recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jere Julius Haapalainen** (s. 30. heinäkuuta 2004 Tampere) on suomalainen yleisurheilija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja häntä valmentaa Juha Lehto.

Haapalainen saavutti Kalevan kisoissa 2021 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 52,69 s. Lahden Kalevan kisoissa 2023 hän voitti 400 m aitajuoksussa SM-kultaa ennätysajallaan 50,06, joka oli samalla alle 20-vuotiaiden Suomen ennätys. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa 2022 ennätyksellään 37,64 ja 2024 niin ikään ennätysajallaan 36,06. 400 metrin juoksussa hän sai pronssia 2023 ja viestissä kultaa 2024. Hän on voittanut nuorten sarjoissa Suomen-mestaruuksia 400 ja 800 metrin juoksuissa, 400 metrin aitajuoksussa, kymmenottelussa, viesteissä ja maastojuoksun joukkuekilpailussa.

Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 Haapalainen voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään ja nuorten Suomen ennätyksellä 50,02 ja oli mukana kahdeksanneksi sijoittuneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jere Haapalainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Jere Haapalainen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Syntymäpäiväsankari Jere Haapalainen, 19, häkellyttävässä ennätysvireessä – "Hänestä kuullaan tulevaisuudessa" *Yle Urheilu*.  30.7.2023. Viitattu 30.7.2023.
4. ↑  Haapalainen ja Sainio aitoivat mahtavalla loppuvedolla kaksoisvoittoon Jerusalemissa: "Tästä on unelmoitu koko viikko, kun on oltu kämppiksiä" *Yleisurheilu.fi*.  10.8.2023. Viitattu 11.8.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo elokuvatuottajasta. John F. Kennedyn sisaresta kerrotaan artikkelissa Kathleen Agnes Kennedy.*
Kathleen Kennedy San Diegon Comic-Conissa 2015.
**Kathleen Kennedy** (s. 5. kesäkuuta 1953 Berkeley) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän on ollut viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.

Kennedy toimi ensimmäistä kertaa elokuvatuottajana vuonna 1982 *E.T.*-elokuvassa.  Samalla alkoi myös hänen edelleen jatkuva yhteistyönsä Steven Spielbergin kanssa. Kennedy perusti vuonna 1982 yhdessä Spielbergin ja aviopuolisonsa, tuottaja ja ohjaaja Frank Marshallin, kanssa tuotantoyritys Amblin Entertainmentin.

Kennedy tuotti vuonna 2015 ensi-iltansa saaneen elokuvan *Star Wars: The Force Awakens* yhdessä J. J. Abramsin ja Bryan Burkin kanssa. Hän tuotti myös vuonna 2016 ensi-iltansa saaneen *Tähtien sota* -universumiin sijoittuvan elokuvan *Rogue One: A Star Wars Story*.

Kennedyllä on aviomiehensä kanssa kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Condé Nast: Meet the Most Powerful Woman in Hollywood *Vanity Fair*.  8.2.2016. Viitattu 29.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Kathleen Kennedy Children: Meet Her 2 Children *www.ghgossip.com*.  7.7.2023. Viitattu 29.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kathleen Kennedy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Kathleen Kennedy 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
	+ 2

 |

 |
**Matti Järvi** (12. syyskuuta 1868 Kälviä – 16. joulukuuta 1935 Urjala) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja tietokirjailija.

Järvi valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1895 ja hän toimi sitten neljä vuotta Kälviällä Jokikylän koululla opettajana. Vuonna 1899 Järvi siirtyi opettajaksi Urjalan Välkkilän vastaperustettulle koululle ja oli täällä opettajana syksyyn 1935 saakka.

Järvi oli Urjalan kunnanvaltuuston jäsenenä ja ajoittain valtuuston puheenjohtajana. Hän oli lisäksi jäsenenä tai puheenjohtajana useissa lautakunnissa ja oli muun muassa Välkkilän vaalilautakunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Kotikyläänsä Järvi perusti Välkkilän Osuuskassan ja munanmyyntiosuuskunnan. Hän raivasi Välkkilän koulun ympäristöön puutarhan ja hedelmätarhoja. Järvi oli Urjalassa kananhoidon ja mehiläishoidon uranuurtaja ja hän perusti Välkkilään kanalan, joka oli tunnettu myös muualla Suomessa. Järvi kirjoitti myös useita opaskirjoja kananhoidon ja mehiläishoidon aloilta. Hän aloitti mehiläisten hoidon 1906 ja oli 1909 oppilaana Asikkalassa kirkkoherra A. Mäkisen mehiläishoitokoulussa. Järvi toimi vuonna 1916 Hämeenlinnassa perustetun Suomen Mehiläishoitajien Liiton sihteerinä aina liiton purkamiseen saakka 1930 ja hän oli Mehiläinen-aikakauslehden toimitusihteerinä 1916–1923 ja päätoimittajana 1923–1926 ja 1929–1930. Järvi oli myös mukana perustamassa Suomen Siipikarjanhoitajien Liittoa vuonna 1918 ja oli liiton johtokunnan jäsenenä kahdeksan vuoden ajan. Hän oli kesäisin tuntiopettajana eri maatalousoppilaitoksissa ja piti mehiläishoitokursseja eri puolilla Suomea.

Järvi perusti Välkkilään nuorisoseuran ja teki aloitteet torvisoittokunnan ja jousiorkesterin perustamisesta. Hän toimi myös laulukuoron johtajana. Järvi oli mukana perustamassa Kokon suojeluskuntaa ja oli sen toiminnassa aktiivisesti mukana aluksi harjoituksissa ja myöhemmin juhlissa puhujana ja esitelmöitsijänä.

Matti Järvi kuoli 67-vuotiaana joulukuussa 1935 Urjalan Ikaalan kylässä Niinilahden huvilassa.

Julkaisuja
----------

* *Mehiläishoidon käsikirja*. WSOY 1913, 2. korj. painos 1929
* *Kanojen hoito*. WSOY 1915, 6. painos 1931
* *Mehiläiset ja hoito olkipesissä*. Karisto 1917, 2. korj. painos 1922
* *Emokasvatus : käsikirja mehiläishoitajille*. Karisto 1919
* *Kananpoikia lisäämään*. Helsinki 1922

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Opettaja Matti Järvi, Hämeen Sanomat, 17.12.1935, nro 292, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Matti Järvi, Siipikarja : Siipikarjanhoitajain liiton äänenkannattaja, 01.01.1936, nro 1, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Matti Järvi, Mehiläinen : Suomen mehiläishoitajain äänenkannattaja, 01.03.1936, nro 1, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Heikki Ilmari Koskiala**, sukunimi aik. *Koskelin* (11. huhtikuuta 1904 Jyväskylä – 15. joulukuuta 1979) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Ylioppilaslehden päätoimittaja.

Koskialan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Kaarlo William Koskelin ja Agnes Fredrika Kahelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1928.

Koskiala oli insinöörinä Maalentokoulussa vuodesta 1930 sekä ilmavoimien esikunnassa toimistoinsinöörinä vuodesta 1933, tarkastusinsinöörinä vuodesta 1934 ja toimistopäällikkönä vuodesta 1941. Hän oli lentovarikon apulaispäällikkönä vuodesta 1944, Sotevassa osastopäällikkönä vuodesta 1945 ja koneenrakennuksen johtajana vuodesta 1949 sekä valtion lisenssitoimistossa osastopäällikkönä vuodesta 1950 ja apulaisjohtajana vuodesta 1952. Hänet ylennettiin insinööriluutnantiksi 1931, insinöörikapteeniksi 1933, insinöörimajuriksi 1940 ja insinöörieverstiluutnantiksi 1942.

Koskiala oli Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 1928 ja taloudenhoitajana 1930–1952. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton varapuheenjohtaja 1929 ja Ylioppilaslehden päätoimittaja 1930. Koskiala oli johtokunnan jäsenenä Suomen Teknikkojen seurassa 1932–1934 ja 1945–1949, Insinööriupseeriyhdistyksessä 1934–1935 sekä Suomen Ilmailuklubissa 1935–1937.

Ilmari Koskiala oli naimisissa vuodesta 1935 Helvi Maija-Liisa Oksasen kanssa. Heillä oli neljä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuka kukin on 1954
2. ↑  Geni.com : Heikki Ilmari Koskiala (Koskelin)
**Kritiikki** Ry on Turun yliopiston kulttuurihistorian, Suomen historian ja Euroopan ja maailman historian opiskelijoiden ainejärjestö. Kritiikki ry ajaa opiskelijoiden etua yliopisto-organisaatiossa. Lisäksi se järjestää jäsenilleen monipuolista vapaa-ajan toimintaa ja julkaisee Kritiikki-lehteä. Kritiikki ry on Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) yhteisöjäsen sekä kansallisen Historian Opiskelijain Liiton (HOL ry) ja International Students of History Associationiin (ISHA) jäsen.

Yhdistyksen historiaa
---------------------

Keväällä 1958 turkulaiset historianopiskelijat perustivat itselleen oman yhdistyksen, nimeksi valittiin Kritiikki. Kritiikistä tuli rekisteröity yhdistys 30. tammikuuta 1967. Vuosijuhlia Kritiikki vietti ensimmäistä kertaa Hotelli Turussa 1967. Syksyn 1960 kokouksessa perustettiin yhdistyksen lehti, alkuperäiseltä nimeltään Ajan Hammas. Kritiikille saatiin 1964 oma (tosin muutaman muun ainejärjestön kanssa jaettu) toimisto, jonne perustettiin yhdistyksen kirjasto. Kritiikki järjesti alusta asti jäsenistölleen myös monenlaista liikunta- ja vapaa-ajantoimintaa sekä opinto-ohjausta. Kritiikki oli myös mukana perustamassa Historian Opiskelijain liittoa 1966.

Ajan hengen mukaisesti myös Kritiikki politisoitui 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Kritiikki siirtyi alkuaikojensa keskustalais-liberaalista kannastaan sosiaalidemokraattisuuden kautta pidemmälle vasemmistolaisuuteen. Kritiikki ajoi monia opiskelijan asemaan vaikuttavia muutoksia, kuten yliopiston hallintauudistusta mies ja ääni -periaatteelle sekä opintotukijärjestelmän uudistusta. Vuonna 1977 Kritiikki julisti poliittisuuden pannaan. Yhdistyksen sitoutumattomuutta alettiin korostaa ja sen toiminta viihteellistyi. 1980-luvulla lanseerattiin myös kritiikkiläiset nykyään opiskelijoiden haalarimassasta erottava viitta. Internetin mahdollisuuksia Kritiikki alkoi hyödyntää luomalla ensimmäiset kotisivunsa 1997, nykyiset sivut ovat vuodelta 2005. 1980-luvulla otettu epäpoliittinen opiskelijoiden viihtyvyyteen ja edunvalvontaan painottunut linja on säilynyt nykypäivään asti.

Nykyään Kritiikin ja kriitikkiläiset löytää Rehtorinpellonkadulta, Yo-talosta. Siellä toimistotila on jaettu Kanta ry:n kanssa. Kritiikki on edelleenkin yksi aktiivisimmista ja suurimmista ainejärjestöistä. Se järjestää vuosittain neljät sitsit ja monet muut illanistujaiset. Kritiikkiläiset pääsevät osallistumaan myös muun muassa peli-iltoihin, viini-iltoihin ja leffailtoihin.

Lähteet
-------

* Topi Artukka et al. (toim.): *Kritiikki 1958 - 2008*. Tampere: Kritiikki Ry, 2008.

### Viitteet

1. ↑  Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 22-37.
2. ↑  Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 67-69, 85-88.
3. ↑  Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 110, 127, 134.
4. ↑  Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 229.

Aiheesta muualla
----------------

* Kritiikki Ry:n kotisivu
**Katharina Amalia Dorothea von Schlegel** (22. lokakuuta 1697 – noin 1768) oli saksalainen virsirunoilija. Hänen tiedetään sepittäneen ainakin 20 virttä. Niistä tunnetuin on "Stille, meine Wille", jonka melodiana käytetään nykyisin Jean Sibeliuksen säveltämää "Finlandia-hymniä".

Katharina von Schlegelin elämänvaiheista tiedetään vain vähän. Von Schlegel syntyi ja asui Saksan Köthenissä, jossa hän toimi luterilaisen kirkon naisjärjestössä. Häntä on kutsuttu nimellä "Stiftsfräulein". Ilmeisesti hän vaikutti lisäksi Anhalt-Köthenin ruhtinaskunnan hovissa, jossa samaan aikaan Johann Sebastian Bach toimi konserttimestarina. Von Schlegel saattoi olla aatelista syntyperää tai ainakin varakkaan perheen lapsi.

Vuonna 1752 ilmestyneessä virsikokoelmassa *Neue Sammlung Geistlicher Lieder* oli mukana von Schlegelin virsiä. Sävyltään ne olivat pietistisiä. Tunnetummaksi von Schlegel tuli vasta lähes sata vuotta kuolemansa jälkeen, kun Jane Borthwick käänsi vuonna 1855 hänen virtensä "Stille, meine Wille" englanniksi nimellä "Be still, my soul".

Lähteet
-------

* Be Still My Soul.
* Be Still, My Soul.
* Featured Hymn: Be Still, My Soul. HymnSite.com.
* Katharina Amalia Dorothea von Schlegel (Arkistoitu – Internet Archive). The Cyber Hymnal.

### Viitteet

1. ↑  Stille, mein Wille! *christmysong.com*. Viitattu 29.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Kathrina von Schlegel *hymnary.org*. Viitattu 29.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  BE STILL, MY SOUL *hymntime.com*. Viitattu 29.3.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Katharina von Schlegel** on Wikiaineistossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Esa Esko Tapani Liukkonen** (s. 29. maaliskuuta 1978 Jaala) on entinen suomalainen pikajuoksija. Aktiiviuransa viimeisinä vuosina hän edusti Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimi Arto Toukonen. Kalevan kisoissa Liukkonen voitti hopeaa 100 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän oli voittamassa SM-tasolla kolme kultaa, hopeaa sekä neljä pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti kaksi hopeaa ja pronssi 60 metrin juoksussa.

Nuorten sarjoissa hän edusti ensin Jaalan Voimaa ja sittemmin muutaman vuoden Kouvolan Urheilijoita ja saavutti ensimmäiset SM-mitalit voittaen 60m juoksussa kultaa sisäratojen mestaruuskisoissa Jyväskylässä v. 1999 ja seuraavana kesänä SM-kotikisoissaan Kouvolassa pronssia 100 metrin juoksussa.

Suurimman osan aktiiviurastaan Liukkonen edusti Karhulan Katajaisia ja saavutti kaikki aikuisten sarjan SM-mitalinsa heidän väreissään, valmentajana Petteri Jouste. Viestijuoksussa 4x100 metrillä hän saavutti Karhulan Katajaisille ennätykselliset kolme kultaa, hopeaa ja neljä pronssia.

Sisäratojen mestaruuskisoissa hän voitti kaksi hopeaa ja yhden pronssin 60m juoksussa.

100 metrin ennätys on 10.58 vuodelta 2002 ja 60 metriä taittui useampanakin vuonna aikaan 6.77.

Maajoukkue-edustuksia uralta on useita mm. Kataloniasta sekä Suomi - Ruotsi maaottelun viestijoukkueessa 4x100m avausosuudella. Vuonna 2002 Liukkonen oli mukana Münchenin EM-kilpailussa pikaviestimiehistössä. Vain pari viikkoa ennen kisoja juostiin Kuortaneella Eliittikisojen finaalissa 100m takasuoralla myötätuulen siivittämänä. Esan epäonneksi varustekoppi, johon kaikki maaliin tulon jälkeen pysähtyivät, sattui hänen kohdallaan olevan ikkuna*selvennä* ja molemmat kädet menivät siitä läpi. Seurauksena oli viiltohaavat molemmissa käsissäranteesta kyynärtaipeeseen ja yli 50 tikkiä. Toipuminen oli kuitenkin yllättävän nopeaa ja mies olikin parin viikon jälkeen jo juoksukunnossa.

Aktiiviura päättyi loukkaantumiseen vuoden 2008 SM-viestin finaalijuoksussa vaihtotilanteessa. Kaatumisen seurauksena tuli vakava olkapäävamma, joka vaati leikkaushoitoa.

Virallisissa kilpailuissa Liukkonen ei ole esiintynyt vuoden 2008 jälkeen. Nykyään Liukkonen toimii alakoulun luokanopettajana Lahdessa.

Liukkonen valittiin yhdessä vaimonsa kanssa vuoden 2024 valtakunnallisen vuoden luokanopettajapalkinnon saajiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Esa Liukkonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

2. Vuoden luokanopettaja Suomen Luokanopettajat ry

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Dimmalætting** oli Färsaarten vanhin, vuonna 1878 perustettu sanomalehti, jossa julkaistiin uutisia sekä fääriksi että tanskaksi. Se on myös saarten suurin lehti, ja sen markkinaosuus on hieman yli 50 prosenttia.

Dimmalætting perustettiin vuonna 1878, ja sitä julkaistiin aluksi vain viikoittain. Sen kieli oli aluksi vain tanska. Vuosina 1910–1947 lehteä kirjoitettiin sekä tanskaksi ja fääriksi, mutta vuodesta 1948 1990-luvun alkuun lehden kieli oli fääri joitakin yksittäisiä artikkeleita lukuun ottamatta. Lehti oli alkuksi itsenäinen, mutta vuonna 1906 se sitoutui unionipuolueeseen, jonka pyrkii säilyttämään Färsaarten aseman osana Tanskaa. Lehti on kuitenkin ollut sitoutumaton 1990-luvun alusta. Vuonna 1995 lehteä aletaan julkaista neljä kertaa viikossa ja seuraavana vuonna viisi kertaa viikossa. Dimmalættingin levikki on 7 500 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  Karlsson, Ragnar: *Media and Communication Statistics Faroe Islands and Greenland 2008*, s. 31, 33. Göteborg: Nordicom, 2008. ISBN 978-91-89471-69-6. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 29.9.2013). (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Faroe Islands in Figures 2013 (pdf) (s. 23)  7/2013. Hagstova Føroya. Viitattu 15.9.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (fääriksi)
**Robert Edvard Gripenberg** (26. huhtikuuta 1852 Kurkijoki – 1937) oli suomalainen vapaaherra. Hän oli todellinen valtioneuvos (1916) ja Maataloushallituksen ylijohtaja vuosina 1902–1917.

Gripenbergin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan Ulrik Sebastian Gripenberg ja tämän toinen vaimo Maria Lovisa Öhrnberg. Gripenberg itse oli naimisissa Agnes Hultin kanssa vuodesta 1880 lähtien. Gripenberg kävi kadettikoulun 1872, valmistui agronomiksi 1877 ja opiskeli Kööpenhaminan Landboliøjskolenissa 1879. Hän oli Mustialassa alkeisopettajana 1875-1881, meijeriopistossa 1881-1901, Mustialan johtaja 1901-1902, Maataloushallituksen ylijohtaja 1902-1917 ja asutushallituksen ylimääräinen virkamies 1918-1926.

Julkaisuja
----------

* Meijerihoidon käsikirja (myös ruots.), 1881
* Mögelbildning i exportsmör, 1898-1899
* Hedelmäviljelys (myös ruots.), 1924

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Moritz August von Thümmel** (27. toukokuuta 1738 Leipzig – 26. lokakuuta 1817 Coburg) oli saksalainen kirjailija.

Thümmel sai 1768 salaneuvoksen ja ministeriarvon Sachsen-Koburgissa ja erosi palveluksesta 1783. Hän käytti Christoph Martin Wielandin kevyttä ja ruokotonta esitystapaa, ja hän onnistui hyvin teoksella *Wilhelmine, oder der vermählte Pedant* (1764), joka on aatelisten ylimielisyyttä pilkkaava koominen runomuotoinen proosakertomus. *Die Inoculation der Liebe* (1771) on runomuotoinen hieno ja naiivi pila. Hänen merkittävin teoksensa on kuitenkin *Reise in die mittäglichen Provinzen von Frankreich* (1791–1805), joka on matkaromaani samaan tyyliin kuin kirjoittivat Voltaire, Laurence Sterne ja Tobias Smollett mutta joka pinnallisuudestaan huolimatta on sisällöllisesti runsas ja tosi ja kuvaa elävästi tilannetta juuri ennen vallankumousta. Thümmelin kootut teokset ilmestyivät kuusiosaisena 1811–1819.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thümmel, Moritz August von Nordisk familjebok 28. 1919 (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moritz August von Thümmel** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Susi (Emil Mikael) Nousiainen** (s. 1987) on suomalainen kuvataiteilija ja kirjoittaja.

Nousiainen on puhunut avoimesti Sukupuolenkorjausprosessistaan. Hän sai lähetteen transpolille vuonna 2017 ollessaan 29-vuotias.

Nousiainen on koulutukseltaan kirjallisuustieteen maisteri. Hän on kirjoittanut Vauva.fi-sivustolle *Sateenkaarifaija*-blogia, jossa hän kertoi perhe-elämästään transsukupuolisena isänä. Hänen esikoisteoksensa *Sukupuoleen katsomatta – Kuinka kohdata moninaisuus* ilmestyi vuonna 2020. Hän on kirjoittanut ja lausunut runoja osana Eroottinen kodinkonerunous -duoa. Nousiainen kirjoittaa myös kolumneja Ylelle. (ks. esim. )

Nousiaisen esikoisrunokokoelma *Muovikauris* ilmestyi 2021. Virpi Alanen sanoo, että Nousiainen käsittelee siinä raikkaasti ja selkeästi transmaskuliinisuuteen liittyvää sosiaalisen koodin purkamista ja uudelleenkokoamista. Ominaispiirteinä hän pitää sanottavan rauhallisuutta ja kielen ja tunnetilan huolellisuutta. Hän siteeraa lopuksi kirjan päättävää kysymystä: "Jos minut olisi kasvatettu poikana, olisinko saanut kirjoittaa tällä tavalla?"

Nousiainen on puhunut avoimesti sukupuolenkorjausprosessistaan. Hän sai lähetteen transpolille vuonna 2017 ollessaan 29-vuotias.

Nousiaisella on kaksi lasta entisen puolisonsa kanssa.

Teokset
-------

*Sukupuoleen katsomatta - Kuinka kohdata moninaisuus.* Atena Kustannus, 2020. ISBN 978-952-30060-8-9

* *Muovikauris*, Raikuu 2021 ISBN 978-952-69240-5-2 (runoja)

Lähteet
-------

1. 1 2  Virpi Alanen, Uudelleenkoodaus. *Parnasso* 6–7/2021 s. 94
2. ↑  Susi Nousiainen, Atena Kustannus. Viitattu 25.2.2024
3. 1 2  "Jos olisin lääkäri, minua pelottaisi ihan hirveästi antaa diagnooseja", sanoo transmies Susi Nousiainen – transsukupuolisten uusista hoitosuosituksista nousi kohu, tästä siinä on kyse *Yle Uutiset*. Viitattu 10.4.2021.
4. 1 2  Translaki evää sukupuolensa korjaavilta oikeuden biologisiin lapsiin – Äidistä isäksi muuttunut Susi Nousiainen murtaa vanhemmuuden normeja *Moreenimedia*. Viitattu 10.4.2021.
5. 1 2  Susi Nousiainen oli viime vuonna äitienpäivänä äiti ja isänpäivänä jo isä *iltalehti.fi*. Viitattu 10.4.2021.
6. 1 2 3 4  Perheenäiti ahdistui kehossaan ja kirjoitti päiväkirjaan, ettei voi olla enää nainen *Ilta-Sanomat*.  1.2.2019. Viitattu 10.4.2021.
7. 1 2 3 4  Susi Nousiaisen päässä on kartta, jonne on merkitty kotikaupungin turvalliset ravintolat (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  8.4.2020. Viitattu 10.4.2021.
8. ↑  Susi Nousiaisen kolumni: Lumikasan El Primo ja pihaleikkien pikku impostorit *Yle Uutiset*. Viitattu 10.4.2021.
**Rustavi 2** (რუსთავი 2) on georgialainen valtion hallitsema oleva televisiokanava, joka lähettää Tbilisistä. Vuonna 1994 perustettu kanava on Georgian suurin, ja tavoittaa noin 84 % maan väestöstä. Rustavi 2 esittää muun muassa Georgian ainoata aamu-TV:tä, georgialaisversiota tietokilpailusta *Haluatko miljonääriksi?* ja David Lettermanin tyylistä keskustelushow'ta. Yksi suosituimmista ohjelmista on *60 minuuttia*.

Mediamoguli Erosi Kitsmarishvilin omistamalla kanavalla oli merkittävä rooli ruusujen vallankumouksessa. Kanava oli kriittinen Eduard Ševardnadzen hallitusta kohtaan, mikä tuli esiin 25. heinäkuuta 2001, kun kanavan uutisankkuri Georgi Sanaia murhattiin kotiinsa. 

Zurab Zhvanian ja Mikheil Saakašvilin johtaman vallankumouksen jälkeen Kitsmarishvili asettui myös Zhvaniaa vastaan, ja kanava siirtyi valtion haltuun pian vallankumouksen jälkeen. Sittemmin kanava on lähettänyt hallitusta tukevaa materiaalia, kuten Saakašvilin poliittisen vastustajan Irakli Okruašvilin tunnustuksen televisiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Why Has the Chief of Rustavi 2 TV Stepped Down?, Civil Georgia
2. ↑  GEORGIAN MEDIA MOGUL FORCED OUT OF BUSINESS, Jamestown, EURASIA DAILY MONITOR Volume 1, Issue 106 (October 15, 2004)
3. ↑  Georgian Ex-Minister's TV Confession Kommersant.  Arkistoitu 21.10.2007. Viitattu 16.10.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kanavan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Antoine Augustin Cournot** (28. elokuuta 1801 Gray, Haute-Saône, Ranska – 31. maaliskuuta 1877 Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja matemaatikko, joka pyrki ensimmäisten joukossa soveltamaan matematiikkaa taloustieteen kysymysten käsittelyyn.

Elämä ja ura
------------

Cournot nimitettiin Pariisin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 1831, Lyonin yliopiston matematiikan professoriksi vuonna 1834, Grenoblen yliopiston rehtoriksi vuonna 1835, opintojen ylitarkastajaksi vuonna 1838, Dijonin yliopiston rehtoriksi vuonna 1854. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1862.

Nerokkaaksi ja syvälliseksi ajattelijaksi kuvailtu Cournot julkaisi matemaattisia, filosofisia ja taloustieteellisiä teoksia, ja oli ensimmäinen, joka pyrki molempien oppiaineiden pätevän tuntemuksen turvin soveltamaan matematiikkaa taloudellisten kysymysten käsittelyyn. Teoksista tärkein on *Recherches sur les principes matliématiques de la théorie des richesses* (1838). Tällä teoksella, joka pitkän ajan pysyi tuntemattomana, hän perusti taloustieteellisten kysymysten, varsinkin arvo- ja hintateorioiden matemaattisen käsittelyn, jolla 1870-luvulta lähtien oli tärkeä sija taloustieteen kehityksessä. Toisaalta hänen tuloksensa ovat joissakin tapauksissa merkitykseltään vähäisiä, toisissa kyseenalaisia ja liian yleistäviä tai puutteellisesti selitettyjä.

Kirjassaan *Principes de la théorie des richesses* (1863) hän luopui matemaattisesta menetelmästä, vaikka kannattaakin matemaattisten merkintöjen käyttöä taloudellisissa esityksissä, koska ne helpottavat selitystä. Muita Cournot'n teoksia olivat *Traité élémentaire de la théorie des fonctions et du calcul infinitésimal* (1841), *Exposition de la théorie des chances et des probabilités* (1843), *De l'origine et des limites de la correspondance entre l'algèbre et la géométrie* (1847), *Traité de l'enchaînement des idées fondamentales dans les sciences et dans l'histoire* (1861), ja *Revue sommaire des doctrines économiques* (1877).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Antoine Augustin Cournot *Tietosanakirja*.  1909-1922. Viitattu 15.10.2022.
2. 1 2 3 4  Antoine Augustin Cournot *Encyclopedia Britannica*.  1911. Viitattu 15.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antoine Augustin Cournot** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Opocznon piirikunta** (puol. *powiat opoczyński*) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 76 106. Piirikunta on jaettu kahdeksaan maalaiskuntaan, jotka ovat Białaczów, Drzewica, Mniszków, Opoczno, Paradyż, Poświętne, Sławno sekä Żarnów ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Drzewica ja hallintokeskus Opoczno.

Opocznon piirikunnan pinta-alasta 31,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Opocznon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,8 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Opocznon piirikunnassa oli 76 106 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 78 650 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 64 270 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 19 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 729 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat opoczyński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Marcin Baranowski – starosta kadencji 2018–2023 w: powiat opoczyński *PortalSamorządowy*. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Łódzkie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat opoczyński (PDF) Łódźin tilastokeskus. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)

Łódźin voivodikunnan lippu.Łódźin voivodikunta
**Pääkaupunki: Łódź**   

Aleksandrów Łódzki | Bełchatów | Biała Rawska | Błaszki | Brzeziny | Drzewica | Działoszyn | Głowno | Kamieńsk | Koluszki | Konstantynów Łódzki | Krośniewice | Kutno | Łask | Łęczyca | Łódź | Łowicz | Opoczno | Ozorków | Pabianice | Pajęczno | Piotrków Trybunalski | Poddębice | Przedbórz | Radomsko | Rawa Mazowiecka | Rzgów | Sieradz | Skierniewice | Stryków | Sulejów | Szadek | Tomaszów Mazowiecki | Tuszyn | Uniejów | Warta | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zelów | Zgierz | Złoczew | Żychlin

**Piirikunnat**   

Bełchatów | Brzeziny | Kutno | Łask | Łęczyca | Łowicz | Itäinen Łódź | Opoczno | Pabianice | Pajęczno | Piotrków | Poddębice | Radomsko | Rawa | Sieradz | Skierniewice | Tomaszów | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zgierz

**Kaupunkipiirikunnat**   

Łódź | Piotrków Trybunalski | Skierniewice
Edith Vane-Tempest-Stevart The Women's Legionin puvussa. Philip A. de Lazlon maalaus.
**Edith Vane-Tempest-Stewart** (3. joulukuuta 1878 - 23. huhtikuuta 1959), syntyjään **Chaplin** oli englantilainen kirjailija, kustannustoimittaja, feministi sekä puutarhuri.Hän kannatti näkyvästi äänioikeuden myöntämistä naisille.  

Vane-Tempest-Stewart kirjoitti lastenkirjoja ja elämäkertoja, mutta hänen todellinen mielenkiinnon kohteensa olivat puutarhat. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli naisvapaaehtoisten joukkoa, jotka ottivat hoitaakseen rintamalle lähteneiden miesten työt. 

1920- luvulla Vane-Tempest-Stewart ryhtyi luomaan puutarhaa Londonderryyn sukunsa maille Mount Stewartiin. Syntynyt puutarha on niin merkittävä luomus, että se on otettu Britannian aielistalle, josta valitaan Unescon maailmanperintöluettelon kohteet. 

Avioliiton silloinen Edith Chaplin solmi 21-vuotiaana Charles Vane-Tempest-Stewartin, Londonderryn 7. markiisin kanssa. Liitosta syntyi viisi lasta. Aviomies erotettiin hallituksesta vuonna 1935, kun kehunut Adolf Hitlerin johtamaa Saksaa. Sitä ennen hän oli taistellut parlamentissa ilmavoimien rahoitukseen tekeillä olleen leikkauksen estämiseksi. 

Edith Vane-Tempest-Stewart herätti huomiota ystävyydellään pääministeri Ramsay McDonaldin kanssa, joka oli työväenpuolueesta. Huhuista ja juoruista huolimatta heidän suhteensa oli täysin platoninen.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
5. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Remus von Woyrsch
**Remus von Woyrsch** (4. helmikuuta 1847 – 6. elokuuta 1920 Pilsnitz, lähellä Breslauta) oli saksalainen sotamarsalkka, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.

Woyrsch liittyi Preussin armeijaan vuonna 1866 ja valmistui upseeriksi seuraavana vuonna. Hän osallistui sotaan Itävaltaa vastaan 1866 ja Ranskan–Saksan sotaan 1870–1871. Vuosina 1882–1896 hän palveli pääesikunnassa ja oli sen jälkeen rykmentin sekä vuodesta 1901 divisioonan ja vuodesta 1904 armeijakunnan komentajana. Woyrsch ylennettiin 1906 jalkaväenkenraaliksi ja hän ehti jo vetäytyä eläkkeelle vuonna 1911. Maailmansodan sytyttyä 1914 hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin palvelukseen ja hän sai komentoonsa Sleesian Landwehr-joukot, jotka sijoitettiin itärintamalle. Woyrschin joukot alistettiin Itävalta-Unkarin armeijalle, ja hän pelasti Viktor von Danklin Itävalta-Unkarin ensimmäisen armeijan tuholta tappiollisen Rava Russkan taistelun jälkeen suojaamalla sen perääntymisen. Tämän jälkeen Woyrschille muodostettiin lokakuussa 1914 oma armeijaryhmä, joka osallistui seuraavan kahden vuoden aikana sotatoimiin Venäjää vastaan. Woyrsch voitti venäläiset Thornin ja Siennon taisteluissa kesäkuussa 1915 ja osallistui Ivangorodin valtaukseen saman vuoden elokuussa sekä venäläisten hyökkäyksen torjumiseen Baranowiczessa kesällä 1916. Hänet ylennettiin näiden ansioiden seurauksena kenraalieverstiksi.

Elokuussa 1916 Woyrsch sai komennettavakseen Baijerin prinssi Leopoldin entisen armeijaryhmän eteläisesä Puolassa. Venäjän tehtyä aselevon Woyrschin armeijaryhmä hajotettiin joulukuussa 1917 ja hän siirtyi eläkkeelle sotamarsalkaksi ylennettynä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Nordisk familjebok* (1921), s. 1116 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 9.2.2014.
2. 1 2  Remus von Woyrsch (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 9.2.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Alexander Hacks** (n. 1705 Turku – 1. kesäkuuta 1740 Turku) oli suomalainen asianajaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

Hacksin vanhemmat olivat tulliylitarkastaja Johan Hacks (k. 1735) ja hänen toinen puolisonsa Margareta Wärdh. Hacks pääsi ylioppilaaksi 1722. Hän toimi Turun hovioikeudessa auskultanttina ja asianajajana.

Hacks kirjoitti ruotsin kielellä tilapäisrunoutta. Näissä runoissaan hän kuvasi humoristiseen sävyyn tunnettuja turkulaisia käyttäen parodioivaa suomen ja ruotsin sekakieltä. Runoja julkaistiin kahdessa kokoelmassa vuosina 1732 ja 1735 nimellä *Eskolagubbens visor*. Runot olivat hyvin suosittuja Suomessa ja niistä otettiin uusi painos vielä 1887.

Hacks oli naimisissa vuodesta 1739 Margareta Helena Rosenmüllerin kanssa.

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö: Alexander Hacks. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 31.7.2013.
* Hakusana Alexander Hacks Nordisk familjebok-tietosanakirjassa

Aiheesta muualla
----------------

* SKS Biografiakeskus : Hacks, Alexander (k. 1740)
* *Eskolagubbens visor 1*
* *Eskolagubbens visor 2*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Gustaf Wilhelm Osonen** (6. lokakuuta 1849 Hausjärvi – 25. syyskuuta 1924 Tampere) oli suomalainen Tampereella vakuutusalalla ja maanviljelystarvikekaupan alalla vaikuttanut kauppias joka perusti vuonna 1897 Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n.

Torttilan ratsutilalla Hausjärvellä syntynyt Osonen aloitti liike-alalla 11-vuotiaana palvellen 13 vuotta helsinkiläisessä kauppaneuvos Johan Henrik Lindroosin liikkeessä ja suoritti samalla yksityisen kauppakoulun kurssin. Hän muutti 1874 Tampereelle jonne hän perusti yhdessä Ludv. Tallqvistin kanssa Tallqvist & Ososen liikkeen. Osonen erosi kuitenkin tästä liikkeestä jo 1877 ja meni tamperelaisen tukkukauppias G. O. Sumeliuksen palvelukseen.

Osonen perusti 1887 Tampereelle vakuutuskonttorin josta kasvoi yksi Suomen suurimpia alallaan. Hän toimi aluksi Kaleva-yhtiön asiamiehenä kunnes siirtyi Suomi-yhtiön edustajaksi ja sen jälkeen 1910 perustetun Henkivakuutusyhtiö Salaman asiamieheksi. Osonen oli myös palovakuutusyhtiö Pohjolan ja tapaturmavakuutusyhtiö Kullervon asiamiehenä Tampereella. Osonen toimi Kansallis-Osake-Pankin Tampereen konttorissa prokuristina, kolmen vuoden ajan kassanhoitajana ja pitkään konttorin valvojana. Osonen kuului tamperelaisen Aamulehden johtokuntaan vuodesta 1883 alkaen ja hän hoiti Aamulehden taloutta vuosina 1890–1893. 

Osonen perusti 1893 vakuutuskonttorinsa yhteyteen maanviljelyskoneiden ja -tarvikkeiden kaupan josta muodostettiin 1898 osakeyhtiö *Hämeen Maanviljelijäin Kauppa Oy*. Tämä yhtiö toimi 1920-luvulle saakka pääasiassa Tampereen talousalueella mutta laajensi sitten toimintansa koko Suomen kattavaksi. Yhtiön nimeksi muuttui samalla vuonna 1925 Suomen Maanviljelijöiden Kauppa Oy (SMK). SMK siirtyi vuonna 1970 SOK:n omistukseen ja yhtiön maatalous- ja konekauppa siirtyi SOK:lle 1970-luvun alussa. SMK:n toiminta supitui huomattavasti keskittyen pääasiassa kiinteistöjen ja tonttiern omistukseen ja vuokraukseen. 1970-luvun lopulla SMK alkoi harjoittaa maataloustraktoreiden kunnostusta ja vaihtokauppaa, turvetuotteiden valmistusta ja myyntiä sekä Daihatsu-henkilöautojen maahantuontia. Vuonna 1984 yhtiön liiketoiminta myytiin SOK:lle ja SMK:sta muodotettiin 1985 Finvest Oy-niminen kehitysyhtiö joka toimi vuoteen 2000 saakka. 

Osonen oli henkivakuutusyhtiö Salaman ja palovakuutusyhtiö Pohjolan hallintoneuvostojen jäsenenä sekä Tampereen Säästöpankin isännistön jäsenenä. Osonen oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Gustaf Wilhelm Osonen oli naimisissa Zuleima Gustava Savanderin kanssa. Heidän poikansa oli opettaja ja Aamulehden päätoimittaja Vilho Osonen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  G. W. Osonen 70-vuotias, Kauppalehti 08.10.1919 nro 230, s. 4, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
2. ↑  G. W. Ososen muistokirjoitus, Aamulehti 26.09.1924 nro 223, s. 2, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
3. ↑  Elinkeinoelämän Keskusarkisto : Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy 1897-2000 (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Pörssitieto G. Kock : Poistuneet pörssiyhtiöt : Finvest Oyj (vanha)
5. ↑  Aikalaiskirja 1934 : Vilho Osonen
**Oppimisalusta** tai **verkkoperustainen oppimisympäristö** tarkoittaa oppimisympäristön verkkoteknologista osaa, jolla tuetaan oppimisprosessien sekä siihen läheisesti liittyvien muiden toimintojen hallintaa.

Useimmat oppimisalustat sisältävät välineitä oppimateriaalien verkkojulkaisemiseen ja hallintaan, erilaisia keskustelutoimintoja sekä mahdollisuuden tehdä ja palauttaa tehtäviä sähköisesti. Opiskelu verkossa voi olla etäopiskelua tai se voi tapahtua luokkahuoneessa, jossa opiskelijoilla on käytössään tietokone. Verkko-opiskelu vapauttaa opiskelijat ja opettajat tekemään työtä valitseminaan aikoina, mutta toisinaan voidaan myös sopia yhteisestä opiskeluajasta ja käydä tosiaikaista keskustelua.

Oppimisalustan palveluntarjoaja saattaa myydä joko oikeutta ohjelmiston käyttöön tai palvelintilaa tai molempia. Osa oppimisalustoista on kaupallisia, osa taas perustuu avoimeen lähdekoodiin. Vapaissa ohjelmissa on jo paljon hyvin kehittyneitä ominaisuuksia kuten wikityökalu. Näitä ohjelmia käyttäjät voivat vapaasti muokata tarpeitaan vastaaviksi.

Historia
--------

Katso oppimisympäristön historia, koska nämä kaksi termiä ovat historiallisesti olleet sekaisin käytössä.

Nykytilanne
-----------

Digitaalisten oppimisympäristöjen kehitys ja käyttö on lisääntynyt lähivuosina. Koronaviruspandemian aiheuttamien rajoitusten vuoksi monissa suomalaisissa kouluissa on jouduttu siirtämään opetus lähiopetuksesta etäopetukseen, joka on tuonut mukanaan runsaasti oppimiseen sekä opetuksen hallintaan liittyviä ongelmia. Opettajat ovat joutuneet siirtämään kaiken opiskelun verkkoympäristössä toteutettavaksi.

Oppimisalustoja
---------------

Erilaisia oppimisalustoja oli jo vuonna 2000 yli 3 000 ja määrä on kasvanut koko ajan.

Joitain Suomessa tunnettuja ja käytettyjä oppimisalustoja ovat seuraavat:

* A&O
* Alfons Education
* Blackboard
* Claned
* Claroline
* Google Classroom
* Edulink
* Fle3
* Fronter
* FlowLMS
* Howspace
* Kampus
* Moodle
* Maol2
* Optima
* Peda.net
* Priima LMS
* Skhole
* Skillhive
* Studeo
* TopClass
* Virtual-U
* VuoLearning
* WebCT
* WOPPI-kampus
* Workseed
* Äly

Katso myös
----------

* Oppimisen hallintajärjestelmä

Lähteet
-------

1. ↑  Opetushallitus: "3", *Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2004*, s. 18. Opetushallitus, 2004. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 8.8.2009).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kalliala, Eija: *Verkko-opettamisen käsikirja*. Finn Lectura, 2002.
3. ↑  Oppimisalusta verkossa - Järjestöille, yrityksille, oppilaitoksille | Skhole *www.skhole.fi*. Viitattu 2.12.2021.
4. ↑  Vuo Review: Blended Learning Platform, Flipped Classroom & Analytics *Learning Light*. Viitattu 12.10.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin yliopiston opettajan verkkokurssituki: Oppimisalustat
**Tekoa** on Israelin siirtokunta Palestiinan Länsirannalla. Se on perustettu vuonna 1975 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 882.Tekoa sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Gush Etzionin siirtokunta-alueella palestiinalaisen Tuqu'n kylän vieressä.

Paikallista maisemaa.

Historia
--------

Tekoa on Vanhassa testamentissa esiintyvä paikannimi. Se tunnettiin etenkin profeetta Aamoksen syntymäpaikkana. Raamatullinen Tekoa on sittemmin yhdistetty palestiinalaiseen Tuqu'n kylään nykyisen Tekoan vieressä. Tekoan siirtokunta perustettiin vuonna 1975.

Israelin siirtokuntia on usein väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään." Israel kiistää väitteen, koska se ei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja.

Väestö
------

Tekoan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3 882. Vuonna 2004 vastaava lukema oli 1 179.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 19 Som-Tn*, s. 588. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  Martin Asser: Obstacles to Middle East peace: Borders and settlements *BBC News*. BBC. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Genèven sopimus siviilihenkilöiden suojelemisesta sodan aikana 12 päivältä elokuuta 1949. *Finlex*.  Arkistoitu 5.3.2023. Viitattu 5.3.2023.
4. ↑  Israeli Settlements and International Law  30.11.2015. Ministry of Foreign Affairs (Israel). Viitattu 31.10.2023.
5. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Teqoa) Central Bureau of Statistics. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tekoa (Gush Etzion)** Wikimedia Commonsissa
Von Rosenin suvun vaakuna vuonna 1882 ilmestyneessä *Baltisches Wappenbuch* -vaakunakirjassa.
**Von Rosen** on ruotsalainen aatelissuku, josta osa on korotettu kreivilliseen ja osa vapaaherralliseen arvoon.

Historia
--------

Suvun juuret ovat Liivinmaalla, jossa nimi mainitaan ensi kerran vuonna 1288. Epäluotettavan sukutarinan mukaan suku olisi tullut sinne Böömistä. Myöhemmin suvun jäseniä asettui useisiin Euroopan maihin, Ruotsin ohella muun muassa Tanskaan, Saksaan, Unkariin, Ranskaan, Belgiaan ja Venäjälle. Ruotsiin saapui ensimmäisenä 1600-luvun alkupuolella Raugen Schönangernista kotoisin ollut ratsumestari Robert von Rosen, joka on ruotsalaisen aatelissuvun kantaisä. Suvun nykyinen kreivillinen haara polveutuu hänen nuoremman poikansa Didrikin pojanpojasta, kenraali Gustaf Fredrik von Rosenista, joka naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1724 ja korotettiin 1731 vapaaherraksi sekä 1751 kreiviksi. Robert von Rosenin vanhemman pojan Johanin jälkeläisiin kuuluneet kolme veljestä naturalisoitiin myös Ruotsin aateliin vuonna 1746. Heistä yksi, Otto Vilhelm von Rosen korotettiin vuonna 1772 vapaaherraksi, ja hänestä polveutuu suvun vapaaherrallinen haara. Kahden muun veljeksen aateliset sukuhaarat sammuivat mieslinjalta vuosina 1813 ja 1857. Von Rosenin suvun kreivillinen ja vapaaherrallinen haara ovat edelleen elossa.

Suku ei ole sukua von Rosen af Kardina ja von Rosén -nimisille ruotsalaisille aatelissuvuille, kuten ei myöskään vuonna 1731 sammuneelle toiselle von Rosen -suvulle.

Tunnettuja sukuun kuuluneita
----------------------------

* Reinhold von Rosen (1605–1667), baltiansaksalainen kenraali (ei kuulunut ruotsalaiseen aatelissukuun)
* Gustaf Fredrik von Rosen (1688–1769), kreivi, kenraali, Suomen kenraalikuvernööri
* Fredrik Ulrik von Rosen (1731–1793), kreivi, valtaneuvos, Turun ja Porin läänin maaherra, Gustaf Fredrik von Rosenin poika
* Gustaf Fredrik von Rosen (1758–1815), kreivi, Malmöhusin läänin maaherra, Fredrik Ulrik von Rosenin poika
* Robert Magnus von Rosen (1762–1825), kreivi, kenraali, hovimies, Fredrik Ulrik von Rosenin poika
* Axel von Rosen (1774–1834), kreivi, virkamies, Fredrik Ulrik von Rosenin poika
* Adolf Eugène von Rosen (1797–1886), kreivi, radanrakentaja, "Ruotsin rautateiden isä", Gustaf Fredrik von Rosenin (nuoremman) poika
* Georg von Rosen (1843–1923), kreivi, taidemaalari, Adolf Eugène von Rosenin poika
* Clarence von Rosen (1867–1955) kreivi, urheilija, upseeri, urheilujohtaja, KOK:n jäsen ja Ruotsin kuninkaan hovitallimestari
* Eric von Rosen (1879–1948), kreivi, etnografi, tutkimusmatkailija, lahjoittaja
* Carl Gustaf von Rosen (1909–1977), kreivi, lentäjä, Eric von Rosenin poika

Katso myös
----------

* Von Rosenin palatsi

Lähteet
-------

1. ↑  *Nordisk familjebok* (1916), s. 861–867 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 12.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Von Rosen** Wikimedia Commonsissa
Castel Gandolfo, jossa Vatikaanin observatorion tilat sijaitsevat.
**Vatikaanin observatorio** on katolisen kirkon rahoittama tutkimusinstituutti, jonka synty voidaan jäljittää vuoteen 1582, paavi Gregorius XIII käskyyn aloittaa tieteellinen tutkimus kalenterin uudistamiseksi. Se on yksi vanhimpia tähtitieteen tutkimuskeskuksia maailmassa. Nykyään Vatikaanin observatorio tutkii monia tähtitieteen peruskysymyksiä, kuten kaikkeuden laajenemista ja pimeää ainetta.

Vatikaanin observatorion edeltäjiä ovat olleet kolme paavien perustamaa observatoriota Roomalaisen kollegion observatorio (1774–1878), Kapitolin observatorio (1827–1870) ja Specula Vaticana (1789–1821), jossa työskennellyt isä Angelo Secchi on Vatikaanin observatorion historian merkittävimpiä tutkijoita. Hän oli ensimmäinen, joka luokitteli tähtiä niiden spektrien perusteella. Nykymuotoisen Vatikaanin observatorion perusti paavi Leo XIII vuonna 1891 Pietarinkirkon läheisyyteen.

Rooman valosaasteen vuoksi observatorio siirrettiin Castel Gandolfoon paavi Pius XI:n kaudella 1930-luvulla. Tuolloin jesuiittojen ylläpitämälle laitokselle pystytettiin kaksi uutta kaukoputkea ja astrofysikaalinen laboratorio spektrianalyysiä varten. Vuonna 1981 observatorio perusti toisen tutkimuskeskuksen "Vatikaanin observatorion tutkimusryhmän" Tucsoniin Arizonaan. Tutkimusryhmän henkilökunta työskentelee Arizonan yliopiston Steward observatorion yhteydessä.

Observatorion Castel Gandolfossa sijaitseva kirjasto sisältää yli 22 000 nidettä harvinaisia kirjoja ja laajan kokoelman meteoriitteja.

Aiheesta muualla
----------------

* Vatikaanin observatorio (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  History Vatikaanin observatorio. Viitattu 3.3.2010. (englanniksi)
2. ↑  Research Vatikaanin observatorio.  Arkistoitu 11.2.2008. Viitattu 21.2. 2008. (englanniksi)