recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Suvi-Tuuli Aaltonen** (myöh. Suvi-Tuuli Pohto) on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa *Maalaiskomedia*-televisiosarjassa. Hän ja Matias Pohto ovat protagonisteja sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa. Suvin keskeisin antagonisti on fiktiivisen Kuusniemen kunnan mahtimies Urmas Hakkarainen.

*Vain muutaman huijarin tähden* -komediasarjan alkutilanteessa Matias Pohto muuttaa Kuusniemelle, joka on pieni maalaiskunta Tampereen liepeillä. Hänen on määrä aloittaa siellä kirkkoherrana. Suvi-Tuuli puolestaan on "alipalkattu" Kuusniemen kunnan kulttuurisihteeriksi kesän ajaksi. Hän liftaa Matiakselta kyydin, ja katsojat viedään tulokkaiden mukana Kuusniemelle.

Suvin vanha tuttava Ahti Kiiski toimii Kuusniemen kunnanjohtajana, ja hän on suositellut Suvia kulttuurisihteerin tehtävään. Syyt liittyvät kuitenkin enemmän Suvin hehkeään, puoleensavetävään ulkonäköön kuin tämän ammattiosaamiseen. Suvi torjuu päättäväisesti Ahdin romanttiset lähestymisyritykset. Suvi havaitsee pian idyllisen maalaiskylän pimeät puolet ja puuttuu niihin kylän mahtimiesten vastustuksesta piittaamatta. Hänen suhteensa Matiakseen etenee muutaman takaiskun kautta avioliitoksi.

Toisen tuotantokauden jaksoissa Suvi on taustahahmo, papin rouva Suvi-Tuuli Pohto. Kolmannella tuotantokaudella (*Mooseksen perintö*) Suvi valitaan Kuusniemen kunnanjohtajaksi, joka joutuu hankauksiin pitkälti samojen hahmojen kanssa kuin ensimmäisellä tuotantokaudella. Neljännellä tuotantokaudella (*Turvetta ja timantteja*) Suvi-Tuuli jatkaa kunnanjohtajana, tällä kertaa hahmon päävastustajana on Urmas Hakkaraisen veli Armas. Suvi-Tuuli on huolissaan Kuusniemen tulevaisuudesta, sillä kuntaa ollaan liittämässä naapurikuntaan.

Suvi-Tuulin äidin suku Mielonen on lähtöään Kuusniemeltä, ja hänen enonsa Rainer Mielonen asuu Kuusniemellä järven rannalla ja saa elantonsa kananmunista. Mielosen luomumunat kilpailevat Hakkaraisen tehomunien kanssa. Alkuun Suvi-Tuuli asuu enonsa luona. Avioiduttuaan hän muuttaa pappilaan ja saa Matiaksen kanssa pojan, joka ristitään Raineriksi. Myöhemmin syntyy tytär Minttu.

Suvi-Tuuli ja Urmas Hakkaraisen tytär Virpi eivät tule alkuun toimeen keskenään, mutta he ystävystyvät myöhemmin. Suvi-Tuuli ei myöskään pidä siitä, että pappilan entinen taloudenhoitaja Valma palaa Kuusniemelle. Lopulta hän kuitenkin hyväksyy Valman palkkaamisen entiseen tehtäväänsä ja ystävystyy tämän kanssa.

Suvi-Tuulin ensimmäinen tulkitsija on Miia Nuutila. Suvi on sittemmin saanut useita näyttelijöitä kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maalaiskomedia - Vain muutaman huijarin tähden *Näytelmät.fi*. Viitattu 23.2.2023.
2. ↑  Jegorow, Sirpa: Maalaiskomedioiden Kuusniemellä eletään ihmisen näköistä elämää *Yle.fi*. Viitattu 23.2.2023.
3. ↑  Jämsän Kesäteatteri *Jämsänkesäteatteri.fi*. Viitattu 23.2.2023.

*Maalaiskomedia*

| Maalaiskomediat |
| --- |

Vain muutaman huijarin tähden | Peräkamaripojat | Mooseksen perintö | Turvetta ja timantteja

| Muuta |
| --- |

Luettelo henkilöistä | Matkalaukkukostaja | Kuusniemi | Luettelo tapahtumapaikoista ja yrityksistä  | Turpeisen baari
**Los Angeles ei vastaa** (engl. *October the First is Too Late*) on brittiläisen tieteiskirjailijan Fred Hoylen romaani vuodelta 1966. Sen on julkaissut William Heinemann. Liisa Korhosen suomennoksen on julkaissut samana vuonna Kirjayhtymä.

Juoni
-----

Minäkertoja Richard ja hänen hyvä ystävänsä John Sinclair lähtevät Skotlannin Ylämaille retkeilemään. Retkellä John häviää merkillisesti useaksi tunniksi, ja hänen palatessaan Richard huomaa hänen syntymämerkkinsä kadonneen.

Palattuaan retkeltään Richard ja John lähtevät Kaliforniaan ja sieltä edelleen Havaijille, missä John keskittyy uuden avaruusluotaimen signaalien tarkkailuun Havaijin saaren tarkkailulaitteilla. Pian saapuu mystinen uutinen, että sekä Australian että Pohjois-Amerikan alueilta ovat nähtävästi kadonneet tyystin kaikki ihmisasutuksen merkit. Kaksikko pääsee pitkän matkan suihkukoneen kyytiin, jolla he palaavat Britanniaan ja havainnoivat matkalla Pohjois-Amerikkaa, joka näyttää taantuneen 1750-luvun kehitystasolle.

Britanniassa selviää, että alueen ajanlasku on noin kuukauden erossa Havaijin ajanlaskusta, minkä lisäksi mannermaalla näyttäisi raivoavan ensimmäinen maailmansota vuoden 1917 taisteluineen. Uudella lennolla ilmenee, että Venäjän suunnalla puolestaan on pelkkää lasittunutta lakeutta, joka ilmeisesti on peräisin ajalta, jolloin laajeneva aurinko muutti Maan pinnan lasimaiseksi. Kreikka puolestaan on peräisin noin vuodelta 425 eaa. Richard päättää lähteä sinne suuntaavan retkikunnan mukaan. Samaan aikaan Britannia yrittää saada saksalaiset ja ranskalaiset neuvottelupöytään.

Kreikassa Richard kohtaa naisen nimeltä Melea, joka on tosiasiassa tulevaisuuden ihminen. Hän vie Richardin mukanaan tulevaisuuden ihmisten asuinpaikkaan Meksikoon, missä tämä tapaa uudestaan Johnin, joka on saapunut sinne uudella tiedustelulennolla. Molemmille näytetään dokumenttifilmi, joka kuvaa maailman tapahtumia vuodesta 1966 vuoteen 8000, jossa tulevaisuuden ihmiset asuvat. Useat veriset ydinsodat, yhteiskunnalliset romahdukset ja planeetan saastuminen ovat saaneet tulevaisuuden ihmiset vakuuttuneiksi siitä, että heidän tulee pyyhkiä menneisyyden ihmiskunta pois.

Richard ja John saavat mahdollisuuden joko palata vuoden 1966 Britanniaan, joka pian pyyhkiytyy pois heidän sitä huomaamatta, tai jäädä vuoden 8000 maailmaan. Richard päättää jäädä, kun taas John lähtee.

Kirjan lopussa Richard pähkäilee, oliko Johnin syntymämerkin katoaminen merkki siitä hetkestä, jolloin tulevaisuuden ihmiset kopioivat maapallon kappaleita pois pyyhkimistä varten, jolloin toisen maailman Richard ja John olisivat palanneet Ylämailta normaalisti ja jatkaneet elämäänsä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
*Tämä artikkeli käsittelee avaruustoimintayhtiötä. Energija (raketti) käsittelee kantorakettia*
**RKK Energija** (ven. Ракетно-космическая корпорация «Энергия» имени С. П. Королёва, *Raketno-kosmitšeskaja korporatsija "Energija" imeni S. P. Koroljova*) on venäläinen avaruusteknologiayhtiö. Yhtiö kantaa alkuperäisen pääsuunnittelijansa Sergei Koroljovin nimeä.

Historiaa
---------

Yhtiö perustettiin 16. toukokuuta 1946 Josef Stalinin johtamassa Neuvostoliitossa. Sen alkuperäinen nimi oli OKB-1, *Opytnoje Konstruktorskoje Bjuro 1* ("Kokeellinen suunnittelutoimisto 1"). Se kuului NII-88-organisaatioon (ven. ОКБ-1 НИИ-88). Organisaation nimi oli myöhemmin myös TsKBEM, NPO Energija ja S. P. Koroljov RKK Energija. 

Neuvostoliiton aikana yhtiö toimi pääosin suunnittelutoimistona, ja tehtaat, jotka valmistivat sen tuotteet, olivat vain löyhästi sen kontrollissa. Tilanne vastasi nykyistä länsimaista brandinhaltijan ja sen tuotteen sopimusvalmistajan suhdetta, jossa sopimusvalmistajatehdas valmistaa myös kilpailevien brandien tuotteita.

Johto
-----

Koroljov johti OKB-1:tä vuodet 1946–1966. Hänen seuraajiaan olivat Vasili Mišin (1966–1974), Valentin Gluško (1974–1989) ja Juri Semjonov (1989–2005). 

Vuosina 2005-2007 yhtiötä on johti Nikolai Sevastjanov. Hänet erotettiin, koska hän oli kasvattanut yhtiön velkaa täten luoden ulkomaalaisomistuksen uhan. Heinäkuussa 2007 uudeksi johtajaksi (*predsedatel*) ja pääsuunnittelijaksi valittiin tuolloin 57-vuotias Vitali Lopota.

Tuotteet
--------

Toimintansa aikana yhtiö on ollut mukana mm. seuraavissa hankkeissa:

* keskimatkan ja mannertenvälisten ballististen ohjusten kehitys ja tuotanto: mm. R-1, R-5, R-11, R-7 (1. ICBM-ohjus), R-9, R-11 ohjukset
* kantorakettien kehittäminen: mm. Sputnikia varten (1. satelliitti), Vostokia varten (1. miehitetty avaruuslento), Sojuz-, Molnija-, Energija-kantoraketit
* rakettimoottorit kantorakettien ylimmiksi moottorivaiheiksi
* satelliittien kehittäminen: mm. Sputnik, Zenit, Molnija, Jamal
* avaruusluotainten kehitys: Luna, Venera, Mars-luotaimet, Zond
* Progress-rahtialus
* miehitetyt avaruusalukset: Vostok, Voshod, Sojuz-avaruusalukset, Buran-avaruussukkula
* avaruusasemat: Saljut, Mir, ISS
* kuu-asema (prototyyppi)

### Nykyisiä tuotteita

Yhtiön nykyisiin tuotteisiin kuuluvat mm.

* Miehitetty Sojuz TMA-avaruusalus
* Progress M-rahtialus avaruusasemille
* ISS-avaruusaseman useimmat moduulit
* Sea Launch-kantoraketti
* Jamal-tietoliikennesatelliitti
* Kliper-sukkula (kehitteillä v. 2008)

RKK Energijan museo
-------------------

RKK Energijan museo on yhtiön avaruustekniikkamuseo, joka kattaa suuren osan Neuvostoliiton avaruushistoriasta. Se sijaitsee Koroljovin kaupungissa Moskovan lähellä yhtiön tehtaan tiloissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Finances may threaten Soyuz construction Space Daily 27.10.2008
2. ↑  RKK Energija -museon sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**The Sicilian Defence** on brittiläisen progressiivisen rockyhtye The Alan Parsons Projectin studioalbumi, joka äänitettiin vuonna 1979 mutta julkaistiin vasta 2014. Albumi on nimetty sisilialaisen puolustuksen mukaan, ja se koostuu kosketinsoittimilla rumpukonetaustan päälle soitetuista instrumentaaleista.

1970-luvun lopulla Arista Records vaati The Alan Parsons Projectilta uutta albumia. Levytyssopimuksensa vaatimukset täyttääkseen Alan Parsons ja Eric Woolfson äänittivät nopealla aikataululla niin huonon albumin, että Arista hylkäsi sen. Tämän jälkeen he perustelivat vuorostaan Arista Recordsin rikkoneen levytyssopimusta ja neuvottelivat itselleen edullisemman sopimuksen. *The Sicilian Defencen* nimi heijasteli sen asemaa neuvottelutaktiikkana – albumi oli yhtyeen puolustusliike šakkipelissä levy-yhtiötä vastaan.

*The Sicilian Defence* pysyi vuosien ajan julkaisemattomana. Parsons ei kuunnellut albumia sen äänittämisen jälkeen lainkaan eikä edes omistanut kopiota siitä. Vuonna 2005 hän ilmoitti, ettei albumia koskaan julkaistaisi, ja kertoi toivovansa, että nauhat olivat vuosien saatossa tuhoutuneet. Vuonna 1979 äänitetyn *Eve*-albumin 2008 julkaistulla uusintapainoksella oli tästä huolimatta yksi *The Sicilian Defencen* kappale. Woolfson löysi sävelmän etsiessään bonuskappaleiksi sopivaa materiaalia ja nimesi sen "Elsie’s Themeksi" nuorimman lapsenlapsensa mukaan.

Vuonna 2014 koko *The Sicilian Defence* julkaistiin osana The Alan Parsons Projectin koko tuotannon sisältävää *The Complete Albums Collection* -boksia. Tuolloin Parsons kommentoi: "Älkää pidättäkö hengitystänne. Se on kiinnostava [levy], mutta kaukana mestariteoksesta."

*Soundi*-lehden Juha Seitz arvosteli *The Sicilian Defencen* seuraavasti: "Eric Woolfsonin shakkiharrastuksen parista nimensä napannut kiekko paljastuu raakilemaiseksi instrumentaaliteokseksi, joka ajautuu kelailemaan tyhjänpäiväisiä syntikkakuvioita. Kuulemma Parsons ja Woolfson olivat pitkään levyn markkinoille tuuppaamista vastaan, mutta fanien kiihkeä painostus muutti mielipiteet."

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet on merkitty Eric Woolfsonin säveltämiksi.

1. "P-K4" – 5:00
2. "P-QB4" – 6:22
3. "Kt-KB3" – 3:07
4. "...Kt-QB3" – 1:15
5. "P-Q4" – 3:54
6. "PxP" – 3:27
7. "KtxP" – 4:01
8. "Kt-B3" – 0:53
9. "Kt-QB3" – 8:16
10. "P-Q3" – 3:30

Kokoonpano
----------

* Alan Parsons – koskettimet, syntetisaattori, ohjelmointi, tuottaja, äänitys
* Eric Woolfson – piano

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Miller, Chuck: Alan Parsons: If You Believe in the Power of Magic (Parsonsin verkkosivuilta arkistoitu versio) *Goldmine Magazine*.  lokakuu 2005.  Arkistoitu 2.3.2014. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Prasad, Anil: Alan Parsons: The Golden Touch *Innerviews – Music Without Borders*.  2013. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Eve (1979) *The Alan Parsons Project -verkkosivut*.  1974–2020. Woolfsongs. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Seitz, Juha: ALAN PARSONS PROJECT: The Complete Albums Collection *Soundi*.  23.5.2014. Tampere:  Pop Media. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
**Lars Adolf Prytz** (30. tammikuuta 1792 Turku – 28. maaliskuuta 1863 Tukholma) oli suomalainen ammattisotilas ja Gävleborgin läänin maaherra.

Prytzin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Prytz ja Hedvig Maria von Mell. Hänellä oli ainakin viisi sisarusta, joista samanniminen Lars Adolf syntyi Tarvasjoella 16.9.1790, mutta ilmeisesti kuoli jo lapsena.

Lars Adolf Prytz opiskeli Turun Akatemiassa 1806–1811. Hän väitteli veljensä Lars Johan Prytzin johdolla 8. toukokuuta 1811 Akatemian lääketieteellisessä auditoriossa naurulokin biologiasta. Väitöskirjan nimi oli *De Laro ridibundo periculum ornithologicum. I.*

Prytz ilmoittautui opiskelijaksi Uppsalan yliopistoon lokakuussa 1811. Vuonna 1812 hän kuitenkin meni vapaaehtoisena Ruotsin armeijan Värmlannin rykmenttiin, ja hänet ylennettiin luutnantiksi kahden vuoden kuluttua. 1818 hän sai ylennyksen yleisesikunnan kapteeniksi ja 1827 majuriksi Bohuslänin rykmenttiin. 1832 hänet määrättiin Ruotsin eteläisen tullialueen päälliköksi, everstiluutnantiksi 1834, everstiksi 1842, ja Gävleborgin läänin maaherraksi 1853–1861. 

Prytzin puoliso oli Fredrika Elisabeth Rosenberg (19.9.180027.12.1876), vihitty Karlstadissa 1.6.1827.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5

### Viitteet

1. ↑  Hiski-tietokanta: Tarvasjoen kastettujen luettelo
2. ↑  Anneli Kotisaari: Beata Petterintytär Arctophilacius (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Karl Peter Lehmannin maalaama Lars Adolf Prytzin muotokuva (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lasten anime ja manga** ("kodomomuke", jap. 子供向け), usein länsimaissa yksinkertaisesti "kodomo" (jap. 子ども) japanin kielen lasta tarkoittavan sanan mukaan, on tarkoitettu erityisesti ala-asteikäisille lapsille ja sisältää aiheita ja kuvastoa, joita pidetään heille sopivina. Tarinat ovat usein yksinkertaisia ja painottavat perheen ja ystävien merkitystä.

Lapsille suunnattuja japanilaisia sarjakuvalehtiä ovat esimerkiksi erityisesti pojille tarkoitettu *KoroKoro Comic* ja *Comic Bonbon*. Lapsille suunnatusta mangasta tuotetaan usein myös animea ja erilaisia oheistuotteita. Suosituimpiin lasten manga- ja animesarjoihin kuuluu esimerkiksi *Doraemon*, jonka julkaisu aloitettiin jo vuonna 1969.

Lasten anime ja manga jakaantuu kolmeen ryhmään seuraavasti:

* *nyūyōji* (乳幼, **nyūyōji**)
* *jōji* (女児, **jōji**)
* *danji* (男児, **danji**)

Lähteet
-------

1. ↑  Richard Eisenbeis: How to Identify the Basic Types of Anime and Manga  7.3.2014. Kotaku. Viitattu 26.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Francisca Goldsmith: *The Readers' Advisory Guide to Graphic Novels*, s. 112. ALA Editions, 2009. ISBN 9780838910085. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Information about the Kodomo Genre (Children's Manga and Anime) Jappleng University.  Arkistoitu 5.3.2012. Viitattu 9.2.2012.

Anime ja manga

|  |  |
| --- | --- |
| Lajityyppejä | 
* Mecha
* Taikatyttögenre
* Haaremi
* Yaoi
* Yuri
* Hentai

 |
| Kohderyhmiä | 
* Lasten anime ja manga
* Shōnen (pojat)
* Seinen (miehet)
* Shōjo (tytöt)
* Josei (naiset)

 |
| Käsitteitä | 
* Cosplay
* Etchi
* Otaku
* Dōjinshi
* Fanipalvelu
* Visual novel
* Tsundere
* Yandere
* Moe

 |
**Siparila Oy** on vuonna 2005 perustettu  erilaisten ulkoverhous- ja sisustuspaneelien sekä sisustuslistojen ja muiden puupohjaisten erikoistuotteiden valmistaja. 

Yrityksessä työskentelee 100 henkilöä (2017). Yrityksellä on tehtaat Jyväskylässä, Parkanossa ja Kajaanissa. 

Yritys on pyrkinyt uudistamaan perinteisiä puutuotteita monipuolisempaan suuntaan ja on tehnyt yhteistyötä sekä huonekaluteollisuuden  että taiteilijoiden kanssa, kuten Camilla Vuorenmaa ja Ristomatti Ratia , 

Yrityksen valmistamia puutuotteita on saatavilla useimmilta rakennustarvikemyyjiltä Suomessa.

Historia
--------

Yhtiö on tehnyt kuluneina vuosina useita yritysostoja, joita ovat olleet huonekaluvalmistaja Incap Furniture Haapavedeltä 2010,
sisustuslistoja valmistava Parkanon Höyläämö 2010 ja liimalevyjä valmistava Jannpuu Kajaanista 2015 .

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   Vainu.io *search.vainu.io*.
2. ↑  YTJ
3. ↑  Siparila-tuotteet *siparila.fi*.  Arkistoitu 16.11.2017.
4. ↑  Siparila *siparila.fi*.
5. ↑  Isku Yhteistyö *sttinfo.fi*.  Arkistoitu 16.11.2017.
6. ↑  Camilla Vuorenmaa yhteistyö *kauppalehti.fi*.  Arkistoitu 16.11.2017.
7. ↑  Ratia yhteistyö *anna.fi*.  Arkistoitu 16.11.2017.
8. ↑  Incap Furniture *kaleva.fi*.
9. ↑  Parkanon Höyläämö *rakennuslehti.fi*.
10. ↑  Jannpuu *kainuunsanomat.fi*.  Arkistoitu 16.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut (www.siparila.fi)
Henrik Otto Donner ja Erkki Salmen­haara Lasten­kamari­konserttien aikaan 1963. Pianon ääressä Ilpo Saunio.
**Lastenkamarikonsertit** tarkoittavat nykymusiikkikonsertteja, joita Suomen Musiikkinuoriso ry järjesti vuosina 1962–1963 Helsingissä ja Jyväskylässä. Konsertit saivat lisänimensä säveltäjä Nils-Eric Ringbomin kielteisestä konserttiarvostelusta, jonka mukaan ensimmäisen konsertin lopputuloksena oli vain "hillitöntä ja tarkoituksetonta lastenkamarimekkalaa". Arvostelussaan Ringbom käytti *happeningin* käsitettä ensimmäisenä Suomessa.

Suomen Musiikkinuoriso ry oli perustettu vuonna 1957 edistämään nuorten säveltäjien toimintaa. Yhdistys järjesti aluksi äänilevykonsertteja, ja ensimmäinen varsinainen konsertti järjestettiin 2. joulukuuta 1962, ja ohjelmassa oli sekä ulkomaista että kotimaista nykymusiikkia: Folke Raben teoksia, John Cagen *4′33″* sekä Erkki Salmenhaaran *Suoni successivi I*, Henrik Otto Donnerin *Ideogramme I* ja Kari Rydmanin *Sonata I*. Musiikkiesityksissä tavoiteltiin erikoisia tehoja mm. potkimalla pianoa, särkemällä olutpulloja ja heittelemällä herneitä. Donnerin teoksessa 12 matkaradiota loi taustahälyä muusikoiden lyhyille repliikeille. Yleisön ja lehdistön mielenkiinto oli suurta.

Lastenkamarikonserttien arvostelut jakaantuivat kahteen leiriin: nykymusiikista kiinnostuneet (esimerkiksi Erik Bergman, Seppo Heikinheimo, Ilkka Oramo ja Martti Vuorenjuuri) arvioivat niitä myönteisesti, jopa innostuneesti, ja pitivät kokeilevuutta tarpeellisena, kun taas vanhemman polven edustajat (esimerkiksi Einar Englund, Joonas Kokkonen, Taneli Kuusisto ja Nils-Eric Ringbom) päätyivät kielteisiin näkemyksiin ja pitivät konsertteja sensaationtavoitteluna ja jopa osoituksena nykymusiikin kriisistä ja rappiosta.

Nils-Eric Ringbomin arvostelun jälkeen konserteille annettiin nimeksi "Lastenkamarikonsertit". Näitä konsertteja järjestettiin vuosina 1962–1963 toistakymmentä.

Lokakuussa 1963 Suomen Musiikkinuoriso päätti järjestää Lastenkamarikonsertin asemesta "Sabotaashikonsertin", johon Lastenkamarikonserttien kausi käytännössä päättyi.

Lähteet
-------

* Heiniö, Mikko: Lastenkamarikonserteista pluralismiin: Postmoderneja piirteitä uudessa suomalaisessa musiikissa.  *Musiikki*, 1988, nro 1–2, s. 3–139. ISBN 951-95336-3-X. ISSN 0355–1059.

### Viitteet

1. ↑  *Nya Pressen* 14.12.1962. ("– – helt otyglat och vitslöst barnkammaroväsen.")
2. ↑  Home, Marko: *"Pysähtymisessä vaanii kuolema": Eino Ruutsalon kokeellinen 1960-luku*, s. 200. Diss. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2021. ISBN 978-951-51-7372-0. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**James S. Cutsinger** (4. toukokuuta 1953 illinois – 19. helmikuuta 2020 Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen teologi ja uskontotieteilijä sekä perennialismin tutkija. 

Cutsinger opetti uskontotiedettä Etelä-Carolinan osavaltionyliopistossa ja tutki erityisesti itäisen kristillisyyden henkisyyttä ja mystiikkaa, traditionalistista koulukuntaa, perennialismia ja Frithjof Schuonin ajattelua. Uskonnoltaan hän oli ortodoksi. 

1975 Cutsinger valmistui Cornell Collegesta pääaineinaan poliittinen teoria sekä venäjän kieli ja kirjallisuus. Vuonna 1980 hän valmistui tohtoriksi Harvardista pääaineenaan teologia ja uskontotiede. Hän toimitti lukuisia uskonnollista mystiikkaa käsitteleviä kirjoja ja osallistui kansainvälisiin ekumeenisiin konferensseihin, joita hän myös järjesti. Pääasiallinen toimitustyön kohde oli Frithjof Schuonin kirjallinen tuotanto. Ensisijaisesti Cutsinger piti kuitenkin itseään "opettajana".

Cutsinger käyttää opetuksessaan sokraattista metodia. Hänen kurssinsa olivat luonteeltaan keskustelua ja väittelyä. Jokainen hänen kurssinsa oli "laajennettu argumentti". Yhtäkään hänen teoksistaan ei ole suomennettu. 

Cutsinger kuului American Academy of Religion -järjestöön, International Society for Neoplatonic Studies -seuraan sekä Foundation for Traditional Studies -yhdistykseen, jonka sihteerinä hän toimi. Hän asui vaimonsa kanssa Columbiassa, Etelä-Carolinassa. Cutsingerilla on neljä lasta. Poliittisesti hän kertoi olevansa radikaali traditionalisti.

Lähteet
-------

* World Wisdom: James S. Cutsinger
* Radical Traditionalist
* James S. Cutsinger

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Britta Johansson Norgren** (o.s. **Norgren**, s. 30. maaliskuuta 1983 Bälinge) on ruotsalainen maastohiihtäjä.

Johansson Norgren on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien. Hän oli Torinon olympialaisten 2006 10 kilometrin kilpailussa yhdestoista, sprintissä kolmastoista ja takaa-ajossa viidestoista, lisäksi hän hiihti kolmannen osuuden Ruotsin 4×5 kilometrin viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.

Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Johansson Norgren hiihti ankkuriosuuden Ruotsin 4×5 kilometrin viestijoukkueessa, joka oli jälleen neljäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti toisen osuuden Ruotsin saadessa viestipronssia. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli kolmannella osuudella Ruotsin hopeajoukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä neljästoista.

Maailmancupissa Johansson Norgren on ollut voittamassa kahta joukkuekilpailua: Hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin voittaessa viestikilpailun Davosissa helmikuussa 2007. Saman vuoden lokakuussa hän voitti Charlotte Kallan kanssa parisprintin Düsseldorfissa.

Vuodesta 2014 lähtien Johansson Norgren on keskittynyt maratonmatkojen Ski Classics -sarjaan. Hän on voittanut sarjan kokonaiskilpailun kausilla 2015–2016, 2016–2017 ja 2017–2018. Tammikuuhun 2019 mennessä hän on voittanut sarjassa 16 osakilpailua ja on sarjan voittotilaston kärjessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Britta Johansson Nordgren nousi kaikkien aikojen parhaaksi hiihdon maratoncupissa *Etusuora.com*. Viitattu 12.1.2019.
2. ↑  Britta Johansson Norgren *vismaskiclassics.com*.  Arkistoitu 13.1.2019. Viitattu 12.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Britta Johansson Norgren Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Latómoksen luostari** (kreik. Μονή Λατόμου, *Moní Latómou*; myös *Latomoun luostari*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Latómoksen luostarin mosaiikkeja.
Luostari on rakennettu 400-luvun lopulla tai 500-luvun alussa. Se sijaitsee Thessalonikin Áno Pólissa ("Yläkaupunki"). Luostarin pääkirkko (*katholikon*) on nimeltään Pyhittäjä Davidin kirkko (*Ósios Davíd*, *Hosios Davidin kirkko*), joka on omistettu David Thessalonikalaiselle. Kirkko rakennettiin varhaisemman roomalaisaikaisen rakennuksen päälle.

Kirkko muutettiin moskeijaksi osmanien vallattua kaupungin vuonna 1430. Se palautettiin kirkoksi vuonna 1921. Tuolloin sen turkkilaisvallan aikana peitetyt mosaiikit löydettiin uudelleen. Mosaiikeissa on harvinaisia aiheita, kuten Hesekielin näky Kristus Emmanuelista parrattomana nuorena miehenä, joka istuu sateenkaarella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Μονή Λατόμου Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 22.4.2015.
2. 1 2 3 4  Paleochristian and Byzantine Thessaloniki *Visit Greece*.  Arkistoitu 27.6.2015. Viitattu 22.4.2015.
3. ↑  Paleochristian and Byzantine Monuments of Thessalonika UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 22.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Latómoksen luostari** Wikimedia Commonsissa
**Spiliá** (kreik. Σπηλιά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 268 (vuonna 2011).

Spilián Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko.
Spilián kylä, suomeksi "Luolat", sijaitsee noin 25 kilometriä länteen Chanián kaupungista. Kylän nähtävyyksiin kuuluu bysanttilaisaikainen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko. Kylän lähellä on Marathokefálan luola, jonka pituus on 135 metriä.

Spiliá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σπηλιάς, *Topikí Koinótita Spiliás*), johon kuuluvat varsinaisen Spilián kylän lisäksi kylät Darmarochóri, Marathokefála ja Vagí. Koko yhdyskunnan väkiluku on 437.

Aiemmin kylä kuului Kolymvárin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Kolymvárin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Σπηλιά Δήμος Πλατανιά. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Σπηλιά *Scanmy.net*.  Arkistoitu 8.9.2021. Viitattu 1.9.2021.
4. ↑  Σπηλιά, Χωριό, Κολυμβάρι *Greek Travel Pages*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Spiliá** Wikimedia Commonsissa
**Bysanttilainen kylpylä** (kreik. Βυζαντινά Λουτρά Άνω Πόλης, *Vyzantiná Loutrá Áno Pólis*) on bysanttilaisaikainen kylpylä Thessalonikissa Kreikassa. Se on Kreikan ainoita tuolta ajalta säilyneitä kylpylärakennuksia. Rakennus kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kylpylä on valmistunut 1200-luvun lopulla tai 1300-luvun alussa. Se oli käytössä useita vuosisatoja aina vuoteen 1940 saakka. Turkkilaisvallan aikana se tunnettiin nimellä Koule Kafen kylpylä. Rakennus sijaitsee Áno Pólissa ("Yläkaupunki") pienessä korttelissa, jota rajaavat kadut Theotokópoulou, Kríspou ja Chrysostómou. Sen lähellä sijaitsee muun muassa Latómoksen luostari.

Kylpylä noudattaa roomalaisen kylpylän yleistä mallia. Rakennus on suorakulmainen ja jakaantuu kolmeen alueeseen. Ensimmäinen oli *frigidarium* (*psykhrolousion*) eli kylmä huone, joka muodosti rakennuksen vestibyylin ja jota käytettiin vaatteiden vaihtamiseen. Toinen alue oli *tepidarium* (*khliaropsykhrion*) eli lämmin huone, jossa valmistauduttiin kylpyyn. Kolmas alue oli *caldarium* eli kuuma huone, joka oli varsinainen kylpyhuone. Sen lattian alla oli hypokausti eli lämmitystila. Rakennusta muutettiin usein vuosisatojen kuluessa, ja se muun muassa laajennettiin kaksinkertaiseksi, niin että sekä miehet että naiset saattoivat käyttää sitä samaan aikaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Paleochristian and Byzantine Monuments of Thessalonika UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 22.4.2015.
2. 1 2 3  Paleochristian and Byzantine Thessaloniki *Visit Greece*.  Arkistoitu 27.6.2015. Viitattu 22.4.2015.
3. 1 2 3  Byzantine bath *Thessaloniki4all*. Viitattu 22.4.2015.
**Mexicali** on Meksikon Baja Californian osavaltion pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2010 noin 936 000.

Mexicali sijaitsee Meksikon Yhdysvaltain vastaisella pohjoisrajalla Kalifornian Calexicoa vastapäätä ja se on Latinalaisen Amerikan pohjoisin kaupunki. Mexicali ja Calexico ovat kaksoiskaupunkeja. Calexico on taloudellisesti yhteydessä Mexicaliin. Mexicali sijaitsee noin kahden tunnin ajomatkan päässä Yhdysvaltain San Diegosta. Kaupunki on perustettu 1903.

Väestö
------

Mexicalissa on Meksikon suurin kiinalaisväestö ja kiinalaiskaupunki *La Chinesca*.

Talous
------

Mexicalin laakso on merkittävä maaviljelysalue, jossa on yli 2 000 neliökilometriä keinokasteltua maata. Pohjois-Amerikan vapaakauppa-alue NAFTAn myötä 1994 suurin osa Meksikon ja Yhdysvaltain välisistä kaupan rajoitteista poistettiin ja alueella on perustettu runsaasti tehtaita (niin sanottu *maquiladoras*), jotka tuovat raaka-aineensa Yhdysvalloista ja vievät valmiit tuotteet takaisin. Kesällä 2006 käynnistettiin Silicon Border -projekti, joka rakentaa Mexicaliin täydellisen mikropiirien tuotantoketjun ja luo noin 100 000 työpaikkaa 20 vuoden kuluessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Citypopulation: Mexico: States and Major Cities *citypopulation.de*.  2014. Viitattu 8.3.2015. (englanniksi)
2. ↑  24 Ayuntamiento de Mexicali *www.mexicali.gob.mx*. Viitattu 18.8.2023.
3. ↑  Joe Jackson: Calexico and Mexicali, twin cities separated at birth *www.aljazeera.com*. Viitattu 18.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  Max Rivlin-Nadler: NPR *NPR.org*.  4. huhtikuuta 2019. NPR. Viitattu 18.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* 

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mexicali**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz area

 |
|  |
| Muut | 
* NARA

 |

 |
**Seiti** eli **sei** (*Pollachius virens*) on Atlantin pohjoisosissa elävä turskakala, joka on turskan ja koljan ohella alueen tärkeimpiä saaliskaloja.

Levinneisyys
------------

Seiti elää Pohjois-Atlantin molemmin puolin, Euroopassa Biskajanlahdelta Kuolan rannikolle, Huippuvuorille ja Islantiin, Pohjois-Amerikassa Pohjois-Carolinasta Hudsoninsalmeen ja Etelä-Grönlantiin.

Elintavat ja lisääntyminen
--------------------------

Seiti on pelaginen parvikala joka elää rannikoiden lähellä ja avovedessä 200 metrin syvyyteen asti. Se kasvaa nopeasti, 5 vuodessa yli 60 cm:n mittaiseksi. Nuoret kalat viipyvät rannan läheisyydessä ja syövät planktonia, krillejä ja katkoja, vanhemmat siirtyvät syvemmälle ja pyydystävät kalaa. Seiti tulee sukukypsäksi 5–10-vuotiaana, Amerikassa ilmeisesti aiemmin. Se lisääntyy talvella. Pyyntikokoinen seiti on yleensä 30–110 cm:n mittaista.

Kalastus ja käyttö
------------------

Seitiä pyydetään erilaisilla nuotilla, troolaamalla sekä koukkukalastuksella. Kokonaissaalismäärät ovat olleet suhteellisen vakaat vuosikymmenten ajan, noin 400 000 tonnia vuodessa, josta valtaosa Euroopasta. Tärkein pyyntimaa on Norja. Suuri seiti on suosittu urheilukalastuskohde. Seitiä kaupataan tuoreena, fileinä ja pakastettuna.

Katso myös
----------

* Alaskanseiti
* Jäämerenseiti

Lähteet
-------

* FAO Fisheries Factsheet: Pollachius virens[vanhentunut linkki]
* *Pollachius virens* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive)
* NOAA Photo Library (kuva)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5125285
* Wikispecies: Pollachius virens
* ADW: Pollachius\_virens
* BOLD: 34615
* CoL: 4KYQ9
* EPPO: PLLCVI
* EUNIS: 124305
* FishBase: 1343
* GBIF: 2415861
* iNaturalist: 228496
* IRMNG: 11125118
* ITIS: 164727
* NatureServe: 2.104270
* NBN: NBNSYS0000177329
* NCBI: 8060
* NOAA: atlantic-pollock
* WoRMS: 126441

 |

 |
Banderolli Madridissa vuonna 1937.
**¡No pasarán!** (engl. *"They shall not pass"*, ransk. *"Ils ne passeront pas"* tai *"On ne passe pas"*, suom. *"Älkööt he pääskö läpi"*) on espanjankielinen iskulause, jota poliittisissa yhteyksissä käytetään puhuttaessa vastustajan pysäyttämisestä. Nykyään se on tunnettu erityisesti antifasistien tunnuslauseena.

Alkuperä
--------

Lauseen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta se kuultiin ranskankielisenä ensimmäisen maailmansodan aikana Verdunin taistelussa, jonka yhteydessä sitä tiettävästi käytti ranskalainen kenraali Robert Nivelle tai toisten lähteiden mukaan marsalkka Pétain. Lause esiintyi myös sota-ajan ranskalaisissa propagandajulisteissa.

Espanjan sisällissota
---------------------

Varsinaisesti *No pasarán* tuli tunnetuksi Espanjan sisällissodan alettua tasavaltalaisten johtoon kuuluneen Dolores Ibárrurin pitämässä radiopuheessa, jossa hän kehotti kansalaisia unohtamaan keskinäiset erimielisyytensä ja käymään yhteiseen rintamaan kenraali Francon johtamia fasisteja vastaan. Ibárruri päätti heinäkuussa 1936 pitämänsä puheen raivokkaasti lauseisiin *"Los fascistas no pasarán! No pasarán!"*. Tämän jälkeen tasavaltalaiset omaksuivat sen tunnuslauseekseen. Valloitettuaan Madridin 28. maaliskuuta 1939 Franco julisti *Hemos pasado* ("Olemme päässeet läpi".)

*No pasarán* levisi nopeasti myös muualle, ja jo lokakuussa 1936 sitä käytettiin Lontoossa niin sanotun Cable Streetin taistelun yhteydessä. Myöhemmin lauseen ovat ottaneet omakseen lähinnä vasemmistolaiset antifasistit, mutta se on kuultu myös muun muassa Viron keskustapuolueen vaalilauseena.

Lähteet
-------

1. 1 2  "No pasarán!" – They shall not pass! This Day in Quotes. Viitattu 19.11.2014.
2. ↑  Day the East End said 'No pasaran' to Blackshirts  30.9.2011. The Guardian. Viitattu 19.11.2014.
3. ↑  Savisaar läheb valimistele vastu antifašistliku loosungiga  31.8.2009. Eesti Päeväleht. Viitattu 19.11.2014.
Krishna Menon
**Vengalil Krishnan Krishna Menon** (malajalamiksi വെങ്ങാലിൽ കൃഷ്ണൻ കൃഷ്ണമേനോൻ, *Veṅṅālil Kṛṣṇan Kṛṣṇamēnōn*; 3. toukokuuta 1897 Calicut – 6. lokakuuta 1974 New Delhi) oli intialainen lakimies, poliitikko ja diplomaatti. Hän oli 1950-luvulla uuden Intian valtion ulkopolitiikan tärkeä sanansaattaja ja pääministeri Jawaharlal Nehrun läheinen työtoveri. Hän toimi Intian suurkomissaarina (High Commissioner) Lontoossa 1947–1952, YK-lähettiläänä 1952–1962 ja puolustusministerinä 1957–1962. Hän oli myös pitkään Intian parlamentin alahuoneen Lok Sabhan jäsen 1950–1950-luvuilla.

V. K. Krishna Menon opiskeli lakia Madrasissa ja kiinnostui teosofiasta. Teosofisen liikkeen johtohahmoihin kuuluva Annie Besant auttoi häntä lähtemään opiskelemaan Eurooppaan. Menon opiskeli Lontoon University Collegessa ja London School of Economicsissa, jossa Harold Laskin kerrotaan pitäneen häntä parhaana opiskelijanaan.

Krishna Menon esiintyi myöntyvästi sekä Neuvostoliittoa että Kiinan kansantasavaltaa kohtaan ja oli mukana valmistelemassa Kiinan ja Intian välistä hyökkäämättömyyssopimusta 1954.

Menon tunnettiin temperamenttisena ja kiivaana "epädiplomaattisena diplomaattina", joka piti YK:n turvallisuusneuvostossa vuonna 1957 lähes kahdeksan tuntia kestäneen puheen Kashmirin konfliktista. Menonin kuoltua 1974 pääministeri Indira Gandhi totesi muistosanoissaan tulivuoren sammuneen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilvessalo, Jaakko: "Krishna Menon, V. K. (1897)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 105. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. ↑  Menon, Shri V. K. Krishna (Arkistoitu – Internet Archive), Fifth Lok Sabha, Members Bioprofile. Viitattu 1.11.2014.
3. 1 2   Bhatnagar, R. K.: Was Krishna Menon A Sick Man …. Asian Tribune 17.10.2009. Viitattu 1.11.2014.
4. ↑  Was V K Krishna Menon's epic eight-hour speech defending India's stand on Kashmir to the United Nations Security Council in 1957 a Filibuster or merely just a long speech? Quora. Viitattu 1.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Laverne Cox** (s. 29. toukokuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen puolestapuhuja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta *Orange Is the New Black*, jossa hänen roolihahmonsa on Sophia Burset. Hän oli roolistaan ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 2014, ja hänestä tuli ensimmäinen Emmy-ehdokkuuden saanut avoimesti transsukupuolinen henkilö. Lisäksi Cox on ensimmäinen transsukupuolinen henkilö, joka on päässyt *Time*-lehden kanteen.

Cox on puhunut julkisuudessa transsukupuolisuudesta ja ansainnut tietoisuuden lisäämisestä esimerkiksi GLAAD-mediapalkinnon.

Elämä ja ura
------------

Laverne Cox syntyi ja varttui Mobilessa, joka sijaitsee Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänellä on identtinen kaksosveli M Lamar, joka näytteli *Orange Is the New Black* -sarjan takaumassa Marcusta eli Sophia Bursettia ennen sukupuolenkorjausta. Laverne Cox määriteltiin lapsena pojaksi, ja hän kertoo yrittäneensä itsemurhaa 11-vuotiaana, koska joutui salaamaan todelliset tuntemuksensa sukupuolestaan.

Myöhemmin Cox muutti New Yorkiin, jossa hän esiintyi Off Broadway -tuotannoissa ja koe-esiintyi eri rooleihin. Läpimurto tapahtui heinäkuussa 2013, kun Netflix alkoi esittää draamasarjaa *Orange Is the New Black*. Naisvankilaan sijoittuvassa sarjassa Cox näyttelee Sophia Bursetia, sukupuolensa korjannutta kampaajaa. Vuonna 2014 hän oli roolistaan ehdolla parhaan komediasarjan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmy -palkintoon, ja hänestä tuli ensimmäinen transsukupuolinen Emmy-ehdokas.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laverne Cox Makes History With Emmy Nomination *Huffington Post*.  10.7.2014. Viitattu 1.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Laverne Cox Is the First Transgender Person on the Cover of Time *The Wire*.  19.5.2014.  Arkistoitu 1.7.2014. Viitattu 1.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Laverne Cox to host #glaadawards in NYC *Huffington Post*.  20.4.2016. Viitattu 1.7.2016. (englanniksi)
4. 1 2 3  Laverne Cox On Breaking Down Barriers In Hollywood And Beyond *Forbes*.  13.5.2016. Viitattu 5.7.2016. (englanniksi)
5. ↑  11 Things You Didn’t Know About Laverne Cox that Have Nothing to Do With Her Being Transgender *VH1*.  22.6.2015. Viitattu 5.7.2016. (englanniksi)
6. ↑  How the Orange is the New Black inmates ended up in prison *Telegraph*.  22.6.2016. Viitattu 5.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laverne Cox** Wikimedia Commonsissa

* Laverne Cox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**World Hockey Assocation 2** oli yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoliiga, joka luotiin tarkoituksena uudelleenrakentaa vuosina 1972–1979 toiminut World Hockey Association. WHA2-joukkueista osa oli pelannut aiemmin kaudella 2002–2003 Atlantic Coast Hockey Leaguessa. Kaikki liigassa pelanneet joukkueet olivat Yhdysvaltojen kaakkoisosasta. Liigan perustajana sekä komissaarina toimi David Waronker.

WHA 2 toimi lopulta vain yhden kauden 2003–2004 ajan, jonka jälkeen se lopetti toimintansa, koska joukkueita ei ollut riittävästi. Lopulta jäljelle jääneet joukkueet yhdistettiin South East Hockey Leaguen joukkueiden kanssa, jolloin muodostui uusi liiga Southern Professional Hockey League kaudeksi 2004–2005.

Jacksonville Barracudas voitti WHA 2:n ensimmäisen ja ainoan President's Trophyn. Jacksonville isännöi myös WHA 2:n ensimmäistä ja ainoaksi jäänyttä tähdistöottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  World Hockey Association 2 history and statistics at hockeydb.com *www.hockeydb.com*. Viitattu 18.8.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:World Hockey Association 2
**"Thommy" Henrik Gustav Fagerlund** (s. 28. syyskuuta 1974 Helsinki) on suomenruotsalainen artisti ja musiikkituottaja. 

Nuoruudessaan Fagerlund oli jäsenenä mm. Daizy & Gänget -nimisessä yhtyeessä, joka esiintyi showkiertueillaan klubeilla sekä julkaisi yhden albumin vuonna 1995, *Vi brinner*. "Se på mig" -niminen kappale levyltä oli monta kuukautta radiosoittolistan ykkösenä Suomessa.

Fagerlund työskenteli Ruotsinlaivoilla vuosina 1996-2003. Tuolloin hän kirjoitti aktiivisesti omia lauluja ja teki joitakin äänityksiä Lisen Julin Qvarnströmin kanssa. Hän osallistui musiikkikilpailuihin "Suomen Tähti" ja "Guld Micken".

Vuodesta 2003 vuoteen 2006 Fagerlund työskenteli ulkomailla showartistina, muun muassa Mallorcalla ja Rodoksella Sunwing-yrityksessä.

Toukokuussa 2007 Fagerlund aloitti Åsa Anderssonin ja Sara Skogin kanssa euroviisushown "Good Evening Europe!", jolla oli kiertue Helsingissä ja myös Ruotsissa kesällä 2007.

Fagerlund on työskennellyt vuodesta 2008 lähtien risteilyisäntänä Viking Linellä, jossa hän myös esiintyy. Hän tuottaa show-esityksiä Viking Linelle ja M/S Viking XPRS:lle (Good Evening Europe, Eurovision hits, Eurovision Do-Re-Mi) mm. Katja Jakun ja Jaana Hiltusen kanssa.

Vuonna 2011 Fagerlund alkoi työskennellä 80-luvun pop-prinsessa Anja Niskasen kanssa. Fagerlund on säveltänyt ja tuottanut monia Anja Niskasen lauluista, mm. tämän *Personligt*-albumille vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Timo Arvonen: Viisuhuumaa Vikingillä *balticguide.ee*. Viitattu 4. tammikuuta 2016.
2. ↑  Anja Niskanen: Personligt *rocket-records.com*.  Arkistoitu 13.4.2016. Viitattu 4. tammikuuta 2016.

Aiheesta muualla
----------------

* www.anjaniskanen.com
* Thommy Fagerlundin diskografia Discogs:ssä
**Leo Johannes Laukkanen** (s. 6. kesäkuuta 1947 Kiuruvesi) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Laukkanen syntyi piirityönjohtaja Olavi Laukkasen ja Kaisu Oikkosen perheeseen. Hän avioitui 1971 Sinikka Kärkkäisen kanssa ja 2001 Armi Kaivoselän, aiemmin Mutka, kanssa. Laukkanen kävi keskikoulun Kiuruveden lukiossa 1965 ja suoritti kansankorkeakoulun tutkinnon Suomen Nuoriso-opistossa 1968. Merkonomiksi Laukkanen valmistui Kuopion kauppaoppilaitoksesta 1970. Hän oli SOK:n kenttäkoulutuksen harjoittelija Osuusliike Alakeiteleessä 1970–1971 ja liikkeenjohdollisen kenttäkoulutuksen konttoriharjoittelija Jyväskylässä 1971–1972, SOK:n Jyväskylän konttorin tarkastaja 1972, Osuuskauppa Vaajalan markkinointipäällikkö 1972–1973, Suomen Osuuskauppaopiston kouluttaja 1973–1975 ja koulutuspäällikkö 1975–1978, Someron Osuuskaupan toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1979–1981, Osuuskauppa Koljonvirran toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1981–1986 ja Osuuskauppa Suur-Savon toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1986–2007. Laukkanen on myös tilanomistaja Kiuruvedellä. Hänellä oli työuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Laukkanen sai 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2  Luoma-aho, Jarmo: Kauppaneuvos Leo Laukkanen (1947–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 31.8.2023.
2. ↑  Henkilö. Kalamiehen suuret saappaat.  *Länsi-Savo*, 29.8.2021, nro 231, s. 22. Kansalliskirjasto. Viitattu 31.8.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee pääsiäismunaa. Mignon on myös Ambroise Thomas'n ooppera.*
Osittain kuorittu Mignon-muna.
**Mignon** on Fazerin vuodesta 1896 valmistama pääsiäismuna. Se on Fazerin toiseksi vanhin edelleen myynnissä oleva tuote Pihlaja-marmeladimakeisen (1895) jälkeen. Munan mantelipähkinänougatmassa on valettu aitoon kananmunankuoreen.

Valmistus
---------

Lähes alkuperäisellä reseptillä valmistettavia Mignoneita valmistuu vuosittain noin 1,5 miljoonaa kappaletta. Ne valmistetaan käsityönä Fazerin Vantaan tehtaalla. Prosessi alkaa kuitenkin kanaloissa, jossa valikoidaan sopivan kokoiset ja -laatuiset munat. Sieltä ne lähetetään kananmunapakkaamoon, jossa kananmunankuoria tyhjennetään Mignoneja varten. Kananmunat rei’itetään, puhalletaan tyhjiksi, pestään, desinfioidaan ja kuivataan. Tehtaalla niitä valmistetaan marraskuusta alkaen 3–4 kuukauden ajan. Munankuoret täytetään mantelipähkinänougatsuklaamassalla hanasta, ja ne viedään kovettumaan jäähdytystunneliin. Munan täyttöaukko suljetaan sokeritulpalla, joka on tehty puuterisokerista, riisivalkuaisesta ja vedestä. Munien pakkaus tehdään myös käsin. Mignon-munat ovat maidottomia, ja ne painavat 52 grammaa.

Historia
--------

Karl Fazer toi Mignon-munan idean työmatkaltaan Saksasta. Vuodesta 1896 valmistettu makeinen on siitä asti kuulunut suomalaiseen pääsiäisperinteeseen. Aikoinaan tätä pääsiäisherkkua valmistettiin muun muassa Venäjän tsaariperheelle.

Vuonna 2009 Mignon-massasta alettiin valmistaa myös Mignon-konvehteja. Munanmuotoinen konvehtirasia painaa 150 grammaa.

Munan ainekset
--------------

Sokeri, kaakaovoi, manteli 15 %, hasselpähkinä 15 %, kaakaomassa ja vanilliiniaromi. Mignon-munan ainoa eläinperäinen raaka-aine on kananmunankuori.

Mignon-munassa ja -konvehdeissa käytetään ecuadorilaista Arriba-kaakaomassaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mignon 52 g *fazer.fi*.  Arkistoitu 27.3.2018. Viitattu 27.3.2018.
2. 1 2 3  Mitä Mignon-munan kuoren alla on? fazer.fi.  Arkistoitu 27.3.2018. Viitattu 27.3.2018.
3. ↑  Uskomatonta käsityötä MTV. Viitattu 27.3.2018.
4. 1 2 3  13 ihmeellistä asiaa Mignon-munasta *fazer.fi*.  Arkistoitu 29.3.2018. Viitattu 29.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Mignon-muna kuuluu pääsiäiseen (Arkistoitu – Internet Archive), Fazer
* Käsityön taidonnäyte: kuinka syntyy Fazerin Mignon-muna, YouTube
**Arkadi Nikolajevitš Vasiljev** (ven. Арка́дий Никола́евич Васи́льев; 16. maaliskuuta 1907 Šuja – 23. elokuuta 1972 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja käsikirjoittaja.*lähde?*

Vasiljevin pitkästä proosasta on suomennettu vain alkujaan vuonna 1969 jatkokertomuksena ilmestynyt poliittinen jännitys- ja dokumenttiromaani *Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne* (WSOY, 1975), joka kertoo neuvostoliittolaisten tiedusteluagenttien toiminasta vuoden 1918 Neuvostoliitossa ja Saksan selustassa toisen maailmansodan aikana. Romaanin ensimmäisessä osassa kuvataan Tšekan työskentelyä vallankumouksen jälkeisessä ajassa. Toisessa osassa kerrotaan Vlasovin armeijan esikunnasta neuvostoliittolaisesta näkökulmasta ja kuvaillaan esikuntaan soluttautuneiden tiedustelumiesten toimintaa. Lähtökohtana ovat historian tosiasiat ja päähenkilön, entisen tšekalaisen ja Vlasovin armeijaan soluttautuneen tiedustelumiehen, kertomat muistitiedot. Venäläinen historian tohtori, kollaboraatioon toisen maailmansodan aikana erikoistunut Boris Kovalev on huomauttanut, että "kirjailija vääristeli monia tosiasioita" teoksessaan.

Teokset
-------

### Romaanit

* *Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne* (час дня, ваше превосходительство, 1969) Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-06886-1

### Lyhytproosa

* Kristallimaljakko, teoksessa: *Mille nauratte: valikoima neuvostohuumoria ja -satiiria*, suom. Juhani Konkka. Kansankulttuuri 1964

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |