recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Al-Nasrin pidätyskeskus** on Libyan Zawijassa, lähellä pääkaupunki Tripolia sijaitseva maahanmuuttajia varten suunnattu pidätyskeskus. Libyan rannikkovartiosto vangitsee pidätyskeskukseen Välimerestä pelastamiaan pakolaisia ja muita siirtolaisia. Keskuksen johtajana toimii Fathi al-Far.

Huhtikuussa 2016 keskuksessa arvioitiin olevan 1200 ihmistä pidätettynä. He olivat pääasiassa lähteneet Saharan eteläpuolisista valtioista Eurooppaan, mutta joutuneet Libyan rannikkovartioston kiinniottamiksi Välimerellä. Keskukseen vangituista kahdeksan oli naisia, loput miehiä ja lisäksi siellä pidettiin kahta lasta.

Johto
-----

Al-Nasrin pidätyskeskuksen perusti ihmisiä ja öljyä salakuljettava sotilasryhmittymä, Mohammad Koshlafin johtama Al-Nasr -prikaatti. Al-Nasr -prikaatilla on yhteyksiä Libyan rannikkovartiostoon. Maaliskuussa 2016 pidätyskeskus siirrettiin nimellisesti EU:n tukeman Libyan hallituksen ylläpitämäksi ja *Laitonta muuttoliikettä torjuvan viraston (DCIM)* valvontaan. Siirtolaisten ja rannikkovartijoiden mukaan sitä johtivat kesällä 2017 todellisuudessa yhä prikaatti ja sen heimolaiset.

Julma kohtelu ja tapot
----------------------

1. huhtikuuta 2016 osa vangeista yritti paeta pidätyskeskuksesta. Yrityksen aikana ja sen jälkeen vartijat ampuivat neljä ihmistä kuoliaiksi ja 20 vangittua sekä yksi vartija loukkaantuivat. Vuonna 2016 olot pidätyskeskuksessa olivat YK:n mukaan epäinhimilliset: keskus oli liian täysi, ruoasta oli pulaa, myös muista perustarvikkeista oli puutetta, eikä ihmisille tarjottu terveydenhuoltoa.

Vuonna 2017 keskuksessa oli kahden vuoden sisällä on kuollut kaksi ihmistä, koska he eivät ole saaneet tarvittavaa hoitoa. Vartijat pahoinpitelivät ihmisiä. Vangitut joutuivat nukkumaan ja syömään lattialla, joka oli likainen. Keskuksen johtajan mukaan pidätyskeskuksessa oli patjoja nukkumista varten, mutta ne oli poistettu rangaistuksena tappelemisesta. Lounaakseen vangit saivat ainoastaan leipää ja päivälliseksi makaroonia.

YK:n kesäkuussa 2017 julkaistun raportin mukaan pidätyskeskuksessa myydään ihmisiä salakuljettajille.

Katso myös
----------

* Välimeren pakolaiset
* Libyan sisällissota 2011
* Euroopan pakolaiskriisi 2014–

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ‘They are not treated like humans’: Inside Libya’s thriving migrant trade *Washington Post*.  2.7.2017. Viitattu 28.11.2017.
2. 1 2  Humanitarian Coordinator Calls for Independent Investigation into Migrant Deaths in Detention Centre *UNSMIL*.  6.4.2016. Viitattu 28.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Italy accused of bribing Libyan militias to stop migrants reaching Europe *Middle East Eye -järjestö*.  26.8.2017. Viitattu 28.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  Humanitarian Coordinator Calls for Independent Investigation into Migrant Deaths in Detention Centre *UNSMIL*.  6.4.2016. Viitattu 28.11.2017. (englanniksi)

Lähteet
-------
**Aleksandar Vučić** (serb. Александар Вучић, s. 5. maaliskuuta 1970) on serbialainen poliitikko ja Serbian presidentti toukokuusta 2017 lähtien. Hän on toiminut myös Serbian pääministerinä huhtikuusta 2014 presidenttikautensa alkuun asti ja tätä ennen varapääministerinä sekä puolustusministerinä. Vucic edustaa kansalliskonservatiivista Serbian edistyspuoluetta (SNS). Jugoslavian hajoamisen aikaan Vučić oli Suur-Serbiaa ajavan radikaalipuolueen aktiivi. Hän kuitenkin siirtyi maltillisempaan SNS:ään.

Serbiassa on Vučićin kaudella ollut itsevaltaisia piirteitä. Ulkopoliittisen instituutin tutkijan Emma Hakalan mukaan valta-asemassa olevat henkilöt ovat Vučićin valitsemia ja hänen liittolaisiaan, ja kaikki merkittävät mediat raportoivat Vučićin näkökulmasta. Hallitusta johtava pääministeri Ana Brnabić on sivuroolissa presidenttiin nähden. Joulukuusta 2018 lähtien Serbiassa on ollut presidenttiä vastaan jokaviikkoisia mielenosoituksia, joihin osallistuu useiden eri poliittisten suuntausten kannattajia. Vučić sanoi tuolloin, ettei antaisi opposition vaatimuksille periksi, "vaikka kaduilla olisi viisi miljoonaa ihmistä".

1990-luvun nuorena radikaalinationalistina Vučić oli Suur-Serbian kannattaja ja länsivastainen. Bosnian sodan yhteydessä vuonna 1995 hän julisti: "jokaista tapettua serbiä kohti me tapamme sata muslimia". Sittemmin Vučić on katunut nuoruutensa kantoja ja sanonut kannattavansa lähentymistä Euroopan unionin kanssa.

Vučić valittiin vuoden 2022 presidentinvaalissa jatkokaudelle 58,59 prosentin ääniosuudella.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography of new Prime Minister Aleksandar Vučić  28.4.2014. Belgrad:  B92. Viitattu 4.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  
Serbia *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi)
3. ↑  Aleksandar Vucic: The man who’s bringing Belgrade in from the cold  2013. The Independent. Viitattu 19.1.2015.
4. 1 2  Heikki Aittokoski: Palatsi oli piiritetty, presidentti pelasi shakkia – Kansa on lähtenyt kaduille Serbiassa *Helsingin Sanomat*.  19.3.2019. Viitattu 19.3.2019.
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksandar Vučić** Wikimedia Commonsissa

Serbian lippuSerbian presidentit
Boris Tadić (2004–2012) | Tomislav Nikolić (2012–2017) | Aleksandar Vučić (2017 alkaen)

Serbian lippuSerbian pääministerit
Zelenović (1991) | Božović (1991–1993) | Šainović (1993–1994) | Marjanović (1994–2000) | Minić (2000–2001) | Đinđić (2001–2003) | Živković (2003–2004) | Koštunica (2004–2008) | Cvetković (2008–2012) | Dačić (2012–2014) | Aleksandar Vučić (2014–2017) | Ana Brnabić (2017–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Ajuri** (engl. *The Coachman*) on Carlo Collodin vuoden 1883 *Pinokkio*-romaanissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. 

Ajuri esiintyy romaanin kappaleessa XXXI, jossa häntä kutsutaan myös nimellä The Little Man (it. L'Omino). Ajurilla on punaiset vaatteet, mustat housut ja hattu ja hän ajaa 24 aasin vetämää vaunua. Romaanissa hän ottaa Pinokkion ja tämän ystävän Candlewickin vaunuunsa kyytiin, mutta Pinokkio joutuu istumaan aasin selkään vaunun ollessa aivan täynnä, ja myöhemmin ajuri puree yhdeltä aasilta puolet korvasta irti tämän heitettyä Pinokkion pois selästään. Myöhemmin paljastuu, että aasit ovat oikeasti ihmisiä, ja Ajuri vie kyydissään olevat lapset Huvitusten saarelle, missä he muuttuvat oikeiksi aaseiksi. Myöhemmin Ajuri vierailee Pinokkion ja Candlewickin luona, jotka ovat muuttuneet aaseiksi ja myy Pinokkion sirkukseen ja Caldlewickin maanviljelijälle tienaten isot rahat.

Disneyn vuoden 1940 *Pinokkio*-elokuvassa Ajurilla on kaksi apulaista, Rehti Repo (*Honest John*) ja Kimi Keppostin (*Gideon*), joiden avulla hän sieppaa lapsia ja houkuttelee heidät Huvitusten saarelle. Ajuri vie lapset, Pinokkion mukaan lukien, saarelle veneellä ja rohkaisee lapsia käyttäytymään saarella kuin aasit, mikä lopulta johtaa siihen, että lapset oikeasti muuttuivat aaseiksi. Ajurilla on saarella muita apulaisia, jotka vangitsevat aaseiksi muuttuneet lapset häkkeihin Ajurin tarkistettaviksi. Ajuri hiljentää huutavat lapset ruoskallaan ja sanoi aaseiksi muuttuneille lapsille, että he ovat nyt saaneet hauskanpitonsa ja joutuvat maksamaan siitä. Kun lapset ovat täysin menettäneet puhekykynsä, Ajuri myy heidät eteenpäin suolakaivoksille ja sirkuksiin. Pinokkio onnistuu pakenemaan saarelta puoliksi aasiksi muuttuneena. Ajurin kohtalo ei ole tiedossa, ja hän on ainoa tunnettu Disneyn pahis, joka elokuvassa selvisi teoistaan ilman rangaistusta.

Ajuri esiintyy myös vuoden 1972 *Pinokkion seikkailut* -animaatioelokuvassa, jossa hän ei ole yhtä paha kuin romaanissa. Vuoden 1992 elokuvassa Ajuri on yhtä paha kuin Disneyn elokuvaversiossa. Vuoden 1996 elokuvassa Pinokkio huijaa Ajurin putoamaan kirottuun vesialtaaseen, ja hän muuttuu merihirviöksi, joka ui pois merelle. Saman vuoden samannimisessä videopelissä Pinokkio taistellessaan Ajuria vastaan saa hänet putoamaan jyrkänteeltä alas.

Ajuri esiintyi myös *Mikin klubi* -sarjan jaksossa "Mickey vs. Shelby". Romaanissa *Descendants: Isle of the Lost* paljastetaan, että Ajuri on vihdoinkin saanut rangaistuksen teoistaan, kun hänet pakotettiin vuoden aikana etsimään kaikki aaseiksi muuttamansa lapset ja palauttamaan heidät normaaleiksi, minkä jälkeen Ajuri karkotettiin Isle of the Lostille. Ajuri ylläpitää saarella taksiyritystä, kuljettaen asukkaita paikasta toiseen oikeiden aasien vetämillä vaunuilla.
**Aleksi Paananen** (s. 25. tammikuuta 1993 Siilinjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Paananen aloitti jalkapallon Siilinjärven Palloseurassa, josta hän siirtyi 13-vuotiaana Kuopion Palloseuraan. Paananen pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 16. huhtikuuta 2010 ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Kauden 2014 loppuun mennessä hän on pelannut 110 liigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Paananen on pelannut kolmetoista nuorten ja 41 poikien maaottelua Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa.

Kausi 2012 oli Paanasen läpimurtokausi. Paanasen Eurooppa-liigan ensimmäisen kierroksen toisen osaottelun maali Walesissa ratkaisi KuPSille jatkopaikan. Eurooppa-liigan toisella kierroksella Paananen teki KuPSin molemmat maalit vieraspelissä Israelissa. Samalla hänestä tuli jo 19-vuotiaana eniten KuPSille eurocupeissa maaleja tehnyt pelaaja.

Kuopion Palloseuran jälkeen Paananen on edustanut Veikkausliigassa FC Lahtea kausina 2015–2018 ja turkulaista FC Interiä kaudesta 2019 alkaen. Neljän Interissä pelatun kauden jälkeen Paananen siirtyi kaudeksi 2023 HJK:n riveihin. Hän pelasi kaudella 14 liigaottelua HJK:n paidassa ja pääsi kauden päätteeksi juhlimaan uransa ensimmäistä Veikkausliigan mestaruutta. Marraskuussa 2023 AC Oulu tiedotti solmineensa Paanasen kanssa sopimuksen kausista 2024 ja 2025.

Lähteet
-------

1. ↑  Soininen, Heidi: *Jalkapallokirja 2013*, s. 438. Helsinki: Suomen Palloliitto, 2013. ISSN 0787-7188.
2. ↑  Paananen esittelyä KuPS (28.7.-14).  Arkistoitu 17.12.2014. Viitattu 17.12.2014.
3. 1 2  Aleksi Paananen Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Toni Vikgren: Aleksi Paananen vahvistamaan HJK:n keskikenttää *HJK Helsinki*.  2.11.2022. Viitattu 5.6.2023.
5. ↑  Aleksi Paananen siirtyy Laivastonsinisiin - AC Oulu *acoulu.fi*.  5.11.2023. Viitattu 6.11.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksi Paananen** Wikimedia Commonsissa

* Paanasen pelaajakortti KuPS:n sivuilla[vanhentunut linkki]
**The Colbert Report** on amerikkalainen Peabody- ja Emmy-palkittu satiirinen televisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 2005–2014 Comedy Central -kanavalla maanantaista torstaihin sen ns. emosarjan The Daily Show'n jälkeen. Ohjelmaa juonsi Stephen Colbert.

The Colbert Report on parodia Yhdysvalloissa suosituista henkilövetoisista ajankohtaisohjelmista, joiden sisältö rakentuu juontajan persoonalle ja tämän esittämille mielipiteille. Tunnetuin esimerkki näistä ohjelmista on Fox News -kanavan *O'Reilly Factor*. Ohjelmassa Colbertin juontajapersoonan näkemykset ovat erittäin konservatiivisia. Hän kritisoi mm. liberaalia maahanmuuttopolitiikkaa, homoavioliittoja sekä ylistää vapaita markkinoita.

Ohjelmassaan Colbert on esitellyt englannin uudissanan *truthiness*, joka tarkoittaa ominaisuutta, jonka perusteella henkilö voi päätellä asian totuudenmukaisuuden intuitiivisesti välittämättä todellisuudesta tai faktoista. Sanaa on myöhemmin käytetty yhdysvaltalaisessa mediassa useaan otteeseen, ja American Dialect Society valitsi sen vuoden 2005 sanaksi.

Heinäkuussa 2006 Colbert esitteli ohjelmassaan uudissanan "wikiality", joka tarkoittaa totuuden päättämistä konsensuksen perusteella faktojen sijaan. Colbert ylisti Internet-tietosanakirja Wikipediaa, jossa hänen mukaansa faktat eivät häiritse kaikille sopivan totuuden muodostumista. Wikipedia, jota käyttäjät voivat vapaasti muokata, oli hänen mukaansa omaksunut "truthiness"-filosofian. Colbert kehotti katsojiaan menemään tietosanakirjan englanninkielisen version norsuja käsitelleeseen artikkeliin ja lisäämään sinne väärän tiedon norsujen määrän moninkertaistumisesta. Seurauksena lukuisia Wikipedian norsuja käsitelleitä artikkeleita jouduttiin suojaamaan väliaikaisesti muutoksilta.

Pekingin olympialaisten aikana elokuussa 2008 Colbert Reportissa näytettiin parodia 50-luvun amerikkalaisista kommunismia parjaavista elokuvista. Mustavalkoisessa esityksessä palattiin vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin, ja isäntämaa Suomea luonnehdittiin nousevaksi supervallaksi, joka uhkaa maailmanrauhaa. Colbert pilkkasi Suomea myös elokuussa 2010 esitetyssä jaksossa. Suomi oli listattu maailman parhaaksi maaksi yhdysvaltalaisessa *Newsweek*-lehdessä, ja USA:n sijoitus oli vasta 11. Colbert kommentoi: "Onko tämä vitsi? Maan vaakunassakin leijona puukottaa itseään päähän koska asuu Suomessa!"

The Colbert Reportin viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa joulukuussa 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  The News Is Funny, as a Correspondent Gets His Own Show New York Times
2. ↑  Bill O'Reilly's baroque period The New Yorker
3. ↑  Stephen Colbert interview (Arkistoitu – Internet Archive) The A.V. Club
4. ↑  The truthiness hurts Salon.com
5. ↑  "The 1952 Helsinki Games - The Reindeer Roars" (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Amerikkalaiskoomikko pilkkaa "maailman ykkösmaa" Suomea - katso hauska video! Ilta-Sanomat

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Colbert Report**.
* Colbert Nation.com
**Minoru Arakawa** (jap. 荒川實, *Arakawa Minoru*; s. 3. syyskuuta 1946 Kioto, Japani) oli *Nintendo of American* toimitusjohtaja vuosina 1980–2002.

Elämäkerta
----------

Arakawa kävi Kioton yliopiston ja Massachusettsin teknillisen korkeakoulun. Vuonna 1972 japanilainen monialayritys Marubeni palkkasi hänet osaksi kansainvälistä henkilöstöään, ja hänen vastuukseen tulivat hotellien, toimistojen ja osakehuoneistojen kehitys ulkomailla. Arakawa meni naimisiin Nintendon silloisen toimitusjohtajan Hiroshi Yamauchin tyttären Yoko Yamauchin kanssa, mutta jatkoi töissä Marubenilla. Hän muutti Yokon kanssa Vancouveriin.

Yamauchi vakuuttui Arakawan terävästä liikeälystä, ja kutsui hänet johtamaan Nintendon tuotantotehdasta Malesiaan vuonna 1979. Arakawa kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta. Yamauchi lähestyi Arakawaa uudestaan vuotta myöhemmin uudella tarjouksella: Arakawan tehtäväksi tulisi perustaa *Nintendo of America*. Arakawa hyväksyi tarjouksen. Yritys perustettiin New Yorkiin vuonna 1980, ja Arakawasta tuli sen ensimmäinen toimitusjohtaja. 

1985 Arakawa ja Howard Lincoln olivat mukana kunnostamassa videopeliteollisuutta, joka oli romahtanut vuonna 1983, Nintendo Entertainment Systemin avulla. Arakawa myös palkkasi yritykseen Howard Philipsin, joka oli myöhemmin suurena apuna Nintendo Power -lehden luonnissa.

Vuonna 2002 Arakawa vetäytyi yrityksestä eläkkeelle 22 työvuoden jälkeen, jolloin uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Tatsumi Kimishima.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Burcei** (sardiksi *Brucèi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 802 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,85 neliökilometriä. Se sijaitsee 648 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Burcei** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Armungia** (sardiksi *Armùngia, Armùnja*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 474 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 54,75 neliökilometriä. Se sijaitsee 366 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Armungia** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**rshell** (remote shell) tai **rlogin** on protokollaperhe, jota käytettiin Unixissa ja sen kaltaisissa järjestelmissä yhteyden ottamiseen etäkoneeseen. 

Perheen ohjelmat rcp, rsh, rlogin, rwho julkaistiin varhaisen TCP/IP-toteutuksen mukana BSD:n 4.1a-versiossa (jota ei ikinä jaettu Berkeleyn ulkopuolelle). Julkiseen jakoon ne tulivat 4.2BSD:n julkaisun aikaan. Työkalut oli tarkoitettu pikaisesti kehitetyiksi, jotka korvattaisiin myöhemmin paremmalla ratkaisulla.

Perheeseen kuuluvat komennot:

* rexec (TCP-portti 512)
* rlogin (TCP 513)
* ruptime (TCP 513)
* rwho (TCP 513)
* rsh (TCP 514)
* rcp (TCP 514)
* rstat (UDP)

Jokaisessa portissa kuuntelee on oma daemon-palvelinohjelmansa.

rlogin käynnistää istunnon etäkoneella. Siten se toimii samoin kuin telnet.

rsh käynnistää komentotulkin etäkoneella (ilman istuntoa), jolla käyttäjä voi ajaa komentoja. Komentojen syöte ja tulostusvuo kytketään käyttäjän terminaaliin.

rexec toimii samoin, mutta kysyy käyttäjän käyttäjätunnusta ja salasanaa.

rcp kopioi tiedostoja järjestelmien välillä.

rwho toimii samoin kuin Unixin who, ja listaa koneella olevat käyttäjä. Sen palvelinta käyttää myös ruptime, joka toimii samoin kuin uptime, ja listaa koneen käynnissäoloajan, käyttäjien määrän ja kuormituksen.

rstat listaa tietoja etäkoneen kernelistä.

Autentikaatio ja tietoturva
---------------------------

rlogin perustuu siihen, että joukko tietokoneita määritellään samaksi klusteriksi, jolla on samat käyttäjätunnukset /etc/hosts.equiv -tiedoston avulla. Tässä tiedostossa voi luetella tietokoneet, joilla on pääsy koneelle etäyhteydellä. '+'-merkki tarkoittaa että kaikki verkon koneet ovat luotettuja. Lisäksi luotettuja koneita voi hakea NIS-hakemistopalvelusta. Lisäksi käyttäjä voi tehdä kotihakemistoonsa .rhosts-tiedoston, jossa on lueteltu käyttäjätunnukset eri tietokoneilla, joilla voi logata tunnukselle.

Jos hyökkääjä väärentää lähiverkossa MAC-osoitteensa, IP-osoitteen tai kaappaa nimipalvelun, hän voi päästä ilman tunnuksia toisen koneen tileihin käsiksi.
Hyökkääjä voi myös helposti kuunnella liikennettä 1990-luvun ei-kytkentäisissä hubeihin perustuvissa Ethernet-verkoissa.

Jos hyökkääjä pystyy ajaman komentoja käyttäjän komentotulkilla (esim. shar-tiedostoista), hän voi ajaa komennon
echo "+ +" > ~/.rhosts
jolloin kuka tahansa miltä tahansa koneelta pääsee käsiksi tunnukseen ilman salasanoja.

Viitteet
--------

1. ↑  Open Sources: Voices from the Open Source Revolution § 4.2BSD
2. ↑
3. ↑
Phnom Bokorin kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kâmpôt, Kambodža |
| Lähin kaupunki | 
Kâmpôt |
| Pinta-ala | 
1581 km² |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1993 |
| Hallinto | 
Kambodžan ympäristöministeriö |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Entinen hotelli Bokorin autiokaupungissa.
Alppiruusuja Bokorissa.
**Phnom Bokorin kansallispuisto** eli **Preah Monivongin kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Kambodžan lounaisosassa, Krâvanhin Dâmrei- eli Elefanttivuoriksi kutsutun ulokkeen rinteillä. Alue rajoittuu koillisessa Kardemummavuoriin ja sen eteläraja sijaitsee alle kilometrin päässä Siaminlahden rannikolta. Puiston pohjoinen raja on yhteydessä seitsemän kilometrin matkalta Kiriromin kansallispuistoon, puistojen välissä kulkee valtatie. Puisto perustettiin vuonna 1993. Sen pinta-ala on 1 581 neliökilometriä.

Osa alueella tavattavia eläinlajeja ovat muun muassa aasiannorsu, indokiinantiikeri, kauluskarhu, malaijikarhu. Kädellisistä tavataan gibboneita, makakeja ja hidasloreja. Alueella tavataan yli 300 eri lintulajia. Alueen kuuluisin nähtävyys on ranskalaisten siirtomaa-aikana vuonna 1922 rakentama huvilakaupunki, joka on nykyisin autiona. Alue toimi punakhmerien tukikohtana 1970-luvulla.

Alueen vakautta uhkasi aiemmin punakhmerien toiminta. Nykyisin puistoa uhkaa salametsästys ja luvattomat hakkuut. Merkityiltä reiteiltä poikkeaminen on edelleen vaarallista, sillä alueella saattaa olla maamiinoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bokor National Park Lonely Planet. Viitattu 30.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Preah Monivong "Bokor" National Park asean.chm-cbd.net. Viitattu 30.8.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Preah Monivong National Park www.travelcambodiaonline.com. Viitattu 30.8.2022. (englanniksi)
4. ↑  National park of Cambodia Phnom Bokor and the French city of a XVIII century thrown there *phnombokor.com*. Viitattu 12.12.2010. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Phnom Bokorin kansallispuisto**.
Kambodžan kansallispuistot

* Botum Sakorin kansallispuisto
* Central Cardamom Mountainsin kansallispuisto
* Hun Sen Russei Trepin kansallispuisto
* Kepin kansallispuisto
* Kiriromi kansallispuisto
* Koh Rongin kansallispuisto
* O'Yadavin kansallispuisto
* Phnom Kulenin kansallispuisto
* Preah Monivongin kansallispuisto
* Reamin kansallispuisto
* Southern Cardamomin kansallispuisto
* Vensai Siempangin kansallispuisto
* Viracheyn kansallispuisto
Stavangerin tuomiokirkko
**Stavangerin tuomiokirkko** (norj. *Stavanger domkirke*) on Stavangerin kaupungin keskustassa sijaitseva Norjan vanhin tuomiokirkko.

Sisänäkymää
Perimätietojen mukaan piispa Reinald aloitti tuomiokirkon rakennustyöt vuoden 1100 tienoilla. Kirkko valmistui noin vuonna 1125, jota Stavangerin kaupunki pitää myös perustamisvuotenaan. Kirkko pyhitettiin Winchesterin piispana toimineelle Pyhä Swithun'ille.

Vuonna 1272 Stavangeria runteli tulipalo, ja kirkko kärsi mittavia vaurioita. Se uudelleenrakennettiin piispa Arnen ollessa vallassa, ja romaanista kirkkoa suurennettiin goottilaiseen tyyliin.

1860-luvulla kirkkoa restauroitiin, ja kirkon ulkonäköä muutettiin laajalti. Kiviseinät rapattiin, ja kirkko menetti suurimmilta osin keskiaikaisen ulkonäkönsä. 

Vuosina 1939-1964 suuri Gerhard Fischerin johtama restaurointioperaatio kuitenkin osittain poisti muutokset, ja palautti kirkon tyylin entiselleen. Viimeisin suuri kirkon entisöinti tapahtui vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stavanger domkirke *Den Norske Kirke*.  Arkistoitu 15.11.2016. Viitattu 13.7.2017.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stavangerin tuomiokirkko**.
NorjaNorjan evankelis-luterilaiset tuomiokirkot

* Bergen
* Bodø
* Fredrikstad
* Hamar
* Kristiansand
* Molde
* Oslo
* Stavanger
* Tromssa
* Trondheim
* Tønsberg
*Tämä artikkeli käsittelee pianistia. Niina Ranta-Bagdasar on korkeushyppääjä.*
**Niina Ranta** (s. 1993) on suomalainen pianisti.

Ranta aloitti vuonna 2013 opiskelun Sibelius-Akatemiassa Jussi Siiralan johdolla. Häntä ovat Suomessa opettaneet myös muiden muassa Tuija Hakkila, Paavali Jumppanen ja Antti Vahtola. Kaudella 2016–2017 hän suoritti opintoja Berliinin taideyliopistossa Rainer Beckerin luokalla. Hän on osallistunut Peter Tuiten ja Akiko Ebin pitämille mestarikursseille.

Ranta on esiintynyt muun muassa PianoEspoo-festivaalilla, Kamarihelmi-festivaalilla ja Romanian EUROPAfestillä. Hän on osallistunut eri pianokilpailuihin, kuten Tampereen pianokilpailuun. Pro Musica -säätiö valitsi hänet Elisaveta Rimkevitchin ja Aurora Marthensin ohella vuoden nuoreksi muusikoksi vuonna 2017. Ranta ja Rimkevitch muodostavat liedparin, jonka ohjelmistoon on kuulunut lauluja muiden muassa Vítězslava Kapráloválta, Antonín Dvořákilta, Maurice Ravelilta, Rebecca Clarkelta, Alban Bergiltä ja Benjamin Britteniltä. Pari on saanut yhteistyä ohjausta Ilmo Rannalta, Tuula Hällströmiltä ja Margareta Brandtilta. Ranta ja Rimkevitch pääsivät parina jaetulle kolmannelle sijalle Helsinki Lied -kilpailussa syksyllä 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kilpailijat: Niina Ranta (Arkistoitu – Internet Archive) Tampereen pianokilpailu
2. ↑  Loistokas äänitykki ja tummasävyinen tunnelmoija ihastuttivat (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti
3. ↑  Sopraano Elisaveta Rimkevitch ja pianisti Niina Ranta Helsinki Lied -kilpailun palkintokonsertissa Sigyn-salissa Kaupunkimedia Aamuset
**Iivari Partanen** (30. joulukuuta 1873 Kuopio – 14. lokakuuta 1949 Nurmes) oli suomalainen päätoimittaja ja lehden julkaisija.

Iivari Partanen oli Suupohjan Kaiku-lehden päätoimittajana 1902–1908, Vakka-Suomi-lehden päätoimittajana 1908–1919 sekä Kodin Lehden päätoimittajana ja julkaisijana 1912–1925, Uusi Säveletär-lehden julkaisijana 1913–1918 ja Esperanto Finlando-lehden julkaisijana 1913. Hän oli sittemmin Maaseudun Sanomat-lehden Rauman osaston toimittajana 1920–1922 ja Rauman Lehden päätoimittajana 1924–1929. Vuodesta 1929 alkaen Partanen oli Nurmeksen Sanomat-lehden (vuodesta 1965 Ylä-Karjala) perustaja, päätoimittaja ja julkaisija.

Partanen omisti kirjapainon Kristiinankaupungissa 1902–1908 ja Uudessakaupungissa 1912–1919. Hän oli Vakka-Suomi Oy:n toimitusjohtajana 1908–1913 ja Oy Maaseudun Sanomain toimitusjohtajana 1913. Partanen toimi myös urkurina, torvi- ja jousiorkesterin johtajana ja yhteiskoulun laulunopettajana. Hänellä oli lisäksi kunnallisia luottamustehtäviä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Päivästä päivään. 60 v. täyttää... Helsingin Sanomat, 30.12.1933, nro 350, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Geni.com : Iivari Partasen hautakivi Nurmeksen hautausmaalla
3. ↑  Pohjois-Karjalan vanhin paikallislehti täyttää 90 vuotta, Yle Pohjois-Karjala 3.12.2019
**Piacenza** on kaupunki Italiassa Piacenzan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Piacenza on pinta-alaltaan 118 neliökilometriä ja siellä on runsas 100 000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee Pojoen etelärannalla. Vaikka asutus kaupungin alueella onkin vanhempaa, varhaisimman asutuskeskuksen paikalle perustivat roomalaiset vuonna 218 eaa. nimellä *Placentia*. Kaupungin asemakaavan pääpiirteet ovat säilyneet roomalaisajoista. Rooman tasavallan aikana kaupungista tuli merkittävä keskus Via Aemilian päätepisteeseen. Varhaiskeskiajan jälkeen kaupunki kukoisti jälleen vuodesta 1000 eteenpäin, sillä se sijaitsi tärkeän Via Francigenan varrella kauppareittien yhtymäkohdassa. Keskiajalla kaupungin talous kasvoi ja Piacenzaan rakennettiin kirkkoja ja luostareita, mukaan lukien kaupungin kaksi nykyistäkin maamerkkiä: Duomo di Piacenza ja Palazzo Gotico. Vuonna 1848 Piacenza oli ensimmäinen Sardinian kuningaskuntaan liittynyt italialainen kaupunki.

Lähteet
-------

1. ↑  Il sindaco Comune di Piacenza.  Arkistoitu 31.5.2008. Viitattu 14. kesäkuuta 2008. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 25.5.2017. (italiaksi)
3. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 16.10.2017. Viitattu 25.5.2017. (englanniksi)
4. ↑  Piacenza - history Comune di Piacenza.  Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 14. kesäkuuta 2008.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piacenza**.
Piacenzan maakunta
Agazzano | Alseno | Besenzone | Bettola | Bobbio | Borgonovo Val Tidone | Cadeo | Calendasco | Caminata | Caorso | Carpaneto Piacentino | Castel San Giovanni | Castell’Arquato | Castelvetro Piacentino | Cerignale | Coli | Corte Brugnatella | Cortemaggiore | Farini | Ferriere | Fiorenzuola d’Arda | Gazzola | Gossolengo | Gragnano Trebbiense | Gropparello | Lugagnano Val d’Arda | Monticelli d’Ongina | Morfasso | Nibbiano | Ottone | Pecorara | Piacenza | Pianello Val Tidone | Piozzano | Podenzano | Ponte dell’Olio | Pontenure | Rivergaro | Rottofreno | San Giorgio Piacentino | San Pietro in Cerro | Sarmato | Travo | Vernasca | Vigolzone | Villanova sull’Arda | Zerba | Ziano Piacentino
**Poropetra** oli suomalainen etnorockia soittanut yhtye. Poropetra sekoitti yhteen suomalais-ugrilaisia kansanmusiikkiperinteitä, maailmanmusiikkia ja raskaamman rockin vaikutteita.

Historia
--------

Poropetra sai alkunsa syksyllä 2002. Yhtyeen perustaja, Juha Jyrkäs, halusi yhdistää kantelemusiikin, runonlaulun sekä itämerensuomalaisen kansanperinnemusiikin raskaamman musiikin riffeihin. Myöhemmin yhtye laajensi vaikutteita maailmanmusiikinkin suuntaan.

Poropetra on vanhaa suomea ja tarkoittaa Hiiden hirveä. Yhtyeen yhtenä ominaisena tunnusmerkkinä olivat nelipolvitrokeemittaan nojaavat suomenkieliset sanoitukset.

Vuonna 2004 yhtye nauhoitti ensimmäisen *Poropetra*-demonsa. Tuolloin kokoonpanossa olivat Jyrkkään lisäksi Kuuraparta ja Hittavainen (Korpiklaani), joista viimeksi mainittu toimi myös äänittäjänä ja tuottajana.

Uusien kappaleiden synnyttyä äänimaailma muuttui vuoden 2005 aikana raskaammaksi ja monipuolisemmaksi. Tuolloin Juha Jyrkäs kokeili ensimmäistä kertaa särötettyä kanteletta. Rumpali Aapo Hopeakoski sekä naislaulajat Nancy ja Elsa Pardonen liittyivät yhtyeeseen. Samana vuonna mukana oli hetken aikaa kitaristi Susanna Mast.

Ensialbumi *Sinihirwi* julkaistiin 18.7.2007. Tämän jälkeen kitaristi Markus Ylikoski liittyi kokoonpanoon. Kappaleet menivät entistä kitaravetoisempaan ja metallisempaan suuntaan. Miehistönvaihdokset jatkuivat, kun rumpali Aapo Hopeakoski ja kanneltaja Kuuraparta jättivät yhtyeen. Yhtye löysi Lari Hammarbergistä (Auringon Hauta) itselleen uuden rumpalin ja vakibasistiksi värvättiin Leo Herranen. Kesän 2009 alussa rumpali Lari Hammarberg erotettiin bändistä motivaation puutteen vuoksi.

Poropetra lopetti toimintansa heinäkuussa 2015.

Kokoonpano
----------

### Jäsenet

* Elsa Pardonen – laulu
* Nancy - laulu
* Juha Jyrkäs - laulu, kantele, särökantele-efektit
* Markus Ylikoski - kitara, taustalaulu
* Hittavainen: viulu, jouhikko, torupill, koskettimet, huilut, pillit, märistysrauta, taustalaulu
* Leo Herranen: basso, kontrabasso, taustalaulu

### Entiset jäsenet

* Lari Hammarberg - rummut (2008–09)
* Aapo Hopeakoski - rummut, congat, udu, tiibetiläinen soiva kulho, lusikat (2005–08)
* Kuuraparta - laulu, 12-kielinen kantele, kitara (2002–08)
* Susanna Mast - kitara (2004–05)

Julkaisut
---------

### Demo

* *Poropetra*  (2004)

### CD

* *Sinihirwi*  (2007)

Lähteet
-------

* Poropetran kotisivut.
* Encyclopaedia Metallum (Arkistoitu – Internet Archive).

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut.
* Poropetra Myspacessa (englanniksi)
* Toni Peltola: Poropetra. Noise.fi 28.4.2005.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Benetutti** (sardiksi *Benetùtti*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 862 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,45 neliökilometriä. Se sijaitsee 406 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Benetutti** Wikimedia Commonsissa

Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
**Thomson Dream** on Maltan pääkaupunkiin Vallettaan rekisteröidyn TUI UK Limitedin 2010 ostama risteilyalus, jota operoi Thomson Cruises. Alus oli Costa Cruisesin risteilyaluksena nimellä *Costa Europa* vuosina 2002–2010.

Rakentaminen
------------

Alus tilattiin Jos. L. Meyer Werftilta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 610 ja alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1985. Alus oli koeajoissa 26.–30. joulukuuta, ja se luovutettiin panamalaiselle Home Linelle 6. toukokuuta 1986 nimellä *Homeric*.

Liikennöinti
------------

Alus oli risteilyaluksena, kunnes se myytiin 27. marraskuuta 1988 Holland America Linelle, joka kastoi sen *Westerdamiksi*. Aluksen kotisatamana oli Nassau Bahamalla. Alus oli Jos L. Meyer Werftillä pidennettävänä 30. lokakuuta 1989 – 12. maaliskuuta 1990, mistä palattuaan se oli risteilyaluksena Karibialla ja Alaskassa. Alus siirrettiin Alankomaiden lipun alle vuonna 1996, jolloin sen kotisatamaksi tuli Rotterdam.

Costa Crociere SpA osti huhtikuussa 2002 aluksen nimeten sen *Costa Europaksi*. Alus siirtyi Italiaan Genovaan, josta se aloitti risteilyt 27. huhtikuuta.

*Costa Europa* oli 26. helmikuuta 2010 tulossa Safagasta Sharm-el-Sheikhiin, kun se törmäsi huonon sään takia laituriin. Onnettomuudessa kuoli kolme ja loukkaantui neljä, kuolleet olivat laivan henkilökuntaa Brasiliasta, Hondurasista ja Intiasta. Viranomaisten mukaan loukkaantuneista yksi oli Italian ja kolme Britannian kansalaisia. Heidän tilansa kerrottiin olevan vakaa. Aluksella oli 1 400 matkustajaa.

Alus rekisteröitiin huhtikuussa 2010 TUI UK Limitedille, jolloin sen kotisatamaksi vaihtui Maltan Valletta. Alus sai samalla uuden nimen *Thomson Dream*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  faktaomfartyg.se
2. ↑  Iltasanomat.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Costa Europan reitti ja kamera
**Legend of the Green Dragon** (LotGD) on WWW-pohjainen monen pelaajan tietokoneroolipeli. Pelin pääasiallinen suunnittelija on Eric "MightyE" Stevens, ja nykyisin toisena kehittäjänä on myös JT Traub. Nykyisin ohjelmaa levitetään Creative Commons-lisenssin alla. Modulaarisen rakenteen ansiosta myös muut ovat kehittäneet siihen useita lisäominaisuuksia, joista osa kuuluu nykyisin peruspakettiin. Peli on kirjoitettu PHP-ohjelmointikielellä. Koska peli on vapaasti levitettävissä, ympäri verkkoa on satoja LotGD-palvelimia.

Taustaa
-------

Pelin suurimpana inspiraation lähteenä on *Legend of the Red Dragon* (L.O.R.D.), Seth Able Robinsonin kehittämä suosittu BBS-peli. LotGD on lähinnä kunnianosoitus, ja sisältää hyvin vähän varsinaisia kytköksiä alkuperäiseen peliin, mutta varsinainen pelimekaniikka ja ulkoasu on kopioitu varsin tarkkaan. Peli on täysin tekstipohjainen, ja jäljittelee alkuperäistä BBS-peliä runsaalla tekstivärien käytöllä.

Pelin idea ja pelaaminen
------------------------

Tarkoituksena on luoda hahmo, ja tämän jälkeen taistella metsässä vaanivia omituisia olentoja vastaan. Tästä saa kokemuspisteitä, rahaa ja jalokiviä. Rahalla voi ostaa uusia varusteita, jalokivillä taas voi lunastaa erilaisia harvinaisempia etuja. Kun kokemuspisteitä on kertynyt tarpeeksi, pitää taistella kouluttajaa vastaan, jonka voitettua kokemustaso ja taidot karttuvat. Peliin kuuluu oleellisesti myös pelaajien välinen taistelu: jos pelaaja kirjautuu ulos, voi kuka tahansa haastaa hänet taisteluun. Tältä voi yrittää suojautua menemällä vartioituun majataloon, jossa yöpyminen maksaa. Koko pelin lopullinen päämäärä on taistella maailmaa terrorisoivaa vihreää lohikäärmettä vastaan.

Peli on luonteeltaan fantasiaa, mutta on myös alkuperäisen pelin hengessä varsin humoristinen: aloitteleva hahmo on arvonimeltään Maajussi, joka varsin pian taistelee muun muassa pelottavia Geneerisiä hirviöitä vastaan heiluttaen vaikkapa pelottavaa kuokkaa, vain vanhat villahousut suojanaan. Pelissä on myös useita satunnaisia erikoistapahtumia. Lisäksi on mahdollista seurustella majatalon asukkien kanssa (kaunis baarineiti Violet ja komea trubaduuri Seth, ainoat LORDista suoraan kopioidut hahmot). Useat pelin ominaisuuksista ovat pelaajien kesken salaisuuksia, ja peli lähinnä kannustaa tutkimaan ja kokeilemaan mitä eri tilanteissa tapahtuu. Pelissä kuolema ei ole lopullinen, ja ainoa kuoleman aiheuttama haitta on kädessä olevien rahojen ja osan kokemuspisteistä menettäminen. Kuolleet hahmot voivat jatkaa taisteluaan kummituksena, ja mahdollisesti palata henkiin; kaikki hahmot herätetään henkiin joka tapauksessa uuden pelipäivän alussa. Reaaliaikaiseen vuorokauteen mahtuu useita pelipäiviä (esimerkiksi lotgd.net-palvelimella on kaksi pelipäivää oikeaa vuorokautta kohti).

Aiheesta muualla
----------------

* Legend of the Green Dragon - Central Server, kehittäjien oma palvelin
* SourceForgen projektisivu
* DragonPrime (Arkistoitu – Internet Archive), muokkaajien foorumi
Alexander Berkman
**Alexander Berkman** (ven. Александр Беркман, 21. marraskuuta 1870 – 28. kesäkuuta 1936) oli amerikanvenäläinen kirjailija ja 1800- ja 1900-luvun anarkistisen liikkeen johtava hahmo. Alexander Berkman, syntymänimeltään **Ovsei Osipovitš Berkman** syntyi Vilnassa Liettuassa juutalaiseen perheeseen. Hän eli nuoruutensa Pietarissa Venäjällä, jossa häntä alettiin kutsua Alexanderiksi. Berkman muutti hänen vanhempiensa kuoltua Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana. 

Alexander Berkman oli Emma Goldmanin rakastaja ja liittolainen, ja he järjestivät lukuisia kansalaisoikeus- ja sodan vastaisia kampanjoita. Vuonna 1892 Berkman yritti salamurhata Henry Clay Frickin. Tästä Berkman sai 22 vuoden vankeusrangaistuksen, josta hän kärsi 14 vuotta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Berkman ja monet muut ulkomaalaistaustaiset anarkistit karkotettiin Yhdysvalloista. Berkman jatkoi toimintaansa ulkomailla ja kuoli Ranskassa vuonna 1936.

Suomennettuja teoksia
---------------------

Berkman, Alexander – *Anarkismin aakkoset. Mitä on kommunistinen anarkismi?* Suom. Mika Iisakka, Ari Vakkilainen ja Ulla Vehaluoto. 1. painos Työväen tuotantokomitea 2008. 2. painos 2017.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Lennart August von Zweygberg
**Lennart August von Zweygberg** (25. joulukuuta 1874 Jyväskylä – 11. helmikuuta 1960 Indianapolis, Yhdysvallat) oli suomalainen sellotaiteilija ja musiikkipedagogi.

Von Zweygbergin vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja, hovineuvos Adolf Wilhelm von Zweygberg ja Augusta Sofia Rehnström. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1895 ja harjoitti musiikkiopintoja Suomessa ja ulkomailla.

Von Zweygberg opiskeli valtionstipendin turvin Sondershausenin konservatoriossa Saksassa Carl Scroederin, Hugo Beckerin ja Joseph Jacobin oppilaana. Hän oli sitten sellonsoiton opettajana Krefeldin konservatoriossa Saksassa ja oli myös sellistinä Helsingin, Riian, Krefeldin ja Winterthurin sinfoniaorkestereissa. Vuosina 1910–1914 ja 1919–1928 von Zweygberg teki esiintymiskiertueita Euroopassa esiintyen muun muassa Roomassa, Pariisissa, Münchenissa, Lontoossa, Leipzigissa ja Leningradissa.

Vuonna 1928 von Zweygberg muutti Sveitsistä Bloomingtoniin Yhdysvaltoihin ja hänestä tuli pian Yhdysvaltain kansalainen. Hän oli sellonsoiton professorina Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa 1928–1945 ja toimi myös yliopiston kamariorkesterin ja pienempien kokoonpanojen kapellimestarina. Von Zweygberg oli myös kuvataiteilija ja hänen pastellitöitään on Sibelius-museon kokoelmissa. Vuonna 1998 Daisy Hinkle Garton perusti *The Lennart A. von Zweygberg Cello Scholarship*-apurahan, joka myönnetään vuosittain Indianan yliopiston sellonsoiton opiskelijoille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Lennart A. von Zweygberg Cello Scholarship, Jacobs School of Music, Indiana University Bloomington

Aiheesta muualla
----------------

* Käynti suomalaisen taiteilijaerakon luona, Aamulehti, 31.03.1922, nro 75, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Mandinka** on Gambiassa, Senegalissa ja Guinea-Bissaussa asuvien mandinkojen puhuma mandelainen kieli. Sen puhujia on noin 1,5 miljoonaa (vuonna 2015).

Mandinkat asuvat Gambian lähes koko alueella ja muodostavat puolet maan väestöstä. Senegalissa yhtenäinen alue on Keski-Casamancessa Sédhioun alueella. Guinea-Bissaussa kieltä puhutaan maan pohjoisosassa Senegalin rajan lähellä. Puhujamääräksi arvioidaan 669 000 henkeä Senegalissa (vuonna 2006), 482 000 Gambiassa (vuonna 2001) ja 174 000 Guinea-Bissaussa (vuonna 2016). Mandinka toimii myös alueensa lingua francana.

Mandinka kuuluu manding-kielten läntiseen ryhmään. Sitä kutsutaan usein mandingoksi ja malinkeksi, joilla tarkoitetaan myös muita manding-ryhmän kieliä. Mandinka liittyy maninkaan Gambian itäosassa puhuttavien siirtymämurteiden kautta. Kielen sisäiset murre-erot ovat pieniä. Siinä on lainasanoja arabiasta, ranskasta, portugalista, englannista, soninkesta ja wolofista.

Mandinkalla on Gambiassa, Senegalissa ja Guinea-Bissaussa kansalliskielen asema. Sen kirjallinen viljely on vähäistä eikä sitä käytetä kouluopetuksessa. Kieltä kirjoitettiin aikaisemmin melko laajasti arabialaisella kirjaimistolla, mutta nykyään käytetään etupäässä latinalaisia kirjaimia. Gambiassa ja Senegalissa käytetyt kirjoitusjärjestelmät poikkeavat jonkin verran toisistaan.

Latinalaiset ja arabialaiset kirjaimet vastaavat toisiaan suunnilleen seuraavasti:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Arabialainen | ا | ع | ب | ت | ط | ض | ج | ه | ح | خ | د | ر | س | ش | ص | ث | ظ | ڢ | ل | م | ن | و | ي | ك | لا |
| Latinalainen | ('), aa, ee | (', *madda* ŋ) | b, p | t | *t* | *t* | c, j | h | h |  | d | r | s | s (sh) | *s* | *s* | *s* | f | l | m | n, ñ, ŋ | w | y | k, g | la |

Kursivoituja kirjaimia ei normaalisti käytetä alkuperäisissä mandikan kielen sanoissa.

Mandinkankielinen kirjallisuus
------------------------------

Mandinkankielinen Uusi testamentti ilmestyi vuonna 1989, ja se oli ensimmäinen mandinkaksi julkaistu kirja. Siinä oli kuitenkin virheitä ja käytetty kieli oli vaikeata ymmärtää. Suomen Vapaakirkon projektissa käännöksen asia- ja käännösvirheitä korjattiin ja kieli muutettiin sujuvammaksi. Koko mandinkankielinen Raamattu valmistui vuonna 2014.

Lähteet
-------

* *Jazyki mira: jazyki mande*. Sankt-Peterburg: Nestor-Istorija, 2017. ISBN 978-5-4469-0824-0.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Jazyki mira, s. 144.
2. ↑  Mandinka *Ethnologue*. Viitattu 25.10.2019.
3. ↑  Jazyki mira, s. 163–164.
4. ↑  Jazyki mira, s. 145.
5. ↑  Raamattu mandinkaksi
6. ↑  Raamattu seitsemälle uudelle kielelle *Kotimaa*.  21.7.2014. Viitattu 6.1.2024.
**Human After All** on ranskalaisen Daft Punk -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Japanissa 9. maaliskuuta 2005, Isossa Britanniassa 14. maaliskuuta 2005 ja Yhdysvalloissa 15. maaliskuuta 2005. Levy yhdistää rockmusiikkia yhtyeen omintakeisen French house-tyylinsä kanssa. Singleinä julkaistiin kappaleet "Human After All", "The Prime Time of Your Life", "Robot Rock" ja "Technologic".

Kappaleet
---------

1. Human After All – 5:19
2. The Prime Time of Your Life – 4:23
3. Robot Rock – 4:47
4. Steam Machine – 5:22
5. Make Love – 4:48
6. The Brainwasher – 4:08
7. On/Off – 0:19
8. Television Rules the Nation – 4:47
9. Technologic – 4:44
10. Emotion – 6:57

Remix-albumi
------------

Albumin kappaleista eri artistien tekemiä uudelleenmiksauksia (remixejä) sisältävä *Human After All: Remixes* oli remix-albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006 ainoastaan Japanissa, jossa sitä oli saatavilla vain pieni painos (noin 3 000 kopiota). Albumilla on useampia eri remixejä samoista kappaleista.

Heinäkuussa 2014 remix-albumi julkaistiin uudelleen, tälläkin kertaa ainoastaan Japanissa. Uudessa versiossa oli mukana neljä lisättyä bonusraitaa. Elokuussa 2014 yhtye julkaisi ensimmäistä kertaa urallaan pelkästään digitaaliseen jakeluun version albumista, joka piti uutuutena sisällään duon toisen jäsenen Guy-Manuel de Homem-Christon oman Le Knight Club -yhtyeen tekemän remixin "Technologic"-kappaleesta.

Kappaleet
---------

1. Robot Rock (Soulwax remix) – 6:31
2. Human After All (SebastiAn remix) – 4:48
3. Technologic (Peaches No Logic remix) – 4:38
4. The Brainwasher (Erol Alkan’s Horrorhouse dub) – 6:05
5. The Prime Time of Your Life (Para One remix) – 3:52
6. Human After All ("Guy-Man After All" Justice remix) – 4:01
7. Technologic (Digitalism’s Highway to Paris remix) – 6:01
8. Human After All (Alter Ego remix) – 9:26
9. Technologic (Vitalic remix) – 5:27
10. Robot Rock (Daft Punk Maximum Overdrive mix) – 5:54

Lähteet
-------

1. ↑