recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nummisiilikäs** (*Coscinia cribraria*) on siilikkäiden heimoon kuuluva perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Nummisiilikäs on monia isoja ja värikkäitä lajeja käsittävässä heimossaan kovin vaatimattoman näköinen laji. Etusiipien pohjaväri on harmaanvalkoinen. Siiven kuvioinnin muodostaa vaihteleva määrä pieniä mustia pisteitä, jotka muodostavat neljä siiven poikki kulkevaa viivaa. Pisteiden koko vaihtelee ja joskus ne saattavat puuttua lähes kokonaan. Takasiivet ovat ruskeanharmaat, takareunastaan hieman vaaleammat. Perhosen ruumis on harmaanvalkoinen ja takaruumiin yläpinnalla on lyhyitä, tummia poikkijuovia. Siipiväli koiraalla 32–42 mm, koiraat ovat naaraita pienempiä.

Lepäävällä perhosella siivet kiertyvät selvästi ruumiin ympärille. Tällöin pitkulaisen muotonsa ja vaatimattoman värityksensä vuoksi sitä on helppo erehtyä pitämään vaikkapa jonakin koisana.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Nummisiilikäs on eurooppalainen laji, jota tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa nummisiilikästä tavataan etelärannikolta Oulun läänin eteläosiin saakka. Lentoaika on heinäkuun alusta elokuulle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Nummisiilikästä tavataan kuivilla, lämpimillä paikoilla, joilla on matalaa kasvillisuutta ja usein hiekkapitoinen maaperä. Esiintymät ovat paikallisia, mutta lämpimällä ilmalla yksittäisiä perhosia voi tavata muuallakin. Aikuiset perhoset lentävät lähellä maanpintaa. Ne ovat aktiivisia öisin ja koiraat tulevat valolle, naaraat harvemmin. Päivisin perhonen lepää kasvillisuuden joukossa. Aikuinen perhonen ei luultavasti nauti ravintoa.

Naaras munii lämpimille paikoille 100–150 munaa, jotka kuoriutuvat noin kaksi viikkoa myöhemmin. Talvehtii pienenä toukkana, joka aktivoituu jo varhain keväällä. Täysikasvuinen toukka koteloituu lähelle maanpintaa ja kotelovaihe kestää noin kolme viikkoa.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää monilla kasvilajeilla, erityisesti heinillä, mutta myös kanervalla, juolukalla ja ruokohelvellä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 374–376

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Nummisiilikäs (*Coscinia cribraria*)
* Nummisiilikäs (*Coscinia cribraria*) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q237571
* Wikispecies: Coscinia cribraria
* BioLib: 54852
* BOLD: 217244
* Fauna Europaea: 447041
* Fauna Europaea (new): d1f4c726-f292-4e13-ae1d-e7dd0dcc2b58
* GBIF: 5117189
* iNaturalist: 130874
* IRMNG: 10322761
* LepIndex: 41567
* LoB: 5993
* NBN: NBNSYS0000006139
* NCBI: 938185
* PPE: coscinia-cribraria

 |

 |
Palatsi Semjon Štšedrinin maalauksessa vuodelta 1803.**Kivisaaren palatsi** (ven. Каменноостро́вский дворе́ц, *Kamennoostrovski dvorets*) on Pietarin pohjoisosan Kivisaarella sijaitseva klassistisen arkkitehtuurin muistomerkki.

Kivisaaren palatsi on rakennettu vuosina 1776–1781 Katariina II:n perillistä, suuriruhtinas Paavalia varten. Sen suunnittelija on tuntematon. Rakennustöitä johti arkkitehti Juri Felten.

Palatsi muistuttaa 1700-luvun lopun maaseutukartanoa. Puutarhan ympäröimää sisäpihaa reunustaa kaksi sivurakennusta. Pääsisäänkäyntiä ja Pienelle Nevkalle avautuvaa vastakkaista julkisivua koristavat doorilaiset pylväiköt. Rakennuksessa on säilynyt osa Vincenzo Brennan 1700-luvun lopussa suunnittelemasta sisustuksesta, muut sisätilat ovat 1800-luvun puolivälistä. Ympäröivän maisemapuiston on suunnitellut Jean-François Thomas de Thomon. Palatsin lähellä sijaitsee Juri Feltenin vuosina 1776–1778 rakentama uusgoottilainen, Johannes Kastajalle pyhitetty ristikirkko.

Rakennus on viime aikoihin saakka toiminut armeijan lentäjien parantolana. Nykyään se kuuluu Pietarin kaupungille, joka aikoo restauroida sen virallisiksi vastaanottotiloiksi.

Kivisaaren palatsin osoite on Pienen Nevkan rantakatu 1. Lähin metroasema on Tšornaja retška.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 251. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
2. ↑  Kirikov, Boris: *Arhitekturnyje pamjatniki Sankt-Peterburga*, s. 134–136. Sankt-Peterburg: Kolo, 2005. ISBN 5-901841-33-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kivisaaren palatsi**.
* Kivisaaren palatsi Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Vengeance (2004)** oli showpainin pay-per-view (PPV) tapahtuma, jonka tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se pidettiin 11. heinäkuuta 2004 Hartford Civic Centerillä Hartfordissa, Connecticutissa ja tapahtumassa esiintyi painijoita RAW brändistä. Tapahtuma oli 4. jokavuotinen Vengeance.

Taustaa
-------

Benoit WrestleManiassa
Vengeancen pääfeufi oli Triple H:n (haastaja) ja Chris Benoitin (mestari) välillä World Heavyweight Mestaruudesta. Tammikuussa Benoit voitti Royal Rumblen ja ansaitsi Maailman Mestaruus ottelun WrestleManiaan. WrestleManiassa Benoit voitti Triple H:n (sen aikainen World Mestari) ja Shawn Michaelsin Triple Threat ottelussa ja Benoit julistettiin uudeksi World Heavyweight Mestariksi. Backlashissa Benoit onnistui säilyttämään mestaruuden toisessa Triple Threar ottelussa Triple H:ta ja Shawn Michaelsia vastaa, pakottamalla Michaelsin luovuttamaan. Tämän jälkeen Benoitilla oli lyhyt feudi Kanen kanssa, joka päättyi Bad Bloodissa. Bad Blood:ssa päättyi myös Michaelsin ja HHH:n feudi. Bad Bloodin jälkeen Triple H vaati World Heavyweight ottelua Chris Benoitia vastaan Vengeanceen. RAW'n General Manager täytti Triple H:n vaatimuksen ja antoi, hänelle matsin Benoitia vastaan.

Matsit ja tulokset
------------------

| **#** | **Tulos** | **Stipulaatio** | **Aika** |
| --- | --- | --- | --- |
|
| Heat | Tyson Tomko (Trish Stratus kulmalla) voitti Val Veniksen (Nidiain kanssa). | Tavallinen matsi | 02:52 |
| 1 | Tajiri ja Rhyno voittivat Garrison Caden ja Jonathan Coachmanin | Tag team matsi | 07:30 |
| 2 | Batista voitti Chris Jerichon | Tavallinen matsi | 12:19 |
| 3 | La Résistance (Róbert Conway ja Sylvain Grenier) (c) voitti Ric Flairin ja Eugenen diskauksella | Tag team matsi World Tag Team Mestaruudesta | 12:30 |
| 4 | Matt Hardy voitti Kanen | Ei-Diskausta matsi | 10:34 |
| 5 | Edge voitti Randy Ortonin (c). | Tavallinen matsi WWE Intercontinental Mestaruudesta | 26:36 |
| 6 | Victoria voitti Molly Hollyn. | Tavallinen matsi | 06:20 |
| 7 | Chris Benoit (c) voitti Triple H:n | Tavallinen matsi World Heavyweight Mestaruudesta | 29:04 |
|

Vengeance kronologia
--------------------

* Edellinen: Vengeance (2003)
* Seuraava: Vengeance (2005)

Lähteet
-------

* Vengeance 2004 viralliset sivut
**Jokneam Illit** on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kaupungin vieressä sijaitsee historialliseen Jokneamin kaupunkiin liitetty Tel Jokneam. Nykyisen kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 311.

Maantiede
---------

Ristiretkien aikaisia raunioita Tel Jokneamissa.
Jokneam Illit sijaitsee Israelin pohjoisosassa lähellä Karmelvuorta. Kaupungin vieressä sijaitsee Jokneam-niminen mošav.

Historia
--------

Paikannimi Jokneam esiintyy jo muinaisen Egyptin hallitsija Thutmosis III:n aikaisissa lähteissä, joissa vuonna 1469 ennen ajanlaskun alkua mainitaan *ʿn qnʿm* eli "(Jo)kneamin lähde". Nimi esiintyy useampaan otteeseen myös Vanhassa testamentissa. Assyrian hallitsija Tiglatpileser III:n mainitaan tuhonneen paikan vuonna 733 tai 732 eaa. Eusebios käytti paikasta nimeä Kammona kuvaillen sitä kyläksi *Legion* eli sittemmin Lajjunin kylän pohjoispuolella. Ristiretkeläiset tunsivat paikan nimellä *Caimont*. Historiallinen Jokneam on liitetty Tel Jokneamin Telliin nykyisen paikkakunnan vieressä.

Nykyinen Jokneam sai alkunsa, kun joukko juutalaisia siirtolaisia perusti Jokneamin mošavan vuonna 1935. Israelin itsenäistymisen jälkeen paikalle muutti suuri joukko uusia siirtolaisia, joille rakennettiin ensin väliaikaiseksi tarkoitettuja mutta pysyväksi muuttuneita asuntoja. Ensin siirtolaiset olivat riippuvaisia julkisista hankkeista työllistyäkseen, mutta lopulta huomattava osa heistä oli työllistynyt paikalliseen teollisuuteen ja muille yksityisille aloille. Jokneam Illit perustettiin irrottamalla se viereisestä mošavasta vuonna 1950.

Väestö
------

Jokneam Illitin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 311. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 16 700 ja vuonna 1968 3 640.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 11 Ja-Kas*, s. 385. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. 1 2  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Yoqne'am Illit) Central Bureau of Statistics. Viitattu 25.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jokneam Illit** Wikimedia Commonsissa
**Miten menestyä vaivatta liike-elämässä** (*How to Succeed in Business Without Really Trying*) on yhdysvaltalainen musikaalinäytelmä, jonka on säveltänyt Frank Loesser ja kirjoittaneet Abe Burrows, Jack Weinstock ja Willie Gilbert. Se sai innoituksensa Shepherd Meadin vuonna 1952 ilmestyneestä parodisesta opaskirjasta *How to Succeed in Business Without Really Trying*. Musikaalin tarinassa nuori ja kunnianhimoinen J. Pierrepont Finch ylenee suuryrityksen organisaatiossa ikkunanpesijästä hallituksen puheenjohtajaksi opaskirjan avulla.

Musikaalin kantaesitys tapahtui 46th Street Theatressa New Yorkin Broadwaylla lokakuussa 1961, pääosissa Robert Morse ja Rudy Vallee. Musikaalista tuli hyvin suosittu ja ensimmäistä tuotantoa esitettiin 1 417 kertaa. Esitys voitti seitsemän Tony-palkintoa, New York Drama Critics’ Circlen palkinnon ja Pulitzer-draamapalkinnon.

Vuonna 1967 Morse ja Vallee esittivät pääosia myös musikaalista tehdyssä elokuvassa *Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa*. Vuonna 2011 musikaali otettiin Broadwaylla uudestaan ohjelmistoon, pääosassa Harry Potter -elokuvista kuuluisuuteen noussut Daniel Radcliffe.

Suomessa musikaalia on esittänyt ainakin Helsingin Kaupunginteatteri vuonna 1971, pääosassa Vesa-Matti Loiri, ja uudelleen syksyllä 2014, pääosassa Antti Lang ja ohjaajana Markku Nenonen.

Musikaalin alkuperäistuotantoon otettiin koreografiksi
tuntematon Hugh Lambert, jolle tehtävä kuitenkin osoittautui liian vaativaksi. Apuun tuli kuuluisa musikaalikoreografi Bob Fosse, joka kuitenkin hientotunteisesti halusi edistää Lambertin uraa nimeämällä tämän pääkoreografiksi, vaikka suunnittelikin valtaosan teoksen tansseista.

Lähteet
-------

1. ↑  "'How to Succeed in Business', 1961" Internet Broadway Database.
2. ↑  *Miten menestyä vaivatta liike-elämässä* Elonetissä.
3. ↑  Talvitie, Liisa: Vaivattoman hyvä musikaali. Miten menestyä vaivatta liike-elämässä -musikaali on parasta estolääkitystä alkavaan syksyyn. Apu 28.8.2014. Viitattu 17.11.2014.
4. ↑  Meri, Lauri: Anarkia hallitsee vanhaa musiikkikomediaa. Uudelleen esitettävä Miten menestyä vaivatta liike-elämässä on politiikan peilinä paikoitellen jopa hykerryttävän julkea. Helsingin Sanomat 29.8.2014. Viitattu 17.11.2014.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:How to Succeed in Business Without Really Trying
**Mitja Oranič** (3. huhtikuuta 1986 Tržič, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Oranič kilpaili olympialaisissa kahdesti, osallistui MM-kilpailuihin neljästi ja kilpaili maailmancupissa vuodet 2007–2004, osallistuen 95:een osakilpailuun.

Oranič osallistui vuosien 2010 Vancouverin ja 2014 Sotšin olympialaisiin. Vancouverissa hän oli normaalikilpailun 31:s ja suurmäenkilpailun 41:s. Neljä vuotta myöhemmin Sotšissa hän oli normaalimäen 37:s ja suurmäen 39:s.

MM-kilpailuissa Oranič oli mukana vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2013. Paras henkilökohtainen tulos oli 2009 suurmäenkilpailun 24:s tila.

Paras tulos yksittäisestä maailmancupin osakilpailuista tuli kaudella 2008–2009, kun hän oli Itävallan Seefeldissä järjestetyn kilpailun kymmenes. Parhaimmillaan hän oli maailmancupissa 33:s kaudella 2012–2013.

Lähteet
-------

* Mitja Oranič bio, stats and results *sports-reference.com*. Sports Reference LLC.  Arkistoitu 18.12.2012. Viitattu 20.2.2016. (englanniksi)
* Oranic, Mitja − Biographie *data.fis.ski*. Fédération Internationale de Ski. Viitattu 21.2.2016. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  sport-reference.com
2. 1 2 3 4 5 6 7  data.fis.ski
Hopeajuovasardiini (*Limnothrissa miodon*)
**Kapenta** on paikallinen yhteisnimitys kahdelle Karibajärvessä ja Cahora Bassassa elävälle pienelle, planktonia syövälle sillikalalajille (hopeajuovasardiini (*Limnothrissa miodon*) ja järvihaili (*Stolothrissa tanganicae*)). Ne ovat peräisin Itä-Afrikan Tanganjikajärvestä.

Kapenta muodostaa tärkeän proteiinilähteen paikallisille asukkaille, ja kuivattuna sitä voidaan markkinoida myös laajalla alueella tekojärvien ympäristössä.

Kapentasaaliit ovat supistuneet 1970-luvulta alkaen. Ilmiö on kiihtynyt 2000-luvulla ylikalastuksen ja järvissä lisääntyvien petoäyriäisten takia.

Cahora Bassan kapentasaalis ylitti 12 000 tonnia vuosina 2005–2006, mutta pieneni seitsemän tonniin jo vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Post-harvest handling of Kapenta FAO. Viitattu 8.11.2014.
2. ↑  Zimbabwe: The kapenta crisis  2014. African Fisheries. Viitattu 8.11.2014.
3. ↑  Mozambique: Cahora Bassa Fishery Earns Five Million Dollars a Year All Africa. Viitattu 8.11.2014.
**Jaakko Markus Huitsi** (s. 22. lokakuuta 1974 Loppi*lähde?*) on suomalainen iskelmälaulaja ja valmistunut lähihoitajaksi 1996. Hän toimi pitkään ammattimuusikkona ja voitti lukuisia iskelmäkilpailuja. Sittemmin hän kuitenkin murhasi hoidettavansa ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.

Ura
---

Huitsi osallistui vuonna 1990 ensimmäiseen laulukilpailuunsa, Tähtisolisti-kilpailuun, jossa hän selviytyi loppukilpailuun asti. Vuonna 1999 hän osallistui Arkkiviisut-laulukilpailuihin ja iskelmän Suomen-mestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui loppukilpailussa toiselle sijalle. Vuonna 2000 Huitsi kruunattiin Lavatähtiprinssi-kilpailun voittajaksi, ja hän teki ensimmäisen levytyssopimuksensa Burning Floor -yhtiön kanssa.

Vuonna 2001 Huitsi voitti iskelmän SM-kilpailuissa yleisönsuosikki-äänestyksen ja sai Iskelmäprinssin tittelin. Syyskuussa 2002 julkaistu promo-single "On kaipuu mulla" nousi paikallisradioiden top 20 -listalla kuudenneksi ja *Tätä Suomi tanssii* -listalla kymmenen parhaan joukkoon. Monilla radiokanavilla kappale nousi myös vuoden soitetuimmaksi iskelmäksi. Hän pääsi esittämään singlen nimikappaleen myös TV2:n *Saanko luvan* -ohjelmassa syyskuussa 2002. Huitsin taakse kerättiin pian oma tanssiorkesteri Nevada, jonka kanssa hän esiintyi vuodesta 2003 lähtien.

Huitsin esikoisalbumi *Markus Huitsi* julkaistiin helmikuussa 2005. Albumilta nousivat listoille kappaleet "Kertoisinko", "Onko elämää jälkeen rakkauden" ja "Vapaa". "Kertoisinko" oli myös vuoden soitetuin kappale joidenkin paikallisradioiden listoilla.

Henkirikostuomio
----------------

Huitsi tuomittiin Päijät-Hämeen käräjäoikeudessa lokakuussa 2017 faninsa murhasta elinkautiseen vankeuteen. Hän toimi monisairaan uhrinsa lähihoitajana ja henkilökohtaisena avustajana. Hän löi tätä vuoden 2017 maaliskuussa 66 kertaa veitsellä.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Markus Huitsi*  (2005)

Lähteet
-------

1. 1 2  Entinen iskelmälaulaja Markus Huitsi tuomittiin elinkautiseen murhasta *Ilta-Sanomat*.  9.10.2017. Viitattu 9.10.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Pohjoisten Salomonsaarten tasavalta** oli tunnustamaton valtio, joka oli olemassa noin kuuden kuukauden ajan nykyisellä Bougainvillen autonomisella alueella.

Itsenäisyys julistettiin yksimielisesti 1. syyskuuta 1975 Papuan ja Uuden-Guinean territoriosta, joka oli saamassa itsenäisyyden 16. syyskuuta. Pian itsenäistymisen jälkeen jännitteet lisääntyivät ja 1975-luvun puolivälissä Papua-Uusi-Guinea lähetti mellakkapoliisijoukon palauttamaan järjestyksen. Sen aikainen neuvoston puheenjohtaja John Momis tuomitsi toimet hyökkäyksenä.

Saaren turvallisuuden aiheuttamat huolenaiheet ja tasavallan epäonnistuminen kansainvälisen tunnustuksen saamisessa johtivat neuvotteluihin Papua-Uuden-Guinean hallituksen ja separatistijohtajan välillä. Sopimus saatiin tehtyä elokuussa 1976. Alueen uudeksi nimeksi tuli Pohjoisten Salomonsaarten provinssi.

Lähteet
-------

1.

2.The Bougainville independence referendum: Assessing the risks and challenges before, during and after the referendum by Jo Woodbury January 2015; Commonwealth of Australia

3.Other People's Wars: A History of Australian Peacekeeping; Peter Londey; Allen & Unwin, 2004; Laracy 'Bougainville secessionism'
**Kapeasalmi** (myös **Kapiasalmi**) on kylä ja rautatieasema Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kapeasalmi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa. Kapeasalmen rautatieasema sijaitsee Pietari–Hiitola-radalla.

Kapeasalmi sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan pohjoisosassa Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän pohjoisrannalla noin neljä kilometriä Käkisalmen kaupungista luoteeseen. Kapeasalmen kylä käsitti Uskinsaaren eteläosan, Suur- ja Pien Vasikkasaaren, joukon pienempiä saaria ja pienen osan mannerta Suotniemen kylän pohjoispuolelta. Kylään kuului myös pieni erillisalue Suotniemen ja Kaukolan Järvenpään kylien rajalta. Kapeasalmen naapurikyliä olivat pohjoisessa Kaukolan kuntaan kuuluneet Uskinsaari ja Takavesi nimisen Vuoksen lahden toisella puolella Variksela, idässä Käkisalmen kaupunki, etelässä Suotniemi ja lännessä Kaukolan puolella Hyypölä ja Järvennpää.

Väestö ja elinkeinot
--------------------

Vuonna 1920 Kapeasalmessa oli 66 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 64. Kapeasalmen vähäinen asutus oli keskittynyt kylän länsiosaan Uskinsaareen Hiitola–Pietari-radan eteläpuolelle. Ennen talvisotaa Kapeasalmi oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä.

Historia
--------

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

Lähteet
-------

* Kuujo, Erkki, Puramo, Eino & Sarkanen, J.: *Käkisalmen historia*, s. 934-940. Lahti: Käki-säätiö, 1959.

### Viitteet

1. 1 2  Kuujo 1959, s. 946
2. 1 2 3  Pekkanen, Risto, Martimo, Pentti & Tiittanen, Jyrki: *Kielletyt kartat 2, Luovutetun Karjalan kylät ja tilat*, s. 64, 123 ja 140. Helsinki: AtlasArt, 2007. ISBN 978-952-5671-03-2.
3. ↑  Kuujo 1959, s. 898

Käkisalmen maalaiskunnan kylät
Alapuusti • Haminanniitty • Hirvisaari • Joensuu • Kapeasalmi • Marjalanniemi • Norsjoki • Näpinlahti • Ostamo • Porkanniemi • Pärnä • Pörtsykkä • Sakkali • Suotniemi • Tenkalahti • Vuohensalo • Yläpuusti
Nijolė Ambrazaitytė (2008)
**Nijolė Ambrazaitytė** (21. helmikuuta 1939 Burokai – 27. marraskuuta 2016) oli liettualainen oopperalaulaja ja poliitikko. Hän oli mukana allekirjoittamassa 11. maaliskuuta 1990 julistusta, jolla Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan korkein neuvosto ilmoitti eroavansa Neuvostoliitosta ja palauttavansa näin maan itsenäisyyden.

Elämänvaiheita
--------------

Ambrazaitytėn vanhemmat pakenivat toisen maailmansodan aikana ensin Saksaan ja myöhemmin Kanadaan. Tytär jäi asumaan isovanhempien luokse maaseudulle Raseiniain alueelle. Hänet karkotettiin Siperiaan vuonna 1948, ja hän pääsi takaisin Liettuaan vuonna 1956. Samana vuonna hän aloitti lauluopinnot Liettuan konservatoriossa. Hän osallistui ja menestyi laulukilpailussa Riiassa, Minskissä ja Bukarestissa.

Laulajanuransa Ambrazaitytė aloitti vuonna 1956. Hän esiintyi monissa eri oopperataloissa ympäri maailmaa ja teki 30 levytystä. Hänen roolejaan eri oopperoissa olivat muiden muassa Lola Cavalleria Rusticanassa, Amneris Aidassa ja Marina Minszek Boris Godunovissa. Hän esiintyi Neuvostoliitossa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Italiassa, Mongoliassa, Iso-Britanniassa ja Suomessa. Vuosina 1979– 1990 hän opetti laulua Liettuan konservatoriossa.

Ambrazaitytė valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuonna 1990 ja uudelleen vuosina 1992 ja 1996. Hän oli jäsenenä myös valtion eläkekomiteassa. Hänet palkittiin Gediminaksen ritarikunnan mitalilla merkittävästä elämäntyöstään vuonna 1996.

Lähteet
-------

1. ↑  Lithuania – 11 March 1990  2015. Artlora.  Arkistoitu 15.4.2018. Viitattu 15.04.2018.
2. 1 2  Nijole Ambrazaityte (Mezzo-soprano) – Short Biography *Bach Cantatas Website*. Viitattu 15.04.2018.
3. ↑  Member of the Seimas 1996–2000 Seimas of the Republic of Lithuania. Viitattu 1.11.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Nijolė Ambrazaitytė Discography at Discogs (englanniksi)
* Youtube: Nijolė Ambrazaitytė sings Aldona‘s aria from 'I Lituani' by Ponchielli

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| "One Night"MK & Sonny Fodera ft. Raphaella |
| --- |
| Singlen "One Night" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 15. marraskuuta 2019 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tuottaja(t) | MK, Sonny Fodera |
|  Tyylilaji | house |
|  Kesto | 02.41 |
|  Levy-yhtiö | Ultra Music |
| MK:n muut singlet |
| "There for You"2019 | "One Night"2019 |  |

**One Night** on yhdysvaltalaisen DJ-tuottajan MK:n ja brittiläisen DJ-tuottajan Sonny Foderan musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja Raphaella. Sen julkaisi Ultra Music digitaalisesti ladattavana singlenä 15. marraskuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet MK, Fodera ja Raphaella, joista kaksi ensimmäistä myös tuottivat sen. Kappaleen lyriikkavideo julkaistiin MK:n YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.

"One Night" on päässyt toistaiseksi listoille ainoastaan Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Britanniassa sen paras saavutus on singlelistan sija 51. ja Yhdysvalloissa puolestaan Billboardin Hot Dance/Electronic Songs-listan sija 28. MK ja Raphaella ovat esittäneet kappaleen livenä muun muassa Brixton Academyssä Lontoossa uutenavuotena 2019-20.

Lähteet
-------

1. 1 2  One Night (feat. Raphaella) – Single by MK & Sonny Fodera on Apple Music *music.apple.com*.
2. ↑  MK & SONNY FODERA – ONE NIGHT (FEAT. RAPHAELLA) *melodicnation.co.uk*.
3. ↑  MK & Sonny Fodera Featuring Raphaella ‎– One Night *discogs.com*.
4. ↑  MK, Sonny Fodera - One Night (Lyric Video) ft. Raphaella *youtube.com*.
5. ↑  MK & SONNY FODERA FT RAPHAELLA - ONE NIGHT *officialcharts.com*.
6. ↑  MK on Billboard *billboard.com*.
7. ↑  MK x Raphaella perform 'ONE NIGHT Live @ Brixton Academy London *youtube.com*.
**Liikutukset** ovat lestadiolaisen herätysliikkeen piirissä esiintyvä hurmosilmiö. Ensimmäisen kerran se esiintyi lestadiolaisen alkuheräyksen aikana Kaaresuvannossa 1845. Liikutuksissaan oleva ihminen voi esimerkiksi hyppiä, taputtaa käsiään ja huutaa "Kiitos, Jeesus!" autuaallisen tunteen vallassa. Seuroissa esiintyvien liikutusten vuoksi lestadiolaisia pilkattiin hihhuleiksi, mutta herätysliikkeen keskuudessa ilmiötä pidettiin Jumalan armon merkkinä. Liikutuksia pidettiin 1800-luvulla ajoittain kirkkopahennuksena. Kirkossa liikutuksiin tulleita lestadiolaisia voitiin rangaista sakoilla, häpeäpenkissä tai jalkapuussa istuttamalla sekä lyhyellä vankeudella. Lars Levi Laestadius puolusti julkaisemassaan Huutavan ääni korvessa-lehdessä heränneiden liikutuksia:

> »Siveät fariseukset eivät voi sietää lasten huutoja Vapahtajan kunniaksi eivätkä he voi sietää katuvien vaimojen parannuksen kyyneleitä. Se tekee vanhalle aatamille niin kipeää, että hänen täytyy lähteä ulos. Mutta tätäkö kirkkolaki sanoo kirkkopahennukseksi?»   
> (Seppo Lohi: Sydämen kristillisyys, sivu 383)
> 
>
**Liikkuvat lapset** on suomalainen rockyhtye, joka julkaisi 1980-luvulla kolme LP-levyä ja muutaman singlen. Yhtye teki paluun vuosituhannen vaihteessa ja julkaisi albumin vuonna 2011.

Diskografia
-----------

### *Liikkuvat Lapset*

1983 Emppu Records (omakustanne)

Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Kai Amberla (kitara), Harri Siivonen (basso), Jari Kauppinen (kitara), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja Pekka Eskelinen (rummut).

Kappaleet
* Mannertenvälinen
* Oodi miehelle
* Naamiot
* Tahdon...
* Paras ystäväni
* Minne menit
* Outo vieras
* Kuutamosuu

### *Viettelyksen vaunu*

1985 EMI

Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Pekka Eskelinen (lyömäsoittimet), Olli Kauniskangas (kitara), Harri Siivonen (basso), Heikki Kylä-Utsuri (koskettimet), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja T. T. Oksala (Fairlight).

Tuotantopäällikkö: Pedro Hietanen. Tuottaja: T. T. Oksala.

Kappaleet
* Viettelyksen vaunu
* Silta
* Viva!
* Huomenna hän tulee
* Oudon vieraan paluu
* Lahjaksi annetut maailmat
* Siegfrid
* Käytävässä hiljaisuus
* Liian monta yötä
* Salama

### *Kakarakosto*

1986 EMI

Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Pekka Eskelinen (lyömäsoittimet ja hanuri), Olli Kauniskangas (kitarat), Harri Siivonen (basso), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja T. T. Oksala (koskettimet). 

Kappaleet
* Kasvot kuin kello
* Yksin
* Kakarakosto
* Varjokuvat
* Olen apina
* Kuiskaus rajalla
* Harhaan
* Ystävä
* Myrskytuuli
* Muhoksen suora
* Komeetta
* Palavat sillat

### Palavat sillat - Soinen maa 1983 - 1999 2CD

2010 EMI 

Kokoelma. Kaikki julkaistut kappaleet vuoteen 1999 asti.

### *Murhe ja melankolia*

2011 Stupido Records

Tuottaja: Jani Lankinen & Liikkuvat Lapset

Kappaleet
* Aikojen alus
* Piru irti Jukebox
* Vieras ja levoton
* Päivähoitoon
* Kuilu
* Ihan kauhea ikävä
* Savumaa
* Punaposkinen
* Amon-Ra
* Patsas postissa
* Sumussa

### *Kuvia sinusta*

2013 Stupido Records

Tuottaja: Jani Lankinen

Kappaleet
* Juova taivaalla
* Saaren taikaa
* Kuvia sinusta
* Kellot

Aiheesta muualla
----------------

* Liikkuvien lasten esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
*Two Treatises of Government*.
**Two Treatises of Government** ("Kaksi tutkielmaa hallinnosta", koko nimi *Two Treatises of Government: In the former, The false Principles, and Foundation of Sir Robert Filmer And his Followers, are Detected and Overthrown. The latter is an Essay concerning the True Original, Extent, and End of Civil-Government*) on John Locken poliittista filosofiaa käsittelevä teos, jonka hän julkaisi ilman tekijännimeä vuonna 1689. Se on toinen Locken pääteoksista teoksen *An Essay Concerning Human Understanding* ohella. Teoksen kahta tutkielmaa käsitellään usein erikseen, vaikka Locke ei julkaissutkaan niitä erillisinä. Toinen tutkielma on suomennettu nimellä **Tutkielma hallitusvallasta**, ensimmäistä ei ole suomennettu. Toista tutkielmaa pidetään usein klassisen liberalismin perustaviin teksteihin kuuluvana.

Locke sanoo teoksen esipuheessa, että sen tavoitteena oli oikeuttaa Vilhelm III Oranialaisen nousu Englannin valtaistuimelle mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1688. Nykyinen tutkimus on osoittanut, että suurin osa teoksesta on kuitenkin valmistunut jo vuosina 1679–1682. Se, että Locke olisi kirjoittanut vallankumouksen puolustuksen jo Kaarle II:n valtakaudella, asettaa teoksen hyvin radikaaliin valoon. Locke muokkasi tekstiä vielä ennen julkaisua.

Kirjallisuutta
--------------

* Locke, John: *Tutkielma hallitusvallasta. Tutkimus poliittisen vallan oikeasta alkuperästä, laajuudesta ja tarkoituksesta*. (Second Treatise of Government. An Essay Concerning the True Original, Extent, and End of Civil Government, 1689.) Suomennos ja esipuhe: Mikko Yrjönsuuri. Helsinki: Gaudeamus, 1995. ISBN 951-662-640-8.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Two Treatises of Government*** (englanniksi)

* Koikkalainen, Petri: Poliittisen vallan jäljillä. *Niin & näin* 2/1996
* Locke, John: Second Treatise of Government (Arkistoitu – Internet Archive). Project Gutenberg. (englanniksi)
* Locke, John: Second Treatise of Government. (englanniksi)
**Prohladnyi** (ven. Прохла́дный) on kaupunki Kabardi-Balkariassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuorten juurella Terekiin laskevan Malkajoen rannalla 56 kilometriä Naltšikista koilliseen. Kaupunki on Prohladnyin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Siellä haarautuvat Mineralnyje Vodyyn, Mozdokiin ja Groznyiin johtavat rautatiet (Prohladnyin asema). Asukkaita oli 59 601 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa 1700-luvulla syntyneestä Prohladnoin kasakkakylästä. 1860-luvulla sen kautta rakennettiin Donin Rostovin ja Vladikavkazin välinen rautatie. Vuonna 1937 Prohladnyi sai kaupungin aseman. Nykyään se on Kabardi-Balkarian toiseksi suurin kaupunki ja huomattava teollisuuskeskus. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus ja metallinjalostus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 16.2.2014. (venäjäksi)

### Muut lähteet

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 363. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prohladnyi**.
* Prohladnyin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Kabardi-Balkarian vaakuna**Kabardi-Balkarian kaupungit**
Kabardi-Balkarian lippuKabardi-Balkarian lippu
**Pääkaupunki: Naltšik**  

Baksan | Maiski | Nartkala | Prohladnyi | Terek | Tšegem | Tyrnyauz

Kabardi-Balkarian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Baksan* •
Baksan •
Elbrus •
Lesken •
Maiski •
*Naltšik* •
*Prohladnyi* •
Prohladnyi •
Terek •
Tšegem •
Tšerek •
Urvan •
Zolskoje
**Project Blue Book** (suom. *Projekti sininen kirja*) oli Yhdysvaltain ilmavoimien ufotutkimusten sarja 1952–1969. Projektin tarkoitus oli selvittää, ovatko ufot uhka Yhdysvaltain kansalliselle turvallisuudelle, ja myös kerätä tieteellistä tietoa ufoista. Blue Bookin tieteellisenä neuvonantajana toimi tähtitieteen professori J. Allen Hynek.

Liikemies ja siviililentäjä Kenneth Arnold ilmoitti kesäkuussa 1947 nähneensä yhdeksän suurella nopeudella liikkuvaa objektia Mount Rainierin yläpuolella. Kun raportit Arnoldin kokemuksista levisivät ja käynnistävät ufoaallon, Yhdysvaltain ilmavoimat aloittivat 1948 havintojen tutkimisen, operaatio Signin. Seuraavana vuonna tätä seurasi Project Grudge. Nämä tutkimukset johtivat Project Blue Bookin perustamiseen vuonna 1952.

Project Blue Bookista tuli Yhdysvaltain hallinnon pitkäikäisin ufotutkimus. Seuraavien 17 vuoden aikana se keräsi 12 618 ufohavaintoa ja vastaavaa tapausta. Näistä yli 90 prosenttia luokiteltiin "tunnistetuiksi", eli havainnot selittyivät esimerkiksi tunnetuilla tähtitieteellisillä ilmiöillä tai ihmisen toiminnalla. Noin 700 tapausta jäi kuitenkin "tunnistamattomiksi". Ilmavoimat pyysivät vuonna 1966 toista komiteaa tutkimaan tarkemmin 59 ufohavaintoa. Edward Condonin johtama komitea julkaisi 1968 niin sanotun Condonin raportin. Se suositteli ilmavoimia lopettamaan ufotutkimukset, ja Project Blue Book lakkautettiinkin seuraavana vuonna.

Katso myös
----------

* Ufoaalto
* Ufojen luokittelu

Lähteet
-------

1. 1 2  Project Blue Book *History.com*. A&E Television Networks, LLC. Viitattu 22.8.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Project Blue Book -arkisto (englanniksi)
* Project Blue Book in FBI's FOIA reading room (englanniksi)
**Pühtitsan nunnaluostari** (vir. *Kuremäe Jumalaema Uinumise nunnaklooster*) on luostari Koillis-Virossa Alutagusen kunnan Kuremäen kylässä. Luostarin perusti vuonna 1891 Vironmaan kuvernööri Sergei Šahovskoi, ja sen yleissuunnitelman laati arkkitehti Mihhail Preobraženski. Luostarin perustaminen liittyi tuolloin harjoitettuun venäläistämispolitiikkaan. Nykyisin luostari on turistikohde, jossa on noin 160 nunnaa. Paikalliset pitävät läheisen lähteen vettä pyhänä.

Historia
--------

Luostarialuetta ympäröivä muuri.
Aleksanteri Nevskin katedraalin rakennuttaminen liittyi 1800-luvun lopun venäläistämispolitiikkaan. Aleksanteri III:n valtakauden luterilaisuuden vastaiseen politiikkaan vaikutti etenkin pyhän synodin yliprokuraattori Konstantin Pobedonostsev, jonka mielestä vain ortodoksit olivat todellisuudessa uskollisia valtiovallalle ja luterilainen kirkko muodosti näin hidasteen Baltian sulauttamisessa muuhun valtakuntaan. Vironmaan kuvernööri Sergei Šahovskoi oli erityisen aktiivinen venäläistämisen kannattaja ja myös hän piti uskonnon roolia oleellisena venäläistämisprosessin kannalta. Nykyisen nunnaluostarin paikalla lienee ollut ortodoksinen kappeli jo 1600-luvulla, mutta Šahovskoi perusti varsinaisen luostarin vasta vuonna 1891, jonne hänet myös myöhemmin haudattiin. Samana vuonna aloitettiin luostarialueen suuret rakennustyöt. Alueen yleissuunnitelman laati arkkitehti Mihhail Preobraženski. Luostarin pääkirkko valmistui vuosina 1908–1910. Luostari menetti suuren osan maistaan vuoden 1919 maareformin yhteydessä, ja se myös alistettiin Viron ortodoksiselle kirkolle. Vuonna 2007 luostarissa asui noin 160 nunnaa, jotka vastasivat luostarin restauroinnista, peltotöistä, puiden hakkuusta ja ikonimaalauksesta. Luostari kuuluu Moskovan patriarkan alaisuuteen.

Rakennukset
-----------

Pyhä lähde.
Luostarialueen ytimen muodostaa kirkko, johon mahtuu 1 200 henkilöä. Ortodoksisille kirkoille tyypillisesti sen sisätilat on koristeltu kullalla. Kirkossa on Jumalanäidin ikoni, jonka löysi tarinan mukaan eräs paimen tammen alta läheisen lähteen viereltä. Lähteen vettä pidetään pyhänä. Pääkirkon lisäksi alkuperäiseen luostariin kuului viisi puista asuinrakennusta ja puukirkko. Rakennuksia ympäröi kivimuuri, jossa on vanhavenäläiseen tyyliin rakennettuja torneja. Toisen maailmansodan jälkeen alueelle on rakennettu myös uusia puisia ja tiilistä rakennettuja rakennuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zetterberg, Seppo: *Viron historia*, s. 454-456. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203.
2. 1 2 3  13849 Kuremäe kloostri hooned, territoorium, piirdemüür, 1892-1910 *Kultuurimälestiste register*. Muinsuskaitseamet. Viitattu 2.3.2018. (viroksi)
3. 1 2  Kuremäen luostari henkii mystiikkaa *Yle uutiset*. Yleisradio. Viitattu 2.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pühtitsan nunnaluostari** Wikimedia Commonsissa
Hannah Morrison by Petra Hajská (1838)
**Hannah Morrison** on alankomaalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano.

Elämä
-----

### Opinnot

Morrison syntyi Alankomaissa skotlantilais-islantilaiseen perheeseen ja opiskeli vuosina 1998–2004 laulamista sekä pianonsoittoa Maastrichtin musiikkiakatemiassa. Saatuaan diplominsa hän siirtyi Kölnin musiikki- ja tanssikorkeakouluun. Vuoden 2009 alussa hän siirtyi professori Barbara Schlickin opetukseen, joka johti konserttiesiintyjän tutkinnon suorittamiseen. Samoihin aikoihin Morrison suoritti musiikin maisterin tutkinnon esiintymisessä Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa professori Rudolf Piernayn ohjaamana. Lisää oppia hän sai vielä mestarikursseilta, joita pitivät Evelyn Tubb, Anthony Rooley, Barthold Kuijken, Andrew Lawrence-King, Thomas Allen, Kiri Te Kanawa ja Matthias Goerne.

### Ura

Morrison on kysytty solisti sekä oratorioesiintyjänä että yksinlaulujen tulkitsijana. Hän on ollut läheisessä yhteistyössä Sir John Eliot Gardinerin kanssa; tämän johdolla Morrison debytoi esittämällä Wolfgang Amadeus Mozartin sovituksen Georg Friedrich Händelin teoksesta *Alexander's Feast* Salzburgin festivaalilla vuonna 2013. Samana vuonna Morrison esiintyi vierailijana konserttisaleissa Barcelonassa, Kölnissä, Lontoossa (BBC:n nauhoittamana), Luzernissa, Pariisissa, Pisassa, Leipzigin Bachfestillä ja Aldeburghin festivaalilla (teoksilla *Johannes-passio*, BWV 245, ja *H-mollimessu*, BWV 232, Johann Sebastian Bach). Morrison esiintyi vuonna 2013 myös BBC Promsilla. Hän on Bachin ja Händelin teosten ohella tulkinnut muun muassa Claudio Monteverdin, Robert Schumannin ja Johannes Brahmsin tuotantoa. Hän on levyttänyt muun muassa Felix Mendelssohn-Bartholdyn lauluja Hyperion-levymerkille.

Morrison on esiintynyt säännöllisesti vierailijana Paul Agnewin ja William Christien johtaman Les Arts Florissants -kokoonpanon kanssa. Yksinlauluresitaaleissa hän on tehnyt säännöllisesti yhteistyötä eteläafrikkalaisen pianisti Lara Jonesin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bach-Cantatas.com: Hannah Morrison (Soprano)

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Hannah Morrison (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hannah Morrison** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Jokelan sosiaali- ja terveysasema** on Tuusulan Jokelan taajamassa toimiva kunnallinen terveysasema.

Toimintansa kehittämiseksi Tuusulan terveysasemien kullekin asiakkaalle nimettiin alkuvuonna 2019 hänen asioistaan vastaava yhteyshenkilö hoitotiimistä. Kun asiakas tuntee tarvitsevansa hoitoa, hän ottaa yhteyttä yhteyshenkilöönsä. Hänen koordinoimanaan asiakkaan tarpeita paremmin vastaava hoito päästään aloittamaan nopeammin. Tällä lähestymisellä kiireettömän terveydenhoidon aiempi keskimäärin 28 vuorokauden jono saatiin käytännössä poistettua alkuvuoden 2019 aikana. 

Jokelan terveysasema (Opintie 1) palvelee akuuttipotilaita arkisin kello 8-16 (perjantaisin 8-15.30); kesälomakaudella toimipisteen lääkäri- ja sairaanhoitajien vastaanotto voi olla muutaman viikon ajan kiinni jolloin Etelä-Tuusulan sosiaali- ja terveysasema vastaa palvelujen tuottamisesta. Muina aikoina terveydenhuollon akuuteissa tilanteissa asukkaita palvelee Hyvinkään sairaalan yhteydessä toimiva Hyvinkää Akuutti (Sairaalankatu 1).

Jokelan, kuten muidenkin Tuusulan terveysaseman palvelut ovat kuuluneet 1. tammikuuta 2019 lähtien Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymänä (Keusote) tunnetun usean kunnan yhteisen yhtymän vastuulle. Keusotessa ovat mukana Hyvinkää, Järvenpää, Mäntsälä, Nurmijärvi, Pornainen ja Tuusula. Vuoden Vuoden 2023 alusta Keusoten alue muodostaa Keski-Uudenmaan hyvinvointialueen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuusulan karttapalvelu (Kunnanosajaon saa esille karttapalvelun vasemman laidan valikosta Aluejaot-kohdasta ja terveysasemien sijainnin Palvelut-kohdan Terveyspalvelut-kohdasta) Tuusulan kunta, tuusula.fi. Viitattu 5.6.2019.
2. ↑  Arkistoitu kopioSosiaali- ja terveysasemat Tuusulan kunta, tuusula.fi.  Arkistoitu 1.10.2017. Viitattu 5.6.2019.
3. ↑  Arkistoitu kopioHyrylän, Jokelan ja Kellokosken terveysasemien uusi toimintamalli nopeuttaa hoitoon pääsyä Keski-Uudenmaan sote -kuntayhtymä via Hyvinkään kaupunki, hyvinkaa.fi.  Arkistoitu 30.5.2019. Viitattu 5.6.2019.
4. ↑  Arkistoitu kopioTerveyspalvelut Tuusulan kunta, tuusula.fi.  Arkistoitu 1.10.2017. Viitattu 5.6.2019.
5. ↑  Hyvinkää Akuutti Järvenpään kaupunki, jarvenpaa.fi. Viitattu 5.6.2019.
6. ↑  Arkistoitu kopioSote ihmisen kokoiseksi Keski-Uudenmaan sote -kuntayhtymä via Hyvinkään kaupunki, hyvinkaa.fi.  Arkistoitu 11.5.2019. Viitattu 31.5.2019.
James Greenwood.
**James Greenwood** (1831 Lontoo – 11. elokuuta 1927 Catford) oli englantilainen kirjailija ja toimittaja.

Toimittajana työskennellyt Greenwood kirjoitti lastenkirjoja ja köyhälistön kuvauksia. Hänen kertomuksensa *Pieni ryysyläinen* (*The True History of a Little Ragamuffin*, 1866) käännettiin vuonna 1884 venäjäksi ja julkaistiin uusintapainoksina noin 40 kertaa. Sen aiheena ovat Lontoon köyhien lasten surulliset kohtalot. Kotimaassaan Greenwood joutui täysin unohduksiin.

Suomennettu teos
----------------

* *Pieni ryysyläinen*. Uudelleen kertoneet Tatjana Bogdanovitš ja Kornei Tšukovski. Suom. Hilkka Mäkelin. Petroskoi: Kirja, 1936 (1937).

Lähteet
-------

1. 1 2  James Greenwood *Spartacus Educational*. Viitattu 1.4.2021.
2. ↑  Greenwood James *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 1.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Työaikalautakunta** oli aiemmin Suomessa valtion lautakunta työaika-asioiden valmistelua varten.

Toiminta ja kokoonpano
----------------------

Työaikalautakunta asetettiin valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1919. Lautakunnan tehtävänä oli valmistella asioita, jotka koskivat kahdeksan tunnin työajasta annetussa laissa mainittuja poikkeuksia työaikalain mukaisesta työn järjestelystä sekä vaadittaessa antaa lausuntoja muistakin lain soveltamisalaa koskevista kysymyksistä.

Lautakunnan asetti valtioneuvosto aina vuodeksi kerrallaan. Lautakunnassa oli kuusi jäsentä, joista puheenjohtajan ja varapuheenjohtaja tuli olla puolueettomia lakimiehiä sekä neljästä muusta jäsenestä kahden olla työnantajien ja kahden työntekijöiden edustajia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakkila, Esko (toim.): "Työaikalautakunta", *Lakiasiain käsikirja*, s. 1152. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Valtioneuvoston päätös työaikalautakunnasta (28.5.1919)
2. ↑  Laki kahdeksan tunnin työajasta (27.11.1917), 12 §.
Järjestön lippu
**Kaukasian emiraatti** (tšetšeeniksi Имарат Кавказ, *Imarat Kavkaz*, ven. Кавказский Эмират, *Kavkazski Emirat*) on 31. lokakuuta 2007 julistettu separatistinen valtio, joka määrittelee itseensä kuuluvan alueita Venäjän Pohjois-Kaukasiasta.
Emiraatin ovat määritelleet terroristijärjestöksi ainakin Venäjä,
YK,
Yhdysvallat
ja Britannia.

31. lokakuuta 2007 kansainvälisesti tunnustamattoman Itškerian separatistihallinnon tietotoimisto Chechenpress raportoi "presidentti" Doku Umarovin julistaneen Kaukasian emiraatin ja julistautuneen emiiriksi lakkauttaen näin Itškerian tšetšeenitasavallan ja sen presidentinviran. Umarov ilmoitti lakkauttaneen Itškerian presidentinviran, parlamentin ja hallituksen 11. joulukuuta 2007 ja nimenneen Tšetšenian yhdeksi emiraatin maakunnista.

Emiraatin väitetään jakautuvan seuraaviin maakuntiin (Vilayat)

* Vilayat Dagestan (Dagestan)
* Vilayat Noxçiyçö (Tšetšenia)
* Vilayat Ġalġayçö (Ingušetia)
* Vilayat Iriston (Ossetia)
* Vilayat Nogay steppe (Nogaiden asuma-alue Stavropolin aluepiirissa)
* Vilayat Kabarda, Balkar (Kabardi-Balkaria) ja Karatšayi (Karatšai-Tšerkessia)

Emiraatin aluejako kartalla.
Kaukasian emiraatin "asevoimiksi" kutsutaan "Kaukasian rintamaa" (Кавказский фронт), jonka väitetään olevan perustettu alun perin toukokuussa 2005. Sen kerrotaan jakautuvan pienempiin yksiköihin nimeltään jamaat (джамаат).

Emiraatin kansainvälisestä tiedotustoiminnasta vastaa suomalaisen Mikael Storsjön ylläpitämä Kavkaz Center -tiedotustoimisto.

Yhdysvaltain hallitus nimesi Kaukasian emiraatin terroristijärjestöksi toukokuussa 2011 ja lupasi Doku Umarovista 5 miljoonan US-dollarin palkkion. Umarov oli luokiteltu terroristiksi jo vuotta aiemmin.

Doku Umarovin kuoleman jälkeen emiraatin johtoon nousi maaliskuussa 2014 dagenstanilainen Ali Abu-Muhammad (Али Абу-Мухаммад), oikealta nimeltään Aliashab Kebekov (Алиасхаб Кебеков).

Marraskuusta 2014 merkittävä osa Kaukasian emiraatin johtajista on siirtynyt Isis-järjestön perustaman kalifaatin kannattajiksi. Kaikki Dagestanin ja kaikki Tšetšenian kapinallisjohtajat yhtä lukuun ottamatta ovat vannoneet uskollisuutta ISISille. Myös Ingušian emiiri on ilmaissut tukensa ISISille.

Katso myös
----------

* Pohjois-Kaukasian levottomuudet

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2  Dokka Umarov: Amir of the Caucasus Emirate abolishes the Cabinet of Ministers, the Parliament of the former C.R.I. *Kavkaz Center*.  11.12.2007. Viitattu 7.7.2010. (englanniksi)
6. ↑  Tsetseenitaistelijoiden nettisivustoa toimitetaan Suomesta käsin!.  *Hymy*, 2010, nro 5, s. 32. tiivistelmä. Viitattu 7.7.2010.
7. ↑  Doku Umarov: Dokka Umarov: Kavkaz Center is our Mujahideen website, the State website (Video) *Kavkaz Center*.  28.3.2009. Viitattu 7.7.2010. (englanniksi)
8. ↑  U.S. Designates North Caucasus Insurgency As Terrorist Organization, RFE/RL
9. ↑  Caucasus Emirate and Islamic State Split Slows Militant Activities in North Caucasus, Eurasia Daily Monitor Volume: 12 Issue: 29. February 13, 2015

Aiheesta muualla
----------------

* Video address by Dokku Umarov, SIA CHECHENPRESS, November 9, 2007
Vesimiehen symboli
Vesimies. Kuva 1400-luvun länsimaisesta astrologiakirjasta.
**Vesimies** (**Aquarius**) on 11. niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 300–330 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen 20. tammikuuta ja siirtyy seuraavaan, Kalojen merkkiin helmi­kuun 19. päivän aikoihin.

Merkki on saanut nimensä Vesi­miehen tähdistöstä, joka noin 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Vesi­miehen merkki vastaa suunnilleen Kauriin tähdistöä.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä vesi­mies (tai Vesi­mies) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.

Katso myös
----------

* Vesimiehen aika

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vesimies (Eläinradan merkki)** Wikimedia Commonsissa

  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat