recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Entressen kirjasto** on Espoon keskuksessa Entresse-kauppakeskuksessa sijaitseva Espoon kaupunginkirjaston palvelupiste. Suvelan kirjasto -nimellä vuonna 1978 toimintansa aloittanut, 630 neliömetrin kokoinen Keski-Espoon kirjasto muutti uusiin tiloihin huhtikuussa 2009. Se on lainausmäärissä mitattuna Espoon kaupunginkirjaston neljänneksi vilkkain palvelupiste.

Historia
--------

Espoon ensimmäinen kirjasto perustettiin Espoon keskukseen 1860-luvulla. Kirjasto aloitti toimintansa Espoon kirkon sakastissa. Vuonna 1873 kirjasto siirtyi Lagstadin kansakoululle, josta kirjasto muutti vuonna 1954 Lagstadin uuteen koulurakennukseen. Espoon kirjastolaitosten yhdistyttyä vuonna 1962 suomenkielisestä kantakirjastosta tuli uusi pääkirjasto ja ruotsinkielinen kirjasto muuttui Lagstadin sivukirjastoksi. 

Tuomarilan kansakoululle oli perustettu vuonna 1960 suomenkielinen piirikirjasto. Vuonna 1978 Lagstadin ja Tuomarilan kirjastot yhdistyivät Suvelan kirjastoksi, joka sai tilat Suvelan koulusta. 1990-luvun alussa Suvelan kirjaston nimi muutettiin Keski-Espoon kirjastoksi. Myös Suvelan koulun nimi muuttui Keski-Espoon kouluksi.

Toiminta
--------

Entressen kirjasto on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. Entressen kirjasto on Espoon keskuksen aluekirjasto.

Entressen kirjasto
------------------

Kirjasto numeroina vuonna 2010

* Lainaus: 560 055 nidettä.
* Kokoelma: 78 387 nidettä.
* Kävijät: 389 630 kävijää.

Kuvia
-----

* Entressen kirjasto sijaitsee kauppakeskus Entressen 3. kerroksessa. Kirjaston tilat näkyvät Siltakadun toiselta puolelta otetun kuvan yläosassa vasemmalla.Entressen kirjasto sijaitsee kauppakeskus Entressen 3. kerroksessa. Kirjaston tilat näkyvät Siltakadun toiselta puolelta otetun kuvan yläosassa vasemmalla.
* Sisänkäynti kirjaston tiloihin.Sisänkäynti kirjaston tiloihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Espoon kaupunginkirjaston toimintakertomus 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Entressen kirjasto
* Espoon kaupunginkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kanadalaisprikaati** (ukr. Канадсько-українська бригада, *Kanadsko-ukrajinska bryhada*) on Ukrainassa toimiva sotilasosasto, joka koostuu pääsääntöisesti kanadalaisista.

Historia
--------

Maaliskuussa 2022 uutisoitiin, että Ukrainaan oli pyrkimässä 550 taistelijaa Kanadasta. Tämän johdosta Ukrainan asevoimissa aloitettiin toimenpiteet, joilla muodostettaisiin kanadalaisille oma prikaati. Ukrainalaiset diplomaatin Kanadassa saivat apua entiseltä liberaalipuolueen kansanedustajalta, Borys Vžesnevskyilta. Myös ontariolainen liikemies Chris Ecklund on avustanut vapaaehtoisten lähdössä Ukrainaan.

Prikaatin pestautuneet kanadalaiset ovat saapuneet joko yksin tai pienissä ryhmissä. Saapuneiden kanadalaisten taistelukokemus vaihtelee täysin nollasta veteraaneihin. Kanadan viranomaisilla ei ole tietoa siitä, montako henkilöä on lähtenyt maasta pestautuakseen prikaatiin.

Toiminta ja reaktioita
----------------------

Kanadalaisprikaati koostuu kuudesta joukkueesta:

* 1. joukkue: humanitäärinen apu
* 2. joukkua: ei-tappava sotilasapu
* 3. joukkue: koulutus
* 4. joukkue: rekrytointi
* 5. joukkue: tiedustelu
* 6. joukkue: hallinnollinen tuki

Prikaati toimii Ukrainan kansainvälisen legioonan alaisuudessa ja sen päämaja sijaitsee Kiovassa.

Kanadan asevoimat kielsi maaliskuun lopulla täysi- ja osa-aikaisessa palveluksessa olevia sotilaitaan liittymästä prikaatiin, koska näitä voitaisiin kiinni jäämisen jälkeen käyttää Venäjän propagannassa. Prikaatin muodostamisen aikoihin Kanadan silloinen puolustusministeri Anita Anand sanoi, että maan kansalaisten tulisi edelleen välttää Ukrainaan matkustamista kaikissa olosuhteissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Exclusive: So many Canadian fighters in Ukraine, they have their own battalion, source says *National Post*.  9.3.2022. Viitattu 26.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Canadians fighting in Ukraine, despite no monitoring from government, speak out on war and loss *CTVNews*.  26.1.2023. Viitattu 26.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  About *Canadian-Ukrainian Brigade (CUB)*.  2023. Viitattu 26.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Canada bars its soldiers from joining Ukraine’s foreign legion *The Guardian*.  24.3.2022. Viitattu 26.3.2023. (englanniksi)
Paraisten maalaiskunnan vaakuna (1952–1966)
**Paraisten maalaiskunnan vaakuna** oli Paraisten maalaiskunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa pitäjän historiasta ja kunnan sijainnista. Porttiholvinen muuri on peräisin isonvihan aikaisesta nostoväen lipusta, ja sen kuva-aihe viittaa *Paraisten porttiin*, etelään kohti saariston pääväylää vievään kapeikkoon. Simpukat symboloivat sekä runsaita kalkkikiviesiintymiä että paikkakunnan sijaintia meren äärellä.

Vaakunan selitys on "punaisessa kentässä nouseva, reunoihin ulottuva, porttiholvilla varustettu muuri, jonka yläpuolella kolme simpukkaa; kaikki kultaa." Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Paraisten maalaiskunnan valtuusto hyväksyi sen 24. toukokuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti sen käyttöön 12. joulukuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1967 Paraisten maalaiskunnan liityttyä Paraisiin.

Lähteet
-------

* *Suomen kunnallisvaakunat*, s. 150. Suomen Kunnallisliitto, 1982. ISBN 951-773-085-3.
* Sisäasiainministeriön vahvistamat kaupunkien, kauppaloiden ja kuntien vaakunat I:11 Paraisten kunta Kansallisarkiston digitaaliarkisto.  [vanhentunut linkki]
Arthur Spåre
**Arthur Robert Gustav Spåre** (8. toukokuuta 1862 Helsinki – 12. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri ja Kuopion läänin kuvernööri.

Spåren vanhemmat olivat eversti, senaattori ja salaneuvos Knut Robert Karl Walfrid Spåre (1831–1903) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Beata Fredrika Matilda Cronholm (1835–1868). Hän kävi Haminan kadettikoulua 1877–1881 ja Hänen Majesteettinsa Keisarin paašikoulua Pietarissa 1881-1885. Hänestä tuli kamaripaaši 1884 ja kornetti 1885. Spåre aloitti sotilasuransa Keisarinna Aleksandra Feodorovnan ulaanirykmentissä. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1889, aliratsumestariksi 1894, ratsumestariksi 1897 ja everstiksi 1906. Spåre osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1888, edustaen Stjerncrantz-sukua. 

Spåre määrättiin joulukuussa 1912 Venäjän sisäasiainministeriön palvelukseen asetettuna Henkivartioväen ratsuväkeen. Hän toimi Kuopion läänin kuvernöörinä 1913–1917. Kenraalimajuriksi Spåre ylennettiin joulukuussa 1913. Hän erosi sotapalveluksesta ja kuvernöörin virasta helmikuun vallankumouksen jälkeen huhtikuussa 1917. Suomen sisällissotaan Spåre osallistui valkoisten puolella Savon rintamalla.

Arthur Spåren veli oli kenraalimajuri ja Hämeen läänin kuvernööri Rafael Spåre (1864–1943).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  SKS Biografiakeskus : Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 : Spåre, Arthur Robert Gustav
2. 1 2 3  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 15.10.1937, nro 278, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685-1691.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kuopion läänin maaherrat ja kuvernöörit (1831–1997) |
| --- |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1831–1917) | 
* Sackleen (1831–1833)
* Ramsay (1833–1854)
* Federley (1854–1855)
* Furuhjelm (1855–1862)
* Antell (1862–1866)
* von Essen (1866–1873)
* von Kraemer (1873–1884)
* Järnefelt (1884–1888)
* Aminoff (1888–1899)
* Åkerman (1899-1900)
* Krogius (1900–1903)
* Bergh (1903–1905)
* Stenius (1905–1911)
* Tawaststjerna (1911–1913)
* Spåre (1913-1917)

 | Kuopion läänin vaakuna |
|  |
| Suomi (1917–1997) | 
* von Hellens (1917–1918)
* Ignatius (1918–1940)
* Heikkinen (1940–1950)
* Riikonen (1950–1960)
* Mantere (1960-1966)
* Hölttä (1966–1978)
* Hjerppe (1978–1993)
* Martikainen (1993–1997)

 |

 |
**Asmir Kolašinac** (serb. Асмир Колашинац, s. 15. lokakuuta 1984 Skopje, Makedonia) on serbialainen kuulantyöntäjä.

Kolašinac sijoittui kuudenneksi Bangkokin universiadeissa 2007. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan MM-hallikisoissa 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli yhdeksäs. Vuonna 2011 hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa ja oli 11:s Daegun MM-kilpailuissa.

Kolašinac karsiutui loppukilpailusta Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 20,36. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,71. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 tuloksella 20,62. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui loppukilpailusta. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 20,55. Sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 20,90. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs.

Kolašinac sijoittui viidenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017, Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018, Berliinin EM-kilpailuissa 2018, sisäratojen EM-kilpailuissa Glasgow'ssa 2019, Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Välimeren kisoissa ja oli kahdeksas Münchenin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

Kolašinac on voittanut Serbian-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2018 ja 2019 sekä sisäradoilla 2013, 2014, 2017, 2018, 2019 ja 2022. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi 2010 ja 2012. Hän työnsi ulkoratojen ennätyksensä 21,58 Belgradissa 27. heinäkuuta 2015. Hallissa hän on työntänyt Serbian ennätyksen 21,06 Belgradissa 28. joulukuuta 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Asmir Kolašinac *sports-reference.com*.  Arkistoitu 28.9.2009. Viitattu 28.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Asmir Kolašinac Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑  Athletics - Asmir KOLASINAC *the-sports.org*. Viitattu 25.8.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Asmir Kolašinac Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Álvaro Odriozola Arzallus** (s. 14. joulukuuta 1995 San Sebastián, Gipuzkoa) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelaa oikeana laitapuolustajana ja edustaa espanjalaisseura Real Madridia.

Odriozola on Real Sociedadin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 16. tammikuuta 2017 Primera Divisiónin ottelussa Málagaa vastaan. Hän pelasi kahden kauden aikana 50 ottelua La Ligassa ja kuusi ottelua Eurooppa-liigassa, jossa hän teki yhden maalin. Kesällä 2018 hän siirtyi Real Madridiin, jossa hän on pelannut kahden kauden aikana La Ligassa 18 ottelua ja Mestarien liigassa neljä ottelua. Kevätkaudella 2020 hän pelasi lainalla saksalaisseura Bayern Münchenissä kolme ottelua Bundesliigassa sekä yhden cup-ottelun ja yhden Mestarien liigan pelin. Bayern voitti kaikki nämä kilpailut.

Odriozola kuului alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa saavuttaneeseen Espanjan joukkueeseen vuonna 2017. Miesten maajoukkueessa hän debytoi 6. lokakuuta 2017 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Hänet nimettiin Espanjan 23 pelaajan miehistöön kesän 2018 MM-kilpailuihin mutta hän ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Odriozola: Álvaro Odriozola Arzalluz *BDFutbol*. Viitattu 22.5.2018. (espanjaksi)
2. 1 2 3 4  Álvaro Odriozola Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Badallo, Óscar: Zubieta, una ’fábrica’ de laterales diestros *Marca*.  16.11.2017. Unidad Editorial. Viitattu 22.5.2018. (espanjaksi)
4. ↑  Squad *UEFA.com*. UEFA. Viitattu 22.5.2018. (englanniksi)
5. ↑  Ortego, Enrique: Al Mundial con nota alta *Marca*.  6.10.2017. Unidad Editorial. Viitattu 22.5.2018. (espanjaksi)
6. ↑  Badallo, Óscar: El emotivo mensaje de Odriozola: "De La Concha al Mundial" *Marca*.  21.5.2018. Unidad Editorial. Viitattu 22.5.2018. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Álvaro Odriozola BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Real Madrid – Primera División
1 Courtois |
2 Carvajal |
3 Militão |
4 Alaba |
5 Bellingham |
6 Nacho |
7 Vini Jr. |
8 Kroos |
10 Modrić |
11 Rodrygo |
12 Camavinga |
13 Lunin |
14 Joselu |
15 Valverde |
16 Odriozola |
17 Vázquez |
18 Tchouaméni |
19 Ceballos |
20 García |
21 Brahim |
22 Rüdiger |
23 Mendy |
24 Güler |
25 Arrizabalaga |
Valmentaja Ancelotti

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 De Gea |
2 Carvajal |
3 Piqué |
4 Nacho |
5 Busquets |
6 Iniesta |
7 Saúl |
8 Koke |
9 Rodrigo |
10 Thiago |
11 Vázquez |
12 Odriozola |
13 Arrizabalaga |
14 Azpilicueta |
15 Ramos |
16 Monreal |
17 Aspas |
18 Alba |
19 Costa |
20 Asensio |
21 Silva |
22 Isco |
23 Reina |
Valmentaja Hierro
**Alessia Mia Teresa Russo** (s. 8. helmikuuta 1999 Maidstone) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa EM-kilpailujen 2022 päättyessä 13 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.

Russo on edustanut Englannin Superliigassa Manchester Unitedia vuodesta 2020. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Pohjois-Carolinan yliopiston Tar Heels -joukkueessa vuosina 2017–2019.

Russo saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja pelasi myös alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Hän pelasi Englannin naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020. Hän teki ensimmäiset maalinsa naisten maajoukkueessa marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Latviaa vastaan tehdessään hattutempun 11 minuutissa. Neljännen maajoukkuemaalinsa hän teki kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa. Hän tuli joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa vaihdosta kentälle ja teki neljä maalia: yhden alkulohko-ottelussa Norjaa, kaksi alkulohko-ottelussa Pohjois-Irlantia ja yhden välierässä Ruotsia vastaan..

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  A. Russo *Soccerway*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Alessia Russo *England Football*. The FA. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  2019 Women's Soccer Roster – Alessia Russo University of North Carolina at Chapel Hill Athletics. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Spencer, Jamie: Alessia Russo wins Euro 2022 goal of the tournament *90min*.  5.8.2022. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Sanders, Emma: Women's European Championship - Final: England – Germany 2–1 (AET)  31.7.2022. BBC. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)

  

Englannin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Earps |
2 Bronze |
3 Daly |
4 Walsh |
5 Greenwood |
6 Bright |
7 Mead |
8 Williamson |
9 White |
10 Stanway |
11 Hemp |
12 Carter |
13 Hampton |
14 Kirby |
15 Stokes |
16 Scott |
17 Parris |
18 Kelly |
19 England |
20 Toone |
21 Roebuck |
22 Wubben-Moy |
23 Russo |
Valmentaja Wiegman

Englannin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Earps |
2 Bronze |
3 Charles |
4 Walsh |
5 Greenwood |
6 Bright |
7 James |
8 Stanway |
9 Daly |
10 Toone |
11 Hemp |
12 Nobbs |
13 Hampton |
14 Wubben-Moy |
15 Morgan |
16 Carter |
17 Coombs |
18 Kelly |
19 England |
20 Zelem |
21 Roebuck |
22 Robinson |
23 Russo |
Valmentaja Wiegman
**Nunnatasku** (*Oenanthe pleschanka*) on kivitaskua muistuttava varpuslintu, jonka kuvaili ja nimesi Ivan Lepjohin vuonna 1770.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 14–16½ cm ja paino keskimäärin noin 18–20 g, eli se on kivitaskun kokoinen. Vanha juhlapukuinen koiras on helppo tuntea värityksensä perusteella: sen selkä, siivet, naama ja kurkku ovat mustat. Niska, päälaki ja vatsapuoli valkeat sekä pyrstössä on kivitaskumainen mustavalkea kuviointi. Naaras ja nuori lintu ovat päältä harmaita ja alta vaaleita.

Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain osittainen.

Esiintyminen
------------

Nunnataskun pääasiallinen esiintymisalue on Keski-Aasia. Euroopassa sitä tavataan Mustanmeren pohjoispuolella ja Tonavan suiston tuntumassa. Kyproksella elää kyproksentasku (*O. cypriaca*), jota aikaisemmin pidettiin nunnataskun alalajina. Euroopan populaation koko on 64 000–270 000 yksilöä.

Satunnaisia havaintoja on tehty muun muassa Suomessa, jossa laji on tavattu yli 30 kertaa. Suomen ensihavainto tehtiin 19.10.1979 Lemlandin Lågskärillä. Viime vuosina laji on havaittu joitakin kertoja vuosittain.

Laji talvehtii Itä-Afrikassa.

Elinympäristö
-------------

Nunnatasku asuu vuorten karuilla rinteillä ja kivikkoisilla ylängöillä.

Lisääntyminen
-------------

munia *Oenanthe pleschanka*
Pesä on tavallisesti maakolossa, kiven alla tai rakennuksessa. Munia on 4–6, joita naaras hautoo 2 viikkoa. Poikaset jättävät pesän 13–14 päivää vanhoina.

Ravinto
-------

Ravintona ovat pääasiassa maassa liikkuvat selkärangattomat, joskus myös kasvillisuudessa elävät selkärangattomat.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Oenanthe pleschanka* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.2.2014. (englanniksi)
2. ↑  Lars Svensson 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppinen, Sakari ym. 1986: Nunnatasku *Oenenthe pleschanka* tavattu Suomessa\*. – Lintumies 1.1986 s. 33–34. LYL.
* Laine, Lasse J. 1986: Nunnatasku *Oenanthe pleschanka* Hangossa\*. – Lintumies 1.1986 s. 34–36. LYL.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Oenanthe pleschanka | 
* Wikidata: Q763538
* Wikispecies: Oenanthe pleschanka
* ADW: Oenanthe\_pleschanka
* ARKive: oenanthe-pleschanka
* Avibase: ABEA7663572355A6
* BirdLife: 22710308
* BOLD: 52622
* CoL: 6SJPR
* BOW: piewhe1
* eBird: piewhe1
* Euring: 11470
* Fauna Europaea: 97198
* Fauna Europaea (new): 27cff172-02a0-4fef-96a4-cca4057a9b7b
* GBIF: 5231233
* iNaturalist: 12830
* IRMNG: 11369445
* ITIS: 561663
* IUCN: 22710308
* NBN: NHMSYS0000530515
* NCBI: 391712
* TSA: 12310
* Xeno-canto: Oenanthe-pleschanka

 |
|  |
| Motacilla pleschanka | 
* Wikidata: Q109557038
* EUNIS: 8753
* GBIF: 7463417

 |

 |
**Lepanto** oli Espanjan laivaston vuonna 1930 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Churruca-luokka*
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1928. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 7. elokuuta 1930.

Palvelus
--------

Espanjan sisällissodan alussa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkemiseen, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. Kapinallisten ilmahyökkäyksessä 5. elokuuta 1936 alus vaurioitui vain muutamaa tuntia ennen kuin Convoy de la Victoriaksi nimetty saattue läpäisi sulun. Syyskuussa alus liittyi laivueeseen, joka lähti Biskajanlahdelle tukeakseen tasavaltalaisten pohjoisrintamalla eristykseen jääneitä joukkoja. Pääosan vuodesta 1937 alus oli saattuetehtävissä ja eräässä tehtävässä se osallistui Cape Cherchellin taisteluun.

Cape Palosin taistelussa alus saattoi kahden muun hävittäjän kanssa risteilijä *Libertadia*. Hävittäjät laukaisivat torpedonsa kohti hyökänneitä tasavaltalaisia, jolloin risteilijä *Baleares* upposi.

Alus poistettiin palveluksesta 24. toukokuuta 1957 ja romutettiin seuraavana vuonna.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish destroyer Lepanto

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lepanto

*Churruca*-luokan hävittäjät

|  |  |
| --- | --- |
| I erä | *Churruca* - *Alcalá Galiano* - *Sánchez Barcáiztegui* - *Almirante Ferrándiz* - *José Luis Díez* - *Lepanto* - *Almirante Valdés* - *Churruca* - *Alcalá Galiano* |
| II erä | *Almirante Antequera* - *Almirante Miranda* - *Gravina* - *Escaño* - *Ulloa* - *Jorge Juan* - *Císcar* |
| III erä eli Liniers-luokka | *Liniers* - *Álava* |
| Argentiinan laivasto | *ARA Cervantes* - *ARA Juan de Garay* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Alsedo-luokka – Seuraaja: Melilla-luokka |
**Christel Julie Emmanuela Holch Jacobsen** (2. huhtikuuta 1886 Aalborg – 8. maaliskuuta 1969 Skagen) oli tanskalainen näyttelijä.

Kauppiaan perheeseen syntynyt Christel Frost valmistui Kuninkaallisen teatterin näyttelijäkoulusta ja työskenteli ensimmäisen aviomiehensä Jens Holchin kuoltua Aarhusin teatterissa vuosina 1908–1913. Vuonna 1911 hän meni naimisiin teatteriohjaaja Jacob Jacobsenin kanssa. Holch Jacobsenin ensimmäinen elokuva oli *Den lille hornblæser* vuonna 1909. Hän työskenteli Nordisk Filmillä vuosina 1912–1915 esiintyen muun muassa Valdemar Psilanderin vastanäyttelijänä. Hänen viimeinen elokuvansa oli *Den ny husassistent* vuonna 1933.

Holch Jacobsen oli näyttelijä Annelise Jacobsenin ja elokuvaohjaaja Johan Jacobsenin äiti. Hänen sisarensa Ellen Rassow oli myös näyttelijä.

Elokuvia
--------

* *Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus*, 1914

Lähteet
-------

1. 1 2  Dansk film database *danskefilm.dk*. Viitattu 1.10.2017.
2. 1 2  Det Danske Filminstitut: Filmdatabasen *dfi.dk*. Viitattu 1.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Christel Holch (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**España** oli Espanjan laivaston vuonna 1912 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: España-luokka*
7. tammikuuta 1908 annettu laivastolaki vahvisti aluksen valmistuksen. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1912 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1913.

Palvelus
--------

Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle. Vuonna 1915 alus ylitti Atlantin osallistuakseen Panaman kanavan avajaisiin, joihin osallistui Euroopasta ainoastaan Espanjan ja Portugalin laivastojen aluksia.

Alus ajoi karille 26. elokuuta 1923 Cape Tres Forcasissa ja romutettiin osittain paikalla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish battleship España

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985 s. 378

*España*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *España* - *Alfonso XIII* - *Jaime I* |
| Edeltäjä: *Pelayo* – Seuraaja: Reina Victoria Eugenia -luokka |
Schwarz vuonna 1964
**Frederick Charles Schwarz** (15. tammikuuta 1913 – 24. tammikuuta 2009) oli australialainen lääkäri ja antikommunistinen aktivisti. Hän perusti Christian Anti-Communism Crusade (CACC) -järjestön ja johti sitä aina 1990-luvulle.

Schwarz oli syntyisin Brisbanesta Australiasta. Hänen isänsä oli Wienin juutalainen, joka muutti Australiaan 1905 ja kääntyi kristinuskoon ja ryhtyi helluntalaissaarnaajaksi. Fred Schwarz opiskeli Queenslandin yliopistossa kaksi tutkintoa. Hän erikoistui psykologiaan ja piti omaa vastaanottoa Sydneyn lähiössä.

Schwarzin ryhtymiseen kommunismin vastustajaksi vaikutti väittely vuonna 1940 australialaisen kommunistin kanssa, jonka jälkeen hän alkoi opiskella marxismi-leninismiä oppiakseen kaiken vastustajistaan. Schwarz teki useita kommunismia vastustavia puhekiertueita Yhdysvalloissa 1950-luvulla ja siirtyi Kaliforniaan 1960. Hän perusti CACC:in 1960-luvulla ja johti sitä aina 1990-luvun loppupuolelle.

Schwarz kirjoitti kommunismia vastustavaa uutiskirjettä 40 vuotta ja kirjoitti kolme kirjaa, joista 1960 julkaistu *You Can Trust the Communists (to be Communists)* muodostui bestselleriksi ja myi yli miljoona kappaletta.

Schwarzin antikommunismi perustui kristilliseen arvopohjaan ja vastusti kommunismin jumalattomuutta ja materialismia. Schwarzille kommunismi oli jakamaton monoliitti, jossa ei ollut sisäisiä riitoja ja joka oli vääjäämättä pyrkimässä kohti maailmaherruutta. Schwarz piti kehitysapua ja aseapua kolmannen maailman maille haitallisena ja kannatti niiden lakkauttamista, koska tällöin Neuvostoliitto joutuisi tukemaan näitä maita, mikä kuluttaisi sen resursseja. Sen sijaan hän kannatti uskonnollisten lähetyssaarnaajien värväämistä levittämään antikommunismin sanomaa. Schwarz piti myös 1980-luvun euro-ohjuksia vastustavaa rauhanliikettä ja vihreää liikettä kommunistien salajuonena heikentää kapitalistista leiriä.

Viimeisessä kirjassaan *Beating the Unbeatable Foe: One Man’s Victory over Communism, Leviathan, and the Last Enemy* Schwarz julisti itsensä kommunismin kukistajaksi ystävänsä Ronald Reaganin kanssa.
Schwarz kirjoitti kuolemaansa asti *National Review* -lehteen.

Lähteet
-------

* Crusader Schwarz (Arkistoitu – Internet Archive). *Time*, 9.2.1962.
* Fred Schwarz, RIP (Arkistoitu – Internet Archive). *Christian Today Australia*, 30.1.2009.

### Viitteet

1. ↑  CACC Newsletter 1.7.1982 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fred Schwarz** Wikimedia Commonsissa

* The Schwarz Report (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
208 T16 Pariisin autonäyttelyssä vuonna 2014.
**Peugeot 208 T16** (**208 Type R5**) on vuoden 2011 lopulla esitelty ralliauto, joka esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä. Auto esiteltiin seuraajaksi menestyksekkäälle Peugeot 207 S2000 -mallille.
Auto tarkoitettiin käyttöön R5-ryhmässä, jossa teknisten sääntöjen lisäksi pyrittiin ottamaan huomioon käyttökustannukset. Auton homologaation viivästymisen vuoksi se ei ehtinyt vuoden 2014 WRC2-sarjan alkuun vaan ensimmäinen kilpailu lykkääntyi Sardinian ralliin kesälle.

Autossa on mukana Super 2000 -luokan ominaisuuksia kuten neliveto, viisivaihteinen sekventiaalinen vaihteisto ilman keskitasauspyörästöä. Säännöt määrittivät lisäksi tiettyjen osien hintakaton sekä auton minimipainon. Auton moottori on vaihtunut kaksilitraisesta vapaastihengittävästä moottorista turboahdettuun 1,6-litraiseen moottoriin.

Lähteet
-------

1. 1 2  2013 Peugeot 208 T16 *supercars.net*. Viitattu 3.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  New R5 cars debut in Italy *wrc.com*.  3.6.2014. Viitattu 9.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tulokset eWRC-sivustolla (englanniksi)
* Iniziano i test su asfalto per la Peugeot 208 T16 (italiaksi)
Kyrylo Kovaltšuk jalkapalloseura FK Tom Tomskin vuonna 20. elokuuta 2016
**Kyrylo Serhijovytš Kovaltšuk** (ukr. Кири́ло Сергі́йович Ковальчу́к, kyrill. mold. Кирил Сергеевич Ковалчук, romaniaksi *Chiril Sergheevici Covalciuc*, ven. Кири́лл Серге́евич Ковальчу́к, *Kirill Sergejevitš Kovaltšuk*, s. 11. kesäkuuta 1986 
Beljajevka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Biljajivka, Ukraina) on moldovalais-ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kazakstanin jalkapalloliigassa pelaavaa FK Ordabasyin ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kovaltšukilla on myös Ukrainan ja Moldovan kansalaisuus. Hänen on vanhempi veljensä on jalkapalloilija Serghei Covalciuc.

Lähteet
-------

### Huomioita


### Viitteet

1. ↑  Kyrylo Kovaltšuk FootballFacts.ru-sivustolla (venäjäksi)
2. ↑  Kyrylo Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (romaniaksi)
3. ↑  Kyrylo Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kyrylo Kovaltšuk** Wikimedia Commonsissa

* Kyrylo Kovaltšuk National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
* Kyrylo Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (englanniksi)
* Kyrylo Kovaltšuk Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Väisälänsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Hirvensalmi, MikkeliEtelä-SavoSuomi |
| Vesialue | 
Puulavesi |
| Korkein kohta | 
142 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
35 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Väisälänsaari** eli *Väisälä* on asuttu saari Puulavedessä, Etelä-Savossa. Pääosin saari sijaitsee Hirvensalmen kunnassa, noin 22 kilometriä Hirvensalmen keskustasta pohjoiseen. Saaren koillisosa kuuluu naapurikunta Mikkeliin. Väisälänsaareen johtaa tieyhteys saaren etelä- ja pohjoispäästä.

Väisälänsaaren sisäosissa on maisemansa ja kulttuurihistoriallisten arvojensa vuoksi maakunnallisesti merkittäväksi luokiteltu maisemakokonaisuus. Saaristolaiskylän peltoaukeat ja pääosin 1800- ja 1900-luvuilta olevat rakennukset edustavat tyypillistä perinteistä saaristoasutusta. Rinteillä on säilynyt pieniä latoja ja pihoissa hirsiaittoja. Epäsäännöllisten neliömäisten pihapiirien läpi kulkee vanha kylätie. 

Nimensä saari on saanut ensimmäisten asukkaidensa mukaan. Väisälän ensimmäiset asukkaat olivat Väisäsiä. Ensimmäiset asiakirjatiedot Väisälänsaaren asukkaista löytyvät vuoden 1541 hopeaveroluettelosta. Tuolloin Väisäläsaari oli jakautunut kahteen kylään. Saaren pohjoisosat kuuluvat tuolloin Kynsiänsalon kylään,*lähde?* kun puolestaan eteläpuoliskon alueet muodostivat Väisälän kylän.

Vakituisten asukkaiden ohella Väisälänsaarella on runsaasti kesäasutusta. Saarella sijaitsee noin 300 mökkiä ja kesällä saaren elämä on varsin vilkasta.*lähde?*

Tieyhteydestä huolimatta Väisälänsaari mainitaan saaristokuntia koskevassa valtioneuvoston asetuksessa (1529/2015) Hirvensalmen kohdalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Väisälänsaari *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 29.7.2021.
2. 1 2  Väisälänsaari Etelä-Savon kulttuuriperintötietokanta, esku.fi. Viitattu 29.7.2021.
3. 1 2  Väisälänsaari Kansalaisen karttapaikka, asiointi.maanmittauslaitos.fi. Viitattu 29.7.2021.
4. ↑  Väisälä *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 29.7.2021.
5. ↑  1529/2015 Valtioneuvoston asetus saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osista, joihin sovelletaan saaristokuntaa koskevia säännöksiä *finlex.fi*. Viitattu 29.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Puulan vesistömatkailukartta (1:50 000, pdf, iso tiedosto, 2015) (hirvensalmi.fi)
* Väisälän kyläyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Skultunan messinkiruukki vuonna 2015.
**Skultuna** on taajama Västeråsin kunnan pohjoisosassa Ruotsin Västmanlandin läänissä. Vuoteen 1971 Skultuna oli itsenäinen kunta, jota vastaa nykyinen Skultunan kunnanosa. Se kattaa noin neljänneksen Västeråsin pinta-alasta ja Skultunan taajaman lisäksi Mungan, Romfartunan, Svanån ja Harakerin. Asukkaita kunnanosassa on noin 5 900.

Skultunan taajama on vuonna 1607 perustetun messinkivalimon ympärille muodostunut ruukkiyhdyskunta. Ruukkimiljöössä toimii paikan historiasta kertova museo ja hotelli. Kvarnbackaparken-nimisessä puistossa on tehtaan vanhoja verstaita nykyajan käsityöläisten käytössä.

Skultunassa valmistetut messinkiesineet ovat keräilijöiden arvostamia, vaikka messinkiesineitä ei Ruotsissa ollut pakko leimata kuten esimerkiksi Saksassa. Kirkolliseen käyttöön valmistetut messinkiesineet alettiin Skultunassa 1700-luvulla kuitenkin leimata esimerkiksi merkinnällä SK.

Lähteet
-------

1. 1 2  Skultuna, Västerås stad. Viitattu 2.8.2023.
2. ↑  Nokela, Leena: Messingillään.  *Helsingin Sanomat*, 13.05.1978, s. 17. Näköislehti (maksullinen).
Kloorimolekyyli
**Kemiallinen merkki** on lyhyt, latinalaisia aakkosia käyttävä merkintätapa alkuaineelle. Kaikilla luonnollisilla alkuaineilla on yksi tai kaksi kirjainta pitkä kemiallinen merkki, mutta joillakin keinotekoisilla alkuaineilla se on väliaikaisesti kolme kirjainta pitkä. Kemiallisilla yhdisteillä on niissä olevien alku­aineiden kemiallisista merkeistä yhdistämällä muodostetut kemialliset kaavat.

Kun alkuaineen kemiallisessa merkissä on kaksi kirjainta, on aina ensimmäinen kirjain isolla ja jälkimmäinen pienellä. Täten esimerkiksi Co on koboltin kemiallinen merkki, kun taas CO on hiilimonoksidin eli hiilen (C) ja hapen (O) yhdisteen kemiallinen kaava. 

Kemiallisia merkkejä ja kaavoja käytetään esimerkiksi lyhenteinä, materiaalitekniikassa ilmaisemaan lejeerinkien seossuhteita ja reaktioyhtälöissä. Ne otettiin käyttöön 1800-luvun alkupuolella Jöns Jacob Berzeliuksen aloitteesta. Merkit ovat alkuaineiden latinalaisten nimien lyhenteitä, esimerkiksi Au (kulta) on peräisin latinan sanasta *aurum*. Ne ovat tunnettuja maailmanlaajuisesti, kun taas monien vanhoista ajoista tunnettujen alku­aineiden nimet vaihtelevat eri kielissä. Niinpä esimerkiksi natriumin ja kaliumin kemialliset merkit ovat kaikkialla maailmassa Na ja K, vaikka muun muassa englannin kielessä näiden alkuaineiden nimet ovatkin *sodium* ja *potassium*. 

Alkuaineen merkki on sama saman alkuaineen kaikille isotoopeille. Mikäli ne on tarpeen erottaa toisistaan, esimerkiksi ydin­fysiikassa, lisätään merkin yhteyteen isotoopin massaluku, joka kirjoitetaan merkin eteen yläkulmaan. Esimerkiksi 14C tarkoittaa hiili-isotooppia, jonka massaluku on 14, eli ns. radio­hiiltä. Toisinaan lisätään myös alku­aineen järjestys­luku merkin eteen alakulmaan, jolloin mainitun isotoopin merkki on 146C.

Järjestysluvultaan suurimpia alkuaineita ei ole välttämättä vielä virallisesti nimetty, vaan ne ovat saaneet väliaikaisen nimen perustuen latinankielisiin lukusanoihin. Niiden väliaikaiset kemialliset merkit ovat kolmi­kirjaimisia, esimerkiksi alkuaine 119 on ununennium (Uue). Nykyisin suurin pysyvästi nimetty alkuaine on oganesson (Og), järjestysluku 118.

Suomalaisista alkuaineelle nimensä on antanut Johan Gadolin (gadolinium).

Katso myös
----------

* Luettelo alkuaineista
* Jaksollinen järjestelmä

Lähteet
-------

1. ↑  Hudson, John: *Suurin tiede – kemian historia*, s. 138. Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Art House, 2002. ISBN 951-884-346-5.
2. ↑  IUPAC announces the names of the elements 113, 115, 117, and 118 *iupac.org*.  30.11.2016. IUPAC. Viitattu 2.12.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kemiallinen merkki** Wikimedia Commonsissa
**Vapaussotakirjallisuus** tarkoittaa Suomessa vuoden 1918 sisällissotaan liittyvää kirjallisuutta, joka pitää mainittua sotaa luonteeltaan Suomen itsenäistymiseen läheisesti liittyvänä sotana, tässä mielessä vapaussotana ja kuvaa sitä valkoisen osapuolen näkökulmasta. Vapaussotakirjallisuus korostaa Suomessa olleiden venäläissotilaiden aseidenriisuntaa.*lähde?*

Vapaussodan käsitteen vastakohta on *luokkasota*, sota yhteiskuntaluokkien, erityisesti omistavan luokan (kapitalistien) ja sosialistisesti asennoituvan työväen, välillä. Punaisen osapuolen kantoja myötäilevää kirjallisuutta kutsutaan vastaavasti *luokkasotakirjallisuudeksi*.

Kärjistyneimmillään vapaussotakirjallisuus on pian sodan jälkeen ilmestynyttä, usein anonyymia. Ylikangas (1993, 523) mainitsee esimerkkeinä mm. teokset *Punanen hirmuvalta Suomessa: Muutamia kuvauksia punasten harjoittamista julmuuksista* sekä *Punainen terrori Suomessa talvella 1917–1918: Kuvia ja kuvauksia*.

Kirjallisuuslajiin kuuluvan teoksen ovat omalla nimellään julkaisseet Heikki Nurmio ja Leonard Grandell, joiden teos *Wiipurin valloitus* ilmestyi 1919. Samana vuonna ilmestyivät majuri Hans Kalmin muistelmat *Kalmin pataljoona Suomen vapaussodassa* sodan ajalta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylikangas, Heikki: Vuoden 1918 tutkimus *Presidenttifoorumi 19.11.2008*.  19.11.2008. www.presidentti.fi. Viitattu 4.1.2022.
2. ↑  Ylikangas, Heikki: *Tie Tampereelle: dokumentoitu kuvaus Tampereen antautumiseen johtaneista sotatapahtumista Suomen sisällissodassa*. WSOY: Porvoo, Helsinki, Juva, 1993. ISBN 951-0-18897-2.
3. ↑  Juha Hollanti: Alivoimaisen taktiikkaa. Upseereiden julkinen kirjoittelu suomalaisesta taktiikasta ennen talvisotaa  huhtikuu 2014. Maanpuolustuskorkeakoulu. Viitattu 25.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kettunen, Pauli 2005: Yhteiskuntahistorian johdantokurssi (Yhteiskuntahistorian laitos, Helsingin yliopisto)
* Suojeluskunnat Suojeluskuntajärjestö. Tämä sivu on omistettu vuonna 1944 lakkautetulle Suomen Suojeluskuntajärjestölle (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pasi Pellervo Jokinen** (s. 31. toukokuuta 1967 Iitti) on suomalainen kenraalimajuri. Hän toimi Ilmavoimien komentajana 1. huhtikuuta 2019 – 31. toukokuuta 2022. Tätä ennen hän on työskennellyt eri tehtävissä muun muassa ilmavoimien esikunnassa vuodesta 2010 lähtien ja Pääesikunnassa elokuusta 2017 lähtien. Hänen edeltäjänsä ilmavoimien komentajana oli Sampo Eskelinen.

Pasi Jokinen valmistui kadettikoulusta vuonna 1991 ja toimi sen jälkeen vuoteen 1994 asti Hävittäjälentolaivue 31:ssä lentoupseerina (Hawk ja MiG-21). Jokinen kävi lennonopettajakurssin Kauhavalla vuosina 1994–1995. Hän oli vuonna 1996 Yhdysvalloissa F-18–koulutuksessa ja toimi sen jälkeen hävittäjälentolaivue 31:ssä 1996–1998 lennonopettajana, lentueen varapäällikkönä ja päällikkönä.

Ilmavoimien esikuntaan Jokinen siirtyi vuonna 2010 ja toimi siellä eri tehtävissä vuoteen 2017 saakka, lukuun ottamatta Ilmavoimien teknillisen koulun johtajuutta vuonna 2013 ja Ilmaoperaatiokeskuksen päällikkyyttä vuosina 2014–2015. Pasi Jokinen siirtyi ilmavoimien esikunnasta operaatiopäällikön tehtävästä pääesikunnan valmiuspäälliköksi elokuussa 2017. Tästä tehtävästä hänet nimitettiin ilmavoimien komentajaksi 1. huhtikuuta 2019 lukien.

Jokinen on ylennetty everstiksi vuonna 2012, prikaatikenraaliksi 2017 ja kenraalimajuriksi vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jokinen, Pasi Pellervo Suomen puolustusvoimat.  Arkistoitu 1.9.2019. Viitattu 17.4.2019.
2. ↑  Vuorela, Arvo: Pasi Jokinen aloittaa llmavoimien komentajana – ylennettiin tänään kenraalimajuriksi  1.4.2019. Yle. Viitattu 17.4.2019.

Suomen ilmavoimien komentajat

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | *Ilmailuvoimien päälliköt* (1918–1937)John-Allan Hügerth  | Carl Seber  | Torsten Aminoff | Sixtus Hjelmman | Arne Somersalo | Väinö Vuori | Jarl Lundqvist*Ilmavoimien komentajat* (1937–)Jarl Lundqvist | Frans Helminen | Reino Artola | Olavi Seeve | Reino Turkki | Eero Salmela | Rauno Meriö | Pertti Jokinen | Heikki Nikunen | Matti Ahola | Jouni Pystynen | Heikki Lyytinen | Jarmo Lindberg | Lauri Puranen | Kim Jäämeri | Sampo Eskelinen | Pasi Jokinen | Juha-Pekka Keränen  |  |
Arvi Tammivuori vuonna 1972.
**Arvi Lennart Tammivuori** (5. kesäkuuta 1911 Juva – 1. lokakuuta 1972 Hollola) oli vuorineuvos ja putkia ja metallikalusteita (ja myöh. kodinkoneita) valmistaneen Upon ensimmäinen johtaja. Yrityksen perusti 1938 hänen isänsä Aukusti Asko-Avonius.

Arvi Tammivuori oli isänsä kaltainen uutta kehittävä ja kokeileva liikemies. Hänen päätöksestään Upo Oy perusti vuonna 1965 Nastolaan muovituotetehtaan. Muovi oli silloin uusi materiaali maailman laajuisesti.
Tehtaan päätuotteeksi muodostui ajan kuluessa muoviputket ja niiden yhteet. Upo Putkesta sai alkunsa myös vuonna 1982 perustettu Oy Uponor Ab, joka nopeasti kasvoi yhdeksi maailman suurimmista muoviputkivalmistajista, joka nykyisin tunnetaan nimellä Uponor Oyj.

Lähteet
-------

1. ↑  Hassinen, Esa: Vuorineuvos Arvi Tammivuori (1911–1972). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.3.2010
2. ↑  Laitinen, Aarno: *Rahat tai renki – Suomen liike-elämän veijareita ja huijareita*. Kustannus-Vaihe Ky, 1984.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee yleisurheilijaa. Jalkapalloilija Henrik Larssonista ja jääkiekkoilija Henrik Larssonista on eri artikkelit.*

**Henrik Roger Larsson** (s. 30. syyskuuta 1999 Ruotsi) on ruotsalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä.

Ura
---

Henrik Larsson saavutti jo juniorivuosinaan menestystä voittaessaan vuonna 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Georgian Tbilisissä 100 metrin juoksun. Hän saavutti 2016 samalla matkalla hopeaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2019 hän voitti 100 metrillä alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Gävlessä. Seuraavissa kisoissa Tallinnassa vuonna 2021 hän oli samalla matkalla hopealla.

Larssson saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 pronssia 60 metrillä Ruotsin ennätysajalla 6,53. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Larsson on voittanut Ruotsin mestaruuden ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 2018–2023 ja 200 metrillä 2017, 2019, 2021 ja 2023 sekä sisäradoilla 60 metrillä 2019, 2022 ja 2023. Hän juoksi 100 metrin Ruotsin ennätyksen 10,13 Söderhamnissa heinäkuussa 2023.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä  |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 metrin juoksu** | 10,13 **NR** | Söderhamn | 28. heinäkuuta 2023 |
| **200 metrin juoksu** | 20,44 | Kööpenhamina | 28. toukokuuta 2023 |

### Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä  |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 metrin juoksu** | 6,53 **NR** | Istanbul | 4. maaliskuuta 2023 |
| **200 metrin juoksu** | 21,78 | Rud, Norja | 7. helmikuuta 2019 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Henrik Larsson (yleisurheilija) Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
TomSka vuonna 2016
**Thomas "TomSka" Ridgewell** (s. 27. kesäkuuta 1990) on brittiläinen tubettaja. Hän aloitti nettivideoiden tekemisen 11-vuotiaana ja eteni sittemmin yhdeksi Ison-Britannian menestyneimmistä tubettajista animaatio- ja toimintavideoillaan.

TomSka oli jo huhtikuuhun 2013 mennessä saanut 55-sekuntisella animaatiovideollaan *Marmite is Terrible* 8,5 miljoonaa katselukertaa. Tuolloin TomSka kertoi, ettei tehnyt sisältöä oman ikäisilleen ihmisille vaan pyrki tuottamaan sellaista sisältöä, joka olisi vedonnut häneen itseensä 12–16-vuotiaana. Hän saavutti suosiota erityisesti animaatiovideoiden sarjallaan *asdfmovie*, jossa hän käytti kevyeeseen estetiikkaan yhdistettyä mustaa huumoria. Helmikuussa 2019 TomSkan suosituimmaksi videoksi oli noussut 90 miljoonaa kertaa katsottu julkaisu, jonka hän teki yhteistyössä Schmoyohon (The Gregory Brothers) kanssa. Videolla kuullaan "The Muffin Song" -kappale, jonka Schmoyoho oli tehnyt *asdfmovien* suosituimpiin kuuluvasta hahmosta, itsetuhoisesta muffinssista. TomSka kertoi tekevänsä paljon vitsejä väkivallasta, kuolemasta sekä lisäksi esimerkiksi aseista ja myönsikin saaneensa nuorten seuraajiensa vanhemmilta vihaista palautetta.

Tubettaja Edd Gouldin kuoltua leukemiaan TomSka toimi tämän aloittamien *Eddsworld*-julkaisujen tuottajana vuoteen 2016. Gouldin kuoleman jälkeen TomSka kuitenkin kärsi masennuksesta ja muista psyykkisistä ongelmista. Tässä yhteydessä hänelle tuli välirikko aiemman parhaan ystävänsä ja yhteistyökumppaninsa Chris "Bing" Binghamin kanssa. TomSka on julkaissut kirjat *Art Is Dead* (2015) ja *Sam Kills Christmas* (2018). Jälkimmäinen käsittelee Joulupukkia inhoavaa lasta. Kirjan inspiraation lähteenä oli TomSkan oma lapsena saama jehovantodistajakasvatus, jossa joulunviettoa ei sallittu. TomSkan kaksossisko Amelia kuoli ennen syntymäänsä kaksosten äidin saatua vammoja auto-onnettomuudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Why did Bing and TomSka fall out? SidmartinBio 4.8.2019, viitattu 20.8.2023
2. 1 2  Tim Lewis, Killian Fox, Lizzi Michael, YouTube UK: 20 of Britain's most popular online video bloggers The Guardian 7.4.2013, viitattu 20.8.2023
3. 1 2  Louise Griffin, TomSka opens up about the dark side of asdfmovie, repairing relationships, and getting a ‘real job’ Metro.co.uk 18.2.2019, viitattu 20.8.2023
4. ↑  Louise Griffin, TomSka is ready to ‘take down’ Christmas with his new book, and we’re not even mad Metro.co.uk 7.11.2018, viitattu 20.8.2023
5. ↑  Joanna Turner, TomSka Discusses His New Book Sam Kills Christmas TenEighty 13.10.2018, viitattu 20.8.2023


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo muusikosta. Lotta Svärd -järjestön aktiivista katso Eva Louise Tigerstedt.*
**Eva Kristina Tigerstedt** (s. 30. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen huilisti ja Yleisradion musiikkitoimittaja. Hän toimi orkesterihuilistina, kunnes sai käsivamman ja vaihtoi ammattia toimittajaksi. Hän toimii musiikkitoimittajana Yle Radio 1 -kanavalla.

Tigerstedt valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta linjalta ja opiskeli huilunsoittoa myös ulkomailla. Hän ehti toimia kymmenisen vuotta ammattihuilistina, kunnes dystonia katkaisi muusikonuran. Uuden ammatin saamiseksi hän opiskeli dokumenttielokuvan tekoa, elokuvakäsikirjoittamista ja taidehallintoa ja päätyi toimittajan työhön. Yleisradiossa hän aloitti television kulttuuriohjelmien parissa.

Tigerstedtin ohjelmia Yle Radio 1:ssä ovat erityisesti *Klasariparatiisi*, *Utelias äänimatkailija ja* 8 klasaria.

Eva Tigerstedtin vanhemmat ovat kasvinjalostustieteilijä Peter Tigerstedt ja lääketieteen ja kirurgian tohtori Irma Leena Wiherheimo.

Katso myös
----------

* Tigerstedt

Lähteet
-------

1. 1 2  Johanna Aminoff-Winberg (toim.): *Finlands adelskalender – Suomen aateliskalenteri 2013*, s. 488. Helsinki: Suomen Ritarihuone, 2012. ISBN 978-952-99780-5-2.
2. ↑  Eva Tigerstedt ja menetetty muusikkous, Yle Areena 8.6.2012. Viitattu 6.12.2016.
3. 1 2  Eva Tigerstedt (Arkistoitu – Internet Archive), Yle Radio 1. Viitattu 6.12.2016.
4. ↑  Peter Tigerstedt (Arkistoitu – Internet Archive), Accademia Nazionale dei Lincei. Viitattu 6.12.2016.