recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henri Lloyd** (oik. *Henri-Lloyd Limited*) on brittiläinen vedenpitävien purjehdus- ja golfvaatteiden valmistaja. Se perustettiin 1963 Englannin Manchesterissa, jossa sen kotipaikka yhä on. Yrityksellä on noin 40 myymälää Britannian lisäksi muualla Euroopassa, Lähi-idässä ja Australiassa.

Henri-Lloyd Limited -yrityksen perustivat Angus Lloyd ja Henri Strzelecki. Puolalainen Strzelecki taisteli toisen maailmansodan aikana puolalaisjoukoissa, jotka osallistuivat muun muassa Bolognan vapauttamiseen Italiassa ja joista tuli sitten osa Britannian kahdeksatta armeijakuntaa. Sodan jälkeen Strzelecki asettui Manchesteriin, opiskeli tekstiilisuunnittelua ja hakeutui työhön alalle.

Paremmin "Mr. Henrinä" tunnettu Henri Strzelecki harrasti purjehdusta ja huomasi raskaiden öljykangastakkien ongelmat ulkovaatteina. Hän kiinnostui uudesta nailon-tekokuidusta ja alkoi kehittää siitä uudenlaisia vedenpitäviä vaatteita Angus Lloydin kanssa perustamassaan yrityksessä. He keksivät käyttää nailonia metallin sijasta myös vetoketjuissa, jolloin niiden korroosio-ongelmat poistuivat. Kiinnitykseen ja kiristykseen he alkoivat käyttää nopeatoimista tarranauhaa. He ottivat käyttöön myös uuden Gore-Tex-materiaalin testattuaan sitä ensin tuhansia tunteja avomeripurjehtijoiden käytössä.

Henri Lloydin purjehdustakit tulivat muodikkaiksi 1980-luvun puolivälissä, kun milanolaiset trenditietoiset nuoret alkoivat käyttää niitä ajaessaan skootterilla. Nuorukaisten vaatetukseen kuuluivat tuolloin myös Timberlandin purjehduskengät ja Levi’s 501-farkut. 1990-luvun puolivälissä Henri Lloyd esitteli Massimo Goggin suunnitteleman italialaishenkisen *Black Label* -malliston.

Henri Lloydin mallistoihin kuuluu nykyisin sekä miesten että naisten ulkoiluvaatteita sekä jalkineita. Henri Strzelecki sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan MBE-arvonimen vuonna 1985 ja kuoli 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edwards, Anna: Visionary pioneer behind Henri Lloyd brand and who was first to use Velcro in clothing dies aged 87, Daily Mail 28.12.2012, viitattu 2.1.2015.
2. ↑  Henri Lloyd (Arkistoitu – Internet Archive), Sail Tech Oy, viitattu 2.1.2015.
3. ↑  Roetzel, Bernhard: *Gentleman. A Timeless Fashion*, s. 205. Könemann, 1999. ISBN 3-8290-2029-5.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Henri Lloyd
**Yinindougou** on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Mafélé sijaitsee lähellä Norsunluurannikon rajaa 120 kilometriä Bougounista etelään. Kunnassa on 9 000 ja kylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Yinindougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Garalon, idässä Sibirilan ja lännessä Yanfolilan piirin Gouananin ja Koussan kuntiin sekä etelässä Norsunluurannikkoon. Kunnan alueella virtaavat Banin alkujoki Baoulé ja sen sivujoki Dégou. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 1200–1500 millimetriä ja kasvillisuus runsasta.

Kuntaan kuuluu 11 kylää.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkein viljelykasvi on puuvilla. Lisäksi viljellään seesamia, maapähkinää, viljaa ja juureksia. Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, kalastus, karjanhoito ja pienimuotoinen kaupankäynti.

Kunnassa toimii yksi julkinen koulu Maféléssa, seitsemän kyläkoulua ja viisi koraanikoulua. Maféléssa on terveyskeskus ja Narembougoussa synnytyslaitos. Muut palvelut sijaitsevat Manankorossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 30.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.3.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Yinindougou 2006-2010 *csa-mali.org*.  2006.  Arkistoitu 4.3.2012. Viitattu 30.3.2018.
**Ryōta Yamagata** (jap. 山縣 亮太 , s. 10. kesäkuuta 1992 Hiroshima) on japanilainen pikajuoksija, viestijuoksun olympiamitalisti. Hän on pituudeltaan 176 cm.

Yamagata saavutti Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 pronssia viestissä ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä neljänneksi. Kazanin universiadeissa 2013 hän saavutti hopeaa sekä 100 metrillä että pikaviestissä. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä. Saman vuoden Itä-Aasian kisoissa hän sai kultaa pikaviestissä ja hopeaa 100 metrillä.

Yamagata saavutti Incheonin Aasian kisoissa 2014 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä ja sijoittui kuudenneksi 100 metrillä. Hän juoksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 avausosuuden Japanin pikaviestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa Aasian ennätysajalla 37,60. Samojen kilpailujen 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin viestissä sekä pronssia 100 metrillä ennätystään sivunneella ajalla 10,00.

Yamagata on voittanut Japanin-mestaruuden 100 metrillä 2013 ja 2018.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,0010,00 | OsakaJakarta | 24. syyskuuta 201726. elokuuta 2018 |
| 200 m | 20,41 | Jokohama | 26. toukokuuta 2013 |

### Sisäradat

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,62 | Osaka | 13. maaliskuuta 2016 |

Lähteet
-------

1. ↑  Ryota Yamagata *sports-reference.com*.  Arkistoitu 14.12.2012. Viitattu 4.6.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ryota Yamagata JPN *tilastopaja.net*. Viitattu 4.1.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Abronimuusikko.
**Abronit** ovat akaninkielinen kansa Ghanassa ja Norsunluurannikolla. He asuvat Mustan-Voltan eteläpuolella Ghanassa ja Bondoukoun seudulla Norsunluurannikolla. Abroneja on 100 000 henkeä.

Abronit ovat 1400–1700-luvuilla kukoistaneen Bonon valtakunnan asukkaiden jälkeläisiä. He jakautuivat 1700-luvulla useiksi päällikkökunniksi, jotka kuuluivat 1870-luvulle saakka Ašantin liittokunnan alaisuuteen. 1880-luvulla eräät niistä liitettiin Samori Tourén mandinkavaltakuntaan.

Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, maniokki, taaro, maissi, fonio, hirssi, durra, maapähkinä, pavut, vihannekset, koolapuu ja öljypalmu. Nykyään viljellään myös kaakaota ja kahvia. Ruokavalio koostuu kasviksista ja lihasta. Tiiviit kylät muodostuvat puusta ja savesta rakennetuista neliskulmaisista ja harjakattoisista taloista. Perinteistä kenteasua käytetään vain juhlissa.

Perinteinen yhteiskuntajärjestys perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, matrilineaarisiin sukuihin ja patrilineaaristen ryhmien pohjalta syntyneeseen soturilaitokseen. Avioliitto virilokaalinen, polygynia, serkkuavioliitto, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä.

Suurin osa abroneista on sunnimuslimeja. Islamilaisen kulttuurin vaikutus on muista akaneista poiketen vahva. Lisäksi on katolisia tai protestantteja. Huomattava osa harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien palvontaa, noituutta ja taikuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 20. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
**Maria!** oli Maria Veitolan juontama Nelosella esitetty keskusteluohjelma.

Ensimmäinen *Maria!*-ohjelma lähetettiin 27. elokuuta 2008. Ohjelma oli 45 minuutin pituinen suora lähetys. Maria Veitolan lisäksi ohjelmassa esiintyi myös näyttelijä Hannele Lauri, joka esitti sketsihahmoa Röökimuija. Maria!-ohjelmassa lavalle vieraat toivat Lauri Taats sekä Diana Ball.

Röökimuija esiintyi ensimmäisellä kerralla *Maria!*-show’ssa 27. elokuuta 2008. Röökimuija haastatteli muun muassa vihreiden kansanedustajaa Janina Anderssonia lasten kasvatuksesta ja Isä Mitroa ortodokseihin liittymisestä.

Talk show’n ensimmäisessä jaksossa olivat vieraana muun muassa jääkiekkoilija Jarkko Ruutu ja suunnittelija Paola Suhonen. Ohjelmassa vierailivat myös muun muassa maahanmuutto- ja eurooppaministeri Astrid Thors, Johanna Tukiainen, vuoden 2009 tangokuningas Amadeus Lundberg sekä saksalainen coveryhtye The Baseballs.

Toimittaja ja JSN:n jäsen Pasi Kivioja luonnehti sarjamurhaaja Aino Nykopp-Kosken haastattelua *Maria!*-ohjelmassa vuonna 2011 "tv-journalismin pohjanoteeraukseksi".

Lähteet
-------

1. ↑  Maria! - Marian vieraat *nelonen.fi*.  Arkistoitu 14.3.2010. Viitattu 12.9.2013.
2. ↑  Kivioja, Pasi: Tappajat eivät kuulu viihdeohjelmiin *Suomen Kuvalehti*.  12.2.2014. Viitattu 7.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Maria! - Maria Veitolan talkshow - Nelonen.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Anne Maria Velin** (o.s. **Ahonen**, s. 1. kesäkuuta 1956 Kiuruvesi) on karkkilalainen runoilija ja opettaja. Häneltä on julkaistu kokoelmat *Hämärä kuin kuuntelisi* (Otava, 1996) ja *Valon reuna* (Otava, 1998).

Elämä ja tuotanto
-----------------

Mari Velinin isä oli kirjailija Erkki Ahonen. Mari Velin on asunut Karkkilassa 1960-luvulta lähtien. Hän on aiemmin työskennellyt perheensä maatilalla Karkkilan Haavistossa ja sittemmin opettajana peruskoulussa. Perheeseen kuuluvat aviomies ja kaksi aikuista lasta.

Elias-kirjailijasivuston haastattelussa Mari Velin kertoo kirjoittaneensa läpi elämänsä. "Runot uusintuvat, vaihtavat väriä ja muotoa moneen kertaan. Karsin ja pelkistän. Aiheet tulevat itsestään esille prosessissa, joka on enemmän kielen kuin teeman tähden." Velinin 1990-luvulla julkaistut kokoelmat saivat hyvän vastaanoton. Vuonna 2008 julkaistiin unkariksi suomalaisten naisrunoilijoiden kokoelma *Mikor felébredtem, nyár volt (r*), jossa mukana myös Mari Velin. Velin on ollut järjestämässä Karkkilassa runotapahtumia yhteistyössä Karkkilan kulttuuriyhdistys Lyytin kanssa.

Teokset
-------

* *Hämärä kuin kuuntelisi: Runoja*. Helsingissä: Otava, 1996. ISBN 951-1-14539-8.
* *Valon reuna: Runoja*. Helsingissä: Otava, 1998. ISBN 951-1-15704-3.
* *Mikor felébredtem, nyár volt (r)* 2008, antologia suomalaisten naisrunoilijoiden tuotantoa. Kääntäjä Ildiko Puzstai Varga. Kustantaja Napkút Kiadó Budapest, Unkari

Lähteet
-------

1. 1 2  Mari Velin *Elias-kirjailijat*.  20.10.2010 (haastattelu). Viitattu 11.5.2014.
2. 1 2 3  Pullinen, Kaarina: Rakkaudesta kouluun *Vihtijärvi.fi*.  29.5.2009.  Arkistoitu 28.12.2016. Viitattu 11.5.2014.
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Vaasan Lehti** oli Vaasassa vuosina 1880–1893 ilmestynyt sanomalehti.

Suomenmielisen *Vaasan Lehden* ja sen ruotsinkielisen sisarlehden *Wasa Tidningin* perustaja oli entinen *Vaasan Sanomien* toimittaja Waldemar Sandman. Sen myöhemmät toimittajat Niilo Kivinen ja Karl Alfred Lundqvist kuuluivat suomalaisuusliikkeen yhteiskunnallisesti radikaaliin siipeen. 1890-luvulla lehti hävisi kilpailun Ossian Ansaan paremmin toimitetulle *Pohjalaiselle*.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1 500 kappaletta vuonna 1891. Sen julkaisijana toimi Vaasan Painoyhtiö. Päätoimittajina työskentelivät Waldemar Sandman (1880–1888), Niilo Kivinen (1888–1889), Karl Alfred Lundqvist (1889–1891), Kaarlo E. Kahva (1891–1892) ja Kaarlo August Järvi (1892–1893).

Katso myös
----------

* Vaasan Lehti (1914–1915)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 117. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Vaasan Lehti digitoituna kansalliskirjastossa
**Patrik Nilsson** (s. 15. maaliskuuta 1982 Söderfors) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa Zorkia.

Nilsson on pelannut kuudet MM-kisat ja saavuttanut niissä kolme maailmanmestaruutta (2003, 2009, 2010). Vuoden 2010 MM-kisoissa Nilsson valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi. Näiden kisojen jälkeen hän oli kahden kauden ajan loukkaantuneena eikä osallistunut kaksiin seuraaviin MM-kisoihin.  Vuoden 2013 MM-kisoissa hän oli maalintekijätilaston kärkinimi 21 maalilla.  Kaikkiaan hän on pelannut 43 MM-ottelua ja tehnyt niissä 82 maalia.

Nilsson on ollut Ruotsin jääpallomestaruuden voittaneessa Sandvikenin joukkueessa kausilla 2001–2002 ja 2002–2003. Kaudella 2001–2002 Nilsson oli jääpallon maailmancupin voittaneessa Sandvikenin joukkueessa. Kausilla 2006–2007 ja 2007–2008 hän oli maalintekijätilastojen voittaja maalimäärillä 70 ja 94.  Hammarbyn riveissä hän on saavuttanut kolmannen mestaruutensa kaudella 2009–2010.

Syksyllä 2008 hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Venäjän Superliigan Kazanin joukkueeseen, mutta palasi takaisin Ruotsiin tukholmalaisen Hammarbyn riveihin kolmeksi seuraavaksi kaudeksi.  Nilsson oli voittamassa Maailman Cupia heti syksyllä 2009 Hammarbylle.  Syksyllä 2012 Nilsson siirtyi takaisin Venäjän liigaan – tällä kertaa Zorkin joukkueeseen. 

Patrik Nilsson on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaksi kertaa eli kausina 2006–2007 ja 2007–2008.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkueessa**

* MM-kultaa: 2003, 2009, 2010

**Seurajoukkueissa**

* Ruotsin mestari: 2002, 2003, 2010
* Maailman Cup-mestari: 2002, 2009

Lähteet
-------

* International Bandy Database

### Viitteet

1. ↑  Skyttekungen Nilsson har nya VM-mål i sikte  27.1.2013. Dagens Nyheter. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
2. ↑  Patrik Nilsson vann skytteligan  3.2.2013. World Bandy.com.  Arkistoitu 4.2.2015. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
3. ↑  SAIK - Historik Sandvikens AIK, Bandy.  Arkistoitu 26.2.2010. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
4. ↑  Patrik Nilsson klar för Hammarby!  8.6.2009. SvenskaFans.com. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
5. ↑  Hammarby vann World cup i bandy  18.10.2009. STV - TV Sport. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
6. ↑  Patrik Nilsson till Zorkij  19.4.2012. Dagens Nyheter. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
7. ↑  Årets man svenskbandy.se. Viitattu 6.2.2013, (ruotsiksi).
**Sumujen laituri** (*Le Quai des brumes*) on Marcel Carnén ohjaama ranskalainen runollista realismia edustava elokuva vuodelta 1938. Elokuva on sävyltään varjoisa ja surumielinen, ja sitä on myöhemmin pidetty yhtenä seuraavan vuosikymmennen *film noir* -elokuvien innoittajista.

*Sumujen laituri* perustuu Pierre Mac Orlanin vuonna 1927 julkaistuun romaaniin, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Jacques Prévert.

Elokuvassa armeijasta karannut Jean kohtaa Le Havren satamakaupunkiin saavuttuaan nuoren Nellyn ja nousee tämän "suojelijoita" vastaan tuhoisin seurauksin. Tärkeitä teemoja sumuun kietoutuvassa kuvauksessa ovat viha, rakkaus, kosto ja mustasukkaisuus.

Yksityiskohtia
--------------

Elokuvan juoni poikkeaa merkittävästi Mac Orlanin romaanista. Jean Gabinin tulkitsema miespääosa on yhdistelmä kahdesta eri romaanihenkilöstä, boheemitaiteilija Jean Rabesta ja sotilaskarkuri Marcel Lannoisista. Elokuvan Nelly on puolestaan monimutkaisesta taustastaan huolimatta suloinen ja viaton, romaanissa taas prostituutioon päätyvä tanssityttö.

Alkuperäinen tapahtumapaikka on kuuluisa kabaree nimeltä Lapin Agile Pariisin Montmartren kaupunginosassa. Kyseessä on merkittävä taide-elämän keskus, jossa myös kirjailija Pierre Mac Orlan vietti 1900-luvun vaihteessa aikaansa.

Elokuvaohjaaja Jean Renoir vihastutti Marcel Carnén muistelmien mukaan käsikirjoituksesta vastanneen Jacques Prévertin nimittämällä *Sumujen laituria* fasistiseksi elokuvaksi.

Ian McEwanin menestysromaanin perustuvassa vuoden 2007 *Sovitus*-elokuvassa käytetään viittauksena taustalla pyörivää Nellyn ja Jeanin ikonista kohtausta.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jean Gabin  | … |  Jean 
  |
|  Michel Simon  | … |  Zabel 
  |
|  Michèle Morgan  | … |  Nelly 
  |
|  Pierre Brasseur  | … |  Lucien 
  |
|  Édouard Delmont  | … |  Panama 
  |
|  Raymond Aimos  | … |  vahti Vittel 
  |
|  Robert Le Vigan  | … |  taiteilija
  |
|  René Génin  | … |  tohtori
  |
|  Marcel Pérès  | … |  autonkuljettaja
  |
|  Léo Malet  | … |  sotilas
  |
|  Jenny Burnay  | … |  Lucienin ystävä
  |
|  Roger Legris  | … |  hotellipoika
  |
|  Martial Rèbe  | … |  asiakas
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Hal Erikson: Port of Shadows - synopsis *AllMovie*. Viitattu 1.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sumujen laituri *Yle Teema*.  11.9.2014 / Päivitetty 5.10.2014. Viitattu 6.7.2022.
* Travers, James: Le Quai des brumes (1938) - Marcel Carne *French Films.org*. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
* Port of Shadows *Filmaffinity*. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
**Ovat muistojemme lehdet kuolleet** on Pentti Saarikosken kokeellinen kollaasiromaani, joka koostuu aiempien tekstien katkelmista ja sitaateista. Siinä myös kohdataan satunnaisia ihmisiä ja televisiosta tulee ohjelmavirtaa. Myös kirjailijan huomiot ovat satunnaisia, kuten "liikenneympyrässä nuolet ajavat toisiaan takaa". Teoksesta on otettu toinen painos 2012 (Otava).

Romaanin keskeisen osan muodostivat otteet Saarikosken isän Simo Saarikosken päiväkirjoista Aunuksen retken ajoilta vuonna 1919.

Kirjallisuudentutkija Markku Eskelisen mielestä "Saarikoksen romaanissa erilaisten materiaalien törmäykset ovat vaimeita ja jännitteettömiä", eikä Eskelinen löydä siitä parhaita kollaasiromaaneja hallitsevaa vaikeutta käsittää teosta yhtenäiseksi kokonaisuudeksi. Eskelinen pitää tätä teosta ja kolmea muuta Saarikosken proosateosta Suomen ensimmäisinä julkkiskirjailijakirjoina, joissa idoli kertoo faneilleen kuulumisistaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kristian Blomberg: Miksi kaikki tuo liima ja kirjallinen sekavuustila.  *Parnasso*, 2013, nro 2, s. 39-41.  Otavamedia. ISSN 0031-2320.
2. ↑  *Pentti Saarikoski – Suomentajan päiväkirjat*, Keskisuomalainen 26.11.2012
3. ↑  Markku Eskelinen: *Raukoilla rajoilla. Suomenkielisen proosakirjallisuuden historiaa*, s. 458. Siltala, 2016.
**Stan Shingler** on brittiläissyntyinen suomalainen graafikko ja kuvittaja, joka on toiminut 1970-luvulta lähtien Ylen televisiograafikkona Tampereella ja Helsingissä.

Shingler on kotoisin Keski-Englannista, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon taidekoulussa, pääaineenaan kuvataiteen opetus.

Shingler on opettanut graafista
suunnittelua muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa.

Shingler on suunnitellut muutamia äänilevykansia Pekka Pohjolalle (*Harakka Bialoipokku*), Mikko Alatalolle (*Känkkäränkkä ja Artturi Robotti*) ja Pihasoittajille (*Kontaten kotia*).

Vuonna 1977 Shingler esitti televisiosatiirissa *Anteeksi, mutta* itsensä nimistä brittitoimittajaa, joka tutustuu Suomeen Risto Astikaisen opastuksella. Hän on näytellyt myös pienempiä rooleja Yleisradion televisiotuotannoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rastas, Perttu: "Yle, televisio ja tietokone", *Elävän kuvan vuosikirja 1992*, s. 40–41. Suomen elokuvasäätiö, 1992.
2. 1 2  Stan Shingler vierailevana kuvittajana kasvimuseolla, *Botanicum*, kasvitieteen tiedotuslehti 6/2014. 19.6.2014. Viitattu 2.12.2016.
3. ↑  Stan Shingler, Discogs-äänitetietokanta. Viitattu 2.12.2016.
4. ↑  1970-luvun Suomi ulkomaisen toimittajan silmin, Yle Elävä arkisto 3.5.2013. Viitattu 2.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Stan Shingler Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Ouémé

| Sijainti | 
Ranskan DahomeyBenin |
| Vesistö | 
Benininlahti, Nokoué-järviView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
1 280 km2View and modify data on Wikidata  |
| Hallinnolliset osat | 
Dangbo (d) (käännä suomeksi)Adjohoun (d)Aguégués (d) (käännä suomeksi)Akpro-Missérété (d)Avrankou (d)Bonou (d)Adjarra (d)Porto-NovoSèmè-Kpodji (d)View and modify data on Wikidata  |
| Verkkosivusto | 
www.gouv.bj/content/le-departement-de-louemeView and modify data on Wikidata  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
6° 30′ P, 2° 36′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ouémé** on yksi Beninin kahdestatoista departementista. Vuonna 1999 Ouemen pohjoisosasta muodostettiin Plateaun departementti, mikä pienensi Ouémén aluetta 1 865 neliökilometrillä.*lähde?*

Huoltoasema
Departementin väkiluku oli vuoden 2013 väestönlaskennassa 1 100 404 henkeä, joista 534 814 oli miehiä ja naisia 565 590. Naisten osuus oli 51,4 prosenttia. Maaseudun väestöä oli 37,20 prosenttia, kun taas kaupunkiväestöä oli 62,8 prosenttia. Työvoimaa maakunnassa oli 383 716, joista 49,5 prosenttia oli naisia. Kotitalouksia, joissa ei ollut koulutusta oli 43,8 prosenttia ja talouksien, joissa on kouluikäisiä lapsia oli 81,7 prosenttia.*lähde?*

Hallinnollinen jako
-------------------

Ouémén piirikunnat
Departementin pääkaupunki on Porto-Novo. Ouémé on jaettu yhdeksään piirikuntaan, jotka ovat: 

* Adjarra
* Adjohoun
* Aguégués
* Akpro-Missérété
* Avrankou
* Bonou
* Dangbo
* Porto-Novo
* Sèmè-Kpodji

BeninBeninin departementit

* Alibori
* Atakora
* Atlantique
* Borgou
* Collines
* Donga
* Kouffo
* Littoral
* Mono
* Ouémé
* Plateau
* Zou
**Souvanna Phouma** (tai **Suvanna Phuma**, oik. *Khampeng Souvannaphouma Rattanavongsa*, 7. lokakuuta 1901 – 10. tammikuuta 1984) oli laosilainen prinssi, joka toimi Laosin pääministerinä 1951–1954, 1956–1958, 1960 ja 1962–1975. Hän oli prinssi Bounkhongin poika ja presidentti Souphanouvongin velipuoli.

Prinssi Souvanna opiskeli insinööriksi Ranskassa, josta palasi kotimaahansa 1931. Toisen maailmansodan jälkeen hän kuului Vapaan Laosin liikkeen (Lao-issarak) perustajiin. Hän kohosi itsenäistyneen Laosin johtotehtäviin ja toimi ensi kerran pääministerinä 1951–1954 levottomana aikana, jolloin hänen velipuolensa Souphanouvong asettui kommunistisen Pathet Lao -järjestön joukkojen puolelle ja Ranska menetti otteensa Indokiinasta.

Elokuussa 1956 Souvanna Phouma ja Souphanouvong antoivat yhteisen julistuksen vihollisuuksien lopettamisesta. Souvanna Phouma vieraili sen jälkeen Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa, joissa hän korosti Laosin puolueettomuutta ja sanoi, ettei maa aio solmia diplomaattisuhteita näiden kommunistimaiden kanssa. Vuonna 1958 kommunistit vahvistivat yhä asemaansa Laosissa, ja Souvanna Phouma erosi pääministerin tehtävistä ja siirtyi suurlähettilääksi Pariisiin.

Prinssi Souvanna palasi Laosiin 1960 ryhtyäkseen parlamentin puhemieheksi, mutta syntyi vallankaappaus, jossa hänet nimitettiin pää-, ulko- ja puolustusministeriksi. Hän julisti Laosin kunnioittavan muiden maiden kommunismia, mutta buddhalaiseen maahan aate ei sovi. Joulukuussa 1960 syntynyt vasemmistovallankumous katkaisi Souvanna Phouman hallituskauden muutaman kuukauden jälkeen. Tilanteen rauhoituttua valta siirtyikin Yhdysvaltojen tukemalle oikeistolle, johtajanaan kenraali Phoumi Nosavan. USA tunnusti uuden pääministerin, prinssi Bon Oumin hallituksen, mutta nyt Neuvostoliitto ja Kiina asettuivatkin Souvanna Phouman puolelle. Tämä pakeni Kambodžaan amerikkalaisille katkeroituneena.

Lokakuussa 1961 Souvanna Phoumasta tuli taas Laosin pääministeri, mutta hänen laaja kokoomushallituksensa pääsi levottomuuksien takia työhön vasta elokuussa 1962. Sveitsin Genevessä oli tehty sopimus Laosin puolueettomuudesta, ja Souvanna Phouma rinnasti puheissaan maan aseman Itävaltaan.

Souvanna Phouma pysyi pääministerinä vuoteen 1975, jolloin Pathet Lao sai vallan maassa.

Souvanna Phouman poika on Mangkra Souvannaphouma.

Lähteet
-------

1. ↑  Souvanna Phouma, Encyclopedia Britannica. Viitattu 6.11.2014.
2. 1 2 3 4  Ilvessalo, Jaakko: "Souvanna Phouma (1901)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 175–176. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
3. 1 2  Pace, Eric: Souvanna Phouma Dies in Laos; Served as Premier for Many Years, The New York Times 11.1.1984. Viitattu 6.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tallinnan kaupunginteatteri
**Tallinnan kaupunginteatteri** (vir. *Tallinna Linnateater*) on Tallinnassa sijaitseva teatteri, jonka johtajana toimii yksi Viron tunnetuimmista ohjaajista, Elmo Nüganen. Nügasen johdolla teatterissa on esitetty useita klassikkonäytelmiä kunnianhimoisina ohjauksina. Joulukuussa 2020 Nüganen ilmoitti, että eroaa tehtävästään kesällä 2021 antaakseen tilaa uusille tekijöille. Uutena johtajana aloittaa 21. kesäkuuta 2021 Mihkel Kübar.

Ennen Nügasta johtajina ovat myöskin toimineet tunnetut virolaiset ohjaajat, muun muassa vuodesta 1987 alkaen Rudolf Allabert.

Kaupunginteatteri perustettiin neuvostoaikana vuonna 1965 Viron SNT:n valtiolliseksi nuorisoteatteriksi (*Eesti NSV Riiklik Noorsooteater*). Teatterin perusti Voldemar Panso yhdessä juuri valmistuneiden nuorten näyttelijöiden ja kokeneempien ammattilaisten yhteisteatterina.

Teatterilla ei aluksi ollut omaa rakennusta. Se teki teatterikiertueita, ja vuodesta 1966 alkaen sen näyttämönä toimi Sakalan kulttuurikeskus Kalamajan kaupunginosassa. Sitten sille osoitettiin toimisto- ja harjoittelutilat Tallinnan vanhan kaupungin keskustasta vanhasta barokkitalosta, jonka runko on rakennettu 1400-luvun puolivälissä.

Vuonna 1970 Voldemar Panson seuraajaksi tuli hänen oppilaansa Mikk Mikiver ja vuonna 1974 Kalju Komissarov. Vuonna 1975 avattiin näyttämöksi pieni sali (*väike saal*) ja vuonna 1983 kellarissa sijaitseva kaminasali (*kaminasaal*). Samana vuonna Tallinnan täytäntöönpaneva komitea päätti rakentaa Nuorisoteatterille suuren salin, jonka piti valmistua 25-vuotisjuhlavuodeksi vuonna 1990. Laulavan vallankumouksen alku kuitenkin keskeytti rakennustyöt ja osittain myös teatterityön.

Viron tasavallan palauttamisen jälkeen vuonna 1992 alkoi teatterin uusi aikakausi, kun johtoon tulivat pääohjaaja Elmo Nüganen ja teatterinjohtaja Raivo Põldmaa. Neuvostoaikainen nuorisoteatteri muuttui virallisesti Tallinnan kaupunginteatteriksi vuonna 1994.

21. toukokuuta 1992 esitettiin ensimmäinen ohjaus pitkään aikaan, kun teatterin ullakolla eli nykyisessä Taivassalissa (Taevasaal) esitettiin Madis Kalmetin ohjaama *Lollprints* ("Hulluprinssi"), joka on Henning Mankellin Elgard Jonsonin samannimiseen kirjaan perustuva alkujaan ruotsinkielinen näytelmä *Tokfursten**selvennä*. Näytelmän pääosassa oli Jaan Tätte, joka on ollut useissa kaupunginteatterin produktioissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Elmo Nüganen lahkub Tallinna Linnateatrist *kultuur.postimees.ee*.  22.12.2020. Viitattu 18.5.2021. (viroksi)
2. ↑  Reet Weidebaum: Mihkel Kübar: oma nägemuse toomine Linnateatrisse on meile suur privileeg *kultuur.err.ee*.  18.5.2021. Viitattu 19.5.2021. (viroksi)
**Toridaga-ko** on maalaiskunta Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Sen keskuskylä Bolibana B6 sijaitsee 20 kilometriä Nionosta pohjoiseen. Kunnassa on 26 900 asukasta (vuonna 2009).

Toridaga-kon kunta rajoittuu etelässä Nionon piirin Yeredon Sanionan, lännessä Sirifila-Boundyn ja pohjoisessa Diabalyn sekä idässä Macinan piirin Monimpebougoun ja Moptin alueen Ténenkoun piirin Karérin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, miniankoja, songhaita, maureja, bozoja ja dogoneja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vihannekset. Bolibanassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnasta on maantieyhteydet Nionoon. Palveluihin kuuluvat 12 koulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.11.2014. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Toridagako 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 10.11.2014. (ranskaksi)
**Syyttömyysolettama** on keskeisiin ihmisoikeuksiin kuuluva periaate, jonka mukaan todistustaakka rikosasioissa kuuluu aina syyttäjälle ja jokaista, todennäköisin syin epäiltyäkin, on pidettävä syyttömänä. Hänen ei tarvitse todistaa syyttömyyttään välttyäkseen rangaistukselta. Kun syyte hylätään, ei tuomioistuin tuomitse syytettyä syyttömäksi vaan hän on ollut sitä koko ajan. Oikeudenkäynnin ja esitutkinnan aikana ei siis periaatteessa pitäisi olla epäselvää tilannetta, jossa haetaan vastausta onko henkilö syyllinen vai syytön. Tuomioistuimen tehtävänä on vastata vain siihen kysymykseen osoittaako syyttäjän näyttö syytetyn syylliseksi.

Periaate ilmaistaan YK:n ihmisoikeusjulistuksen 11 artiklassa: *Jokaisen rikollisesta teosta syytteessä olevan henkilön edellytetään olevan syytön siihen asti kunnes hänen syyllisyytensä on laillisesti todistettu julkisessa oikeudenkäynnissä, jossa hänelle turvataan kaikki hänen puolustustaan varten tarpeelliset takeet.*

Myös muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimuksessa on asiasta säännös. Sen 6 artiklan 2 kappaleen mukaan jokaista rikoksesta syytettyä on pidettävä syyttömänä, kunnes hänen syyllisyytensä on laillisesti näytetty toteen. Artiklan 1 kappaleessa taas edellytetään, että rikossyytteet tulee käsitellä nimenomaan riippumattomassa tuomioistuimessa, niitä ei voi jättää minkään hallinnollisen viranomaisen ratkaistavaksi. Edelleen vaaditaan, että tuomioistuimen menettelyn tulee täyttää oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin vaatimukset.

Syyttömyysolettama Suomessa
---------------------------

Esitutkintalain 4 luvun 2 § mukaan rikoksesta epäiltyä on kohdeltava esitutkinnassa syyttömänä. Myös hyvään journalistiseen tapaan kuuluu syyttömyysolettama. Suomalaisten journalistin ohjeiden mukaan oikeudenkäynnin aikana ei pidä asiattomasti pyrkiä vaikuttamaan tuomioistuimen ratkaisuihin eikä ottaa ennakolta kantaa syyllisyyteen.

Katso myös
----------

* Itsekriminointisuoja

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Journalistin ohjeet  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Silje Karine Muotka** (s. 12. huhtikuuta 1975 Kirkkoniemi) on norjansaamelainen poliitikko ja Norjan saamelaiskäräjien nykyinen puheenjohtaja kaudella 2021–2025. Hän edustaa Norske Samers Riksforbund -puoluetta ja asuu nykyisin Alattiossa. Politiikan ulkopuolella Muotka työskentelee projektipäällikkönä Tromssan yliopistossa.

Muotka on opiskellut lakia, kulttuurintutkimusta ja liiketoiminnan kehittämistä sekä johtamista Tromssan yliopistossa, Universitetet i Nordlandissa ja Handelshøyskolen BI:ssä; poliittisen toiminnan hän aloitti 1990-luvulla. Aiemmin hän on toiminut saamelaiskäräjien edustajana vuosina 2009–2013 ja varaedustajana vuosina 1993–1997 sekä Norske Samers Riksforbund -puolueen johtajana vuosina 2006–2008. Hän on ensimmäinen Norjan saamelaiskäräjien puheenjohtaja, joka on kotoisin merisaamelaisalueelta.

Lähteet
-------

1. ↑  Silje Karine Muotka *nrk.no*. Viitattu 16.11.2021. (norjaksi)
2. ↑  Silje Karine Muotka, Saami Parliament *earthworks.org*. Viitattu 16.11.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Silje Karine Muotka *snl.no*. Viitattu 16.11.2021. (norjaksi)
4. 1 2  Silje Karine Muotka, NSR *nrk.no*. Viitattu 16.11.2021. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Silje Karine Muotka** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |

 |
**Massantola** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Kolokanin piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Kolokanista itään. Kunnassa on 35 400 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009).

Massantolan kunta rajoittuu pohjoisessa Kolokanin piirin Didiénin, lännessä Kolokanin ja Tioribougoun, etelässä Nonkonin ja idässä Banamban piirin Madina Sackon, Benkadin ja Koulikoron piirin Sirakorolan kuntiin.

Kuntaan kuuluu 42 kylää. Yleisin kieli on bambara. Uskontoja ovat animismi, islam ja kristinusko.

Kunnan liikenneyhteydet ovat tyydyttävät, mutta sadekaudella liikkuminen on usein vaikeaa. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Sirakorobassa, Gueledossa ja Sabougoussa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 16.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 16.6.2018.
3. 1 2  Plan de sécurité alimentaire: Commune Rurale de Massantola 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 16.6.2018.
Europe ja härkä kuvattuna pompejilaisessa maalauksessa 1. vuosisadalta.
**Europe** (m.kreik. Εὐρώπη, *Eurōpē*) tai **Europa** (lat.) oli kreikkalaisessa mytologiassa foinikialainen prinsessa ja Kreetan kuningas Minoksen äiti. Euroopan maanosan sanotaan olevan nimetty Europen mukaan.

Elämä
-----

Europen isä oli foinikialainen kuningas Agenor, ja hänen äitinsä oli joko Telefassa tai Argiope. Toisen käsityksen mukaan Europe oli Agenorin pojan Foiniksin tytär.

Kun Europe oli vielä nuori, ylijumala Zeus rakastui häneen. Zeus otti komean valkoisen härän hahmon ja houkutteli Europen istumaan selkäänsä. Zeus kuljetti Europen Kreetaan ja piti hänet rakastajattarenaan. Heille syntyivät pojat Minos, Sarpedon ja Rhadamanthys. Myöhemmin Europe nai Asterionin ja sai hänen kanssaan Kreeta-tyttären.

Toisessa kertomuksessa Europe on meren jumala Poseidonin pojan Eufemuksen äiti, ja ehkä myös Zeuksen pojan Aiakosin äiti.

Vaikutus
--------

Jo Hesiodos kertoi Euroopan maanosan olevan nimetty Europen mukaan. Myöhemmin Europen mukaan on nimetty Jupiterin kuu Europa ja asteroidi 52 Europa.

Europe ja Zeus ovat kuvattuina kreikkalaiseen kahden euron kolikkoon.

Maalauksia
----------

* Europen ryöstö. Tizian 1559–1562.*Europen ryöstö.* Tizian 1559–1562.
* Europen ryöstö. Rembrandt 1632.*Europen ryöstö.* Rembrandt 1632.
* Europe ja härkä. Gustave Moreau 1869.*Europe ja härkä.* Gustave Moreau 1869.

Lähteet
-------

1. ↑  Castrén, Paavo: "Europe", *Antiikin käsikirja*. Otava, 2000. 9511123874.
2. ↑  Heikkilä, Tuomas & Aunesluoma, Juhana: *Euroopan historia 1, Valta ja asema*, s. 25. WSOY, 2012. ISBN 9789510368848.
3. 1 2 3 4  Coulter, Charles Russell & Turner, Patricia: "Europa", *Encyclopedia of Ancient Deities*, s. 174. Routledge, 2000. ISBN 1-57958-270-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Europe** Wikimedia Commonsissa
**Kronprins Gustav Adolf** oli Ruotsin avomerilaivaston linjalaiva.

Valmistus
---------

Fredrik af Chapmanin suunnittelema, kolmimastoinen, noin 60-tykkinen ja pääasiasta tammesta rakennettu alus laskettiin vesille 1782.

Palvelus
--------

Se osallistui Kustaa III:n sotaan, missä se ollessaan tarkkailutehtävissä ajoi karille Gråskärsbådanin pohjoispuolella aiemmin tuntemattomalla matalikolla yrittäessään paeta lähestyvää venäläistä laivasto-osastoa Viaporin merilinnoitukseen. Aluksen juututtua venäläiset valtasivat sen. He ottivat aluksen miehistön sotavangeiksi ja sytyttivät sen palamaan. Tuntien palamisen jälkeen laivan ruutivarasto räjähti. Jonkin aikaa ajelehdittuaan hylky upposi lähelle haaksirikkoutumispaikkaansa, mistä se löydettiin 1995, jolloin aluksesta nostettiin kaksi tykkiä. Se lepää merenpohjassa edelleen noin 20 metrin syvyydessä. Suomen merimuseo teki 2000 hylystä vedenalaisen puiston.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saari, Jukka: Kronprins Gustav Adolf *Hylyt.net*. Viitattu 22.10.2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Mitä Missä Milloin 2001 ISBN 951-1-16737-5
**Massalialaisten aarrekammio** oli antiikin aikainen aarrekammio Athene Pronaian pyhäkköalueella Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Athene Pronaian pyhäkköalueella, joka on osa Delfoin arkeologista aluetta ja Unescon maailmanperintökohdetta.

Massalialaisten aarrekammion rauniot.
Aarrekammio rakennettiin myöhäisellä arkaaisella kaudella noin vuonna 530–500 eaa. Sen rakennuttivat Massalian (nyk. Marseille) kreikkalaissiirtokunnan asukkaat. Myöhemmässä vaiheessa, mahdollisesti sen jälkeen kun roomalaiset olivat vallanneet Vejin vuonna 396 eaa. rakennus tunnettiin myös nimellä *Massalialaisten ja roomalaisten aarrekammio*.

Aarrekammio sijaitsi Athene Pronaian pyhäkköalueen keskellä Tholoksen ja niin kutsutun Doorilaisen aarrekammion välissä. Se oli aarrekammioille tyypillisesti pieni antatemppelin mallinen rakennus, jonka julkisivussa pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Pylväät edustivat joonialais-aiolialaista tyyliä, mutta niiden kanneluurit olivat doorilaistyylisiä ja kapiteelit muistuttivat egyptiläisiä palmunlehväkapiteeleja. Aarrekammion perustusten koko oli noin 6,4 × 8,7 metriä. Rakennuksen cella avautui etelään päin.

Aarrekammion joonialaistyylisestä friisistä on säilynyt joitakin osia, mutta niistä ei käy ilmi veistosten aihe. Aarrekammion kapiteelit ovat esillä Delfoin arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Delphi, Treasury of the Massalians (Building) *Perseus*. Viitattu 18.1.2021.
2. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delphi, Phokis, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  The treasuries of the sanctuary of Athena Pronaia and their sculptural decoration. Opastaulu Delfoin arkeologisessa museossa.
4. 1 2  Sanctuary of Athena Pronaia at Delphi *The Museum of the Goddess Athena*. Viitattu 18.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Massalialaisten aarrekammio** Wikimedia Commonsissa
**Europassi** on Euroopan komission kehittämä järjestelmä, jonka avulla opiskelijat ja työntekijät voivat osoittaa osaamisensa työmarkkinoilla ja koulutuksessa. Europassiin kuuluu kuusi asiakirjaa, jotka on kehitetty helpottamaan opiskelijoiden ja työntekijöiden liikkuvuutta Euroopassa. Europassin asiakirjat ovat käytössä samanmuotoisina kaikissa EU/ETA-maissa. Suomen Europass-keskuksena toimii Opetushallitus. Se hallinnoi ja kehittää Europassin asiakirjoja sekä tiedottaa Europassista.

Europassin asiakirjat ovat:

* ansioluettelo
* kielipassi, kielitaidon kuvaus kuusiportaisella taitotasoasteikolla
* liikkuvuustodistus, toisessa Euroopan valtiossa oppimistarkoituksessa vietetyt jaksot
* ammatillisen tutkintotodistusten kansainväliseen käyttöön tarkoitettu liite (*Certificate Supplement*)
* korkeakoulututkintotodistuksen kansainväliseen käyttöön tarkoitettu liite (*Diploma Supplement*)
* sähköinen portfolio (Arkistoitu – Internet Archive) *(European Skills Passport).*

1990-luvun alun Europassi
-------------------------

Ennen Suomen EU-jäsenyyttä Suomen opetusministeriön piirissä ideoitiin nuorille suunnattu Europassi-kortti. Se perustui muissa Euroopan neuvoston jäsenmaissa suosiota saaneeseen nuorisokorttiin, jonka tarkoitus oli auttaa eri maiden nuoria matkustamaan Euroopassa erilaisia alennuksia tarjoamalla. Kortin suomalaisversion kehittelyyn otettiin mukaan nuorisojärjestöjä ja pyrittiin saamaan yhteistyökumppaneiksi suomalaisyrityksiä, jotka kuitenkin suhtautuivat penseästi alennusten myöntämiseen nuorille. Kortin 150 markan hintaan sisältyi muun muassa vakuutusosakeyhtiö Eurooppalaisen myöntämä matkavakuutus. Näkyvästä mainonnasta huolimatta kortin suosio jäi vähäiseksi Suomen 1990-luvun alun lamassa. Alkukesästä 1991 lanseeratun kortin tavoitteena oli saada sen vuoden loppuun sata tuhatta käyttäjää, mutta kortin hankki vain viitisen tuhatta nuorta, valtaosa 17–19-vuotiaita uusmaalaisia. Syksyllä 1991 Europassi-kortin myynti lopetettiin ja sitä markkinoinut Suomen Nuorisokortti Oy asetettiin konkurssiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Europassi - Tietoa Europassista *www.europass.fi*.  Arkistoitu 20.6.2018. Viitattu 20.6.2018.
2. ↑  Europassi  1.9.2011. Opetushallitus.  Arkistoitu 16.5.2011. Viitattu 22.9.2011.
3. ↑  Nuorten Europassilla alennuksia Suomessa ja Euroopassa.  *Helsingin Sanomat*, 8.7.1990, s. 9. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 23.9.2020.
4. ↑  Europassin myynti loppui.  *Helsingin Sanomat*, 22.9.1991, s. 8. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 23.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Europassi
MassanuttenMassanutten idästä kuvattuna

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Yhdysvallat Virginia, Yhdysvallat |
| Korkeus merenpinnasta | 
891 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 38′ 35″ P, 78° 36′ 43″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Massanutten** on Virginiassa Yhdysvalloissa sijaitseva vuori. Vuoresta valtaosa kuuluu nykyään suojeltuun George Washington and Jefferson National Forests -luonnonmetsään.

Massanutten oli Yhdysvaltain sisällissodassa merkittävä vuori, sillä sen laella sijaitsi *Signal Knob* -nimellä tunnettu linnoitus, jota sodan kumpikin osapuoli käytti viestien lähettämiseksi omille joukoilleen. Linnoituksesta oli laaja näköyhteys Shenandoahin laakson pohjoisosaan ja Strasburgin kaupunkiin. Konfederaation joukot pitivät linnoitusta hallussaan vuosina 1862-64, minkä jälkeen Unionin joukot valloittivat sen itselleen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Signal Knob (Virginia) & en:Massanutten Mountain
**Kroopin Kilta** on turkulainen harrastajateatteriyhdistys, jonka jäsenten kiinnostuksen kohteena ovat keskiaika, viikingit sekä näytteleminen. Pääasiallisen toimintansa, eli esiintymisensä, kautta yhdistys pyrkii edistämään jäsentensä sekä yleisönsä keskiajan tuntemusta.

Toiminta
--------

Kroopin Kilta ry:n tekemää teatteria voi kutsua lähinnä kontakti- ja improvisaatioteatteriksi. Esityksissä on olemassa käsikirjoitus "punaisena lankana" tai toisaalta jopa pelkkä käsikirjoitettu näytelmä, mutta suuri osa kohtauksista syntyy improvisoinnin kautta yleisön sekä muiden näyttelijöiden kanssa. Kroopin Killan toiminnan kulmakivi ovat monenlaiset juhlat ja tilaisuudet, joihin heidät on palkattu esiintymään luomaan aitoa menneisyyden tunnelmaa sekä juhlahumua. Toiminta-aluetta on Turku lähialueineen, sekä muu Etelä-Suomi Vantaata sekä Hämettä myöten. *lähde?*

Keskiaikaväki nauttii pidoista yhdessä yleisönsä kanssa samoissa pöydissä, syövät keskiaikaiseen tapaan ja puhuvat keskiaikaisia asioita, kuten juoruja, sahdin mausta, sadon onnistumisesta ja milloin mistäkin. Tanssi on myös tärkeä osa esitystä. Yleisö otetaan mukaan tanssimaan keskiaikaisia tansseja keskiaikaisen musiikin tahdeissa, jota vauhdittaa reipas laulanta.

Historia
--------

Kroopin Kilta perustettiin vuonna 2001 Turussa. Alun perin järjestön toiminnan tarkoitus oli olla yhteydenpitoväylänä Turun keskiaikaisilla markkinoilla esiintyvien välillä. Kysynnän vuoksi Kilta alkoi kuitenkin jo varhain tarjota esiintymisiä halukkaille. Teatterin jäseniä on runsaat sata.

Lähteet
-------

* Turun Sanomat, 20.2.2006, Kroopin kilta tuo juhliin keskiaikaisia vieraita (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Turun keskiaikamarkkinat (Arkistoitu – Internet Archive)
**Virusabortti** on hevosilla esiintyvä tartuntatauti. Sen aiheuttaja on hevosen herpesvirus 1 (*Equine herpesvirus 1* eli **EHV-1**). Sairaus esiintyy kolmena muotona: hengitystieinfektiona (*rhinopneumonia*), sikiön vaurioitumisena sekä halvauksena. EHV-1 leviää pisaratartuntana. Virus säilyy huonosti hevosen ulkopuolella*lähde?*, ja se on herkkä desinfektioaineille. Virusaborttia vastaan on olemassa rokotteita, mutta ne eivät takaa täyttä suojaa. Ne kuitenkin vähentävät sairastuneen hevosen riskiä tartuttaa muita hevosia. Rokotteen antaman suojan maksimoimiseksi olisi kaikki samassa tallissa asuvat hevoset, myös oriit ja ruunat, rokotettava.*lähde?* Virusabortin (ja muiden tartuntatautien) vuoksi siitostammat ja kilpahevoset tulisi pitää toisistaan erillään, mikäli se on mahdollista. Hevosen herpesvirukset eivät tartu ihmiseen. Virusabortin itämisaika on 2 - 10 päivää.

Oireet
------

Oireet alkavat tavallisesti 2–10 vuorokauden kuluttua tartunnasta. Kaikki hevoset eivät kuitenkaan saa näkyviä oireita, ja ne voivat toimia huomaamatta taudinkantajina. Lievimpiä seurauksia tartunnasta ovat hengitystieoireet, kuume ja sierainvuoto. Niitä esiintyy varsinkin nuorilla hevosilla. Oireet kestävät yleensä viikon tai kaksi.

Tiineille tammoille EHV-1 aiheuttaa usein luomisen. Jos tamma saa tartunnan viimeisen tiineyskuukauden aikana, varsa saattaa syntyä elävänä, mutta se on heikko ja kuolee muutaman päivän kuluessa. Koska virus voi levitä jälkeisten ja sikiökalvojen välityksellä, ne tulisi hävittää polttamalla tai hautaamalla maahan. Suomessa virusabortti kuuluu ilmoitettaviin eläintauteihin, ja kuollut varsa sekä jälkeiset on toimitettava tutkittavaksi Elintarviketurvallisuusvirasto Eviraan, mikäli luomisen syyksi epäillään virusaborttia.

EHV-1 voi aiheuttaa kaikenikäisille hevosille keskushermosto-oireita. Ne voivat vaihdella lievästä koordinaatiohäiriöstä täydelliseen halvautumiseen.

Diagnosointi
------------

Diagnoosi tehdään veri- tai nenänäytteestä. Jos luomisen syyksi epäilleen virusaborttia, otetaan näytteet myös sikiöstä ja istukasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Hevosen virusabortti *FirstVet*. Viitattu 23.7.2023.
2. 1 2 3  jpmakine: Herpesvirus *Anivet Hevosklinikka*.  5.4.2013. Viitattu 23.7.2023.
3. ↑  Voiko ihminen saada tarttuvan taudin hevoselta? | Yliopistollinen eläinsairaala | Helsingin yliopisto *www.helsinki.fi*. Viitattu 23.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Hippoksen ohjeita virusabortin varalta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tarttuvista taudeista Islanninhevosyhdistyksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pitäjänmäen Tarmo** on helsinkiläinen urheiluseura. Se on perustettu helmikuussa vuonna 1925. Aluksi seuran nimi oli Pitäjänmäen voimistelu- ja urheiluseura Tarmo, mutta nimi lyheni Pitäjänmäen Tarmoksi (PiTa). Seuran lajeja ovat jalkapallo, jääkiekko, suunnistus, voimistelu ja yleisurheilu. Vuosien varrella seurassa on harrastettu useita muitakin lajeja, muun muassa nyrkkeilyä ja painia.

Jääkiekossa PiTa on pelannut viisi kautta kaudelle 1974–1975 perustetussa I-divisioonassa. Näistä paras sijoitus on neljäs debyyttikaudella 1974–1975. Aiemminkin joukkue pelasi Suomi-sarjassa eli I-divisioonaa edeltäneessä sarjassa. Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla joukkue on pelannut useita kausia, joista kaksi Suomi-sarjan aikana. Joukkueella on kolmanneksi korkeimman sarjatason voitto vuodelta 1965 eli Maakuntasarjan ajoilta. PiTan I-divisioonajoukkueessa 1970-luvun puolivälissä pelasivat muun muassa Pertti Lehtonen ja Ilkka Sinisalo. PiTan toisella vierailulla I-divisioonassa kausina 1995–1996 ja 1996–1997 joukkueessa pelasivat muun muassa Paul Högbacka, Niklas Bäckström, Jan Lundell ja Kimmo Kuhta sekä KooVeen sarjajoukkueen valmennuksessa mukana sittemmin ollut Miro Haapaniemi. I-divisioonassa pelannutta joukkuetta 1990-luvun puolivälissä valmensivat Timo "Räpsä" Haapaniemi ja Pertti "Dave" Packalen. Timo Haapaniemi valmensi aiemmin HIFK:n SM-liigajoukkuetta 1980-luvulla ja Pertti Packalen pelasi HIFK:n maalivahtina.

Tunnetuimpia PiTan omia kasvatteja ovat Jori Lehterä ja Jonas Enlund. Samassa PiTan vuonna 1987 syntyneiden C-juniorien SM-sarjajoukkueessa pelasivat myös Janne Keränen ja Timo Seppänen, jotka ovat sittemmin pelanneet SM-liigassa. Viimeksi mainitut ovat nurmijärveläisen Kurran kasvatteja mutta pelasivat myös PiTassa monta vuotta.

Nykyisin PiTan jääkiekko on kehittynyt junioritoiminnan suuntaan ja valmennuspäällikkönä on toiminut Nemo Nokkosmäki, PiTan oma kasvatti, joka pelasi myös Jokereissa ja Ässissä sekä Ranskassa. Hän on toiminut vuodesta 2002 rullakiekon maajoukkueen kapteenina ja vuodesta 2007 rullakiekon päävalmentajana. Aiemmin vuosina 1995–1997 PiTan entinen valmennuspäällikkö Samu Kuitunen on toiminut rullakiekkomaajoukkueen päävälmentajana. Nykyisin valmennuspäällikkönä toimii seurassa vuosia valmentanut Pasi Andersson.

PiTassa harrastetaan myös suunnistusta. Suomen suurimmassa suunnistustapahtumassa Jukolan viestissä PiTa on sijoittunut viime vuosina sijojen 250-450 välille.

Lähteet
-------

1. ↑  Seuran esittely Pitäjänmäen Tarmo.  Arkistoitu 11.6.2013. Viitattu 17.3.2014.
2. ↑  Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2018*, s. 181. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.
3. ↑  Elite Prospects (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pitäjänmäen Tarmo 75 vuotta, 1925-2000[vanhentunut linkki]