recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muzaffer Bacak** on saksalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa WKO-liiton Euroopan mestaruuden 1997 ja MM-hopeaa 1999. Bacak nimitettiin WKO-liitossa Turkin jaoston johtajaksi huhtikuussa 2020.

Kilpaura
--------

Bacak saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden 1997 kotikisoissaan Saksassa. Hän voitti loppuottelussa Mathias Halbergin.

Joulukuussa 1999 Bacak eteni maailmanmestaruuskilpailuissa loppuotteluun saakka. Kolmipäiväisen turnauksen viimeisenä päivänä Bacak voitti ensin Rustamov Allaverchin, Norichika Tsukamoto, Victor Karasiyukin ja välierissä Sotoshi Niihon. Loppuottelussa Bacak kohtasi Toru Okamoton, jolle hän hävisi mestaruuden.

Bacak saavutti uransa toisen EM-mitalin Espanjanssa voitettuaan pronssia.

Bacak saavutti 2003 uransa toisen Euroopan mestaruuden Liettuassa, kun hän voitti loppuottelussa Valeri Dimitrovin. Lokakuussa Bacak oli toistamiseen mukana maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa. Tällä kertaa kolmipäiväisessä turnauksessa hän sijoittui kuudenneksi. Bacak voitti viimeisellä pudotuspelikierroksella ensin Kenta Morin ja toisella kierroksella Naohimo Noroton. Puolivälierissä hän hävisi Kunihiro Suzukille.

Lähteet
-------

1. 1 2  WKO World Tournament *kyokushinresults.com* Viitattu 27.8.2022 (englanniksi)
2. ↑  Muzaffer Bacak is approved as Branch Chief of Turkey *wko.or.jp* 22.4.2020 Viitattu 27.8.2022 (englanniksi)
3. 1 2 3  WKO European Championships *kyokushinresults.com* Viitattu 27.8.2022
4. ↑  Final Day Draw 1999 *kyokushinresults.com* Viitattu 27.8.2022 (englanniksi)
5. ↑  Final Day Draw 2003 *kyokushinresults.com* Viitattu 27.8.2022 (englanniksi)
**M/S Transporter** (IMO 8820858) on ahvenanmaalaisen Eckerö-konsernin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1991 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja Fosen Mekaniske Verksted-telakalla Fosenissa, Norjassa se on varustettu. Kuollutta painoa *Transporterilla* on 5 387 tonnia ja jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin.. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina. 

Transporterin sisaraluksia ovat M/S Shipper, M/S Exporter, M/S Ahtela, M/S Aknoul ja M/S Amber.

Rederiaktiebolaget Eckerön ostettua Birka Line Ab:n, muutettiin tytäryhtiö Birka Cargon nimeksi Eckerö Shipping Ab ja samalla alusten nimistä jätettiin Birka -etuliite pois.

Käyttöhistoria
--------------

11. helmikuuta 1991 alus luovutettiin Rederi AB Gustav Eriksonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin aluksen nimi oli *Hamnö*. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Länsi-Euroopan välillä. Vuonna 1995 Hamnö rekisteröitiin United Shippingin omistukseen. Kotisatama säilyi Maarianhaminana. Vuoden 1996 alusta lokakuuhun saakka alus oli Hangon ja Lyypekin välisessä liikenteessä, jonka jälkeen aloitti liikennöinnin Suomen ja saksalaisen Kielin satamakaupungin välillä. Helmikuussa 1997 Hamnö siirtyi linjalle Hanko–Lyypekki. Tammikuussa 2000 ruotsalainen Korsnäs Ab vuokrasi aluksen Ruotsin ja Länsi-Euroopan väliseen liikenteeseen.

Birka Cargo Ab:n haltuun laiva rekisteröitiin tammikuussa 2002. Saman vuoden lokakuussa alus sai nimekseen *Birka Transporter*.

Nykyisin alus liikennöi pääosin ruotsalaisen metsäkonserni Holmen AB:n lukuun, kuljettaen puu- ja paperitavaraa Ruotsista Englantiin ja Saksaan.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Birka Transporter Vesseltracker.com. Viitattu 23.3.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  M/S HAMNÖ Fakta om Fartyg. Viitattu 26.4.2008. (ruotsiksi)
3. 1 2 3  m/v Birka Transporter Birka Cargo.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 26.4.2008. (englanniksi)
4. ↑  Birka Cargon nimeksi Eckerö Shipping *eckeroshipping.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Hamnö (ruotsiksi)
* Birka Cargo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**M/S Tor Corona** (IMO 9357597) brittiläisen Macoma Shippingin omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2007 Jinling Shipyardin telakalla Nanjingin kaupungissa Kiinassa. Laivan bruttovetoisuus on 25 654 GT ja nettovetoisuus 7 696 NT. Kuollutta painoa (aluksen kantavuus) on 11 235 tonnia. Aluksen jääluokitus on 1A, eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. *Tor Corona* on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo. Nykyisin DFDS Tor Line liikennöi aluksella reitillä Fredericia–Kööpenhamina–Klaipėda.

Tor Coronan sisaraluksia ovat M/S Finnpulp, Finnmill, Finnbreeze, Finnsea, Finnsky, Finntide, M/S Tor Hafnia, M/S Tor Finonia ja M/S Tor Jutlandia.

Käyttöhistoria
--------------

25. huhtikuuta 2007 alus laskettiin vesille. Joulukuussa 2007 alus luovutettiin brittiläisen Macoma Shippingin omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä *Tor Corona*. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Luovutuksen jälkeen alus aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen. 25. tammikuuta 2008 alus lähti telakalta kohti Tanskan Fredericiaa. 24. helmikuuta alus saapui Kööpenhaminaan. 1. maaliskuuta alus aloitti liikennöinnin reitillä Fredericia–Kööpenhamina–Klaipėda.

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Tor Corona Vesseltracker.com. Viitattu 6.5.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  M/S TOR CORONA Fakta om Fartyg. Viitattu 6.5.2008. (ruotsiksi)
3. 1 2 3  Finnpulp class EE Shipping. Viitattu 6.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Tor Corona (ruotsiksi)
* Aluksesta DFDS Tor Linen sivuilla (englanniksi)
* Aluksesta omistajan kotisivuilla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Pekka Jylhä, *Olen itä olen länsi*, 1999.
***Olen itä olen länsi*** on Pekka Jylhän veistos Helsingin Talinrannan Kielosaarenpuistossa. Se paljastettiin 27.5.1999.

Teos ja ympäristö
-----------------

Teoksessa on suuri, lehtikullattu pronssilintu, joka kiinnittyy siivestään punaiseksi maalattuun, pylväsmäiseen teräsputkeen. Veistoksen korkeus on noin 5,5 metriä ja linnun siipien väli noin 2 metriä.

Ympäristöteokseen liittyy sen edessä oleva kanaali, joka laskee Itämereen ja jonka äärelle lintu on laskeutumassa.

Itä ja länsi
------------

Pekka Jylhä kuvailee teoksensa syntyä ja kehitystä tilanteessa, jossa hän vietti lapsuutensa kahden kulttuurin rajalla. "Lapsuuteni Pohjanmaalla elin itse kahden voimakkaan uskonlahkon välissä jolloin Lestijoki muodosti luonnollisen rajan. Välillä elämä tuntui kuin olisi joutunut elämään kahden erilaisen mielen kanssa. Rajavyöhyke oli toisaalta nollapiste jossa molemmat uskonnot neutralisoituvat ja elämä oli siellä vapaampaa ja iloisempaa."

Jylhän aikaisempi versio teoksesta on veistos nimeltä *Hyökkäys* (1992). Se lähtökohtana on Eetu Iston maalaus *Hyökkäys* (1899).

Taiteilijan tulkinnan mukaan "Siinä musta, kaksipäinen lintuaihe lähinnä käsittelee uhkaa ja pelkoa. Olen länsi olen itä, korkealla taivaalla lentävä kultainen lintu ilmentää uutta mahdollisuutta luoda omaa itsenäistä kulttuuria niin kuin linnun lento, joka piirtää persoonallista viivaa kahden voimakkaan kulttuurin välissä."

Mika Waltarin *Johannes Angelos* -romaanin päähenkilö toteaa: 

> "Kukako olen. Olen länsi ja itä. Olen palaamaton menneisyys. Olen usko vailla toivoa. Olen Kreikan veri lännen ruumiissa."
> 
>

Kaksoiskotka
------------

*Pääartikkeli: Kaksipäinen kotka*
Kaksoiskotka tai kaksipäinen kotka on muun muassa vaakunakuvioissa, embleemeissä ja veistoksissa esiintyvä kaksipäinen lintu. Kaksipäinen kotka tai kaksoiskotka on erityisesti valtiollisena vertauskuvana käytetty vallan ja sotilaallisen mahdin symboli. Sitä on käytetty useissa eri kulttuureissa ja useina eri aikakausina.

Suomessa *Keisarinnankiven* (1835) huipussa on kullattu maapallo, jonka päällä on kaksoiskotka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olen itä olen länsi *Pääkaupunkiseudun palvelukartta*. Viitattu 17.11.2014.
2. ↑  Mika Waltari: "Tammikuun 27 päivänä 1453", *Johannes Angelos*. Wsoy.

Kuvia aiheesta
--------------

* Eetu Isto, Hyökkäys, 1899.Eetu Isto, *Hyökkäys*, 1899.
* Bysantin kaksoiskotka.Bysantin kaksoiskotka.
* Venäjän imperiumin kaksoiskotka Pietarissa.Venäjän imperiumin kaksoiskotka Pietarissa.
* Keisarinannankiven huippuosa.Keisarinannankiven huippuosa.
**Saboula** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Balandougou sijaitsee 40 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 6 200 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).

Saboulan kunnan pinta-ala on 439,67 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Kourouninkoton ja Didenkon, idässä Namala Guimban, Souransan Tomoton ja Djidianin, etelässä Boudofon ja lännessä Toukoton kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulajonot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, mandinkoja, soninkeja ja kakoloja.

Balandougousta on ympärivuotinen tieyhteys Kitaan. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä ja puuvilla. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 7.7.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Saboula 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 7.7.2018.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.7.2018.
**Sven Knipphals** (s. 20. syyskuuta 1985 Hannover) on saksalainen pikajuoksija. Hän kilpailee 100 ja 200 metrillä. 190 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Knipphals edustaa VfL Wolfsburgia.

Knipphals sijoittui 4×100 metrin viestissä neljänneksi vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa. Hän voitti samalta matkalta EM-hopeaa vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä. Kesäkuussa 2015 Knipphals oli kolmas 100 metrillä Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa Tšeboksaryssa. Hän sijoittui pikaviestissä neljänneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja pronssille Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016.

Knipphals opiskelee kiropraktiikkaa Bournemouthissa ja työskentelee tuossa ammatissa Leipzigissa. Knipphalsin isoisä Hans Jürgen Knipphals toimi Saksan käsipallomaajoukkueen maalivahtina, ja hänen isänsä Jens on pituushypyn Saksan mestari.

Ennätykset
----------

**Ulkoradat**

* 100 m: 10,13 (Regensburg 2015)
* 200 m: 20,48 (Mannheim 2014)

**Sisäradat**

* 200 m: 21,02 (Karlsruhe 2012)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Sven Knipphals Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Iisalmen alipiiri** oli Kuopion suojeluskuntapiirin alainen Suojeluskuntajärjestön piiritason organisaatio Pohjois-Savossa. Aktiivinen komitea oli suunnitellut perustettavaksi erillistä Iisalmen suojeluskuntapiiriä, mutta tähän ei ollut edellytyksiä, vaan Iisalmen alipiiri oli Kuopion piirin itsenäinen alue. Iisalmen alipiiri on ainoa näin nimetty organisaatio yhteenvetotilastossa suojeluskuntapiireittäin.

| Iisalmen alipiiri (Kuopion suojeluskuntapiiri) |
| --- |
| suojeluskunta | perustettu | alue |
| Iisalmen suojeluskunta | 1917-12-04 |  |
| Kiuruveden suojeluskunta | 1917-11 |  |
| Rutakon kyläosasto (Iisalmen maalaiskuntaa, myöhemmin Sonkajärveä) | 1918-01-27 |  |
| Varpaisjärven suojeluskunta |  |  |
| Vieremän seurakunnan suojeluskunta (Iisalmen suojeluskunnan alaosasto) | 1918-09-06 |  |
|

Alipiirille muodostetun toimikunnan avainhenkilöitä olivat Abel Lyytikäinen, Santeri Sahlström ja Fredrik A. Karvonen. Sahlströmistä tuli alipiirin ensimmäinen päällikkö. Alipiirin ensimmäisiksi jääkärikouluttajiksi tulivat jääkärit Yrjö Tenhunen ja Kaarlo Kaarlonen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hersalo, N.V.: *Suojeluskuntain historia I: puolustustahtoinen kansa*, s. 546. Vaasa: Hata Oy, 1966.
2. ↑  Hersalo 1966, 366-367
3. ↑  Hersalo 1966, 360
4. ↑  Hersalo 1966, 359-361
**Tia Jasmin Hälinen** (s. 18. helmikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Kansallisessa Liigassa viimeksi Tikkurilan Palloseuraa kaudella 2021. Hän voitti Suomen-mestaruuden PK-35 Vantaan joukkueessa vuosina 2011 ja 2012 sekä Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa vuonna 2019. Hän voitti Tšekin-mestaruuden Sparta Prahan joukkueessa kaudella 2017–2018. Hän on edustanut myös Kokkola F10:tä, FC Honkaa, espanjalaista Santa Teresaa ja ruotsalaista Eskilstuna Unitedia.

Tia Hälinen on pelannut myös Helmareissa. Hälinen edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2015. Maaliskuussa 2016 hän pelasi kaksi maaottelua Kypros Cupissa. Huhtikuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut yhteensä yhdeksän maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  T. Hälinen *Soccerway*. Viitattu 1.11.2021.
2. ↑  97 Tia Hälinen Subway Kansallinen Liiga. Viitattu 1.11.2021.
3. ↑  Helmareiden Tia Hälinen: "Ammattimaisuus on minulle todella tärkeää"  27.8.2018. SPL. Viitattu 6.4.2021.
4. ↑  Tia Hälinen UEFA. Viitattu 2.6.2015. (englanniksi)
5. ↑  Tia Hälinen FIFA.  Arkistoitu 17.8.2014. Viitattu 2.6.2015. (englanniksi)
6. 1 2 3  Tia Hälinen SPL. Viitattu 3.5.2018.
7. ↑  Suomelle tappio Norjan vieraana  29.5.2015. SPL.  Arkistoitu 15.3.2016. Viitattu 2.6.2015.
**NEC PC-8801** (lyhenne **PC-88**) on NEC Corporation kehittämä mikrotietokone, joka julkaistiin Japanissa vuonna 1981. Vaikka laite otettiin hyvin vastaan, sitä ei koskaan viety ulkomaisille markkinoille. PC-8801 oli ensimmäisiä tietokoneita, jotka hyödynsivät Zilog Z80 -mikroprosessoria.

Tietokonetta on sanottu tunnusomaiseksi japanilaisista henkilökohtaisista tietokoneista.

Laitteisto
----------

NEC PC-8801:n muistikartta
* Suoritin: PD9002
* Resoluutiot: 640 × 200, 640 × 400, 320 × 200, 320 × 400
* Muisti: 1,5 Mt ROM, 512 kt RAM

PC-8801:n äänentoisto oli kehittyneempi kuin monessa muussa 1980-luvun alun tietokoneessa. Värejä koneessa oli yhteensä 512, joista se kykeni näyttämään kahdeksan samanaikaisesti.

Ohjelmisto
----------

Alusta oli suosittu indie-videopelien kehittäjien keskuudessa. Alustalle pelejä tekevät tulivat myöhemmin tunnetuiksi merkittävissä pelisarjoissa.

Alustan hidas näyttöpäivitys oli haitallista toimintapeleissä, jonka johdosta monet kehittäjät keskittyivät tekstiseikkailupeleihin ja roolipeleihin.

Yksinomaan PC-8801:lle tarkoitettuja ohjelmia tuotti usea japanilainen videopeliyritys, joista esimerkkeinä Enix, Square, Bandai, HAL Laboratory sekä MicroCabin. Osa Konamin ja muutaman muun pelivalmistajan kehittämistä peleistä julkaistiin saman vuoden aikana PC-8801:n ohella MSX:lle. Pelisarjoja, joiden ensimmäisenä alustana on ollut PC-88, ovat *Snatcher*, *Dragon Slayer*, *Ys* ja *Xak*.

1980-luvun puolivälissä Hudson Soft julkaisi alun perin Family Computerille kehitettyjä Nintendon pelejä PC-8801:lle. Kyseisiin nimikkeisiin lukeutuvat *Excitebike*, *Donkey Kong 3*, *Ice Climber* sekä *Mario Bros.*, josta tehtiin kaksi pelimekaniikaltaan uudistettua PC-8801-käännöstä: *Mario Bros. Special* ja *Punch Ball Mario Bros.*.

Ohjelmointikielenään PC-8801 käytti N88-BASICia, joka oli tietokoneen oma versio BASICista.

Mallit
------

Sarjan merkittäviä malleja:

* PC-8801 (marraskuu 1981), alkuperäinen malli
* PC-8801mkII (marraskuu 1983)
* PC-8801mkIISR (tammikuu 1985)
* PC-8801FH (marraskuu 1986)
* PC-88VA (maaliskuu 1987)
* PC-8801FA (lokakuu 1987)
* PC-98DO (kesäkuu 1989)
* PC-8801MC (marraskuu 1989)

Lähteet
-------

1. ↑  NEC PC 8801 *old-computers.com*.  Arkistoitu 13.11.2019. Viitattu 3.2.2017.
2. ↑  Chris Kohler: Saving Japan's Games *kotaku.com*.  28.12.2017. Viitattu 24.9.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Gaming computers of Japan: The NEC PC-8800 series *retronauts.com*. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
4. ↑  NEC PC8801 *uvlist.net*. Viitattu 20.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* NEC PC-8801 Universal Videogame List -sivustolla (englanniksi)
* NEC PC-8801 Old-Computers.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Ylöjärven monitoimihalli** eli **Ylöjärven Ilves Areena** on vuoden 2019 marraskuussa avattu Ylöjärven areena oy:n omistama urheiluhalli. Hallin käyttövuorojen vuokraamisesta vastaa Ylöjärven Ilveksen omistama osakeyhtiö Ylöjärven urheiluhallit oy. Hallissa on sekä tekonurmi- että sisäpelialusta.

Hallin yleistiedot
------------------

* Kokonaispinta-ala 90 m x 45 m
* Eri lajiliittojen hyväksymät alustat:
	+ FIFA Quality Pro-tekonurmi (67 m x 44 m)
	+ Taraflex-sisäpelialusta (44 m x 22,5 m)
* Kaksi pukukoppikonttia, WC-kontti ja toimistokontti
* Tavoiteltu minimisisälämpötila + 18 C
* Hallin osoite: Ulkoilijantie 3, 33470 Ylöjärvi

Omistus ja käyttöoikeudet
-------------------------

Ylöjärven urheiluhallit oy on Ylöjärven Ilveksen perustama ja omistama osakeyhtiö, joka vastaa hallin käyttövuorojen vuokrauksesta. Hallin on rakentanut Ylöjärven kaupungin vuokraamalle tontille Ylöjärven areena oy, joka myös omistaa hallin.

Ylöjärven urheiluhallit oy neuvottelee ja tekee sopimukset kaikkien hallin käyttäjien kanssa. Halli tarjoaa ympärivuotiset huippuolosuhteet useille suositulle palloilulajille ja on muunneltavissa monenlaisiin tapahtumiin sopivaksi.

Lähteet
-------
**NDT** (engl. *Nondestructive testing*) eli **rikkomaton aineenkoetus** on joukko tarkastusmenetelmiä, joita käytetään mm. metallirakenteiden, valujen ja hitsien tarkastamiseen ilman, että valmista lopputuotetta rikotaan. NDT-menetelmillä voidaan löytää hitsisaumoista ja materiaaleista halkeamia, säröjä, sulkeumia ja muita poikkeamia. Yleisimpiä NDT-menetelmiä ovat silmämääräinen tarkastus sekä ultraääni-, magneettijauhe- ja tunkeumanestetarkastus, sekä teollisuusradiografia. Rikkomaton aineenkoetus on standardoitua toimintaa, ja NDT:tä suorittaville henkilöille ja laitoksille on oma pätevöinti- ja sertifiointijärjestelmänsä.

Menetelmistä puhutaan seuraavilla kirjainlyhennelmillä:

*MT = magneettijauhetarkastus* 

*PT = tunkeumanestetarkastus* 

*ET = pyörrevirtatarkastus* 

*UT = ultraäänitarkastus* 

*RT = radiografinen tarkastus (yleisimmin röntgenkuvaus)*

*VT = visuaalinen eli silmämääräinen tarkastus* 

  

Edellä mainitut testausmenetelmät jaotellaan useimmiten kahteen eri luokkaan: **pinta- ja volymetrisiin testausmenetelmiin**. Pintatarkastusta on magneettijauhe-, tunkeumaneste- ja pyörrevirtatarkastus, ja volymetristä testausta taasen ultraäänitarkastus sekä radiografia. 

Pintamenetelmillä voidaan todeta vain kappaleen pintaan asti aukeavat viat, eli säröt, halkeamat, avohuokoset ja imuontelot. 

Mikäli halutaan varmistua myös pinnan alaisesta eheydestä, on syytä valita volymetrinen testaus. Tällöin voidaan havaita myös hitsin sisäinen huokoisuus, kuonasulkeumat, liitosviat, epätäydellinen hitsin tunkeuma ja halkeamat, jotka eivät aukene pintaan asti.

Useimmiten pinta- ja volymetrisiä menetelmiä käytetään toisiaan täydentävinä testausmenetelminä, jolloin hitsisauma ensin kuvataan röntgenillä (teollisuusradiografia) ja tämän jälkeen tarkastetaan vaikkapa magneettijauheella.
**Yläpuusti** on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella, Käkisalmen piirissä, Leningradin alueella Venäjällä. Yläpuusti sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa. 

Yläpuusti sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Käkisalmen kaupungista kaakkoon. Yläpuusti sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan eteläosassa ja kylä rajoittui Norsjokeen ja Pörtsykkään pohjoisessa, Vuohensaloon idässä, Alapuustiin ja Pyhäjärven kuntaan etelässä sekä Alapuustiin kuuluneeseen Ostamoon lännessä. Kylän länsirajan tuntumassa virtaa Norsjoki, johon laskeva Lähdeoja eli Leppäoja virtaa kylän halki. Norsjoki saa alkunsa Tielammesta, joka sijaitsee aivan kylän etelärajalla Pyhäjärven kunnan puolella.

Väestö ja elinkeinot
--------------------

Vuonna 1920 Yläpuustissa oli 348 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 373, joista 197 miestä ja 176 naista. Yläpuustin asutus oli keskittynyt kylän länsirajaa pitkin kulkeneelta Kantatie 61:ltä Vuohensaloon johtaneen tien varteen ja Norsjokeen laskevan Lähdeojan varsille. Kylän talot sijaitsivat hajallaan.  Myös nykyisin kylän asutus on keskittynyt samaisen tien varteen.

Ennen talvisotaa Yläpuusti oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Yläpuusti kuului Puustin kansakoulupiiriin, jonka koulurakennus sijaitsi kylän länsiosassa lähellä Alapuustin rajaa.

Historia
--------

Yläpuustin kylä kuului pitkään Räisälän pitäjään ja tuolloin sitä kutsuttiin Räisälän Puustiksi erotuksena Käkisalmeen kuuluneesta Alapuustista, jota kutsuttiin kaupungin Puustiksi.

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuujo, Erkki, Puramo, Eino & Sarkanen, J.: *Käkisalmen historia*, s. 934-940. Lahti: Käki-säätiö, 1959.
2. 1 2 3 4  Huovila, Marja: *Käkisalmen eteläisten kylien kirja*, s. 248-297. Tampere: Pilot-kustannus Oy, 2004. ISBN 952-464-234-4.
3. ↑  *Karjalan kannas, historia ja nykyaika, 1938-2001* 1:200 000. Pietari: ZAO Karta Ltd, 2001.

Käkisalmen maalaiskunnan kylät
Alapuusti • Haminanniitty • Hirvisaari • Joensuu • Kapeasalmi • Marjalanniemi • Norsjoki • Näpinlahti • Ostamo • Porkanniemi • Pärnä • Pörtsykkä • Sakkali • Suotniemi • Tenkalahti • Vuohensalo • Yläpuusti
**Francesco Bartolomeo Conti** (20. tammikuuta 1681 Firenze – 20. heinäkuuta 1732 Wien) oli venetsialainen barokkiajan muusikko ja Wienin hovisäveltäjä. Hän sävelsi 16 oopperaa, yhdeksän oratoriota ja 50 kantaattia.

Conti tuli Wienin hoviin teorbin soittajaksi vuonna 1701 ja pääsi 1713 hovisäveltäjäksi. Hänen ensimmäinen oopperansa oli vuoden 1706 *Cleotide*. Conti sävelsi kaikki karnevaalioopperat vuodesta 1714 vuoteen 1725, yhtä sesonkia lukuun ottamatta. Hänen koominen oopperansa *Don Chisciotte in Sierra Morena* ("Don Quijote Sierra Madressa", 1719) sai suosiota muuallakin, muun muassa Hampurissa. 

Kun Contin ensimmäinen vaimo kuoli 1711, tämä nai hovin primadonna Maria Landinin, joka lauloi Contin oopperoiden pääroolit vuodesta 1714 kuolemaansa 1722 asti. Contin kolmas vaimo, primadonna Maria Anna Lorenzani jatkoi tätä perinnettä.

Francesco Bartolomeo Contin poika Ignazio Maria Conti (1699–1759) oli myös teorbisti ja säveltäjä, joka toimi Wienin hovissa vuodesta 1719 alkaen.

Johann Sebastian Bachin tiedetään olleen kiinnostunut Contin kokeellisesta ja yksilöllisestä tuotannosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Conti, Francesco Bartolomeo (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen.
2. ↑  Murtomäki, Veijo: Barokkiooppera Italiassa, Sibelius-Akatemia 2014. Viitattu 9.5.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Francesco Bartolomeo Conti
**Yläpilvi** on korkealla, yleensä 6 000–18 000 metrin korkeudessa, oleva pilvi. Yläpilviin kuuluvat untuvapilvi (*Cirrus*), harsopilvi (*Cirrostratus*) ja palleropilvi (*Cirrocumulus*).

Yläpilvien esiintumisen yläraja on tropopaussi, alemman ilmakehän troposfäärin yläraja. Siksi yläpilviä havaitaan tropiikissa ylempänä kuin napojen lähettyvillä, missä tropopaussikin on alempana. Yläpilvet ovat tropiikissa tyypillisesti 8 000–18 000 m, keskileveysasteilla 5 000–13 000 ja korkeilla leveyksillä (napojen lähettyvillä) 3 000–8 000 metrin korkeudessa.

Valaisevat yöpilvet ja helmiäispilvet esiintyvät vielä ylempänä kuin yläpilvet: stratosfäärissä ja sen yllä.

Esimerkkejä
-----------

* Cirrus*Cirrus*
* Cirrus fibratus*Cirrus fibratus*
* Cirrostratus stratiformis*Cirrostratus stratiformis*
* Cirrocumulus stratiformis*Cirrocumulus stratiformis*

Katso myös
----------

* Keskipilvi
* Alapilvi

Lähteet
-------

1. ↑  Pilvikuvasto Ilmatieteen laitos. Viitattu 17.8.2012.
2. ↑  Karttunen, Hannu & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena & Manner, Olli: *Ilmakehä, sää ja ilmasto*, s. 210. Ursan julkaisuja 107. Helsingissä: Ursa, 2008. ISBN 978-952-5329-61-2.
3. ↑  S Veerabuthiran: Types of clouds and their altitude. *High-Altitude Cirrus Clouds and Climate (Resonance - journal of science education)*. Indian Academy of Sciences, Bangalore. Viitattu 17.8.2012.
4. ↑  Valaisevat yöpilvet Ursa.  Arkistoitu 6.4.2008. Viitattu 17.8.2012.
5. ↑  Helmiäispilvet Ursa.  Arkistoitu 6.7.2007. Viitattu 17.8.2012.
"**Mean to Me**" on Fred E. Ahlertin ja Roy Turkin kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1929. Sen nauhoitti ensimmäisenä Ruth Etting, jonka single nousi listoilla sijalle 15. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Myös Tommy ja Jimmy Dorsey, Red Nichols ja Annette Hanshaw nauhoittivat kappaleen vuonna 1929.

Vuonna 1937 kappaleen nauhoitti laulaja Billie Holiday taustayhtyeenään Teddy Wilsonin orkesteri, johon kuuluivat muun muassa Lester Young ja Johnny Hodges. Holidayn versio pysyi listojen seitsemännellä sijalla neljä viikkoa. Kappale kuului pitkään Holidayn konserttirepertuaariin. Saksofonisti Young nauhoitti uuden version kappaleesta vuonna 1946 Nat King Colen ja Buddy Richin kanssa, mikä osaltaan herätti jazzsoittajien kiinnostuksen kappaleeseen.

Kappaleesta on tullut usein soitettu jazzstandardi. Benny Goodman nauhoitti sen vuonna 1938 pianisti Jimmy Rowlesin kanssa. Betty Carter nauhoitti sen vuoden 1960 albumilleen *The Modern Sound of Betty Carter*. Diana Ross lauloi sen vuoden 1972 elokuvassa *Lady Sings the Blues*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jeremy Wilson: Mean to Me *JazzStandards.com*. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)
2. ↑  Alan Kurtz: Billie Holiday: Mean to Me *Jazz.com*.  Arkistoitu 29.11.2010. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)
3. ↑  Ted Gioia: Benny Goodman & Jimmy Rowles: Mean to Me *Jazz.com*.  Arkistoitu 24.10.2010. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)
4. ↑  Ted Gioia: Betty Carter: Mean to Me *Jazz.com*.  Arkistoitu 22.4.2012. Viitattu 3.11.2011. (englanniksi)
**New and Emerging Respiratory Virus Threats Advisory Group** (vapaa suomennus: *Uusien ja leviävien virusuhkien neuvonantajaryhmä*, lyhennys **NERVTAG**) on Yhdistyneen kuningaskunnan julkisen terveyspalvelun johtavaa lääketieteellistä neuvonantajaa ja brittihallitusta avustava asiantuntijaelin.

NERVTAG-asiantuntijaelimen toiminta käynnistyi joulukuussa 2014. Vuonna 2020 sen erityiseksi tehtäväksi muodostui COVID-19-pandemiaan Britanniassa liittyvä asiantuntijatahona toimiminen. Asiantuntijaelimeen kuului marraskuussa 2018 yhteensä 16 professoria tai senioritason lääkäriä. Ryhmää on laajennettu koronapandemian kuluessa tilapäisillä jäsenillä.

NERVTAG-ryhmän tukemana Britannian johtava lääketieteellinen neuvonantaja neuvoo maan terveys- ja sosiaalipalvelujen ministeriötä, asianomaisia ministereitä ja muita ministeriöitä virusperäisiin hengitysteiden infektioihin liittyvien uhkien osalta. Johtava lääketieteellinen neuvonantaja toimii Britannian terveystutkimusinstituutti National Institute for Health Researchin (NIHR) pääjohtajana, ja ohjaa siten osaltaan maailmanlaajuisestikin huomattavaa kliinisen lääketieteen tutkimuskeskittymää. Tehtävässä on lokakuusta 2019 toiminut professori Chris Whitty.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  New and Emerging Respiratory Virus Threats Advisory Group gov.uk. Viitattu 27.2.2021. (englanniksi)
2. ↑  Ruth Parry: The New and Emerging Respiratory Virus Threats Advisory Group (NERVTAG). 1st Annual Report December 2014 - December 2015 (pdf)  July 2016. Public Health England via box.com. Viitattu 27.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  NERVTAG Chair & NERVTAG Members (pdf) gov.uk. Viitattu 27.2.2021. (englanniksi)
4. ↑  New and Emerging Respiratory Virus Threats Advisory Group - Membership gov.uk. Viitattu 27.2.2021. (englanniksi)
5. ↑  Professor Chris Whitty gov.uk. Viitattu 27.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NERVTAG-asiantuntijaelimen verkkosivusto (englanniksi) (gov.uk)
* NERVTAG-asiantuntijaelimen julkaisut (englanniksi) (box.com)
**Yläpaljakka** on tunturin alue, jolla ei kylmyyden takia ole yhtenäistä kasvipeitettä. Niukka kasvillisuus on lähinnä sammalta ja jäkälää kivilouhikoissa ja kallioissa. Vain harvat putkilokasvit pystyvät kasvamaan näin kylmässä. Yläpaljakkaa sanotaan myös yläalpiiniseksi tai yläoroarktiseksi alueeksi. Kesällä lumiset lumenviipymät ja lumenpysymät ovat yläpaljakalla tavallisia ja antavat yläpaljakalle ilmeensä.

Joidenkin tutkijoiden mielestä Suomessa esiintyy yläpaljakkaa Haltitunturin yläosassa yli 1 150 m:n korkeudessa. Jotkut määrittelevät yläpaljakan rajaksi Suomessa 1 300 m, jolloin sitä olisi vain Haltilla ja Rudnillä*selvennä*. Enemmän yläpaljakkaa on Skandeilla muun muassa Jotunheimenissa, Dovressa, Halagississa yli 1 600 m:n korkeudessa, Kebnekaisella ja Sarektjåkkålla yli 1 400 m:n korkeudessa sekä Pältsanilla 1 000 m:n korkeudessa.

Yläpaljakalla voi kasvaa muun muassa jääleinikkiä (*Ranunculus glacialis*), haproa (*Oxyria digyna*), tankipiippoa ja kääpiökokoisia pajulajeja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tunturikasvit, Olle G Olsson, Tietoniekat, Weilin+Göös 1986, ISBN 951-35-3737-4, Ruots alkuteos 1985 Fjällflora, s. 4
2. ↑  Henry Väre ja Rauni Partanen: Suomen tunturikasvio. Metsäkustannus OY 2009, ISBN 978-952-5694-40-6, s. 14.
3. ↑  Tunturit (alkuosa) Tunturissa tuulee!
Francesca Bertini elokuvassa *Assunta Spina* (1915).
**Francesca Bertini** (syntyjään *Elena Seracini Vitiello*, 5. tammikuuta 1892 Firenze – 13. lokakuuta 1985 Rooma) oli yksi italialaisen mykkäelokuvan suurimmista naistähdistä.

Elokuvaura
----------

Bertinin elokuvaura alkoi vuonna 1910 Film d’Arte Italianan klassikkosovituksista. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Cinesille ja Celio Filmille esiintyen lähinnä kepeissä komedioissa ja melodraamoissa. Bertinin ensimmäinen menestysrooli on Pierrot Baldassarre Negronin ohjaamassa pantomiimissä *Histoire d’un Pierrot* ("Pierrot’n tarina", 1913). Sitä seurasi joukko tunteellisia melodraamoja kuten *Sangue bleu* (1914), *Odette* (1915) ja *La signora delle camelie* ("Kamelianainen", 1915). Erityistä kiitosta Bertini sai pyykkärinroolistaan elokuvassa *Assunta Spina* (1915), jota pidetään yhtenä neorealismin edeltäjistä.

Vuonna 1918 näyttelijä perusti oman tuotantoyhtiön Bertini Filmin. Vuonna 1919 se liittyi Unione Cinematografica Italianaan, joka teki pian konkurssin. Vuonna 1921 Bertini purki Foxin kanssa tekemänsä sopimuksen Hollywood-elokuvista, meni naimisiin sveitsiläisen kreivin Paul Cartierin kanssa ja vetäytyi elokuva-alalta lyhyttä 1920-luvun lopun comeback-yritystä lukuun ottamatta. Toisen maailmansodan jälkeen hän esiintyi toisinaan pienissä sivurooleissa, joista merkittävin lienee sisar Desolatan osa Bernardo Bertoluccin elokuvassa *1900* (1976). Vuonna 1973 Bertini julkaisi toisen laitoksen omaelämäkerrastaan *Il resto non conta* ("Lopulla ei ole väliä"). Ennen kuolemaansa hän esiintyi Gianfranco Mingozzin tv-dokumentissa *L’ultima diva: Francesca Bertini* ("Viimeinen diiva", 1982).

Elokuvia
--------

* *Kuningas Lear*, 1910
* *Il fascino della violenza*, 1912
* *Sangue bleu*, 1914
* *Assunta Spina*, 1915
* *Diana l’affascinatrice*, 1915
* *Fedora*, 1916
* *Clemenceau-juttu*, 1917
* *Mariute*, 1918

Lähteet
-------

* Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

### Viitteet

1. ↑  Moliterno, s. 33.
2. ↑  Moliterno, s. 34.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Francesca Bertini (englanniksi)
* Elonet: Francesca Bertini

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
WikisanakirjaWikisanakirjaWikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: **yläraaja**.
**Yläraaja** (yleiskielessä myös "käsi"; lat. *membrum superius*) on ihmisen ylempi, rintakehään kiinnittyvä raaja (lat. *membrum thoracicum*), johon kuuluvat olkavarsi, kyynärvarsi sekä varsinainen käsi. Neljällä jalalla kulkevilla eläimillä vastaavaa raajaa sanotaan **eturaajaksi**.

Leijonan etu- ja takaraajan luut.

Luut
----

*Pääartikkeli: Eturaajan luusto*
Eturaajan luustoon kuuluvat lapaluu, solisluu, olkaluu, värttinäluu, kyynärluu, ranneluut, kämmenluut ja sormien luut.  Lapaluu ja olkaluu niveltyvät olkanivelellä; olkaluu, värttinäluu ja kyynärluu kyynärnivelellä; värttinäluu ja kyynärluu ranteen luihin proksimaalisella ja ranneluiden kaksi riviä toiseensa distaalisella rannenivelellä (etupolvinivel). Kuhunkin sormeen kuuluu kolme niveltä (peukaloon kaksi).

Lihakset
--------

Yläraajan lihaksia ovat muun muassa kolmipäinen olkalihas, hauislihas, olkalihas, olka-värttinäluulihas, ranteen koukistajalihakset ja ranteen ojentajalihakset.

Lähteet
-------

1. ↑  joissain lähteissä myös *extremitas superior*
2. 1 2  Hervonen, Antti: *Tuki- ja liikuntaelimistön anatomia*, s. 20, 42. Seitsemäs painos. Tampere: Lääketieteellinen Oppimateriaalikustantamo, 2004. ISBN 952-9635-01-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yläraaja** Wikimedia Commonsissa
Francesc Macià noin 1925.
**Francesc Macià i Llussà** (21. lokakuuta 1859, Vilanova i la Geltrú - 25. joulukuuta 1933, Barcelona) oli katalonialainen poliitikko, joka perusti Estat Català -puolueen ja vaikutti suuresti siihen, että Katalonia sai autonomisen aseman.

Macià syntyi Vilanova i la Geltrússa vuonna 1859. Hän lähti sotilasuralle ja kohosi pioneerijoukoissa everstiksi. Katalonialaisten sanomalehtien Cucutin ja Veu de Catalunyan kieltäminen toi Macian politiikkaan. Hänet valittiin Solidaritat Catalana -liikkeeseen, ja hän osallistui sen ehdokkaana vaaleihin, jolloin hän joutui luopumaan armeijaurasta.

Vuonna 1923 kun Miguel Primo de Rivera kaappasi vallan ja loi yksipuoluejärjestelmän, Macià lähti maanpakoon. Hän palasi Kataloniaan vuonna 1931 ja osallistui vasemmistopuolueiden konferenssiin, jossa perustettiin kolmen puolueen liitto. Se sai murskavoiton kunnallisvaaleissa. Primo de Riveran kaaduttua järjestettiin vaalit, joissa monarkia hävisi. Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi, mutta puoluetovereiden painostuksesta muutti julistuksen tarkoittamaan itsehallinnollista aluetta, jolle luvattiin laajoja vapauksia Espanjan tasavallassa. Francesc Macià valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1932. Hän jatkoi autonomian edistämistä ja hävisi vaalit marraskuussa 1933.. Hän kuoli joulupäivänä 1933, ja hautajaiset olivat suuri kansallinen tapahtuma.

Lähteet
-------

1. ↑  Francesc Macià Catalan Encyclopaedia.  Arkistoitu 22.3.2014. Viitattu 22.3.2014.
2. 1 2  Francesc Macià Encyclopedia Britannica. Viitattu 16.3.2014.
3. 1 2 3  Francesc Macià i Llussà Unitat Nacional Catalana.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 16.3.2014.
4. 1 2  Francesc Macià Biografías y Vidas. Viitattu 16.3.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**OuluHealth** on bioalan, terveysalan sekä ICT-osaamisen keskus Oulussa. OuluHealthin yhteistyössä ovat mukana Oulun kaupunki, Oulun yliopistollinen sairaala, Oulun yliopisto, Oulun seudun ammattikorkeakoulu, Centre for Health and Technology, BusinessOulu, Oulu Wellness Institute, Pohjois-Pohjanmaan liitto sekä yrityksiä ja muita tutkimuslaitoksia. OuluHealth on mukana ECHA:ssa, EuropeanConnected Health Alliancen eurooppalaisessa verkostossa. 

Oulun Kontinkankaan kampukselle, yliopistollisen sairaalan ja lääketieteellisen tiedekunnan välittömään yhteyteen, luodaan OuluHealth ICT- ja terveysalan keskittymää. Alueella toimii tällä hetkellä yli 100 organisaatiota ja 8400 työpaikkaa, mikä on lähes kymmenen prosenttia kaikista Oulun työpaikoista. Kampuksesta kehitetään sosiaali- ja terveydenhuollon testaus- ja kehittämisympäristöä (Living lab).

OuluHealth-yhteistyö kehittää kansalaisille tuotettavia palveluita useissa hankkeissa. Tulevaisuuden ratkaisut perustuvat muun muassa terveyden hallintaan, sairauksien ennaltaehkäisyyn, mobiili- ja sähköisiin palveluihin sekä uudistettuun tietojärjestelmäkokonaisuuteen.

Hankkeet
--------

**Tulevaisuuden sairaala**
OuluHealthin ydin, Oulun yliopistollinen sairaala, uudistetaan. Tulevaisuuden sairaala hyödyntää innovatiivista, tuottavaa teknologiaa potilaiden parhaaksi. Sairaalahankkeen kokonaisinvestointi on 500 miljoonaa euroa. 

**AVAUS-hanke**
Hanke rakentaatulevaisuuden kuntalaislähtöisiä hyvinvointipalveluita ja niitä tukevia teknologioita. AVAUS-hankkeessarakennetaan toimittajariippumaton ja rajapinnoiltaan avoin palvelu- ja järjestelmäkokonaisuus. 

**ONION-projekti**
Projekti kehittää kokonaisarkkitehtuuria hyvinvointipalveluille. Projektin tavoitteena on, että tietojärjestelmäkokonaisuus on käytössä vuoteen 2020 mennessä. 

**INDICO-hanke**
INDICO-hankkeessa keskitytään yksilölliseen terveyteen. Hanketta koordinoi Centre for Health and Technology. 

**Oulun kaupungin sähköinen asiointi**
Oulun kaupungin sähköisen asioinnin OMAOULU-palvelusta löytyvät kootusti kaikki kaupungin verkkoasioinnin palvelut, esimerkiksi terveyspalvelut.

Lähteet
-------

1. ↑  Oulun megahankkeet esillä kiinteistöalan messuilla Cannesissa[vanhentunut linkki]
2. ↑  Avaus-hankkeen työtila (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  ONION – Hyvinvointipalveluiden avoin ja modulaarinen tietojärjestelmäarkkitehtuuri ja ekosysteemi
4. ↑  Kauppalehti Extra: Terveysala tuo satoja työpaikkoja
5. ↑  OmaOulu (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* OuluHealthin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Centre for Health and Technology (CHT)
**Shashadhar Acharya** (s. 5. toukokuuta 1960 Saraikela) on intialainen chhau-tanssija. Hän on chhau-tanssija viidennessä sukupolvessa ja sai aluksi opetusta isältään Lingaraj Acharyalta. Vuosina 1990–1993 hän toimi chhau-tanssikeskuksen johtajana. Hän on myös opettanut tanssia kotimaassaan ja sen ulkopuolella. Hänelle myönnettiin vuonna 2004 Sangeet Natak Akademin palkinto. Hän on opiskellut lakia, mutta hän ei pitänyt työstään ja siirtyi tanssimisen pariin. Vuonna 2020 Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon.

Acharyan ja hänen taiteilijaryhmänsä elämästä on tehty *The Face Behind The Mask* -niminen dokumenttielokuva.

Lähteet
-------

1. ↑  Shashadhar Acharya: The Chhau Maestro *The Dance India*.  13.11.2020. Viitattu 2.12.2020.
2. ↑  Shashadhar Acharya *sangeetnatak.gov.in*. Viitattu 2.12.2020.
3. ↑  Vidyarthi, Nita: The man in the painted mask *The Hindu*.  13.6.2013. Viitattu 2.12.2020.
4. ↑  Artists become more successful if they get encouragement at right time, says Shashadhar Acharya *Business-Standard*.  26.1.2020. Viitattu 2.12.2020.
5. ↑  Gaekwad, Mani: Chhau dancers leap out of the screen in the documentary ‘The Face Behind The Mask’ *Scroll*.  31.1.2016. Viitattu 2.12.2020.
**VAV Yhtymä Oy** on Vantaan kaupungin täysin omistama yleishyödyllinen asuntoyhtiö, joka tehtävänä rakennuttaa, omistaa ja hallinnoida vuokra-asuntoja. Yhtiö määrittelee tavoitteekseen laadukkaiden ja kohtuuhintaisten kotien tarjoamisen vantaalaisille.

Historia
--------

VAV-konserni aloitti toimintansa vuonna 1986. Yhtiön perustamisen yhteydessä fuusioitiin lähes kaikki Vantaan kaupungin kokonaan omistamat asunnot yhden yrityksen alle helpommin hallittavaksi kokonaisuudeksi. 1990-luvun alun jälkeinen uusien asuntojen rakentaminen on rahoitettu kokonaan lainarahalla.

Tytäryhtiöt
-----------

VAV toimii Tikkurilassa asuinkerrostalon pohjakerroksessa (Veturikuja 7).
VAV Asunnot Oy:n tytäryhtiö VAV Kiinteistöt Oy sulautui emoyhtöön vuonna 2010. VAV:n asumisoikeusasunnot omistanut tytäryhtiö VAV Asumisoikeus Oy myytiin vuonna 2011 TA-Asumisoikeus Oy:lle, minkä jälkeen VAV Asunnot Oy on keskittynyt pelkästään vuokra-asuntotoimintaan. Vuonna 2011 yhtiölle perustettiin uusi tytäryhtiö VAV Palvelukodit Oy, joka hallinnoi VAV:n palvelutaloja. Tämä siirrettiin vuonna 2015 uuden tytäryhtiön VAV Hoivakiinteistöt Oy:n alaisuuteen tytäryhtiönä.

Asuntojen määrä
---------------

Vuoden 2015 lopussa yhtilöllä oli 10 187 vuokra-asuntoa, joissa asui noin 20 000 asukasta, mikä vastaa lähes 10 prosenttia vantaalaisista. Asuntojen käyttöaste oli 99,1 prosenttia (2015). Vuokra-asunnon hakijoita yhtiöllä oli toimintavuoden lopussa jonossa noin 4 500. Vuoden 2015 aikana vuokrattavaksi vapautui vanhoja tai uusia asuntoja ynteensä 1 394 kappaletta.

Talous
------

VAV Asunnot Oy on voittoa tuottamaton yleishyödyllinen yhtiö. Yhtiön perimät vuokrat määräytyvät omakustannusperiaatteella. Asuntojen vuokriin sisällytetään pääomakulut, jotka muodostuvat lainojen lyhennyksistä ja koroista.

1.3.2016 lähtien keskimääräinen vuokra on yhtiöllä ollut 11,90 €/m² kuukaudessa (vaihteluväli 9,33–15,02 €/m²).

VAV Asunnot Oy:llä on suuri lainamäärä, mutta, koska lainat ovat aravan vuosimaksu- ja korkotukilainoja, korkoriski on pieni. Vuoden 2015 lopussa yhtiöllä oli pitkäaikaista lainaa 468 miljoonaa euroa. VAV:ssa vuoden 2004 jälkeen valmistuneiden asuntojen poistoajaksi on budjetoitu 40 vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  VAV Yhtymä Oy kauppalehti.fi. Viitattu 26.7.2023.
2. 1 2  VAV Yhtymä Oy. Vuosikertomus 2020 VAV konserni. Viitattu 26.7.2023.
3. 1 2 3  VAV Asunnot Oy: Toimintakertomus 2011 VAV Asunnot Oy.  [vanhentunut linkki]
4. ↑  *VAV Kiinteistöt Oy sulautui emoyhtiöön* (Arkistoitu – Internet Archive), VAV Asunnot Oy 25.8.2010.
5. 1 2 3 4 5 6  VAV Asunnot Oy. Vuosikertomus 2015 VAV konserni. Viitattu 4.7.2016.
6. ↑  *VAV-konserni ei ole uhka vantaalaisille*[vanhentunut linkki], Vantaan kaupunki 15.11.2005.

Aiheesta muualla
----------------

* Company Overview of VAV Asunnot Oy (englanniksi) (bloomberg.com)
* *Elämänmakuista asumista Vantaalla: Vantaan asunto-ohjelma 2009–2017* (Arkistoitu – Internet Archive), Vantaan kaupunki 2009.
**Francesco Andreini** (1548 Pistoia – 1624 Mantova) oli italialainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hänen tyylilajinsa oli commedia dell'arte. Francesco lienee syntynyt vauraaseen Cerracchi Dal Gallon sukuun, jolloin Andreini on ollut hänen taiteilijanimensä.

Elämä ja ura
------------

Ennen taiteellista uraansa Francesco Andreini toimi sotilaana Toscanan suurherttuan joukoissa. Noin kahdenkymmenen vuoden ikäisenä hän jäi turkkilaisten vangiksi. Vankeutta kesti kahdeksan vuotta, minkä jälkeen hän palasi kotimaahansa ja ryhtyi koomikoksi. Andreini liittyi näyttelijäryhmä I Gelosiin, joka oli eräs commedia dell'arten tunnetuimmista ja varhaisimmista kokoonpanoista.

Andreinin pääasiallinen rooli oli kapteeni Spavento da Valle Inferna - il Capitano on yksi commedia dell'arten tyyppihahmoista. Francesco Andreini avioitui vuonna 1578 näyttelijä Isabella Canalin kanssa, joka oli niin ikään I Gelosin kuuluisa näyttelijä. Ryhmä näytteli ympäri pohjoisen Italian; yksittäisistä näytöksistä aikakirjoihin on merkitty esiintyminen Firenzessä 1589. Isabella kuoli kesäkuussa 1604, minkä jälkeen Andreini lopetti näyttelijän työnsä ja keskittyi kirjalliseen työhön, mukaan lukien Isabellan teosten julkaisu postuumisti.

Andreinin muita rooleja olivat esimerkiksi Dottor Siciliano, nekromantti Falsirone ja lammaspaimen Corinto. Näyttelijän työssään hän hyödynsi vankeudessa oppimiaan kieliä, kuten kreikkaa ja turkkia.

Vuonna 1607 Andreini julkaisi teoksen *Le bravure di Capitan Spavento*, johon hän ammensi näyttelemästään kapteenin tyyppiroolista.

Francesco Andreinilla ja Isabella Canalilla oli neljä tytärtä ja kolme poikaa. Yksi pojista, Giovan Battista Andreini (1576–1654), työskenteli vanhempiensa tapaan näyttelijänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Person: Andreini, Francesco *Katalog der Deutschen Nationalbibliothek*.  11.4.2018. Deutscher Nationalbibliothek. Viitattu 4.5.2018. (saksaksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Francesco Andreini (html) *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 4.5.2018. (englanniksi)
3. ↑  Andreini, Francesco (1548-1624) forme internationale *Catalogue général*. Bibliothèque nationale de France. Viitattu 4.5.2018. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Franca Angelini Frajese: ANDREINI, Francesco (Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 3 (1961)) *Treccani.com*. Treccani - La cultura italiana. Viitattu 4.5.2018. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sapere.it: Andreini
* GAD "Città di Pistoia" : FRANCESCO ANDREINI, PISTORIENSE E LA COMPAGNIA DE "I COMICI GELOSI" (Nota di Franco Checchi)
* Oxfordreference.com: Francesco Andreini

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pyrrhonistien ja akateemikkojen erosta** (m.kreik. Περὶ τῆς διαφορᾶς τῶν Πυῤῥωνίων καὶ Ἀκαδημαϊκῶν, *Peri tēs diaforās tōn Pyrrhōniōn kai Akadēmaïkōn*; lat. *De repugnantia Pyrrhoniorum et Academicorum*) oli Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma, joka käsitteli nimensä mukaisesti Platonin Akatemian ajattelun ja pyrrhonistisen skeptisismin välisiä filosofisia eroja. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta esiintyy Lampriaan tekemässä Plutarkhoksen teosten luettelossa (numero 64).

Tutkielmalla Plutarkhos pyrki korostamaan Platonin Akatemiassa vaikuttaneen akateemisen skeptisismin eroa pyrrhonistiseen skeptisismiin, ja samalla korostamaan Platonin Akatemian oppien sisäistä ykseyttä pyrkiessään sovittamaan akateemista skeptisismiä yhteen dogmaattisemman platonismin kanssa. Tutkielmassa Plutarkhoksen on arveltu esittäneen, että akateemiseen skeptisismiin sisältyi positiivisia oppilauseita, tai ainakin ettei sen skeptisismi ollut täydellistä niin kuin pyrrhonismissa.

Samaan aihepiiriin liittyi Plutarkhoksen tutkielma *Akatemian ykseydestä Platonin jälkeen*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karamanolis, George: Plutarch *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
2. 1 2  Bonazzi, Mauro: Plutarch on the Difference between Academics and Pyrrhonists.  *Oxford Studies in Ancient Philosophy*, 2012, 43. vsk, s. 271–298. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  Burns, Aaron: Diatribe and Plutarch's practical ethics (s. 27–28) University of Iowa. Viitattu 10.5.2021.
4. ↑  Dillon, John: Plutarch and Platonist Orthodoxy.  *Illinois Classical Studies*, FALL/1988, 13. vsk, nro 2, PLUTARCH, s. 357–364. Artikkelin verkkoversio.