteet
-------

1. ↑  The Deadly van Allen belts? (pdf) (*Space Math*.
2. ↑  Apollo Rocketed Through the Van Allen Belts *Popular Science*. Viitattu 19.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Van Allenin vyöhyke**.
* An explanation of the belts
*Tämä artikkeli kertoo meren jumalattaresta. Nimen toinen kirjoitusasu Leukothoe viittaa ennen kaikkea kahteen muuhun kreikkalaisen mytologian henkilöön. Lisäksi nimi Leukothea viittaa asteroidiin 35 Leukothea.*
*Leukothea*, Jean Jules Allasseur'n patsas vuodelta 1862
**Leukothea** (m.kreik. Λευκοθέα, "valkoinen jumalatar") oli kreikkalaisessa mytologiassa meren jumalatar, joka alun perin tunnettiin Inona.

Tunnetuimmassa tarinassa Ino, Semelen sisar ja kuningas Athamaksen puoliso, muuttuu jumalattareksi sen jälkeen, kun Hera on tehnyt hänet – tai toisen version mukaan Athamaksen – hulluksi rangaistukseksi Dionysos-lapsen, Zeuksen syrjähypyn hedelmän, hoitamisesta. Ino hyppää poikansa Melikertes mukanaan mereen, ja Zeus muuttaa heidät säälistä meren jumaluuksiksi; Inon Leukotheaksi ja Melikerteksen Palaimoniksi.

Kuolemattomaksi jumalattareksi muuttuneena Leukothea edusti myös yhtä monista jumalaisista avuista, joita Odysseus sai Odysseian aikana. Odysseuksen haaksirikkouduttua Leukothean tuli tätä sääli, ja hän ilmeistyi Odysseukselle lokin hahmossa. Hän antoi Odysseukselle hunnun, jonka ympärilleen sitomalla tämä ei hukkunut, vaan ajelehti faiaakkien maille.

Myytistä on myös toinen versio, jonka alkuperä on Rodoksella. Sen mukaan mereen hypännyt ja jumalattareksi muuttunut hahmo oli Halia, meren nymfi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyginus: *Fabulae* ii (engl. käännös)
2. ↑  Homeros: *Odysseia 5.333–364* (engl. käännös)
3. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* v.55.7 (engl. käännös)
**Stumble Guys** on suomalaisen Kitka Gamesin kehittämä battle royale -tyyppinen mobiilipeli. Se julkaistiin Google Playssa 24. syyskuuta 2020, App Storessa 12. helmikuuta 2021 ja Steamissa 7. lokakuuta 2021. Peli muistuttaa hyvin paljon Fall Guysia. Nykyään Stumble Guysin omistaa yhdysvaltalainen Scopely.

Pelin kehittänyt Kitka Games palkittiin The Finnish Game Awards -gaalassa vuoden 2021 tulokkaana. Syyskuussa 2022 yhdysvaltalainen Scopely hankki pelin Kitka Gamesilta. Stumble Guysilla on noin 200 miljoonaa latauskertaa.

Peli on saatavilla Androidille, iOS:lle ja Windowsille. Heinäkuussa 2023 kerrottiin, että peli on tulossa myös Xbox Series X/S:lle ja Xbox Onelle.

Pelaaminen
----------

Stumble Guys on hyvin samanlainen kuin Fall Guys. Erona Fall Guysiin on kuitenkin se, että pelissä 32 pelaajaa kilpailevat keskenään ja Fall Guysissa pelaajien määrä on 40. Ensimmäiseltä kierrokselta toiselle pääsee 16 pelaajaa, toisella 8 pelaajaa ja viimeisellä kierroksella finaalin voittanut pelaaja voittaa pelin. 

Toisena erona Fall Guysiin on myös se, että pelissä pelataan erilaisilla "skineillä", joita saa esimerkiksi onnenpyörää pyörittämällä. Skinejä on eri harvinaisuuksia: common, uncommon, rare, epic, legendary, mythic ja special. Pelissä voi myös ostaa "gemejä" ja Stumble Token -nimistä valuuttaa, joilla voi ostaa pyöräytyksiä onnenpyörässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stumble Guys *Google Play*. Viitattu 1.8.2023.
2. 1 2  Stumble Guys *App Store*. Viitattu 1.8.2023.
3. 1 2  Stumble Guys *Steam*. Viitattu 1.8.2023.
4. ↑  Panu Saarenoja: Viime vuoden parhaat suomalaispelit palkittiin – PlayStation 5 -räiskintä Returnal odotettu tuplavoittaja *pelaaja.fi*.  25.5.2022. Viitattu 1.8.2023.
5. ↑  Scopely acquires Stumble Guys, a competitive platformer that's definitely not Fall Guys *gamedeveloper.com*.  9.9.2022. Viitattu 1.8.2023. (englanniksi)
6. ↑  Stumble Guys *actiongamesking.com*.  15.12.2022. Viitattu 31.08.2023. (englanniksi)
7. ↑  "Stumble Guys" is bringing its massively multiplayer mayhem to Console *stumbleguys.com*.  13.7.2023. Viitattu 1.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin verkkosivut (englanniksi)
**Pinnanmuokkaus** pintakäsittelyssä on erilaisten kohteiden pintojen muokkausta halutun laiseksi. Esineiden pinnanmuokkauksen tarkoitus voi olla esimerkiksi se, että esinettä valmistellaan pinnoitusta varten. Tällöin käytettäviä tekniikoita ovat muun muassa raepuhallus ja hiekkapuhallus. Pinnanmuokkausmenetelmiä on muun muassa mekaaninen muokkaus, jolla voidaan muokata esimerkiksi kartongin pintaa käyttämällä erityistä laitetta. Tällaista laitetta käytettäessä pinnanmuokkaus perustuu pintapaineeseen. Pinnanmuokkausmenetelmät voivat olla myös kemiallisia, kuten metallien kemiallinen puhdistus ja peittaus. Tekstiilien pintoja muokataan esimerkiksi kankaanpainannalla, laserleikkauksella tai laserkaiverruksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Pinnoitus ja viimeistely *Valmistajat.fi*. Viitattu 18.9.2023. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Mikko Kiema: Mekaaninen kartongin pinnanmuokkaus  2017. Lut-yliopisto. Viitattu 18.9.2023.
3. ↑  Kemiallinen peittaus *Pirkanmaan peittaus ja pintakäsittely*. Viitattu 18.9.2023.
4. ↑  Materiaalien pinnan käsitteleminen *Kiertoon.eu*. Viitattu 18.9.2023.
Aleksei Krasnostovski
**Aleksei Ivanovitš Krasnostovski** (ven. Алексе́й Ива́нович Красносто́вский; 15. maaliskuuta 1880 Pietari – 7./8. helmikuuta 1967 Helsinki) oli venäläissyntyinen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän sävelsi varsinkin ortodoksista kirkkomusiikkia. Häntä on pidetty Suomen ensimmäisenä ammattimaisena ortodoksisen kirkkomusiikin säveltäjänä.

Krasnostovski johti vuodesta 1900 lähtien kuoroja Pietarin kirkoissa. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän meni vuonna 1904 uusiin naimisiin. Tästä avioliitosta hän sai kolme lasta. Vuonna 1908 Krasnostovski muutti Viipuriin, jossa hän työskenteli muun muassa Kristuksen kirkastumisen katedraalin kuoronjohtajana. Krasnostovski opiskeli kahden vuoden ajan Pietarin konservatoriossa Aleksandr Glazunovin ja Vasili Kalafatin johdolla. Hän kirjoitti opetuskäyttöön musiikin teorian alkeisoppikirjan (1912). Krasnostovski jäi Viipuriin Suomen itsenäistyessä vuonna 1917. Maailmansotien välisenä aikana hänen teoksiaan esitettiin Viipurissa ja Helsingissä. Vuonna 1939 Krasnostovski evakuoitiin perheineen Viipurista Muroleen kylään. Vuodesta 1950 hän asui Helsingissä ja johti Pyhän Nikolauksen kirkon kuoroa. Krasnostovskin musiikillinen arkisto katosi sotien myötä, mutta hän kirjoitti kadonneita sävellyksiään uudelleen ylös ulkomuistista.

Krasnostovski sävelsi runsaasti kirkkomusiikkiteoksia, jotka hän teki Pietarissa omaksumallaan tyylillä. Lisäksi hän sävelsi muun muassa oopperan *Imatra* ja kantaatin *Rus*. Krasnostovski haudattiin Pyhän Nikolauksen kirkon hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Konsertit – Ortodoksisen kirkon juhlavuosi 2023 Suomen ortodoksinen kirkko, viitattu 7.1.2024
2. 1 2 3  Красностовский Православная энциклопедия, viitattu 7.1.2024 (venäjäksi)
3. ↑  Menneet tapahtumat Ortodoksinen kulttuurikeskus, viitattu 7.1.2024
4. ↑  Seurakunnan hautausmaa Ortodoksinen Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä, viitattu 7.1.2024
**Hydroksimetyylibilaani** eli **preuroporfyrinogeeni** (C40H46N4O17) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy eliöissä osana hemiryhmän tai muiden porfyriinien biosynteesiä.

Hydroksimetyylibilaani on pyrrolijohdannainen, jota muodostuu neljän porfobilinogeenimolekyylin kondensoituessa. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on porfobilinogeenideaminaasi eli hydroksimetyylibilaanisyntaasi. Seuraavassa vaiheessa hydroksimetyylibilaani syklisoidaan uroporfyrinogeeni III:ksi ja tämä tapahtuu uroporfyrinogeeni III-syntaasin vaikutuksesta. Hydroksimetyylibilaani on suhteellisen epästabiili molekyyli ja syklisoituu biologisesti hyödyttömäksi uroporfyrinogeeni I:ksi ilman entsyymejäkin ja yleensä tämän yhdisteen muodostuminen on vähäistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Porphine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 28.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  D.A. Bryant: *The Molecular Biology of Cyanobacteria*, s. 528. Springer, 2006. ISBN 978-0-7923-3222-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.6.2018). (englanniksi)
3. ↑  Peter D. Donofrio: *Textbook of Peripheral Neuropathy*, s. 290-291. Demos Medical Publishing, 2012. ISBN 978-1936287109. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.6.2018). (englanniksi)
**Liikuntakulttuuri** on käsite, jolla tarkoitetaan liikunnan ja urheilun yhteistä kenttää sosiologisen ja kulttuurintutkimuksen näkökulmasta. Liikuntakulttuurin käsite yhdistää liikuntaa ja urheilua harrastavat, sitä seuraavat ja sille merkitystä antavat ihmiset liikunnan yhteisöllisestä käsityksestä käsin. Liikuntakulttuurin käsite on yleistynyt 1980-luvulta lähtien.

Liikuntakulttuurin käsite sisältää useita alakulttuureja, kuten esimerkiksi eri urheilulajien alakulttuurit, vammaisurheilun ja liikunnan kulttuurit, nuoriso- ja järjestökulttuuri sekä liikunnan ja urheilun eri alakulttuurit lajeina, sääntöinä, normeina, makuina, haluina, erottautumisina ja tyyleinä. Liikuntakulttuuri on viime vuosikymmeninä myös organisoitunut, medioitunut, tuotteistunut, tavaramerkkistynyt ja faniutunut. Samanaikaisesti liikuntakulttuurin yksilöllistyminen ja omaehtoisuus on lisääntynyt sekä syntynyt löyhempää yhteisöllistymistä.

Liikuntakulttuuri näkyy urheilussa ja liikunnassa, julkisuudessa ja erilaisissa yhteisöissä, joita yhdistävät samat kulttuuriset merkit, tavat ja käsitteet. Liikuntakulttuuri yhdistää koko liikunnan ja urheilun kenttää, mutta samanaikaisesti liikuntakulttuurin eri alakulttuurit eriytyvät toisistaan, mikä näkyy esimerkiksi uusien lajien, seurojen ja lajikulttuurien jatkuvana syntymisenä.

Historia
--------

Liikuntakulttuurin käsite on laajentuntunut aikojen saatossa. 1800-luvun lopulta aina 1960- ja 1970-luvuille saakka urheilu muodosti liikuntakulttuurin tärkeimmän merkitysmaailman. Tämän jälkeen liikuntakulttuuriin on liittynyt liikuntaan, liikkumiseen ja erilaisiin liikunnan ja urheilun muihin merkityksiin liittyviä asioita. Liikuntakulttuuriin sisälle on tullut terveysmotiivien lisäksi yleisemmät hyvinvointia ja hyvää elämää koskevat perustelut ja näiden rinnalla kansanterveyttä ja -taloutta sivuava argumentointi.

1960-luvulla urheilun rinnalle tuli käsitteenä kuntourheilu, 1970-luvulla kuntoliikunta ja 1990-luvulla terveysliikunta. 2010-luvulla käsitteistössä on puhuttu pelkästään liikkumisesta. Samalla liikunnan käyttö yhteiskunnallisessa keskustelussa, esimerkiksi kestävyysvajeen estämisessä, on yleistynyt. Liikuntakulttuuri on siis yhteiskunnallistunut 1970-luvulta lähtien, vaikka sen näkyvä puoluepoliittisuus on vähentynyt.

Katso myös
----------

* Ruumiinkulttuuri

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tiihonen, Arto: *liikuntakulttuurin käsitteet muuttuvat ja muuttavat*. Valtion liikuntaneuvoston julkaisuja 2014:6. Valtion liikuntaneuvosto. ISBN 978-952-263-306-4.
**Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu** (gudžaratiksi દાદરા અને નગર હવેલી અને દમણ અને દીવ, *Dādrā anē Nagar Havēlī anē Damaṇ anē Dīv*, hindiksi दादरा और नगर हवेली एवं दमन और दीव, *Dādrā aur Nagar Havelī evaṃ Daman aur Dīv*, marathiksi दादरा व नगर हवेली आणि दमण व दीव, *Dādrā va Nagar Havelī āṇi Damaṇ va Dīv*) on Intian liittoterritorio, joka luotiin liittämällä Dadran ja Nagar Havelin sekä Damanin ja Diun liittoterritoriot yhteen 26. tammikuuta 2020. Territorion pääkaupunki on Daman, joka oli aiemmin Damanin ja Diun pääkaupunki.

Territorio sijaitsee Intian länsirannikolla ja koostuu neljästä erillisestä alueesta: Dadra, Nagar Haveli, Daman ja Diu. Alueet kuuluivat aikaisemmin Portugalin Intiaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Daman and Diu, Dadra and Nagar Haveli to be one Union Territory from January 26 *The Hindu*.  19. joulukuuta 2019. Viitattu 25. tammikuuta 2022. (englanniksi)

IntiaIntian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh

Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry

Pääkaupunkialue: Delhi
**Olavi Haaskivi** (6. lokakuuta 1923 Mikkeli – 11. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalaisen jalkapallovalmennuksen kehittäjä ja Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö.

Haaskivi toimi jatkosodassa päämajan radiopataljoonan radiosähköttäjänä. Hän palveli myös Ruotsissa osana operaatio Stella Polarista. Hän palasi Suomeen vuonna 1945, opiskeli liikuntaneuvojaksi ja aloitti työt Palloliiton alueohjaajana Kuopiossa vuonna 1948. 1950-luvun alussa Haaskivi muutti Lahteen kehittämään paikallista jalkapalloilua ja vuonna 1957 Helsinkiin Palloliiton koulutuspäälliköksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983.

Haaskivi tunnettiin muun muassa taito- ja poikatoimintakilpailuiden kehittäjänä. Hän järjesti taitokilpailuja jo vuonna 1949 Kuopiossa, ja vuonna 1954 käytiin Lahdessa ensimmäinen jalkapallotekniikan SM-kilpailu. Vuonna 1960 Haaskivi rakensi kuntopyörää muistuttaneen testipyörän, minkä myötä hän teki yhteistyötä Työterveyslaitoksenkin kanssa. Haaskivi oli myös audiovisuaalisten menetelmien käytön edelläkävijöitä Suomen jalkapallovalmennuksessa.

Haaskivi oli Palloliiton kunniajäsen vuodesta 1988 alkaen. Hänet valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2010.

Haaskiven poika Kai Haaskivi on jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Olavi Haaskivi *Helsingin Sanomat*. Sanoma. Viitattu 10.7.2015.
2. 1 2 3 4  Olavi Haaskivi on poissa  12.1.2007. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 11.7.2015. Viitattu 10.7.2015.
3. 1 2  Hall of Fame Suomen Jalkapallomuseo.  Arkistoitu 20.4.2014. Viitattu 10.7.2015.
4. ↑  Olavi Haaskivi on poissa *Ilta-Sanomat*.  12.1.2007. Sanoma.  Arkistoitu 11.7.2015. Viitattu 10.7.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kyuu Antti Arimo Eturautti** (s. 1979 Tampere) on tamperelainen järjestöaktiivi. Kyuu Eturautti toimi 2000-luvulla sarjakuva-, anime- ja cosplay-tapahtumien järjestäjänä sekä yhtenä Anime- ja Japan Pop -lehtien perustajista. Eturautti on aiemmin ollut Muutos 2011 -puolueen 2. varapuheenjohtaja. Aiemmin Eturautti oli Piraattipuolueen jäsen ja hän oli myös yksi puolueen perustajista. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Eturautti sai 374 äänen kannatuksen.

Vuoden 2021 kuntavaaleissa Eturautti oli Kokoomuksen ehdokkaana Tampereella.

Siviiliammatiltaan Eturautti on tietoturvapäällikkö ja yrittäjä.

Lähteet
-------

* Muutos 2011

### Viitteet

1. ↑  Kyuu Eturautti - Yhteys- ja taustatietoja *wp.kyuu.org*.  undefined.  Arkistoitu 20.5.2014. Viitattu 21.7.2014.
2. ↑  Europarlamenttivaalit 2014: Ehdokkaiden äänet *Vaalit.fi*.  30.5.2014. Oikeusministeriö. Viitattu 19.6.2014.
3. ↑  Kokoomuksen ehdokkaat vuoden 2021 kuntavaaleissa Tampereella *tamperelainenkokoomus.fi*.  Arkistoitu 24.6.2021. Viitattu 16.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kyuu Eturautin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Dehradun** (hindiksi ja sanskritiksi देहरादून, *Deharādūna*), kirjoitetaan myös **Dehra Dun** tai **Dehra Doon**, on Intian Uttarakhandin osavaltion suurin kaupunki ja sen talvipääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Dehradunissa asui 574 840 asukasta. Se sijaitsee noin 230 kilometriä Intian pääkaupungista New Delhistä pohjoiseen, Ganges- ja Yamuna-jokien välisellä vedenjakajalla, Himalajan ja Shivaklik-kukkuloiden välissä 960 metrin korkeudessa. Ennen Uttarakhandin osavaltion perustamista vuonna 2000 Dehradun kuului Uttar Pradeshiin.

Talous
------

Dehradunin tunnetuimpia vientituotteita ovat basmatiriisi ja litsihedelmät.

Liikenne
--------

Jolly Grantin lentoasema sijaitsee noin puolessa välissä Dehradunin Rishikeshin välillä. Lentoasemalta lennetään Delhiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Gairsain is Uttarakhand’s summer capital *The Indian Express*.  8.6.2020. Viitattu 18.8.2020.  (englanniksi)
2. ↑  Dehradun *citypopulation.de*. Viitattu 18.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dehradun** Wikimedia Commonsissa

*
**Aliu Djaló** (s. 5. helmikuuta 1992 Bissau, Guinea-Bissau) on guineabissaulaissyntyinen portugalilainen jalkapalloilija, jonka nykyinen seura on islantilainen UMF Njarðvík. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelaa useimmiten keskikentän pohjalla.

Seurajoukkueura
---------------

Djaló edusti vuodet 2003–2007 Boavista FC:n nuorten joukkueita, pelaten yhden kauden myös Pasteleirassa. Vuonna 2007 lupaavana pidetty Djaló siirtyi Englannin valioliigan Chelsea FC:hen siirtosummalla, joka nousisi mahdollisesti viiteen miljoonaan puntaan riippuen esiintymisistä edustusjoukkueessa.. Hän pelasi kuitenkin Chelseassa vain pääosin nuorten joukkueissa eikä debyyttiä edustusjoukkueessa koskaan tapahtunut.

Tammikuussa 2012 Djaló siirtyi Kyproksen jalkapalloliigan AEL Limassoliin, jossa hän voitti kaudella 2011–2012 sarjan mestaruuden. Djaló pelasi limassolilaisseurassa neljä ottelua ilman maaleja.

Vuonna 2013 Djaló siirtyi kotimaansa Primeira Ligan CS Marítimoon, jossa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua ja matka jatkui helmikuussa 2014 Romanian pääsarjan Liga I:n Gaz Metan Mediașiin. Loppukauden aikana Djaló pelasi romanialaisseurassa kolme ottelua. Elokuussa 2014 hän siirtyi lainalle Puolan toiseksi korkeimman sarjatason MKP Pogoń Siedlceen, jossa hän esiintyi kahdessatoista sarjaottelussa syyskauden aikana. Helmikuussa 2015 Djaló siirtyi Ykkösen PS Kemi Kingsiin kauden 2015 kattavalla lainasopimuksella. Elokuussa Djaló solmi joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen jatkaakseen lainan päätyttyä seuraavallakin kaudella Kemissä. Syyskuussa hän siirtyi Kemistä Englannin kakkosliigan Crawley Town FC:een 2+1-vuotisella sopimuksella. 

Vuonna 2019 Djaló siirtyi UMF Njarðvíkin riveihin.

Maajoukkueura
-------------

Djaló on edustanut Portugalin poikamaajoukkueita 18 kertaa 2008–2012.

Muuta
-----

Djalóa kutsutaan usein nimellä *Kaby Djaló* tai vain pelkkä *Kaby*.

Djalón veli Yannick Djaló on myös jalkapalloilija. Hän on pelannut Portugalin maajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Djalo jatkaa PS Kemissä
6. ↑  Kaby jättää PS Kemin ja siirtyy Crawley Towniin
7. ↑  Kaby Portugalin jalkapalloliiton sivustolla[vanhentunut linkki] (portugaliksi)
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Aliu Djaló Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Djaló SkySportsin sivuilla
* Djaló Soccerwayn sivuilla
**Pluragrotta** on Norjassa Ranan kunnassa sijaitseva luolasto. Se on Norjan suurin veden täyttämä luolasto ja myös Pohjois-Euroopan syvin luola, joka on kirkkaan vetensä ansiosta suosittu sukelluskohde.

Luolasto
--------

Plurdalenin laaksossa sijaitsevan Pluragrotta kokonaispituutta ei tiedetä, mutta se työntyy yli kolmen kilometrin pituudelta viereisen vuoren sisään. Luolan syvin tunnettu kohta on noin 130 metrissä ja sen löysi suomalainen sukeltajaryhmä lokakuussa 2013. Luolastoon on kolme tunnettua sisäänkäyntiä, joista yksi on pitkään ollut jäälohkareiden peittämä. Ne ovat kuitenkin viime vuosien aikana sulaneet lähes kokonaan.

Pluragrotta on syntynyt jääkauden jälkeisten vuosituhansien aikana vuorilta laskevan valumaveden kuluttamana, joka on virratessaan kuljettanut kaiken kalkkikiven ja sedimentin pois. Tämän vuoksi luolaston vesi on kirkasta ja lisäksi nykyään virtaamatonta, joka tekee sukellusolosuhteista ihanteelliset. Pluragrotta luolasto oli aikaisemmin yhteydessä laaksossa virtaavaan Plurajokeen. Se paljastui 1960-luvun puolivälissä, kun joki lähes kuivui Kallvatnet-järven säännöstelyn vuoksi.

Sukellusonnettomuudet
---------------------

Luolastossa on tapahtunut myös vakavia sukellusonnettomuuksia. Elokuussa 2006 kuoli 37-vuotias norjalainen miessukeltaja.. 

Helmikuussa 2014 kaksi suomalaista sukeltajaa kuoli sukellusonnettomuudessa, jossa viisihenkisestä suomalaisryhmästä kolme pääsi omin avuin ylös ja heidät toimitettiin sairaalahoitoon Tromssaan. Onnettomuuden johdosta Norjan viranomaiset kielsivät luolastossa sukeltamisen toistaiseksi. Sukelluskielto on myöhemmin peruttu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dette er verdens dypeste sumpgrotte  3.12.2013. NRK Nordland. Viitattu 10.2.2014.
2. ↑  Lar de døde dykkerne ligge i grotta  25.2.2013. Ranablad. Viitattu 26.2.2014.
3. ↑  Connection between Steinugleflåget and the main entrance of Plura  10.11.2013. Norsk Grottedykkerforbund. Viitattu 26.2.2014.
4. ↑  To finske dykkere omkommet i ulykke i Nordland  7.2.2014. Verdens Gang. Viitattu 10.2.2014.
5. ↑  Tällaiset luolastot koituivat suomalaissukeltajien kohtaloksi  7.2.2014. MTV3. Viitattu 10.2.2014.
6. ↑  To dykkere omkom i undervannsgrotte - tre sendt til sykehus  7.2.2014. NRK Nordland. Viitattu 10.2.2014.
7. ↑  Dødsulykke i samme grotte for sju år siden  7.2.2014. NRK Nordland. Viitattu 10.2.2014.
8. ↑  Kuolleet suomalaissukeltajat 130 metrin syvyydessä – nouto voi viedä viikkoja  7.2.2014. Yle Uutiset. Viitattu 10.2.2014.
9. ↑  Lisätietoa onnettomuudesta Ylen sivulla, jossa linkki tiedotteeseen liiton sivulla
10. ↑  Opphever Plura-forbud *31.03.2014*. RanaBlad. Viitattu 6.10.2014. Norja

Aiheesta muualla
----------------

* Syvällä Suomalaisten onnettomuus ja uhrien haku (HS kuukausiliite 2014)
* Takaisin pintaan (Arkistoitu – Internet Archive) -dokumenttielokuvan kotisivut
Latvialaiset ja liettualaiset ovat nykyisiä balttilaisia kansoja.
**Baltit** ovat balttilaisia kieliä puhuvia kansoja. Nykyisiin balttilaisiin kansoihin kuuluvat latvialaiset ja liettualaiset. Molemmat kansat kuuluvat niin sanottuihin itäbalttilaisiin kansoihin. Länsibalttilaiset kansat ovat jo hävinneet. Heihin kuuluivat esimerkiksi muinaispreussilaiset.

Nimitys
-------

Melko yleinen käsitys on, että nimitys "baltti" ja "Baltia" on johdettu balttilaisesta sanasta, joka tarkoittaa valkoista. Latviassa tämä sana on *balt/s, -a* ja liettuassa *balt/as, -a*. Kuitenkaan Itämerestä monessa kielessä käytetty nimi "Balttilainen meri" (engl. *Baltic Sea*) ei juonnu näistä balttilaisista sanoista. Termin alkuperästä on useita teorioita. Kreikkalainen maantieteilijä Lampsakus kirjoitti suuresta saaresta nimeltä *Balcia*, joka sijaitsi skyyttien maasta kolmen päivän laivamatkan verran merelle. Monet tieteilijät uskovat termin tarkoittaneen kuitenkin esimerkiksi Helgolandia tai Jyllantia. Toisen teorian mukaan termi on johdettu saksan kielen sanasta *belt*, joka tarkoittaa vyöhykettä. Esimerkiksi Adam Bremeniläinen käytti Itämerestä tästä termistä johdettua sanaa *balticum*. Nimitystä baltti alkoivat käyttää ensimmäiseksi baltiansaksalaiset, mutta myöhemmin termin omaksuivat alueen alkuperäisasukkaat, kun termi oli ensin otettu käyttöön puhuttaessa balttilaisista kielistä 1800-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Bojtár, Endre: *Foreword to the Past. A Cultural History of the Baltic People*. New York: Central European University Press, 1999. ISBN 9639116424. (englanniksi)
**Manuela Carmena Castrillo** (s. 9. helmikuuta 1944 Madrid) on espanjalainen poliitikko. Hän oli Madridin pormestari 2015–2019.

Manuela Carmena suoritti oikeustieteen tutkinnon vuonna 1965 Valencian yliopistossa. Samana vuonna hän liittyi Espanjan kommunistiseen puolueeseen. Hän vastusti Francisco Francon diktatuuria ja toimi työläisten ja poliittisten vankien lakimiehenä. Jätettyään kommunistisen puolueen hän toimi tuomarina vuodesta 1981 lähtien aluksi Santa Cruz de La Palmassa. Hän työskenteli rangaistusten täytäntöönpanosta vastaavassa tuomioistuimessa (*Juzgado de Vigilancia Penitenciaria*) Madridissa.

Carmena oli Espanjan yleisen oikeusneuvoston (*Consejo General del Poder Judicial*) jäsen vuosina 1996–2000. Hänet valittiin Madridin kaupunginvaltuustoon vasemmistolaisen Ahora Madrid -puolueen listalta ja pormestariksi 13. kesäkuuta 2015.

Carmenalle on myönnetty San Raimundo de Peñafort -ritarikunnan suurristi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   buscabiografias.com. Viitattu 30.10.2018
2. 1 2   madridesnoticia.es. Viitattu 30.10.2018
3. ↑  Domingo, Marta R.; Rivas, Tatiana G.: Almeida toma el relevo de Carmena como alcalde de Madrid *abc.es*.  15.6.2019. Viitattu 15.6.2019. (espanjaksi)
4. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) transparenciapersonas.madrid.es. Viitattu 31.10.2018
5. ↑  Manuela Carmena Castrillo *ahoramadrid.org*.  Arkistoitu 31.10.2018. Viitattu 30.10.2018. (espanjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Erkki Johannes Paananen** (s. 30. huhtikuuta 1936 Viitasaari) on suomalainen yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Paanasen vanhemmat olivat maaviljelijä, yrittäjä Uuno Paananen ja emäntä Aini Vilhelmiina Jämsen. Hän avioitui 1965 Pirkko Anneli Holmin kanssa. Kansakoulun käynyt Paananen teki metsä- ja puusepän töitä kotitilallaan, oli Toiminimi Vene ja Puutyö Erkki Paanasen perustaja 1956–1979 ja Viitapuu Ky:n, vuodesta 1991 Viitapuu Oy, yhtiömies, johtaja 1979–1991, osakas 1991–2005, toimitusjohtaja 1991–1995 ja hallituksen puheenjohtaja 1995–2005. Hän toimi myös useiden Viitapuun tytäryhtiöiden hallituksissa. Viitapuu Oy myytiin tytäryhtiöineen vuoden 2005 alussa Paloheimo-konsernille. Paanasella oli yrittäjäuransa aikana myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2  Auvinen, Sakari: Teollisuusneuvos Erkki Paananen (1936–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 4.1.2024.
2. ↑  Matkailussa ja mielikuvituksessa on Viitasaaren kehitys.  *Viitasaaren Seutu*, 28.4.2016, nro 17, s. 14. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.1.2024.  (ei-vapaa)
**Eva Ulrika Elisabeth Öhman** (s. 6. helmikuuta 1953 Tukholma) on ruotsalaissyntyinen, uransa pääosin Suomessa tehnyt näyttelijä. Öhman on työskennellyt Suomen ruotsinkielisen teatteritaiteen piirissä ja sen ohella tehnyt sivurooleja muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.

Ura
---

Öhman on näytellyt sekä Turun ruotsalaisen teatterin että Svenska Teaternin musikaaleissa ja puhenäytelmissä. Lisäksi hän on tehnyt uraa improvisaatioteatteri Stjärnfallissa, joka on 1996 perustettu ruotsinkielinen riippumaton teatteriryhmä.

Valkokankailla Öhman on näytellyt muutaman sivuroolin. Hän on niin ikään tehnyt ruotsinkielisen ääniohjauksen elokuvaan *Muumi ja vaarallinen juhannus* (2008) yhdessä Iivo Baricin kanssa. Myös televisiosarjoissa Öhman on näytellyt lähinnä sivurooleja, kuten Kristinan osan 1990-luvun suositussa draamasarjassa *Metsolat*. Vuonna 1997 hänellä oli Samantha Hooberin rooli lyhytelokuvassa *Kosminen kaaos* (*The Cosmic Sucker*).

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* Muumi ja vaarallinen juhannus (2008) (ääniohjaus)
* Prinsessa (2010)

### Televisiotuotannot

* Metsolat (1993–1995)
* Kosminen kaaos (1996)
* Operaatio Stella Polaris (2003)
* Fling (2004)

Lähteet
-------

1. ↑  *Teatterit ja teatterintekijät 2005*, s. 787. Teatterin tiedotuskeskus. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-629-1.
2. ↑  Kotikatsomo Tekijät (KOSMINEN KAAOS 
THE COSMIC SUCKER) *Yle.fi*. Viitattu 5.5.2017. (suomeksi)
3. ↑  Alexandra W.: Artister (ELISABETH ÖHMAN Improvisatör/Skådespelare) *Stjarnfall.fi*.  2017. Viitattu 5.5.2017. (ruotsiksi)
4. ↑  Elisabeth Öhman *Elonet*.  2013. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.  (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Start.arcada.fi[vanhentunut linkki]
* Gamla.ostnyland.fi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Sami Hyrskylahti** (s. 1971 Helsinki) on suomalainen vapaa toimittaja, taiteilija, valokuvaaja, tuottaja ja DJ, joka on asunut vuodesta 1995 lähtien Pietarissa, Venäjällä.

Hyrskylahden tuotantoa leimaa yhtäältä pyrkimys näyttää Venäjän ja Neuvostoliiton historian visuaalisen kauneuden jatkuvuus ja toisaalta osoittaa Venäjän kansojen elämän kulttuurinen monipuolisuus ja henkinen rikkaus. Hyrskylahden tuotantoa leimaa teknokulttuuri-tyyppinen iskevä tajunnanvirta. 

Pietarin kaupunki ja sen ihmiset ovat Hyrskylahden tärkein viiteryhmä.*selvennä*

Hyrskylahden foorumeita Suomessa ovat olleet Helsingin Sanomat, Ylioppilaslehti ja Suomen Kuvalehti. Hän on järjestänyt useita valokuva- ja taidenäyttelyitä sekä Suomessa että Venäjällä. Matti Klinge on kommentoinut Hyrskylahden filosofiaa päiväkirjoissaan.

Keväällä 2014 Hyrskylahti sai huomiota esiintymisellään Ylen järjestämässä *Venäjä-ilta*-televisio-ohjelmassa. Kun keskustelu oli päättymässä ja yksi osallistujista päätti ojentaa vierailijaksi tulleelle sotaveteraanille ruusun, Hyrskylahti tokaisi eleestä vierustoverilleen: "tappajalle ruusu".*selvennä*

Lähteet
-------

1. ↑  Sami Hyrskylahti: "Pu-erh" Nykytaiteen galleria D137, Pietari. Suomen ulkoasiainministeriö, Suomen suurlähetystö, Moskova / Suomen pääkonsulaatti, Pietari. Ajankohtaista 30.10.2007.
2. ↑  Morley, Peter: Looking at Five Years of Life in Petersburg  4.10.2002. The St. Petersburg Times.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 12.10.2006.
3. ↑  From dusk till dawn  25.3.2005. The St. Petersburg Times.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 12.10.2006.
4. ↑  Klinge, Matti: *Teetä ja suurmiehiä*. Otava, 2004. ISBN 951-1-19747-9.
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Suomi on maailman kehittynein informaatiovankila (Hyrskylahden haastattelu 2009) SAFKA Suomen antifasistinen komitea 13.1.2009
**BBC Radio** on Yhdistyneen kuningaskunnan yleisradioyhtiö BBC:n radiotoiminnasta vastaava osa. Se tarjoaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa valtakunnallisia ja paikallisia radioasemia sekä eri puolilla maailmaa toimivia alueellisia radioasemia ja BBC Sounds -suoratoistopalvelun.

BBC Radion radiokanavia lähetetään FM-lähetyksinä, AM-lähetyksinä, DAB-lähetyksinä ja internetissä BBC Soundsin kautta.

Radiokanavat
------------

Ympyräkaavio radiotoiminnan kulujen jakautumisesta vuosina 2012–2013.Radiotoiminnan kulujen jakautuminen vuosina 2012–2013.
### Maanlajuiset

Koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuuluvat radiokanavat.

* BBC Radio 1
* BBC Radio 1 Dance
* BBC Radio 1 Relax
* BBC Radio 1Xtra
* BBC Radio 2
* BBC Radio 3
* BBC Radio 4
* BBC Radio 4 Extra
* BBC Radio 5 Live
* BBC Radio 5 Sports Extra
* BBC Radio 6 Music
* BBC Asian Network

### Alueelliset ja paikallisradiot

* BBC Radio Wales – Walesissa toimiva radiokanava
* BBC Radio Cymru – ohjelmaa kymrin kielellä
* BBC Radio Scotland – Skotlannissa toimiva radiokanava
* BBC Radio nan Gàidheal – ohjelmaa gaelin kielellä
* BBC Radio Ulster ja BBC Radio Foyle – Pohjois-Irlannissa toimivat radiokanavat
* BBC Local Radio – 40 paikalliskanavaa Englannin ja Kanaalisaarten alueilla

### Maailmanlaajuiset

BBC Radion kansainvälisestä tuotannosta vastaa BBC World Service. BBC Sounds -suoratoistopalvelun kautta lähetyksiä voi kuunnella missä tahansa.