**Lea Ruth Margit Joutseno** (ent. **Jönsson**, 6. marraskuuta 1910 Helsinki – 20. kesäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen elokuva­näyttelijä ja -käsikirjoittaja sekä kielen­kääntäjä. Hän tuli kuuluisaksi 1940-luvun vaaleana ja älykkäänä elokuva­komediennena sekä ohjaaja Valentin Vaalan luotto­näyttelijänä. Hänen räiskyvänpirteä ja suora­sukainen luonteensa loi viihdettä toisen maailman­sodan, vaaran vuosien ja pula-ajan suomalaisille. Joutseno tulkitsi elo­kuvissaan flapper-hahmoja, moderneja ja optimistisia nais­tyyppejä.

Elokuvauransa ohella Joutseno toimi Suomi-Filmin vakituisena kääntäjänä. Uransa lopulla hän suomensi useita Disney-elo­kuvia. Joutseno kuului Helena Karan, Eija Karipään ja Regina Linnanheimon ohella niihin harvoihin suomalaisiin elokuvatähtiin, joilla ei ollut teatteritaustaa. Joutseno koki yksityis­elämässään paljon epä­onnea ja jäi kahdesti leskeksi.

Varhaisvaiheet
--------------

Lea Joutseno syntyi Ernst Gunnar Rafael Jönssonin ja Jenny Emilia Haapasen perheeseen. Ernst Joutseno työskenteli kirjapainoalalla ja harrasti vapaa-aikanaan aktiivisesti musiikkia. Joutsenon musikaaliseen sukuun kuului myös Ernst Joutsenon sisar Astrid, joka teki uran pianistina. Lea Joutsenolla oli kaksi nuorempaa sisarusta, Maj-Lis ja Kullervo. Perhe asui alkuun Helsingissä ja myöhemmin Savonlinnassa. Jenny Haapasen kuoltua Lea muutti Poriin iso­äitinsä hoiviin. Hän kirjoitti yli­oppilaaksi Helsingissä. Hän suunnitteli ryhtyvänsä hammaslääkäriksi, mutta siihen kouluttautuminen osoittautui taloudellisesti mahdottomaksi. Niinpä kieli­taitoinen Joutseno päätyi kielen­kääntäjäksi Suomi-Filmiin. Hän osasi suomen ja ruotsin lisäksi saksaa, englantia ja ranskaa.

Ura
---

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "| Lea Joutseno oli todellinen komedienne ja nimenomaan elokuvakomedienne. – – Kun hän ei osannut näytellä, hän niin kuin oli oikein kameran edessä: hänessä oli oikea temperamentti, rytmitaju ja hyvä ääni. | "|
| **– Näyttelijä Tarmo Manni luonnehti Lea Joutsenoa** |

Lea Joutseno näytteli nais­pää­osan yhdeksässä elo­kuvassa vuosina 1941–1948. Useimmat olivat komedioita ja kahta lukuun ottamatta Valentin Vaalan ohjaamia. Miesosissa nähtiin usein Tauno Majuri ja Tapio Nurkka.

### Ensimmäiset roolit

Joutsenon ensimmäinen kuvaus­kokemus oli Suomi-Filmillä tee­mainoksessa, ja hän kuvaili kokemusta myöhemmin seuraavasti: "Olin niin vihreä ja hoopo ja jännittynyt, etten muista siellä studiossa edes kameraa nähneeni – –". Joutsenon varsinainen elo­kuva­ura alkoi vaatimattomilla sivu­osilla Vaalan elo­kuvissa. Ensimmäisen roolinsa hän sai sattumalta vuonna 1937, kun Vaala etsi konttori­neitiä elokuvaan *Juurakon Hulda*. Hänen mielestään Joutsenolla sattui töissä olemaan yllään juuri osaan sopiva kävely­puku. Joutseno ei ollut näyttelijän­kyvyistään vakuuttunut eikä aluksi tahtonut rooleja, mutta Vaala onnistui suostuttelemaan hänet elokuva­kameroiden eteen ja vähitellen suurempiin tehtäviin.

Vuonna 1939 valmistuneessa elo­kuvassa *Rikas tyttö* Joutsenolla oli ensimmäinen "todellinen rooli"; hän teki merkittävän sivu­osan seura­piiri­neito Leana, ja hänen suorituksensa vei arvostelijoiden huomion. Talvisodan aikana Joutseno jatkoi kääntäjäntyötään ja välirauhan tultua teki sivuroolit parissa Ilmari Unhon komediassa.

### Suomi-Filmin tähtikomedienne

Ensimmäinen pääosa Joutsenon uralla oli Leilan rooli Vaalan komediassa *Morsian yllättää* huhti­kuussa 1941. Sekä yleisö että kriitikot olivat tyytyväisiä Joutsenon suoritukseen. Hänen puhetyylinsä ja olemuksensa olivat luonnollisia vailla teatraalisuuden häivääkään. Hilja Valtosen romaaniin pohjautuvassa *Varaventtiilissä* (1942) hän näytteli Pohjan­maalle muuttavaa savolais­opettajaa. Kriitikot kiittelivät hänen suoritustaan hyväksi muutoin melko latteaksi luonnehtimassaan teoksessa. Samana vuonna ensi-iltansa saanut *Hopeakihlajaiset* ei myöskään ollut arvostelu­menestys, eikä Joutseno itsekään pitänyt Railin roolistaan. Marraskuussa 1942 Joutseno vieraili Saksassa suomalaisen elokuvaretkikunnan mukana. Matkan kohteina olivat elokuvastudiot Berliinissä, Münchenissä ja Wienissä. Joutseno arvosti etenkin saksalaisten elo­kuva­näyttelijöiden ensi­luokkaisia ty­öoloja sota-ajan keskelläkin.

Vuosina 1943–1946 valmistui neljän vauhdikkaan ja yleisöä hyvin vetäneen komedian rypäs; niiden käsi­kirjoitukset syntyivät Lea Joutsenon, ohjaaja Vaalan ja kirjailija Kersti Bergrothin eli Tetin yhteis­työnä. Huhti­kuussa 1943 valkokankaille tuli niin ikään Valtosen aiheeseen perustuva *Neiti Tuittupää*, jossa Joutsenolla oli nimi­osa. Arvostelijoiden mielestä hänen rooli­suorituksestaan elämälleen suuntaa hakevana Anna Tipuli Pusuna puuttui aiemmista elo­kuvista tuttu pirteys. Seuraavana syksynä sai ensi-iltansa *Tosi­tarkoituksella*, jossa Joutseno oli ensi kerran mukana myös käsi­kirjoittajana. Hän näytteli Anjaa, ministerin tytärtä, joka lähtee maa­talous­palvelukseen. Komedia syntyy ajalle tuttuun tapaan rooli­hahmojen sijoittamisesta näille mahdollisimman outoon ympäristöön. Hellyttävän hepsan­keikan osa oli Joutsenolle itselleen mieluinen. Elo­kuvan vastaan­otto oli nuivahko, eräät pitivät sitä jopa talkoo­aatteen halventamisena. Kriitikot antoivat Joutsenon rooli­suorituksesta kuitenkin kiitettävän arvion.

Jatko­sodan jälkeen loka­kuussa 1944 astui ensi-iltoihin *Dynamiittityttö*. Siitä tuli sekä yleisö- että arvostelu­menestys. Joutseno palkittiin osastaan Marjana parhaan nais­pääosan Jussi-patsaalla. Seuraavan vuoden Joutseno-uutuus oli ihmis­suhdekomedia *Vuokrasulhanen*. Kriitikot luonnehtivat Joutsenoa "armoitetuksi komedienneksi". Myös elo­kuvaa pidettiin onnistuneena, joskaan se ei yltänyt *Dynamiitti­tytön* tasolle. Vuoden 1946 Joutseno-komedia oli *Viikon tyttö*. Keski­luokkaisia opettajattaria ja tasokkaita seura­piirinaisia näytellyt Joutseno sai tulkittavakseen niin sanotun työläis­naisen roolin. Vasta­näyttelijänä hänellä oli Tauno Palo. Elokuva sai aikalais­kriitikoilta heikohkot arviot.

### Elokuvauran loppu

Joutsenon joutsenlaulu näyttelijänä oli vauhdikas elo­kuva­hupailu *Kilroy sen teki* maalis­kuussa 1948. Kiittäviä sekä kehnoja arvioita saanut teos pysyi kasassa lähinnä Joutsenon ansiosta. Vuonna 1948 Joutseno ja Vaala saivat Jussi-palkinnon parhaasta käsi­kirjoituksesta elo­kuvassa *Ihmiset suvi­yössä*. Joutseno muisteli filmitähtivuosiaan lämmöllä, vaikka julkisuus oli joskus häiritsevääkin ja elokuvien tekoon oli kulunut monta kesää. "Kyllä se Vaala minua vielä pitkään vikitteli filmeihinsä, vaikka olin jo *Viikon tytön* jälkeen päättänyt, etten enää näyttele. – – Pidän tästä [kääntäjän] työstä enkä koskaan ollut teatterinäyttelijätär – – joten en minä voinut oikeastaan ajatella elokuvatyötä sen jälkeen kun Suomi-Filmi joutui tilanteen pakosta antamaan lopputilit kuukausipalkkaisille näyttelijöilleen", Joutseno muisteli vuonna 1967.

Elo­kuva­uransa jälkeen Joutseno jatkoi päivä­työtään kielen­kääntäjänä ja käytti tässä yhteydessä avio­nimeään Ingo. Hän suomensi muun muassa Disney-animaatioita ja työskenteli usein 14–16 tuntia päivässä. Hänelle annettiin Jussi-kunnia­kirja kääntäjän­työstä vuonna 1973.

Yksityiselämä
-------------

Ensimmäisen avio­liittoon johtaneen rakkautensa Lea Joutseno kohtasi työ­paikallaan. Hän avioitui Suomi-Filmin toimisto­päällikkö Jaakko Huttusen kanssa vuonna 1937. Huttunen kuoli runsaat puoli vuotta häiden jälkeen. Joutsenon toinen puoliso oli Keijo Pikku­mäki, jonka kanssa hän avioitui 1946. Paris­kunta asui Vaasassa. Myös tämä avio­liitto päättyi lyhyeen, kun Pikku­mäki kuoli tapa­turmaisesti samana vuonna. Lea Joutseno koukkasi Ruotsin kautta takaisin Helsinkiin. Vuonna 1956 hän avioitui rakennus­mestari Torsten Adolf Ingon kanssa.

Ihmisenä Lea Joutseno oli paljolti elo­kuva­hahmojensa kaltainen: sana­valmis, vilkas ja iloinen. Hän kuoli äkilliseen sairaus­kohtaukseen 66-vuotiaana juhannusaattona 1977. Lea Joutseno on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.

Filmografia
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "| Yleensäkin elokuva kuin elokuva muuttui paremmaksi Joutsenon läsnäolon ansiosta. | "|
| **– Savon Sanomat** |

Lea Joutseno vuonna 1942 elokuvassa *Varaventtiili*.

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1937 | *Juurakon Hulda* | neiti Sini­järvi |
| 1938 | *Niska­vuoren naiset* | Anna-Liisa Niska­vuori |
| 1939 | *Rikas tyttö* | Lea |
| *Vihreä kulta* | rouva Alma Suontaa |
| 1940 | *Kersantilleko Emma nauroi?* | Helvi, everstin tytär |
| *Poikani pääkonsuli* | Kaisu Korri |
| 1941 | *Morsian yllättää* | Leila Roine |
| 1942 | *Varaventtiili* | opettajatar Liisa Harju |
| *Hopeakihlajaiset* | Raili Tervola |
| 1943 | *Neiti Tuittupää* | Anna Tipuli Pusu |
| *Tosi­tarkoituksella* | Anja Iida Leiste |
| 1944 | *Dynamiittityttö* | Marja Reijonen |
| 1945 | *Vuokrasulhanen* | sisustus­arkkitehti Meeri Holvi |
| 1946 | *Viikon tyttö* | Raija Lehto |
| 1948 | *Kilroy sen teki* | Ulla Järvinen |

Animaatiosuomennokset
*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.*

Lähteet
-------

* Rytkönen, Sisko: *Ihanat naiset kankaalla – filmi­tähtiä suomalaisen elo­kuvan kulta­kaudelta*. Helsinki: Majakka, 2008. ISBN 978-951-9260-88-4.

### Viitteet

1. ↑  Rytkönen 2008, s. 237, 238.
2. ↑  Rytkönen 2008, s. 258.
3. ↑  Rytkönen 2008, s. 239.
4. ↑  Rytkönen 2008, s. 241, 242
5. ↑  Rytkönen 2008, s. 239–245.
6. ↑  Rytkönen 2008, s. 249.
7. ↑  Rytkönen 2008, s. 246, 247.
8. ↑  Rytkönen 2008, s. 249, 250.
9. ↑  Rytkönen 2008, s. 251–254.
10. ↑  Rytkönen 2008, s. 256, 257.
11. ↑  Rytkönen 2008, s. 257, 258.
12. ↑  Rytkönen 2008, s. 239, 254–257.
13. ↑  Rytkönen 2008, s. 259.
14. ↑  Näyttelijöitä ja elo­kuva­väkeä *VLS*. Viitattu 12.8.2020.
15. ↑  Juhannus­heilana Lea Joutseno *Savon Sanomat*.  25.6.2010. Kuopio:  Savon Media Oy.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 3.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Elävä muisti: Tee­mainos vuodelta 1935 (Joutseno tupakoiva nainen oikealla)
* Elävä muisti: Jussi-palkintojen jako 1945
* Lea Joutseno – moderni nainen
* Jakso 6: SF-tähtiä ja tähden­lentoja: Lea Joutseno (ääni­tiedosto) *Yle Areena*.  5.6.2014.
* Marjamäki, Tuomas: Lea Joutseno: "Elämälle täytyy osata nauraa" – Valkokankaan varjot 5/10 *Apu*.  16.10.2021.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Parhaan naispääosan Jussit |
| --- |
|  |
| 1944–1959 | 
* Ansa Ikonen (1944)
* Lea Joutseno (1945)
* Regina Linnanheimo (1946)
* Emma Väänänen (1947)
* Eeva-Kaarina Volanen (1948)
* Eeva-Kaarina Volanen (1949)
* Eeva-Kaarina Volanen (1950)
* Emma Väänänen (1951)
* Mirjami Kuosmanen (1952)
* Rauni Luoma (1953)
* Maija Karhi (1954)
* Rakel Laakso (1955)
* ei jaettu (1956)
* Emma Väänänen (1957)
* Emma Väänänen (1958)
* Tea Ista (1959)

 |
|  |
| 1960–1979 | 
* ei jaettu (1960)
* ei jaettu (1961)
* Sinikka Hannula (1962)
* Ruth Snellman (1963)
* ei jaettu (1964)
* ei jaettu (1965)
* Riitta Elstelä (1966)
* Elli Castrén (1967)
* Kristiina Halkola (1968)
* Liisamaija Laaksonen (1969)
* Ritva Vepsä (1970)
* Hillevi Lagerstam, Siiri Angerkoski (1971)
* Eeva-Maija Haukinen, Eila Pehkonen (1972)
* Tea Ista (1973)
* Tuula Nyman, Anja Pohjola, Aino Lehtimäki (1974)
* ei jaettu (1975)
* Leena Uotila (1976)
* Tuula Nyman (1977)
* Irma Seikkula, Raili Veivo, Nanny Westerlund (1978)
* Elina Salo (1979)

 |
|  |
| 1980–1999 | 
* ei jaettu (1980)
* Rea Mauranen, Eeva Eloranta (1981)
* ei jaettu (1982)
* ei jaettu (1983)
* Eeva Eloranta (1984)
* Rauni Luoma (1985)
* Soli Labbart (1986)
* Pirjo Leppänen (1987)
* Kaija Pakarinen (1988)
* Liisamaija Laaksonen (1989)
* Pirkko Hämäläinen (1990)
* Kati Outinen(1991)
* Irma Junnilainen (1992)
* Merja Larivaara (1993)
* Tiina Lymi (1994)
* ei jaettu (1995)
* Päivi Akonpelto (1996)
* Kati Outinen (1997)
* Leea Klemola (1998)
* Elena Leeve (1999)

 |
|  |
| 2000–2019 | 
* Eeva Litmanen (2000)
* Outi Mäenpää (2001)
* Irina Björklund (2002)
* Kati Outinen (2003)
* Sari Mällinen (2004)
* Outi Mäenpää (2005)
* Maria Lundqvist (2006)
* Susanna Anteroinen (2007)
* Outi Mäenpää (2008)
* Elena Leeve (2009)
* Minna Haapkylä (2010)
* Katja Küttner (2011)
* Elina Knihtilä (2012)
* Laura Birn (2013)
* Leea Klemola (2014)
* Anu Sinisalo (2015)
* Krista Kosonen (2016)
* Linnea Skog (2017)
* Krista Kosonen (2018)
* Oona Airola (2019)

 |
|  |
| 2020–2039 | 
* Mimosa Willamo (2020)
* Alma Pöysti (2021)
* Seidi Haarla (2022)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |