recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Godepert** (638 tai 642–662) oli yhdessä veljensä Perctaritin kanssa langobardien kuningas vuosina 661–662. He olivat edeltäjänsä Aripertin poikia. 

Veljesten välillä oli alusta alkaen epäsopua, sillä Godepert oli areiolainen ja Perctarit katolinen, ja pian alkoikin valtataistelu. Godepert pyysi avukseen Beneventon herttuan Grimoaldin, jolle Godepert lupasi sisarensa vaimoksi. Grimoald kuitenkin murhautti Godepertin 662 ja nousi itse kuninkaaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kings of the Langobards Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 29.8.2011. englanti
2. ↑  Lombard Kings *German Tribes org*. Viitattu 29.8.2011. englanti


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Aripert** | **Langobardien kuningas**  | Seuraaja:**Grimoald** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Godfred Donsah** (s. 7. kesäkuuta 1996 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa belgialaista Cercle Bruggea lainalla italialaisseura Bolognasta. Oikeajalkainen Donsah on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Donsah siirtyi vuonna 2012 kotimaastaan italialaiseen US Palermoon, jossa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua edustusjoukkueessa. Kauden 2013–2014 Donsah oli lainassa Serie A:n Hellas Veronassa, jonka paidassa hän debytoi pääsarjassa huhtikuussa 2014 Atalanta BC:tä vastaan. Ottelu jäi Donsah'n kauden ainoaksi. Heinäkuussa 2014 Donsah siirtyi Serie A:n Cagliari Calcioon. Hän teki avausmaalinsa Serie A:ssa tammikuussa 2015 AC Cesenan verkkoon. Kaudella 2014–2015 Donsah pelasi 21 ottelussa tehden kaksi maalia, kun Cagliari putosi Serie B:hen.

Elokuussa 2015 Donsah siirtyi lainalle Serie A:n Bologna FC:hen.

### Maajoukkueura

Donsah kuului Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan MM-kilpailuissa vuonna 2015. Donsah pelasi kaikissa Ghanan neljästä ottelusta. Ghanan miesten maajoukkueessa hän on pelannut kerran, MM-karsintaottelussa Egyptiä vastaan marraskuussa 2017.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. 1 2
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Autuaiden saaret** on monissa kulttuureissa esiintynyt vertauskuva saavuttamattomasta tuonpuoleisesta paratiisista.

Sumerilaisten Gilgames-eepoksen saarivaltakunta Dilmun, jonne Utnapištim pakeni tuhotulvaa, Ziusudraa, paikallistettiin Bahrainin saarelle.

Antiikin ajan Autuaiden saaret (m.kreik. Μακάρων Νῆσοι, *Makarōn Nēsoi*) sijoitettiin Atlantille, lähinnä Kanarian saarille, ja samastettiin Elysioniin, jonne valitut pääsivät kuolemansa jälkeen. Plutarkhos kirjoitti niistä näin: "Siellä sataa harvoin, ja silloin kun sadetta saadaan, sitä tulee kohtuullisesti. Tuulet ovat enimmäkseen lauhkeita ja ne antavat niin runsaasti kastetta, että maa tuottaa itsestään parhaita hedelmiä ylenpalttisesti eikä asukkaiden tarvitse tehdä mitään muuta kuin nauttia lepoa kaikesta vaivannäöstään. Ilma on aina miellyttävä, ja barbaaritkin yleisesti otaksuvat, että juuri siellä ovat ne Elysionin kentät ja autuaiden asuinsijat, joita Homeros runoissaan tenhoten kuvaa."

Historioitsija Josephus yhdisti Autuaiden saariin gnostilaisuuteen liittyvän dualismin, käsityksen hengen ja aineen vastakohtaisuudesta ja toivon vapautua pimeyden vallasta valoon. Sielut ovat peräisin "hienoimmasta eetteristä", yläilmojen taivaallisista kerroksista, mutta ne on kuolemiseen asti kahlittu "lihan orjuuteen". Kuolemisen yhteydessä sielut puhdistetaan ja viedään Autuaiden saarille, ilon maahan, kun taas saastaiset sielut ajetaan pimeyden rotkoon.

Keltit, etenkin iirit, jotka jo ennen kristinuskon saapumista tarinoivat onnellisista paratiisisaarista ja merimatkoista sinne. Nämä tarinat yhdistyivät myöhemmin kristillisiin käsityksiin ikuisesta autuudesta. Esimerkkinä olkoon legenda Pyhästä Brandanuksesta eli Brendanista, merenkulkija-apotista, joka vieraili saarilla. On arvailtu, että tarina kertoisi Amerikan löytämisestä ennen Kolumbusta. Kuvitelmiin autuaiden maasta kuuluu myös Thomas Moren saari *Utopia*.

Kiinalaisessa perinteessä Autuaiden saarten ajateltiin sijaitsevan Kiinan itärannikon edustalla. "Kahdeksan kuolematonta" asui tässä paratiisissa. Vainajien vaatteet varustettiin monesti kuvilla näistä saarista, jotta sielut voisivat tuntea jo saavuttaneensa onnellisen elämän. Puutarhoihin kivistä rakennetut pienet saaret symbolisoivat Autuaiden saaria.

Tuonpuoleiset onnen saaret tunnetaan myös muun muassa intiaanien taruissa. Sama kaipuu esiintyy kuvitelmissa ikuisen nuoruuden lähteestä ja laiskurien maasta.[1]

Lähteet
-------

1. ↑  Suuri symbolikirja. Toimittanut Pentti Lempiäinen. WSOY 1993, ISBN 951-0-18537-X.
**Beatrix Pospíšilová Čelková** (s. **Bozena Pospíšilová**, myös **Trixi**; 16. heinäkuuta 1925 Bratislava, Tšekkoslovakia – 2. kesäkuuta 1997 Trenčín, Slovakia) oli slovakialainen antifasistinen vastarintataistelija ja teollisuusvakooja. Hänen luovuttamansa tiedot auttoivat liittoutuneita tuhoamaan natsi-Saksan suurimman öljynjalostamon Bratislavassa kesäkuussa 1944.

Elämä
-----

Čelková syntyi vuonna 1925 Tšekkoslovakiaan kuuluneessa Bratislavassa slovakkiäidin ja määriläisisän perheeseen. Slovakian tasavallan itsenäistymisen jälkeen hänen vahempansa erosivat ja hän muutti isänsä kanssa natsi-Saksan miehittämään Prahaan.

Prahassa hän tutustui natsien vastaisen vastarintaliikkeeseen, jossa hänen tätinsä oli merkittävä toimija. Hän työskenteli Miloš Havelin omistamassa Lucernafilm-elokuvayhtiössä. Sen kautta hän tutustui useisiin saksalaisiin upseereihin, joilta saamansa tiedot hän välitti vastarintaliikkeelle. Čelková joutui pakenemaan takaisin Slovakiaan Gestapon pidätettyä hänet väliaikaisesti.

### Teollisuusvakoojana Slovakiassa

Slovakiaan saavuttuaan Čelková liittyi maanalaiseen Justícia-vastarintaryhmään ja muutti Bratislavaan. Hän sai työpaikan Euroopan suurimman öljynjalostamon Apollo-tehtaan talousosastolta. Siellä työskennellessään hän välitti teknisiä tietoja liittoutuneille, jotka auttoivat tulevan ilmahyökkäyksen suunnittelussa. Lopulta 16. kesäkuuta 1944 Yhdysvaltojen ilmavoimien suorittama pommitus tuhosi suurimman osan tehtaasta ja surmasi 176 ihmistä. Tämän myötä Slovakia julisti virallisesti sodan Yhdysvaltoja vastaan.

Sodan päätyttyä Čelková välttyi kommunistihallinnon järjestämässä poliittisessa oikeudenkäynnissä vankeusrangaistukselta pitkälle edenneen raskautensa ansiosta.

Yksistyiselämä
--------------

Čelková tapasi tulevan aviomiehensä Vojtech Čelkon Tatranská Poliankan kylässä Keski-Slovakiassa, jossa tämä toimi Slovakian vastarintaliikkeessä. He menivät naimisiin sodan päättymisen jälkeen ja saivat yhdessä kolme poikaa. Čelková perheineen muutti myöhemmin Trenčíniin, jossa hän työskenteli syöpäsairaanhoitajana. Čelková kuoli 71-vuoden iässä vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Eva Kopřivová: Ženy tří republik: Božena Pospíšilová Čelková (Trixi), nejmladší špionka *﻿Český rozhlas*.  28.8.2018. Viitattu 26.4.2023. (slovakiksi)
2. ↑  BEATRIX ČELKOVÁ ( TRIXI ) *Prvá*. Viitattu 26.4.2023. (slovakiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Eva Carin Beatrice Ask** (s. 20. huhtikuuta 1956 Sveg) on ruotsalainen poliitikko, joka edustaa Maltillista kokoomusta. Ask toimi Ruotsin kouluministerinä vuosina 1991–1994 ja oikeusministerinä vuosina 2006–2014.

Ask syntyi Härjedalenin Svegissä ja opiskeli vuoden Uppsalan yliopistossa, muttei koskaan valmistunut. Hänet valittiin Maltillisen kokoomuksen nuorisojärjestö Moderata Ungdomsförbundetin ensimmäiseksi naispuoliseksi puheenjohtajaksi vuonna 1984. Hänet valittiin uudelleen 1986.

Tukholman kaupunginvaltuuston jäseneksi Ask nousi vuonna 1988. Kun Maltillisen kokoomuksen Carl Bildtistä tuli vuonna 1991 Ruotsin pääministeri, Ask nimitettiin maansa kouluministeriksi. Porvarillisen Allianssin voitettua vuoden 2006 valtiopäivävaalit nimitettiin Ask oikeusministeriksi Fredrik Reinfeldtin hallitukseen. Oikeusministerinä Ask oli kolmas tehtävässä toiminut, jolla ei ole juristin koulutusta. Ask jatkoi oikeusministerinä myös vuoden 2010 vaalien jälkeen.

Oikeusministerinä aloittaessaan Ask lupasi enemmän poliiseja ja kovempia rangaistuksia törkeisestä väkivaltarikoksista. Hänen kaudellaan Ruotsissa luovuttiin murhan vanhentumisajasta ja naamioituminen kiellettiin. Ask ehdotti myös vahvempia turvatoimia vainoamisesta kärsiville.

Ask asuu Tukholmassa ja hänellä on kaksi poikaa.

Askin mukaan puolueille tehdyt rahalahjoitukset pitää pitää salaisina, koska niiden julkistaminen rikkoisi vaalisalaisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hedberg, Eva: Från Geijer till Ask *InfoTorg Juridik*.  18.2.2011. Viitattu 21.7.2015. (ruotsiksi)
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Beatrice Ask** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |

 |
**Korion** (m.kreik. Κόριον, lat. *Corium*) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Mélampesin kylää.

Maantiede
---------

Korionin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläisissä sisäosissa noin 15 kilometriä etelään Sybritan kaupungista. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi pieni kukkula noin kaksi kilometriä itäkoilliseen nykyisestä Mélampesin kylästä. Se sijaitsee Platýs-joen (antiikin Elektra) ja sen sivujoen Kourkoúsa-joen risteämän lounaispuolella. Paikka tunnetaan nykyisin nimellä Voúlgari Armokástella (Βούλγαρη Αρμοκάστελλα). Kaupungin satamana toimi saaren etelärannikolla sijainnut Sulia.

Aiemmin kaupunki on sijoitettu virheellisesti pohjoisemmaksi lähelle Koressia (nyk. Kournás) -järveä.

Historia
--------

Korionin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on ollut asuttu lähinnä klassisella ja hellenistisellä kaudella. Sen ei tiedetä olleen asuttu vielä minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella, eikä myöskään enää roomalaisella kaudella. Kaupunki vaikuttaa tuhoutuneen tulipalossa, jonka jälkeen paikka ilmeisesti hylättiin.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kaupungin akropoliin länsirinteestä on löydetty muurien jäänteitä. Ne vaikuttavat ennemmin tukimuurilta kuin linnoitusmuurilta. Akropoliilta on löydetty Athenen temppeliksi oletetun rakennuksen jäänteet. Alakaupunki vaikuttaa levittäytyneen ennen kaikkea kukkulan itäpuolelle. Sen alueelta on löydetty talojen jäänteitä. Kukkulan länsipuolella noin 100 metrin päässä on lähde, joka on tarjonnut kaupungille vettä.

Paikalta on löydetty myös kaksi piirtokirjoitusta, joissa toisessa esiintyy kaupungin nimi ja toinen on votiivi Athenelle. Kaupungin lähellä on ollut Elektralle omistettu pyhäkkö, josta Elektra-joki sai nimensä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "KORION (Melambes) Haghios Vasilios, Crete", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Smith, William: "Corium", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Korion *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
4. 1 2  Korion *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.
5. 1 2 3 4 5  Hood, Sinclair & Warren, Peter: Ancient Sites in the Province of Ayios Vasilios, Crete.  *The Annual of the British School at Athens*, 1966, 61. vsk, s. 163–191. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Ερείπια αρχαίας πόλης (Κορίου) *Διαρκής Κατάλογος Κηρυγμένων Αρχαιολογικών Χώρων και Μνημείων*.  Arkistoitu 16.2.2022. Viitattu 1.9.2020.
7. 1 2  Μέλαμπες Δήμος Αγίου Βασιλείου. Viitattu 1.9.2020.
8. ↑  Soulia (Crete) 1 Ag. Galini *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.
9. ↑  Vrt. Pausanias: *Kreikan kuvaus* 8.21.4; Cicero: *Jumalten luonteesta* 3.23.
10. ↑  Επίσκεψη Στο Χωριό Μέλαμπες Του Νομού Ρεθύμνης *Κρήτη πόλεις και χωριά*. Viitattu 1.9.2020. [vanhentunut linkki]
**Korijärv** eli myös **Koosa järv**  on Virossa Valgamaalla Valgan kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 38 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järven koillis- ja pohjoisrannat ovat Korijärven kylän peltomaita ja muualla ne ovat metsämaata. Sen kaakkoispäässä kulkee tie, jonka pohja on pengerpato. Sen taakse jää tekoallas Järvots ja siihen laskevat kaksi tekoallasta Verevä tiik ja Jaagusuu lomp. Korijärven laskuoja Tiigu oja lähtee järven länsipäästä ja se virtaa tekoaltaa Tirgu järven läpi. Tirgu oja yhtyy Väige Emajõgeen neljän kilometrin päässä. Järven valuma-alueen laajuus on 8,6 neliökilometriä.

Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 50,0 m mpy. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys 5,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0013 kuutiokilometriä eli 1,3 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. *keskmise karedusega kihistunud veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (vir. *hüpertroofne tai liigtoiteline*, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.8.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Keskkonnaregister: Korijärv (vee2132700) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 23.8.2017. (viroksi)
3. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
Koltanowski pelaamassa yleisöä vastaan 1948**George Koltanowski** (alunp. **Georges**; s. 17. syyskuuta 1903 Antwerpen, Alankomaat – 5. helmikuuta 2000 San Francisco Yhdysvallat) oli amerikan-belgialainen shakinpelaaja, shakkikirjailija, -journalisti ja -tuomari, sekä pelin harrastuksen tunnettu edistäjä. Edgar Collen kuoleman jälkeen 1932 hänestä tuli Belgian kärkipelaaja ja myöhemmin hän tuli tunnetuksi sokkona annetuista peli- ja muistinäytöksistään.

Toisen maailmansodan syttyessä Koltanowski oli Keski-Amerikassa, josta hän 1944 emigroitui Yhdysvaltoihin. Siellä hän keskittyi shakkivalmennukseen ja kirjoittamiseen, sekä kiertämään johtamassa turnauksia ja mainostamassa peliä. Hän kirjoitti kirjan muun muassa Collen avauksesta ja osasi kirjoittaa englanniksi, flaamiksi, ranskaksi ja espanjaksi. Hänen 1947 aloittamansa shakkipalsta San Fransisco Chroniclessa oli ilmeisesti pitkäaikaisin keskeytyksettä jatkunut shakkipalsta maailmassa. Päivittäin ilmestyneitä kolumneja ehti vuoteen 2000 mennessä kertyä 19  000 kappaletta.

Koltanowskin kilpailu-ura keskittyi 1930-luvulle. Hän voitti Antwerpenin 1932 sekä Barcelonan 1934 ja 1935 kansainväliset turnaukset ja saavutti tasapelin Tarraschia vastaan Meranossa 1924, Alehinia vastaan Hastingsissa 1936-37 ja voitti Akiba Rubinsteinin Antwerpenissä 1931. FIDE myönsi hänelle kansainvälisen mestarin arvon vuonna 1950 hänen sotaa edeltävien tuloksiensa perusteella ja vuonna 1988 kunniasuurmestarin arvon. Hän sai kansainvälisen tuomarin arvon vuonna 1960 ja toimi Yhdysvaltain shakkiliiton puheenjohtajana 1976–1978.

Hän teki monia sokkosimultaaniennätyksiä. Edinburghissa 1937 hän pelasi 34 vastustajaa vastaan tehden 13,5 tunnissa tuloksen +24 =10. Vuonna 2000 monet pitivät sitä edelleen virallisena maailmanennätyksenä, koska se oli heidän mukaansa paremmin valvottu kuin Miguel Najdorfin suoritukset 1943 ja 1947. San Franciscossa joulukuussa 1960 hän pelasi sokkona 56 peliä peräkkäin 10 sekunnin miettimisajalla per siirto. Aikaa häneltä meni 9 tuntia ja hän saavutti tuloksen +50 =6.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mark Crowther: George Koltanowski 17th September 1903 - 5th February 2000 (muistokirjoitus) *The Week in Chess*.  Arkistoitu. Viitattu 14.5.2022.
2. 1 2  Nick Ravo: George Koltanowski, 96, Chess Master Known for Playing While Blindfolded (muistokirjoitus) *New York Times*.  13.2.2000.  Arkistoitu. Viitattu 14.5.2022.
3. ↑  Steve Rubenstein: Grandmaster Of Chess, George Koltanowski (muistokirjoitus) *San Fransisco Chronicle*.  7.2.2000.  Arkistoitu. Viitattu 14.5.2022.
4. ↑  Edward Winter: Koltanowski *Chess Notes*.  27 April 2022. Viitattu 14.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* George Koltanowski ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
George M. Cohan vuonna 1933.
**George Michael Cohan** (3. heinäkuuta 1878 Providence – 5. marraskuuta 1942 New York) oli yhdysvaltalainen teatterimusiikin säveltäjä, näyttelijä ja tuottaja.

Cohanin molemmat vanhemmat olivat vaudeville-näyttelijöitä, ja hän aloitti näyttelijänuransa jo lapsena esiintymällä vanhempiensa ja sisarensa Josephinen kanssa nimellä The Four Cohans (suom. Neljä Cohania).

Vuonna 1904 Cohan aloitti pitkän yhteistyön käsikirjoittaja Sam Harrisin kanssa. Heidän ensimmäinen tuotantonsa oli *Little Johnny Jones*, jossa Cohan näytteli. Näytelmästä tuli menestys ja sen kappaleista "Yankee Doodle Boy" ja "Give My Regards to Broadway" nousivat hiteiksi. Cohan ja Harris ohjasivat ja tuottivat lukuisia näytelmiä Broadwaylla. Heidän yhteistyönsä jatkui vuoteen 1919 asti.

Cohanin sävellys "Over There" nousi kansalliseen suosioon vuonna 1917 Yhdysvaltojen liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan. Yhdysvaltain kongressi myönsi Cohanille mitalin kappaleen säveltämisestä vuonna 1936.

Cohanin suosio kääntyi 1920-luvulle tultaessa laskuun, mutta hän jatkoi näytelmien kirjoittamista vuoteen 1928 asti. Yhteensä hän osallistui urallaan yli 40 näytelmän tekemiseen joko tuottajana, ohjaajana, käsikirjoittajana tai näyttelijänä. Hän näytteli 1930-luvulla myös elokuvissa.

Cohan kuoli New Yorkissa marraskuussa 1942. Samana vuonna ilmestyi hänen elämästään kertova elokuva *Yankee Doodle Dandy*, jossa Cohania esitti James Cagney.

New Yorkin Times Squarelle pystytettiin vuonna 1959 pronssinen Cohanin näköispatsas.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  George M. Cohan *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 21.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Morita, Patsy: George M. Cohan *Allmusic*. Viitattu 21.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George M. Cohan** Wikimedia Commonsissa

* Lisää luettavaa aiheesta **George M. Cohan** on Wikiaineistossa (englanniksi)
* George M. Cohan Internet Broadway Database

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Maharis vuonna 1972
George Maharis vuonna 1962 Route 66 -sarjan kulisseissa.
**George Maharis** (1. syyskuuta 1928 Queens, New York – 24. toukokuuta 2023 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen uransa ei rajoittunut rooleihin televisiossa, mutta elokuva-alalla hän ei päässyt yhtä pitkälle kuin televisiossa.

Maharis syntyi Queensissa yhdeksi kreikkalaisten vanhempiensa seitsemästä lapsesta. Hän opiskeli The Actors Studiolla. Hän aloitti vuonna 1960 roolinsa Buz Murdockina televisiosarjassa *Route 66* ja oli tästä hyvästä vuonna 1962 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hän jätti sarjan myöhemmin terveysongelmistaan johtuen, kun hänellä oli todettu hepatiitti. Hän vieraili myöhemmin muun muassa sarjassa *Murhasta tuli totta*.

Maharis esiintyi uransa aikana useissa elokuvissa, joista viimeinen oli *Doppelganger – kaksoisolento* (1993). Hänellä oli 1960-luvulla myös toissijainen ura muusikkona Epic Recordsille. Hän oli heinäkuussa 1973 *Playgirl*-lehden Man of the Month. Hänen pidätyksensä 21. marraskuuta 1974 aiheutti aikanaan pienoisen skandaalin hänen jäätyään kiinni seksin harjoittamisesta poikaystävänsä kanssa losangelesilaisessa miestenhuoneessa. 

Maharis harrasti impressionistista maalaustaidetta ja eli sittemmin täysin vetäytyneenä näyttelijänuraltaan.

Lähteet
-------

1. ↑  George Maharis, 'Route 66' Star, Dies at 9
2. ↑  George Maharis, Star of ‘Route 66,’ Dies at 94
3. ↑  George Maharis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **George Maharis** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Avenger-luokan saattuetukialuksesta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Biter** (viirinumero D97) oli Yhdysvalloissa rakennettu Avenger-luokan saattuetukialus, joka lainattiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle vuokraus- ja lainaussopimuksen nojalla toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Avenger-luokka (saattuetukialus)*
Valmiussopimuksen neljän aluksen sarjan C3-tyypin kauppalaiva *MV Rio Parana* tilattiin 20. helmikuuta 1939 Sun Shipbuilding and Drydock Companyltä Chesteristä Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 28. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1940 Moore-McCormick Linelle kumminaan linjan varatoimitusjohtajan Robert C. Leen tytär Miss Kay Calder Lee. Yhdysvaltain laivasto lunasti 2. syyskuuta 1941 aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi. Muutostyöt tehtiin 1942 nimellä *BAVG-3* Bethlehemin telakalla New Yorkissa.

Palvelus
--------

Alus otettiin 6. huhtikuuta 1942 saattuetukialuksena palvelukseen kuljettamaan lentokoneita Välimerelle. Maaliskuussa 1943 alukselle siirrettiin 811 laivueen Fairey Swordfish -torpedopommittajat, minkä jälkeen se suojasi saattueita. Alus poistettiin elokuussa 1944 palveluksesta ja luovutettiin kauppalaivastolle rahtialuksena. Aluksella syttyi tulipalo Greenockissa, minkä jälkeen se sijoitettiin reserviin. Se palautettiin huhtikuussa 1945 Yhdysvaltain hallintaan, minkä jälkeen se makasi ankkurissa.

Dixmude
-------

Aluksella suoritettujen korjausten jälkeen se lainattiin Ranskan laivastolle, joka nimesi sen *Dixmudeksi*. Alusta käytettiin aluksi lentokoneiden siirtämiseen Yhdysvalloista Ranskaan, jona aikana se oli 1966 hetken aikaa Indokiinassa. Se palasi 1947 kuljetustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 1956. Alus siirrettiin työläisten majoitusalukseksi. Alus palautettiin 1966 Yhdysvaltain laivastolle, joka sijoitti sen poistolistalle. Alus upotettiin maalilaivana.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Biter (D97)**.
* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Woodman, Richard: *Arctic Convoys 1941–1945*. South Yorkshire, Englanti: Pen & Sword Maritime, 2007. ISBN 1-84415-611-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Naval-history.net - HMS Biter

*Avenger*-luokan saattuetukialukset

|  |
| --- |
| *HMS Avenger* - *HMS Biter* - *HMS Charger* - *HMS Dasher* |
| Edeltäjä: *HMS Audacity* – Seuraaja: Attacker-luokka |
Liekkisulatusmenetelmän kunniaksi julkaistu postimerkki vuodelta 1983.

**Liekkisulatus** on Suomessa kehitetty kuparin sulatusmenetelmä. Menetelmää käytetään myös lyijyn ja nikkelin valmistamiseen. Periaate tunnettiin jo vanhastaan, mutta se kehitettiin teolliseen käyttöön vasta Outokumpu Oy:n Harjavallan tehtailla vuosina 1945–1949.

Liekkisulatus tarkoittaa malmin tai rikasteen oman palamislämmön käyttämistä prosessin energiana. Ulkopuolelta tarvitaan vain hapella väkevöityä ilmaa, jota puhalletaan liekkisulatusuuniin. Saatavasta kuparikivestä vähennetään vielä epäpuhtauksia konvertteriuunissa. Anodiuunikäsittelyn jälkeen kupari puhdistetaan elektrolyysillä 99,99-prosenttiseksi. 

Tarve menetelmän kehittämiseen ja käyttöönottoon syntyi Suomessa sodan jälkeen vallinneen energiapulan myötä. 1930-luvulla oli siirrytty sähkösulatukseen, mutta se tuli nyt aivan liian kalliiksi. Energian hinta oli noussut, kun huomattava osa vesivoimaloista jäi Neuvostoliitolle luovutetuille alueille. Menetelmää kehittämässä olleista insinööreistä tunnetaan erityisesti Petri Bryk, jota pidetäänkin liekkisulatuksen isänä. 

Yrjö Karilas tosin sanoo Koululaisen muistikirja -vuosikirjassaan että Bryk kehitti liekkisulatuksen yhteistyössä diplomi-insinööri John Ryselinin kanssa.

Menetelmä myytiin ensimmäisenä Japaniin 1950-luvulla. Sen jälkeen Outokumpu on myynyt lisenssin yli 50 maahan. 1970-luvulla se nousi maailmalla erittäin suosituksi energiakriisin myötä. Myös tiukentuneet ympäristömääräykset vaikuttivat asiaan, koska liekkisulatus on huomattavasti puhtaampi menetelmä sähkösulatukseen verrattuna. Nykyään yli 50 % maailman kuparista tuotetaan liekkisulatusteknologialla.

Lähteet
-------

* Pekka Taskinen, Asmo Vartiainen: "Tiedon liekki – Kuparin valmistus ilman energiaa" Outotec Oyj 2010.
* Tuomo Särkikoski: Vuorineuvos Petri Bryk (1913–1977). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilkka V. Kojo, Hannes Storch: Copper production with Outokumpu Flash Smelting: an update (englanniksi)
* Merkittävä keksintö tehty metalurgian alalla Suomessa - Suurin edistysaskel 100 vuoden aikana, Laatokka, 21.04.1950, nro 90, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Liekitys
**Liekitys** (myös *flambeeraus*, ransk. *flamber*) on ruoanlaitossa käytetty termi. Liekitettäessä kaadetaan kuumalla pannulla olevan ruoan pinnalle riittävän vahvaa (noin 40-prosenttista) alkoholia, kuten konjakkia tai rommia. Myös liköörejä käytetään. Alkoholi valitaan liekitettävän ruoan raaka-aineiden mukaisesti.

Vaikutus
--------

Kun alkoholi sytytetään, se palaa nopeasti ja sammuu pian itsestään. Liekitys vaikuttaa ainoastaan ruoan pintaan, jonka maku muuttuu palamisen seurauksena. Kun kyseessä on ruoan viimeistely, liekitetään usein sen kastike tai kuorrutus. Liekitystä käytetään myös juhlavan aterian tarjoilun visuaalisena tehosteena.

Kastikkeen sytyttäminen alkoholilla vaikuttaa sen kemiaan. Kun alkoholi syttyy 65 asteessa, vesi kiehuu sadassa ja sokeri karamelisoituu 160 asteessa, kaikkien näiden ainesosien sytyttäminen saa aikaan monimutkaisen kemiallisen reaktion, varsinkin kun palavan alkoholin pinnan lämpötila ylittää 240 astetta.

Historiaa
---------

Nykyaikaisen liekityksen kehitti Monte Carlossa tarjoilija Henri Charpentier, joka sytytti vahingossa tuleen pannullisen ohukaisia, joita oli valmistamassa Yhdistyneen kuningaskunnan tulevalle kuninkaalle Edvard VII:lle. Charpentier havaitsi, että kastikkeen palaminen vaikutti sen makuun tavalla, jota hän ei olisi osannut ennakoida.

Teknisiä ohjeita
----------------

Varsinkin lämpimänä tarjottavan ruoan liekitykseen tarkoitettu alkoholi lämmitetään kevyesti ennen sytyttämistä. Liekitys pitää suorittaa riittävän etäällä liesituulettimesta. On suositeltavaa käyttää sytyttämiseen pitkää tikkua, eikä alkoholia tulisi koskaan lisätä avoliekin yllä. Kun liekitys halutaan suorittaa ruokavieraiden katsellessa, valitaan sellainen ruokalaji, jossa liekitys kuuluu viimevaiheisiin niin, että ruoka voidaan tarjoilla välittömästi sen jälkeen. Alkoholi palaa sinisellä liekillä, jonka näkeminen ei ole helppoa kirkkaassa valaistuksessa.

Esimerkkejä liekitetyistä ruokalajeista
---------------------------------------

* Pääruokia:

Pippuripihvi – lyhennetään paistoaikaa 1–2 minuuttia ja korvataan se konjakkiliekityksellä.
Grillattu kala, esimerkiksi meriahven. Liekitykseen anisviina, kuten pastis.
* Jälkiruokia:

Banaanit – liekitykseen maalaisrommi.
Crêpes Suzette – appelsiinin ja sitruunankuorella maustetut ohukaiset (crêpes). Liekitykseen Grand Marnier, Curacao, Triple sec tai Cointreau.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Liekitys**.
* Crème brûlée

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saara Törmä, kuvat Tuomas Kolehmainen: Liekittämisen salat *Maku*.  1.3.2005. A-lehdet. Viitattu 9. huhtikuuta 2007.
2. ↑   Linda Stradley: History of Crepes Suzette  30. tammikuuta 2007. what's cooking america. net. Viitattu 9. huhtikuuta 2007.
**International Plant Names Index** (**IPNI**) on tietokanta putkilokasvien nimistä ja niihin liittyvistä kirjallisuustiedoista. Tietokanta kattaa parhaiten nimet lajien ja sukujen tasolla. Sen tavoitteena on poistaa tarve toistuvasti viitata kasvien nimien ensisijaisiin kirjallisuuslähteisiin. 

IPNI ylläpitää myös luetteloa auktorilyhenteistä. Uusia nimiä ja lyhenteitä lisätään luetteloon jatkuvasti. 

IPNIn ovat perustaneet Kew Gardens, Harvard University Herbaria ja Australian National Herbarium. IPNI-tietokanta on kokoelma kolmen yhteistyössä toimineen laitoksen rekisteröimiä nimiä. Digitaalinen ja jatkuvasti päivitettävä luettelo auktoreista ja lyhenteistä on saatavana verkossa osoitteessa IPNI.

IPNI tarjoaa tietokantaa tieteellisissä julkaisuissa esiintyneistä nimistä, mutta sen tarkoituksena ei ole määritellä hyväksyttyjä tieteellisiä nimiä.

Katso myös
----------

* Index Fungorum

Lähteet
-------

1. 1 2 3  International Plant Names Index (IPNI) *ipni.org*. Viitattu 29.10.2019.
*Grielum grandiflorum*.
**Okakiekkokasvit** (Neuradaceae) on pieni afrikkalais-aasialainen kuivakkokasviheimo koppisiemenisten Malvales-lahkossa. Tunnetuin heimon edustaja on okakiekko (*Neurada procumbens*).

Tuntomerkit
-----------

Okakiekkokasvit ovat pääasiassa yksi-, joskus monivuotisia, enemmän tai vähemmän maanmyötäisiä ja melko pieniä ruohoja tai pikkupensaita. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat hammaslaitaisia tai pariosaisia ja lähes kourasuonisia, ilmeisesti korvakkeettomia (korvakemaiset muodostumat lienevät esilehtiä). Kukinto on viuhkomainen ja siinä on valkoisia kukkia; teriön väri muuttuu selvästi sen kuihtuessa. Kukkapohjus on lyhyelti maljamainen, heteitä on kymmenen. Sikiäin on enemmän tai vähemmän kehänalainen, yhdislehtinen ja kymmenestä emilehdestä muodostunut, monivartaloinen. Luotit ovat pallomaisia. Sikiäimessä on kymmenen siemenaihetta, jotka ovat vaakasuorassa asennossa. Hedelmä on kuiva ja avautumaton, verhiöllinen ja vartalollinen; ne joskus muodostavat siihen piikkejä. Siemenestä puuttuu valkuainen, ja alkio on taipunut; siemen itää sen vielä ollessa hedelmän sisällä.

*Grielum*-suvun kukka on vinosti vastakohtainen, ja osa sen emilehdistä on surkastunut toimimattomaksi.

Levinneisyys
------------

Okakiekkokasvit kasvavat Afrikasta Intiaan ulottuvalla alueella, kuivilla kasvupaikoilla.

Luokittelu
----------

Okakiekkokasvien heimossa on vain kolme sukua ja kymmenen lajia, joista puolet kuuluu sukuun *Grielum*. Aikaisemmin okakiekkokasvit on sisällytetty ruusukasveihin (Rosaceae) tai viety niiden yhteyteen kukan anatomisten tuntomerkkien perusteella.

### Suvut

Heimon suvut ovat:

* *Grielum* L.
* *Neurada* L. – okakiekot
* *Neuradopsis* Bremek. & Oberm.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. ↑  Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Neuradaceae
2. 1 2 3 4  Stevens 2001 –, viittaus 13.2.2015.
3. ↑  List of genera in family Neuradaceae.

Aiheesta muualla
----------------

* Levinneisyyskartta:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q132615
* Wikispecies: Neuradaceae
* APNI: 134656
* CoL: DBN
* EoL: 2508282
* EPPO: 1NEUF
* FoAO2: Neuradaceae
* Fossilworks: 55601
* GBIF: 3701805
* GRIN: 767
* iNaturalist: 71578
* IPNI: 77126635-1
* IRMNG: 113759
* ITIS: 25355
* NCBI: 26772
* Open Tree of Life: 272012
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126635-1
* Tropicos: 42000177
* Watson & Dallwitz: neuradac
* WFO: wfo-7000000412

 |

 |
Okan piiri Burjatian kartalla.
**Okan piiri** (ven. Окинский район, *Okinski raion*, burjaatiksi Ахын аймаг, *Ahyn aimag*) on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1940 perustetun piirin pinta-ala on 26 926 neliökilometriä. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2009).

Okan piiri sijaitsee Burjatian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Irkutskin alueeseen, idässä Burjatian Tunkan piiriin, etelässä Mongoliaan ja lännessä Tuvan tasavaltaan. Maantieteellisesti alue kuuluu Sajanvuorten itäosaan. Noin 37 % pinta-alasta on metsää. Suuri osa maaperästä on ikiroudan peitossa. Huomattavin joki on Oka.

Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Burun-Gol (keskuspaikka Hužir), Orlik, Sajany ja Soiotskoje (Sorok). Hallinnollinen keskus on Orlikin kylä, josta on 770 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen.

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 58,0 % asukkaista on burjaatteja, 40,0 % sojootteja ja 1,8 % venäläisiä. Orlikin piirikeskuksessa asuu 57 % väestöstä (vuonna 2005).

Talous perustuu luonnonvarojen hyödyntämiseen. Kaivosteollisuus tuottaa kultaa. Maatalous on erikoistunut karjanhoitoon ja hevosten kasvatukseen.

Piirissä toimii sojoottien kulttuurikeskus ja perinneyhtye. Sorokin keskikoulussa opiskellaan sojottien historiaa ja perinnekulttuuria. Orlikissa on lasten musiikkikoulu ja kotiseutumuseo. Piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksen yhteydessä toimii kansanteatteri.

Paikallislehtenä ilmestyy burjaatinkielinen *Aha* ("Oka").

Lähteet
-------

1. ↑  Burjaad Respublika: Zahirgaata gazar daidyn hubaari *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Okinski raion *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
3. 1 2  Okinski raion: Geografitšeskaja spravka *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
4. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
5. ↑  Okinski raion: Selskije poselenija *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
6. 1 2 3  Ministerstvo kultury Respubliki Burjatija: Okinski raion *minkultrb.ru*.  Arkistoitu 7.11.2009. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
7. ↑  Okinski raion: Demografitšeskaja spravka *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
8. ↑  Okinski raion: Sotsialno-ekonomitšeskoje razvitije *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
9. ↑  Okinski raion: Životnovodstvo *egov-buryatia.ru*. Viitattu 24.1.2010. (venäjäksi)
10. ↑  Respublika Burjatija: Raionnyje gazety *egov-buryatia.ru*. Viitattu 27.1.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Okan piiri**.
* Okan piiri Burjatian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Burjatian piirit ja *kaupunkipiirit*
Barguzin • 
Bauntin Evenkia • 
Bitšura • 
Džida • 
Hori • 
Ivolga • 
Jeravna • 
Kabansk • 
Kižinga • 
Kjahta • 
Kurumkan • 
Muhoršibir • 
Muja • 
Oka • 
Pohjois-Baikal • 
Selenga • 
*Severobaikalsk* • 
Tarbagatai • 
Tunka • 
*Ulan-Ude* • 
Zaigrajevo • 
Zakamensk
Jjimjilbangin kyltti Apgujeongissa Soulissa.
Jjimjilbangin huone.
Tyttö jjimjilbangissa.
**Jjimjilbang** (kor. 찜질방, hanja 찜질房) on suuri, sukupuolieroteltu korealainen kylpylä, johon kuuluu muun muassa kuumavesialtaita, suihkuja, korealaisia saunoja ja hierontapöytiä. Koreankielinan sana *Jjimjil* tarkoittaa lämmitystä. Muulla rakennuksessa tai muissa kerroksissa on tavanomaisesti oleskelualueita, snack-baari, lämmitetty ondol-lattia oleskeluun ja nukkumiseen, TV-alue, harjoitteluhuone, jäähuone, lämmitetty suolahuone, PC bang, noraebang ja nukkumisalue punkkien tai mattojen kanssa. Jjimjilbangeissa on monesti erilämpöisiä huoneita jokaiselle käyttäjälle sopivassa lämpötilassa. Seiniä koristavat erilaiset puut, mineraalit, kiteet, kivet ja metallit.

Monet jjimjilbangit ovat auki 24 tuntia vuorokaudessa, ja ne ovat suosittu viikonlopunviettopaikka korealaisille perheille. Hinta on noin 6 000–10 000 Etelä-Korean wonina, ja kävijä voi nukkua jjimjilbangissa yön yli ja nauttia kylpylästä ja saunoista.

Katso myös
----------

* Sauna

Aiheesta muualla
----------------

* Sleep, Eat, and Bathe - Experience a Jjimjilbang in Seoul (Arkistoitu – Internet Archive) english.visitkorea.or.kr (englanniksi)
**International Securities Identification Number** (lyh. **ISIN**) on aakkosnumeerinen koodi, joka yksilöi arvopaperin tai muun rahoitusvälineen. Kaikilla julkisesti noteeratuilla arvopapereilla ja arvo-osuusjärjestelmään kuuluvilla instrumenteilla on oma ISIN-koodinsa. ISIN-koodia käytetään maailmanlaajuisesti esimerkiksi velkakirjojen, osakkeiden, futuurien, warranttien, sijoitusrahastojen, johdannaisten, merkintäoikeuksien ja optioiden tunnistamiseen.

ISIN-koodien myöntämisestä liikkeelle laskettaville arvopapereille vastaa kunkin valtion kansallinen numerointikeskus (National Numbering Agency, NNA). Kansalliset numerointikeskukset ovat kansainvälisen kattojärjestön ANNA:n (Association of National Numbering Agencies) jäseniä. Suomessa ISIN-koodit myöntää Euroclear Finland.

Rakenne
-------

ISIN-koodin rakenne määritellään ISO 6166 -standardissa. ISIN on 12-merkkinen tunniste, joka koostuu kaksikirjaimisesta maakoodista, 9-numeroisesta yksilöivästä sarjanumerosta ja edeltävien numeroiden perusteella laskettavasta yksinumeroisesta tarkistusnumerosta. Esimerkiksi Nokian osakkeen ISIN on FI-000900068-1, joka voidaan ilmaista myös ilman viivoja.

Yhdysvalloissa ja Kanadassa arvopaperien yksilöimiseen käytetään pääsääntöisesti CUSIP-numeroa, joka voidaan muuntaa ISIN-koodiksi lisäämällä koodin alkuun maakoodi ja loppuun tarkistusnumero.

Käyttö
------

ISIN-koodi on kansainvälinen arvopaperikaupan yksilöintistandardi, jota käytetään edistämään kaupan määrittämis- (clearing) ja toteutusvaiheita (settlement). Koodin yhdenmukainen muoto mahdollistaa sijoitusten seuraamisen johdonmukaisesti kaikilla markkinoilla maailmanlaajuisesti. ISIN identifioi rahoitusvälineen yksiselitteisesti, kun tietyt muut tunnussymbolit voivat samalla rahoitusvälineellä vaihdella markkinapaikan ja valuutan mukaan. Esimerkiksi saman pörssiyhtiön pörssikoodi eli niin kutsuttu ticker-symboli on eri kaikissa pörsseissä, joissa yhtiön osake on noteerattu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ISO 6166:2013 International Organization for Standardization (ISO). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2  ISIN-koodit Suomessa Euroclear Finland. Viitattu 26.12.2020.
3. 1 2 3 4  ISIN *ISIN.org*. International Securities Identification Numbers Organisation. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
4. 1 2  ISIN (ISO 6166) ANNA Association of National Numbering Agencies.  Arkistoitu 26.9.2021. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
5. 1 2  Chen, James: International Securities Identification Number (ISIN) *Investopedia*.  13.7.2019. DotDash. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansallisten numerointikeskusten kansainvälisen kattojärjestön verkkosivut (englanniksi)
**Richard Hofmann** (8. helmikuuta 1906 – 5. toukokuuta 1983) oli saksalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Hofmann edusti Saksan maajoukkuetta 25 maaottelussa ja vuoden 1928 olympialaisissa. Häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista jalkapalloilijoista.

Elämä ja ura
------------

Hofmann syntyi Meeranessa, Saksin osavaltiossa 1906. Hän liittyi juniorina Meerane 07:ään, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi 1922. Hofmann oli nopea, ketterä ja kovapotkuinen välihyökkääjä. Hänen lahjakkuutensa havaitsi ensimmäisenä Saksan jalkapalloliitossa työskennellyt englantilaisvalmentaja Jimmy Hogan. Hoganin ansiosta Hofmann nousi maajoukkueeseen 1927, jolloin hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tanskaa vastaan. Hogan hankki hänet 1928 joukkueeseensa ryhdyttyään Dresdner SC:n valmentajaksi.

Maajoukkueessa Hofmann pelasi vuosina 1927–1933 25 maaottelua, joissa hän teki peräti 24 maalia. Hän teki maajoukkueurallaan viisi hattutemppua ja pelasi muun muassa vuoden 1928 olympialaisissa. Kuuluisin hattutempuista syntyi maaottelussa Englantia vastaan toukokuussa 1930. Amatööreistä koostunut Saksa yllätti ammattilaisista koostuneen ennakkosuosikki Englannin venymällä 3–3 tasapeliin Hofmannin tehtyä kaikki Saksan maalit. Eräs lehti kutsui häntä ottelun jälkeen "Kuningas Richard III:ksi", mistä jountuu Hofmannin lempinimi "König" (suom. *kuningas*). Peliesityksen myötä hän sai useita tarjouksia siirtyä ulkomaille, mutta Hofmann päätti jäädä Dresdneriin. Hofmannin maajoukkueura päättyi jo 1933, kun Saksan jalkapalloliitto sulki hänet pois maajoukkuetoiminnasta. Hofmann esiintyi bulgarialaisen tupakkayhtiön mainoksessa, mikä rikkoi liiton amatöörisääntöä, ja hän sai kahden vuoden pelikiellon. Tämänkään jälkeen häntä ei päästetty enää mukaan ja Hofmannilta jäi väliin MM-kisat 1934 ja 1938.

Dresdnerissä Hofmann voitti Saksan cupin 1940 ja 1941 sekä Saksan mestaruuden 1943 ja 1944. Toisen maailmansodan jälkeen Hofmann pelasi vielä SG Hainsbergissa ja VfL Willichissä kunnes palasi takaisin Dresdneriin, jossa hän päätti uransa 1949. Pelaajauran jälkeen Hoffman työskenteli myös valmentajana Itä-Saksassa.

Hofmann kuoli 5. toukokuuta 1983 Freitalissa 77-vuotiaana. Hänen poikansa Bernd Hofmann oli myös jalkapalloilija, joka pelasi Dynamo Dresdenissä vuosina 1962–1969.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Friedmann, Fabian: Des Volkes König  17.8.2010. 11Freunde.  Arkistoitu 27.5.2016. Viitattu 16.9.2019. (saksaksi)
2. ↑  German Soccer Personalities abseits-soccer.com. Viitattu 16.9.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3  Wildhagen, Niklas: Richard Hofmann: One of Jimmy Hogan’s Discoveries – Part 2  6.1.2016. BundesligaFanatic. Viitattu 16.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hofmann worldfootball.net-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Elokuvan ikäraja** on luokitus, jolla elokuville määritellään ikärajat niiden sisällön arviointiin perustuen. Ruotsissa elokuvat voidaan merkitä lapsille sallituiksi (ruots. *barntillåten*) tai ne voidaan varustaa joko 7 tai 11 vuoden suositusikärajalla (kouluikäiset ja murrosikäiset), taikka sallia ainoastaan 15 vuotta täyttäneille (aikuiset).

Elokuvien tarkastus siirtyi vuoden 2011 alusta uuden viranomaisen, Statens medierådin, alaisuuteen. Samalla tuli voimaan uusi laki elokuvien ikärajoista. Sen mukaan elokuvien, jotka on tarkoitettu näytettäväksi yleisissä kokoontumisissa tai tilaisuuksissa, joihin alle 15 vuotta täyttäneillä on pääsy, tulee olla tarkastettuja.

Elokuvalle voidaan antaa 7, 11 tai 15 vuoden ikäraja, mikäli se arvioidaan haitalliseksi tätä alempaan ikätasoryhmään kuuluvien lasten tai nuorten hyvinvoinnille. Seitsemän vuotta täyttäneille sallittua näytöstä voi kuitenkin seurata alle 7-vuotias 18 vuotta täyttäneen seurassa. Vastaavasti 11 vuotta täyttäneille sallittua näytöstä voi seurata yhtätoista vuotta nuorempi, mutta seitsemän vuotta täyttänyt 18 vuotta täyttäneen seurassa. 15 vuoden ikärajasta ei poiketa. 15 vuotta täyttänyt voi ikärajasta riippumatta tuoda alle vuoden ikäisen lapsen sellaiseen näytökseen, joka on erityisesti pienen lapsen kanssa näytöstä seuraaville tarkoitettu.

Tarkastus ei ole pakollinen myyntiin tai vuokrattavaksi asetettaville elokuville, jolloin niille saadaan antaa suoraan 15 vuoden ikäraja. Todenmukaisia väkivaltakuvauksia tai väkivallan uhkaa sisältävien elokuvien luovuttaminen törkeästä huolimattomuudesta liiketoiminnassa tai ansaitsemistarkoituksessa alle 15-vuotiaalle on rikos. Säädöstä ei sovelleta alempiin ikäryhmiin hyväksyttyihin elokuviin.

Historia
--------

Aikaisemman lain mukaan elokuvien ikärajat määritteli vuosina 1911–2010 toiminut Statens biografbyrå, jonka toimintaan kuului myös elokuvasensuuri. Viimeinen sensuurin kohteeksi joutunut elokuva oli vuonna 1995 Martin Scorsesen ohjaama *Casino*, josta poistettiin kaksi kohtausta.

Sensuurin säilyttämistä kannattivat viimeisenä kristillisdemokraatit, mutta lopulta hekin hyväksyivät siitä luopumisen. He olisivat kuitenkin halunneet lisätä uuden 18 vuoden ikärajan. Asiantuntijatahojen mukaan 18 vuoden ikärajan lisäämisen ei ole kuitenkaan nähty palvelevan mitään tarkoitusta. Ikärajojen käyttökelpoisuus nähdään lähinnä suosituksina lasten vanhemmille, eikä nuoria tai aikuisia voida käytännössä estää näkemästä mitä he haluavat nähdä, koska sisältöä on saatavilla esimerkiksi Internetistä.

Katso myös
----------

* Elokuvien ikärajat Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Lag (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Brottsbalk 16 kap. 10 d §  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Mats Kumlien: "Biobranschen gynnas mest av nuvarande filmcensur" (9.9.2007)
4. ↑  Svenska Dagbladet: Vuxencensuren för biofilm slopas (9.6.2009)

Aiheesta muualla
----------------

* Statens medieråd
**Carryduff** (iiriksi *Abhainn Cheathrú Aodha Dhuibh*) on joki Downin kreivikunnassa Pohjois-Irlannissa. Se ei ole purjehduskelpoinen.

Joki alkaa Killinuren kaupungin lähettyviltä, soisesta maastosta Oylen kukkulan (186m) pohjoisesta osasta ja sitä ruokkii useat kuivatusojat sen virratessa viljelyalueen läpi Carryduffin kaupungin eteläpuolella. Siellä se ohittaa Carryduffin patoaltaan ja virtaa pohjoiseen alas Castlereagh Hillin läpi liittyen Purdy's Burnin kanssa Laganin laaksossa jossa se liittyy Laganin jokeen Minnowburnin kohdalla.

Alkuperäinen Carryduffin kylä kasvoi kohtaan jossa liikenneyhteydet Belfastin ulkopuolelta Downpatrickia ja Newcastlea kohti sekä itä-länsi-reittiä Hillsboroughista Strangfordin järvelle kohtaavat Carryduffin joen luona.

Joki kulkee osan matkastaan putkessa, erityisesti kaupunkiosuuksilla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Carryduff River