recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bror Emil Hildebrand.
Emil Hildebrandin hauta Solnassa.
**Bror Emil Hildebrand** (22. helmikuuta 1806 Madesjö – 30. elokuuta 1884) oli ruotsalainen museonhoitaja, historioitsija ja numismaatikko. 

Bror Emil Hildebrand valmistui Lundin yliopistosta maisteriksi 1826. Vuonna 1830 hänestä tuli numismatikan dosentti ja samana vuonna amanuenssi Historiska museetissä. Numismatiikan tiedot hän sai Kööpenhaminassa, Christian Thomsenin opissa. Vuonna 1832 Hildebrand sai paikan Myntkabinettetissä, vuonna 1833 Riksarkivetissä ja valittiin sihteeriksi Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademieniin. 

Bror Emil Hildebrandin poika oli Hans Hildebrand.

Lähteet
-------

* *Svensk Uppslagsbok* 12. Malmö 1932.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**KLF6** (engl. *Krupper-like factor 6*) on ihmisen geeni. Se sijaitsee kromosomin 10 lyhyessä varressa asemassa 10p15.1. Se koostuu 9268 nukleotidi- eli emäsparista ja se sisältää 4 eksonia, joiden pituudet ovat 218, 574, 124 ja 525 emäsparia.

KLF6-geeni koodaa tuman transkriptiotekijäproteiinia, jonka nimi on yhtäläinen geenin nimen kanssa eli Krupper-like factor 6 (KLF6). Krupper-like factor -proteiinit ovat ryhmä transkriptiotekijöitä eli proteiineja, jotka säätelevät geenien ekspressiota eli ilmenemistä soluissa. KLF-proteiineilla on osoitettu olevan vaikutusta eri biologisiin prosesseihin mukaan lukien karsinogeneesi eli syövän syntyminen. KLF6-proteiinilla on kolme sinkkisormea C-terminaalialueen päädyssä, runsaasti seriiniä ja treoniinia sisältävä keskialue ja hapan alue N-terminaalialueella. Tämän proteiinin sinkkisormet sitoutuvat spesifisesti DNA:n runsaasti guaniinia sisältäviin promoottorialueisiin. Keskialue voi mahdollisesti liittyä proteiinin aktivaatioon tai posttranslationaalisiin säätelyteihin ja hapan N-terminaali voi mahdollisesti olla tärkeä transkriptionaalisessa aktivaatiossa. 

KLF6-geenin on todettu mutatoituneen monissa eri kasvaimissa eli tuumoreissa, muun muassa joissakin eturauhassyöpätapauksissa. Usein mutaatioon on liittynyt KLF6-geenin toisen alleelin menetys eli heterotsygotian menetys (engl. *Loss of heterozygosity*). KLF6-geeni on tuumorisuppressorigeeni, koska sen koodaama KLF6-proteiini kykenee hillitsemään solujen kasvua ja lisääntymistä. KLF6-proteiini muun muassa aktivoi p21-geenin promoottoria aiheuttaen solusyklin säätelijäproteiini p21:n yliekspression, mikä pysäyttää solusyklin p53-proteiinista riippumattomasti. Tuumoreissa esiintyvät mutatoituneet KLF6-proteiinit eivät kykene toimimaan tuumorisuppressoreina.

Lähteet
-------

* Ceshi C, Hyytinen E-R, Xiaodong S, Helin H, Koivisto P, Frierson H, Vessella R, Dong J-T: Deletion, Mutation, and Loss of Expression of KLF6 in Human Prostate Cancer.  *American Journal of Pathology*, 2003, 162. vsk, nro 4, s. 1349–1354. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 23.4.2008.  englanti[vanhentunut linkki]
* Narla G *et al.*: KLF6, a Candidate Tumor Suppressor Gene Mutated in Prostate Cancer.  *Science*, 2001, 294. vsk, nro 5551, s. 2563–2566.  englanti

Aiheesta muualla
----------------

*
**Vilppulan työväentalo** oli entisessä Vilppulan kunnassa (vuodesta 2009 osa Mänttä-Vilppulaa) sijainnut työväentalo. Talo myytiin vuonna 1970 ja purettiin 1997.

Historiaa
---------

Vilppulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Perustavassa kokouksessa osallistujia oli 250. Talon valmistumisajankohdasta ei ole tietoa. Sisällissodan jälkeen talo toimi vankileirinä. Yhdistys oli ennen sotaa suunnitellut talon laajennusta, mutta sisällissodan jälkimainingeissa aiemmin hankitut rakennushirret katosivat.

Työväentalo jouduttiin myymään Vilppulan kunnalle vuonna 1970. Sen jälkeen talossa oli vielä yritystoimintaa, ja myös kansanopisto toimi siellä. Lopulta vuonna 1997 talo sai ympäristöviranomaisten määräyksestä purkutuomion. Vuonna 2017 Pohjaslahden työväentalo siirtyi Vilppulan työväenyhdistyksen haltuun.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla järjestettiin esimerkiksi tansseja, iltamia ja vappujuhlia. Siellä toimi myös Voimistelu- ja urheiluseura Vilppulan Tähti sekä näytelmäseura. 1950-luvulla talolle perustettiin elokuvateatteri Kaleva, joka toimi 15 vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Heikkilä, Ali: Työväenyhdistys oli myös kansansivistyslaitos  22.11.2020. KMV-lehti. Viitattu 31.1.2023.
2. 1 2  Työväen näyttämötaide: Suomen työväen näyttämöiden liiton äänenkannattaja *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.1.1921, no 0. Viitattu 31.1.2023.
**Reaalifantasia** on käsite, jota on vuodesta 2006 alkaen käyttänyt suomalainen reaalifantastikoiksi itseään kutsuva kirjailijoiden ryhmä, jonka perustajat ovat kirjailijat Anne Leinonen, J. Pekka Mäkelä, Juha-Pekka Koskinen sekä sanan keksinyt Pasi Ilmari Jääskeläinen.

Julistuksensa mukaan 2000-luvun suomalaiset reaalifantastikot operoivat arkitodellisuuden pohjalta, mutta hyödyntävät maailmankirjallisuuden niitäkin keinoja, jotka ovat suomalaisille realisteille olleet vieraita; he ammentavat tuotantoonsa vaikutteita muun muassa eteläamerikkalaisilta maagisilta realisteilta ja venäläisiltä kirjailijoilta kuten Mihail Bulgakov, science fictionista, fantasiasta, yhteiskunnallisesti valveutuneesta proosasta, psykologisista jännäreistä, jopa dekkareista.

Reaalifantastikkojen mukaan reaalifantasia ei ole uusi genre, vaan pikemminkin genrerajoista luopumista, uusi tapa hahmottaa kirjallisuuden koko kenttää.

Aiheesta muualla
----------------

* Maria Pettersson: Mitä eroa on scifillä ja spefillä. Helsingin Sanomat 5.7.2013
* Mari Jämsen: Reaalifantasia fantastisen kirjallisuuden lajityyppinä. Pro gradu -työ, Tampereen yliopisto, Suomen kirjallisuus 2010. (PDF)
* Pasi Ilmari Jääskeläinen: Reaalifantasian syvin olemus
* Videoita reaalifantasia-aiheisesta paneelikeskustelusta Finncon 2010:ssä.
**Sedu Aikuiskoulutus** on liikelaitos, joka toteuttaa koulutuspalveluja ja oppisopimuskoulutusta. Sen eri toimipaikoissa oli vuoden 2016 alussa yhteensä noin 20 000 opiskelijaa. Sitä ylläpitää Seinäjoen koulutuskuntayhtymä.

Liikelaitoksen tulosyksikköjä ovat biotalous ja liikenne, palvelu, tuotanto ja työelämän palvelut. Työntekijöitä on 200 ja liikevaihto noin 18 miljoonaa euroa.

Sedu Aikuiskoulutuksen toimipaikkoja on Seinäjoella, Ilmajoella, Lapualla, Kurikassa, Kauhajoella, Ähtärissä, Vaasassa ja Tampereella.

Historia
--------

Sedu Aikuiskoulutus oli aiemmin Seinäjoen ammatillinen aikuiskoulutuskeskus, joka perustettiin 1970. Toiminta aloitettiin vanhoissa Tiklaksen tiloissa, joista siirryttiin vuosien 1992–1995 aikana Rastaantaipaleelle. Seinäjoen ammatillista aikuiskoulutuskeskusta ylläpitänyt säätiö lakkautettiin vuoden 1999 lopussa, ja vuoden 2000 alusta oppilaitos siirtyi osaksi Seinäjoen kaupungin organisaatioita. 

Seinäjoen koulutuskeskus perustettiin 1. tammikuuta 2005, jolloin neljän eteläpohjalaisen toisen asteen koulutuksen järjestäjän (Seinäjoen ammatillisen korkea-asteen koulutuksen kuntayhtymä, Seinäjoen ammattioppilaitoksen koulutuskuntayhtymä, Ilmajoen kunnan ylläpitämä Ilmajoen käsi- ja taideteollisuusoppilaitos ja Seinäjoen kaupungin ylläpitämä Seinäjoen ammatillinen aikuiskoulutuskeskus) koulutustehtävät yhdistettiin Seinäjoen koulutuskuntayhtymässä Seinäjoen koulutuskeskukseksi.

Vuoden 2008 alusta organisaatiouudistuksessa muodostettiin Sedu Aikuiskoulutus, liikelaitos, joka toteuttaa aikuiskoulutuksen ja oppisopimuskoulutuksen koulutustehtävää. Sedun toiminnot laajenivat jälleen vuoden 2009 alusta, jolloin Seduun liittyivät Härmänmaan ammatti-instituutti, Kurikan ammattioppilaitos ja Ähtärin ammatti-instituutti.

Katso myös
----------

* Koulutuskeskus Sedu

Lähteet
-------

* Seinäjoen aikuiskoulutussäätiön ja Seinäjoen ammatillisen aikuiskoulutuskeskuksen 25-vuotishistoriikki*lähde tarkemmin?*

### Viitteet

1. 1 2  Sedu laajentaa Vaasaan *Pohjalainen.fi*.  9.12.2015. Viitattu 19.8.2016.
2. ↑  Tietoa Sedusta - Sedu *www.sedu.fi*. Viitattu 19.8.2016.
3. ↑  Esittely *www.seduaikuiskoulutus.fi*.  Arkistoitu 27.8.2016. Viitattu 19.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Sedu Aikuiskoulutuksen kotisivu[vanhentunut linkki]
**Jouko Marttila** (s. 1961) on viestintäalan yrittäjä, tietokirjailija ja talouskolumnisti. Hän työskentelee perustajaosakkaana, hallituksen puheenjohtajana ja viestinnän valmentajana Kaiku Helsinki Oy:ssä. Marttila on toiminut talouskolumnistina Yle Radio 1:n Ykkösaamussa, Arvopaperi-lehdessä ja Sijoitustalous.fi -sivustolla. Hän pitää Talouden tulkki -nimistä talousaiheista blogia. 

Marttila on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori (Helsingin yliopisto 2016). Lisäksi hän on opiskellut taloustiedettä Teksasin yliopistossa Austinissa. Marttila on kokenut taloustoimittaja. Hän on työskennellyt toimittajana BBC:n ulkomaanpalvelun suomenkielisessä toimituksessa Lontoossa 1986–1989, Ylen TV-uutisissa 1989–1993, A-studiossa ja A-plus-talousohjelmassa 1993–1996, tuottajana Urheiluruudussa 1997–1998 sekä toimittajana ja perustajaosakkaana Arvopaperi-lehdessä 1998–2003. 

Toimittajan tehtävistä Marttila siirtyi markkinavalvojaksi Rahoitustarkastukseen (Finanssivalvonta) ja asiantuntijaksi sekä viestintäpäälliköksi Euroopan pankkivalvojien komiteaan (CEBS, nyk. EBA) Lontooseen (2003–2006). Vuosina 2006–2009 Marttila toimi Suomen Pankin viestintäpäällikkönä.

Julkaisut
---------

Jouko Marttila on kirjoittanut seuraavia tietokirjoja:

* *Hillitty markkinatalous – kokoomuksen ja SDP talouspoliittinen lähentyminen sekä hallitusyhteistyö 1980-luvulla* (2016). Poliittisen historian väitöskirja, Helsingin yliopisto
* *Edelleen umpikujassa – Aika on ajanut työnantajajärjestöjenkin ohi (*2016*), Jouko Marttila ja Heikki Pursiainen*, Libera.
* *Jokaisen maailma (2016), SanomaPro.*
* *Kansa kärsii, poliitikko porskuttaa – Puolueet ilman aatteita,* (2015), Docendo.
* *Jokaisen Eurooppa* (2013), SanomaPro.
* *Linkki – Taloustieto* (2011), SanomaPro.
* *Judo – tie mustaan vyöhön* (2010), Tammi.
* *Joustavan tien kulkijat – puoli vuosisataa suomalaista judoa* (2008), Edita.
* *Sonera – mitä todella tapahtui* (2002), Arvopaperi.
* *Järki ja tunteet osakemarkkinoilla* (2001), Arvopaperi.
* *Online-sijoittajan käsikirja* (1999), Arvopaperi.

Lähteet
-------

1. ↑  Sonera : mitä todella tapahtui? *kansalliskirjasto.finna.fi*. Viitattu 20.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Talouden tulkki -blogi
**Düsseldorf-Kaiserswerth** on Düsseldorfin vanha kaupunginosa.

Kaiserpfalzin rauniot
Kaiserswerth sijaitsee Düsseldorfin pohjoisosassa Reinjoen varrella. Se sai alkunsa benediktiiniluostarista, joka perustettiin vuoden 700 paikkeilla joessa olevaan saareen. Saari oli tärkeä joenylityspaikka, ja siihen tehtiin pian linnoitus. 1000-luvulla sinne perustettiin Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan keisarille palatsi, josta kaupunki on saanut nimensä. 1100-luvulla paikalle rakennettiin jokiliikenteen tulliasema. 1200-luvulla kaupunki siirtyi Kölnin vaaliruhtinaiden haltuun. Espanjalaiset miehittivät kaupunkia vuosina 1589-1592. Vuonna 1702 Espanjan vallanperimyssotaan liittyvissä taisteluissa linnoitus vaurioitui pahoin, ja se menetti strategisen merkityksensä. Läheinen Düsseldorf kasvoi suuremmaksi, ja Kaiserswerthistä tuli sen lähiö.

Kaiserswerthissa on toiminut kätilöopisto ja diakonissalaitos vuodesta 1836 asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaiserswerth Fortified Places
2. ↑  Geschichte (Arkistoitu – Internet Archive) Kaiserswerther Diakonie (saksaksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Düsseldorf-Kaiserswerth**.
**Semiokemikaalit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden avulla eläimet ja kasvit välittävät kemiallisia viestejä. Semiokemikaalien avulla lajit pystyvät viestimään lajin sisäisesti tai lajirajojen ulkopuolelle. Nykyisin on tunnistettu yli 3 000 hyönteisten kemialliseen viestintään liittyvää semiokemikaalia. Semiokemikaalitutkimuksessa yhdistyy kemian ja biologian osaaminen. Semiokemikaalitutkimuksen eräs käytännön tavoite on kehittää tuholaisten torjuntaan ja valvomiseen soveltuvia metodeja ja sovelluksia. 

Kemiallisesti semiokemikaaleja voidaan tarkastella sekä vaikutuksen että rakenteen pohjalta. Semiokemikaalit jaetaan vaikutuksen puolesta kahteen pääryhmään: feromoneihin ja allelokemikaaleihin. Feromonit ovat semiokemikaalien suurin yhdisteryhmä. Niillä välitetään vain oman lajin sisäisiä viestejä. Feromonit jaetaan tehtäviensä puolesta kokoontumis-, hälytys-, sukupuoli-, jälki- ja merkitsemisferomoneihin. 
Allelokemikaalit jaetaan allomoneihin, kairomoneihin ja synomoneihin. Allomonit hyödyttävät niiden tuottajaa, mutta eivät vastaanottajaa (allelopatia). Kairomonit tuovat etua niiden vastaanottajalle. Synomonit hyödyttävät sekä niiden vastaanottajaa että niiden lähettäjää.

Semiokemikaaleista määrällisesti suurimmat rakenteelliset alaryhmät ovat esterit, hiilivedyt, ketonit, alkoholit, amiinit, aldehydit ja karboksyylihapot.

Hyönteiset aistivat semiokemikaalit suoraan ilmasta hajureseptorien avulla, jotka sijaitsevat useimmilla hyönteisillä tuntosarvien värekarvoissa. Sama molekyyli voi yhdelle lajille toimia feromonina ja samanaikaisesti jollakin toisella lajilla kairomonina tai allomonina.

Semiokemikaaleihin liittyvää tutkimustietoa on koottu verkossa Pherobase-nimiseen tietokantaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Tieteen termipankki: Semiokemikaali
* Helsingin yliopisto, kemia: Semiokemikaalit (pdf)
* The Pherobase: Database of Pheromones and Semiochemicals (englanniksi)
**Juha Piironen** (s. 8. huhtikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen kartanlukija. Hän voitti kakkoskuljettajana kolme rallin MM-sarjan mestaruutta, 14 MM-rallia sekä mm. Paris-Dakar-rallin. MM-sarjassa palkintosijoja tuli yhteensä 40. Mestaruudet tulivat 1986 Peugeot’lla, sekä 1987 ja 1991 Lancialla. Piironen toimi muun muassa Juha Kankkusen, Henri Toivosen, Pentti Airikkalan, Erkki Pitkäsen ja Timo Jouhkin kartanlukijana. Piirosen ura päättyi vuonna 1993 juuri ennen Argentiinan MM-rallia hänen saamaansa aivoverenvuotoon, jonka seurauksena hänet leikattiin heti ja hän joutui joksikin aikaa pyörätuoliin. Urheilu-uran jälkeen Piironen työskenteli markkinointi- ja promootiotöissä. Hän asuu Espoossa. Piironen osallistui 84 MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Suomen ralli 1973 ja viimeinen Akropolis-ralli 1993.

Lähteet
-------

1. ↑  Juha Piironen *RallyBase.nl*. Viitattu 3.2.2011. (englanniksi)
2. ↑  Suomalaisen rallilegendan loistelias ura päättyi karmeasti – "Se voi tulla sänkyhommissa tai vessassa" *Ilta-Sanomat*.  8.4.2021. Viitattu 8.4.2021.
3. ↑  Piironen, Juha *juwra.com*. Viitattu 21.8.2023. (englanniksi)
Lome Airwaysin Avro Tudor 5 CF-FCY Lontoossa Stanstedissa.

  

Muistomerkki Sigingstonessa, Walesissa.
**Llandowin lento-onnettomuus** onnettomuus tapahtui kello 14.50  sunnuntaina 12. maaliskuuta 1950 ja siinä kuoli 80 henkilöä. Ainoastaan kolme ihmistä selvisi *Star Girl*iksi kutsutun Avro Tudor V -koneen pakkolaskusta. Kone oli nelimoottorinen potkurikone, ja se oli ollut mukana Berliiniin ilmasillassa. Konetyyppi perustui Avro Lincoln -pommikoneeseen. Tämä onnettomuus oli siihenastisen historian pahin lento-onnettomuus.

Onnettomuus
-----------

Silminnäkijät kertoivat että *Star Girl lähestyi* lähestyi hyvin matalalla R.A.F:n Llandowin kenttää Vale of Glamorganissa. Koneen lentäjä yritti saada korkeutta, ja kone nousikin ensin mutta sitten se sakkasi, oikea siivenkärki osui maahan, mitä seurasivat nokka ja vasen siipi irroten rungosta. Lopulta kone pysähtyi pellolle lähelle Sigingstonea. Maahansyöksyn syyn uskotaan olevan väärinlastaus, joka sijoitti painopisteen liian taakse.

Uhrit
-----

Alun perin kone oli rekisteröity 72:lle matkustajalle, mutta konetta oli muutettu niin, että sinne mahtui vielä kuusi lisää. Koneessa oli siis 78 matkustajaa ja lisäksi viisi miehistön jäsentä. Matkustajat olivat enimmäkseen walesiläisiä Triple Crown -voittoa Irlannista juhlivia faneja. Kaksi hengissä selvinneistä pystyi kävelemään pois paikalta, mutta kolmas, joka oli pakkolaskun aikana wc-tiloissa, joutui olemaan sairaalassa neljä kuukautta. Lopullinen kuolonuhrien määrä oli 75 matkustajaa ja kaikki viisi miehistönjäsentä.  Abercarn, Riscan ja Llanharan rugbyseurojen kaikki pelaajat menehtyivät.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description *aviation-safety.net*. Aviation Safety Network. Viitattu 25.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  60 years since Welsh rugby air disaster at Llandow *BBC News*.  12.3.2010. Viitattu 27.12.2017.
3. 1 2  Flynn, Jessica: Llandow air disaster *WalesOnline*.  10.3.2015. Viitattu 27.12.2017.
4. 1 2 3 4  Wade, Martin: The day 80 Welsh rugby fans died in the world's worst air crash - the Llandow air disaster *South Wales Argus*.  11.3.2016. Viitattu 27.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* BT: March 12, 1950: Llandow air disaster - 80 killed as rugby fans’ plane crashes in Wales (Arkistoitu – Internet Archive)
Martin Galway vuonna 1987.**Martin Galway** (s. 3. tammikuuta 1966) on brittiläinen pelimusiikin säveltäjä ja yksi tunnetuimmista Commodore 64:n SID-musiikin säveltäjistä.

Rob Hubbardin ohella Martin Galwayta pidetään ensimmäisenä, joka teki huolellisia sävellyksiä pelimusiikin alalla. Molempien ensimmäiset tunnetummat kappaleet ovat peräisin vuodelta 1985. Galwayn ehkä kuuluisimmat sävellykset ovat peleistä *Comic Bakery* ja *Rambo II*. *Comic Bakeryn* musiikki on chiptune-genren arkkityyppi. *Rambo II:n* musiikki alkaa morse-koodituksella (jossa kerrotaan pelin tekijöiden nimet) ja jatkuu alati muuttuvana teemana. Pelialan yhtiöistä Oceanista tuli Galwayn tärkein työnantaja ja hän laati heille esimerkiksi latausmusiikit (versiot 1 ja 2), joita käytettiin eri pelien aikana. Ennen Commodore 64:lle siirtymistä Galway oli tehnyt musiikkia BBC Micron peleihin.

Galway oli tiettävästi ensimmäinen, joka käytti digitoituja ääniä Commodore 64:lle tehdyssä pelissä. Tämä tapahtui vuonna 1987, kun Galway laati latausmusiikkia *Arkanoidiin*. Pelissä *Kong Strikes Back* (1985) hän käytti ns. arpeggio-efektiä tiettävästi ensimmäisenä (soinnun toteuttaminen yhdellä kanavalla soittamalla soinnun ääniä erittäin nopeina murtosointuina, jossa äänet eivät oikeasti soi samanaikaisesti, vaikka korva kuuleekin näin).

Tunnetuimpia kappaleita
-----------------------

* Arkanoid (latausmusiikki, 1987)
* Combat School (1987)
* Comic Bakery (1986)
* Game Over (1987)
* Green Beret (1986)
* Ocean Loader version 1 & 2 (1985)
* Parallax (1986)
* Rambo II (1986)
* Terra Cresta (1986)
* Wizball (1987)

Aiheesta muualla
----------------

* Martin Galwayn haastattelu (englanniksi)
* Martin Galway VGMdb-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Tarinan englanninkielisen julkaisun ensimmäinen sivu.
**Takaisin Klondikeen** (engl. *Back to the Klondike*) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä vuonna 1953 julkaistu sarjakuvatarina, joka sijoittuu Aku Ankka -sarjakuvan maailmaan. Tarinassa nähdään Kultu Kimalluksen ensiesiintyminen.

Juoni
-----

Roope Ankka alkaa ottaa lääkkeitä muistihäiriönsä parantamiseksi. Lääkkeiden avulla hän muistaa, että Klondiken kultaryntäyksen aikana hän kätki valtaukselleen suuren määrän kultaa. Lisäksi Roope muistaa Kultu Kimallus -nimisen naisen, joka aikanaan ryösti osan hänen kullastaan. Roope pakotti rangaistukseksi Kultun allekirjoittamaan hänelle velkakirjan ja työskentelemään hänen valtauksellaan. Roope matkustaa Akun sekä Tupun, Hupun ja Lupun kanssa Klondikeen valtaukselleen, jonka Kultu on ottanut haltuunsa ja jota hän puolustaa kiihkeästi. Kun Kultu on riisuttu aseista, Roope yrittää periä velkansa häneltä. Roope kuitenkin tuntee sympatiaa Kultua kohtaan ja haastaa hänet kullankaivuukilpailuun, jossa Roope salaa antaa Kultun löytää hänen vanhan kultakätkönsä.

Julkaisuhistoria
----------------

Barks sai *Takaisin Klondikeen* -tarinan valmiiksi syyskuussa 1952, ja se julkaistiin ensimmäistä kertaa *Uncle Scrooge* -lehden numerossa 2 maaliskuussa 1953. Toimittajat sensuroivat tarinasta viisi sivua, jotka sisälsivät sopimattomina pidetyt Roopen kapakkatappelun, Kultu Kimalluksen sieppauksen ja Roopen tunnustuksen, ettei hän omista valtaustaan virallisesti. Sensuurin vuoksi tarinan lopullinen sivumäärä oli vain 27 alkuperäisen 32:n sijasta. Myöhemmissä painoksissa sensuroidut sivut on kuitenkin yleensä liitetty takaisin tarinaan. Suomessa *Takaisin Klondikeen* julkaistiin ensimmäistä kertaa *Aku Ankka* -lehden numeroissa 1–3/1981 Markku Kivekkään suomennoksena.

Sovitukset
----------

Vuonna 1987 *Ankronikka*-televisiosarjassa nähtiin Barksin tarinaan perustuva jakso nimeltä *Back to the Klondike*. Lisäksi *Takaisin Klondikeen* loi perustan Don Rosan sarjakuvakokoelman *Roope Ankan elämä ja teot* tarinoille *Klondiken keisari*, *White Agony Creekin vanki*, *Yukonin sydämet* ja *Lumikenttien kimallus*, jotka kertovat Roopen elämästä Klondiken kultaryntäyksen aikaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Back to the Klondike (Arkistoitu – Internet Archive). Inducks. Viitattu 7.1.2017.
2. ↑  In "Back to the Klondike". A Guidebook to the Carl Barks Universe. Viitattu 7.1.2017. (englanniksi)
3. ↑  Carl Barks (suom. Markku Kivekäs): Roope-Setä. Takaisin Klondikeen.  Elokuu 2022. Helsinki:  Aku Ankka. Viitattu 3.8.2022.
4. ↑  "DuckTales" Back to the Klondike (TV Episode 1987). Internet Movie Database. Viitattu 7.1.2017. (englanniksi)
**Tunisian kuningaskunta** (ransk. *Royaume de Tunisie*, arab. المملكة التونسية‎, *Al-Mamlaka at-Tūnisiyya*) oli lyhytaikainen Pohjois-Afrikassa sijainnut valtio, joka perustettiin Tunisian itsenäistyttyä Ranskasta 20. maaliskuuta 1956. Se lakkautettiin 25. heinäkuuta 1957, kun maa julistettiin tasavallaksi.

Historia
--------

Tunisia itsenäistyi Ranskasta maaliskuussa 1956 kuningaskuntana, ja sen kuninkaaksi tuli edeltäneen siirtomaan, Ranskan Tunisian Bey Muhammad VIII.

Valtio ehti olla monarkiana hieman yli vuoden, kun se julistettiin tasavallaksi. Tämän jälkeen Habib Bourguibasta tuli maan johtaja seuraaviin vaaleihin asti, jotka hän voitti. Kuningas asetettiin perheineen kotiarestiin Hashemiten palatsiin La Manoubaan. Vuoden kuluttua heidät siirrettiin taloon La Soukraan ja vapautettiin vuonna 1960. Muhammad muutti tämän jälkeen poikansa, prinssi Salah Eddinen kanssa Lafayetteen, jossa hän asui kuolemaansa saakka, vuoteen 1962.

Tunisian kuningas Muhammad VIII.

Lähteet
-------

1. ↑  Mishka Gharbi: La dernière fille du Bey de Tunisie, Lilia, s’est éteinte au Maroc Le Courrier de l'Atlas 20 février 2021. Viitattu 10.10.2022 (ranskaksi)
2. ↑  Radioscopie de la genèse d’une république - 1956 *habibbourguiba.net*.  1.1.2013.  Arkistoitu 1.1.2013. Viitattu 9.10.2022. (ranskaksi)
**Toivo Emil Nuuttinen** (31. heinäkuuta 1907 Merikarvia – 20. kesäkuuta 1946 Turku) oli amerikansuomalainen putkityömies ja kirjailija.

Yhdentoista vuoden ajan Yhdysvalloissa ja Kanadassa asunut Toivo Nuuttinen lähti vuonna 1933 värvättynä työläisenä Venäjälle. Hän oleskeli vuoden ajan Neuvosto-Karjalassa ja palasi sitten Suomeen. Kokemuksiensa perusteella Nuuttinen kirjoitti tragikoomillisen kirjan "Kaikki päättyy repeämään", jonka päähenkilönä oli suomalainen kommunisti Luurijev, alun perin Luurinen. Kommunistisen puolueen paikallisosaston sihteerinä toimiva Luurijev pyrkii muun muassa tekemään amerikansuomalaisten työläisten metsäpunktin omavaraiseksi heinän suhteen ja lähettää syyskuussa 150 miestä korjaamaan heinää lähiseudun korvista. Kulottunutta heinää kertyy lopulta vain 50 kiloa. Luurijev aloittaa sitten metsätyökamppailun ja kaadattaa lahoja kuusia joista ei saada kunnollisia tukkeja. Luurijev lähettää kuitenkin Petroskoihin tiedon että metsätyösuunnitelma on täytetty sataprosenttisesti. Totuuden paljastuttua Luurijev likvidoidaan ja hän joutuu pakkotyöhön kärräämään savea Stalinin kanavan työmaalla.

Kirjassaan Nuuttinen käyttää kirjan henkilöiden paikallismurteita kuten *Korvensuun Jussi*n rauman murretta.

Nuuttinen lähti nuorella iällä Amerikkaan ja asettui siirtolaisena vuonna 1924 Kanadaan aikomuksenaan työskennellä maatiloilla. Venäjälle Nuuttinen värvättiin Kanadasta. Neuvosto-Karjalasta palattuaan Nuuttinen oleskeli äitinsä Elina Nuuttisen silloisessa kotikaupungissa Hämeenlinnassa, josta muutti Turkuun vuonna 1935. Myöhemmässä vaiheessa Nuuttinen teki konttoritöitä.

Teoksia
-------

* *Kaikki päättyy repeämään.. Kuvaus Neuvosto-Karjalasta*. WSOY 1938

Lähteet
-------

1. 1 2  Kansallisarkisto: Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto: Vuosina 1946-1949 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit: Nuuttinen Toivo Emil *digihakemisto.net*. Viitattu 20.8.2023.
2. 1 2  Humoristi kuvailee neuvostokomentoa, Ilkka, 15.12.1938, nro 338, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Mainio kuvaus nykypäivän Neuvosto-Karjalasta, Werner Söderström osakeyhtiön kirjesanomat, 1938, No 16, sivu 4, julkaistu 2.12.1938 (julkaisussa valokuva Toivo Nuuttisesta)
4. ↑  Kirjallisuus ja taide: Kokemuksia Neuvosto-Karjalasta, Aamulehti, 1939, No 7, sivu 3, julkaistu 9.1.1939
5. 1 2  "Canada, Immigration Records, 1919-1924", database, FamilySearch ( : 22 April 2022), Toivo Emil Nuuttinen, 1924.
6. ↑  Merkittäviä teoksia, Jääkäri: Savon Jääkärirykmentin julkaisu, 1938, No 12, sivu 7, julkaistu 16.12.1938
7. ↑  Muuttavia: merimies Toivo Eemeli Nuuttinen, Turku, Hämeen Sanomat, 1935, No 227, sivu 6, julkaistu 1.10.1935
George W. Bush (vas.) ja Haya Rashed Al Khalifa YK:n yleiskokouksessa 19. syyskuuta 2006.
**Haya Rashed Al Khalifa** (arab. هيا راشد آل خليفة‎, *Hayā Rāšid ’Āl Ḫalīfa*; s. 18. lokakuuta 1952) on bahrainilainen juristi ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien 61. yleiskokouksen puheenjohtajana 12. syyskuuta 2006 alkaen 17. syyskuuta 2007 saakka. Hän oli yleiskokouksen kolmas naispuolinen puheenjohtaja.

Al Khalifa opiskeli oikeustiedettä Kuwaitissa ja valmistui 1974. Vuonna 1979 hän oli toinen kahdesta ensimmäisestä naispuolisesta lakimiehen ammatin harjoittajasta Bahrainissa. Sittemmin hän perusti oman lakiasiaintoimistonsa jota johtaa edelleen. Hän on myös ollut jäsenenä Bahrainin perustuslakituomioistuimessa. Lisäksi hän on opiskellut kansainvälistä julkisoikeutta Pariisin I yliopistossa Sorbonnessa.

Al Khalifa oli 1997–1999 sovittelukomitean varapuheenjohtaja lakialan kansainvälisessä järjestössä IBA:ssa. Kansainvälisen kokemuksensa ansiosta hän sai maaltaan diplomaattisia tehtäviä. Vuosina 2000–2004 hän oli Bahrainin suurlähettiläs Ranskassa. Tämän ohella hän edusti maataan Belgiassa, Sveitsissä ja Espanjassa. Al Khalifa oli Bahrainin ensimmäinen naispuolinen suurlähettiläs. Hän osaa täydellisesti kolmea kieltä: arabiaa, englantia ja ranskaa.

Al Khalifa, kutsumanimeltään Sheikha Haya, on Bahrainin edustaja Unescossa. Kesäkuussa 2006 YK:n yleiskokous valitsi hänet Aasian edustajana tulevan 61. yleiskokouksen puheenjohtajaksi seuraamaan Jan Eliassonia vuoden kestävään virkaan. Al Khalifa aloitti virassaan 12. syyskuuta 2006 ja hänen kautensa päättyi 17. syyskuuta 2007. Hänen seuraajakseen 62. yleiskokouksen johtoon valittiin Srgjan Kerim.

Haya Rashed Al Khalifa kuuluu Bahrainia hallitsevaan Al Khalifa -sukuun. Maata vuoteen 1932 hallinnut Isa ibn Ali Al Khalifa oli hänen isoisoisänsä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Sheikha Haya Rashed Al Khalifa: henkilötiedot   
  YK:n biografia

Aiheesta muualla
----------------

* YK:n yleiskokouksen puheenjohtajasivu
* YK:n biografia yleiskokouksen puheenjohtajasta
* Lakiasiaintoimisto Haya Rashed Al Khalifa
**Uuden tekstiilitaiteen yhdistys UUTE ry** on valtakunnallinen nykytekstiilitaiteilijoiden järjestö.
UUTE ry perustettiin ja rekisteröitiin Helsingissä joulukuussa 2014. Se on European Textile Networkin ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton jäsenjärjestö.

UUTE kehittää tekstiilitaidetta sekä edistää tekstiilitaiteen asemaa ja jäsentensä yhteistoimintaa. Se toimii myös jäsenten ammatillisten etujen hyväksi ja tekee yhteistyötä muiden taidejärjestöjen kanssa. UUTE järjestää esitelmiä ja opintomatkoja sekä koulutus-, tiedotus-, julkaisu-, näyttely- ja kilpailutoimintaa. 
Jäseniksi voidaan hyväksyä ammattimaisesti toimivia tekstiilitaiteilijoita, jotka käyttävät kuvataiteen kenttään luettavissa teoksissaan tekstiiliä konkreettisena tai käsitteellisenä lähtökohtana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  UUTE, Finnish Association of New Textile Art *UUTE ry*. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  UUTOSExhibition of the Finnish Association of New Textile Art05.07. – 01.08.2021 in Forssa, FI05.11.2021 – 16.01.2022 in Savonlinna, FI - etn-net.org *etn-net.org*. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Home - etn-net.org *etn-net.org*. Viitattu 1.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Liitolle uusi jäsenyhteisö: Uuden tekstiilitaiteen yhdistys UUTE ry *Suomen Kuvataidejärjestöjen Liitto*.  29.1.2021. Viitattu 1.4.2021.
Sininen Risti ry:n logo
**Sininen Risti** on vuonna 2015 perustettu rekisteröity yhdistys, jonka tavoitteena on järjestää apua vähävaraisille Suomen kansalaisille. Yhdistys väittää olevansa poliittisesti sitoutumaton. Sinisen Ristin iskulause kuuluu: Avaimena parempaan arkeen. Yhdistys sai perustamisvaiheessa vain hieman näkyvyyttä, senkin paikallislehdistä.

Toiminta
--------

Sininen Risti perustettiin apua tarvitsevia Suomen kansalaisia varten tarjoamaan matalan kynnyksen avun pyytämisen. Yhdistys rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla ja lahjoituksilla. Lahjoitukset saadaan yksityishenkilöiltä, yhteisöiltä ja yrityksiltä. Kaikilta Sinisen Ristin toiminnassa mukana olevilta vaaditaan vaitiololupaus.*lähde?*

Hallinto
--------

Sinisen Ristin hallituksen puheenjohtajana vuonna 2016 toimi Markus Jukarainen. Hallituksen lisäksi yhdistyksellä on ryhmä aluevastaavia, joiden vastuulla on eri maantieteelliset alueet ja paikallinen jäsenhankinta.

Lähteet
-------

1. ↑  SK: Sininen risti auttamaan Suomen vähävaraisia *Kotimaa*.  4.10.2015. Turun Sanomat. Viitattu 29.10.2018.
2. ↑  "Harva enää kantaa vastuuta vähävaraisista suomalaisista" - Uusi avustusjärjestö Sininen risti sai mäntyharjulaisen puheenjohtajan *Uutiset - Lähellä*.  4.10.2015. Länsi-Savon Uutiset. Viitattu 27.11.2016.
3. ↑  Sininen risti aikoo kerätä lahjoituksia Suomen kansalaisille — "ei vastakkainasettelua Punaisen ristin kanssa" *Uutiset*.  5.10.2015. Etelä-Saimaa.  Arkistoitu 10.2.2016. Viitattu 27.11.2016.
4. ↑  rakkaudestakotimaahan.fi Sininen Risti.  Arkistoitu 6.10.2016. Viitattu 27.11.2016.
**Takashima** (jap. 高島市, *Takashima-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Biwajärven rannalla Ōtsun pohjoispuolella. Takashimassa on 49 975 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 693,05 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Takashima on laaja kaupunki, joka syntyi, kun Takashiman, Adogawan, Imazun, Kutsukin, Makinon ja Shin-Asahin kunnat yhdistyivät vuonna 2005 uudeksi Takashiman kaupungiksi. Suuri osa kaupunkia on maaseutumaista, ja maasto vaihtelee lännen vuoristosta laskeutuen itään päin Biwajärven ranta-alangoille. Korkeimmat huiput kohoavat lähes tuhannen metrin korkeuteen.

Matkailu
--------

Biwajärven pohjoisosan rannat ovat säilyneet hyvin uimakelpoisina. Niinpä Takashiman hiekkarannat houkuttelevat kesäisin lomailijoita. 

Talvella alueen vuorilla sataa paljon lunta. Kaupungissa on useita laskettelukeskuksia. 

* Talvimaisema MakinossaTalvimaisema Makinossa
* Shirahige-jinjan torii BiwajärvelläShirahige-jinjan torii Biwajärvellä

Liikenne
--------

### Rautatiet

JR Nishi-Nihon -yhtiön Kosei-linja kulkee Kiotosta Takashiman kautta Ōmi-Shiotsuun, josta on yhteys edelleen Japaninmeren rannikkokaupunkeihin. Kaupungin alueen asemat ovat Ōmi-Takashima, Adogawa, Shin-Asahi, Ōmi-Imazu, Ōmi-Nakashō ja Makino.

### Maantiet

Biwa-järven rannikolla Ōtsusta Fukuin prefektuurin Tsurugaan kulkee valtatie 161, jonka yhteyteen kuuluvat myös Takashima-ohitustie ja Kohoku-ohitustie. Poikittainen yhteys on tie 303, joka johtaa Japaninmeren rannikolta Obamasta Gifuun.

Lähteet
-------

1. 1 2  平成28年全国都道府県市区町村別面積調 滋 賀 県 Geospatial Information Authority of Japan. Viitattu 14.5.2017. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  高島市の人口・世帯数（平成29年） 高島市役所.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 14.5.2017.
3. 1 2 3  高島市のシンボル(市の花・市の木・市の鳥)を制定しました 高島市役所.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 14.5.2017.
4. ↑  概要 高島市役所.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 14.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Takashima** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shigan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Ōmi
* Hikone
* Kōka
* Konan
* Kusatsu
* Maibara
* Moriyama
* Nagahama
* Ōmi-Hachiman
* Ōtsu (pääkaupunki)
* Rittō
* Takashima
* Yasu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Echin piirikunta** (Aishō) · **Gamōn piirikunta** (Hino · Ryūō) · **Inukamin piirikunta** (Kōra · Taga · Toyosato) |

 |
**Palikkalan työväentalo** on Ypäjän kunnan Palikkalan kylässä sijaitseva työväentalo. Se on ollut tyhjillään 1990-luvulta lähtien. Talo on suojeltu asemakaavassa.

Historiaa
---------

Palikkalan työväenyhdistys perustettiin tammikuussa 1906. Vuonna 1912 yhdistys osti erään tilan vanhan päärakennuksen työväentalon rakennusmateriaaleiksi, kun tilalle oltiin rakentamassa uutta päärakennusta. Hirret siirrettiin työväenyhdistyksen tontille, ja talo rakennettiin talkootyönä.

1990-luvulla talo jäi tyhjilleen. Sähköt sieltä katkaistiin vuonna 2017. Vuonna 2018 talo oli edelleen työväenyhdistyksen hallussa, mutta yhdistykseen kuului vain neljä jäsentä, ja heidän keski-ikänsä oli noin 75 vuotta, joten edellytyksiä talon ylläpitoon ei käytännössä ollut. Tuolloin talolle toivottiin uutta käyttöä juhlatilana, ja työväenyhdistys oli valmis lahjoittamaan talon, jos sille löytyisi käyttöä.

Vuonna 2018 Ypäjän kunta teetti rakennusselvityksen, jonka perusteella rakennus päätettiin vuoden 2019 asemakaavassa suojella. Selvityksessä rakennus arvioitiin, että kyseessä on "huomattavan identiteetti- ja symboliarvon omaava maaseudun kokoontumisrakennusta edustava työväentalo, jonka interiööri on poikkeuksellisen hyvin säilynyt alkuperäisenä". Erityisen huomionarvoisena pidettiin juhlasalia, joka on säilynyt näyttämön lavasteineen ja sisustuksineen harvinaisen alkuperäisenä.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo oli Ypäjän työväenliikkeen toinen keskus, ja siellä toimivat vilkkaasti torppari- ja maatyöväenosastot. 1950-luvulla näytelmäharrastuksesta tuli erityisen vahvaa, ja samaan aikaan saattoi työn alla olla kaksikin näytelmää. Iltamia järjestettiin paljon, ja kun kirkonkylän työväentalo oli 1960-luvulla myyty, niiden merkitys kasvoi entisestään. Talolla järjestettiin tuolloin myös bingoa. Viimeinen tilaisuus, joka talolla pidettiin, oli naamiaiset 1990-luvulla.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen, lautavuorattu ja punaiseksi maalattu. Sen pinta-ala on 228 m². Alkuperäinen kate oli päre, joka sittemmin vaihdettiin peltikatoksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja eteinen. Se lämpeni alun perin puulla, ja vuonna 1977 siirryttiin sähkölämmitykseen. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä tai sisä-wc:tä. Hirsirakenteet ovat säilyneet hyvässä kunnossa. Mahdollisesti 1950-luvulla taloa on laajennettu rankorakenteisella lisäosalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tolonen, Kai: Palikkalan työväenyhdistys  2018. FCG Suunnittelu ja tekniikka. Viitattu 9.1.2023.  (docplayer)
2. ↑  Sippola, Arja: Palikkalan asemakaava, selostus (pdf)  2019. FCG Suunnittelu ja tekniikka / Ypäjän kunta. Viitattu 9.1.2023.
3. ↑  Pohjakallio, Lauri: *Lounaishämäläisiä työväentaloja. Julkaisussa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys Vuosikirja 68*. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, 1999.
4. ↑   Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
**Korean uudistettu latinisaatio** on korean kielen virallinen latinisaatiotapa Etelä-Koreassa. Etelä-Korean kansallinen kieliakatemia aloitti järjestelmän kehittämisen vuonna 1995 ja maan kulttuuri- ja turismiministeriö hyväksyi sen virallisesti käyttöön 4. heinäkuuta 2000. Järjestelmä korvasi McCune-Reischauer-järjestelmän, jonka variaatiota käytetään vielä virallisesti Pohjois-Koreassa.

McCune-Reischauerista poiketen uudistetussa latinisaatiossa ei käytetä lainkaan diakriittisiä merkkejä. Syynä erikoismerkkien vähentämiseksi oli tarve poistaa niiden syöttämisen hankaluus tietokoneita käytettäessä ja tästä johtuva diakriittisten merkkien poisjättäminen, mikä puolestaan johti usein sanojen merkitysten muuttumiseen. Toisena syynä oli halu selkeyttää korean kielen käyttöä erityisesti Internetin verkkotunnuksissa, joissa erikoismerkkejä ei voida käyttää.

Säännöt
-------

Alla olevat säännöt ovat yksinkertaistetussa muodossa. Kirjainten paikka sanassa sekä sanan ääntämistapa vaikuttavat sen translitterointiin.

### Yksinkertaiset vokaalit

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ㅏ | ㅓ | ㅗ | ㅜ | ㅡ | ㅣ | ㅐ | ㅔ | ㅚ | ㅟ |
| a | eo | o | u | eu | i | ae | e | oe | wi |

### Diftongit

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ㅑ | ㅕ | ㅛ | ㅠ | ㅒ | ㅖ | ㅘ | ㅙ | ㅝ | ㅞ | ㅢ |
| ya | yeo | yo | yu | yae | ye | wa | wae | wo | we | ui |

### Konsonantit

Konsonantit translitteroidaan eri tavalla riippuen siitä, ovatko ne tavun alussa vai lopussa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kirjain | ㄱ | ㄲ | ㅋ | ㄷ | ㄸ | ㅌ | ㅂ | ㅃ | ㅍ | ㅈ | ㅉ | ㅊ | ㅅ | ㅆ | ㅎ | ㄴ | ㅁ | ㅇ | ㄹ |
| alku | g | kk | k | d | tt | t | b | pp | p | j | jj | ch | s | ss | h | n | m | – | r |
| loppu | k | k | t | – | t | p | – | p | t | – | t | t | t | t | ng | l |

Lähteet
-------

1. ↑  Korean uudistettu latinisaatio Etelä-Korean kulttuuri- ja turismiministeriön kotisivulla – Internet Archive (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Romanization of Korean (englanniksi)
*Encyclopædia Britannican* ensimmäisen painoksen (1768–1771) nimilehti.
**Encyclopædia Britannica** (latinaa, "Brittiläinen tietosanakirja") on vanhin englanninkielinen tietosanakirja ja maailman tunnetuimpia hakuteoksia. Se alkoi ilmestyä 1700-luvun lopulla. *Britannica* on saatavana nykyään vain sähköisenä versiona. Sen kustannuspaikkana toimii Yhdysvallat.

Sähköinen *Britannica Online* sisältää noin 120 000 artikkelia. Painetun *Britannican* koko on rajattu noin 65 000 artikkeliin. CD- ja DVD-levyversiot käsittävät yli 100 000 artikkelia.

*Britannicalla* on yli 4 000 kirjoittajaa. Aikaisempia kirjoittajia ovat olleet muiden muassa Albert Einstein (aiheesta aika-avaruus), Sigmund Freud (psykoanalyysi) ja Orville Wright (Wilbur Wright) vuoden 1926 laitokseen.

23. tammikuuta 2009 *Britannica Online* ilmoitti ryhtyvänsä sallimaan käyttäjien ehdottamat muutokset artikkeleihin. Muutokset vaativat kuitenkin toimituskunnan hyväksynnän.

*Britannican* paperiversion julkaiseminen lopetettiin vuonna 2012. Myynnin huippuvuonna 1990 sitä myytiin 120 000 sarjaa, mutta jo 1996 määrä oli pudonnut 40 000:een. CD:nä se ilmestyi 1989 ja verkossa 1994.

*Encyclopædia Britannican* ja Wikipedian vertailu
-------------------------------------------------

*Nature*-lehdessä verrattiin keskenään *Britannican* ja englanninkielisen Wikipedian luonnontieteellisiä artikkeleita. Tuloksena Wikipediasta löytyi vain hieman enemmän epätäsmällisyyksiä kuin *Britannicasta*. *Britannica* esitti vastalauseensa selvityksen laadulle. Todellisuudessa Wikipediassa oli epätäsmällisyyksiä kolmannes enemmän kuin *Britannicassa*, ja *Nature* myönsi myöhemmässä vastauksessaan otsikon "Internet encyclopaedias go head to head" ja aloituksen "Wikipedia comes close to Britannica in terms of the accuracy of its science entries" liioitelluiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kiviranta, Vappu: Encyclopaedia Britannica lopettaa kirjojen painamisen *Yle Uutiset*.  14.3.2012. Viitattu 9.8.2023.
2. ↑  Encyclopaedia Britannica's Transformation. *Bloomberg*. Viitattu 6.2.2014. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Pitkänen, Perttu: Kirjoita sinäkin Encyclopedia Britannicaan *Ilta-Sanomat*.  23.1.2009. Viitattu 9.8.2023.
4. ↑  Britannica.com: New Features, and a Clarification 23.1.2009. Britannica.com 23.1.2009. Viitattu 24.1.2009.
5. ↑  Giles, Jim: Internet encyclopaedias go head to head.  *Nature*, 1.12.2005, 438. vsk, nro 7070, s. 900–901.  Nature Portfolio. doi:10.1038/438900a. ISSN 1476-4687. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
6. ↑  Fatally Flawed: Refuting the recent study on encyclopedic accuracy by the journal Nature  maaliskuu 2006. Encyclopædia Britannica, Inc.. Viitattu 9.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Encyclopædia Britannica** Wikimedia Commonsissa

* 

* Lisää luettavaa aiheesta **Encyclopædia Britannica** on Wikiaineistossa (englanniksi)
* *Encyclopædia Britannica* (englanniksi)
**Tyypin 4 multippeli endokriininen neoplasia** eli **MEN4-oireyhtymä** on erittäin harvinainen kasvainalttiuden aiheuttava oireyhtymä. Siihen liittyy varsinkin lisäkilpirauhasten ja aivolisäkkeen adenohypofyysin kasvaimia.

Kasvaintyypit
-------------

Ikä vaihtelee MEN4-oireyhtymään liittyvien kasvainten ilmaantuessa. Aivolisäkekasvaimia on raportoitu kolmannelta ja lisäkilpirauhaskasvaimia neljänneltä elinvuosikymmeneltä alkaen. Lisäkilpirauhaskasvain ja siihen liittyvä hyperparatyreoosi eli lisäkilpirauhasen yliaktiivinen toiminta todetaan 81 prosentilla potilaista. Lisäkilpirauhaskasvain ja hyperparatyreoosi ovat kaikkein yleisimmät MEN4-oireyhtymän piirteet. Hyperparatyreoosilla on taipumus puhjeta MEN4-oireyhtymässä myöhemmin kuin sitä muistuttavassa MEN1-oireyhtymässä. Paratyreoidektomian jälkeen hyperparatyreoosin uusiutumista oli kuvattu vuoteen 2022 mennessä vain yhdessä tapauksessa, mikä voi viitata MEN1-oireyhtymää lievempään taudinkuvaan.

Aivolisäkkeen adenohypofyysissä kasvaimia esiintyy 42 prosentilla. Aivolisäkkeessä ilmenevä adenooma on MEN4-oireyhtymän toiseksi yleisin piirre ja voi aiheuttaa hormonin liikatuotantoa. Tällöin puhutaan toiminnallisesta kasvaimesta; hormonin liikatuotantoa aiheuttamaton kasvain on ei-toiminnallinen. Mahdollisesti kymmenellä prosentilla potilaista on akromegalia ja viidellä prosentilla Cushingin oireyhtymä. Prolaktinoomat vaikuttavat tyypin 4 multippelissa endokriinisessä neoplasiassa harvinaisilta.

Arviolta neljäsosa MEN4-potilaista saa gastrinooman tai ei-toiminnallisen haimakasvaimen. Lisäksi on raportoitu munuaisten tai lisämunuaisten kasvaimia, kivessyöpää, kohdunkaulan syöpää, papillaarista kilpirauhassyöpää, paksusuolen syöpää, karsinoidikasvaimia ja meningeoomia. Karsinoidikasvain voi ilmetä mahalaukussa tai keuhkoissa. MEN4-oireyhtymään on liittynyt myös Zollinger–Ellisonin oireyhtymä.

Syyt, esiintyvyys ja historia
-----------------------------

Tyypin 4 multippelia endokriinista neoplasiaa aiheuttavat kromosomissa 12 sijaitsevan CDKN1B-geenin heterotsygoottiset mutaatiot. CDKN1B-geeni tuottaa erästä sykliinistä riippuvaista kinaasin estäjäproteiinia (p27). Useimpien MEN4-oireyhtymätapauksien taustalla on autosomaalinen, vallitseva periytyminen. Oireyhtymän taustalla on esiintynyt myös satunnaisia uusia mutaatioita. Tyypin 4 multippelin endokriinisen neoplasian tarkka esiintyvyys on tuntematon, mutta sen on arvioitu olevan alle yksi miljoonasta.

Ensimmäisen tapauskuvauksen tyypin 4 multippelista endokriinisesta neoplasiasta julkaisivat vuonna 2006 Pellegata ja muut. He tutkivat kolmea sukupolvea suvusta, joilla ei ollut MEN1-oireyhtymää aiheuttavaa mutaatiota, mutta joilla oli CDKN1B-mutaatio, jonka yhteydessä esiintyi multippeleja endokriinisiä neoplasioita ja munuaisten angiomyolipoomia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Multiple endocrine neoplasia type 4 Orphanet, viitattu 1.8.2023
2. 1 2 3 4  Fahad W. Ahmed, Muhammad S. Majeed, Omar Kirresh, Multiple Endocrine Neoplasias Type 4 National Library of Medicine, viitattu 1.8.2023
Meltauksen hautausmaata.
**Meltauksen hautausmaa** on Rovaniemen seurakunnan hautausmaa Ounasjokivarressa, joen länsipuolella. Sieltä on matkaa Rovaniemen keskustaan 56 kilometriä. Hautausmaa on vihitty käyttöön vuonna 1950.

Ounasjokivarren kylissä alettiin 1940-luvulla kaivata omia hautausmaita pääasiassa pitkien matkojen takia, lisäksi tuolloiset hautausmaat alkoivat täyttyä. Maijasen hautausmaa perustettiin Kittiläntien vuonna 1948 ja seuraavana vuonna seurakunta osti Meltauksesta hautausmaaksi sopivan alueen maanviljelijä Veikko Tarsalta. Hautausmaa vihittiin käyttöön 19. marraskuuta 1950. Hautapaikkoja siellä on liki 1 200. Hautauksia on vuosittain yli kymmenen.

Hautausmaan viereen, vuonna 1954 hankitulle tontille, tehtiin rakennusmestari Toivo Lukkariniemen suunnittelema kappeli, joka valmistui vuonna 1960. Kappelin vieressä on erillinen kellotorni vuonna 1962 saatuine kelloineen.

Vuonna 1993 hautausmaalle tuotiin muualle haudattujen kynttiläkivi, jonka suunnitteli suntio Sauli Haapa-aro. Lapin sodan aikana Meltaukseen putosi lentokoneita, joiden lentäjien muistomerkki on hautausmaalla.

Lähteet
-------

* Pulkamo, Seija: *Rovaniemen seurakunnan hautausmaat*. Rovaniemi: Rovaniemen seurakunta, 1994.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Pulkamo, 1994, s. 78
2. ↑  Pulkamo, 1997, s. 76
3. 1 2 3  Meltauksen hautausmaa Rovaniemen seurakunta. Viitattu 11.12.2022.
4. ↑  Meltauksen kappeli Rovaniemen seurakunta. Viitattu 11.12.2022.

Rovaniemen hautausmaat

* I hautausmaa
* II hautausmaa
* III hautausmaa
* IV hautausmaa
* Autti
* Jouttikero
* Leive
* Maijanen
* Meltaus
* Misi
* Paloniemi
* Saksalaisten sotilaiden hautausmaa
* Sinettä
* Tavivaara
* Viiri
**Martin Folkes** (29. lokakuuta 1690 Lontoo – 28. kesäkuuta 1754) oli englantilainen numismaatikko, matemaatikko ja tähtitieteilijä.

Folkes opiskeli nuoruudessaan Cambridgen yliopiston Clare Hallissa yksityisesti isältään perimillään rahoilla. Nuorena Folkes oli Royal Societyn varapuheenjohtaja samaan aikaan, kun sen puheenjohtaja oli Isaac Newton. Folkes avioitui vuonna 1714 näyttelijä Lucretia Bradshaw’n kanssa, ja he saivat tyttäret Dorothyn ja Lucretian sekä pojan Martinin, joka kuoli vuonna 1740. Lucretia kuoli vuonna 1755 mielisairaalassa. Folkes on haudattu Hillingtonin kirkolle Norfolkissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martin Folkes *Westminster Abbey*. Viitattu 8.8.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alžbeta Havrančíková** (s. 27. syyskuuta 1963 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen hiihtäjä. Hän edusti urallaan Tšekkoslovakiaa ja sen hajoamisen jälkeen vuodesta 1993 Slovakiaa.

Uransa aikana Havrančíková oli mukana kaikkiaan neljissä talviolympialaisissa, parhaana henkilökohtaisena sijoituksenaan kahdeksas sija 1994 Lillehammerin 15 kilometrin kilpailusta. 

Arvokilpailuista Havrančíková saavutti parhaat sijoituksensa 1989 Lahden MM-kisoissa, missä hän saavutti neljännen sijan sekä kymmenen kilometrin perinteisen että kolmenkymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuista. 1993 Falunissa hän sijoittui viidenneksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä viestissä Tšekin ja Slovakian yhteisessä joukkueessa.

Maailmancupissa Havrančíková voitti urallaan kaksi osakilpailua: viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun joulukuussa 1988 La Feclazissa sekä seuraavan vuoden tammikuussa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Klingenthalissa.

Lähteet
-------

* Alžbeta Havrančíková Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)