recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Giant Leap** on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto.

The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Sebastian ja Petri tutustuivat Sami Lehtoon kesällä 2005. Sebastian ja Petri vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Sami kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta. 

The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella.

Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale.
Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17.9.2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. 
Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta *Another Day Rising* -albumilta.  

7. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen-keikallaan. Yhtyeen laulaja Sebastian nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen Kuorosota-ohjelmassa.

Yhtyeen toinen albumi *The Giant Leap* ilmestyi 3.3.2010. 

Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Sebastianin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi Sebastian tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä.

Jäsenet
-------

* Petri J K Somer (Koskettimet ja laulu)
* Sebastian Rejman (Laulu ja kitara)
* Sami Lehto (Rummut)
* Harri Ruotjoki (Basso)
* Saku Mattila ( Kitara )

Julkaisut
---------

### Albumit

* Another Day Rising (2007)
* The Giant Leap (2010)

### Singlet

* *All In My Head* (2007 – promo)
* *Somebody Else* (2007 – promo)
* *Remember* (2008 - promo)
* *Messing With My Mind* (2008 - promo)
* *Beautiful goodbye* (2009 - promo)
* *Best time of your life* (2009 - promo)
* *Like The First Time* (2010 - promo)

### Musiikkivideot

* *Somebody Else* (2007)
* *Remember* (2008)
* *Beautiful goodbye* (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  The Giant Leap
2. ↑  The Giant Leap[vanhentunut linkki]
3. ↑  The Giant Leap (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* The Giant Leap:in virallinen sivusto[vanhentunut linkki]
* The Giant Leap levy-yhtiö EMIn sivuilla
**Berliinin televisiotorni** (saks. *Berliner Fernsehturm*) sijaitsee Alexanderplatzilla Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se on Euroopan neljänneksi korkein rakennus (368,03 m).Tornin vuonna 1965 käynnistyneet rakennustyöt valmistuivat vuonna 1969. Suunnittelijoina toimivat arkkitehdit Fritz Dieter ja Günter Franke sekä insinööri Werner Ahrend. DDR rakennutti tornin keskelle Itä-Berliiniä osoitukseksi sosialistisen yhteiskuntajärjestelmän toimivuudesta.

Tornin pallon keskiosassa on näköalatasanne ja ravintola. Näköalatasanne on 204 metrin korkeudessa maanpinnasta, ja sieltä voi hyvällä säällä nähdä jopa 42 kilometrin päähän. Täyden kierroksen 30 minuutissa kiertävä ravintola on näkoalatasanteen yläpuolella.

Tornin pallon heijastukselle antoivat berliiniläiset nimen Rache des Papstes eli Paavin kosto.
Saksassa vuonna 2006 pidettyjen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen ajaksi tornin pallo koristeltiin jalkapalloksi magentan värisillä viisikulmioilla.

"Paavin kosto"
--------------

Auringon heijastuessa televisiotornin teräspallosta muodostuu yleensä ristiä muistuttava heijastus. Tätä epähaluttua ilmiötä eivät suunnittelijat osanneet odottaa. Näpäytyksenä Itä-Saksan kommunistisen hallinnon ateistista perustusta ja kirkon tukahduttamista vastaan berliiniläiset antoivat kirkkaalle ristille nimen Rache des Papstes eli Paavin kosto. Samoista syistä rakennusta kutsutaan myös Walter Ulbrichtin mukaan nimellä St. Walter.

Ristin muotoista heijastusta on yritetty tuloksetta vähentää erilaisilla maaleilla ja pinnoitteilla.

Teknisiä tietoja
----------------

* Antennin huipun korkeus: 368,03 m (Ennen antennin vaihtoa vuonna 1997 korkeus oli 365 m)
* Antennin pituus: 118 m
* Antennin huipun halkaisija: 1,80 m
* Pallon halkaisijan korkeus: 212 m
* Näkymätason korkeus 203,78 m
* Telecafé 207,53 metrissä
* Juuren halkaisija: 32 m
* Näkymätason halkaisija: 24 m
* Telecafén halkaisija: 29 m
* Pallon halkaisija: 32 m
* Betonia yhteensä: 26 000 t
* Pallon paino: 4 800 t
* Antennin paino: 245 t
* Hissien määrä: 2 kpl
* Hissien nopeus: 6 m/s
* Perustusten syvyys: 5 m

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berliinin televisiotorni** Wikimedia Commonsissa

* Berliinin televisiotornin kotisivut



1. ↑  Der Berliner Fernsehturm und seine Geschichte *TV Turm*. Viitattu 29.4.2022. (saksaksi)
**Dead Allison** oli oululainen rockyhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1988–1993.

Dead Allison perustettiin Oulussa loppuvuodesta 1988 ja julkaisi ensimmäisen kuuden kappaleen demonsa helmikuussa 1989. Demon ansiosta bändi kiinnitettiin Gaga Goodies -levymerkille. Yhtye julkaisi kolme albumia: *Toys and Dreams*, *Second Coming* ja *Scream of a Raven*, sekä muutamia singlejä ja kappaleita kokoelmalevyillä. Musiikin tyylistä puhuttaessa vertailukohdaksi nostettiin usein Iggy Popin ensimmäinen yhtye The Stooges.

Jäsenet
-------

* "St. Francis" (Rami Posio) – kitara, laulu
* Juha "Jurtsa" Häikiö – kitara
* Marko Annunen – basso
* Marko Nikula – rummut

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Toys and dreams*  (1990)
* *Second coming*  (1991)
* *Scream of a raven*  (1993)

### Singlet ja EPt

* Francis (7", 1989)
* Difficult Situation / Hän on paha (5" split-single Mana Manan kanssa, 1994)

### Kokoelmat

* *Finndies Volume 1*  (1991, Gaga Goodies)
* *Geetars Guts & Good Toons*  (1993, Gaga Goodies)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Dead Allisonin kotisivut
* Pohjoista musiikkia - Dead Allison
**Jouni Nikula** (s. 12. huhtikuuta 1978) on kokkolalainen muusikko, toimittaja ja kolumnisti. Hänen pääinstrumenttinsa on laulu. 

Nikula on Suuri Juhla -pop-duon jäsen. Äänialaltaan hän on tenori. 

Oopperarooleja Nikula on tehnyt muun muassa Kokkola-operan tuotannoissa Taikahuilu, La veritá in cimento, Drei Wasserspiele, Pieni nokipoika ja Der Silbersee. Solistina hän on esiintynyt muun muassa tango- ja viihdeorkesteri Guardia Nuevan kanssa.

Nikula on opiskellut klassista laulua muun muassa tenori Lasse Penttisen ja sopraano Annika Myllärin kanssa.

Nikula on levyttänyt bändeissä Requiem, Altaria, Isäntä Meidän ja Jack the Frost. Jack the Frostissa hän soittaa myös bassoa.

Pop-kokoonpano Duomion Nikula perusti yhdessä Ulla Nikulan kanssa syksyllä 2012. Duosta tuli myöhemmin Suuri Juhla. Suuri Juhla on tehnyt yhteistyötä tuottaja Jonas Olssonin kanssa. Suuren Juhlan ensimmäinen minilevy julkaistiin kevättalvella 2016. Samalla yhtye aloitti keikkailun.

Kestävyysjuoksijana Nikula edusti Kälviän Tarmoa ja kuului juoksutalli Yökyöpeleihin 19-vuotiaaksi asti. 800-metrillä hänen ennätyksensä on 1:57.94.

Diskografia (albumit)
---------------------

### Altaria

* *Invitation* (2003)

### Requiem

* *The Arrival* (2002)
* *Mask Of Damnation* (2003)
* *Requiem Forever* (2005)

### Isäntä Meidän

* *Vereen Piirretty Viiva* (2009)
* *Toinen tuleminen* (2011)

### Jack the Frost

* *Fool to be Cool* (2014)

### Suuri Juhla

* *Suuri Juhla EP* (2016)

Aiheesta muualla
----------------

* Jouni Nikula Meteli.netissä

Altaria

| 
* Marco Luponero
* Jouni Nikula
* Johan Mattjus
* Jani Liimatainen
* Petri Aho
* J-P Alanen
* Marko Pukkila
* Tony Smedjebacka

 |
| --- |
|  |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* Invitation
* Divinity
* The Fallen Empire
* Unholy
* Wisdom

 |
| Kokoelmat | 
* Divine Invitation

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Aki-Mikael Hyryläinen** (s. 17. huhtikuuta 1968 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hyryläinen on toiminut myös valmentajana.

Pelaajaura
----------

Suurimman osan pelaajaurastaan Hyryläinen edusti Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti kaksi kertaa sekä Suomen mestaruuden että Suomen Cupin. Ensiesityksensä liigassa hän teki HJK:ssa 1989. Hyryläinen pelasi myös ulkomailla ammattilaisena. Kaudella 1993–94 hän edusti belgialaista Eendracht Aalstia. Hyryläinen palasi sieltä jälleen HJK:iin. Talvella 1995 Hyryläinen oli lähellä siirtoa Englantiin Valioliigan QPR:iin. Siirto kuitenkin kariutui maajoukkuematkalla tulleeseen jalkavammaan. Vuonna 1997 Hyryläinen siirtyi FC Kööpenhaminaan, jossa hän oli voittamassa Tanskan Cupia. Hän edusti Tanskassa myös Viborg FF:ää ja Fremad Amageria. Vuonna 1999 Hyryläinen palasi Suomeen, tällä kertaa HJK:n paikalliskilpailija FC Jokereihin, jossa hän voitti Suomen Cupin 1999. Hänen uransa päättyi jalkavammaan 2001.

Suomen maajoukkueessa Hyryläinen pelasi 25 ottelussa tehden yhden maalin.

Valmennusura
------------

Valmentajana Hyryläinen on toiminut kaudella 2001 Jokerien apuvalmentajana tuolloisen päävalmentaja Jan Eversen potkujen jälkeen. Tämän jälkeen hän on valmentanut myös HJK:n A-junioreita. Syyskuussa 2007 Hyryläinen nousi HJK:n päävalmentajaksi, kun Keith Armstrong erotettiin tehtävästä. Hyryläinen ehti toimia tehtävässään kuitenkin vain runsaan kuukauden, sillä alun perin kaudeksi 2008 HJK:n päävalmentajaksi pestattu Antti Muurinen saapui seuraan FC Lahdesta jo loppukaudeksi 2007. Hyryläinen ei Muurisen siirtymisen jälkeen jatkanut enää HJK:n valmennusryhmässä.

Jalkapallouran jälkeen
----------------------

Hyryläinen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 2005 pääaineenaan Suomen ja Pohjoismaiden historia. Hän on työskennellyt vuodesta 2012 lähtien konsulttijohtajana Mercuri Urvalissa, jossa hän työskenteli konsulttina vuosina 2006–2012. Hyryläinen on kuulunut HJK ry:n hallitukseen vuodesta 2001 ja HJK Oy:n hallitukseen vuodesta 2009.

Lähteet
-------

* Jalkapallon pikkujättiläinen

### Viitteet

1. 1 2
2. ↑  Hyryläinen ja Tiittanen HJK:n peräsimeen *MTV3 Internet*.  6.9.2007. Viitattu 12.10.2007.
3. ↑  Tiittanen jatkaa, Hyryläinen ei *Iltalehti.fi*.  11.10.2007.  Arkistoitu 13.10.2007. Viitattu 12.10.2007.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Keith Armstrong** | **HJK:n päävalmentaja**9–10/2007 | Seuraaja:**Antti Muurinen** |
**Hakan Gürsu** (s. 16. lokakuuta 1959) on turkkilainen teollinen muotoilija. Hänestä tuli kuuluisa IDA-palkinnon saajana "**Volitan**"-nimisellä aluksella.

Gürsu valmistui Middle East Technical University'sta vuonna 1984 teollisen muotoilun koulutusohjelmasta, sai maisteritutkinnon arkkitehtuurin osastolta ja väitteli vuonna 1996 aiheesta urbaanisuunnittelu.

Hän sai Japanin Valtion antaman "Pioneer of Design"-palkinnon Tokion metroa varten tekemällään urbaanikalusteprojektillaan.

Gürsu luennoi METU:n teollisen muotoilun osastolla kurssit ID201 "Industrial Design I" ja ID305 "Design Presentation I". Tämän lisäksi hän on Designnobis-muotoiluyrityksen suunnittelujohtaja.

Gürsun suunnittelema "**Volitan**" on alus joka käyttää auringonvaloa ja tuulta energialähteenä. Alus pystyy kääntämään merenvettä juomakelpoiseksi eikä tuota hiilidioksidia. Aluksen aurinkopaneelit toimi halutessa purjekankainakin. Energian säiliöimiseen on käytetty geeliakkua lyijyakun sijasta, joka korottaa aluksen ympäristöystävällisyyttä.

Projekti sai huomiota innovatiivisella lähestymistavallaan International Design Awards -kilpailussa ja voitti kahdesti kuljetuskategorian ja merikuljetuskategorian vuonna 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* The Volitan: Solar/Wind Powered Concept Sail-Vessel (Arkistoitu – Internet Archive)
* Designnobis
**Jari Kujala** (s. 1969 Kittilä) on suomalainen harmonikansoittaja, joka toimii muun muassa Jupiter-yhtyeen keulakuvana. Kujala osallistui vuonna 2002 Kultainen Harmonikka -kilpailuun sijoittuen toiseksi. Hän hävisi Elias Ukkoselle yhdellä pisteellä. Kujala esiintyy Lapin Tunturikeskuksien esiintymislavoilla muun muassa Eero Maggan, Kauko Simosen sekä Helena-vaimonsa kanssa. Muita säestettäviä ovat olleet muun muassa Oiva Suutari, Kari Piironen, Eino Grön, Eija-Sinikka, Oiva Kaltiokumpu, Sari Matala.

Tuotanto
--------

  

Jari Kujalalta on ilmestynyt kolme CD-levyä.

’’**Talvinen Aamu**’’ on instrumentaalilevy, joka ilmestyi vuonna 2004; Kujala soitti levyn nimikkokappaleen vuonna 2002 Kultainen Harmonikka -kilpailussa sijoittuen toiseksi. Levy on äänitetty Seppo Leinon studiossa. Levyllä soittavat Jartsa Karvonen, Taisto Weslin, Raimo Holappa sekä Juha Salmivuori. Jarin oma sävellys Polkka Mialle ja Henrille löytyy myös levyltä.

Vuonna 2008 ilmestyi iskelmälevy ’’**Kosketin Taivasta**’’, jossa laulusolistina debytoi Kujalan vaimo Helena. Hän kiertää miehensä ja Jupiter-orkesterin kanssa tanssilavoilla ja pienemmillä tanssipaikoilla.

Kaikki 12 kappaleet on sovittanut Erkki Friman joka on myös viiden laulun säveltäjä. Muita tekijöitä ovat Jukka Koivisto, Jorma Toiviainen, Vexi Salmi, Heikki Kesti, Marja Kärki, Aappo I. Piippo, Seppo ja Ulla Leino. Ainoastaan Oiva Suutarin sanoittama ja säveltämä Kaunis katse on levytetty aikaisemmin. Vivahdetta tuovat myös komppiryhmässä soittavat maan eturivin muusikot Jari Puhakka, Miri Miettinen, Jari Nieminen, Harri Rantanen, Jouko Nyqvist sekä taustalaulut Sini Heinilä, Marika Tuhkala ja Pekka Kuorikoski.

  

Kujalan kolmas levy ilmestyi vuonna 2012. Levyllä on 10 kappaletta, kaikki Vilho Vuomajärven sävellyksiä. Sovitukset on tehnyt Erkki Friman. Levy on kunnianosoitus Vilho Vuomajärvelle.

Muusikko, säveltäjä, sanoittaja Vilho Vuomajärvi Kittilästä sävelsi lähes 500 teosta. Hän opetti mm. hanurin, kitaran ja rumpujen soitantaa muusikoille sekä musiikin teoriaa, sovitusta, nuottien lukua ja kirjoitusta nuoremmille sekä vanhemmille musiikin harrastajille. Vilhon ensimmäiset sävellykset syntyivät jo ennen sotia esim. "Hammassärky" on kyseisiltä ajoilta.

Äänitysstudio
-------------

Vuonna 2013 valmistui Kujalan oma äänitysstudio. Siellä hän keikkailun ohessa viettää aikaa enemmän ja enemmän tehden levyjä orkesteri-, mutta myös karaoketaustoille. Konsultointiapua Jari sai kokeneilta studio-osaajilta, muun muassa Jukka Linnalalta, Arto Kiimalaiselta sekä suurelta "oppi-isältään" Seppo Leinolta.

Kuvia äänitysstudiosta:

Yksityiselämä
-------------

Kujala asuu Kittilän Tepsassa Helena-vaimonsa sekä lapsiensa Mian sekä Henrin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Historia | jarikujala.com *www.jarikujala.com*. Viitattu 14.6.2016.
2. ↑  CD - levyt | jarikujala.com *www.jarikujala.com*. Viitattu 14.6.2016.
3. ↑  Kuvia studiosta | jarikujala.com *www.jarikujala.com*. Viitattu 14.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Jarin Kotisivut
**Kōmeitō** (jap. 公明党; engl. *New Komeito* tai *Clean Government Party*) on japanilainen poliittinen puolue. Sen perusti vuonna 1964 Daisaku Ikeda, buddhalaisen järjestön Sōka Gakkain johtaja. Merkittävä osa puolueen kannatuksesta tulee järjestön jäseniltä, vaikka virallisia suhteita Kōmeitōn ja Sōka gakkain välillä ei ole ollut vuoden 1970 jälkeen. Nykyinen Uusi Kōmeitō syntyi vuonna 1998 Kōmeitōn ja Shinshintō-puolueen yhdistyessä.

Puolueen tavoitteisiin kuuluu sisäpolitiikassa keskushallinnon roolin ja byrokratian vähentäminen, läpinäkyvyyden lisääminen julkishallinnossa ja suurempi paikallinen autonomia, jossa yksityissektorilla on aiempaa merkittävämpi rooli. Ulkopolitiikassa puolue haluaa eroon ydinaseista ja sotilaallisista konflikteista yleensä. Puoluetta on pidetty Saksan CDU:n vastineena. Uuden Kōmeitōn edeltäjällä oli samantyyppinen mutta radikaalimpi, vasemmistolaisempi ideologia. Nykyinen konservatiivisempi puolue on ollut hallituksessa konservatiivisten liberaalidemokraattien kanssa ja puolueet jakavat osittain saman kannattajakunnan. 

Puolueella on noin 400 000 jäsentä. Sillä on 31 edustajaa Japanin alahuoneessa ja 20 edustajaa Japanin ylähuoneessa. Kōmeitōn puheenjohtaja on Natsuo Yamaguchi.

Lähteet
-------

* Kena Kirsti: *Kaukoidän teologian näkökulmia; Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 181*. Jyväskylä: Gummerus, 1993. ISBN 951-9111-93-X.

### Viitteet

1. ↑  New Komeito: History
2. ↑  Kena 1993, s. 148
3. ↑  New Komeito's Views on Politics and Religion in Japan
4. ↑  Komeito: About Us

Aiheesta muualla
----------------

* Puolueen verkkosivut (japaniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Japani Japanin puolueet |
| --- |
|  |
| Parlamentissa edustetut | 
* Liberaalidemokraattinen puolue
* Kōmeitō
* Perustuslaillinen demokraattinen puolue
* Kommunistinen puolue
* Sosiaalidemokraattinen puolue
* Nippon Ishin no Kai
* Minshintō
* NHK-puolue
* Reiwa shinsengumi

 |
|  |
| Toimintansa lopettaneet | 
* Rikken seiyūkai (1900–1940)
* Kenseikai (1916–1927)
* Kokumin doshikai (1924–1932)
* Rikken minseitō (1927–1940)
* Kokumin dōmei (1932–1940)
* Shakai taishūtō (1932–1940)
* Tōhōkai (1936–1944)
* Taisei yokusankai (1940–1945)
* Demokraattinen sosialistinen puolue (1960–1994)
* Demokraattinen puolue (1998–2016)
* Taiyō no tō (2010–2012)
* Nippon Ishin no Kai (2012–2014)

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:New Komeito Party
Ritarikunnan tunnuksia
**Kristuksen veljeskunta** (port. *Ordem Militar de Cristo*) oli portugalilainen sotilaallinen ritarikunta, joka jatkoi temppeliherrain ritarikunnan perinteitä. Vasco da Gama oli ritarikunnan jäsen. Hänen lippulaivaansa Sāo Gabrielin purjeita esittävissä kuvissa näkyy järjestön tunnus, punareunainen risti valkoisella pohjalla. Järjestö perustettiin vuonna 1318, kun Portugalin kuningas Dinis I otti ritarit suojelukseensa heidän paettuaan vainojen vuoksi muualta Euroopasta. Dinis kieltäytyi osallistumasta temppeliherrain vainoihin ja perusti näille uuden ritarikunnan sillä verukkeella, että nämä suojelisivat Portugalia Pohjois-Afrikan muslimeilta.

Nykyisin ritarikunnan kunniamerkkejä jakaa Portugalin hallitus.

Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:

* Suurketju
* Suurristi
* Suurupseeri
* Komentaja
* Upseeri
* Ritari

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan iso tietosanakirja, osa 8. Otava 1960–1965, hakusana *Temppeliherrain ritarikunta*.
2. ↑  "Meritie, navigoinnin historia" s. 168, Donald S. Johnson ja Juha Nurminen, Art-Print Oy, Helsinki 2007.
3. ↑  Military Order of Christ *wawards.org*. Viitattu 18.6.2022.
4. ↑  The Order of Christ  2022. Convent of Christ. Viitattu 18.6.2022. (englanniksi)
5. ↑  Portugal, Republic. A Military Order of Christ, V Class Knight,c.1900  2022. emedals.com. Viitattu 18.6.2022. (englanniksi)
6. ↑  Graus e insígnias da ordem militar Cristo  2022. Página Oficial das Ordens Honoríficas Portuguesas. Viitattu 18.6.2022. (portugaliksi)
**Anders Södergren** (s. 17. toukokuuta 1977 Söderhamn) on ruotsalainen maastohiihtäjä, moninkertainen arvokisamitalisti.

Södergren saavutti Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hopeaa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tasan 15 sekuntia Martin Koukalille hävinneenä. Hän hiihti lisäksi avausosuuden Ruotsin viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Norjan ja Saksan jälkeen. Torinon olympialaisissa 2006 hän hiihti toisen osuuden Ruotsin ollessa jälleen viestikilpailussa kolmas – kirkkaammat mitalit menivät Italialle ja Saksalle. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin saavuttaessa taas viestipronssia. Liberecissä 2009 Södergren saavutti yhdistelmäkilpailussa hopeaa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Södergren hiihti kolmannen osuuden Ruotsin kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti niin ikään kolmannen osuuden Ruotsin hopeajoukkueessa.

Maailmancupissa Södergren on voittanut kaksi kertaa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Holmenkollenilla: 11. maaliskuuta 2006 ja 8. maaliskuuta 2008. Lisäksi hän voitti 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun Valdidentrossa helmikuussa 2009. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailuissa neljä kertaa toiseksi ja seitsemän kertaa kolmanneksi (14.2.2009 mennessä). Maaliskuussa 2003 hän hiihti kolmannen osuuden Ruotsin voittaessa viestikilpailun Falunissa. 

Södergren lähti syksyllä 2008 kovin odotuksin kauteen, mutta ennen maailmancupin avauskisaa hänen kiveksessään havaittiin kasvain. Södergrenin kausi oli vaarassa peruuntua kokonaan, mutta kives poistettiin ja hän pääsi takaisin ladulle..

Saavutuksia
-----------

* Olympialaiset:

* + Torino 2006: 4 × 10 km pronssia, 15 km (p) + 15 km (v) viides, 50 km (v) kuudes, 15 km (p) kymmenes
	+ Vancouver 2010: 4 × 10 km kultaa, 50 km (p) yhdeksäs, 15 km (p) + 15 km (v) kymmenes
	+ Sotši 2014: 50 km (v) seitsemäs, 15 km (p) + 15 km (v) neljästoista

* MM-kilpailut:

* + Lahti 2001: 30 km (p) viidestoista, 50 km (v) viidestoista
	+ Val di Fiemme 2003: 50 km (v) hopeaa, 4 × 10 km pronssia, 30 km (p) yhdestoista, 10 km (p) + 10 km (v) viidestoista
	+ Oberstdorf 2005: 15 km (p) + 15 km (v) viides, 4 × 10 km seitsemäs, 50 km (p) yhdeksäs, 15 km (v) viidestoista
	+ Sapporo 2007: 4 × 10 km pronssia, 15 km (p) + 15 km (v) kahdeksas, 15 km (v) kymmenes, 50 km (p) neljästoista
	+ Liberec 2009: 15 km (p) + 15 km (v) hopeaa
	+ Oslo 2011: 4 × 10 km hopeaa, 50 km (v) neljästoista
	+ Val di Fiemme 2013: 50 km (p) viidestoista
	+ Falun 2015: 50 km (p) viidestoista

* Maailmancup:

* + Kausi 2003–2004: kokonaiskilpailussa kymmenes
	+ Kausi 2005–2006: kokonaiskilpailussa kahdeksas, pitkien matkojen cupissa kolmas
	+ Kausi 2007–2008: kokonaiskilpailussa seitsemäs, pitkien matkojen cupissa viides

Lähteet
-------

* Anders Södergren Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Falun (SWE) 01.03.2015 World Ski Championships - Men's 50 km C Mst FIS. Viitattu 4.3.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (ruotsiksi)
**Alexi S. Grewal** (s. 8. syyskuuta 1960 Aspen, Colorado) on entinen yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Grewal voitti olympiakultaa maantieajossa vuoden 1984 kesäolympialaisissa ja oli ensimmäinen pyöräilyssä olympiakultaa voittanut yhdysvaltalainen urheilija.

Olympialaisten jälkeen Grewal ryhtyi ammattilaiseksi ja liittyi Panasonic-joukkueeseen ja myöhemmin 7-Eleven -talliin. Hänet kuitenkin erotettiin tallista kun hän oli kilpailussa sylkäissyt mielestään liian lähelle tulleen tv-kuvaajan päälle.

Pyöräily-uran jälkeen Grewal muutti perheensä kanssa Coloradoon ja ryhtyi valmistamaan käsintehtyjä huonekaluja paikallisesta kovapuusta.

3. huhtikuuta 2008 yhdysvaltalainen pyöräilylehti VeloNews julkaisi Grewalin kirjoittaman esseen, jossa hän kuvasi omaa (ja pyöräilyssä yleistä) doping-aineiden käyttöä uransa aikana sekä amatöörinä, että ammattilaisena.

Lähteet
-------

1. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Alexi Grewal 

Miesten maantiepyöräilyn maantiejon olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Aristeídis Konstantinídis |
1912: Rudolph Lewis |
1920: Harry Stenqvist |
1924: Armand Blanchonnet |
1928: Henry Hansen |
1932: Attilio Pavesi |
1936: Robert Charpentier |
1948: José Beyaert |
1952: André Noyelle |
1956: Ercole Baldini |
1960: Viktor Kapitonov |
1964: Mario Zanin |
1968: Pierfranco Vianelli |
1972: Hennie Kuiper |
1976: Bernt Johansson |
1980: Sergei Suhorutšenkov |
1984: Alexi Grewal |
1988: Olaf Ludwig |
1992: Fabio Casartelli |
1996: Pascal Richard |
2000: Jan Ullrich |
2004: Paolo Bettini |
2008: Samuel Sánchez |
2012: Aleksandr Vinokurov |
2016: Greg Van Avermaet |
2020: Richard Carapaz |
**Miguel Porlán Noguera** eli **Chendo** (s. 12. lokakuuta 1961 Totana, Murcian maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti koko ammattilaisuransa Real Madridia.

Ura
---

Chendo aloitti jalkapalloilun Totanassa koulunsa joukkueissa. Syyskuussa 1977 hän osallistui pääkaupungin suurseuran Real Madridin koetilaisuuteen, jossa hän vakuutti seuran edustusjoukkueen silloisen valmentajan Luis Molownyn. Pian tämän jälkeen hän liittyi seuran juvenil-juniorijoukkueeseen, josta hän nousi kolmen vuoden päästä Segunda Divisiónissa pelanneeseen reservijoukkueeseen Castillaan. Chendo ja useat muut reservijoukkueen pelaajat saivat tilaisuutensa tehdä ensiesiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa 11. huhtikuuta 1982 ottelussa Castellónia vastaan, kun ammattilaispelaajat lakkoilivat. Kaudella 1982–1983 hän pelasi kolmessa liigacupin ottelussa.

Kaudella 1983–1984 Chendo nousi suurempaan rooliin Juan Josén loukkaannuttua, ja hän otti pian oikean laitapuolustajan tontin omakseen useiksi vuosiksi. Kaudella 1985–1986 Chendo saavutti ensimmäisen seitsemästä Espanjan pääsarjamestaruudestaan, joiden lisäksi hän voitti urallaan myös Espanjan cupin, Espanjan liigacupin, Espanjan supercupin ja UEFA Cupin. Kirkkain kruunu tuli hänen pelaajauransa viimeisellä kaudella 1997–1998, jolloin hän oli mukana voittamassa Mestarien liigaa. Hän pelasi Real Madridissa yhteensä 463 virallista ottelua, joista 363 Espanjan pääsarjassa.

Espanjan maajoukkueessa Chendo pelasi 26 ottelua vuosina 1986–1990. Maajoukkue-ensiesiintymisensä hän teki ystävyysottelussa Neuvostoliittoa vastaan 22. tammikuuta 1986. Chendo otti osaa vuosien 1986 ja 1990 MM-kilpailuihin, joista jälkimmäisessä hän pelasi kaikissa Espanjan otteluissa.

Pelaajauransa jälkeen Chendo on toiminut Real Madridin edustusjoukkueen delegaattina.

Saavutukset
-----------

* Primera División (7): 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1995, 1997
* Copa del Rey (2): 1989, 1993
* Supercopa de España (5): 1988, 1989, 1990, 1993, 1997
* Copa de la Liga (1): 1985
* Mestarien liiga (1): 1998
* UEFA Cup (2): 1985, 1986

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jugadores de leyenda Real Madrid. Viitattu 18.10.2008.
2. 1 2  Ficha del jugador LFP. Viitattu 18.10.2008.
3. ↑  Huelga sin fecha El Mundo. Viitattu 18.10.2008.
4. ↑  Jugadores de la selección (Arkistoitu – Internet Archive) Fútbol en la Red. Viitattu 18.10.2008.
5. ↑  Chendo a Torres: "Yo gané en mi debut en Barcelona" AS. Viitattu 18.10.2008.

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Zubizarreta |
2 Tomás |
3 Camacho |
4 Maceda |
5 Víctor |
6 Gordillo |
7 Señor |
8 Goikoetxea |
9 Butragueño |
10 Carrasco |
11 Julio Alberto |
12 Setién |
13 Urruti |
14 Gallego |
15 Chendo |
16 Rincón |
17 Francisco |
18 Calderé |
19 Salinas |
20 Eloy |
21 Míchel |
22 Ablanedo |
Valmentaja Muñoz

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Zubizarreta |
2 Chendo |
3 Jiménez |
4 Andrinúa |
5 Sanchís |
6 Martín Vázquez |
7 Pardeza |
8 Quique |
9 Butragueño |
10 Fernando |
11 Villaroya |
12 Alkorta |
13 Ablanedo |
14 Górriz |
15 Roberto |
16 Bakero |
17 Hierro |
18 Paz |
19 Salinas |
20 Manolo |
21 Míchel |
22 Ochotorena |
Valmentaja Suárez
Sanghan suojelualue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kamerun, Kongon tasavalta ja Keski-Afrikan tasavalta |
| Pinta-ala | 
7 463,1 km2, 17 879,5 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
Ryhmä suojeltuja alueitaView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1990View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sanghan suojelualue** eli **Dzanga Sanghan suojelualue** on luonnonpuisto, jonka alue yltää kolmeen maahan, Kongon tasavaltaan, Keski-Afrikan tasavaltaan ja Kameruniin. 

Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva osa on Dzanga-Sanghan kansallispuisto.

Alue liitettiin luonnonarvoihin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon Maailmanperintöluetteloon. Se tunnetaan gorilloista ja norsuista

Lähteet
-------

1. ↑  Petja Pelli: Marokon Rabatista tuli maailmanperintöä. Helsingin Sanomat 3.7.2012 s. A 12

Aiheesta muualla
----------------

* Alue Unescon sivustolla (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee ranskalaista ritarikuntaa.* Ordre des Palmes académiques *on myös burkinalainen ritarikunta.*
Ordre des Palmes académiques -kunniamerkki.
**Ordre des Palmes académiques** on ranskalainen ritarikunta, jonka kunniamerkin Ranskan valtio myöntää tunnustuksena opetus- ja akateemisten alojen edustajille. Ritarikunnan on perustanut Napoleon I, ja se myönnettiin alkuun Pariisin yliopiston opettajille. Vuodesta 1866 alkaen arvonimi on voitu myöntää muidenkin ammattikuntien edustajille ja ulkomaalaisille.

Ordre des Palmes académiques -arvonimeä myönnetään kolmessa luokassa:

* komentaja
* upseeri
* ritari

Ritariksi nimettävän täytyy olla vähintään 35-vuotias. Upseeriksi voidaan korottaa aikaisintaan viisi vuotta ritariksi nimittämisen jälkeen ja komentajaksi aikaisintaan viisi vuotta tämän jälkeen. Ylennyksiä jaetaan tammikuun 1. tai kesäkuun 14. päivänä vuosittain.

Amopa Finlande ylläpitää listaa arvonimen saaneista suomalaisista.

Kunniamerkki on myönnetty muun muassa Yleisradion toimittajalle Sini Sovijärvelle työstä ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin hyväksi.

Lähteet
-------

1. ↑  French professor named Knight in Order of the Academic Palms  2009. University of Wisconsin System. Viitattu 17.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Ranska palkitsi YLEn toimittajan Sini Sovijärven  29.10.2009. Yle Uutiset. Viitattu 17.6.2021.
3. ↑  The Order of Academic Palms - French Medals & Awards Pre-WW1  5.12.2018. identifymedals.com. Viitattu 17.6.2022. (englanniksi)
4. ↑  Ordre des Palmes académiques / Médailles et décorations officielles / Démarches administratives / Accueil  2022. Les services de l'État en Isère. Viitattu 17.6.2022. (englanniksi)
5. ↑  Décorés *Amopa de Finlande*. Viitattu 13.6.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ordre des Palmes académiques** Wikimedia Commonsissa

* Amopa Finlande -järjestön luettelo suomalaisista arvonimen saaneista
Suihkugeeliä pullossa.
Suihkugeelejä kaupan hyllyllä.
Hyytelömäistä suihkusaippuaa.
**Suihkugeeli** tai **suihkusaippua** on vartalon pesuun tarkoitettu pesuaine. Palmoliven perustaja B.J. Johnson kehitti suihkugeelin 1900-luvun aikana suosituksi nousseen nestesaippuan pohjalta: nestesaippuan hän oli keksinyt vuonna 1865 ja alkanut myydä sitä vuonna 1898.

Suihkugeelit ovat tavallisesti verrattain viskooseja eli paksuja nesteitä, joiden pH on 6–7 välillä. Joihinkin suihkugeeleihin on sekoitettu pieniä muovihelmiä, jotka lasketaan mikromuoviksi. 2010-luvun jälkipuoliskolla monet valtiot kielsivät muovihelmiä sisältävien suihkugeelien myynnin ja valmistuksen sillä perusteella, että helmet ovat geelissä tarpeettomia ja ajautuvat jäteveden mukana mereen. Helmiä korvaamaan on kehitetty eri vaihtoehtoja, kuten selluloosarakeita, kasviperäisiä jauheita ja siemenmurskaa.

Kemiallinen koostumus
---------------------

Suihkugeelin sisältämät tensidit sisältävät sekä rasva- että vesiliukoisia ainesosia ja poistavat niiden avulla iholle kertyneen lian ja rasvat. Kaksi yleistä suihkugeeleissä käytettyä tensidiä ovat ammoniumlauryylisulfaatti ja natriumlauryylisulfaatti. Ne myös vaahtoavat ja alentavat saippuan jäätymislämpötilaa. Suihkugeelien tensideinä käytetään myös alkyyliglukosideja, tauraatteja ja sulfosukkinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EXAMINE THE CHEMISTRY OF BODY WASH *www.chemservice.com*. Viitattu 18.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Kuorintavoiteista ja suihkugeeleistä päätyy miljardeja muovihelmiä maailman meriin – Yhä useampi maa kieltää kosmetiikan mikromuovit *Yle Uutiset*.  22.1.2018. Viitattu 18.2.2023.
**Arnaud De Lie** (s. 16. maaliskuuta 2002 Libramont, Luxembourgin provinssi, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lotto-Soudal-joukkueessa vuonna 2022 ja edustaa edelleen samaa tallia, nimeltään nyt Lotto Dstny.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2019
Maantieajon nuorten Belgian-mestaruus
2020
EM-kilpailut, nuorten maantieajossa pronssia
La Philippe Gilbert juniors, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 1. etapin voitto
2021
Tour Alsace, pistekilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
Tour of South Bohemia, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 2. etapin voitto
Circuit des Ardennes International, 2. etapin voitto
2022
Trofeo Playa de Palma, voitto
Grote Prijs Jean-Pierre Monseré, voitto
Nokere Koerse, kolmas
Volta Limburg Classic, voitto
Marcel Kint Classic, voitto
Heylen Vastgoed Heistse Pijl, voitto
Ronde van Limburg, voitto
Tour de Wallonie, 3. etapin voitto
Schaal Sels, voitto
Egmont Cycling Race, voitto
Bretagne Classic - Ouest-France, neljäs
2023
Clàssica Comunitat Valenciana, voitto
Etoile de Bessèges, pistekilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto
Clásica de Almería, toinen
Omloop Het Nieuwsblad, toinen
Dwars door Vlaanderen, kuudes
Grand Prix du Morbihan, voitto
Tro-Bro Léon, toinen
Tour de Wallonie, 2. etapin voitto
La Polynormande, voitto
Tour of Leuven, voitto
Benelux Tour, pistekilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, voitto
EM-kilpailut, maantieajossa neljäs
Circuit Franco-Belge, voitto
Lotto Famenne Ardenne Classic, voitto
Paris–Bourges, toinen

Lähteet
-------

1. 1 2  Arnaud De Lie *procyclingstats.com*. Viitattu 11.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Arnaud De Lie *cyclingarchives.com*. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)
**Jukka Sakari Valli** (s. 1970) on rikoskirjailija ja opettaja. Hän on syntynyt Tampereella, missä hän myös asuu.

Hänen esikoisromaaninsa *Armo ei asu täällä* (Warelia) ilmestyi keväällä 2021. Se sijoittuu Lounais-Pirkanmaalle kuvitteelliseen Vuohvesi-nimiseen pikkukaupunkiin, jonka esikuvana on Vammala.

Suomen dekkariseuran ry:n julkaisemassa *Ruumiin kulttuuri* -lehdessä kirja sai kiittävät arviot, joiden loppuyhteenvetona todettiin:

"Armo ei asu täällä onnistuu rikosten ratkonnan suhteen yllättämään ja paljastamaan henkilöiden pimeitä puolia. Romaanissa ihmissuhteiden ja rikosten välinen yhteys on herkullisesti lukijan pääteltävissä. Teos onkin viihdyttävän rikosvyyhtitarinoinnin lisäksi oiva kuvaus vanhoista kaunoista, ylisukupolvisesta katkeruudesta ja rikkinäisistä avioliitoista." 

Vallin toinen romaani Punatukkainen (Warelia 2022) ilmestyi elokuun lopulla 2022. Se edustaa esikoisromaanin tapaan dekkarigenreä. Kirjan tapahtumat sijoittuvat pääosin Tampereelle 1990-luvun alkuvuosiin sekä vuoteen 2019.

Vuonna 2016 Valli voitti CrimeTimen, Tampereen kaupungin ja Hotelli Torni Tampereen järjestämän rikosnovellikilpailun novellilla *Neiti Vaahtera*, joka alkaa koulupoikien arvoituksellisella kuolemalla. Voittonovelli on julkaistu CrimeTimen kokoelmassa *Rikospaikka Tampere*.

Hän on piirtänyt myös sarjakuvaa *Muukalainen Tyrväällä* *Tyrvään Sanomiin* vuosina 2005–2012. Hänen opettaja-aiheinen sarjakuvansa *Neiti A* oli Ilta-Sanomien kuukauden sarjakuvana kesäkuussa 2007. 

Valli työskentelee historian ja yhteiskuntaopin sekä suomen kielen ja kirjallisuuden opettajana Sylvään yläkoulussa Sastamalassa.

Tuotanto
--------

* *Armo ei asu täällä*. Warelia, 2021. ISBN 978-952-5940-90-9.
* *Punatukkainen*. Warelia, 2022. ISBN 978-952-387-028-4.
* *Neiti Vaahtera* (novelli). Rikospaikka Tampere 16 novellia. CrimeTime, 2016. ISBN 978-952-289-293-5.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikola, Aleksi: Rikoksia maalaiskylässä. Ruumiin kulttuuri 2/2021. s. 91.
2. ↑  Valli, J. S.: Armo ei asu täällä. Warelia, 2021. Sisäliepeen kirjailijaesittely.
3. ↑  Tyrvään Sanomat. 16.4.2005–28.6.2012.
4. ↑  Ilta-Sanomat. 1.6.–30.6.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Sylväällä opettava Jukka Valli tarjoaa hyytävää menoa – Valheita ja väkivaltaa Sastamalaa muistuttavassa kaupungissa. Alueviesti 21.12.2020.
* Pihlajamäki, Hanna: Sastamalalaiskoulun opettaja kuljettaa taskussaan muistitikkua ja kirjoittaa hyppytunneilla 20.3.2021. Satakunnan Kansa.[vanhentunut linkki]
Kemiassa **hydraatti** on aine, johon on sitoutunut vettä (H2O) joko dipoli-dipoli-vuorovaikutusten tai ioni-dipolivuorovaikutusten vuoksi. Hydraatin muodostuminen eli hydraatio ymmärretään*selvennä* voimakkaamman kemiallisen sidoksen muodostumiseksi kuin esimerkiksi vedellä kastuminen. Aineita on usein nimetty hydraateiksi ennen kuin on selvitetty, miten vesi on sitoutuneena — monet "hydraatit" eivät sisällä ollenkaan vettä sellaisenaan.

Hiilihydraatit ovat esimerkki aineesta, jolle nimi annettiin ennen aineen rakenteen selvittämistä. Sekoitettaessa väkevää rikkihappoa hiilihydraattiin tapahtuu kiivas reaktio, jossa hiilihydraatti hajoaa, rikkihappoon irtoaa vettä ja jäljelle jää hiiltä. Reaktio ei kuitenkaan osoita, että hiilihydraatit sisältäisivät vettä sellaisenaan. Sen sijaan rikkihappo hajottaa hiilihydraatin "väkisin" vedeksi ja hiileksi. Hiilihydraatit muodostuvat sokereista, joissa on 5-, tai 6-hiilisiä ketjuja, joissa kussakin hiilessä on hydroksyyliryhmä, paitsi yhdessä hiilessä on karbonyylihappi. Rakenteen empiirinen kaava eli alkuaineiden suhde on sattumalta juuri CH2O, sama kuin "hiili-vesi", josta nimi tulee.

Orgaanisessa kemiassa puhutaan usein hydraateista, kun aineen empiirinen kaava vastaa yhdisteen ja veden kaavaa. Esimerkiksi eteenin (C2H4) hydraattina voidaan pitää etanolia (C2H5OH). Käytännössä mitään yleistä hydraatioreaktiota ei ole, eli lisäämällä aineeseen vettä ei välttämättä synny sen hydraattia.

|  |  |
| --- | --- |
|  |   |
| Vedetön koboltti(II)kloridi**CoCl2** | Koboltti(II)kloridiheksahydraatti**CoCl2·6H2O** |

Monet metallisuolat muodostavat hydraatteja, joissa vesi on muodostanut kompleksin metallikationin tai toisinaan anionin kanssa. Kun näin käy, ainetta ei enää välttämättä pysty kuivaamaan, koska vesi on reagoinut. Esimerkiksi sinkkikloridin (ZnCl2) hydrautuessa muodostuu sinkkikloridihydraatti, jota kuumentamalla ei enää saada takaisin vedetöntä sinkkikloridia (ZnCl2) ja vettä, vaan sinkkihydroksikloridia (ZnClOH) ja haihtuvaa vetykloridia (HCl). Monet suolat muodostavat useita eri hydraatteja, jotka ovat erillisiä kemiallisia aineita.

Eräs yleisesti käytetty hydraatioreaktio on betonin kovettuminen. Sementtijauho sisältää lähinnä kalsiumsilikaatteja, joiden hydraatio tuottaa kovia mineraaleja, joista kovettunut betoni muodostuu. Betoni ei siis "kuivu", vaan hydrautuu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 503. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.7.2014). (englanniksi)
Suvun Baltian haaran kantavaakuna (Vietinghoff gen. Scheel)
**Von Vietinghoff** on vanha ja laaja westfalenilainen aatelissuku. Suku mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1230. Se on lähtöisin Vittinghoffin linnasta lähellä Essen-Rellinghausenia. Keskiajalla yksi sukuhaara siirtyi Baltiaan, josta suku levisi myös Tanskaan ja Ruotsiin.

Kenraalimajuri **Johan von Vietinghoffista** (1589-1685) polveutuva sukuhaara on naturalisoitu Ruotsin ritarihuoneeseen nimellä Fitinghoff numerolla 220, mutta Suomessa satunnaisesti vaikuttaneet suvun jäsenet eivät yleensä ole kuuluneet tähän sukuhaaraan. Poikkeuksen muodostaa Turussa vuonna 1905 kuolleen suurkauppias **Ludvig Nikolaus Fitinghoffin** perhe. Myöhemmin vapaaherraksi korotettu **Erik Göran Fitinghoff**, joka palveli aiemmin jonkin aikaa Pohjanmaan jalkaväkirykmentin everstinä, kuuluu myös tähän sukuhaaraan.

Mäntsälän kirkossa on Hautjärven von Vietinghoffien hautajaisvaakuna.

Virolahdella sai eversti Leonhard von Vietinghoff läänitykseksi Norrköpingin ehdoilla vuonna 1641 Kiiskilahden, Koskelan ja Orslahden kylät kokonaan, lukuun ottamatta yhtä ratsutilaa Koskelassa, joka sekin siirtyi kaupalla vuonna 1643 Vietinghoffin haltuun ja siitä tehtiin säterikartano. Hän oleskeli vain harvoin näillä läänityksillään, mutta hoiti niitä tarmokkaasti asettaen niille tilanhoitajan tai voudin. Hänen tilanvoutinaan toimi ensin Leonhard Aigmöller ja sitten Samuel Dahl. Von Vietinghoffin läänitys joutui peruutuksen kohteeksi vuonna 1669, jolloin hän joutui luovuttamaan Orslahdesta kuusi tilaa, joista vain yksi oli verokykyinen. Koko läänitys peruuntui vuonna 1681 isossa reduktiossa ja vuonna 1705 kiiskilahtelainen Martti Yrjönpoika Kiiski osti 650:lla kuparirahalla von Vietinghoff-suvun ratsutilan Koskelan kylästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta, Lappeenranta 1970 s. 230, 232, 235, 238, 241, 284, 286

Aiheesta muualla
----------------

* Vietinghoff-sukuyhdistys

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vietinghoff**.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kirjailijasta. Muita Miika Nuutisia, katso täsmennyssivu.*

**Miika Nuutinen** (s. 28. helmikuuta 1978 Uimaharju, nykyisin osa Joensuuta) on suomalainen kirjailija ja sirkustaiteilija.

Sirkustaide
-----------

Miika Nuutisen ura sirkustaiteen parissa alkoi Uimaharjun ala-asteen sirkuskerhosta 1990-luvun alkupuolella ja hän on hankkinut ammattitaitonsa itsenäisesti harjoitellen urheiluhalleilla. Nuutinen kuuluu vuonna 2005 perustettuun suomalaiseen sirkus- ja musiikkiyhdistys Agit-Cirkiin sekä joensuulaiseen Sirkus Supiaiseen. Miika Nuutinen on esiintynyt muun muassa erilaisissa yritystapahtumissa, messuilla, kylätapahtumissa, sirkusfestivaaleilla, ruotsinlaivan yökerhossa, häissä, kouluissa, kirjastoautossa ja monenlaisissa poikkitaiteellisissa projekteissa.

Miika Nuutinen esiintyy kolmen pallon kanssa Joensuussa 2021Miika Nuutinen esiintyy kolmen pallon kanssa Joensuussa 2021

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* *Tilannekatsaus*. Runokokoelma. Ilias, 2007. ISBN 978-952-498-730-1.
* *Kiven aikaa*. Runokokoelma. Ilias, 2011. ISBN 978-952-567-958-8.
* *Tietämisen hetket jättivät minut*. Runokokoelma. Basam Books, 2020. ISBN 978-952-733-725-7.
* *Villi itä*. Romaani. Basam Books, 2023. ISBN 978-952-379-297-5.

Yksityiselämä
-------------

Miika Nuutisen avopuolison itsemurha vuonna 2014 johti pitkään selviämistaisteluun, josta hänen kolmas runoteoksensa *Tietämisen hetket jättivät minut* kertoo.Nuutinen on naimisissa ja asuu Joensuussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nuutinen, Miika *www.kirjasampo.fi*. Viitattu 8.10.2023.
2. ↑  Aforistisia runoja syntyy ammeessa *Yle Uutiset*.  29.3.2011. Viitattu 8.10.2023.
3. ↑  Sirkus Supiainen | Visuaalista sirkusta ajatuksella *supiainen.com*. Viitattu 8.10.2023. (englanniksi)
4. ↑  Miika Nuutinen *www.miikanuutinen.net*. Viitattu 8.10.2023.
5. ↑  Tiina Suomalainen: Kun avopuoliso teki itsemurhan, runoilija Miika Nuutinen joutui syvälle suruun ja ahdistukseen: "Jouduin rakentamaan itseni uudestaan" *Anna.fi*.  20.2.2020. Viitattu 8.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Miika Nuutinen Kirjasampo.fi:ssä
David Mazzucchelli
**David Mazzucchelli** (s. 1960) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän nousi julkisuuteen työskennellessään Marvel DC Comics-sarjakuvayhtiöiden supersankarisarjojen parissa. Mazzuchellin myöhemmät teokset ovat olleet arvostettuja vaihtoehtosarjakuvia ja kuvituksia.

Mazzucchellin ura supersankarisarjojen parissa oli lyhyt mutta merkittävä. Hän on piirtänyt arvostetut Frank Millerin käsikirjoittamat sarjakuvat *Daredevil: Born Again* (Marvel, 1985) ja *Batman: Ensimmäinen vuosi* (DC, 1987). Hän on myös piirtänyt Paul Austerin romaanin *Lasikaupunki* sarjakuvaversion. Hän toimii säännöllisesti The New Yorker -lehden kuvittajana. Vuonna 2009 Pantheon Books julkaisi Mazzucchellin oman käsikirjoituksensa pohjalta tekemän sarjakuvaromaanin *Asterios Polyp*. Mazzucchelli sai teoksesta useita Eisner-palkintoja eri kategorioissa.

Mazzucchelli asuu Manhattanilla New Yorkissa ja työskentelee Rhode Island School of Designissa (RISD), missä hän opettaa sarjakuvakerrontaa ja -kuvittamista.

Valikoitu bibliografia
----------------------

### Sarjakuvaromaaneja tai -kokoelmia

* Paul Auster's City Of Glass (1994) Käsikirjoitus Paul Karasik
* Batman: Year One (1986) Käsikirjoitus Frank Miller
* Daredevil: Born Again (1986) Käsikirjoitus Frank Miller
* Asterios Polyp (2009)

### Aikakausjulkaisu

* Rubber Blanket (1991–1993)

### Sarjakuvanovelleja

* The Fisherman and the Sea Princess (2000)
* Darkseid (2000)
* The Boy Who Loved Comics (2001)
* Still Life (2000)
* Stubs (1996)
* Stop The Hair Nude (1995)
* Rates Of Exchange (1994)
* New String (1994)
* Monday In The Park... (1994)
* The Fine Art... (1993)
* Phobia (1993)
* A Brief History... (1992)
* Hear The Atoms Splitting (1992)
* Chiaroscuro (1988)

Lähteet
-------

1. ↑  Eisner Awards: Past Recipients Comic-con.org. Viitattu 3.6.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Super Formula -kausi 2023** oli Super Formula -sarjan kausi vuonna 2023. Kaudella avaus- ja päätösviikonloppuna molempina ajettiin kaksi kilpailua.

Autot
-----

Sarja on panostanut ympäristötietoisuuteen polttoaineessa, rengasmateriaaleissa sekä auton valmistukseen käytettävissä materiaaleissa. Kaudella 2023 osa rengasmateriaaleista on ekologisesti kestäviä materiaaleja ja auton rakenne käyttää perinteisen hiilikuidun lisäksi sveitsiläisen Bcompin tuottamaa materiaalia. Polttoaine on biomassasta tehtyä ja sen toimittaa saksalainen Haltermann Carless.
Vuodesta 2023 alkaen käytössä oleva auto on Dallara SF23 ja uusiutuvaa materiaalia sisältävät renkaat toimittaa Yokohama. Osa renkaiden materiaalista on kierrätetty.

Kilpailukalenteri
-----------------

Kauden kilpailut:

| Nro | Rata | Päivämäärä |
| --- | --- | --- |
| 1. | Fuji Speedway | 7. – 9. huhtikuuta |
| 2. |
| 3. | Suzuka Circuit | 21. – 23. huhtikuuta |
| 4. | Autopolis | 19. – 21. toukokuuta |
| 5. | Sportsland Sugo | 16. – 18. kesäkuuta |
| 6. | Fuji Speedway | 14. – 16. heinäkuuta |
| 7. | Mobility Resort Motegi | 18. – 20. elokuuta |
| 8. | Suzuka Circuit | 27. – 29. elokuuta |
| 9. |

Lähteet
-------

1. 1 2  Jamie Klein: What’s motivating Super Formula’s carbon neutral push *motorsport.com*.  3.6.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Super Formula set to go carbon-neutral with new 2023 Dallara *racer.com*.  17.12.2022. Viitattu 16.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Jamie Klein: Super Formula outlines 2023 calendar *motorsport.com*.  8.8.2022. Viitattu 17.4.2023. (englanniksi)
**Sarvilampi** on korpijärvi Ilomantsin ja Lieksan rajaseudulla Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 33,1 hehtaaria ja kokonaisrantaviiva 6,8 kilometriä. Etäisyys Joensuusta on 55 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Sarvilampi koostuu pitkänkapeista vesialueista. Etäisyys järven kaakkoiskolkasta luoteiskolkkaan on 1,7 kilometriä. Järven eteläosan jakaa noin yhdeksän hehtaarin laajuinen nimetön saari, joka on sekä pohjois- että eteläpäästään lähes kiinni mantereessa. Saaren halki kulkee 63:s pohjoinen leveyspiiri. Sarvilammen eteläosassa on 8–15-metrisiä syvänteitä. Pohjoisosassa, joka sijaitsee Lieksan alueella, on matalampaa.

Sarvilammen saariluku on kolme. Edellämainitun, järven pinta-alaan nähden erittäin laajan saaren lisäksi on kaksi pientä saarta. Sarvilampea reunustaa suo- ja metsämaa, joka kohoaa paikka paikoin ylängöksi. Järven kaakkoispuolisen Sarvivaaran korkein kohta on noin 235 metriä merenpinnan yläpuolella.

Sarvilampeen laskee useita suopuroja, kuten Vääränlamminpuro luoteesta. Noin 200 metriä Sarvilammelta etelään sijaitseva Kalliolampi (187,0 metriä mpy) laskee Sarvilampeen. Runsas kilometri Sarvilammelta luoteeseen sijaitsee alle hehtaarin laajuinen Sarvilampi (204,7 metriä mpy).

Sarvilammen vesitilavuus on 1 407 000 kuutiometriä.

Sarvilampi (04.944.1.007) kuuluu Kuorajoen valuma-alueeseen (04.944), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Sarvilampi on neljänneksi laajin Kuorajoen valuma-alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Iso-Kuora, jota seuraa Suuri-Miela ja Saarijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sarvilampi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 21.10.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 21.10.2023.
3. ↑  Sarvilampi (04.944.1.007) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.10.2023.
4. ↑  Kuorajoen valuma-alue (04.944) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.10.2023.