recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Davide Anzaghi** (29. marraskuuta 1936 Milano, Italia) on italialainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja muusikko.

Tausta
------

Anzaghin isä, Luigi Oreste, oli muusikko, joka johti poikansa musiikin maailmaan jo varhain. Anzaghi opiskeli sävellystä, orkesterinjohtamista, koraalimusiikkia, kuoronjohtamista ja pianonsoittoa Giuseppe Verdi -konservatoriossa, Milanossa. Anzaghi voitti kaksi kertaa harmonikansoiton Coupe Mondiale -kilpailun vuosina 1950 ja 1952. Ennen säveltäjä-pedagogiuraansa Anzaghi toimi lyhyen aikaa konserttimuusikkona.

Ura
---

Anzaghi on opettanut Bergamon Instituto Musicale Donizetti:ssa sekä Brescian konservatoriossa, ennen kuin hänestä tuli sävellyksen professori Milanon konservatoriossa. Anzaghi on säveltänyt aktiivisesti vuodesta 1968 lähtien, ja hän on voittanut useita kansainvälisiä sävellyskilpailuja. 1970-luvulta lähtien Anzaghin sävellystuotanto on suuntautunut kokeilevaan uuteen musiikkiin. Hän perusti *Novurgia*-nimisen nykytaiteeseen keskittyvän yhdistyksen vuonna 1994. Yhdistys on järjestänyt useita kulttuuritapahtumia musiikin, runouden, maalaustaiteen ja kuvanveiston tiimoilta.

Vaikutus
--------

Mogens Ellegaard, pohjoismaisen taideharmonikan koulutuksen pioneeri, on kertonut vakuuttuneensa melodiabassoharmonikan tärkeydestä nähtyään Anzaghin esiintyvän Coupe Mondiale -kilpailussa, Hollannissa, 1952 ja hankkineensa oman ensimmäisen melodiabassoharmonikkansa kyseisen esiintymisen innoittamana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Davide Anzaghi biography *www.davideanzaghi.it*.  Arkistoitu 22.9.2009.  (englanniksi)
2. ↑  Confederation Internationale des Accordionistes Celebrating 70 years  2005. Accordions Worldwide. Viitattu 28.9.09. (englanniksi)
3. ↑  Owen Murray: Reflections on his life and achievements *www.accordions.com*.  2005. Viitattu 10. lokakuuta 2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Davide Anzaghin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
Rudi Carrell
**Rudi Carrell**, oikealta nimeltään **Rudolf Wijbrand Kesselaar** (19. joulukuuta 1934 Alkmaar, Alankomaat – 7. kesäkuuta 2006 Bremen, Saksa) oli hollantilainen viihdealan monitaitaja, elokuvatuottaja ja näyttelijä. 

Rudi Carrellin isä ja isoisä olivat viihdealan taitajia, ja isä tutustutti hänet showbisnekseen. Rudi sai viikoittaisen esiintymismahdollisuuden Hollannin radion AVROn ohjelmassa vuodesta 1955 ja vuodesta 1959 hänen oma Rudi Carrell Show’nsa pyöri televisiossa. Rudi Carrell lauloi viihteellisiä ironisia lauluja ja osallistui jopa Euroviisuihin vuonna 1960 kappaleellaan *Wat een Geluk* (Mikä onni) sijoittuen viimeistä edelliseksi, mutta kappaleesta jäi hänelle tunnusmelodia. Rudi Carrell esiintyi myös pääosassa Robinson Crusoe -tulkinnassa 1964, jossa hänellä oli mukanaan apina *Vrijdag* (Perjantai) sekä israelilaissyntyinen laulajatar Esther Ofarim merenneitona. Tästä heille myönnettiin Montreux'n Hopeinen ruusu. Belgialaisen viihdetaiteilija Bobbejaan Schoepenin kanssa Carrell teki yhteistyötä 1971 - 1972.

Rudi Carrellin ura kohosi huippuunsa Saksassa, jonne hän siirtyi 1974 ja asettui asumaan Sykeen Bremenin lähistölle. Jo vuodesta 1971 hän oli ohjannut Saksassa suosioon nousseita elokuvia. Vuonna 1987 Rudi's Tagesshow:ssa esitettiin video, jossa naisesiintyjät pukutuivat Ajatollah Khomeinin hahmoon, mikä aiheutti diplomaattisen kriisin, jonka seurauksena muun muassa Goethe-instituutin Teheranin osasto suljettiin. Carrell vihjaili ohjelmassaan myös liittokansleri Helmut Kohlin ilotalokäynneistä sekä Berliinin pormestarin homoseksuaalisuudesta. Toisaalta Carrell oli suosittu muun muassa Israelissa ja Sloveniassa, jossa hän toimi perheiden jälleenyhdistämiseksi.

Rudi Carrell kuoli keuhkosyöpään. Kuvanveistäjä Carsten Eggers on tehnyt Rudi Carrellin pronssisen rintakuvan Alkmaariin.

Lähteet
-------

1. ↑  Edo F.: Rudi Carrell-Büste *Best of Yelp*.  31.1.2009. Viitattu 13.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rudi Carrell**.
* Rudi Carrell Internet Movie Databasessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Michael Pereira** (s. 8. joulukuuta 1987 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Mallorcaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

Pereira edusti pelaajauransa alkuvaiheilla Le Blanc Mesnil Sportin nuorisojoukkuetta, kunnes vuonna 2008 hän siirtyi Alfortvilleen. Joukkue pelasi tuolloin Championnat de France amateurissa, joka on maan neljänneksi korkein sarjataso. Hyvin sujuneen kauden 2008–2009 jälkeen, hän herätti mielenkiintoa muutamissa suuremissa ranskalais-ja espanjalaisseuroissa, kuten Auxerressa, Boulognessa, Deportivo La Coruñassa ja Mallorcassa.

Lopulta Pereira päätti valita Mallorcan uudeksi seurakseen. Hän pelasi ensimmäisen kautensa seuran reservijoukkueessa Segunda División B:ssä. Elokuussa 2010 hän allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Mallorcassa, joka oli pituudeltaan nelivuotinen.

29. elokuuta 2010 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kauden 2010–2011 avausottelussa Real Madridia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Pereira : «Je viens de trop loin» (Arkistoitu – Internet Archive) France Football. Viitattu 16.12.2010. (ranskaksi)
2. ↑  Pereira agrees new deal RCD Mallorca. Viitattu 16.12.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Pereiran tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Aleksandr Linevski
**Aleksandr Mihailovitš Linevski** (ven. Алекса́ндр Миха́йлович Лине́вский; 3. toukokuuta 1902 Pietari – 20. helmikuuta 1985 Petroskoi) oli venäläinen kirjailija ja tiedemies.

Aleksandr Linevski syntyi rautatieläisen perheeseen. Valmistuttuaan oikeustieteellisestä oppilaitoksesta hän työskenteli vuosina 1918–1923 arvioijana Veliki Ustjugin metsätaloudessa. Palattuaan Pietariin hän alkoi opiskella maantieteellisessä instituutissa, joka sittemmin muuttui Leningradin yliopiston maantieteelliseksi tiedekunnaksi. Kesällä 1926 Linevski johti Sorokan läheltä löydettyjä kalliopiirroksia tutkinutta retkikuntaa.

Valmistuttuaan yliopistosta vuonna 1929 Linevski muutti Petroskoihin, jossa hän työskenteli paikallisessa tutkimusinstituutissa ja julkaisi useita Neuvosto-Karjalan arkeologiaa, historiaa, kansatiedettä ja suullista kansanperinnettä käsitteleviä tutkimuksia. Vuonna 1944 hänelle myönnettiin historian kandidaatin oppiarvo. Linevski johti myös Karjalan proletaarikirjailijoiden venäjänkielistä jaostoa ja oli mukana perustamassa Karjalan kirjailijaliittoa. Vuonna 1938 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.

Linevskin ensimmäiset tutkimusmatkoiltaan kirjoittamat kuvaukset ilmestyivät vuosina 1925–1926. Myöhemmin *Vokrug sveta* ("Maailman ympäri"), *Vsemirnyi sledopyt* ("Maailmankävijä") ja *Mir prikljutšeni* ("Seikkailujen maailma") -lehdissä julkaistiin hänen kertomuksensa *Sovetskaja mašina vremeni* ("Neuvostoaikakone") ja pienoisromaani *Kivikirjan sivuja* (Listy kamennoi knigi). Jälkimmäinen ilmestyi laajennettuna kirjana vuonna 1939. Siinä kirjailija kuvaa esihistoriallisten ihmisten elämää tutkimiensa kivipiirrosten pohjalta. Yli kolmenkymmenen vuoden ajan Linevski laati historiallista romaania *Belomorje* ("Vienanmeren rannikolla"), joka valmistui vuonna 1968. 

Tieteellisestä ja kaunokirjallisesta toiminnastaan Linevskille on myönnetty Karjalan tasavallan valtionpalkinto (1969), Työn punaisen lipun ja Kansojen ystävyyden kunniamerkit.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kivikirjan sivuja* (Listy kamennoi knigi). Suom. O. Kukkonen. Petroskoi: Karjala, 1978. (Ensimmäinen painos 1957.)

Lähteet
-------

* Djužev, Ju.I.: *Pisateli Karelii: biobibliografitšeski slovar*, s. 186–187. Petrozavodsk: Ostrova, 2006. ISBN 5-98686-006-3.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Richard Marner** (syntyjään **Aleksandr Moltšanov**, 27. maaliskuuta 1921 Pietari, Neuvosto-Venäjä – 18. maaliskuuta 2004 Perth, Skotlanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa saksalaisen eversti Kurt von Strohmin roolissa televisiosarjassa *Maanalainen armeija iskee jälleen* (1982–1992).

Nuoruus
-------

Moltšanov syntyi Petrogradissa, Neuvosto-Venäjällä vuonna 1921. Hänen isänsä Pavel oli ollut Henkikaartin Semjonovin rykmentin eversti keisarinvallan aikana. Koko perhe kuitenkin jätti kotimaan jo tulevan näyttelijän varhaislapsuudessa, paeten Suomen ja Saksan kautta Britanniaan jossa hänen isoisoäitinsä, kansallismielinen kirjailija Olga Novikova jo asui.

Moltšanov kävi Monmouthin koulua Walesissa, jossa hän oppi puhumaan sujuvasti englantia, ranskaa, saksaa ja venäjää. Koulun jälkeen Moltšanov liittyi Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin. Hän palveli ilmakoulutusjoukoissa Etelä-Afrikassa. Sodan jälkeen hän otti nimen *Richard Marner* ja ryhtyi näyttelijänuralle.

Ura
---

Marnerilla ei ollut näyttelijänkoulutusta. Hän teki ensiesiintymisensä West End-teatterissa 1950-luvulla Robert Stolzin näytelmässä *Rainbow Square*. Kosmopoliittisuudensa ansiosta Marner sai paljon rooleja, kuten venäläisen upseerin roolin Peter Ustinovin näytelmästä *The Love of Four Colonels*.

1960-luvulla Marner alkoi esiintyä televisiossa. Vuonna 1960 hän näytteli anestesiologia *Danger Man* -sarjan yhdessä jaksossa. Sen jälkeen hän vieraili muun muassa sarjoissa *Me kostajat*, *Jason King* ja *Maanalainen armeija*. Marner esiintyi myös elokuvissa *Afrikan kuningatar* (1951), *Mies kylmästä* (1965), *Likainen tusina* (1967) ja *Elät vain kahdesti* (1967).

Marner aloitti tunnetuimmassa roolissaan *Maanalainen armeija iskee jälleen* -komediasarjan eversti Kurt von Strohmina vuonna 1982, näytellen sarjassa sen päättymiseen asti. Marner näytteli von Strohmia myös sarjaan perustuvassa näytelmässä, jota esitettiin London Palladiumissa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Sarjan päättymisen jälkeen Marner nähtiin vielä televisiosarjassa *Lovejoy* vuonna 1994 sekä elokuvassa *Peloista pahin* vuonna 2002.

Yksityiselämä
-------------

Marner oli naimisissa näyttelijä Pauline Farrin kanssa vuodesta 1947 kuolemaansa saakka. Heillä oli yksi tytär, Helen. Marner kuoli 82-vuotiaana Perthissä 18. maaliskuuta 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Barker, Dennis: Obituary: Richard Marner *The Guardian*.  25.3.2004. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  Richard Marner *The Independent*.  22.3.2004. Viitattu 13.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Richard Marner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
**Šarja** (ven. Шарья́) on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vetlugajoen rannalla 328 kilometriä Kostromasta koilliseen. Kaupunki on Šarjan kaupunkipiirikunnan keskus, mutta myös laajemman maaseutuasukkaista muodostuvan Šarjan piirin (10 390 as.) keskus. Sen kautta kulkee Galitšin ja Kotelnitšin välinen rautatie.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 23 681 henkeä. Koko kaupunkipiirissä asukkaita oli 36 659, mihin sisältyi Šarjan kaupungin ohella Vetlužskin kaupunkityyppinen taajama (ven. Ветлужский, 12 224 as.) ja 754 maaseutukylien asukasta.

Šarja on saanut alkunsa vuonna 1906 valmistuneen rautatien asemataajamasta. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii lähinnä puunjalostusteollisuutta ja rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä. Kaupungissa on kotiseutumuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 13.9.2012. (venäjäksi)

### Lähteet, joihin ei ole viitattu

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 522–523. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Šarjan kaupungin sivusto (venäjäksi)

Kostroman alueen vaakunaKostroman alueen kaupungit
**Hallinnollinen keskus: Kostroma**  

Bui | Galitš | Kologriv | Makarjev | Manturovo | Neja | Nerehta | Šarja | Soligalitš | Tšuhloma | Volgoretšensk
Valtaporvari Jost Niklas Schultzin (1698–1771) muotokuva. Turun museokeskus, TMM 9627.
**Jost Niklas Schultz** (1698 – 12. toukokuuta 1771 Turku) oli turkulainen valtaporvari.

Niklas Schultz oli saksalaisen kauppiassuvun päämies, joka asui Turussa. Hän toimi raatimiehenä, viinitukkukauppiaana ja laivanvarustajana. Viinitukkukauppaoikeudet maistraatti myönsi hänelle vuonna 1731. Vuonna 1751 Schultz perusti Kiikalan sahan.

Niklas Schultz asui perheineen Luostarikorttelissa, nykyisen Aboa Vetus Ars Nova -museon alueella. Hänen puolisonsa oli Catharina Haveman (s. noin 1708, kuollut 6. marraskuuta 1778 Turku). Heillä oli ainakin kaksi tytärtä, Anna Maria Schultz (s. 1726, k. 9. lokakuuta 1789 Turku) ja Frederica (s. 20. syyskuuta 1740 Turku).

Niklas Schultz sai oman kadun Turkuun vuonna 1931. Vuoden 1953 vahvistetussa asemakaavassa kadun nimi muutettiin muotoon Niklaksenkatu ja se sijaitsee Pohjolan kaupunginosassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nelimarkka sukuseura ry[vanhentunut linkki]
2. ↑  Suomen Sukututkimusseura, Turun ruotsalainen seurakunta
3. ↑  Turun maakuntamuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Remo Fischer
**Remo Fischer** (s. 13. elokuuta 1981 Bäretswil, Zürichin kantoni, Sveitsi) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Fischer sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 seitsemänneksi 4 × 10 kilometrin viestissä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli viidestoista 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. MM-kilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudestoista sija 15 kilometrillä Oberstdorfissa 2005. Parisprintissä hän on ollut kahdestoista Sapporossa 2007 ja 4 × 10 kilometrin viestissä seitsemäs Liberecissä 2009.

Fischer kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2002. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan 23:s Ramsaun 30 kilometrin kilpailussa joulukuussa 2004. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Davosin 15 kilometrin kilpailussa helmikuussa 2007. Hänen toistaiseksi ainoa henkilökohtaisen kilpailun palkintosijansa on kolmas tila Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2008. Hän kuului 4 × 10 kilometrin maailmancup-viestin voittaneeseen Sveitsin joukkueeseen La Clusaz'ssa joulukuussa 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2  Remo Fischer *sports-reference.com*.  Arkistoitu 18.12.2012. Viitattu 19.12.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Remo Fischer Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (saksaksi)
**Shavar Thomas** (s. 29. tammikuuta 1981 Hannah Town, Jamaika) on jamaikalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Major League Soccerin Sporting Kansas Cityä.

Seurajoukkueura
---------------

Thomas pelasi Hazard Unitedin joukkueessa kotimaansa korkeimmalla sarjatasolla National Premier Leaguessa vuosina 1999–2001 ennen yliopistouraansa University of Connecticutin Huskiesissa. Toisella yliopistokaudellaan hänet valittiin kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n kakkostähdistöjoukkueeseen.

Dallas Burn varasi Thomasin Major League Socceriin vuoden 2003 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ja numerolla 10. Debyyttikautensa 2003 jälkeen hän siirtyi Kansas City Wizardsiin vaihdossa Eric Quilliin ja Carey Talleyyn. Kansasissa hänestä tuli avauskokoonpanon pelaaja, ja hän oli voittamassa läntisen konferenssin mestaruutta kaudella 2004. Pudotuspelit, mukaan lukien tappiollisen MLS Cup -loppuottelun, hän seurasi vaihtopenkiltä.

Los Angeles Galaxy hankki Thomasin riveihinsä maaliskuussa 2007, mutta hän ei pelannut joukkueessa yhtään liigaottelua, vaan siirtyi runsaan kuukauden kuluttua paikallisvastustaja Chivas USA:han. Chivasissa hän pelasi kolme kautta, joista kaksi viimeistä olivat loukkaantumisten rikkomia.

Kaudeksi 2010 Thomas siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Hän pelasi Philadelphiassa vain yhdessä ottelussa ja palasi kesäkuussa 2010 entiseen seuraansa Kansas Cityyn vaihdossa toisen kierroksen varausoikeuteen vuosien 2011 ja 2012 MLS SuperDraft -varaustilaisuuksissa ja allokaatiorahaan.

Maajoukkueura
-------------

Thomas toimi Jamaikan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina vuoden 2001 MM-kilpailuissa.

Miesten maajoukkueessa Thomas debytoi vuonna 1999. Hän osallistui vuosien 2002 ja 2010 MM-kilpailuiden karsintoihin ja oli voittamassa Karibian-mestaruutta vuonna 2008. Hän kuului joukkueeseen myös vuoden 2009 Gold Cupissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Players TheReggaeBoyz.com. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3  Players Major League Soccer.  Arkistoitu 11.6.2010. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Union select 10 players in expansion draft  25.11.2009. Major League Soccer. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Wizards Re-Acquire Defender Shavar Thomas  30.6.2010. Kansas City Wizards.  Arkistoitu 8.7.2010. Viitattu 30.6.2010. (englanniksi)
5. ↑  National teams Jamaica Football Federation.  Arkistoitu 9.9.2010. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
6. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
7. ↑  Jamaica 2 – 0 Grenada Caribbean Football. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Shavar Thomasin esittely Major League Soccerin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Shavar Thomasin esittely Jamaikan jalkapalloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Lars Holm** (s. 1943 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen harmonikkapedagogi ja -taiteilija, joka tunnetaan konserttiharmonikansoiton ja -opetuksen uranuurtajana Pohjoismaissa.

Tausta
------

Holm syntyi ja vietti nuoruutensa Gävlessä. Hän opiskeli ensin kuvataidealalle, mutta musiikki vei lopulta voiton. Hän opiskeli Trossingenissa 1964–1968 Fritz Doblerin johdolla.

Ura
---

Holm toimi tiiviissä yhteistyössä Mogens Ellegaardin kanssa konserttiharmonikan koulutuksen kehittämiseksi Skandinaviassa. Vuonna 1969 Holm julkaisi ensimmäisen nuottikirjan melodiabassoharmonikalle, *Nils Erics melodiebok*, Mogens Ellegaardin kanssa ja vuonna 1972 ensimmäisen melodiabassoharmonikan oppikirjan Ellegaardin ja Torbjörn Lundquistin kanssa.

Holm toimi opettajana Malmön musiikkikoulussa vuodesta 1968 lähtien, jonne hän meni Ellegaardin kehotuksesta ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion opettajana 1970−1987. Hän on vieraillut pedagogina muun muassa Brasiliassa, Japanissa, Kanadassa, Hollannissa, Saksassa ja Ranskassa, sekä esiintyvänä muusikkona useissa kokoonpanoissa. Holm on tehnyt useita televisio-ohjelmia muun muassa Lasse Holmqvistin kanssa. Hän jäi eläkkeelle musiikkikoulun opetusvirastaan vuonna 2008.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* Mogens Ellegaard, Lars Holm: *Nils Erics Melodibok*. nuottikirja melodiabassoharmonikalle. Trio forlaget, 1969.
* Mogens Ellegaard, Torbjörn Lundquist, Lars Holm: *Accordeonskola för ungdom*. Tukholma: Thore Ehrling Musik AB, 1972.
* Lars Holm: *Spela dragspel*. Bilda förlag, 1989. ISBN 9157414343. (ruotsiksi)
* Lars Holm: *Spela mera dragspel*. Tukholma: Brevskolan, 1994. (ruotsiksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ekvilibrist tar ton i Slottsparken *www.mitthjartasmalmo.se*. Malmö.  Arkistoitu 17.8.2010. Viitattu 3.10.2009. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Internationale Akkordeon Seminarwoche 2008  2008. Landesverband im Deutschen Harmonikaverband e.V.. Viitattu 3.10.2009. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Kalima noin vuonna 1939
**Marita Kalima** (käytti myöhemmin nimeä **Toini Marita Niemeläinen**; 22. toukokuuta 1915 Helsinki – 7. heinäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen liikkeenharjoittaja ja kirjailija.

Kaliman isä oli kielentutkija Jalo Kalima ja hänen setänsä oli teatterinjohtaja Eino Kalima. Hän kävi kuusi luokkaa oppikoulua.

Kaliman kirjailijan ura kesti vain muutamia vuosia. Hän julkaisi esikoisromaaninsa *Kahleet* vuonna 1938 ja kirjoitti sen jälkeen yhden radiokuunnelman sekä romaanin *Uusi koti*. Kalima oli 1930-luvulla seurustellut Uudenmaan läänin Pyhäjärven Vaskijärvellä asuneen taidemaalari Ilmari Huitin kanssa ja romaani *Uusi koti* kuvasi tätä päättynyttä suhdetta romaanin päähenkilöiden Simo Haikan (Ilmari Huitti) ja Kaari Rantalan (Marita Kalima) kautta. 

Romaani sai kuitenkin kriitikoilta nuivan vastaanoton ja tämä lienee vaikuttanut Kaliman kirjailijauran päättymiseen. Myöhemmin kirjailija Veijo Meri sai Kaliman Huitille lähettämistä kirjeistä aiheen romaaniinsa *Peiliin piirretty nainen* (1963).

Kalima oli kihloissa ensin Olavi Linnuksen kanssa. Kihlauksen purkauduttua hän avioitui ja perusti perheen Pekka Niemeläisen kanssa, saaden kolme tytärtä. Kirjailijanuransa jälkeen Kalima perusti yhdessä puolisonsa kanssa naisten vaateliikkeen Bulevardin varrelle Helsinkiin.

Teokset
-------

* *Kahleet*, romaani. WSOY 1938
* *Juhannuksen aikaan*, radiokuunnelma. 1939
* *Uusi koti*, romaani. WSOY 1940

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kirjailijat-tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Elias-kirjailijat: Marita Kalima
**Timo Ari Petteri Hannunen** (s. 13. kesäkuuta 1969 Multia) on suomalainen kuvanveistäjä.

Hannunen opiskeli ensin artesaanipuusepäksi, mutta myöhemmin hän meni vuodeksi Limingan taidekouluun opiskelemaan kuvanveistoa ja sen jälkeen Kankaanpään taidekouluun, josta valmistui 1995.

Ensimmäinen näyttely Hannusella oli Multian kunnanvirastossa, ja silloin hän vielä maalasi ja teki grafiikkaa, mutta keskittyi myöhemmin pelkästään kiveen ja erityisesti graniittiin. Opintomatka Siperiaan 1994 muutti hänen tyyliään karummaksi. Keuruun taidemuseossa hän piti näyttelyn 1996, ja Multian kunta osti näyttelystä kaksi teosta. Keuruun kunta tilasi häneltä kirjaston edustalle hirviveistoksen, joka sai nimen *Kuuntelija* paljastettiin vuonna 2000. Seuraavana vuonna hänellä oli laaja yksityisnäyttely ensin Keuruun museossa, josta se siirtyi Ouluun. Jyväskylän kaupunki tilasi veistoksen Kuokkalaan kiertoliittymään. Se sai nimekseen *Halla*.

Valtakunnallinen uutiskynnys ylittyi, kun Hannuselta tilattiin Juice Leskisen hautamuistomerkki Kalevankankaan hautausmaalle. Mustaa graniittia oleva veistos on kahdesta osasta muodostuva kaksimetrinen monumentti, jonka keskellä oleva halkeama kuvaa virtaa.

Kuvia julkisista teoksista
--------------------------

* Halla, 2002, Jyväskylä.*Halla*, 2002, Jyväskylä.
* Juice Leskisen hautamuistomerkki, 2007, Tampere.*Juice Leskisen hautamuistomerkki*, 2007, Tampere.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Keuruun museo (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Hannu Hyttinen: Muistomerkin tilaus vei veistäjän yöunet Aamulehti Moro. Viitattu 10.3.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Timo Hannunen taiteilijamatrikkelissa
**Gordan Jandroković** (s. 2. elokuuta 1967, Bjelovar) on kroatialainen diplomaatti ja poliitikko. Vuosina 2008–2011 hän toimi Kroatian ulkoministerinä ja varapääministerinä.
Vuodesta 2017 hän on parlamentin puhemies.

Koulutus
--------

Jandroković opiskeli vuosina 1986–1991 maa- ja vesirakennusinsinööriksi ja 1989–1993 valtiotieteen kandidaatiksi Zagrebin yliopistosta. Vuonna 1996 hän opiskeli Kroatian ulkoministeriön diplomaattikoulussa. Vuonna 1995 hän suoritti maisterinopintonsa kansainvälisistä suhteista Clingendael-instituutissa Haagissa ja Rotterdamin Erasmus-yliopistossa.

Työura
------

Vuodesta 1989 vuoteen 1994 Jandroković työskenteli yksityisessä rakennusyrityksessä. Vuosina 1994–2000 hän oli töissä Kroatian ulkoministeriössä. Vuonna 2000 hän palasi takaisin julkiselle sektorille ja työskenteli Zagrebilaisessa Stanić -yrityksessä. Hän vaihtoi työpaikkaa vuonna 2002 Beming-yritykseen syntymäkaupungissaan Bjelovarissa. Vuonna 2003 hän palasi politiikkaan tullessaan valituksi kansanedustajaksi. Ensimmäisellä virkakaudellaan hän toimi ensin tiede-, kehitys- ja uudelleenrakennusvaliokunnan puheenjohtajana ja vaihtoi sitten ulkoasiainvaliokuntaan. Samaan aikaan hänestä tuli Euroopan unioniin liittymiseen pyrkivän valiokunnan puheenjohtaja. Vuonna 2007 hänet valittiin uudelle kansanedustajakaudelle. Vuotta myöhemmin hänet nimettiin jo toiseen kertaan ulkoministeriehdokkaaksi, ja tuli valituksi.

Puoluetehtävät
--------------

Jandroković on ollut puolueensa HDZ jäsen vuodesta 1992. Samasta puolueesta oli Kroatian tuolloinen presidentti, Franjo Tuđman. Vuodesta 2002 alkaen hän toimi puolueensa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin keskittyvän toimikunnan johdossa. Vuonna 2003 hänestä tuli myös Bjelovar-Bilogoran alueeseen keskittyvän toimikunnan puheenjohtaja. Hänet valittiin puolueensa puheenjohtajaksi vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Gordan Jandroković *Kroatian ulkoministeriö*. Viitattu 15.10.2019.
2. ↑  Deputy Speakers of the Croatian Parliament (On 5 May 2017, the Croatian Parliament made the decision on electing Gordan Jandroković speaker of the Croatian Parliament...) *Sabor*. Viitattu 15.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gordan Jandroković**.
* Kroatian ulkoministeriö (Arkistoitu – Internet Archive) (kroatiaksi), (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Kolinda Grabar-Kitarović** | **Kroatian ulkoministeri**2008– | Seuraaja:**–** |
Qəbələn piiri Azerbaidžanin kartalla.
Vesiputous Qəbələn piirissä.
**Qəbələn piirikunta** (azer. *Qəbələ rayonu*, ven. Габалинский район, *Gabalinski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Piirin pinta-ala on 1548,5 neliökilometriä. Asukkaita on 94 900 henkeä (vuonna 2010).

Qəbələn piiri sijaitsee Azerbaidžanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Venäjään kuuluvaan Dagestaniin ja Qusarin piiriin, idässä Quban ja İsmayıllın piireihin, etelässä Göyçayn ja Ağdaşin piireihin sekä lännessä Şəkin ja Oğuzin piireihin.

Piiri on perustettu vuonna 1930. Vuoteen 1991 saakka sen nimenä oli *Qutqaşınin piiri*. Vuosina 1963–1964 sen alue oli liitettynä Ağdaşin piiriin.

Hallinnollinen keskus on Qəbələn kaupunki (vuoteen 1991 saakka *Qutqaşen*), josta on 225 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Taajamia ovat Vəndam, Bum ja Nic. Kuntia on yhteensä 55 ja kyliä 60.

Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan asukkaista 78,7 % on azereja, 17,1 % lezgejä ja 3,9 % udeja. Kaupunkiväestön osuus on 34,6 % (vuonna 2010).

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, tupakan, vihannesten ja hedelmien viljelyyn sekä karjanhoitoon. Piirin kautta kulkee Qaramaryəmin, İsmayıllın ja Şəkin välinen maantie, johon Zarağanissa yhtyy Ağdaşista tuleva maantie.

Nähtävyyksistä huomattavin on nykyisestä piirikeskuksesta 20 kilometriä lounaaseen sijaitseva Kaukasian Albanian muinainen pääkaupunki.

Paikallislehtenä ilmestyy *Qəbələ*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 26.12.2010. (azeriksi)
2. 1 2  Executive power of Gabala region: Administrative regions, settlement and villages *qebele-ih.gov.az*. Viitattu 18.3.2011. (englanniksi)
3. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 2009 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 23.3.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Qəbələn piirin sivusto (azeriksi), (englanniksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Žukovka** (ven. Жу́ковка) on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin sivujoen Desnan rannalla 56 kilometriä Brjanskista luoteeseen. Tämä 18 269 asukkaan kaupunki on 36 983 asukkaan Žukovkan piirin keskus (väkiluvut 2010). Sen kautta kulkee Brjanskin ja Roslavlin välinen rautatie. Asukkaita on 18500 henkeä

Ennen Venäjän vallankumousta Žukovkassa toimi pieni rautavalimo. Toisen maailmansodan aikana paikkakunta oli saksalaisten miehittämä. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1962. Nykyään siellä on mm. elintarvike-, huonekalu- ja laiteteollisuutta. Kaupungin lähellä Ovstugin kylässä sijaitsee kartano, jossa runoilija Fjodor Tjuttšev vietti lapsuutensa. Nykyisin siellä toimii museo, jossa järjestetään vuotuisia runojuhlia.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 141. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

### Viitteet

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 27.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Žukovkan piirin sivusto (venäjäksi)
**Gerd Weber** (s. 31. toukokuuta 1956 Dresden) on entinen saksalainen jalkapalloilija.

Weber pelasi 1970–1981 Dynamo Dresdenissä, jossa hän voitti cup-mestaruuden 1977 ja Itä-Saksan mestaruuden 1976, 1977 ja 1978. Tammikuussa 1981 Weber, Matthias Müller ja Peter Kotte pidätettiin Dresdenin lentoasemalla. Kolmikko oli saanut rahakkaan tarjouksen Länsi-Saksan FC Kölniltä, minkä takia heidän epäiltiin suunnittelevan maastaloikkausta. Kaikki kolme pelaajaa olivat lähdössä maajoukkueen leirille Argentiinaan. Weber myönsi suunnitelleensa pakoa, mutta kielsi Kotten ja Müllerin osallisuuden. Weberille langetettiin vankeusrangaistus ja Kottelta ja Mülleriltä kiellettiin loppuiäksi pelaaminen pääsarjatasolla.

Weber pelasi vuosina 1975–1980 Itä-Saksan maajoukkueessa 33 maaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän voitti olympiakultaa Montrealissa 1976.

Lähteet
-------

1. ↑  Geisler, Sven & Schwarz, Jürgen: *Dynamo Dresden: Legenden. Schicksale. Geschichten*, s. 186–187. Dresden: Sächsische Zeitung, 2008. ISBN 978-3-938325-48-3. (saksaksi)
2. ↑  Gerd Weber - International Appearances RSSSF. Viitattu 7.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Gerd Weber sports-reference.com.  Arkistoitu 4.12.2016. Viitattu 7.4.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**David W. Miller** (s. 19. elokuuta 1942) on brittiläinen filosofi, joka opettaa Warwickin yliopiston filosofian laitoksella. Miller on erikoistunut tieteenfilosofiaan ja ollut merkittävä kriittisen realismin kannattaja.

Miller aloitti logiikan ja tieteellisen menetelmän opinnot London School of Economicsissa vuonna 1964. Pian hänestä tuli Karl Popperin tutkimusavustaja. Miller ja muut tutkijat osoittivat vuonna 1970 useissa artikkeleissa aiemmin havaitsemattomia puutteita Popperin käyttämässä totuudenkaltaisuuden määritelmässä. Seuraavina parina vuosikymmenenä aiheesta kirjoitettiin paljon, ja Miller ja monet muut pyrkivät parantelemaan Popperin lähestymistapaa.

Millerin teoksen *Critical Rationalism* (1994) tavoitteena on puolustaa ja laajentaa Popperin lähestymistapaa tieteelliseen tietoon.

Teoksia
-------

* *Critical Rationalism: A Restatement and Defence*, 1994, ISBN 0-8126-9198-9
* *Out Of Error: Further Essays On Critical Rationalism*, 2006 ISBN 0-7546-5068-5

Aiheesta muualla
----------------

* David Millerin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive), Warwickin yliopisto (englanniksi)
* Miller, David: Being an Absolute Skeptic (Arkistoitu – Internet Archive), *Science*, 4.6.1999 (englanniksi)
* Oddie, Graham: Truthlikeness *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* Thornton, Stephen: Karl Popper: Probability, Knowledge and Verisimilitude *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:David Miller (philosopher)
**Shirley Griffith** (26. huhtikuuta 1908 Brandon, Mississippi – 18. kesäkuuta 1974 Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja laulaja. 

Nuoruudessaan Griffith ystävystyi bluesmuusikko Tommy Johnsonin kanssa, josta tuli hänen opettajansa. Indianapolisissa hän tapasi Scrapper Blackwellin ja Leroy Carrin, joista jälkimmäinen lupasi ottaa hänet mukaansa New Yorkiin levyttämään. Carr kuitenkin kuoli 1935 ennen kuin suunnitelma ehti toteutua.

Arthur Rosenbaum äänitti Griffithiä ja J. T. Adamsia Indianapolisissa vuonna 1961. Nämä äänitykset julkaistiin vuonna 1964 Bluesville-merkillä albumilla *Indiana Ave. Blues*. Seuraavana vuonna ilmestyi samoin Rosenbaumin äänityksistä syntynyt Griffithin sooloalbumi *Saturday Blues*. Vuoden 1972 paikkeilla Nick Perls teki uusia äänityksiä, jotka julkaistiin vuonna 1973 albumilla *Mississippi Blues*.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvitettu diskografia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Janne Suni** on suomalainen taiteilijanimellä **Tempest** tunnettu chiptune-muusikko ja demoryhmä Fairlightin jäsen. Suni tunnetaan parhaiten kappalestaan *Acidjazzed Evening*, joka voitti vuonna 2000 demotapahtuma Assemblyssa oldskool-sävellysten sarjan. Vuonna 2005 hiphop-tuottaja Timbaland julkaisi Music Televisionille soittoääneksi tekemänsä kappaleen *Block Party*. Kappale on lähes identtinen Sunin Acidjazzed Eveningin kanssa. Seuraavana vuonna Timbaland tuotti Nelly Furtadon kappaleen *Do It*, joka pohjautui Block Party -soittoääneen. Suni ja Timbaland ovat päässeet asiassa sovintoon. Sovinnon sisältöä ei ole paljastettu.

Lähteet
-------

1. ↑  Assembly 00 Results *pouet.net*.  Arkistoitu 4.1.2007. Viitattu 9.4.2010.
2. ↑  Eric Steuer: Did Timbaland Do It? *Wired*. Viitattu 9.4.2010.
3. ↑  Janne Suni: Acidjazzed Evening Controversy *fairlight.fi*.  28.8.2007. Viitattu 9.4.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Artistin omat sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Levašin piiri Dagestanin kartalla.
**Levašin piiri** (ven. Левашинский район, *Levašinski raion*; dargiksi Лавашала район, *Lavašala raion*; avaariksi Лаваша район, *Lavaša raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 813,2 neliökilometriä. Asukkaita on 68 700 henkeä (vuonna 2010).

Levašin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Buinakskin, idässä Karabudahkentin ja Sergokalan, etelässä Akušan ja Lakin sekä lännessä Gunibin, Gergebilin ja Untsukulin piireihin. Seudun suurin joki on Kazikumuhskoje Koisu. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kalkkikivi ja marmori.

Piiriin kuuluu 26 maalaiskuntaa: Ahkent, Ajalakab, Aršimahi, Džangamahi, Ebdalaja, Hadžalmahi, Hahita, Kakamahi, Karlabko, Kuletsma, Kuppa, Kutiša, Levaši, Mekegi, Musultemahi, Naskent, Nižneje Tšugli, Ohli, Orada Tšugli, Tsudahar, Tsuhta, Tšuni, Ulluaja, Urma, Verhneje Labkomahi ja Verhni Ubekimahi. Hallinnollinen keskus on Levašin kylä, josta on 106 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 67. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 76,8 % piiriin asukkaista on dargeja ja 22,9 % avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustaa kaksi säilyketehdasta. Piirin kautta kulkee Mahatškalasta tasavallan vuoristoseudulle johtava maantie.

Piirissä toimii viisi lastentarhaa, 45 koulua, lasten luomistyön keskus ja ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kolme taidekoulua, 33 kerhotaloa, 30 kirjastoa ja 18 museota.

Nähtävyyksiin kuuluvat jokien muodostamat kanjonit ja vuorten kapeat solat sekä Hahitan moskeija, jossa imaami Šamil on opiskellut.

Paikallislehtenä ilmestyy darginkielinen *Sagasi gunikad* ("Uutta tietä pitkin").

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 28.8.2009. Viitattu 27.12.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Levašin piirin sivusto[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
* Levašin piiri Dagestanin presidentin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Levašin piiri Dagestanin hallituksen sivustolla (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
**Antti Ilmari Rintakoski** (s. 7. marraskuuta 1981 Huittinen) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän edustaa Lauttakylän Lujaa ja häntä valmentaa Kari-Pekka Lax.

Rintakoski on saavuttanut kolmiloikan SM-pronssia Joensuussa 2002 ja Helsingissä 2003. Sisäratojen SM-kisoissa hän on voittanut kultaa vuonna 2000 ja hopeaa vuonna 2001.

Rintakoski on edustanut Suomea kolmessa (joista yksi pituushypyssä) ulkoratojen ja kahdessa sisäratojen maaottelussa vuosina 2000–2003. Hänen ennätyksiään ovat 15,98 m kolmiloikassa vuodelta 2002, 744 cm pituushypyssä vuodelta 2000 sekä 201 cm korkeushypyssä vuodelta 1999.

Vuosittainen kehitys kolmiloikassa
----------------------------------

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 15,23 | 7. (14,79) |
| 2000 | 15,49 (15,60 w; 15,88 i) | 5. (15,47) |
| 2001 | 15,32 (15,65 i) | ei osallistunut |
| 2002 | 15,98 | pronssia (15,98) |
| 2003 | 15,54 | pronssia (15,54) |

w = myötätuulitulos  

i = hallitulos

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Antti Rintakoski Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Viktor Kortšagin** (ven. Виктор Корчагин, s. 7. elokuuta 1967) on venäläinen hiihto- ja pyöräsuunnistaja. Aktiiviurallaan hän edusti Hyvinkään Rastia.

Hiihtosuunnistus
----------------

Windischgarstenin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1998 Kortšagin voitti normaalinmatkan maailmanmestaruuden. Borovetzissa 2002 hän voitti sprintistä MM-hopeaa. Lisäksi hän on voittanut MM-kilpailuiden viestistä kultaa vuonna 1998 Windischgarstenissa, 2000 Krasnojarskissa ja 2002 Borovetzissa sekä hopeaa vuonna 1992 Chapelle de Boisissa ja pronssia vuonna 1994 Val di Nonissa.

Pyöräsuunnistus
---------------

Ballaratin pyöräsuunnistuksen MM-kilpailuissa 2004 Kortšagin voitti pronssia keskimatkalta. Vuotta myöhemmin Banská Bystricassa hän voitti MM-hopeaa pitkältä matkalta. Joensuun MM-kilpailuissa 2006 hän voitti viestihopeaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Roimela, Tommi: Urheilijaprofiilit, Hiihtosuunnistus 2005 (pdf) Suomen Suunnistusliitto. Viitattu 9.10.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  World Ski Orienteering Championships IOF. Viitattu 9.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  World MTB Orienteering Championships IOF. Viitattu 9.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Paul Harding** (s. 1967) on yhdysvaltalainen muusikko ja kirjailija, jonka esikoisromaani *Tinkers* (2009) on palkittu vuoden 2010 Pulitzerin kirjallisuuspalkinnolla. Harding oli kaksi albumia julkaisseen Cold Water Flat -nimisen yhtyeen rumpali lähes sen perustamisesta 1990 sen hajoamiseen, vuoteen 1997. Harding on suorittanut BA-tutkinnon englannin kielessä ja kirjallisuudessa Massachusettsin yliopistossa Amherstissa ja MFA:n Iowa Writers' Workshopissa sekä opettanut kirjoittamista Harvardin yliopistossa ja Iowan yliopistossa.

Harding vietti lapsuutensa Wenhamin kaupungissa Massachusettsin rannikolla Bostonista pohjoiseen. Lapsena hän kuljeskeli paljon metsissä, millä hän viittaa luonnonrakkauteen. Hänen isoisänsä korjasi kelloja, ja hän harjoitteli tämän apuna, ja sitä kokemusta hän on kuvannut romaanissaan *Tinkers*. Valmistuttuaan Massachusettsin yliopistosta hän kierteli yhtyeensä Cold Water Flatin kanssa Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hän oli aina ollut ahkera lukija ja lukiessaan Carlos Fuentesin teosta *Terra Nostra* hän muisti laskeneensa sen pöydälle ja ajatelleensa, että "tätä minä haluan tehdä". Siinä kirjassa Harding näki koko maailman, koko historian. Kun hänellä sitten jäi kiertueilta aikaa, hän ilmoittautui New Yorkiin Skidmore Collegen kirjoittamisen kesäkurssille. Aivan sattumalta hänen opettajakseen osui Marilynne Robinson, ja tämän kautta hän kuuli Iowa Writers' Workshopin kirjoittamisohjelmasta, jonne hän haki ja jonne hänet hyväksyttiin. Siellä hän opiskeli opettajinaan Barry Unsworth, Elizabeth McCracken ja myöhemmin Marilynne Robinson. Jossakin vaiheessa hän huomasi että jotkut hänen eniten ihailemistaan ihmisistä olivat "syvästi uskonnollisia", ja hän käytti vuoden teologian lukuihin ja hän sai merkittävästi vaikutteita Karl Barthilta ja John Calvinilta. Hän pitää itseään "itseoppineena nykyaikaisena Uuden-Englannin transkendentalistina".

Hänen musiikillisia ihanteitaan ovat jazzrumpalit ja suurimpana heistä hän pitää John Coltranen rumpalia Elvin Jonesia.

Harding asuu lähellä Bostonia vaimonsa ja kahden poikansa kanssa.

Teokset
-------

* *Tinkers*, New York, Bellevue Literary Press, 2009. ISBN 9781934137123)
* *Kilkuttaja*t. (*Tinkers*, 2009). Suomentanut Vesa Pynttäri. Helsinki: Ntamo, 2021. ISBN 978-952-215-773-7

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pulitzer Prize, elämäkerta
2. ↑  Cold Water Flat, Allmusic.com
3. ↑  The Literary Horologist: Paul Harding "Tinkers" With Time (Arkistoitu – Internet Archive), OpenLoopPress inteview
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Paul Harding’s Magical ‘Tinkers’, haastattelijana Christopher Lydon, 7.5.2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Kikta vuonna 2020
**Valeri Grigorjevitš Kikta** (ven. Валерий Григорьевич Кикта; s. 22. lokakuuta 1941 Vladimirovka, Donets, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen taidemusiikin säveltäjä. Kikta opiskeli musiikkia Moskovan konservatoriossa Semjon Bogatyrjovin ja Tihon Hrennikovin johdolla, ja Dmitri Šostakovitš suositteli häntä jatko-opiskelijaksi.

Kiktan tuotantoon sisältyy baletteja, orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia, urku- ja kuorosävellyksiä. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu sarja *Kiovan Sofiankirkon freskot* (1973) harpulle ja orkesterille.

Aiheesta muualla
----------------

* Кикта, Валерий Григорьевич. Московская государственная консерватория.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Marcelino Martínez Cao** eli **Marcelino** (s. 29. huhtikuuta 1940 Ares, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Marcelino aloitti jalkapalloilun kotiseutunsa seuroissa Numancia de Aresissa, Galicia de Mugardosissa ja Racing de Ferrolissa. Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän edusti Real Zaragozaa vuosina 1959–1970. Hän voitti lempinimellä *los Magníficos* tunnetun joukkueen kanssa kahdesti Espanjan cupin (1964, 1966) ja kerran Messucupin (1964). Marcelino oli osa Zaragozan maineikasta hyökkäysviisikkoa Canarion, Lapetran, Santosin ja Villan ohella.

Marcelino pelasi myös 14 ottelua Espanjan maajoukkueessa, jonka kanssa hän otti osaa vuoden 1964 EM- ja vuoden 1966 MM-kilpailuihin. Hän teki ratkaisevan maalin Neuvostoliittoa vastaan vuoden 1964 loppuottelussa, jonka Espanja voitti maalein 2–1.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jugadores de la selección Fútbol en la Red.  Arkistoitu 30.9.2010. Viitattu 7.10.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Historial jugador Fútbol en la Red. Viitattu 7.10.2009. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Los Magníficos Real Zaragoza.  Arkistoitu 2.1.2010. Viitattu 7.10.2009. (espanjaksi)
4. ↑  Spain gain home comforts  1.1.2008. UEFA. Viitattu 7.10.2009. (englanniksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1964
KK Adelardo |
H Amancio |
P Calleja |
H Collar |
P Echeberría |
KK Fusté |
H Guillot |
MV Iribar |
H Lapetra |
H Marcelino |
P Olivella |
MV Pepín |
H Pereda |
P Reija |
P Rivilla |
KK Ruiz |
KK Del Sol |
H Suárez |
MV Vicente Train |
KK Zoco |
Valmentaja Villalonga

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Iribar |
2 Sanchís |
3 Eladio |
4 del Sol |
5 Zoco |
6 Glaría |
7 Ufarte |
8 Amancio |
9 Marcelino |
10 Suárez |
11 Gento |
12 Betancort |
13 Reina |
14 Rivilla |
15 Reija |
16 Olivella |
17 Gallego |
18 Pirri |
19 Fusté |
20 Peiró |
21 Adelardo |
22 Lapetra |
Valmentaja Villalonga