recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Montserrat Venturós
**Montserrat Venturós i Villalba** (kutsumanimeltään **Montse Venturós**) (s. 1985 Berga) on Candidatura d'Unitat Popular -puoluetta edustava katalonialainen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2015 lähtien Bergan kunnanjohtajana.

Venturósia vastaan nostettiin syyte hänen annettua ripustaa kunnantalon parvekkeelle Katalonian itsenäisyysmielisten käyttämä Estelada-lippu. Hän kieltäytyi kaksi kertaa saapumasta oikeuteen antamaan lausuntoa, minkä seurauksena hän oli pidätettynä marraskuussa 2016. Oikeudenkäynti Venturósia vastaan jatkui toukokuussa 2018, jolloin syyttäjä vaati hänelle sakkoja ja puolen vuoden kieltoa toimia julkisessa virassa. Venturós ilmoitti, että jos hänelle langetetaan virkakielto, hän ei aio noudattaa sitä. Kesäkuussa 2018 oikeus määräsi Venturósille syyttäjän vaatimuksen mukaisen kuuden kuukauden virkakiellon ja sakkoja.

Venturós on uhmannut kunnanjohtajana muissakin asioissa Espanjan keskushallintoa. Esimerkiksi vuonna 2016 Berga oli yksi yli 300 katalonialaisesta kunnasta, joka ei sulkenut kunnantaloaan Espanjan perustuslain päivänä, vaikka perustuslain päivä on pyhäpäivä Espanjassa. Venturós kertoi, että kyse on symbolisesta kansalaistottelemattomuudesta Espanjan valtiota vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Vuoden 1974 painin maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta Katowicessa, Puolassa lokakuussa. Kisoissa painittiin kymmenessä painoluokassa. 

Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Istanbulissa.

Mitalistit
----------

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg | Neuvostoliitto Vladimir Zubkov | Romania Constantin Alexandru | Bulgaria Georgi Georgijev |
| 52 kg | Bulgaria Petăr Kirov | Neuvostoliitto Valeri Arutnujov | Romania Nicu Ginga |
| 57 kg | Neuvostoliitto Farhat Mustafin | Puola Józef Lipień | Jugoslavia Ivan Frgić |
| 62 kg | Puola Kazimierz Lipień | Neuvostoliitto Anatoli Kavkajev | Unkari László Réczi |
| 68 kg | Neuvostoliitto Nelson Davidjan | Saksan demokraattinen tasavalta Heinz-Helmut Wehling | Puola Andrzej Supron |
| 74 kg | Tšekkoslovakia Vítězslav Mácha | Saksan demokraattinen tasavalta Klaus-Peter Göpfert | Neuvostoliitto Iosif Berišvili |
| 82 kg | Neuvostoliitto Anatoli Nazarenko | Bulgaria Dimitar Ivanov | Romania Ion Enache |
| 90 kg | Neuvostoliitto Valeri Rezantsev | Bulgaria Stojan Ivanov | Romania Dumitru Manea |
| 100 kg | Neuvostoliitto Nikolai Balbošin | Bulgaria Kamen Goranov | Romania Nicolae Martinescu |
| yli 100 kg | Bulgaria Aleksandăr Tomov | Neuvostoliitto Šota Morsiladze | Unkari János Rovnyai |

Lähteet
-------

* World Championship Greco-Roman Seniors 1974-10-10 Katowice (POL) International Wrestling Database (englanniksi)

  

PainiPainin maailmanmestaruuskilpailut
1904 (kr) |
1905 (kr) |
1907 (kr) |
1908 (kr) |
1909 (kr) |
1910 (kr) |
1911 (kr) |
1913 (kr) |
1920 (kr) |
1921 (kr) |
1922 (kr) |
1950 (kr) |
1951 (v) |
1953 (kr) |
1954 (v) |
1955 (kr) |
1957 (v) |
1958 (kr) |
1959 (v) |
1961 (kr, v) |
1962 (kr, v) |
1963 (kr) |
1963 (v) |
1965 (kr) |
1965 (v) |
1966 |
1967 (kr) |
1967 (v) |
1969 (kr, v) |
1970 (kr, v) |
1971 (kr, v) |
1973 (kr, v) |
1974 (kr) |
1974 (v) |
1975 |
1977 (kr) |
1977 (v) |
1978 |
1979 |
1981 (kr) |
1981 (v) |
1982 (kr) |
1982 (v) |
1983 |
1985 (kr) |
1985 (v) |
1986 |
1987 |
1989 |
1990 (kr) |
1990 (v) |
1991 (kr, v) |
1991 (n) |
1993 (kr) |
1993 (v) |
1994 (kr) |
1994 (v) |
1995 (kr) |
1995 (v) |
1996 |
1997 (kr) |
1997 (v) |
1998 (kr) |
1998 (v) |
1998 (n) |
1999 (kr) |
1999 (v) |
1999 (n) |
2000 |
2001 (kr) |
2001 (v, n) |
2002 (kr) |
2002 (v) |
2002 (n) |
2003 (kr) |
2003 (v, n) |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2021 |
2022 |
*2023* |

**Epäviralliset MM-kilpailut:** 1905 |
1910 |
1911
**Alfred Forss**, aiemmin **Kattilakoski** (31. toukokuuta 1889 Evijärvi – 1. maaliskuuta 1959 Pietarsaari) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Forssin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Nygård ja Maria Sofia Gers ja puoliso vuodesta 1913 Siviä Ingrid Sveholm. Forss kävi kansakoulun ja teki opinto- ja liikematkoja Skandinaviaan, Keski-Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli oman puutavaraliikkeen pitäjä 1912–1922, Ab S. R. Ericson & Co:n osakas 1922–1930 ja toimitusjohtaja 1930–1937, Pohjanmaan Puu Oy:n toimitusjohtaja 1937–1949 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1937 sekä Alfred Forss & Co:n toimitusjohtaja vuodesta 1950. Forss oli myös Pietarsaaren Kauppa Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1935 ja Kattilakosken tilan omistaja Evijärvellä. Hän oli Ähtävällä kunnanvaltuuston jäsen ja hänellä oli useita muitakin luottamustehtäviä. Ruotsin varakonsuli Pietarsaaressa Forss oli vuodesta 1939. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1949. Forss teki lahjoituksia muun muassa Kansanavulle. Rauhansanalainen Forss tunnettiin seurapuhujana ja yhtenä ruotsinkielisten lestadiolaisten johtomiehistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alfred Forss *Biografiasampo*. Viitattu 2.9.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Reunavaltiopolitiikka** tarkoitti yhteistyöliiton muodostamista Puolan, Viron, Liettuan ja Latvian sekä Suomen välille Neuvostoliiton uhkaa vastaan. Yhteistyöhön kuului ulkoisesti tiukka sitoutuminen Kansainliittoon ja kansainväliseen oikeuteen sekä samalla salainen sotilasyhteistyö säännöllisesti vuosittain pidettävin kokouksin. 

Neuvostoliitto piti reunavaltiopolitiikkaa itseensä kohdistuvana saartona ja vastusti sitä. Suomessa reunavaltiopolitiikkaa edisti ulkoasiainministeri Rudolf Holsti, joka joutui eroamaan ulkoasiainministerin tehtävästä solmittuaan jo Vennolan II hallituksen aikana vuonna 1922 Varsovan sopimuksen.

Suomi irtisanoutui julkisesti reunavaltiopolitiikasta vuonna 1935 ilmoittaen kannattavansa pohjoismaista suuntausta ja puolueettomuutta, mikä tarkoitti käytännössä sitä, ettei Suomi tue Baltian maita siinä tapauksessa, että nämä joutuisivat sotaan Neuvostoliiton kanssa. Toisaalta Neuvostoliiton kannalta puolueettomuuden tuli Suomen näkökulmasta merkitä sitä, ettei sen olisi tarvinnut pelätä Suomen liittoutuvan Neuvostoliittoa vastaan hyökkäävän Saksan kanssa, mistä Neuvostoliitto halusi takuita vuoden 1938 Jartsev-neuvotteluissa.

Reunavaltiopolitiikan edellytykset heikkenivät, kun Ranska ei ollut valmis jyrkkiin Saksan vastaisiin toimiin ja kun Puola teki Saksan kanssa hyökkäämättömyyssopimuksen. Sitä ennen reunavaltiopolitiikkaa heikensivät muun muassa Liettuan ja Puolan väliset vakavat erimielisyydet esimerkiksi Vilnan asemasta.

Katso myös
----------

* Intermarium
* Prometeismi
**Montsina** (ven. Мончина, *Montsina*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään kylän paikka sijaitsee Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. 

Kylä sijaitsi Hattulasta pohjoiseen. Montsina mainitaan ensimmäinen kerta ruotsalaisessa vuoden 1696 henkikirjassa. Montsinassa asui 1800-luvulla alussa luterilaisen kirkon suntio perheineen ja myöhemmin suomalaisia siirtolaisia, jotka vuokrasivat sieltä maata. Järvisaaren seurakunnan hallussa oli Montsinassa 33 desjatiinan maa, jolle 1800-luvun
lopussa rakennettiin talo, josta piti tulla Järvisaaren pappila. Kylän syrjäisyyden takia päätettiin kuitenkin pyytää Hattulan hovinherralta maata kirkonmäeltä, mutta hanke hyytyi. Vuonna 1926 kylässä oli 7 taloa ja 36 asukasta, kaikki suomalaisia. Tiettävästi vuonna 1939 kylää ei enää ollut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Robin Easton: Järvisaaren Suomalaiset 1702–1943 Inkerin kulttuuriseura, 2013.
2. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
**Alfred F. Lichtenstein** (6. elokuuta 1876 – 24. helmikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja eräs maansa kuuluisimmista filatelisteista. 

Brooklynissa varttunut Lichtenstein oli New Yorkissa toimineen väriaineita valmistaneen Ciba Companyn johtaja. Hän aloitti postimerkkeilyn jo kouluikäisenä. Lichtenstein kokosi elämänsä aikana yhden kaikkien aikojen hienoimmista postimerkkikokoelmista aiheina muun muassa Kanada provinsseineen, Sveitsi, Hyväntoivonniemi, Gambia, Ceylon, Mauritius, Uruguay, Argentiina ja U.S. Western Express. Lichtenstein oli täydellisyyteen pyrkivä ja yritti aina saada kokoelmaansa merkeistä parhaan mahdollisen yksilön.

Lichtenstein oli keskittynyt klassisiin ennen vuotta 1870 julkaistuihin merkkeihin. Hän oli aktiivinen jäsen Collectors Club of New Yorkissa, jonka hän oli kehittänyt yhdessä ystävänsä Theodore Steinwayn kanssa. Hän oli myös Royal Philatelic Society of Canadan jäsen. Vuonna 1945 hän perusti Theodore Steinwayn, Hugh M. Clarkin ja Harry Lindquistin kanssa The Philatelic Foundationin.

Lichtensteinin kuoltua hänen tyttärensä Louise Boyd Dale (1913–1967) peri isänsä postimerkkikokoelman. Vassar Collegesta valmistunut Boyd Dale oli kuitenkin arvostettu filatelisti jo ennen isänsä perintöä. Isän ja tyttären jäämistö myytiin Harmerin huutokaupoissa vuosina 1968–1971, 1989–1992 ja 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maurice Mishkel: A Giant of Philately: Alfred F. Lichtenstein (1876-1947) *philatelicdatabase.com*.  1.4.2009. Philatelic Database. Viitattu 14.11.2012.
2. 1 2  Alfred F. Lichtenstein The Philatelic Foundation.  Arkistoitu 3.10.2010. Viitattu 14.11.2012.
**Supraventrikulaarinen takykardia** (SVT) tarkoittaa nopealyöntisyyskohtausta. Sen synnyttävä rakenne sijaitsee sydämen eteisissä, eteis-kammiosolmukkeessa tai eteis-kammiorajassa.*lähde?*

Syy ja oireet
-------------

Yleisin syy on kiertoaktivaatio esimerkiksi sydämen eteissä. Toinen mekanismi voi olla lisääntynyt automaatio sydämessä ennen kammiota. 1–3 ihmisellä tuhannesta on ylimääräinen oikorata eteisen ja kammion välillä eli Wolff–Parkinson–Whiten eli WPW-oireyhtymä. Diagnoosi tehdään EKG:llä.*lähde?*

Oireena on nopea syke sydämessä; yleisemmin 140–220 lyöntiä minuutissa. Tähän voi liittyä heikotusta tai huimausta.*lähde?*

Hoito
-----

Usein auttaa vagussimulaatio eli esimerkiksi kasvojen pesu kylmällä vedellä. Myös kylmä suihku, veden juominen tai asettuminen selin makuulle voi lakkauttaa kohtauksen. Mikäli kohtaus ei mene itsestään ohi edellä mainittujen keinojen avulla, saatetaan tarvitaan lääkkeitä, kuten adenosiiniä, ja on suositeltavaa hankkiutua lääkärin vastaanotolle. Vaikeimmissa tapauksissa (oireita/kohtauksia ilmenee usein, ne kestävät vähintään viisi minuuttia kerrallaan jne.) voidaan tarvita sähköistä rytminsiirtoa. SVT voidaan hoitaa myös ablaatiossa. Tässä operaatiossa potilas on hereillä koko ajan, potilaan sydämeen mennään reisivaltimon kautta, niin sanottu noitahermo paikallistetaan ja poltetaan poikki. Toimenpide on kivuton.*lähde?*

Lähteet
-------

* Terveyskirjato
* Markku Mäkijärvi, Äkillisen supraventrikulaarisen takykardian hoito 6.5.2011 Ebm-guidelines.com [vanhentunut linkki] Arkistoitu artikkeli

### Viitteet

1. ↑  Markku Mäkijärvi, Supraventrikulaariset takykardiat 6.5.2011 Ebm-guidelines.com (Arkistoitu – Internet Archive) ( Arkistoitu artikkeli)

Aiheesta muualla
----------------

* Hannu Parikka ja Markku Mäkijärvi, Eteisperäisten rytmihäiriöiden ablaatiohoito Duodecim 2005;121(11):1251-60
Suppalampi Hossan retkeilyalueella Suomussalmella.
Suppakuopan äärevä mikroilmasto on johtanut pensaiden ja puuntaimien paleltumiseen talvella.
Siperian suppajärviä satelliittikuvassa.
*Tämä artikkeli kertoo jääkauden muodostumasta. Sillä on muitakin merkityksiä, joita on täsmennyssivulla.*
**Suppa** eli **harjuhauta** tai **harjukuoppa** on jääkauden sulamisvaiheen aikana syntyneille harjualueille muodostunut usein varsin pyöreä painanne. Se syntyi, kun jäätikköjokien kuljettaman soran ja hiekan sisään hautautuneet jäätikön reunasta irronneet suuret jäälohkareet sulavat myöhemmin pois, ja jäälohkareen ympärillä oleva maa-aines romahtaa jyrkkäreunaiseksi kuopaksi.

Supat voivat olla kymmeniä metrejä syviä ja hyvinkin leveitä. Syvin mitattu suppa Suomessa sijaitsee Janakkalassa Kalpalinnassa, jossa korkeusero Inkolinnan ja sen viereisen supan välillä on 74 metriä. Supan teoreettinen maksimisyvyys Suomessa on 80 metriä. Se johtuu muinaisen merenpinnan syvyydestä ja jäätikön reunan halkeamien pituudesta. Valkeakosken Sääksmäen Linnavuoren suppa on juuri tällainen. Supan pohja voi olla syvemmällä kuin pohjaveden pinta, jolloin suppaan suotuu pohjan läpi näkyviin pohjavettä. Monien harjujaksojen tai harjualueiden vieressä tai keskellä sijaitseekin tällaisia suppajärviä. Pohjaveden läheisyys voi myös aiheuttaa pohja-alueen soistumista.

Supan mikroilmasto on mielenkiintoinen, sillä lämpötila laskee supan pohjalle mentäessä jopa useita asteita, koska viileämpi ilma valuu sen pohjalle. Ilmiön voi havaita muun muassa keväisin: kun muut alueet ovat jo vapautuneet lumesta, voi supan pohjalla olla vielä lunta ja jäätä. Lämpötilan lasku ilmenee myös supan rinteen kasvillisuudessa, jolloin lämpöä vaativat kasvit esiintyvät ylärinteillä mutta ne puuttuvat supan pohjalta.

Muita nimityksiä
----------------

Supasta käytetään myös nimityksiä ukonhauta , harjuhauta , harjukuoppa , harjusuppa, harjujärvi ja lukko , vati , kaivo , onsi  tai romppu .

Lähteet
-------

* Helminen, Matti & al.: *Suomen luonnon tietosanakirja*. Helsinki: Oy Valitut Palat-Reader's Digest Ab, 1977. ISBN 951-9078-31-2.
* Pazynych V. Ukraine (EN, Draft). The temporal and space relations between the Polissia kettle lakes, parabolic dunes and their analogues in North America. Lähteen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Helminen, Matti & al.: Suomen luonnon tietosanakirja - suppa, s.399, 1977
2. ↑  Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 527
3. 1 2 3  Marjatta Koivisto (toim.): *Jääkaudet – Supan synty*, s. 151. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29101-3.
4. ↑  Rapolanharjun luonto ja muinaispolku Valkeakosken kaupunki.  Arkistoitu 18.10.2019. Viitattu 18.10.2019.
5. ↑  Helminen, Matti & al.: Suomen luonnon tietosanakirja - harjukuoppa, s.53, 1977
6. 1 2 3 4  Haavisto-Hyvärinen, Maija & Kutvonen, Harri: *Maaperäkartan käyttöopas*, s. 24–25. Espoo: GTK, 2007. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 18.10.2019).
7. ↑  Ymparisto > Selänpään-, Anttilan- ja Hevosojankangas *www.ymparisto.fi*. Viitattu 18.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suppa** Wikimedia Commonsissa
**Framasil Cucine Pineto** on italialainen lentopalloseura. Joukkue pelasi kaudella 2021–2022 Italian A3-liigassa.

Saavutukset
-----------

* A2-liigan Cup-hopea 2007

Kotihalli
---------

Framasil Cucine Pineto pelaa kotiottelunsa kolmentuhannen istumapaikan Pala Mercatone Uno -hallissa.*lähde?*

Historia
--------

Framasil Cucine Pineto selvisi A2-liigan finaaleihin*milloin?*, joissa se ei kuitenkaan pystynyt voittamaan kultaa. Seuran ensimmäinen esiintyminen A2-liigassa oli kaudella 1986, joka jäi lopulta vain kauden mittaiseksi. Paluun sarjaan seura teki kaudella 2005. Seuran toistaiseksi kovin saavutus on A1-liigan paikka kaudeksi 2008–2009. Se sai paikan kaudeksi 2008–2009 Sparklin Milanolta, joka luovutti paikkansa A1-liigassa.*lähde?*

Muuta
-----

Framasil Cucine Pineton joukkueessa pelasi kaudella 2008–2009 suomalainen yleispelaaja Matti Hietanen, joka solmi joukkueen kanssa yksivuotisen sopimuksen. Osittain suomalainen Eerik Jago pelasi myös joukkueessa yhdessä Hietasen kanssa kaudella 2008–2009.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Legavolley Stats Lega Pallavolo Serie A. Viitattu 20.9.2022.
**Hannu Kaarlo Styrbjörn Laaksovirta** (s. 1956) on suomalainen neurologi.

Laaksovirta oli tutkinut ALS-tautia vuoteen 2021 mennessä yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänellä on julkaisuja vuodesta 1996 lähtien. Laaksovirta teki Peppiina Saastamoisen, Ossi Rahkosen ja Päivi Leino-Arjaksen kanssa ensimmäisen tutkimuksen ammatin ja ALS-taudin yhteydestä suomalaisessa väestössä. Tutkimusaineistona käytettiin kaikkia Suomessa kuolintodistuksiin kirjattuja ALS-tautitapauksia vuosilta 1973–2015. Tutkimuksessa selvisi, että Suomessa on tavattu tavallista enemmän ALS-tautia matkustajien palvelutyössä (kuten lentoemännillä), kaivos- ja louhintatyössä, pakkaus- ja paketointityössä sekä ahtaus-, kuormaus- ja varastointityössä.

Laaksovirta on tullut valituksi yhdeksi Aivosäätiön kuukauden tutkijoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Hae nimellä JulkiTerhikki, viitattu 13.1.2023
2. ↑  Alina Koskela, Puhe muuttuu epäselväksi, lihaksissa tuntuu nykäisyjä – tällaiset ovat ALS-taudin ensioireet Kotiliesi 30.4.2021, viitattu 13.1.2023
3. ↑  Hannu Laaksovirta Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 13.1.2023
4. ↑  Ammatti saattaa altistaa ALS-taudille Tiedon silta 22.12.2020, viitattu 13.1.2023
5. ↑  New evidence on the association of occupation with amyotrophic lateral sclerosis: A register-based case-control study in Finland Frontiers Media 14.9.2022, viitattu 13.1.2023
6. ↑  Hannu Laaksovirta: Mikä on ALS-tauti ja mistä se johtuu? Aivosäätiö, viitattu 13.1.2023
**Pyhän Tuomaan kirkko** (kreik. Ναός Αγίου Θωμά, *Naós Agíou Thomá*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko sille nimensä antaneessa Ágios Thomáksen kylässä Kreetan saarella Kreikassa.

Kirkkoa sisältä.
Kirkko sijaitsee Ágios Thomáksen kylän keskellä noin 30 kilometriä etelään Iraklionista. Se on rakennettu keskibysanttilaisella kaudella varhaisemman varhaiskristillisen kirkon paikalle. Kirkkoa on muutettu paljon venetsialaisella kaudella.

Kirkko on arkkitehtuuriltaan kolmilaivainen basilika. Sen sisäänkäynnin puolella on nartheks, joka on lisätty 1400-luvulla. Sen ja keskilaivan yhtymäkohdassa on poikkeuksellisen korkea pyöreä kupolitorni, joka sekin rakennettiin 1400-luvulla. Sivun pieni kellotorni on lisätty 1800-luvulla. Sisältä kirkko on ollut koristeltu seinämaalauksin, mutta niistä on säilynyt vain vähän.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ιερός Ναός Αγίου Θωμά *Orthodox Crete*.  Arkistoitu 26.9.2020. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Καθεδρικός Ναός Αγίου Θωμά *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Tuomaan kirkko** Wikimedia Commonsissa
Anja Salokannel Helsingin Kirjamessuilla 2012
**Anja Esteri Salokannel** (s. 1947 Kangasniemi) on suomalainen kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä.

Salokannel on koulutukseltaan filosofian maisteri ja äidinkielenopettaja. Hän toimi Jyväskylän kaupunginteatterin teatterisihteerinä 1973–1979 ja Kirjailijakeskuksen (nyk. Lukukeskus) toiminnanjohtajana 1979–1980. Myöhemmin hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi ja on toiminut myös kääntäjänä erikoisalanaan vironkielinen kirjallisuus. Vuosina 1984–2010 Salokannel toimi Otavassa kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana ja toimituspäällikkönä. Salokannel on suomentanut virosta muiden muassa Ülo Tuulikin, A. H. Tammsaaren, Jaan Kaplinskin, Ellen Niitin ja Viivi Luikin tuotantoa.

Salokannel sai L. Onervan palkinnon esikoisrunokokoelmastaan *Metsän jälki* (1982). Vuonna 2007 hän sai Suomen Kirjasäätiön myöntämän Alvar Renqvist-palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle kustannustoimittajalle. Vuonna 2022 Salokannel sai Viron kulttuurirahaston käännöspalkinnon Jaan Kaplinskin runovalikoiman *Ilta tuo takaisin kaiken* suomennoksesta.

Salokannel on naimisissa kirjailija ja kääntäjä Juhani Salokanteleen kanssa.

Teoksia
-------

* *Metsän jälki: runoja*. Otava 1982
* *Kesäkuun 14. päivä: muistelmia ja dokumentteja virolaisten kyydityksestä 1941*, toimittaneet Mart Laar ja Anja Salokannel. Otava 1989
* *Pieniä sanoja sinulle äiti*, toimittanut Anja Salokannel. Otava 1992
* *All my loving: 60-luvun ystäväni*, tekijät Outi Pakkanen ja Anja Salokannel. Otava 2007

Lähteet
-------

* Mitä-Missä-Milloin vuosikirja 1984

### Viitteet

1. ↑  Kivisilla, Veronika: Anja Salokannel’s 30,000 Grains of Barley *Estonian Literary Magazine*.  1/2022. Viitattu 24.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Salokannel, Anja *Kirjasampo.fi*. Viitattu 24.5.2023.
3. 1 2  Anja Salokannel Estonian Literature Centre. Viitattu 6.3.2016.
4. ↑  Ahola, Suvi: Alvar Renqvist -palkinto Anja Salokanteleelle *HS.fi*.  9.5.2007. Viitattu 24.5.2023.
5. ↑  Anja Salokannel on Viron kulttuurirahaston käännöspalkinnon voittaja – käännös suomen kieleen  15.3.2022. Suomen Viron-instituutti. Viitattu 24.5.2023.
6. ↑  Salokannel, Juhani: Jaan Kaplinski Suomessa  5.2.2015. Tuglas-seura. Viitattu 6.3.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Kindar, l’invulnerabile** ("Kindar haavoittumaton") on vuonna 1965 julkaistu italialais-egyptiläinen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan itämaisaiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Osvaldo Civirani. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Mark Forest.

Juoni
-----

Autiomaan keskellä sijaitseva Uthorin kaupunki on jatkuvien paimentolaishyökkäysten kohteena. Ennustuksen mukaan sen voi pelastaa vain kuninkaan haavoittumattomana syntynyt poika Kindar. Paimentolaisten päällikkö Semuth kaappaa lapsen ja kasvattaa tätä poikanaan, joka aikuisena on valloittava Uthorin. Alkuperäänsä tuntematta Kindar rakastuu paimentolaisten kaappaamaan Neferiin, joka on luvattu Uhtorin prinssille Sirolle. Kindar voittaa veljensä kaksintaistelussa, mutta jättää tämän henkiin ja vapauttaa Neferin. Uthoriin tehtävää hyökkäystä edeltävänä iltana Kindar tunkeutuu kaupunkiin ja saa kuulla kuninkaallisesta syntyperästään. Hän johdattaa Uthorin armeijan taisteluun ja lyö paimentolaiset, mutta Semuth kaappaa Neferin panttivangikseen. Vapauttaakseen rakastettunsa Kindarin on kohdattava tuli, ainoa voima joka voi häntä haavoittaa.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Mark Forest  | … |  Kindar
  |
|  Mimmo Palmara  | … |  Semuth
  |
|  Rosalba Neri  | … |  Kyra
  |
|  Orchidea De Santis  | … |  Nefer
  |
|  Giulio Tomassini  | … |  Eman, Uthorin kuningas
  |
|  Renato Rossini  | … |  Siro
  |
|  Hussein Kandil  | … |  Humi
  |

Tuotanto
--------

*Kindar, l’invulnerabile* on toteutettu laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä. Se kuvattiin Egyptissä ja Incir De Paolisin studiolla Roomassa vuodenvaihteessa 1963–1964, mutta julkaistiin vasta keväällä 1965. Egyptiläisten sotilaiden tekemiä taistelukohtauksia käytettiin sittemmin Civiranin toisessa elokuvassa *La magnifica sfida*.

Testosteronia uhkuva elokuva on juoneltaan tavanomainen peplum-seikkailu, joka kärsii heikosta käsikirjoituksesta ja vaatimattomasti toteutetuista toimintakohtauksista.

Lähteet
-------

1. ↑  Cinedatabase *cinematografo.it*. Viitattu 20.11.2016. (italiaksi)
2. ↑  Anica: Archivio del Cinema Italiano *archiviodelcinemaitaliano.it*. Viitattu 20.11.2016. (italiaksi)
3. 1 2  Della Casa, Steve; Giusti, Marco: *Il grande libro di Ercole*, s. 193–194. Roma: Centro Sperimentale di Cinematografia, Edizioni Sabinae, 2013. ISBN 978-88-98623-051.
4. ↑  Cool Ass Cinema *coolasscinema.com*. Viitattu 20.11.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Kindar, l’invulnerabile* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Soraya Viola Heléna Post** (s. 15. lokakuuta 1956 Göteborg) on ruotsalainen poliitikko, joka toimi Feministinen aloite -puolueen europarlamentaarikkona vuosina 2014-2019. Hän on ammatiltaan opettaja.

Elämä
-----

Postin isä on saksalaissyntyinen juutalainen ja hänen äitinsä puolestaan romaneina pidettyjä Ruotsin kiertolaisia. Kaksi vuotta Postin syntymän jälkeen hänen äidilleen tehtiin pakkoabortti ja pakkosterilisaatio, joita Ruotsissa oli tapana tehdä eri vähemmistöille, kuten romaneille ja saamelaisille vielä 1970-luvulla. Post on kertonut myös lapsuudessaan kokemasta syrjinnästä, kuinka esimerkiksi hänen äitiään ei päästetty taustansa takia koulun päättäjäisiin. Nuoruudessaan yleisurheilua harrastanut Post on myöhemmin toiminut muun muassa kansakoulunopettajana. Vuonna 2002 hän perusti romaneille tarkoitetun kansanopiston Göteborgiin.

Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Post oli Feministinen aloite -puolueen ehdokaslistan kärkiehdokas ja sai puolueen historian ensimmäisen paikan Euroopan parlamentissa. Ennen europarlamenttiin valintaansa Post työskenteli Länsi-Götanmaan läänin ihmisoikeuskomiteassa. Hän on kuulunut myös Ruotsin radion hallitukseen sekä toiminut Euroopan romanifoorumin varapuheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  "Det har ett stort symboliskt värde"  30.3.2014. Minoritet.se. Viitattu 27.5.2014.
2. 1 2  "Jag fick aldrig hålla fröken i handen"  7.10.2011. Västra Götalandsregionen. Viitattu 27.5.2014.
3. 1 2  Soraya Post: "Jag är inte rädd för något"  17.5.2014. Aftonbladet. Viitattu 27.5.2014.
4. ↑  Ruotsin feministipuolue lähettää parlamenttiin romanien puolustajan  26.5.2014. Hämeen Sanomat.  Arkistoitu 27.5.2014. Viitattu 27.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Soraya Post** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**RMS Alaunia** oli Cunard Linen omistama höyrylaiva.

Valmistus
---------

Laiva rakennettiin John Brown and Companyn telakalla Clydebankissa, jossa se laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1925.

Apuristeilijä
-------------

Amiraliteetti lunasti aluksen 25. elokuuta 1939 muutettavaksi apuristeilijäksi (engl. *Armed Merchant Cruiser*), jolloin se aseistettiin kahdeksalla kuuden tuuman tykillä ja kahdella kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Alus otettiin palvelukseen 27. syyskuuta, jolloin sen viirinumeroksi määrättiin F17.

*HMS Alaunia* sijoitettiin ensin Halifaxin saattajaosastoon, jossa se oli 1. toukokuuta 1940 tapahtuneeseen uudelleen organisointiin. Tämän jälkeen alus kuului Bermudan ja Halifaxin saattajaosastoon, joka huhtikuussa 1941 muuttui Pohjois-Atlantin saattajaosastoksi. Marraskuussa 1941 alus siirrettiin Itä-Intian laivastoasemalle, jossa se oli maaliskuuhun 1944 (Itäinen laivasto maaliskuusta 1942). Alus oli huhtikuusta alkaen Plymouthin alaisuudessa.

Amiraliteetti osti aluksen 8. joulukuuta 1944, minkä jälkeen se 21. elokuuta 1945 mennessä muutettiin raskaaksi korjausalukseksi Britannian Tyynenmeren ja Itä-Intian laivastoja varten. Alus aseistettiin 20 Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Toisen maailmansodan päätyttyä alus oli Devonportissa konemiesten koulutuspaikkana, kunnes se myytiin romutettavaksi. Alus saapui 10. syyskuuta 1957 Blythiin romutettavaksi.

### Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:

* Hugh Joseph Woodward, DSO 10. marraskuuta 1939 – maaliskuu 1941
* Patrick John Hare maaliskuu – 1. lokakuuta 1941
* Edward Neville Kershaw 1. lokakuuta 1941 – alkuvuosi 1943
* Robert Henry Campbell Crawford alkuvuosi 1943 – alkuvuosi 1944
* Alan Charles Graham Jolley alkuvuosi 1944 –

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 8-9. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Clydesite.co.uk Alaunia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Uboat.net, HMS Alaunia
**Ylikuumeneminen** (engl. *economic overheating*) tarkoittaa taloustieteessä talouden liian nopeaa kasvua. Talous ylikuumenee, kun tavaroiden ja palveluiden tarjonta ei pysy enää niiden kysynnän perässä. Ylikuumeneminen liittyy talouden suhdannevaihtelussa yleensä korkeasuhdanteeseen. Ylikuumentuminen aiheuttaa raaka-aineiden kallistumista, inflaatiota ja työvoimapulaa, mikä nostaa tuotantokustannuksia ja vaikeuttaa hyödykkeiden myyntiä ulkomaille. Talouden ylikuumentuessa tuottajat saattavat nostaa tuotantoaan luoden liiallista tuotantokapasiteettia. 

Ylikuumentumisen syynä voi olla liian löysä rahapolitiikka, kuten liian alhainen korkojen taso.

Talouden ylikuumeneminen edelsi 1990-luvun lamaa sekä rahoitusmarkkinakriisiä vuonna 2008. Maailmanpankki varoitti vuonna 2013, että Kiinan ja Indonesian taloudet ovat vaarassa ylikuumentua.

Katso myös
----------

* Talouden hintakupla

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kohi, Antti et al.: *Forum 2 Uusi taloustieto*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2010. ISBN 978-951-1-27228-1.
2. ↑  overheating *BusinessDictionary.com*. WebFinance, Inc.  Arkistoitu 23.9.2015. Viitattu 12.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Overheated Economy *Investopedia Dictionary*. Investopedia, LLC. Viitattu 12.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  Beattie, Andrew: Overheated Economy *Forex Dictionary*. Janalta Interactive Inc.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 12.7.2015. (englanniksi)
5. ↑  Maailmanpankki: Talouden ylikuumeneminen uhkaa Kiinaa ja Indonesiaa *Taloussanomat*.  15.4.2013. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 12.7.2015.
**Rochus** (ransk. *Saint Roch, Roch de Montpellier* ital. *San Rocco, Rocco di Montpellier*) (n. 1349 – n. 1378–1379) on ruttoon sairastuneiden suojeluspyhimys.

Rochus syntyi Montpellierissä. Tarinan mukaan hän täysi-ikäiseksi tultuaan jakoi kaiken omaisuutensa köyhille ja lähti pyhiinvaellusmatkalle Roomaan. Hän pysähtyi matkalla useisiin Italian kaupunkeihin, joihin musta surma oli levinnyt. Hän onnistui parantamaan useita ihmisiä, mutta lopulta hän sai myös itsekin taudin. Hän vetäytyi metsään potemaan, ettei tartuttaisi muita. Läheisen linnan herran koira kävi hänen luonaan ja toi hänelle joka päivä isäntänsä pöydältä varastettua leipää. Viimein linnanherra löysi hänet ja toi kotiinsa toipumaan. Pyhä Rochus kuvataan usein koiran kanssa, ja kuvissa näkyy ruton aiheuttamia haavoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Chapelle Saint-Roch Ardennes Tourism. Viitattu 10.2.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rochus** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Helena Arsène Darmesteter, *Hertha Ayrtonin muotokuva*, ennen 1905.
**Hertha Ayrton** (28. huhtikuuta 1854 – 26. elokuuta 1923) oli brittiläinen fyysikko. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopistossa, mutta tuohon aikaan naiset eivät voineet suorittaa siellä tutkintoa. Hänestä tuli matematiikan opettaja. Myöhemmin hän perehtyi sähkön ominaisuuksiin ja merenpohjan hiekkaan syntyviin kuvioihin. Hänestä tuli myös aktiivinen naisten äänioikeuden edistäjä. Hänen puolisonsa oli fyysikko William Edward Ayrton.

Ayrton sai Hughes-mitalin vuonna 1906 sähköä ja merenpohjan kuvioita koskevista tutkimuksistaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Gregersen, Erik: Hertha Ayrton *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 20.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  O’Connor, John & Robertson, Edmund: Hertha Ayrton awarded the Hughes Medal  2016. School of Mathematics and Statistics University of St Andrews, Scotland. Viitattu 20.4.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Rakettireppu toiminnassa
**Rakettireppu** on yhdelle ihmiselle tarkoitettu laite, jonka avulla ihminen pystyy lentämään työntövoiman avulla. Työntövoima syntyy moottorin työntäessä kaasuja (joskus nestemäistä vettä) käyttäjän alapuolelle, mikä mahdollistaa lentämisen. On olemassa kaksi rakettireppujen päätyyppiä: raketti- tai suihkumoottorillinen selkäreppu.

Rakettireput ovat yksinkertaisia rakenteeltaan, joten ne ovat levinneet laajaan käyttöön. Klassisen rakettirepun, jonka on suunnitellut Wendell Moore, voidaan valmistaa omassa pajassa tai autotallissa, mutta tämä kuitenkin edellyttää hyvää teknistä koulutusta ja metallialan tuntemusta. Suurin haittapuoli rakettirepuissa on lennon lyhyt kesto (noin 30 sekuntia) ja korkea polttoaineen kulutus. Polttoaineena rakettireput yleensä käyttävät vetyperoksidia. Nämä seikat rajoittavat rakettirepun käytön näyttölentoihin. Esimerkiksi tällainen lento järjestettiin vuoden 1984 kesäolympialaisten avajaisissa Los Angelesissa, Yhdysvalloissa.

Suihkumoottorilla toimivat rakettireput käyttävät polttoaineenaan petrolia ja niillä on suurempi tehokkuus, niillä voi lentää korkeammalle ja niillä on pitempi lentoaika, mutta ne ovat monimutkaisia ​​rakenteeltaan ja erittäin kalliita. Tällaisen rakettirepun valmistaminen kotiolosuhteissa on mahdotonta. Tämän tyyppisiä rakettireppuja valmistettiin vain yksi kappale ja sen koelento oli 1960-luvulla: nykyisin niitä ei enää valmisteta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **rakettireput** Wikimedia Commonsissa
Boeing 787 -konetyypin ensilento 15. joulukuuta 2009. Taustalla ensilentoa valvonut Lockheed T-33 -kone.
**Ensilento** tarkoittaa ilma-aluksen ensimmäistä lentoa, jolloin alus nousee maan pinnalta sen omalla voimallaan. Ensilento voi viitata joko kokonaan uuden mallin ensimmäiseen lentoon tai yhden tietyn yksilön ensimmäisen lentoon. Useimmiten kyse on kuitenkin uuden mallin ensilennosta.

Ensilentoa pidetään merkittävän historiallisena hetkenä uuden kehitteillä olevan lentokoneen tai ilma-aluksen historiassa. Samalla se on myös usein vaarallisin osa aluksen kehitystä ja testausta, sillä kyseessä on ensimmäinen kerta kun kokonaan uuden aluksen hallintaa päästään kokeilemaan todellisuudessa – kaikkia ominaisuuksia ei välttämättä voida havaita tai tunnistaa ennalta. Tästä syystä lennon suorittaa pääsääntöisesti kokenut koelentäjä. Ensilentoa valvoo yleensä toinen alus, joka seuraa ensilentoa suorittavan aluksen korkeutta, nopeutta ja yleistä lentokelpoisuutta.

Ensilento on vain yksi osa uuden aluksen valmistumisprosessia. Ensilentoa seuraa usein pitkä ja perusteellinen testiohjelma, ennen kuin alukselle voidaan myöntä lentokelpoisuustodistukset. Myöhemmissä testivaiheissa painotetaan erityisesti koneen turvallisuutta ja turvamarginaaleja. Tämä menettely pätee erityisesti massatuotantoon kaavailtujen siviilialusten kohdalla. Puhtaasti testaustarkoitukseen tai sotilaskäyttöön tarkoitettujen alusten kohdalla menettelyissä voi olla poikkeuksia.

Katso myös
----------

* Neitsytmatka

Lähteet
-------

1. 1 2  Paur, Jason: Video: 787 First Flight From The Chase Plane  16.12.2009 13.18. Wired. Viitattu 1.2.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Gunter, Lori: Dream flight.  *Helmikuu 2010*,.  Boeing Frontiers. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 1.2.2015.  (englanniksi)
3. ↑  Airbus A350 XWB nousi ensilennolleen Toulousessa  14.6.2013 10.01. Lentoposti. Viitattu 1.2.2015. (suomeksi)
4. ↑  Airbus A350 XWB sai odotetun tyyppihyväksynnän  30.9.2014 12.01. Lentoposti. Viitattu 1.2.2015. (suomeksi)
Sin vuonna 1986

Kardinaali **Jaime Lachica Sin** (31. elokuuta 1928 – 21. kesäkuuta 2005) oli Filippiinien roomalaiskatolisen kirkon arkkipiispa. Hän oli osassa vuoden 1986 kansan vallankumouksessa, jossa Ferdinand Marcos ajettiin maasta.

Sinin poliittinen toiminta herätti levottomuutta Vatikaanissa ja hänet kutsuttiin selvittämään sitä.

Sin jäi pakolliselle eläkkeelle vuonna 2003 75-vuotiaana. Hän kärsi munuais- ja sydänvaivoista, eikä pystynyt osallistumaan vuoden 2005 konklaaviin, jossa Benedictus XVI valittiin.

Lähteet
-------

* Philippine Cardinal Jaime L. Sin Dies at 76, Washington Post, Tuesday, June 21, 2005; Page B06

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
**Rock Against Racism (RAR)**, (suomeksi 'Rock rasismia vastaan'), oli kampanja, jonka järjestäjiä olivat muun muassa Red Saunders, Roger Huddle talvella 1976. Kampanja järjestettiin vastalauseena David Bowien ja Eric Claptonin oletettuihin rasistisiin kommentteihin.*lähde?*

Tarkoitus oli alun perin 1970-luvun alussa järjestää vain yksi RAR-konsertti rasismia vastaan. Järjestäjä Huddlen mukaan RAR oli "pelkkä idea elokuuhun 1976 asti", jolloin Eric Clapton sanoi humalassa Birminghamissa kannattavansa entistä konservatiivista ministeriä Enoch Powellia, joka tuli kuuluisaksi maahanmuuttajavastaisesta "Rivers of Blood" -puheestaan. Clapton sanoi, että Englannista oli tullut "ylikansoitettu", ja kannusti yleisöä äänestämään Powellia, jotta Englannista ei tulisi "musta siirtokunta".*lähde?*

Huddle, Sanders ja kaksi Kartoon Klownsin jäsentä vastasivat tähän kirjoittamalla kirjeen NME-lehdelle, jossa he vastustivat Claptonin kommentteja, jotka olivat "kuvottavia, koska Clapton teki ensimmäisen hittinsä soittamalla cover-version reggaetähti Bob Marleyn kappaleesta *I Shot The Sheriff*". Kirjeen lopussa kirjoittajat kehottivat ihmisiä auttamaan rasismin vastaisen rock-liikkeen muodostamisessa. Omien sanojensa mukaan he saivat satoja vastauksia.*lähde?*

RAR sai lisää kannatusta sen jälkeen kun David Bowie sanoi Playboy-lehden haastattelussa, että "Britannia on valmis fasistiselle johtajalle" ja ojentamalla oikean kätensä natsitervehdykseen. Bowie veti myöhemmin takaisin fasistisen kommenttinsa sanoen, että lausunnon syynä oli päihtymystila. Hän kielsi tehneensä natsitervehdyksen väittäen valokuvaajan ikuistaneen tämän hänen heiluttaessaan kättään.*lähde?*

Toiminta
--------

RAR-kulkue Traflgar Squarella 1978.
RAR:n ensimmäinen toimi oli konsertti, jonka pääesiintyjänä oli Carol Grimes. RAR julkaisi myös fanzinen nimeltä *Temporary Hoarding*.*lähde?*

RAR järjesti keväällä ja syksyllä 1978 kaksi festivaalia Anti-Nazi Leaguen kanssa. Kuvausten mukaan 80 000 ihmistä marssi 30. huhtikuuta 1978 kuusi mailia (9,65 km) Trafalgar Squarelta Itä-Lontooseen (National Front -järjestön aktiivinen alue) Victoria Parkiin Hackneyhin ulkoilmafestivaalille. Konsertissa esiintyivät muun muassa The Clash (nähtävissä myös elokuvassa *Rude Boy*), The Buzzcocks, Steel Pulse, X-Ray Spex, The Ruts, Sham 69, Generation X ja The Tom Robinson Band. Northern Carnivaliin Manchesteriin tuli 25 000 ihmistä katsomaan konserttia, jossa esiintyivät muun muassa The Buzzcocks, Graham Parker & the Rumour ja Misty in Roots.*lähde?*

Katso myös
----------

* Band Aid
* Live Aid

Lähteet
-------

1. ↑  Wooldridge, Max: *Rock 'n' roll London*, s. 115. New York: St. Martin's Griffin, 2002. ISBN 0-312-30442-0. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The year rock found the power to unite
* 1976: David Bowie’s ‘Nazi Salute’ And Eric Clapton’s ‘Wogs’ Created Rock Against Racism
**Raki** (turk. *rakı*) on turkkilainen aniksella maustettu viina, joka on samankaltainen muiden Välimeren ja Balkanin alueen alkoholituotteiden, kuten kreikkalaisen ouzon, kanssa. Perinteinen raki valmistetaan tislaamalla viinirypäleistä, mutta sitä voidaan tehdä myös muista hedelmistä, kuten viikunasta.

Yeni-rakia
Kaupasta ostettaessa rakin alkoholipitoisuus on noin 34 % riippuen merkistä. Kotitekoinen raki, jota on yleensä myös ravintoloissa, on vahvuudeltaan noin 60–90-prosenttista. Juoma tarjoillaan useimmiten jääkylmänä aterian päätteeksi.

Turkissa raki on eräänlainen epävirallinen kansallisjuoma, joka nautitaan mezeiden kera. Raki tarjoillaan lasista, ja siihen sekoitetaan yleensä vettä, jolloin se muuttuu läpikuultavasta sameanvalkoiseksi. Syynä on anisöljyn veteen liukenemattoman ainesosan anetolin sakeneminen. Rakia kutsutaan Turkissa myös nimellä "leijonan maito", *aslan sütü*.

Kreikassa ja erityisesti Kreetalla "raki" tarkoittaa anismaustetun viinan tai ouzon sijasta tsipuroa eli tsikudiaa, joka on vastaavanlainen rypäletisle ilman aniksen makua.

Lähteet
-------

1. ↑  Turkish Rakı (Arrack) *Turkey Travel Planner*. Viitattu 2.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raki** Wikimedia Commonsissa
**Nicolai Leibowitsch** (28. syyskuuta 1869 – 1. kesäkuuta 1932) oli suomalainen hieroja, sairasvoimistelija ja valokuvaaja.

Leibowitsch toimi hierojana ja sairasvoimistelijana Helsingissä ja hänen luokseen tuli potilaita Suomen ohella myös ulkomailta. Valokuvausta harrastanut Leibowitsch oli jäsenenä helsinkiläisessä ruotsinkielisessä Amatörfotografklubben (AFK)-valokuvausyhdistyksessä, joka oli perustettu 1889. Hän otti elokuussa 1907 Suomen ensimmäisen onnistuneen autochromevalokuvan. Leibowitschin autochromekuvia oli sitten esillä elokuussa 1907 Ateneumissa järjestetyssä valokuvanäyttelyssä. Hänen valokuviaan palkittiin sekä kotimaisissa että ulkomaisissa valokuvanäyttelyissä. Leibowitsch toimi hierojana kunnes hän 1910-luvun lopulla siirtyi dokumentti- ja lehtikuvaajaksi. Leibowitsch harrasti myös purjehdusta ja osallistui purjehduskilpailuihin sekä kilpailijana että palkintotuomarina.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 4.6.1932, s. 1 (Digitoitu lehti – Kansalliskirjasto)
2. ↑  60 vuotta, Iltalehti, 28.9.1929, nro 225, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  Kuulumisia, Uusi Suomi, 28.9.1929, nro 262, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Aune Waronen : Värikuva vuodelta 1906! – Näin sen arvoitus ratkesi, Suomen Kuvalehti 25.10.2015
5. ↑  Amatörfotografklubben i Helsingfors : Ensimmäiset sata vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Nicolai Leibowitschin valokuvia Finnassa
| "Rakkauden aamu"Juhani Markola |
| --- |
| Singlen "Rakkauden aamu" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Rakkaudella* |
|  B-puoli | "Kun tuuli soi" |
|  Äänitetty  | 1975 |
|  Julkaistu | 1975 |
|  Formaatti | 7" single |
|  Tekijä(t) | säv. Camilo Blanes Cortéssan. Pertti Reponen,  sov. Hannu Keinänen & Veikko Samuli |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 04.02 |
|  Levy-yhtiö | Finndisc |
|  Levymerkki | Rondo |
| Listasijoitukset |
|  Suomi: 9. |

**Rakkauden aamu** on Pertti Reposen sanoittama ja alun perin Juhani Markolan vuonna 1975 levyttämä musiikkikappale. Se on käännös espanjalaisen Camilo Seston hitistä "¿Quieres ser mi amante?"

Juhani Markola löysi kappaleen Espanjasta, missä hän kuuli sen kadulle pienestä levykaupasta. Markola piti kappaleesta ja osti levyn. Kappaleen sanoitti suomeksi Pertti Reponen ja sovittivat Hannu Keinänen ja Veikko Samuli. Kappale levytettiin vuonna 1975.

Levy-yhtiö Fazer ei ollut vakuuttunut kappaleesta, joten sen julkaisua venytettiin. Se ilmestyi lopulta Rondo-levymerkin singlellä, jonka b-puolella oli kappale "Kun tuuli soi". "Rakkauden aamu" nousi singlelistalle joulukuussa 1976 ja oli korkeimmillaan yhdeksännellä sijalla. Jokamiehen listalla se ylsi toiseksi. Timo Pennasen *Sisältää hitin* -kirjan mukaan kappale oli Suomessa vuoden 1977 49:nneksi suurin hitti.

Kappaleen ovat levyttäneet myös Esa (1977), Markku Aro (1977), Markus (1977), Veijo Ullakko (1977) ja Jukka Ruusumaa (1995). Juhani Markola teki siitä uuden levytyksen vuonna 1977.

Lähteet
-------

* Pennanen, Timo: *Sisältää hitin. Levyt ja esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*. Otava, 2006. ISBN 978-951-1-21053-5.

### Viitteet

1. 1 2  Juhani Markola ‎– Rakkauden Aamu / Kun Tuuli Soi *Discogs.com*. Viitattu 18.7.2017.
2. 1 2 3 4  Vuorinen, Terho: Iskelmätähti Juhani Markolan maailmanvalloitus tyssäsi uskomattomaan epäonneen – tapaus harmittaa yhä  28.5.2017. Ilta-Sanomat. Viitattu 18.7.2017.
3. 1 2  Suomalaisen musiikin tietokannan hakutulos kappaleelle Rakkauden aamu Suomen äänitearkisto.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 18.7.2017.
4. ↑  Hakutulos levymerkille ros 10 ( 45 ) Suomen äänitearkisto.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 18.7.2017.
5. ↑  Pennanen: s. 205.
6. ↑  Pennanen: s. 22.
**Viinijärven Jumalanäidin Tihvinän ikonin kirkko** on ortodoksinen Taipaleen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva kirkko Viinijärven kylässä Liperissä. 

Taipaleen ortodoksinen seurakunta on saanut alkunsa 1500-luvun alkupuolella. Seurakunnan kirkkojen historiasta ei ole säilynyt tietoja ennen kuin 1700-luvulta. Tiedetään, että 1766 on purettu vanha kirkko, sillä uusi kirkko oli valmistunut 1765–1768. Se paloi jo 1774 ja vuotta myöhemmin, 1775 valmistui uusi, P. Nikolaoksen kirkko. Se oli muodoltaan 1700-luvulla suosittua länsitornillista pitkäkirkkotyyppiä, jonka länsitorni ja runkohuoneen lyhty olivat kahdeksankulmaisia. Kirkko purettiin nykyisen kirkon valmistuttua.

Nykyinen Taipaleen kirkko valmistui vuonna 1906 pääosin venäläisen kauppiaan Ivan Stretskovin lahjoitusvarojen turvin ja hänen toiveestaan se pyhitettiin Jumalanäidin Tihvinän ikonin muistolle. Kirkon suunnitteli sortavalalainen rakennusmestari J. O. Leander, ja se on tyyliltään jugend-vaikutteinen ristikirkko. Arkkipiispa Sergei vihki kirkon käyttöön 9. marraskuuta 1906.

Kirkko on pohjamuodoltaan latinalainen risti. Itäpäässä oleva alttaritila on viisitaitteinen. Kirkkosalin yllä on monikulmainen lyhtytorni ja pienemmät neljä kulmatornia. Alimmassa kerroksessa on eteinen, sen viereiset aputilat ja kellohuone on alempien kerrosten tapaan nelisivuinen. Runkohuoneen laakea satulakatto on alttaripäästä aumattu. Rikkain listoituksin jäsennelty julkisivu on lähinnä nikkarijugend-tyyliä. Kellotornissa on seitsemän kelloa, joista neljä pienintä ovat vuodelta 2017. Ne on valettu kirkkoa varten Venäjällä, Pyhän Elisabetin luostarissa. Vanhin kirkon kelloista on vuodelta 1884, alkuaan joko Valamon tai Konevitsan luostarista.

Kirkon ikonostaasi on valmistettu Pietarissa ja sen ikonit edustavat 1800-luvulle ominaista ns. historiallis-naturalistista tyyliä. Ikonostaasi on kaksikerroksinen. Ikonostaasin molemmilla puolilla seinillä on suuret öljymaalaukset "Jeesus rukoilee Getsemanessa" ja "Golgata". Kirkossa on useita edellisestä kirkosta siirrettyjä ikoneja 1700-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Markku Haapio: *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2*, s. 437. Etelä-Suomen Kustannus Oy, 1987. ISBN 951-9064-28-1.
2. ↑  Taipaleen ortodoksinen kirkko *maurikin.blogspot.com*. Viitattu 9.10.2020.
3. ↑  Jumalanäidin Tihvinäläisen ikonin kirkko Suomen ortodoksinen kirkko. Viitattu 15.10.2018.
4. 1 2  Jutta Kurki: Taipaleen tornissa soi trioli.  *Kotuseutu-uutiset*, 10.6.2021.
5. ↑  Stefan Holm, Markku Toivanen: *Taipaleen ortodoksinen seurakunta 400-vuotta*, s. 167,168. Taipaleen ortodoksinen seurakunta, 1991. ISBN 952-90-2873-3.

Aiheesta muualla
----------------

Kuvia kirkostaː
**Inat** (turkiksi *inat*, serbiaksi *inat* / *инат* tai *inatluk* / *инатлук*, makedoniaksi *инает* tai *инаетлук*) on ainakin entisen Jugoslavian alueen kulttuuriin kuuluva käsite, jolle ei löydy suoraa suomenkielistä käännöstä (vrt. esim. sisu). 

Inat tarkoittaa sellaista uppiniskaista käyttäytymistä, jolle ei välttämättä ole mitään järkevää syytä ja joka voi aiheuttaa myös käyttäytyjälle itselleen vahinkoa. Se voi olla monessa tapauksessa olla haitallista sekä käyttäytyjälle itselleen että käytöksen kohteelle, mutta siitä huolimatta henkilö päättää käyttäytyä niin. Tarkoituksena voi olla "näyttää" jotakin jolleku(i)lle, mutta se ei ole välttämätöntä. Inat-käytös on tyypillisesti päättäväistä mutta järjenvastaista. Inatiin liittyy usein myös vahingoniloa.

Inat on kroaatti—suomi-sanakirjassa käännetty uhmaksi. Käsitteiden merkitys ei kuitenkaan ole aivan sama, sillä uhma ei aina ole ajattelematonta ja järjenvastaista. Pienempi ja avuttomampi voi uhmata vahvempaansa ja suurempaansa. Sekä uhmaavan että inat-käytöksen seuraukset voivat olla haitallisia, mutta inatille on tyypillistä, ettei alun perinkään ollut mitään (moraalista) järkevää syytä käyttäytyä niin kuin käyttäydyttiin. Erään näkemyksen mukaan inat-käytös on "lapsellista käytöstä".

Esimerkki inatista on se, kun pieni lapsi kieltäytyy syömästä vain siksi, etteivät vanhemmat ostaneet lapselle lelua. Lopputulos on se, että lapsi jää nälkäiseksi, mikä ei ole mukavaa, ja todennäköisesti hän tulee myös saamaan rangaistuksen. 

Suomeksi serbian ’tein sen inatin takia’ ilmaistaisiin ehkä luonnollisimmin "tein sen vain, koska huvitti" tai "tein sen silkkaa piruuttani", mutta edellisistä ilmauksista ei täysin käy ilmi inatiin usein liittyvä halu tahallaan ärsyttää.

Serbialaisen sananlaskun mukaan "inat on huonoin ammatinvalinta" (serbiaksi *od inata nema goreg zanata* / *од ината нема горег заната*, makedoniaksi *инает е лош занает*).