recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Indianapolis Jets oli Indianapoliksessa sijainnut Basketball Association of America (BAA) -joukkue. He perustettiin alun perin nimellä Indianapolis Kautskys ja käyttivät tuota nimeä ennen liittymistään BAA:han. He pelasivat yhden kauden BAA:ssa ja lopettivat toimintansa sen jälkeen, kun Indianapolis Olympians perustettiin.

Joukkueen historia Vuonna 1931 indianapolislainen ruokakauppias Frank Kautsky perusti ammattilaiskoripallojoukkueen ja nimesi sen Indianapolis Kautskyiksi. Pelattuaan National Professional Basketball League (NPBL) -liigassa kaudella 1932–33 ja Midwest Basketball Conference (MBC) -liigassa kausilla 1935–36 ja 1936–37, Kautskysista tuli yksi alkuperäisistä jäsenistä vuonna 1937 perustetussa National Basketball Leaguessa (NBL).[3]

Joukkueen paras kausi oli 1946–47, jolloin Arnie Risenin johdolla he saavuttivat eniten voittoja (27) ja voittivat World Professional Basketball Tournamentin.

Minneapolis Lakersin, Rochester Royalsin ja Fort Wayne Pistonsin kanssa joukkue siirtyi Basketball Association of America (BAA) -liigaan kaudelle 1948–49. Tällöin joukkueen nimeksi muutettiin Indianapolis Jets, koska BAA esti joukkueiltaan kaupallisia sponsoreita, samoin kuin Fort Wayne Pistons poisti Zollner-sponsorin alkuperäisestä nimestään.

Kauden 1948–49 jälkeen Jets lopetettiin. Tämä sattui samaan aikaan kun BAA ja NBL yhdistyivät muodostaakseen National Basketball Association (NBA):n. Kaudelle 1949–50 perustettiin uusi Indianapolisin franchising, Indianapolis Olympians.[3]
Flea
**Basisti** on henkilö, joka soittaa kontrabassoa, bassokitaraa, bassotorvea tai kosketinsoitinbassoa. Bassokitaralla soittava basisti yleensä säestää kompeilla kappaletta rumpujen kanssa, mutta basisti pystyy myös soittamaan sooloja. Populaarimusiikissa bassokitaraa tai kontrabassoa soittavat basistit soittavat harvoin muille kielisoittimille tyypillisiä sointuja, mutta joissakin musiikkityyleissä, kuten fuusiojazzissa, progressiivisessa rockissa tai teknisessä death metalissa, usean kielen sointujakin käytetään.

Bassoääniä tuottavia soittimia voidaan käyttää missä tahansa musiikkityyleissä, mutta jotkut soittimet ovat tyypillisempiä tietyissä musiikin lajeissa kuin toiset. Esimerkiksi bassokitara eli sähköbasso on ollut rock-, fuusiojazz-, heavy metal-, country-, reggae- ja popmusiikkiyhtyeiden vakioinstrumentti 1960-luvulta lähtien. Kontrabassoa on käytetty runsaasti eurooppalaisessa taidemusiikissa, bluegrassissa sekä swing- ja bepop-aikakausien jazzissa. Matalarekisteriset vaskipuhaltimet, kuten sousafoni ja tuuba, kuuluvat kiinteästi Dixieland- ja New Orleans -tyylisiin jazzkokoonpanoihin.

Basistien instrumentit ovat kuitenkin vaihdelleet totutusta, kun yhtyeet ovat halunneet tehdä kokeiluja. The Doors -yhtyeen Ray Manzarek soitti yhtyeen konserteissa ja kolmella ensimmäisellä studioalbumilla kosketinsoitinbassoa. Yhtye levytti kuitenkin bassokitararaitoja kappaleilleen, mutta käytti harvoin bassokitaraa konserteissaan. Jotkin 1990- ja 2000-luvun rock- ja popyhtyeet, kuten Barenaked Ladies tai The Decemberists, ovat käyttäneet kontrabasisteja kokoonpanoissaan. Sting soittaa popalbumeillaan kontrabassoa, akustista bassokitaraa ja sähköbassoa. Myös modernit jazz-yhtyeet tai kamariorkesterit saattavat käyttää bassokitaraa tai sähköisesti vahvistettuja kontrabassoja soitossaan. Fuusio- ja R&B-yhtyeiden konemusiikkitaustoissa saatetaan käyttää syntetisaattori- tai kosketinsoitinbassoa.

Katso myös
----------

* Luettelo bassokitaristeista
* Luettelo kontrabasisteista
**Partakoski** on kyläkunta Savitaipaleen kunnassa Etelä-Karjalassa. 

Partakoski sijaitsee noin 10 kilometriä Savitaipaleen kirkonkylästä pohjoiseen ja noin kilometrin päässä etelässä on Kärnäkosken linnoitus. Yhdystie 409 kulkee etelästä Savitaipaleen kirkonkylästä Partakosken kautta luoteeseen Suomenniemen kirkonkylään. Tie kulkee Kuolimosta Saimaaseen laskevan Partakosken yli, josta myös kylä on saanut nimensä. 

Partakoskella toimii Partarannan huvivenesatama, jossa on ollut ravintola, kauppa ja tilaussauna. Partarannan päärakennus tuhoutui tulipalossa 19. päivä huhtikuuta 2024.

Partakoskella on aiemmin toiminut Partakosken kansakoulu.

Lähteet
-------

* Partaranta (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Partakoski** Wikimedia Commonsissa

* Partakosken kylät
* Savitaipaleen kylät: Partakoski
* Museovirasto: Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY: Partakosken, Kärnäkosken ja Järvitaipaleen linnakkeet
* Imatralainen 30.7.2015: Partakoski on Vuoden kylä: Katsasta ainakin nämä nähtävyydet (Arkistoitu – Internet Archive)
**Oskar Johannes von Hellens** (23. toukokuuta 1867 Turku – 6. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomenruotsalainen hygienian ja eläinlääketieteen tutkija.

Von Hellensin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, vapaaherra Lars Teodor von Hellens ja Johanna Maria Augusta af Heurlin ja puoliso vuodesta 1899 Anna Wilhelmina Nyberg. Von Hellens tuli ylioppilaaksi 1885, valmistui filosofian maisteriksi 1890, eläinlääkäriksi Kööpenhaminassa 1890 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1896. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1899. Hän oli lääkintöhallituksen ylimääräinen eläinlääkäri 1891–1903, ylimääräinen lääkäri 1899–1903, eläinlääkintäasessori 1906–1919, Helsingin yliopiston hygienian dosentti 1904–1908 ja 1911–1919 ja yliopiston hygienian professori 1919–1934. Von Hellensillä oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä.

Von Hellens oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet
-------

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 171. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2  Kuka kukin oli Viitattu 13.4.2021.
3. 1 2  Biografiasampo: Oskar von Hellens Viitattu 13.4.2021.
4. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 3, palsta 554. Otava 1966.
5. ↑  *Helsingin yliopisto: opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828. 1, A - K / Tor Carpelan ja L. O. Th. Tudeer.*, s. 344. Oskar Johannes von Hellens. Tuntematon, 1925. Kansalliskirjasto (viitattu 13.04.2021).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
|  |
| --- |
| O-Asetyylipsilosiini |
| O-Asetyylipsilosiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 3-[2-(dimetyyliamino)etyyli]-1H-indol-4-yyliasetaatti |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 92292-84-7 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem CID |  ? |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C14H18N2O2 |
| Moolimassa | 246,3049 g/mol |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 172–173 °C |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**O-Asetyylipsilosiini** (4-asetoksi-N,N-dimetyylitryptamiini) on tryptamiini ja päihteenä käytetty psykedeelinen hallusinogeeni. Aine tunnetaan myös nimillä **psilasetiini** sekä **4-AcO-DMT** (lyhenne kemiallisesta nimestä). Psilasetiinin uskotaan metabolisoituvan ihmisen elimistössä samankaltaiseksi sieniperäiseksi alkaloidiksi psilosiiniksi, ja sen vaikutuksia on kuvattu hyvin samankaltaiseksi psilosiinin kanssa.

Kemia
-----

O-Asetyylipsilosiini on nimensä mukaisesti psilosiinin asetyloitu muoto. Yhdiste on puhtaasti synteettinen, eikä sitä esiinny luonnossa. Ihmiselimistössä O-Asetyylipsilosiini metabolisoituu sisaryhdisteensä psilosybiinin tavoin nopeasti psilosiiniksi, jota löytyy luonnollisesti etenkin Psilocybe-suvun sienistä. Yhdiste on psilosiinia kestävämpi asetoksiryhmänsä vuoksi.

Yhdiste on löytönä melko uusi ja luokitellaan täten tutkimuskemikaaliksi. Suoraan O-Asetyylipsilosiinia koskevia tutkimuksia ei juurikaan ole, mutta ominaisuuksiensa vuoksi siihen voidaan rinnastaa psilosiinia koskevia tutkimuksia.

Annostus ja vaikutusten kesto
-----------------------------

O-Asetyylipsilosiinia käytetään syötynä useimmiten 10–25 mg annoksissa. Täydet vaikutukset ilmenevät vasta noin 2 tunnin jälkeen annoksen ottamisesta. Vaikutusten kesto on noin 4–6 tuntia. Nuuskattuna tyypilliset annokset ovat 8–20 mg.

Laki
----

4-AcO-DMT on Suomessa luokiteltu kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.

Katso myös
----------

* Psilosybiinisienet
* Psilosiini
* Psilosybiini
* Dimetyylitryptamiini (DMT)
* 2C
* NBOMe
* Psykedeeliset fenetyyliamiinit
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Erowid 4-Acetoxy-DMT Vault: Basics *erowid.org*. Viitattu 7.12.2017.
2. ↑  Erowid 4-Acetoxy-DMT Vault : Dose/Dosage *erowid.org*. Viitattu 7.12.2017.
3. ↑  Valtioneuvoston asetus kuluttajamarkkinoilta kielletyistä psykoaktiivisista aineista 19.12.2014/1130 Ajantasainen lainsäädäntö, Finlex.

Aiheesta muualla
----------------

* Erowid-portaali (englanniksi)
* isomerdesign.com (englanniksi)
* 4-AcO-DMT:n ja psilosybiinin synteesi (englanniksi)

Tryptamiinit

* 5-MeO-DIPT
* 5-MeO-DMT
* 5-MeO-MIPT
* AET
* AMT
* bufoteniini
* DET
* DMT
* DPT
* ibogaiini
* johimbiini
* LSD
* melatoniini
* psilosiini
* psilosybiini
* ritsatriptaani
* serotoniini
* sumatriptaani
* tryptamiini
* tryptofaani
Kruunu-Pukineen entinen tehdas Raision Purokatu 9:ssä.
**Kruunu-Pukine Oy** oli Raisiossa 1990-luvun alkuun asti toiminut vaatetustehdas, joka oli erikoistunut miesten pukuihin ja päällysvaatteisiin. Sen omisti teollisuusneuvos Jukka Tuominen, jonka yrityksiin kuuluivat myös Auran Kenkätehdas, Laitilan Kruunu ja Kaunotar-Tuote..

Kruunu-Pukine oli perustettu Viipurissa 1906. Se oli viimeisinä vuosikymmeninään erikoistunut suuriin Neuvostoliittoon meneviin tilauksiin. Bilateraalisen idänkaupan loputtua Neuvostoliiton romahtamiseen yrityksen toiminta lakkasi.

Vuoteen 2016 asti Kruunu-Pukineen entisessä tehdashallissa Kruunukeskuksessa toimii muun muassa kierrätysmyymälä Eko-Tila.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miljoona, miljoona saapasta (Arkistoitu – Internet Archive), *Turun Sanomat* 15.10.2005. Viitattu 29.5.2016.
2. ↑  Kivistö, Terhi: Teollisuusneuvos Jukka Tuominen (1927–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. ↑  Tukia, Anneli: Työttömiksi jäävät ompelijat saavat ensiapua Turun seudulla.  *Helsingin Sanomat*, 14.1.1990, s. 5. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Lappalainen, Piippa ja Almay, Mirja: *Kansakunnan vaatettajat*. WSOY, 1996. ISBN 978-9510208649.
5. ↑  Raisio, Lakanneet yritykset -sivusto. Viitattu 29.5.2016.
6. ↑  Kruunukeskus. Viitattu 29.5.2016.
Taiteen reunoilla 

---

Suuntaukset 

Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide

Tekijöitä Suomesta 

Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa

Tekijöitä ulkomailta 

William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Arto Ali-Eskola** (s. 1948) on suomalainen Marttilassa asuva ITE-taiteilija ja kuvanveistäjä, joka on tunnettu betoniveistoksistaan.

Ali-Eskola tekee betoniveistoksia itse kehittämällään valutekniikalla. Hän kaivaa maahan suuren kuopan, jonne hän pystyttää aluksi veistoksen valussa tarvittavat tukirakenteet, ja sen jälkeen kaataa muottiin betonin. Veistoksen viimeistelyssä Ali-Eskola käyttää vielä savea. Ali-Eskola on tehnyt tällä tekniikalla luonnollista kokoa olevia hirvi- ja hevospatsaita ja suuren norsupatsaan. Ali-Eskola kaivertaa myös puisia reliefejä käyttäen valokuvia mallina.

Taiteilijan kotikunnassa Marttilassa esillä olevia taiteilijan julkisia teoksia ovat Pyhän Martin patsas Marttilan kunnantalon edustalla, joka perustuu Marttilan vaakunaan, Härkävankkurit-patsas Hämeen Härkätien varrella Marttilan keskustassa, Kyntäjä-patsas Marttilan Ollilan kylässä valtatien 10 ja Kyröntien risteyksessä sekä Presidenttireliefit Marttilan kunnantalon aulassa.

Paitsi taiteilijana Ali-Eskola on tunnettu myös sääprofeettana ja kilpakyntäjänä.

Kuvia teoksista
---------------

* Härkävankkurit, Marttila.*Härkävankkurit*, Marttila.
* Kyntäjä, Marttila.*Kyntäjä*, Marttila.
* Pyhän Martin patsas, Marttila.*Pyhän Martin patsas*, Marttila.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arto Ali-Eskola Itenet. Viitattu 20.5.2012.
2. ↑  Muut nähtävyydet Marttilan kunta.  Arkistoitu 4.5.2014. Viitattu 20.5.2012.
3. ↑  Sääprofeetta: Juhannuksesta alkaa helle  2.5.2012. Yle uutiset Turku. Viitattu 20.5.2012.
**Argot** on alamaailmassa syntynyt ranskan puhekielen muoto, jossa on joitakin tuhansia sanoja, esimerkiksi vuonna 1952 Timo Kylmälän arvion mukaan niitä oli 6 000. Runoilija François Villon kirjoitti "vihreäksi kieleksi" sanotulla kielellä kaksitoista balladia. Vihreä kieli -nimitys johtuu siitä, että pelihuijarit käyttivät argot-kieltä vihreäverkaisen pelipöydän ääressä. Victor Hugo luonnehti kieltä:

> » "alhaiseksi, lokaa tihkuvaksi murteeksi, jonka jokainen sana on kuin pimeyden ja pohjamudan epäsikiöstä irronnut saastainen pala. – – Tämä kieli on kuin pimeyttä varten tehty inhoittava peto joka on päästetty irti lokaviemäristään. Yksi sana muistuttaa korvapuustia, toinen veristä ja sammunutta silmää...» 
> 
> 

Kieli juontaa juurensa Ranskan maakunnista, ja sen varhaisversioilla on historian kuluessa ollut eri nimityksiä: 1100-luvulla se oli *jargon*, 1500-luvulla *jobelin*, ja tuolloin kielessä oli vain 33 sanaa, sitten *blesquin*, *baraqouin*, *narquois* ja 1700-luvulla *bigorne*. Argot syntyi Pariisissa, omaksui ne kaikki ja siirtyi kirjalliseen kieleen. Ensimmäisenä sitä käytti L.-F. Céline teoksessaan *Niin kauas kuin yötä riittää*, sen jälkeen Édouard Bourdet, Francis Carco, Raymond Queneau, Jean-Paul Sartre ja monet muut. Se on omaksunut sanoja muista kielistä, espanjasta, saksasta, englannista ja italiasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Timo Kylmälä, Argot – köyhien kieli ja herrojen harrastus. Suomen Kuvalehti 19/1952, s. 30–31 Näköislehti, tilaajille
**Alli Elisabeth Heinämaa** (1. huhtikuuta 1891 Salo – 2. maaliskuuta 1976 Heinola) oli Heinolan seminaarin harjoituskoulun opettaja, Heinolan kylpylän kamreeri ja toimitusjohtaja ja Heinolan museon perustaja. Hän oli Siviä Heinämaan sisar ja kirjailija Anna Heinämaan ja filosofi Sara Heinämaan isotäti.

Elämä ja ura
------------

Alli Heinämaa pääsi ylioppilaaksi 1911 ja sai opettajan pätevyyden 1913 Heinolan seminaarista. Hän toimi Helsingin alemman kansakoulun opettajana 1912–1913, synnyinkaupunkinsa Salon valmistavan koulun johtajattarena 1914–1917 ja Turun kaupungin ylemmän kansakoulun opettajana 1917–1919.

Heinolan seminaarin harjoituskoulun alkeisluokkien opettajaksi Heinämaa tuli 1919 ja toimi virassa aina vuoteen 1951 saakka. Kesäisin hän toimi Heinolan kylpylaitoksen kamreerina 1924 ja toimitusjohtajana 1928–1931. Heinolan kaupunginvaltuutettuna Heinämaa oli vuosina 1929, 1941 sekä vuodesta 1946 eteenpäin. Sotien aikana hän toimi Heinolan kaupungin naisten vapaaehtoisen työpalvelun johtajana 1939–1944.

Alli Heinämaa oli mukana Lotta Svärd -järjestön sihteerinä ja puheenjohtajana, Suomen Punaisen Ristin Mikkelin läänin piirihallituksessa ja naistoimikunnassa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton Heinolan osaston ja Heinolan Karjala-Seuran johtokunnissa, Heinolan Eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana sekä Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkkovaltuustossa, kirkkoneuvostossa ja diakoniatoimikunnassa.

Eläkevuosinaan Alli Heinämaa omistautui Heinolan kotiseututyöhön, museoesineiden ja paikallishistoriallisten valokuvien keräämiseen ja Heinolan museohankkeen edistämiseen. Monien vaiheiden jälkeen museo avattiin 1963 Siltakadulla kirkon vieressä sijaitsevaan vuonna 1902 rakennettuun pappilaan.

Heinola-seura on nimennyt Allinpäivän 31. tammikuuta Heinolan kotiseutupäiväksi kunnioittaakseen Alli Heinämaan työtä kaupungin hyväksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Harjoituskoulun opettaja Alli Elisabeth Heinämaa, Uusi Suomi, 1976, No 65, sivu 5, julkaistu 7.3.1976
2. 1 2 3 4  Pekka Rautamaa: Alli Heinämaa – toimelias Heinolan nainen Heinola-seura.  Arkistoitu 14.6.2015. Viitattu 1.6.2013.
3. 1 2 3 4  Allinpäivästä Heinolan kotiseutupäivä Heinola-seura.  Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 1.6.2013.
Kamelinvarvas Nixxxe-bikineissä
**Kamelinvarvas** on slangisana, joka tarkoittaa uloimpien häpyhuulten ääriviivojen näkymistä tiukasti istuvissa vaatteissa. Anatomisten tekijöiden ja haara-alueen kankaan kireyden yhdistelmän vuoksi ulommat häpyhuulet ja häpyluu voivat yhdessä muistuttaa muodoltaan kamelin etujalkaa. Kamelinvarvas syntyy yleensä, kun käytetään vaatteita, joissa on haarojen alueella pystysuora jännitys, kuten spandex-aktiivivaatteita, athleisure-alusvaatteita, hotpantseja tai uima-asuja.

1930-luvulla Lastexin uimapuvuissa käytettävien kumipintaisten lankojen kehittämisen jälkeen häpyalueen ääriviivat paljastuivat, minkä vuoksi valmistajat lisäsivät naisten uimapukuihin "etupaneelin" peittämään kamelinvarpaan.

2000-luvun alkupuolella kamelinvarpaan näyttäminen julkisesti tai tiedotusvälineissä on aiheuttanut useaan otteeseen kiistoja.

Lähteet
-------

1. ↑  camel toe - definition of camel toe in English from the Oxford dictionary *web.archive.org*.  22.4.2016.  Arkistoitu 22.4.2016. Viitattu 17.7.2023.
2. ↑  David Mansour: *From Abba to Zoom: A Pop Culture Encyclopedia of the Late 20th Century*. Andrews McMeel Publishing, 2005-06. ISBN 978-0-7407-5118-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.7.2023). en
3. ↑  Hadley Freeman: Miaow! *The Guardian*.  27.11.2007. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Kelefa Sanneh: Fashion Tip in Rap For Brooklyn Girls *The New York Times*.  23.5.2003. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
5. ↑  A History of Women’s Swimwear | Fashion History Timeline *fashionhistory.fitnyc.edu*. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
6. ↑  K. Michelle Addresses Camel Toe Controversy *stylemagazine.com*.  Arkistoitu 17.7.2023. Viitattu 17.7.2023.
7. ↑  Camel toes in PlayerUnknown’s Battlegrounds won’t make it to live servers, were an accident *PCGamesN*.  11.12.2017. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
8. ↑  Why we need to stop hating on the camel toe *web.archive.org*.  9.10.2015.  Arkistoitu 9.10.2015. Viitattu 17.7.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Camel toe
**Schröringerin kuva** on kvanttimekaniikan formalismin yksi muoto. Siinä oletetaan systeemin tilaa kuvaavien funktioiden, tilavektorien eli aaltofunktioiden riippuvan ajasta, ja observaabeleita kuvaavien lineaarioperaattorien olevan aikariippumattomia.

Käyttö
------

Merkitään Schrödingerin kuvan tilavektoria ket-merkinnällä {\displaystyle |\psi (t)\rangle }. Tuo tilavektori toteuttaa Schrödingerin yhtälön

{\displaystyle i\hbar {\frac {d}{dt}}|\psi (t)\rangle =H|\psi (t)\rangle ,}

missä H on systeemin kokonaisenergiaa kuvaava Hamiltonin operaattori ja {\displaystyle \hbar } on Diracin vakio.

Tällöin niinkutsutussa puhtaassa tilassa observaabeleiden odotusarvo {\displaystyle \langle O\rangle } voidaan laskea observaabelia kuvaavan (aikariippumattoman) operaattorin {\displaystyle {\hat {O}}} ja tilan {\displaystyle |\psi (t)\rangle } sekä tämän konjugaattitilan {\displaystyle \langle \psi (t)|} avulla:

{\displaystyle \langle O(t)\rangle =\langle \psi (t)|{\hat {O}}|\psi (t)\rangle .}

Sekoitetussa tilassa systeemiä ei voi kuvata aaltofunktiolla vaan tilaoperaattorilla eli tiheysmatriisilla, 

{\displaystyle \rho (t)=\sum \_{i}w\_{i}|\psi \_{i}(t)\rangle \langle \psi \_{i}(t)|,}

missä {\displaystyle w\_{i}} ovat eri puhtaiden tilojen {\displaystyle |\psi \_{i}(t)\rangle } todennäköisyyksiä. Suljetussa systeemissä tiheysmatriisi toteuttaa Liouvillen yhtälön

{\displaystyle i\hbar {\frac {d}{dt}}\rho (t)=[H,\rho (t)],}

missä {\displaystyle [H,\rho (t)]} on Hamiltonin operaattorin ja tiheysmatriisin kommutaattori. Tällöin observaabeleiden aikakehitys saadaan kaavasta

{\displaystyle \langle O(t)\rangle ={\rm {Tr}}[\rho (t){\hat {O}}].}

Tässä {\displaystyle {\rm {Tr}}[{\hat {A}}]} on operaattorin {\displaystyle {\hat {A}}} jälki.

Vastakkainen, mutta täysin ekvivalentti tapa kuvata observaabeleiden aikariippuvuutta on olettaa tilat aikariippumattomiksi, ja operaattorit aikariippuviksi. Tätä kuvaustapaa nimitetään Heisenbergin kuvaksi. Näiden välillä käytetään usein myös vuorovaikutuskuvaa, jossa tilojen aikakehityksestä kirjoitetaan erikseen auki johonkin tunnettuun Hamiltonialaiseen liittyvä osa, ja häiriötä kuvaava osa lasketaan erikseen.

Katso myös
----------

* Heisenbergin kuva
* Diracin kuva
**Annsi Bergh-Pfefer** (1900 – 18. syyskuuta 1932) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.

Annsi Bergh opiskeli rytmillistä voimistelua ja plastillista taidetanssia Maggie Gripenbergin oppilaana. Annettuaan ensimmäisen julkisen tanssinäytäntönsä 1920 yhdessä Mary Hougbergin ja Taina Helveen kanssa hän lähti 1921 Saksaan jatkamaan opintojaan Dresdenin lähelle sijainneessa Hellerau-opistossa. Hänestä tuli pian myös opiston opettaja ja tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1928 saakka. Vuosina 1928–1932 hän oli opettajana Hellerau–Laxenburg-koulussa. Bergh esiintyi myös tanssijana Tanztrio Hellerau-Laxenburg-ryhmässä sekä Suomessa että Saksassa ja hän teki lisäksi kiertueita muihin Euroopan maihin.

Annsi Bergh kuoli 32-vuotiaana syyskuussa 1932 sairastettuaan pitkään keuhkotautia.

Kuvia
-----

* Kohtaus Annsi Berghin, Mary Hougbergin ja Marianne Pontanin tanssiesityksestä vuonna 1924.
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57
2. 1 2 3  Annsi Bergh, Uusi Suomi, 23.09.1932, nro 258, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Annsi Bergh, Naamio : aikakauslehti näyttämötaiteita varten, 01.09.1932, nro 6-7, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Tanssisommitelma, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Mary Hougberg** (1898 – 1964) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.

Mary Hougberg oli Maggie Gripenbergin oppilaana. Annettuaan ensimmäisen julkisen tanssinäytäntönsä 1920 yhdessä Annsi Berghin ja Taina Helveen kanssa hän opiskeli sitten Saksassa tanssia Hellerau–Laxenburgissa Rudolf Labanin ja Kurt Joossin johdolla. Hougberg piti 1920-luvulla tanssinäytöksiä Suomessa ja Keski-Euroopan maissa Hellerau–Laxenburg-ryhmän mukana sekä yhdessä Suzanne Perrotet'n kanssa. Hänellä oli oma tanssikoulu Zürichissä Sveitsissä ja vuodesta 1932 alkaen hän piti tanssikoulua Helsingissä.

Kuvia
-----

* Kohtaus Annsi Berghin, Mary Hougbergin ja Marianne Pontanin tanssiesityksestä vuonna 1924.
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57
2. ↑  Tanssisommitelma, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Helga Vala Helgadóttir** (s. 14. maaliskuuta 1972) on islantilainen sosiaalidemokraattista liittoa edustava poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2017–2023.

Helga Vala syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui vuonna 1998 näyttelijäksi Islannin teatterikoulusta, minkä jälkeen hän työskenteli näyttelijänä sekä media-alalla. Vuonna 2009 hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Reykjavíkin yliopistosta, ja vuonna 2011 hän valmistui oikeustieteen maisteriksi ja sai asianajajaluvan, minkä jälkeen hän työskenteli lakimiehenä. Lakimiehen työssään hän erikoistui maahanmuuttajien ja perheiden asioihin. Hän on auttanut myös perhe- ja seksuaaliväkivallanuhreja. Vuosina 2008–2010 hän toimi sosiaalidemokraattisen liiton Reykjavíkin paikallisyhdistyksen puheenjohtajana. Vuosina 2012–2013 hän toimi valtiosääntöoikeuden opettajana Reykjavíkin yliopistossa. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiristä. Vuosina 2017–2019 hän toimi Alþingin perustuslaki- ja valvontavaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2019–2021 hyvinvointivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2021–2022 hän toimi puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana.

Helga Vala erosi Alþingistä syyskuussa 2023. Hänen tilalleen nousi Dagbjört Hákonardóttir.

Yksityiselämä
-------------

Helga on naimisissa Grímur Atlasonin kanssa. Heillä on neljä lasta. Koripalloilija Ásta Júlía Grímsdóttir on heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. ↑  „Hvað er málið? Trúa þau ekki að ég sé að segja satt?" *www.frettabladid.is*. Viitattu 7.3.2023. (islanniksi)
2. ↑  Helga Vala og Ágúst Ólafur leiða í Reykjavík *www.mbl.is*. Viitattu 7.3.2023. (islanniksi)
3. ↑  Helga Vala Helgadóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi Íslands.  Arkistoitu 6.3.2023. Viitattu 6.3.2023. (islanniksi)
4. ↑  Þórður Snær Júlíusson: Helga Vala að hætta á þingi – Hefur ekkert með Kristrúnu að gera *Heimildin*.  2.9.2023.  Arkistoitu 16.4.2024. Viitattu 16.4.2024. (islanniksi)
5. ↑  Ásta Júlía stekkur á þriggja stiga tækifæri *www.frettabladid.is*. Viitattu 6.3.2023. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Sreevallabhan, intialainen elokuvaohjaaja.
**Elokuvaohjaaja** on elokuvatuotannossa henkilö, joka määrittelee elokuvan taiteelliset ja kerronnalliset piirteet. Elokuvaohjaaja on hyvin merkittävässä asemassa elokuvan kerronnallisen kokonaisuuden ja tunnelman aikaansaamisessa. Elokuvaohjaajalla on myös tuotannollinen vastuu elokuvasta.

Kuuluisia elokuvaohjaajia ovat muiden muassa Alfred Hitchcock, Stanley Kubrick, George Lucas, Steven Spielberg, James Cameron, Martin Scorsese, Roland Emmerich, Tim Burton, Peter Jackson, Quentin Tarantino, Greta Gerwig ja Christopher Nolan.

Maineikkaita suomalaisia elokuvaohjaajia ovat esimerkiksi Aki Kaurismäki, Renny Harlin, Jukka-Pekka Valkeapää, Jalmari Helander ja Juho Kuosmanen.

Elokuvaohjaajan tehtävät
------------------------

Elokuvan työryhmä: (vasemmalta) ohjaaja, apulaisohjaaja, kuvaaja ja äänitarkkailija Elokuvaohjaajan hoitamia tehtäviä ovat esimerkiksi:

* Työryhmän ohjaaminen.
* Elokuvan taiteellisen yleisilmeen määrittely.
* Sisällön ja juonenkulun ohjaaminen.
* Näyttelijöiden suoritusten ohjaaminen, millä tarkoitetaan niin haluttuihin paikkoihin asettamista kuin haluttujen eleiden esiinhoukuttelemista.
* Kuvauspaikkojen järjestäminen sekä valinta.
* Teknisten seikkojen kuten kameroiden sijainnin, valaistuksen, ajoituksen ja ääniraidan sisällön hallinta.
* Harjoitusten järjestäminen näyttelijöille ja muusta taustatyöstä vastaaminen.

Käytännössä ohjaaja siirtää usein osan vastuustaan kuvausryhmän muille jäsenille. Ohjaaja voi esimerkiksi kuvailla haluamansa kohtauksen yleistunnelman ja jättää varsinaisen kuvauspaikan etsinnän tai valaistuksen järjestämisen alaistensa huoleksi.

Apulaisohjaaja
--------------

Ohjaaja (oikealla) antaa viime hetken ohjeita näyttelijöille ja työryhmälle elokuvan *Sherlock Holmes: Tapaus silkkisukka* kuvauksissa.
*Pääartikkeli: Apulaisohjaaja*
**Apulaisohjaaja** on varsinaisen ohjaajan "oikea käsi", jonka vastuualueita ovat muun muassa:

* Tuotannon pitäminen käynnissä.
* Avustajien oikean määrän laskeminen ja palkkaaminen.
* Aikataulun laatiminen, sekä siitä ja mahdollisista muutoksista informointi ohjaajalle.
* Kuvauksen aikana tapahtuvan avustajien taustatoiminnan ohjaaminen.
* Ihmisistä ja tavaroista huolehtiminen (kaikki oikeassa paikassa oikeaan aikaan).

Apulaisohjaaja on useimmiten henkilö joka huutaa ennen ottoa "hiljaisuus!" ja käskee kameraoperaattoria käynnistämään kameran.

Koulutus
--------

Suomessa elokuvaohjaajaksi voi valmistua Aalto-yliopiston taideteollisessa korkeakoulussa. Myös ammattikorkeakouluissa voi suorittaa medianomin tutkinnon.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **elokuvaohjaajat**.
* Luettelo elokuvaohjaajista

Lähteet
-------

1. ↑

Kirjallisuutta
--------------

* Klenner, Robert: *Directing Screen Performances.* Bloomsbury Academic, 2019. ISBN 9781350096363.
* Wexman, Virginia Wright  ym. (toim.): *Directing : Behind the Silver Screen : A Modern History of Filmmaking.*  London : I.B. Tauris, 2017. ISBN 978-1-78831-038-3.
Kirjan ensimmäinen sivu
**Justine** on markiisi de Saden (oik. Donatien-Alphonse-François de Sade) tunnetuimpia romaaneja, ja sitä pidetään pornografisen kirjallisuuden klassikkona. Romaani valmistui vuonna 1787.

Romaanin suomentajan mukaan tarina kertoo nuoresta Justinesta, naiivista ja hyveellisestä 1700-luvun ranskalaistytöstä, joka heitetään ulos lapsuudenkodistaan. Justinesta tulee nopeasti helppo saalis sadistiselle miehelle. Justinen tarina on paheiden ja perversion ylistys, äärimmäisyyksiin menevän seksuaalisen vapauden kuva ja hämmentävä sadomasokistinen fantasia.

Markiisi de Sade omisti romaanin elämänkumppanilleen Marie-Constance Quesnet’lle. Romaani nousi aikansa klassikoksi, mutta aiheuttamansa kohun vuoksi de Sade joutui vankilaan ja mielisairaalaan loppuiäkseen.

Elokuva
-------

Vuonna 1972 romaanin pohjalta valmistui elokuva *Justine de Sade*, jonka käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti Claude Pierson. Elokuvakäsikirjoitukseen osallistui myös Huguette Boisvert. Justinea elokuvassa näytteli Alice Arno.

Lähteet
-------

* Airaksinen, Timo: *Markiisi de Saden filosofia*. Suomentanut Manu J. Vuorio. Helsinki: Gaudeamus, 1995. ISBN 951-662-613-0.
* Nummelin, Juri (toim.) ja muita: *Misantropian historia*. Suomentanut Nummelin, Juri. Tampere: Savukeidas, 2013. ISBN 978-952-268-075-4.
* Saarenmaa, Laura: "Tunnustava sukupuoli : Pamela ja Justine puhemyllyssä", *Tunnustus ja todistus : näkökulmia kahteen elämän esittämisen tapaan (toim. Heikki Kujansivu & Laura Saarenmaa)*, s. 85-103, 266-268. Helsinki: Gaudeamus, 2007. ISBN 978-952-495-595-9.

### Viitteet

1. ↑  Justine, or The Misfortunes of Virtue *www.goodreads.com*. Viitattu 14.9.2021.
2. ↑  Justine *www.gummerus.fi*.  Arkistoitu 21.10.2021. Viitattu 14.9.2021.
3. ↑   "Justine de Sade (1972) - IMDb". en-US

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Justine** Wikimedia Commonsissa
Māra Grīva
**Māra Grīva** (s. 4. elokuuta 1989) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpailee pituushypyssä ja kolmiloikassa. Myös hänen sisarensa, Lauma ja Gundega ovat yleisurheilijoita.

Grīva sijoittui pituushypyssä viidenneksi Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 tuloksella 6,59 metriä. Kolmiloikassa hän oli yhdeksäs tuloksella 13,23 metriä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Grīva hyppäsi tasan kuusi metriä, ja jäi karsintaan. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Grīva jäi ilman tulosta pituuden karsinnassa. Hän sai Taipein Universiadeissa 2017 pronssia kolmiloikassa tuloksella 13,58. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019.

Grīvan ennätys pituushypyssä on 6,59 metriä ja kolmiloikassa 13,81 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Māra Grīva Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2  Māra Grīva Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 19.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Long Jump Women – Qualifying Rounds european-athletics.org. Viitattu 17.8.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
Riemukaari vuonna 2005.
Thibiliksen raunioita.
**Thibilis** oli roomalaisaikainen kaupunki nykyisessä Algeriassa. Sen rauniot sijaitsevat Guelman maakunnan Sellaoua Announan kunnassa 27 kilometriä Guelmasta lounaaseen.

Korkealle harjanteelle rakennettu Thibilis oli ilmeisesti osa Cirtan liittokuntaa ja kuului sittemmin jälleen Numidiaan. Se oli piirikunnan keskus, josta tuli municipium viimeistään vuonna 305, ja myöhemmin se sai ehkä colonian aseman. Thibiliksessä oli 400-luvulla piispanistuin. Kaupunki autioitui pääosin Bysantin aikana.

1900-luvun alussa tehdyissä kaivauksissa löydettiin forumin, capitoliumin, porttien, riemukaaren, temppelien, kirkkojen ja asuintalojen rauniot. Alueella on myös bysanttilainen linnoitus. Suurin osa löydetyistä esineistä on Guelman museossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vestiges de la ville romaines Thibilis *Direction du Tourisme et de l’Artisanat Guelma*. Viitattu 16.4.2024.
2. 1 2  Thibilis or Tibilis (Announa) Algeria *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Viitattu 16.4.2024.
3. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski spravotšnik, tom 1*, s. 317. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
**Dagbjört Hákonardóttir** (s. 14. heinäkuuta 1984 Reykjavík) on islantilainen sosiaalidemokraattisen liiton poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Islannin parlamentissa Alþingissä syyskuusta 2023 lähtien.

Dagbjört opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 2008 ja maisteriksi vuonna 2010. Vuosina 2003–2006 hän istui sosiaalidemokraattisen liiton nuorisojärjestön hallituksessa sekä vuosina 2005–2007 Islannin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa ja hallituksessa. Hän työskenteli vuosina 2008–2010 Islannin liikenneministeriössä, vuonna 2010 ulkoasiainministeriössä, vuosina 2010–2014 velallisten oikeusasiamiehen kansliassa, vuosina 2015–2018 kaupunkilaisten oikeusasiamiehen kansliassa, vuosina 2017–2018 Reykjavíkin kaupunginjohtajan ja -sihteerin kansliassa ja vuosina 2018–2023 Reykjavíkin kaupungin henkilötietosuojeluvastaavana.

Dagbjört nousi kansanedustajaksi syyskuussa 2023 Helga Vala Helgadóttirin erottua Alþingistä. Hän toimii parlamentin yleis- ja opetusvaliokunnassa sekä Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-delegaation jäsenenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dagbjört Hákonardóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi Íslands.  Arkistoitu 16.4.2024. Viitattu 16.4.2024. (islanniksi)
2. ↑  Þórður Snær Júlíusson: Helga Vala að hætta á þingi – Hefur ekkert með Kristrúnu að gera *Heimildin*.  2.9.2023.  Arkistoitu 16.4.2024. Viitattu 16.4.2024. (islanniksi)
Ludvig Nordström
**Ludvig Nordström** (1882–1942) oli ruotsalainen kirjailija, jonka tyyli on realismia. Hän kuvaa synnyinseutuaan Norlantia. Osalle tuotannosta on leimallista mystissävyinen "totalismi", joka on yhdistelmä vapaamielistä kristinuskoa, kehitysoppia ja uskoa tekniikan hyödyllisyyteen. Hän käytti nimitystä vuodesta 1916, mutta lienee omaksunut sen vuonna 1910 ranskalaiselta kirjailijalta Paul Adamilta.

Nordström teki keväällä 1938 Ruotsin yleisradion toimeksiannosta seitsemän viikkoa kestäneen automatkan tutustuakseen Ruotsin maaseudun asunto- ja väestöoloihin. Kerätyn aineiston pohjalta syntyi radioesitelmiä, ja Nordström julkaisi havaintonsa myös 435-sivuisena kuvitettuna kirjana nimellä *Lort-Sverige* (*Lanta-Ruotsi*).

Nordströmin puoliso oli kirjailija Marika Stiernstedt. Nordströmin tuotantoa tekee tunnetuksi Ludvig Nordström sällskapet, ja hänen muistokseen on perustettu Ludvig Nordström -palkinto. Härnösandin Östanbäckenin kaupunginosassa on Ludvig Nordströms gata.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Lloyd-George*, suomennos alkuteoksen toisesta painoksesta, Gummerus, 1918.
* *Tuomas Lack*, suom. Yrjö Gustafson, Kansanvalta, 1928.
* *Päivä elämää: hieman arkipäivän demokratiaa* (*En dag av mitt liv*), suom. Ilmari Heikinheimo. Tammi, 1943.

Lähteet
-------

1. ↑  Nordström, Ludvig. Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 123
2. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Nordström, Ludvig", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 535. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
3. ↑  Sverker Sörlin, Ludvig A Nordström, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 15.7.2021 (ruotsiksi)
4. ↑  Yrjö Similä: Räikeä kuvaus Ruotsin maalaisseutujen asunto- ja väestöoloista. "Lort-Sverige" kirjailija Ludvig Nordströmin tutkimana, Helsingin Sanomat, 8.1.1939, nro 6, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Figma** on käyttöliittymien suunnitteluun tarkoitettu ryhmätyösovellus.
Figma keskittyy käyttöliittymän ja käyttökokemuksen suunnitteluun, painottaen reaaliaikaista yhteistyötä ja käyttäen erilaisia vektorigrafiikan muokkaus- ja prototyyppityökaluja. Ohjelmistolla on mahdollisuus suunnitella web- ja mobiilisovelluksia ja macOS- ja Windows-työpöytäsovelluksiin on erillinen tuki.

Dylan Field ja Evan Wallace aloittivat Figman kehittämisen ja perustivat 2012 saman nimisen yrityksen ohjelmistoa kehittämään.
Ohjelmisto julkaistiin suljettuun beta/preview-vaiheeseen 2015.

Figma on noussut kilpailijaksi Adobe XD:lle. Syyskuussa 2022 Adobe tarjosi Figmasta 20 miljardia dollaria ja sallisi Fieldin jäädä toimitusjohtajaksi.

Sekä Yhdysvaltain kauppakomissio että Euroopan komissio tutkivat yrityskaupan vaikutusta kilpailuun.
Adobe peruutti ostotarjouksensa joulukuussa 2023 EU:n ja Britannian regulaattorien painostuksen vuoksi. Tämän johdosta Adobe joutuu maksamaan Figmalle miljardi dollaria sopimussakkoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jordan Crook: Figma gets $40 million Series C to put design tools in the cloud *TechCrunch*.  14.2.2019. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Josh Constine: 23-Year-Old’s Design Collaboration Tool Figma Launches With $14M To Fight Adobe *TechCrunch*.  3.12.2015. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Annie Palmer: Adobe shares plunge on deal to acquire design platform Figma for $20 billion *CNBC*. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Tom Warren: Adobe to acquire Figma in a deal worth $20 billion *The Verge*.  15.9.2022. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  DOJ takes aim at Adobe's $20 billion deal *POLITICO*. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  EU regulators to assess Adobe's $20bn acquisition of Figma *NS Business*.  16.2.2023. Viitattu 22.4.2023. (englanniksi)
7. ↑
Tiedosto:File:Archaeological excavations in Porvoo 1967 (JOKAÖN3A D07-2).tifArkeologisia kaivauksia Porvoon Pikku Linnamäellä touko-kesäkuussa 1967.
**Anna-Liisa Hirviluoto** (16. helmikuuta 1929 Helsinki – 23. huhtikuuta 2000) oli arkeologi, joka toimi Museoviraston ja sen edeltäjän Muinaistieteellisen toimikunnan tehtävissä 35 vuotta.

Hirviluodon vanhemmat olivat sotilasmestari Simo Hirviluoto (aiemmin Lång) ja Martta Kasurinen. Hän valmistui historian opettajaksi, mutta 1957 hänestä tuli Muinaistieteellisen toimikunnan esihistoriallisen osaston amanuenssi ja 1972 tapahtuneen Museoviraston perustamisen jälkeen sen esihistorian toimiston tutkija ja välillä vt. osastopäällikkö.

Hirviluodon erikoisalaa oli 1960-luvulla yhteydenpito tieviranomaisiin muinaismuistolain rauhoittamien esihistoriallisten kohteiden tiimoilta, esimerkiksi Porvoon ohitustien ja Porvoon Linnavuoren sekä Tampereen moottoritien ja Sääksmäen Rapolan linnavuoren tapauksissa. Suomen luonnonsuojeluliitto myönsi Museovirastolle paljolti Hirviluodon toiminnan ansiosta ympäristöpalkinnon 1990 ja 1997 virasto taas otti vastaan hänen ansiostaan Hämeen Heimoliiton kunniakirjan.

Hirviluoto työskenteli myös maankäytön suunnitteluun ja kaavoituksiin liittyvissä muinaisjäännöksiä koskeneissa kysymyksissä. Tutkijana hän paneutui rautakauteen, tehden kaivauksia etenkin Varsinais-Suomessa kuten Yläneen viikinkikalmistossa, josta hän ei kuitenkaan ehtinyt julkaista toivomaansa perusteellista selvitystä. Hirviluoto tunnettiin myös aktiivisena pohjoismaiseen yhteistyöhön osallistuvana arkeologina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Matti Huurre: *Hirviluoto, Anna-Liisa. Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivu 7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Yleisurheilukisat Tampereen stadionilla vuonna 1991. Joukon ensimmäisenä on Päivi Tikkanen ja toisena Carita Sunell.
**Paula Carita Sunell** (myöh. **Sunell-Niskanen**, s. 29. elokuuta 1968 Helsinki) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti vuoteen 1991 saakka Forssan Salamaa ja sittemmin Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensivat Jaakko Mikola, Harri Merta ja Lasse Mikkelsson. 

Sunell sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa Sevillassa 1991 viidenneksi 3 000 metrillä ajalla 8.56,11. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2015 saakka, jolloin Sandra Eriksson juoksi ajan 8.54,06. Maastojuoksun MM-kisoissa Sunell sijoittui 58:nneksi Amorebietassa 1993. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1988–1992 ja voitti hallimaaottelussa 1 500 metriä Tukholmassa 1990.

Sunell saavutti Kalevan kisoissa 1 500 metrillä hopeaa 1990 ja 1992 sekä pronssia 1988 ja 1989. Hän voitti tiejuoksun 15 kilometrin Suomen mestaruuden 1993. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 1991 ja 1992, hopeaa 1994 ja pronssia 1989. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 1 500 metrillä kultaa 1990 ja pronssia 1988. 3 000 metrillä hän voitti Suomen mestaruuden 1989, 1990 ja 1991.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **800 m** | 2.05,66 | Lahti | 1989 |
| **1 500 m** | 4.12,95 | Helsinki | 1988 |
| **3 000 m** | 9.07,74 | Tampere | 1990 |

### Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **1 500 m** | 4.15,86 | Tukholma | 1990 |
| **3 000 m** | 8.56,11 | Sevilla | 1991 |

Lähteet
-------

* Carita Sunell Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Nieminen, Mikko : Pavel Maslák ja Ali Kaya juoksivat kisaennätyksen  7.3.2015. yleisurheilu.fi:  SUL. Viitattu 14.3.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Tuti Jusupova** (ven. Тути Юсупова; 1. heinäkuuta 1880? – 27. maaliskuuta 2015) oli uzbekistanilainen nainen, joka väitti olleensa yli 130-vuotias. Todisteena hänen iästään oli syntymätodistus vuodelta 1880 ja passi. Ikää ei kuitenkaan ole varmistettu, eikä Guinnessin ennätysten kirja ole kelpuuttanut häntä todisteiden puutteessa. Mikäli hänen ikänsä osoittautuu paikkansapitäväksi, hän olisi ollut reilusti vanhempi kuin todistetusti maailman vanhimmaksi elänyt Jeanne Calment. Ohjaaja Torenijaz Kalimbetov on vuonna 2010 tehnyt Jusupovasta dokumenttielokuvan *Svidetelnitsa treh vekov* (suom. "Kolmen vuosisadan kokija").

Lähteet
-------

1. ↑  Умерла самая старая жительница Узбекистана Тути Юсупова *UZ24*.  1.4.2015.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 2.4.2015. (venäjäksi)
2. ↑  '128-year-old woman' in Uzbekistan BBC 2009
3. ↑  В Узбекистане сняли документальный фильм о самой старой жительнице планеты  27.09.2010. Regnum.ru.  Arkistoitu 1.9.2013. Viitattu 11.9.2011. (venäjäksi)
**Karan Soni** (s. 8. tammikuuta 1989 New Delhi, Intia) on intialais-yhdysvaltalainen näyttelijä.

Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli elokuvassa *Safety Not Guaranteed* (2012), jonka jälkeen hän on näytellyt päärooleja muun muassa televisiosarjoissa *Betas* (2013) ja *Other Space* (2015).

Soni sai entistä enemmän näkyvyyttä näytellessään Dopinderia supersankarielokuvissa *Deadpool* (2016) ja *Deadpool 2* (2018).

Hän on myös esiintynyt elokuvissa *Ghostbusters* (2016), *Firman pikkujoulut* (2016) ja *Pokémon Detective Pikachu* (2019), ja tällä hetkellä hän näyttelee pääosaa televisiosarjassa *Miracle Workers* (2019–).

Lähteet
-------

1. ↑  Meet Indian-American Actor Karan Soni deccanchronicle.

Aiheesta muualla
----------------

* Karan Soni Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Kalle Einari Heinonen**, vuoteen 1919 **Heinänen** (28. joulukuuta 1898 Jyväskylän maalaiskunta – 1. kesäkuuta 1984 Jyväskylä) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.

Heinosen vanhemmat olivat kirvesmies Kalle Heinänen ja Selma Takala ja puoliso vuodesta 1919 Aino Sigrid Hanhinen. Vuorineuvos Juhani Heinonen oli heidän poikansa. Heinonen toimi ensin asesepän oppipoikana, opintomatkat Yhdysvaltoihin hän teki 1932 ja 1952. Heinonen oli sähköasentaja 1917, sitten monttööri ja ylimonttööri Schaumanin vaneritehtaalla 1922–1923, Jyväskylän radioaseman perustajia ja kuuluttaja 1925–1927, Sähköverstas Kalle Kerttusen toinen osakas 1924 ja omistaja vuodesta 1929, Keski-Suomen Auto -yrityksen perustaja 1929 ja Are-yhtiön perustaja, toimitusjohtaja 1938–1966 ja hallituksen puheenjohtaja 1938–1979. Heinonen oli myös Oro- ja Sähköliikkeiden-yhtiöiden perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja ja Jyväskylän Liikenne -yhtiön hallituksen puheenjohtaja 1953–1980. Keski-Suomen kauppakamarin puheenjohtajana hän toimi 1951–1965. Kauppaneuvoksen arvon Heinonen sai 1961.

Kalle Heinonen sai Jyväskylä-mitalin ensimmäisten joukossa 1967. Kaksi muuta palkittua olivat akateemikko Alvar Aalto ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Eino Palander.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Kalle Heinonen Viitattu 11.9.2021.
2. ↑  Vuoden 2021 Jyväskylä-mitali myönnettiin Jyväskylän kaupungin koronajäljitystiimille. (Arkistoitu – Internet Archive) Jyväskylän kaupunki, 22.3.2021. Viitattu 11.9.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Le Nevé vuonna 2010
**Mélissa le Nevé** (s. 1989) on ranskalainen kiipeilijä. Hän kiipesi 9a-vaikeustasoisen reitin, *Action Directen,* ensimmäisenä naisena. Reitin on kiivennyt alle 30 kiipeilijää. Vaikein hänen kiipemänsä boulder-reitti on ollut 8B+ vaikeustasoinen *Mécanique élémentaire*.

Le Nevé aloitti kiipeilyn 15-vuotiaana. Hän voitti Ranskanmestaruuden boulderoinnissa vuodesta 2010 vuoteen 2013. Maailmancupeista hän voitti hopeaa vuonna 2013 ja 2016. Hän lopetti kilpailuihin osallistumisen vuonna 2016 ja on sittemmin keskittynyt ulkokivillä kiipeilyyn. Vuonna 2015 hän kiipesi Big Five -nimisen kokoelman reittejä Fontainebleaussa Ranskassa. Big Fiveen kuuluu viisi 7C-8A -vaikeustasoista reittiä. Le Nevé oli ensimmäinen reitit kiivennyt nainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Melissa LE NEVE *digitalrock.de*. digital ROCK. Viitattu 20.4.2024.
2. ↑  Melissa Le Nevé est la première femme à gravir Action Directe (9a) *lacrux.com*.  21.5.2020. Viitattu 20.4.2024.
3. 1 2  Slavsky, Bennett: Mélissa Le Nevé Sends Action Directe (9a/5.14d) *climbing.com*.  26.5.2020. Viitattu 20.4.2024.
4. ↑  Mélissa Le Nevé becomes first woman to boulder 8B+ at Fontainebleau *planetmountain.com*.  23.3.2017. planetmountain. Viitattu 20.4.2024.
5. ↑  Pohl, Björn: Melissa Le Nevé climbs Big Five *ukclimbing.com*.  20.4.2024. UKC. Viitattu 20.4.2024.