recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Agag vuonna 2009
**Alejandro Tarik Agag Longo** (s. 18. syyskuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen liikemies ja entinen poliitikko. Nykyään hän toimii Formula E -sarjan toimitusjohtajana.

Urheilu
-------

Agag aloitti moottoriurheilun parissa ostettuaan Formula 1 -televisiointi oikeudet Espanjaan yhdessä Flavio Briatoren kanssa. Hän osti myös enemmistön GP2 -tallista Campos Racing vuonna 2007. Moottoriurheilun parissa Agag on ystävystynyt erityisesti Flavio Briatoren, Bernie Ecclestonen ja Lakshmi Mittalin kanssa. Agag yhdessä Briatoren ja Eccelstonen kanssa omistivat jalkapalloseura Quuens Park Rangersin ostettuaan sen vuonna 2007. He kuitenkin myivät osuutensa Lakshmi Mittallille saman vuoden joulukuussa.

Vuonna 2012 hänet valittiin uuden Formula E -sarjan toimitusjohtajaksi. Sarjassa kilpaillaan sähköauton tyyppisillä kilpa-autoilla. Formula E -luokan vuosittainen maailmanmestaruussarja koostuu vuoden aikana eri puolilla maailmaa ajettavista ePrix -kilpailuista. Formula E -sarjassa kilpaillaan sekä kuljettajien että valmistajien maailmanmestaruustitteleistä. Formula E -sarjan järjestää kansainvälinen autoliitto FIA (Fédération Internationale de l'Automobile).

Yksityiselämä
-------------

Agag meni naimisiin 5. syyskuuta 2002 Ana Aznar Botellan, Espanjan entisen pääministerin José María Aznarin tyttären kanssa. Agagilla on neljä lasta ja hän asuu nykyisin Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Formula E Introduction FIA.  Arkistoitu 6.12.2014. Viitattu 27.11.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Who is Alejandro Agag and why does it matter?  29.8.2007. Grandprix. Viitattu 27.11.2014.
3. ↑  Alejandro Agag says no to Bernie Ecclestone duemotori.  Arkistoitu 14.2.2017. Viitattu 27.11.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**George Washington McCrary** (29. elokuuta 1835 lähellä Evansvillea, Indianassa – 23. kesäkuuta 1890 St. Joseph, Missouri) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi Iowan edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1869–1877. Tämän jälkeen McCrary toimi Yhdysvaltain sotaministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin kabinetissa vuosina 1877–1879. Sotaministerinä McCrary veti viimeiset rekonstruktiota valvoneet joukot vanhoista etelävaltioista. Lisäksi hän lähetti sotilaita auttamaan suuren rautatielakon rauhoittamisessa sekä Meksikon vastaisen rajan tuntumassa riehuneiden ryöstäjien taltuttamisessa ja taisteli intiaaneja vastaan Yhdysvaltain länsiosissa.

Joulukuussa 1879 McCrarysta tuli liittovaltion oikeuslaitoksen tuomari, jolloin hän samalla luopui virastaan sotaministerinä. Viisi vuotta myöhemmin McCrary luopui tuomarinvirasta ja siirtyi Atchison, Topeka & Santa Fe Railroad -rautatieyhtiön lakiosaston johtajaksi. McCrary johti yhtiön lakiosastoa aina kuolemaansa 23. kesäkuuta 1890 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  George W. McCrary (1877–1879) - Secretary of War *Millercenter*.  Arkistoitu 28.6.2016. Viitattu 1.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* McCRARY, George Washington, (1835 - 1890) *Biographical Directory of the United States Congress*. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
**Valeri Borisovitš Harlamov** (ven. Валерий Борисович Харламов, 14. tammikuuta 1948 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 27. elokuuta 1981 Solnetšnogorsk, Moskovan alue, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kahdeksankertainen maailmanmestari. Harlamov teki 193 maalia 292 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen kaikkien aikojen tehotilaston kolmannella sijalla.

Harlamovia pidetään yhtenä kaikkien aikojen taitavimpana jääkiekkoilijana. Hänet äänestettiin yhtenä kuudesta pelaajasta vuosisadan tähdistökentälliseen International Ice Hockey Federation 's (IIHF):n kyselyssä 56 asiantuntijan ja 16 kansallisuudesta koostuvan ryhmän mukaan. Hän oli tunnetun hyökkäysketjun Mihailov-Petrov-Harlamov vasen laitahyökkääjä. Hän kykeni yhdistämään nopeuden mailankäyttöön ainutlaatuisella tavalla.

Harlamov teki lopullisen kansainvälisen läpimurtonsa vuoden 1972 Summit Series -sarjassa Kanadaa vastaan. Ensimmäisessä kohtaamisessa hän oli kentän paras pelaaja. Kuudennessa pelissä Bobby Clarke sivalsi mailalla Harlamovia nilkkaan, ja monet ovat arvelleet tämän kääntäneen tiukan kahdeksanosaisen sarjan lopullisesti Kanadalle. Vuoden 1976 ensimmäiseen Kanada-cupiin hän ei voinut osallistua loukkaantumisen takia.

Hän edusti koko seurajoukkueuransa useiden muiden maansa huippupelaajien tavoin armeijan joukkuetta Moskovan TsSKA:ta. 

Valeri Harlamov kuoli auto-onnettomuudessa 27. elokuuta 1981.

Muuta
-----

Venäläiset tähtipelaajat Ilja Kovaltšuk ja Jevgeni Malkin kantavat numeroita 17 ja 71 (käänteinen 17) Valeri Harlamovin kunniaksi.

Harlamovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta.

Saavutuksia ja palkintoja
-------------------------

* Neuvostoliiton mestari 11 kertaa vuosina 1968, 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981
* Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa 1969, 1970, 1971, 1973, 1974, 1975, 1978 ja 1979; pistetilaston voittaja ja paras maalintekijä 1972; paras hyökkääjä 1976; tähdistössä 1972, 1973, 1975 ja 1976
* Neuvostoliigan maalipörssin voitto 1971
* Valinta Neuvostoliiton tähdistökentälliseen 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1978
* Neuvostoliigan pistepörssin voitto 1972
* Olympialaisissa kultaa 1972, 1976 ja hopeaa 1980
* Valinta Kansainvälisen jääkiekkoliiton tähdistökentälliseen 1972, 1973, 1975 ja 1976
* Neuvostoliiton paras jääkiekkoilija 1972 ja 1973
* IIHF Hall of Fameen 1998
* Hockey Hall of Fameen 2005
* Valinta Kansainvälisen Jääkiekkoliiton vuosisadan tähtikentälliseen 2008

Lähteet
-------

1. ↑  IIHF Centennial All-Star Team
2. ↑  One on one with Valeri Kharlamov *hhof.com*.  2009.  Arkistoitu 21.5.2012. Viitattu 7.6.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valeri Harlamov** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |

 |
**George Henry Kendrick Thwaites** (1812–1882) oli englantilainen kasvitieteilijä.

Thwaites oli luonnostaan kiinnostunut kasvitieteestä, mutta yhtä lailla hän oli myös intohimoinen hyönteistutkija, ja koko elämänsä ajan hän keräsi luonnosta runsaasti erilaisia näytteitä. Thwaites oli myös taitava mikroskoopin käyttäjä, ja muun muassa vuonna 1846 julkaistussa artikkelissaan *On the Cell-membrane of plants* Thwaites esitti useita näkemyksiä, jotka olivat tuohon aikaan uusia asioita. Thwaites oli lisäksi ensimmäinen, joka pystyi esittämään tarkasti erilaisten limaisista soluista koostuvien levien rakenteen ja osoittamaan, että limaisuus syntyi niiden solujen solukalvon muutosten seurauksena. Thwaitesin merkittävin löytö oli kuitenkin piilevien kehityskaaren osoittaminen, ja tämän löytönsä hän osoitti *Eunotia turgida* -lajin avulla.

Päivätyönään Thwaites opetti puutarhanhoidon käytäntöjä Durdham Downin taimistoilla ja sen myötä hän myös tutki verenpisaroiden risteytymistä. Vuonna 1847 Thwaites yritti kasvitieteen lehtoriksi Queen's Collegeen Irlantiin, mutta ei tullut valituksi. Kesäkuussa 1849 Thwaites kuitenkin nimitettiin Ceylonin (nykyisen Sri Lankan) Peradeniyaan kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi edellisen johtajan Gardnerin kuoltua. Thwaites viettikin loppuelämänsä Ceylonilla ja puutarhan johtajana jatkoi edeltäjiensä tutkimuksia tutkien saaren kasvistoa. Tutkimustensa pohjalta hän julkaisikin vuosina 1858–1864 useassa osassa teoksen *Enumeratio plantarum Zeylaniæ*.

Thwaitesista tuli Linnean Societyn jäsen vuonna 1854 ja Royal Societyn jäsen vuonna 1865.

1860- ja 1870-luvuilla Thwaites osallistui uusien viljelykasvien tuomiseen Ceylonille. Vuonna 1861 Ceylonille alettiin tuoda kiniinipuita ja ne menestyivätkin saarella yli odotusten niin, että vuonna 1869 ensimmäinen tonni puun kuorta kuljetettiin myyntiin Englantiin. Vuonna 1864 Thwaites ryhtyi puolestaan edistämään teen viljelyä Ceylonilla ja ensimmäinen Ceylonilla tuotettu näytemäinen tee-erä lähti Englantiin vuonna 1868. Myös kaakaon viljely aloitettiin Ceylonilla vuonna 1867 ja siitä tulikin tärkein Ceylonilla tuotetuista elintarvikkeista. Vuonna 1873 alettiin viljellä myös liberiankahvia ja 1876 kumipuita.

Viimeisinä elinvuosinaan Thwaitesin terveydentila oli heikentynyt ja hän kuoli syyskuussa 1882.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  W. T. T. D.: Dr. Thwaites.  *Nature*, 26.10.1882, s. 632–633. doi:10.1038/026632a0.   (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George Thwaites** Wikimedia Commonsissa

* JSTOR Global Plants: Thwaites, George Henry Kendrick (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**QuickSpin AB** on ruotsalainen pelivalmistaja, joka erikoistuu nettikasinopeleihin. Kyseessä on kansainvälinen yritys, jolla on toimisto Tukholmassa ja Maltalla. QuickSpinille on myönnetty lisenssi valmistaa ja tarjota kasinopelejä niin Iso-Britannian kuin Alderneyn lainsäädäntöalueella.

QuickSpinin perustivat vuonna 2011 ruotsalaisyrittäjät Daniel Lindberg, Mats Westerlund ja Joachim Timmermans. Yritys myytiin 38 miljoonan punnan hintaan vuonna 2016 PlayTechille – yhdelle maailman suurimmista kasinopelivalmistajista, jonka omistuksessa se edelleen on. QuickSpin on palkittu monilla arvostetuimmista palkinnoista, joita sille on myönnetty muun muassa EGR Awards -gaalassa.

Quickspinin suosituimmat pelit ovat tuttu näky suomenkielisillä nettikasinoilla, ja firma tunnetaan erityisesti sen satuihin perustuvista videosloteista, kuten Big Bad Wolf, Rapunzel’s Tower ja Goldilocks and the Wild Bears. Sen peliporftolio sisältää toukokuussa 2019 yhteensä 50 peliä, ja samana vuonna odotetaan julkaistavaksi*päivitettävä* vielä 13 kolikkopeliä lisää.

Lähteet
-------

1. ↑  Contact us *Quickspin*. Viitattu 21.5.2019.
2. ↑  Core Service Provider Associates *Alderney Gambling Control Commission*. Viitattu 21.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  Find licensees *secure.gamblingcommission.gov.uk*.  Arkistoitu 20.6.2018. Viitattu 21.5.2019.
4. ↑  PLAYTECH share price (PTEC) - London Stock Exchange *www.londonstockexchange.com*. Viitattu 21.5.2019.
5. ↑  Brad Allen: Playtech acquires Quickspin for up to £38m *EGR Intel*. Viitattu 21.5.2019. (englanniksi)
6. ↑  Quickspins' Big Bad Wolf wins best game title at EGR B2B awards *KasinoRanking.com*.  26.2.2019. Viitattu 21.5.2019. (englanniksi)
7. ↑  Big Bad Wolf | Wildz Casino *www.wildz.com*. Viitattu 17.7.2019.
8. ↑  Our portfolio *Quickspin*. Viitattu 21.5.2019.
Quickie Q2
**Quickie Aircraft Corporation** oli Mojavessa toiminut yhdysvaltalainen lentokonetehdas. Se aloitti toimintansa vuonna 1978 ja alkoi myydä Burt Rutanin suunnittelemaa Quickie-lentokoneen rakennussarjaa. 

Yhtiön perustajat Gene Sheehan ja Tom Jewett olivat osallistuneet Quickien suunnitteluun. Kaksipaikkaiset Q2- ja Q200-koneet olivat kanadalaisten Garry LeGaren, Jewettn ja Sheehanin sunnittelemia. Yhtiö myi yli 2000 rakennussarjaa toimintansa aikana.

Quickie Suomessa
----------------

Suomen ilmailumuseon näyttelyssä on yksi Quickie.

Lähteet
-------

1. ↑  Ben Kocivar: 180-mph kit canard.  *Popular Science*, 1981, s. 58-60. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Quickie Plans History Newsletters and Discussion Forum
* Aerofiles.com data on QAC
* Quickie Builders Files and Photos
* Quickie Builders Association

Kuvia
-----

* QAC Quickie Q2 lennossaQAC Quickie Q2 lennossa
* QAC Quickie Q2 kuomu aukiQAC Quickie Q2 kuomu auki
* QAC Quickie Q2, sivukuvaQAC Quickie Q2, sivukuva
Utrechtille kaupunkioikeudet myöntänyt asiakirja vuodelta 1122.
**Kaupunkioikeudet** olivat merkittävä eurooppalaisten kaupunkien piirre lähes koko toisen tuhatluvun. Ne toivat mukanaan myös velvollisuuksia.

Oikeudellisesti kaupunki erotettiin ympäröivästä maaseudusta hallitsijan myöntämällä asiakirjalla, jossa määriteltiin sen oikeudet ja lait. Tavallisesti oikeudet liittyivät kaupankäyntiin, kuten markkinoiden pitämiseen, tavaran varastointiin ja niin edelleen, sekä ammattikuntalaitokseen. Jotkin oikeudet olivat pysyviä, ja niihin saattoi kuulua oikeus tulla nimitetyksi kaupungiksi. Samalla voitiin myöntää jonkin verran itsehallinnollisia oikeuksia, oikeus osallistua valtiopäiville, ja myös verohelpotuksia saatettiin myöntää.

Suomessa kaupunginoikeudet lakkasivat olemasta vuoden 1977 alussa, jolloin voimaan tullut uusi kunnallislaki poisti kuntamuotojen väliset erot. Ruotsissa kuntamuotojen erot poistuivat muutamaa vuotta aiemmin vuonna 1971, siellä kaupunki-nimityskin poistui silloin virallisesti käytöstä. Suomessa oli tosin vielä 1990-luvun lopulla muun muassa rakennuslaissa eräitä vain kaupunkeja koskevia säädöksiä, mutta ne eivät koskeneet kuntia, jotka olivat tulleet kaupungeiksi myöhemmin kuin uuden kunnallislain tullessa voimaan. Toisaalta ne koskivat paitsi niitä kaupunkeja, jotka kunnallislain voimaanastumiseen astikin olivat olleet kaupunkeja, myös niitä kaupunkeja, jotka olivat olleet lain voimaanastumiseen asti kauppaloita (lain astuessa voimaan kaikista Suomen kauppaloista tuli kaupunkeja paitsi Karhulasta, joka yhdistettiin Kotkaan).
**Jammun ja Kashmirin konflikti** on Intian hallituksen ja kashmirilaisten separatistien välinen konflikti. Jotkut ryhmät haluavat Kashmirista itsenäisen ja toiset haluavat liittää sen Pakistaniin. Konfliktissa on vahvoja islamistisia elementtejä. Monet separatistiryhmät ovat tunnistautuneet jihadistiliikkeiksi ja saavat tukea jihadistiliikkeiltä.

Konfliktin juuret ovat kiistassa alueen autonomiasta. Demokraattinen kehitys oli rajoitettua Kashmirissa 1970-luvulle asti. Vuonna 1988 separatistiliikkeet saivat paljon kannatusta Kashmirin asukkailta. Heinäkuussa 1988 Intian hallitukseen kohdistuneet mielenosoitukset, lakot ja hyökkäykset aloittivat konfliktin. Konfliktissa on kuollut tuhansia ihmisiä, mukaan lukien siviilejä.

Intia on syyttänyt Pakistania mujahidinien kouluttamisesta ja tukemisesta. Vuonna 2015 entinen presidentti Pervez Musharraf tunnusti Pakistanin tukeneen separatisteja 1990-luvulla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Insurgency in Jammu and Kashmir
**Saturday Night Theatre** oli BBC:n esittämä brittiläinen radiokuunnelmasarja, jota esitettiin 1943–1996. Sarjassa esitettyt kuunnelmat edustivat kaikkia lajityyppejä, ja joukossa oli sekä alkuperäiskäsikirjoituksia että aikaisempien teosten dramatisointeja. Sarjan ensimmäisen kuunnelman lähetti BBC Home Service 3. huhtikuuta 1943, ja tuolloin esitettiin Dorothy L. Sayersin teokseen pohjautuva *The Man With No Face*. Viimeinen kuunnelma lähetettiin 29. kesäkuuta 1996.

Yksittäisistä kirjailijoista eniten kuunnelmia kuultiin J. B. Priestlyltä, jonka töitä esitettiin kaikkiaan 33 kertaa. Useita kuunnelmia tehtiin myös muun muassa Edgar Wallacen, Agatha Christien, J. M. Barrien, W. Somerset Maughamin, P. G. Wodehousen ja Nevil Shuten teosten pohjalta.

Suurin osa kuunnelmista oli kestoltaan 90 minuuttia, ja kaikkiaan lähetyksiä oli 2 620. Näistä tehtyjä taltiointeja BBC:n arkistosta löytyy virallisesti 235 kappaletta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Saturday Night Theatre saturday-night-theatre.co.uk. Viitattu 24.6.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Saturday Night Theatre - History saturday-night-theatre.co.uk.  Arkistoitu 8.7.2008. Viitattu 24.6.2009. (englanniksi)
3. ↑  Saturday Night Theatre - History - Broadcasts saturday-night-theatre.co.uk.  Arkistoitu 8.7.2008. Viitattu 27.6.2009.
**Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa** (engl. *Saturday Night Fever*) on John Badhamin vuonna 1977 ohjaama vahvasti diskomusiikin ympärille rakentuva yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka miespääosaa esitti vielä tuolloin varsin tuntematon televisionäyttelijä John Travolta. *Saturday Night Fever* oli Travoltan ensimmäinen päärooli ja ylipäätään vasta kolmas teatterilevitykseen päässyt elokuva.

Elokuva sai yhden Oscar-ehdokkuuden, joka meni odotusten mukaisesti nuorelle Travoltalle pääroolista. Itse palkinnon voitti kuitenkin Richard Dreyfuss elokuvasta *Rakkaus ei sula sateessa* (*The Goodbye Girl*).

Travoltan vastanäyttelijänä elokuvassa esiintyi tuolloin 32-vuotias Karen Lynn Gorney. Travolta esitti elokuvan tanssikohtaukset itse.

Elokuva valittiin vuonna 2010 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Elokuvan vaikutuksia
--------------------

*Saturday Night Fever* on antanut vaikutteita ja ideoita musiikkivideoihin kuten Madonnan "Hung Up" ja N-Trancen "Stayin’ Alive", joka myös kappaleena pohjautuu elokuvan samannimiseen tunnuskappaleeseen, jonka esitti Bee Gees. Tom Novyn "Your Body" -videoon on mukailtu elokuvan kohtauksia, lavastuksia ja koreografioita. Myöhempiä elokuvia *Fame* (1980) ja *Flashdance* (1983) on usein verrattu *Lauantai-illan huumaan*.

Musiikkiaiheisen *Glee*-nuortensarjan kolmannen tuotantokauden jakso "Saturday Night Glee-ver" vuodelta 2012 on omistettu *Saturday Night Feverin* musiikille.

Juoni
-----

Tony Manero (Travolta) on kouluttamaton teini Brooklynin kaduilta. Hänen viikkojensa kohokohta on lauantai-ilta, jolloin nuoriso kokoontuu paikalliseen diskoon, jossa Tony on tanssilattian kiistaton kuningas. Diskossa Tony tapaa tytön nimeltä Stephanie (Gorney), ja he sopivat osallistuvansa parina tanssikilpailuun. Stephanie ei kuitenkaan lankea Tonyn iskuyrityksiin, vaan hänellä on mielessään suuremmat tavoitteet: Stephanie nimittäin aikoo muuttaa Brooklynistä joen toiselle puolen Manhattanille. Vähitellen myös Tonyn silmät avautuvat huomaamaan, että elämässä voisi olla jotain muutakin kuin vain lauantai-illan huumaa diskon parketilla, joten hän ja Stephanie päättävät auttaa toisiaan tavoitteessa aloittaa elämä Manhattanilla puhtaalta pöydältä.

Sovitukset
----------

Elokuvasta on muokattu musikaaliversio, joka esitettiin myös Suomessa Marco Bjurströmin ohjauksena Linnanmäen Peacock-teatterissa sekä kiertueella 2004.

Lähteet
-------

* *Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Complete National Film Registry Listing *National Film Preservation Board, Library of Congress*. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
**Kansallinen siirtymäkauden neuvosto** (ransk. *Conseil national de la transition*) on vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen muodostettu Malin väliaikainen lainsäädäntöelin. Kaappauksen yhteydessä hajotetun kansalliskokouksen korvaavan neuvoston tehtävänä on valmistella maan paluuta siviilivaltaan.

Neuvosto on yksi sotilasvallankaappausta seuraavan siirtymäkauden valtaelimistä, jotka määritellään presidentti Bah N’Dawn lokakuun alussa allekirjoittamassa siirtymäkauden peruskirjassa. Sen 121 jäsentä edustavat Malin armeijaa, oppositioliikettä Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques (M5–RFP), poliittisia puolueita, ammattiyhdistysliikettä, kansalaisjärjestöjä, kulttuurielämää, uskontoja ja perinteisiä auktoriteetteja, maan pohjoisosan rauhansopimuksen allekirjoittajaryhmiä ja ulkomailla asuvia malilaisia.

Sotilaiden valitsemat neuvoston jäsenet nimitettiin joulukuussa 2020. Neuvoston ensimmäisessä istunnossa sen puheenjohtajaksi valittiin sotilasjunttaan kuulunut Malick Diaw. Lainsäädäntötyön tärkeimmiksi asioiksi on nimetty uuden vaalilainsäädännön luominen, aluehallintouudistuksen toteuttaminen, yhteiskunnallisen vakaussopimuksen hyväksyminen, koulutusjärjestelmän uudistaminen ja maan turvallisuustilanteen parantaminen. Neuvoston kokoonpanoa on pidetty voittona sotilaille, ja oppositioliike M5–RFP on jo etukäteen arvioitu siirtymäkauden suurimmaksi häviäjäksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mali: le fonctionnement et les priorités du Conseil national de transition *RFI*.  9.12.2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Décret N°2020-0072/PT-RM du 1er Octobre 2020 portant promulgation de la charte de la transition *Journal Officiel de la Republique du Mali*.  17/2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Mali: qui sont les membres du Conseil national de transition? *Jeune Afrique*.  4.12.2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Mali: ce qu’il faut savoir sur Malick Diaw, pièce maîtresse de la junte à la tête du CNT *Jeune Afrique*.  9.12.2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
5. ↑  Mali: l’installation du CNT, une victoire pour les militaires *RFI*.  7.12.2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
6. ↑  Mali: le M5, grand perdant de la transition? *Jeune Afrique*.  2.10.2020. Viitattu 31.1.2021. (ranskaksi)
**Malin ensimmäinen tuaregikapina** tapahtui maan koillisosassa vuosina 1962–1964.

Malin itsenäistyttyä vuonna 1960 maan pohjoisosan tuaregit menettivät etuoikeutensa maanviljelijöiden riistäjinä. Adrar des Iforas -vuoriston tuaregit ryhtyivät hyökkäilemään hallituksen kohteisiin alkuvuodesta 1962 ja kapina saavutti huippunsa vuoden 1963 aikana. Noin 1 500 kapinallisella ei ollut yhtenäistä johtoa tai selviä tavoitteita. He ratsastivat kameleilla ja käyttivät vanhanaikaisia aseita. Malin armeija murskasi kapinan vuoden 1964 loppuun mennessä, ja monet tuaregit pakenivat naapurimaihin. Kapinaa seurannut armeijan väkivalta, kuivuuden aiheuttamat nälänhädät ja viranomaisten piittaamattomuus johtivat toiseen tuaregikapinaan vuosina 1990–1992.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Insurgency and Counterinsurgency in Modern War*, s. 136–137. Boca Raton: CRC Press, 2016. ISBN 9781482247657.
2. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 315–316. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
3. 1 2  Ilahiane, Hsain: *Historical Dictionary of the Berbers (Imazighen)*, s. 135–137. Lanham, Maryland – Toronto – Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 0-8108-5452-X.
**Shkodërin piirikunta** (alb. *Rrethi i Shkodrës*) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Shkodërin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Shkodërin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1 631 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 185 794 asukasta.

Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Ana e Malit, Bërdicë, Bushat, Dajç, Gur i Zi, Hajmel, Postribë, Pult, Rrethinat, Shalë, Shkodër, Shllak, Shosh, Temal, Vau-Dejës, Velipojë ja Vig-Mnelë. Pääkaupunkina toimi Shkodër.

Lähteet
-------

1. ↑  Albania Counties Statoids.com. Viitattu 22.8.2015.

AlbaniaAlbanian entiset piirikunnat
Berat | Bulqizë | Delvinë | Devoll | Dibër | Durrës | Elbasan | Fier | Gjirokastër | Gramsh | Has | Kavajë | Kolonjë | Korçë | Krujë | Kuçovë | Kukës | Kurbin | Lezhë | Librazhd | Lushnjë | Malësi e Madhe | Mallakastër | Mat | Mirditë | Peqin | Përmet | Pogradec | Pukë | Sarandë | Shkodër | Skrapar | Tepelenë | Tirana | Tropojë | Vlorë
*Tämä artikkeli käsittelee lainan tyyppiä. Vuoden 2007 asuntomarkkinoiden lainakriisiä käsittelee artikkeli Subprime-kriisi.*
**Subprime-laina** on takaisinmaksukyvyltään keskimääräistä lainaajaa heikommalle lainanottajalle myönnetty laina. Lainan velallisen voidaan eri syistä olettaa normaalivelallista (*prime*) todennäköisemmin jättävän lainan osittain tai kokonaan takaisin maksamatta. Tällaisia syitä voivat olla esimerkiksi velallisen alhainen luottoluokitus, velan suuruus suhteessa tuloihin tai omaisuuteen, vakuuksien puuttuminen tai vähäisyys tai lainan muotoseikkojen kuten velallisen tunnistuksen tai asiakirjojen puute. Subprime-asiakkaalla siis yksinkertaisesti on huonompi luottoarvo kuin keskimääräisellä asiakkaalla.*lähde?*

Ennen subprime-lainojen yleistymistä kyseisillä asiakkailla ei käytännössä ollut mahdollisuutta saada esimerkiksi asuntolainaa, koska heillä ei välttämättä ollut työtä, muita tuloja tai omaisuutta. Nämä asiakkaat eivät siis olleet säästäneet rahaa voidakseen ostaa talon tai heillä oli aiempia maksuvaikeuksia tai puutteita luottotiedoissa.*lähde?*

Subprime-lainaa myönnettäessä annetaan lainaa siis asiakkaille, joilla keskimääräistä asiakasta todennäköisemmin ei tulevaisuudessa ole varaa maksaa lainaa takaisin. Lainojen ehdot, joita asiakkaat eivät joissain tapauksissa edes lue tai ymmärrä kunnolla niiden monimutkaisuuden vuoksi, ovat usein tiukkoja tai normaalista lainamarkkinasta (*prime*) poikkeavia. Useissa tapauksissa laina myönnetään hyvin korkealla korolla. Toisaalta lainan lyhennysaikataulu voi olla poikkeava, esimerkiksi lyhennykset voidaan sopia aloitettavaksi vasta tietyn laina-ajan kuluttua. Näin mahdollistetaan lainojen ottaminen asiakkaille, joille lyhennysten maksu ei ole mahdollista.*lähde?*

Subprime-lainojen määrä kasvoi nopeasti vuosina 1995–2003 Yhdysvalloissa. Lainoja otettiin vuonna 1995 65 miljardin dollarin arvosta, ja vuonna 2003 332 miljardin dollarin arvosta. Tänä aikana subprime-lainojen markkinaosuus vaihteli Yhdysvalloissa 10 % molemmin puolin. Vuonna 2006 lainoja otettiin 600 miljardin dollarin arvosta. Lainojen takaisinmaksuongelmat moninkertaistuvat lainojen korkojen noustessa parin vuoden kuluessa. Subprime-lainojen aiheuttama subprime-kriisi alkoi vuonna 2007.

Subprime-lainoja myönnettiin pääasiallisesti Yhdysvalloissa, mutta vastaavia lainoja oli muun muassa Britanniassa. Asiakkaiden lainoja paketoitiin kuitenkin joukkolainoiksi, joita johdannaisinstrumenttien ohella myytiin laajasti sijoittajille kaikkialle maailmassa. Näiden kautta varsinaisten lainojen luottovaikeudet levisivät maailmanlaajuiseksi ongelmaksi, kun joukkolainoiksi paketoidut lainat alkoivat subprime markkinoiden ongelmien vuoksi laajassa mitassa menettää arvoaan.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  The Evolution of the Subprime Mortgage Market *Federal Reserve Bank of St. Louis Review*.  2006. Viitattu 9.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Kratz, Ellen Florian: The risk in subprime *CNN Money*.  1.3.2007. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  The US sub-prime crisis in graphics *BBC News*.  21.11.2007. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
Vuonna 1860 maalattu taideteos kuvaa naisen kirkotusta Tanskan kansankirkossa.
**Kirkottaminen** tai **kirkotus** on uskonnollinen riitti, jossa synnyttänyt nainen ja lapsi rituaalisesti puhdistetaan, siunataan ja hänen puolestaan rukoillaan kirkossa. Ortodoksisen perinteen mukaan kirkotuksessa pappi esittelee lapsen seurakunnalle ja ottaa hänet seurakunnan täysivaltaiseksi jäseneksi.

Kirkotuksella on niin ei-kristillisiä kuin kristillisiäkin juuria. Se oli kristinuskossa yleinen käytäntö ainakin keskiajalta 1900-luvulle saakka. 1960-luvulla pidetyn Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen jälkeen katolinen kirkko on suurimmalta osin korvannut kirkotuksen kasteen yhteydessä pidettävällä siunauksella. Ortodoksinen kirkko harjoittaa kirkotusta edelleen.

Historia
--------

Keskiajan Länsi-Euroopassa kirkko piti synnyttänyttä naista epäpuhtaana. Synnytyksen jälkeen yleinen tapa olikin rituaalisesti puhdistaa nainen kirkottamalla tämä. Keskiaikaisesta lähdemateriaalista päätellen naiset pitivät kirkottamista positiivisena juhlatapahtumana, jossa he kiittivät Jumalaa lapsesta ja johon heidän oli hyväksyttyä pukeutua tavallista juhlavammin.

Kirkon penkin selkämys tanskalaisessa Mariagerin luostarissa. Selkämyksessä on kehystetty kyltti, josta käy ilmi, että penkki on kirkottamista tai lapsen kastamista odottavia naisia varten.Tanskalaisessa Mariagerin luostarissa sijaitseva penkki, joka on tarkoitettu kirkottamista tai lapsen kastamista odottaville naisille.
Varhaisemmin keskiajalla nainen odotti kirkotuksen alkamista kirkon ulkopuolella. 1550-luvulta lähtien nainen sai odottaa rituaalin alkua myös kirkon sisäpuolella esimerkiksi alttarin läheisyydessä. Se saattoi kertoa siitä, että kirkko ei enää pitänyt hiljan synnyttänyttä naista epäpuhtaana.

Ortodoksisessa kirkossa
-----------------------

Ortodoksisen perinteen mukaan sekä äiti että lapsi kirkotetaan 40 päivää synnytyksen jälkeen. Pappi tapaa äidin ja lapsen kirkon ovella ja rukoilee heidän puolestaan, jonka jälkeen hän vie lapsen kirkon sisäpuolelle ja rukoilee tämän puolesta. Kirkotus saattaa tapahtua juuri ennen lapsen kastamista, joskin ainakin Suomessa yleiseksi on tullut, että lapsi on kastettu jo ennen kirkotusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Definition of CHURCHING *www.merriam-webster.com*. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Field, Clive: Churching of Women *www.brin.ac.uk*.  5.4.2012. Viitattu 12.2.2023.
3. 1 2  Kirkottaminen *www.ortsaimaa.net*. Saimaan Ortodoksinen Seurakunta. Viitattu 12.2.2023.
4. ↑  Historiallinen linjaus piispainkokoukselta: Kaikki, myös tyttövauvat, viedään kirkottamisessa alttariin  29.8.2022. Helsingin ortodoksinen seurakunta. Viitattu 12.2.2023.
5. ↑  Klemettilä, Hannele: *Keskiajan julmuus*, s. 201. Atena, 2008. ISBN 978-951-796-517-0.
6. ↑  Knödel, Natalie: Churching of Women *users.ox.ac.uk*.  Huhtikuu 1995. Durhamin yliopisto. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
7. ↑  Churching Of Mother And Child After 40 Days  10.5.2022. Saint John the Evangelist Orthodox Church. Viitattu 12.2.2023. (englanniksi)
8. ↑  Kaste Helsingin ortodoksinen seurakunta. Viitattu 12.2.2023.
Tadasuke Makino vuonna 2018.
**Tadasuke Makino** (jap. 牧野 任祐, *Makino Tadasuke*, s. 28. kesäkuuta 1997 Osaka) on japanilainen rata-autoilija. Hän ajoi kaudella 2018 Formula 2 -sarjassa Russian Time -tallissa.

Ura
---

Vuonna 2015 Makino ajoi Japanin Formula 4 -sarjassa keräten 192 pistettä ollen sarjan toinen. Kaudella 2016 hän ajoi Super GT -sarjassa kolme osakilpailua sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Buriramin kilpailussa. Kaudeksi 2017 Makino siirtyi ajamaan Euroopan Formula 3 -sarjaan Hitech Racing -talliin. Hänen kauden paras sijoituksensa oli Red Bull Ringillä ajetun osakilpailun kolmas sija. Makino sijoittui kauden päätteeksi sarjan 15:nneksi 57 pisteellään.

Kaudeksi 2018 Makino siirtyi Formula 2 -sarjaan Russian Timelle. Hän ajoi voittoon kauden 19:nnessä osakilpailussa Italian pitkässä kilpailussa.

Super GT -tulokset
------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | Luokka | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Drago Modulo Honda Racing | GT500 | OKA  | FUJ  | SUG  | FUJ  | SUZ  | CHA2 | MOT12 | MOT15 | 15 | 16. |

Formula 2 -tulokset
-------------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Russian Time | BHRFEA19 | BHRSPR17 | AZEFEA9 | AZESPR9 | ESPFEA9 | ESPSPRKesk. | MONFEA14† | MONSPRKesk. | FRAFEA8 | FRASPRKesk. | AUTFEA7 | AUTSPR6 | GBRFEA12 | GBRSPR11 | HUNFEA9 | HUNSPR12 | BELFEA12 | BELSPR11 | ITAFEA1 | ITASPR14 | RUSFEA10 | RUSSPR11 | ABUFEA9 | ABUSPRKesk. | 48 | 13. |

Aiheesta muualla
----------------

* Tadasuke Makinon kotisivut
**Tadao Horie** (jap. 堀江 忠男; 13. syyskuuta 1913 Shizuoka, Japani - 29. maaliskuuta 2003) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Tadao Horie edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1934-1936. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1936.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1934 | 2 | 0 |
| 1935 | 0 | 0 |
| 1936 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 3 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Fuwa |
Horie |
S. Kamo |
T. Kamo |
Kawamoto |
Kim |
Matsunaga |
Nishimura |
Oita |
Sano |
Sasano |
Y. Suzuki |
Takahashi |
Takenokoshi |
Takeuchi |
Tatsuhara |
Ukon |
Valmentaja S. Suzuki



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Korea

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Yhdysvaltain perustuslain kahdeksas lisäys** on järjestyksessään kahdeksas Yhdysvaltain perustuslakiin tehty lisäys. Se on osa niin kutsuttuja Bill of Rights -lisäyksiä. Lisäyksessä käsitellään oikeusjärjestelmää. Se kieltää ylenmääräisten takuusummien määräämisen rikoksesta syytetyille, ylenmääräisten sakkojen määräämisen sekä julmat ja epätavalliset rangaistukset.

Kahdeksannen lisäyksen sisältö on hyvin tulkinnanvarainen, ja Yhdysvaltain korkein oikeus onkin käsitellyt useita tapauksia siihen liittyen. Esimerkiksi kuolemantuomion suhde kahdeksanteen lisäykseen on ollut useita kertoja korkeimman oikeuden käsiteltävänä, koska ihmisten käsitykset "julmista ja epätavallisista" rangaistuksista ovat muuttuneet aikojen saatossa.

Teksti
------

> »Excessive bail shall not be required, nor excessive fines imposed, nor cruel and unusual punishments inflicted.» 
> 
> 

Suomennos:

> »Kohtuuttomia takuumaksuja tai sakkoja ei voida määrätä, ei myöskään julmia tai epäasianmukaisia rangaistuksia.»   
> (Ari Helo teoksessa *Yhdysvaltain demokratian synty*.)
> 
> 

Kahdeksannen lisäyksen teksti on lainattu lähes sanasta sanaan Englannin Bill of Rights -laeista (1689).:

> »That excessive bail ought not to be required, nor excessive fines imposed, nor cruel and unusual punishments inflicted;» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Eighth Amendment." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.
2. ↑  Helo, Ari: *Yhdysvaltain demokratian synty: unionin idea ja amerikkalainen historiakäsitys*, s. 257. Helsinki: Gaudeamus. ISBN 978-952-495-322-1.
3. ↑  English Bill of Rights 1689 *The Avalon Project*. Yale Law School - Lillian Goldman Law Library. Viitattu 20.11.2018.

**Yhdysvaltain perustuslaki**

|  |  |
| --- | --- |
| Säätäminen | Perustuslaillinen konventti (1787) |
| Lisäykset | **1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27** |
| Muuta | Bill of Rights • Reconstruction Amendments |
| Ratifioimattomatlisäysehdotukset | Article the First • Titles of Nobility Amendment • Corwin Amendment • Child Labor Amendment • Equal Rights Amendment • District of Columbia Voting Rights Amendment |
**Jennifer Higdon** (s. 31. joulukuuta 1962 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on voittanut lukuisia palkintoja, kuten vuoden 2010 musiikin Pulitzer-palkinnon viulukonsertostaan; samana vuonna hän sai lyömäsoitinkonsertolla Grammyn parhaan nykyklassisen sävellyksen kategoriassa. Vuonna 2019 lyömäsoitinkonserton levytys (2008) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Higdon työskentelee Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa.

Higdon opetteli 15-vuotiaana itsenäisesti soittamaan huilua. Muodolliset opintonsa hän aloitti 18-vuotiaana, ja säveltämisen hän aloitti vasta 21-vuotiaana. Hän on avoimesti lesbo, ja hänellä on elämänkumppani, Cheryl Lawson.

Lähteet
-------

1. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2  Jennifer Higdon: Biography
3. ↑  SFist Interviews Jennifer Higdon (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  The New York Times: Despite Anxiety and Naysayers, Composer Wins Her Pulitzer


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**LaVonna Martin-Floréal** (o.s. **Martin**. s. 18. marraskuuta 1966 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksun olympiamitalisti. Hän edusti altiiviurallaan Reebok Running Clubia.

Martin voitti 100 metrin aitajuoksussa kultaa Indianapolisin Pan-Amerikan kisoissa 1987 ajalla 12,81. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui välierissä Soulin olympialaisissa 1988. Hän oli kolmas Hyvän tahdon kisoissa 1990.

Martin saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 ennätysajallaan 12,69. Toronton sisäratojen MM-kilpailuissa 1993 hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 7,99.

Martin voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aidoissa 1987 ja 1990 sekä sisäradoilla 55 metrin aitajuoksussa 1990. NCAA:n mestaruuden hän voitti sisäradoilla 55 metrin aitajuoksussa ja ulkoradoilla 100 metrin aidoissa 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  LaVonna Martin *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  LaVonna Martin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2  LaVonna Martin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)a


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**La Bussière-sur-Ouche** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ouchejoen varrella, noin 28 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.

Kunta on tunnettu 1100-luvulta peräisin olevasta sisterssiläisluostarista. 1200-luvulla Bussièren luostarissa oli 300 munkkia. Ranskan uskonsotien aikana 1500-luvulla munkkien määrä väheni, ja lopulta Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla munkit ajettiin pois luostarista ja rakennukset myytiin. Luostarista on säilynyt suuri ruokasali, kellari ja luostaritalo. Nykyään rakennuksissa toimii luksushotelli Relais & Châteaux. Luostarin vieressä oleva seurakuntakirkko Notre Dame des trois Vallées on myös peräisin 1100-luvulta.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Henri Vincenot, (1912-1985), kirjailija.

  

* Bussièren luostariBussièren luostari
* Burgundin kanavaBurgundin kanava

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 21.3.2022. (ranskaksi)
2. ↑  La Bussière-sur-Ouche Echo des communes. Viitattu 21.3.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Bussière-sur-Ouche** Wikimedia Commonsissa
Juhani Damski
**Juhani Damski** (s. 1964 Mikkeli) on Ympäristöministeriön kansliapäällikkö vuodesta 2020.

Aiemmin hän toimi Ilmatieteen laitoksen pääjohtajana (2016–2020). Koulutukseltaan hän on filosofian tohtori.

Damski työskenteli Ilmatieteen laitoksella asiantuntijatehtävissä vuodesta 1986 lähtien. Vuosina 2013–2015 hän oli liikenne- ja viestintäministeriössä yksikön johtajana. Vuonna 2016 hänestä tuli Ilmatieteen laitoksen pääjohtaja, kun Petteri Taalas valittiin Maailman ilmatieteen järjestö WMO:n johtajaksi. Vuoden 2019 lokakuussa Damski nimitettiin jatkokaudelle Ilmatieteen laitoksen pääjohtajaksi.

Damski on toiminut Suomen kansallisen IPCC-työryhmän puheenjohtajana 2019–2022. IPCC-työryhmä valmistelee ja tukee Suomen osallistumista IPCC:n toimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Nina Kukkurainen, Juhani Damski aloitti pääjohtajana, (Arkistoitu – Internet Archive) Atmos 23.2.2016
2. ↑  Ympäristöministeriön kansliapäälliköksi Ilmatieteen laitoksen pääjohtaja Juhani Damski, yle.fi, uutiset 7.5.2020, viitattu 25.8.2020
3. 1 2  Juhani Damski uudelleen Ilmatieteen laitoksen pääjohtajaksi *Valtioneuvosto*.  31.10.2019.  Arkistoitu 5.11.2019. Viitattu 7.5.2020.
4. ↑  CV Juhani Damski *Ilmatieteenlaitos.fi*.  Arkistoitu 31.5.2018. Viitattu 7.5.2020.
5. ↑  Kansallinen IPCC-työryhmä asetettu uudelle nelivuotiskaudelle *Ympäristöministeriö*. Viitattu 24.1.2022.
**Jukka Sakari Salminen** (21. elokuuta 1947 Tampere – 25. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Salmisen puoliso vuodesta 1975 oli insinööri Sinikka Riitta Kivistö-Rahnasto. Salminen tuli ylioppilaaksi Kalevan yhteiskoulusta 1968 ja valmistui ylioppilas-merkonomiksi 1971, ekonomiksi Tampereen yliopistosta 1974 ja Helsingin kauppakorkeakoulusta taloustieteiden kandidaatiksi 1975 ja maisteriksi 1976. Hän suoritti myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä liikkeenjohdon kursseja. Salminen oli SOK:n Tampereen konttorin johtajan assistentti 1974–1977, SOK:n kenttäosaston projektipäällikkö 1977–1979, kenttäjohtajan assistentti 1979–1983, PET suunnittelu- ja ohjausosaston osastopäällikkö 1983–1985, kenttäosaston aluejohtaja 1985–1987, hallituksen jäsen 1988–2007, kenttäjohtaja 1988–1992, hallintojohtaja 1992–2007 ja pääjohtajan varamies 1999–2007. Hän oli myös Oy Sokoteria Ab:n toimitusjohtaja 1981–1984, talousjohtaja 1987–1988, toimitusjohtaja 1988 ja Sokotel Oy:n toimitusjohtaja 1988 ja toimi molempien yhtiöiden hallituksissa. Salmisella oli lisäksi lukuisia liike-elämän ja niihin liittyvien järjestöjen luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2000.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Kauppaneuvos Jukka Salminen (1947–2018). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 14.8.2018. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 11.1.2023.
2. 1 2  Eero-Matti Salminen, Kari Neilimo: Muistot. Jukka Salminen 1947–2018. Kauppaneuvos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  29.9.2018. Viitattu 11.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Annastiina Henttinen: Jukka Salminen *Biografiasampo*.
**Jukka Sakari Sorvari** (s. 30. syyskuuta 1955 Kalajoki) on suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin viimeisenä komentajana.

Sorvari syntyi maanviljelijä Erkki ja Elma Sorvarin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on Leila Savukoski.

Ylioppilaaksi Sorvari tuli Kalajoen lukiosta 1975. Hän valmistui Kadettikoulusta 1979 ja toimi ensin Kainuun prikaatin opetusupseerina ja sitten Kadettikoulussa vuodesta 1982 opetusupseerina ja vuodesta 1988 kurssinjohtajana. Oulun sotilasläänin esikunnan osastoesiupseeriksi Sorvari siirtyi 1993, toimien vuodesta 1995 osastopäällikkönä ja vuodesta 1997 esikuntapäällikkönä. Pohjan prikaatin viimeinen komentaja 1.7.1998–31.12.1998 hän oli eversti Kalle Ruudun jälkeen. Vuoden 1999 alussa hänestä tuli esikuntapäällikkö Oulun sotilasläänin esikuntaan. Turun ja Porin sotilasläänin esikunnan päällikkönä ja Läntisen maanpuolustusalueen esikunnan henkilöstöosaston päällikkönä Sorvari toimi kesäkuusta 2004 alkaen. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi joulukuussa 2006.

Sorvari ylennettiin luutnantiksi 1979, yliluutnantiksi 1981, kapteeniksi 1986, majuriksi 1991 ja everstiluutnantiksi 1997. Everstiksi Sorvari ylennettiin 4. kesäkuuta 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pohjan Jääkärikilta *pohjanprikaatinkilta.fi*.  Arkistoitu 5.4.2016. Viitattu 29.1.2017.
2. 1 2 3  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 716. Sorvari, Jukka Sakari. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
**Martti Hanhela** (s. 14. syyskuuta 1955) on suomalainen luontokuvaaja ja -äänittäjä, joka aloitti uransa vuonna 1975. Hänen veljensä on luontokuvaaja Heino Hanhela. Samanaikaisesti veljekset perustivat uuden yhtiön, jonka nimeksi tuli M. ja H. Hanhela Oy, joka toimii edelleen heidän omistuksessaan. Yritys julkaisee veljesten kuvaamia luontoaiheisia juttuja.

Yritykset
---------

### Velj. Hanhela Ky

Veljekset Martti ja Heino Hanhela perustivat yhteisen yrityksen Velj. Hanhela Ky vuonna 1978. Yrityksen kautta veljekset hyödynsivät tallentamansa luonnonkuvat ja -äänitteet. Vuonna 1988 suuri kustantaja osti veljeksien yhtiön.

### M. ja H. Hanhela Oy

Samoihin aikoihin kun veljekset myivät Velj. Hanhela Ky -yrityksen, he perustivat toisen yrityksen ammattiensa tueksi. Yrityksen nimeksi tuli M. ja H. Hanhela Oy, joka toimii edelleen heidän omistuksessaan. Yritys julkaisee veljesten kuvaamia luontoaiheisia juttuja.

M. ja H. Hanhela Oy sijaitsee Utajärvellä, Särkijärven kylässä. Yrityksen toimitiloja sijaitsee myös Ylikiimingissä.

Lähteet
-------

* M. ja H. Hanhela Oy:n kotisivut
Martti Hömpin teos *Trio Pönttöpäät* Kansantaiteenkeskuksen edustalla Kaustisella.
**Martti Hömppi** (12. lokakuuta 1935 Äyräpää – 15. helmikuuta 2013) oli suomalainen ITE-taiteilija.

Hömppi oli evakko Karjalan Äyräpäästä. Nuorena hän kilpaili painissa ja työskenteli merimiehenä. Myöhemmin hän harrasti torvensoittoa ja ryhtyi eläkkeellä itseoppineeksi taiteilijaksi. Oppi-isäkseen Hömppi nimesi Ossi Somman.

Hömppi teki teoksensa ensin kuparista ja polyuretaanista, mutta siirtyi pian puuhun. Hän teki erityisesti ihmisveistoksia, joiden kohteensa oli muun muassa poliitikkoja ja urheilijoita. Erkki Pirtola antoi Hömpille taiteilijanimen "Halkoliiteripicasso".

Hömppi asui ja työskenteli Nokian Siurossa. Hän lahjoitti tuotantonsa Maaseudun Sivistysliiton ITE-taidekokoelmaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Hömppi, Martti *Tulpaini.fi*. Suomen Työväen Urheiluliitto TUL ry. Viitattu 25.7.2015.
2. 1 2  Martti Hömppi In Memoriam (1935–2013) *Itenet.fi*. Viitattu 25.7.2015.
3. 1 2 3  Vuorimies, Elina: Muistot: Martti Hömppi *Helsingin Sanomat*.  6.3.2013. Viitattu 25.7.2015.
4. 1 2  Haveri, Minna: Martti Hömppi *Itenet.fi*. Viitattu 25.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kde domov můj** (Cs-Kde domov muj-title.ogg kuuntele ääntämys**(ohje)**, suom. *Missä on kotini*) on Tšekin kansallislaulu. Se on ollut käytössä Tšekin itsenäistymisestä alkaen vuodesta 1993. Tšekkoslovakian aikaan (vuoden 1992 loppuun) laulu muodosti ensimmäisen osan maan kansallislaulusta, ja nykyinen Slovakian kansallislaulu toisen osan.

Laulun kirjoittivat säveltäjä František Škroup ja dramaatikko Josef Kajetán Tyl komediaan *Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka*. Se esitettiin ensimmäisen kerran Prahassa Stavovské divadlossa (Säätyteatterissa) 21. joulukuuta 1834. Alkuperäisessä laulussa on kaksi säkeistöä, mutta vain ensimmäinen niistä on virallistettu kansallislauluksi.

Sanat
-----

### Tšekiksi

Kde domov můj,
kde domov můj?
Voda hučí po lučinách,
bory šumí po skalinách,
v sadě skví se jara květ,
zemský ráj to na pohled!
A to je ta krásná země,
země česká, domov můj,
země česká, domov můj!
### Vapaa käännös

Missä on kotini?
Vesi kohisee niittyjen halki,
metsät humisevat kallioiden päällä,
puutarhassa kevään kukat loistavat,
maanpäällinen paratiisi näköpiirissä!
Ja tämä kaunis maa,
Tšekin maa, minun kotini!

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kde domov můj** Wikimedia Commonsissa