recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Hakusana "päiväuni" ohjaa tänne. Päiväunella voidaan tarkoittaa myös päivällä nukkumista.*
**Unelmointi** tai **päiväuni** tarkoittaa ihmisen ajatusten virtaa hänen ollessaan valveilla. Unelmoivan ihmisen ajatukset harhailevat joko tarkoituksellisesti tai spontaanisti pois siitä, mitä hän on sillä hetkellä tekemässä.

Useimmat päiväunet ovat realistisia mutta vaeltelevia ajatuksia, jotka liittyvät henkilön omaan elämään. Päiväunet voivat myös olla mielikuvituksellisia tapahtumia, kuten suuria saavutuksia, sankaritekoja, jännittäviä karkaamisia, urheilullisia tai yliluonnollisia urotöitä, rakkaus- tai seksiseikkailuja, poikkeuksellisia itseluottamuksen osoituksia tai epätodennäköisiä väkivaltatekoja.

Monet päiväunet liittyvät henkilön tavoitteisiin ja käsittelevät keskeneräisiä asioita. Monesti unelmoinnin käynnistää jokin tällaisen tavoitteen mieleen tuova ärsyke, joka voi olla ulkoinen tai omista ajatuksista syntynyt, tai tunne. Henkilö alkaa unelmoida usein silloin, kun hän ei voi sillä hetkellä toimia tavoitteellisesti. Ne unelmoijat, jotka haaveilevat onnistumisista eivätkä keinoista saavuttaa tavoitteensa, onnistuvat näitä harvemmin tavoitteissaan.

Tutkijat ovat jakaneet päiväunet kolmeen luokkaan: myönteiset, rakentavat ja nautinnolliset; syylliset ja pelottavat; ja heikkoon tarkkaavaisuuden hallintaan liittyvät.

Unelmointi on yleisintä nuorilla aikuisilla, joiden ajatuksista noin puolet on päiväunia. Iän myötä unelmointi vähenee. Vanhukset eivät enää juurikaan unelmoi etenkään seksistä, sankariteoista tai vihamielisistä tilanteista.

Unelmoinnin tarkoitukseksi on esitetty tavoitteiden pitämistä mielessä kun ihminen tekee muita asioita. Päiväunissa voi myös arvioida menneitä kokemuksia ja harjoitella tulevaisuutta varten. Päiväunissa löytyy luovia ratkaisuja vaikeisiin ongelmiin. Päiväuniin yhdistyy lisäksi kasvanut empatia toisia ihmisiä kohtaan. Toisaalta masentuneiden ihmisten päiväunet ovat usein masentavia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Klinger, Eric (päätoim. Kazdin, Alan E.): "Daydreams", *Encyclopedia of Psychology*, s. 437–439. American Psychological Association, 2000. ISBN 978-1-55798-187-5.
**Gustaf Cygnaeus** (12. joulukuuta 1810 Hämeenlinna – 8. kesäkuuta 1886 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Cygnaeuksen vanhemmat olivat piispa Zacharias Cygnaeus ja Margareta Karolina Aeimelaeus. Gustaf Cygnaeus palveli ensin vapaaehtoisena Aatelisrykmentissä ja siirrettiin sieltä vänrikkinä Pietarin jalkaväkirykmenttiin 1832. Hänet määrättiin Liettuan jääkärirykmenttiin 1835 ja edelleen Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin seuraavana vuonna. Cygnaeus ylennettiin aliluutnantiksi 1837, luutnantiksi 1840, alikapteeniksi 1843, kapteeniksi 1848 ja everstiksi 1852. Hänestä tuli sitten 1. jalkaväkidivisioonan reservijääkärirykmentin vt. komentaja, joka siirrettiin Narvan, kenraaliadjutantti, ruhtinas Mihail Vorontsovin jääkärirykmentin 5. reservipataljoonaan 1855. Sen komentajaksi hänet nimitettiin 1857, mutta jo seuraavana vuonna hänet siirrettiin Butyrkin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Tästä tehtävästä hän sai eron maaliskuussa 1859, sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina huhtikuussa. Cygnaeus omisti Saksanniemen maatilan ja kartanon Porvoon pitäjässä vuodesta 1858 ja asui siellä sotapalveluksesta erottuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gustaf Cygnaeus (kenraali) *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 18.1.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**Norrby** on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Isoluodon luoteisrannalla Bastbölen ja Suutarkylän välissä.

Norrbyn kyläalue on mäkistä. Alueen keskellä on kylän keskus, jota ympäröi peltoalueet. Norrbyn kolme kantatilaa Alatalo, Ylistalo ja Länsitalo sijaitsevat varsin lähellä toisiaan muodostaen kylän keskuksen. Kylässä on kolme huvilaa, joista 1900-luvun alun Kanervala on suurin ja alueellisesti merkittävin. Kylän rannat ovat pitkälti otettu kesäasutuskäyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Särkisalon kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 50. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 18.2.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Särkisalo |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Förby

 |
|  |
| Rekisterikyliä | 
* Aisböle
* Bastböle
* Falkki
* Finnari
* Förby
* Hakkala
* Heikberg
* Hästö
* Kaukassalo
* Kiviniemi
* Kota
* Kraila
* Montola
* Muuri
* Niksaari
* Norrby
* Pensalo
* Pettu
* Seppälänmäki
* Siksalo
* Suutarkylä
* Särkisalon kirkonkylä
* Söderby
* Taamarla
* Tessvärr
* Verkkoranta

 |

 |
**Buleuterion** (m.kreik. Βουλευτήριον) oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Buleuterioniksi yleensä oletettu rakennus on rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–550 eaa. Se sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen länsilaidalla Deloslaisen Apollonin temppelin ja Neorionin välissä ja heti Prytaneionin pohjoispuolella. Rakennuksen tulkinta buleuterioniksi on kuitenkin jossain määrin epävarma, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa myös nimellä *Rakennus D*.

Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja jaettu kahteen huoneeseen. Eteläinen huone oli suurempi, ja pylväsrivi jakoi sen kahteen laivaan. Huoneen länsisivulla oli kaksi ovea ja itäsivulla yksi ovi. Huoneesta oli käynti sen pohjoispuolella olleeseen pienempään huoneeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Delos, Building D *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
2. ↑  Delos, Prytaneion *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
3. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
**Epistrofos** (m.kreik. Ἐπίστροφος, lat. *Epistrophus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa kolmen eri Troijan sotaan osallistuneen miehen nimi, jotka kaikki mainitaan Homeroksen *Iliaassa*.

Ifitoksen poika
---------------

Tunnetuin Epistrofoksista oli Ifitoksen poika ja Skhedioksen veli. Veljensä tavoin myös hän oli Helenan kosijoiden joukossa. Epistrofos ja Skhedios johtivat yhdessä fokislaiset kymmenellä aluksella Troijan sotaan osana kreikkalaisten joukkoja. Päinvastoin kuin veljensä, Epistrofos palasi sodasta elossa kotiin.

Muita samannimisiä hahmoja
--------------------------

* Epistrofos, kuningas Euenoksen poika, jonka Akhilleus surmasi yhdessä tämän veljen Myneen kanssa ryöstäessään Briseistä.
* Epistrofos, Alyben sotapäällikkö, joka johti halizonialaisia sodassa Troijan puolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös).
2. ↑  Homeros: *Ilias* ii.517–526 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Fabulae* xcvii (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 10.36.10 (engl. käännös).
5. ↑  Homeros: *Ilias* ii.681–694 (engl. käännös).
6. ↑  Homeros: *Ilias* ii.856–857 (engl. käännös).
Punainen käyrä on episykloidi, joka piirtyy kun pienempi ympyrä (säde *r* = 1) vierii isomman ympyrän (säde *R* = 3) ulkopuolta pitkin.
Geometriassa **episykloidi** on tasokäyrä, joka syntyy ympyrän kehällä olevan pisteen piirtämänä ympyrän vieriessä ilman luistoa toista ympyrää pitkin.

  

Jos pienemmän ympyrän säde on *r* ja isomman ympyrän säde *R* = *kr*, niin parametriesitys on seuraava:

{\displaystyle x(\theta )=(R+r)\cos \theta -r\cos \left({\frac {R+r}{r}}\theta \right)}
{\displaystyle y(\theta )=(R+r)\sin \theta -r\sin \left({\frac {R+r}{r}}\theta \right),}
tai:

{\displaystyle x(\theta )=r(k+1)\cos \theta -r\cos \left((k+1)\theta \right)\,}
{\displaystyle y(\theta )=r(k+1)\sin \theta -r\sin \left((k+1)\theta \right).\,}
Jos *k* on kokonaisluku niin käyrä sulkeutuu kun pikkuympyrä on vierinyt isomman ympyrän ympäri yhden kierroksen.

Jos *k* on rationaaliluku, niin yksinkertaistaen k = p/q eli käyrä sisältää p kulmaa.

Jos *k* on irrationaaliluku, ympyrä ei koskaan sulkeudu.

* Esimerkkejä episykloideista
* *k* = 1
* *k* = 2
* *k* = 3
* *k* = 4
* *k* = 2.1 = 21/10
* *k* = 3.8 = 19/5
* *k* = 5.5 = 11/2
* *k* = 7.2 = 36/5

Sykloidin ja hyposykloidin tavoin episykloidi on vierintäkäyrä. Samalla se on epitrokoidin erikoistapaus. 

Episykloidi yhdellä kulmalla on kardioidi.

Episykloidi kahdella kulmalla on neproidi.

Episykloidi ja sen evoluutta ovat toistensa kaltaisia.

Katso myös
----------

* Erikoistapaukset: Kardioidi, Neproidi
* Sykloidi
* Hyposykloidi
* Epitrokoidi
* Hypotrokoidi
* Spirografi
* Episyklinen vaihteisto

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Episykloidi**.
* "Epicycloid" by Michael Ford, The Wolfram Demonstrations Project, 2007
***Unelmaero – Elämä 2.0*** on Ismo Leikolan ja Angelika Leikolan kirjoittama kertomus jo eronneen pariskunnan paluusta Yhdysvaltoihin ja julkisesta ja kulissien takaisesta elämästä ja avioerosta. Kirjan on julkaissut vuonna 2023 Siltala.

Kirja etenee Angelikan ja Ismon vuoropuheluna, mutta sanansa sanoo myös puhdasverinen sekarotuinen Kity-koira, josta tulee julkkiskoira. Hän paljastaa avioeron hänessä herättämät todelliset tunteet.

Arviot
------

Iida Kantola nostaa Ilta-Sanomissa kirjasta esille pitkän prosessin, joka johti lopulta avioeroon, Mtv:n Teresia Jokinen taas ottaa esimerkiksi Amerikan-elämästä Leikoloiden vierailun taannoisesta suosikkisarjasta *Kauniista ja rohkeista* tunnetun Ronn Mossin kotona.

Lähteet
-------

1. ↑  Unelmaero, s 145.
2. ↑  Iida Kantola, Ismo ja Angelika Leikola paljastavat uutuuskirjassa avioeronsa todelliset syyt – seksin loppuminen oli viimeinen niitti, Ilta-Sanomat 24.3.2023. Viitattu 30.3.2023
3. ↑  Teresia Jokinen, Kirja: Koomikko Ismo Leikola sai kutsun Kaunarit-Ridgen kotiin, Mtv uutiset 26.3.2023. Viitattu 30.3.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Unelmaero Siltala Kustannus
**Aldon Smith** (s. 25. syyskuuta 1989, Greenwood, Mississippi) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi tukimies. Hän pelasi NFL-liigassa seitsemän kauden ajan vuosina 2011–2017 edustaen San Francisco 49ersia ja Oakland Raidersia.

NFL-ura
-------

Vaikka yleisesti oletettiin San Francisco 49ersin varaavan kulmapuolustajan vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä vuorollaan, he valitsivat tilaisuuden seitsemäntenä pelaajana Missourin yliopistossa yliopistojalkapalloa pelanneen Smithin. Vakuuttavan tulokaskauden pelannut Smith oli vahva ehdokas NFL:n vuoden puolustavan tulokkaan palkinnon voittajaksi, jääden kuitenkin äänestyksessä Von Millerin taakse.

Toisella kaudellaan Smith jatkoi vahvoja otteitaan. 19. marraskuuta 2012 pelatussa ottelussa Chicago Bearsia vastaan Aldon Smith säkitti vastustajan pelinrakentaja Jason Campbellin 5.5 kertaa, joka oli uusi ennätys Monday Night Footballin historiassa. Smith joutui pidätetyksi Miamissa 28. tammikuuta 2012 rattijuopumuksesta epäiltynä. Pidätys ei vaikuttanut Smithin pelaamiseen ja hänet valittiin kauden jälkeen NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.

Kaudella 2013 Smith pidetettiin toistamiseen rattijuopomuksesta. Hän oli kauden aikana viisi ottelua sivussa, sillä hän oli katkaisuhoidossa. Smith jäi kauden jälkeen kiinni luvattomien aineiden käytöstä ja NFL langetti hänelle yhdeksän ottelun pelikiellon. Elokuussa 2015 Smith jäi taas kiinni rattijuopumuksesta ja 49ers päätti irtisanoa hänen sopimuksensa ennen kauden alkua.

Smith siirtyi yksivuotisella sopimuksella Oakland Raidersiin. Hän ehti pelata yhdeksän ottelua, kunnes NFL langetti hänelle yhden vuoden mittaisen pelikiellon aiemmasta rattijuopumuksesta seuranneen tuomion vuoksi. Smith teki Raidersin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, muttei pelannut enää otteluakaan seurassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Around NFC West: Aldon Smith's night ESPN.com (englanniksi)
2. ↑  49ers' Aldon Smith charged with DUI ESPN.com (englanniksi)
3. ↑  Aldon Smith will take indefinite leave of absence *nfl.com*. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Aldon Smith returns to the 49ers Pro Football Talk:  NBC Sports. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  49ers release Aldon Smith after arrest on DUI, hit-and-run charges ESPN. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Raiders LB Aldon Smith suspended for one year *nfl.com*. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
Žambyl kazakstanilaisessa postimerkissä.
**Žambyl Žabajev** (kazakiksi Жамбыл Жабаев; ven. Джамбу́л Джаба́ев, *Džambul Džabajev*; 28. helmikuuta 1846 Semiretšje – 22. kesäkuuta 1945 Almaty) oli kazakkilainen kansanrunoilija.

Žambyl syntyi köyhään paimentolaisperheeseen. Hän lauloi runoja domran säestyksellä ja sai mainetta kansanrunoilijoiden eli *akynien* välisissä kilpailuissa. Žambylin vallankumousta edeltäneestä repertuaarista on myöhemmin kirjoitettu muistiin muun muassa eepokset *Suranši-batyr* ja *Utegen-batyr* sekä joukko satuja.

1930-luvulla Žambyl tuli tunnetuksi koko Neuvostoliitossa ajankohtaisille aiheille ja maan puoluejohtajille omistettujen runojensa ansiosta. Yhdeksänkymmentävuotias kansanrunoilija esitettiin julkisuudessa uutta järjestelmää ylistävänä itämaiden viisaana. Erityistä mainetta hän sai toisen maailmansodan aikaisilla isänmaallisilla teoksillaan.

Žambylin runojen aitous on myöhemmin herättänyt runsaasti keskustelua. On kerrottu, että niitä laativat hänen nimissään muun muassa kääntäjät Andrei Aldan-Semjonov ja Mark Tarlovski. Kazakstanilaisen lehtimiehen Jerbol Kurmanbajevin mukaan Žambyl keksittiin vuonna 1936, kun Kazakstanin kommunistipuolueen pääsihteeri Levon Mirzojan käski etsiä Moskovassa järjestetyille tasavallan juhlaviikoille dagestanilaista Suleiman Stalskia vastaavan kansanrunoilijan. Kurmanbajevin mukaan Žambylin nimissä julkaistuja runoja sepittivät hänen kirjallisiksi sihteereikseen nimitetyt kazakstanilaiset ammattirunoilijat.

Žambyl toimi vuodesta 1938 lähtien Kazakstanin SNT:n korkeimman neuvoston kansanedustajana. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä ja Stalin-palkinnolla (vuonna 1941). Runoilijan mukaan oli vuosina 1938–1997 nimetty nykyinen Tarazin kaupunki.

Lähteet
-------

1. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 23.5.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Entsiklopedija "Krugosvet" *krugosvet.ru*. Viitattu 23.5.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Jerbol Kurmanbajev: 800 millionov tenge za statju *Internet-gazeta "Zona.kz"*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 23.5.2010. (venäjäksi)
4. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 8*, s. 189. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1972.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Albert-Pierre Sarraut** (28. heinäkuuta 1872 Bordeaux – 26. marraskuuta 1962 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi kahdesti Ranskan pääministerinä vuosina 1933 ja 1936. Hän oli eri vaiheissa mukana kehittämässä Ranskan siirtomaiden hallintoa.

Sarraut’n suku oli vaikutusvaltainen Radikaalipuolueessa ja omisti *La Dépêche de Toulouse* -lehden. Sarraut valmistui lakimieheksi Toulousen yliopistosta, mutta siirtyi jo varhain politiikkaan radikaalisosialistien riveissä. Hän oli edustajainkamarin jäsenenä vuosina 1902–1924 ja toimi alivaltiosihteerinä eri hallituksissa vuosina 1906–1910 sekä opetusministerinä 1914–1915. Sarraut oli kahdesti Ranskan Indokiinan kenraalikuvernöörinä 1911–1914 ja 1916–1919. Siirtomaajohtajana hän oli melko vapaamielinen, sillä hän palkkasi lisää paikallisen väestön edustajia siirtomaahallinnon palvelukseen ja hyväksyi paikallisten kielten sekä paikallisten lakien käytön. Hän myös jatkoi edeltäjänsä Paul Doumerin aloittamia suuria julkisia rakennushankkeita Indokiinassa. Palattuaan Ranskaan Sarraut toimi siirtomaaministerinä 1920–1924 ja 1932–1933. Hän julkaisi myös teokset *La Mise en valeur des colonies françaises*  (1923) ja *Grandeur et servitude coloniales* (1931), joissa hän kannusti merentakaisten siirtomaa-alueiden olojen kehittämiseen.

Sarraut oli vuosina 1926–1940 senaatin jäsen. Hän toimi tänä aikana sisäministerinä 1926–1928, 1934 ja 1937–1940, laivastoministerinä 1930–1931 sekä kahdesti pääministerinä lokakuusta marraskuuhun 1933 ja tammikuusta kesäkuuhun 1936. Hänen jälkimmäisen pääministerikautensa aikana Saksa suoritti Ranskan vastustuksesta huolimatta Reininmaan jälleenmiehityksen, mutta Sarraut’n hallitus ei puuttunut tapahtumiin. Toisen maailmansodan ja Ranskan miehityksen aikana Sarraut oli aluksi syrjässä politiikasta, mutta ryhtyi vuonna 1943 *Dépêche de Toulousen* päätoimittajaksi, kun ranskalaiset fasistit olivat murhanneet aiemman päätoimittajan, hänen veljensä Mauricen. Gestapo pidätti Sarraut’n vuonna 1944 ja hän vapautui vasta sodan päätyttyä seuraavana vuonna. Sodan jälkeen Sarraut oli Ranskan siirtomaista muodostetun Ranskan unionin edustajakokouksen jäsenenä vuodesta 1947 ja sen puheenjohtajana 1949–1958.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Albert Sarraut (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 15.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Albert Sarraut** Wikimedia Commonsissa

* Albert SARRAUT (ranskaksi) Assemblée Nationale

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jan Holmberg
**Jan Kristian Holmberg** on suomalainen sairaanhoitaja (YAMK), ammatillinen opettaja, kouluttaja, hankeasiantuntija, tietokirjailija ja sosiaalisen median vaikuttaja .

Hänen ensimmäinen teoksensa *Päihderiippuvuudesta elämänhallintaan* julkaistiin vuonna 2010 ja *Hoitajana mielenterveys- ja päihdetyössä* vuonna 2016. 

Holmberg toimii ammatillisten kirjojen toimittajana, artikkelikirjoittajana ja vertaisarvioitsijana. Häneltä on ilmestynyt useita artikkeleita ja kolumneja eri ammattilehtiin. Hän siirtyi Tehyn verkkolehden bloggariksi vuonna 2016 ja toimii kolmen eri blogin palkkiobloggaajana. Lisäksi hän on sisällöntuottaja ja aktiivinen vaikuttaja sosiaalisessa mediassa.

Holmbergin asiantuntemusta käytetään kansainvälisissä hankkeissa, seminaareissa ja koulutuksissa. Hän on ollut kehittämässä muun muassa Romaniassa ja Kreikassa terveysalan opetusta ja luennoinut sosiaalisen median käytöstä.

Holmberg on ottanut kantaa päihdehoitotyön opetukseen, ikääntyneiden päihdetyön laatuun, alkoholin ja seksuaalisen väkivallan vuoksi oireilevien ihmisten kohtaamiseen, aikuisten alkoholinkäyttöön lasten silmin ja väkivallan ilmenemiseen sairaanhoitajan työssä.

Holmberg toimii luennoitsijana ja konsulttina sekä käytännön potilastyöntekijänä päihde- ja psykiatrisissa yksiköissä. Hänet on valittu vuonna 2004 Vuoden Päihdesairaanhoitajaksi.

Julkaisut
---------

* Holmberg, J. 2010. Päihderiippuvuudesta elämänhallintaan. Edita.
* Holmberg, J. 2016. Hoitajan mielenterveys- ja päihdetyössä. Edita.

Tunnustukset
------------

* 2007 Sosiaali- ja terveysministeriö
* 2004 Sairaanhoitajaliitto
* 2003 TJS -opintokeskus

Lähteet
-------

* Koivuniemi, Sirkku. Tiedonhalu+kokemukset=osaaminen[vanhentunut linkki]. Turun ammattikorkeakoulu. 20.10.2010.
* Mediuutiset. 2010. Pätevää päihdetietoa[vanhentunut linkki]. 12.11.2010.
* Turun Sanomat. 2011. Kovien huumeiden käyttäjistä yli puolet kokenut seksuaalista väkivaltaa[vanhentunut linkki]. 29.11.2011.

### Viitteet

1. ↑  Jan Holmberg
2. ↑  Päihdehoitotyön opetuksen puutteesta tulossa terveysriski
3. ↑  Ikääntyneiden päihdehoito vaatii yhteistyötä[vanhentunut linkki]
4. ↑   Kovien huumeiden käyttäjistä yli puolet kokenut seksuaalista väkivaltaa]
5. ↑  Suvivuo, Annika: Vanhempi voi erota perheestä, lapsi ei *Karjalan Heili*. Viitattu 16.1.2013.
6. ↑  Väkivalta on osa sosiaali- ja terveydenhuollon nykypäivää *e-pages.dk*. Viitattu 7.4.2012.
7. ↑  Koulutuksessa rakennettiin selkeää näkemystä mielenterveys- ja päihdehoitoon (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Alkoholiohjelma palkitsi parhaat[vanhentunut linkki]
9. ↑  Vuoden päihdesairaanhoitaja[vanhentunut linkki]
10. ↑  Vuoden Välkky -innovaatiopalkinto (Arkistoitu – Internet Archive)
Romanileiri Portlandissa vuonna 1905.
**Amerikanromanit** ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat etniseltä taustaltaan romaneja. Heidän väkiluvukseen on arvioitu miljoona.

Ensimmäisten romanien on sanottu saapuneen Amerikkaan orjina Kristoffer Kolumbuksen laivalla vuonna 1498. Romaniorjia tuotiin Euroopasta myöhemminkin siirtokunta-aikana. Romanien suurin muuttoaalto Yhdysvaltoihin seurasi heidän vapautumistaan orjuudesta Balkanilla vuonna 1864. Toinen huomattava muuttoaalto alkoi kommunismin romahtaessa Itä-Euroopassa 1980-luvun lopulla.

Amerikanromanit ovat heterogeeninen ryhmittymä, jonka tausta on erinäisissä romanien diasporaryhmissä, ja täten heidän keskuudessaan esiintyy kulttuurisia eroavaisuuksia. Osa heistä on jatkanut perinteistä kiertolaiselämäntyyliä.

Amerikanromaneita yhdistää yleinen romani-identiteetti, joka on usein vahva. Toisaalta romanitutkija Ian Hancockin mukaan amerikanromanit usein tarkoituksellisesti piilottavat taustansa muilta välttyäkseen syrjinnältä ja osa identifioituu mieluummin sen maan mukaan, josta suku on muuttanut Yhdysvaltoihin. Romaneihin kohdistuu voimakkaita stereotypioita Yhdysvalloissa, kuten mielikuvat heistä ennustajina ja rikollisina, ja he ovat yleisesti ottaen huonosti tunnettu vähemmistö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Webley, Kayla: Hounded in Europe, Roma in the U.S. Keep a Low Profile *Time*.  13.10.2010. Viitattu 29.5.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Hancock, Ian F.: Roma (Gypsies) *tshaonline.org*.  15.6.2010. Viitattu 1.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Despite the Pandemic, Some Romani-Americans are Building Community and Celebrating Their Identity *Pulitzer Center*.  29.4.2021. Viitattu 12.8.2022. (englanniksi)
4. 1 2 3  Heimlich, Evan: Gypsy Americans *Encyclopedia.com*. Viitattu 24.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amerikanromanit** Wikimedia Commonsissa
**Amerikansusikoira** (*American Wolfdog*) on yhdysvaltalainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu on kookas, voimakasrakenteinen, hyvin voimakas ja atleettinen.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Amerikansusikoira on erittäin älykäs, voimakastahtoinen, utelias ja väsymättömän energinen. Se on aina valmis toimintaan ja vaatiikin paljon liikuntaa. Vieraisiin se suhtautuu varauksella.

Alkuperä
--------

Suden ja saksanpaimenkoiran väliset risteytykset ovat herättäneet paljon keskustelua Yhdysvalloissa, ja kymmenen osavaltiota on kieltänyt ne kokonaan. Vuonna 1986 perustettiin *United States American Wolfdog Association*, ja nykyisin koirasusia arvellaan olevan Pohjois-Amerikassa noin 80 000–600 000. Amerikkalaisesta susikoirasta on olemassa muutama erilainen variaatio, riippuen siitä onko koiran osa perimästä saksanpaimenkoiralta, siperianhuskyltä vai alaskanmalamuutilta. Ainoa Yhdysvalloissa omaksi rodukseen asti kehittynyt on "tundrapaimenkoira" eli amerikansusikoira, joka pohjautuu saksanpaimenkoiran ja suden risteytykseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 681. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
Pralletriini
**Pralletriini** on pyretroideihin kuuluva hyönteismyrkky, jota käytetään tavallisimmin hyttysten torjuntaan. Pralletriinin kemiallinen kaava on C19H24O3, ja CAS-numero 23031-36-9. Pralletriini on keltaisen ja ruskean sävyistä ainetta, joka on huoneenlämmössä nestemäistä. Sillä on tunnistettava, heikko tuoksu. Pralletriini liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin sekä veteen. 

Paralletriinin toiminta perustuu sen vaikutukseen hermoston natriumkanavissa (ionikanavat). Muiden pyretroidien tavoin se estää hermosignaalien välittymisen ja tappaa hermosoluja.*lähde?* Se aiheuttaa muun muassa kouristelua, halvaantumisen ja lopulta johtaa hyönteisen kuolemaan.*lähde?*

Vaikutukset ihmisiin ja ympäristöön
-----------------------------------

Maailman terveysjärjestön vuonna 2004 julkaiseman raportin mukaan pralletriini on nisäkkäille vain heikosti myrkyllistä, eikä sen karsinogeenisuudesta ole todisteita. Se on kuitenkin raportin mukaan erittäin myrkyllistä mehiläisille ja kaloille.

Ihmisille pralletriini on haitallista nieltynä ja myrkyllistä hengitettynä, mutta hengenvaarallista vain suurissa annoksissa ja nieltynä. Myrkytysoireet pralletriinistä ovat kuitenkin ihmisillä hyvin harvinaisia.

Vesistöjen eliöille pralletriini on hyvin myrkyllistä, ja aiheuttaa vesistöön päästyään vesieliöille pitkäaikaista haittaa. Sen käyttöä ei suositella luonnonvesien tai esimerkiksi herkkien kosteikkoekosysteemien lähettyvillä.

Lähteet
-------

1. ↑  World Health Organization: WHO specifications and evaluations for public health pesticides - Prallethrin (PDF) *who.int*.  (englanniksi)
2. ↑  PubChem: Phralletrin *pubchem.ncbi.nlm.nih.gov*.  (englanniksi)
3. ↑  Prallethrin poisoning: A diagnostic dilemma *researchgate.net*.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Prallethrin (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Prallethrin (englanniksi)
**Epitriitti** (m.kreik. ἐπίτριτος, *epitritos*, "yksi ja yksi kolmasosa"; lat. *epitritus*) on runojalka ja metron, joka on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Se koostuu kolmesta pitkästä ja yhdestä lyhyestä tavusta.

Metronia esiintyy neljässä eri muodossa. Niiden kaavat ovat ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):

 (ensimmäinen epitriitti)
 (toinen epitriitti)
 (kolmas epitriitti)
 (neljäs epitriitti)
Kreikkalaisessa runoudessa käytettiin lähinnä toista ja kolmatta epitriittiä; ensimmäistä ja neljättä kreikkalaiset pitivät epätahtisena. Metronin nimi on peräisin siitä, että kahden pitkän tavun suhde yhteen pitkään ja yhteen lyhyeen on 4:3 eli 1 ja 1/3.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἐπίτριτος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Metriikka", *Antiikin käsikirja*, s. 341–342. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2  Cushman, Stephen & Cavanagh, Clare & Ramazani, Jahan & Rouzer, Paul (toim.): *The Princeton Encyclopedia of Poetry and Poetics: Fourth Edition*, s. 453. Princeton Reference. 4th edition, revised. Princeton University Press, 2012. ISBN 1400841429. Teoksen verkkoversio.
**Palohapero** (*Russula aurantioflammans*) on haperolaji. Se kuvattiin vuonna 1998.

Palohaperon lakki on oranssinpunainen tai oranssi ja usein keskeltä keltainen. Lakki on 4–12 senttimetriä leveä ja muodoltaan aluksi kupera ja myöhemmin laakeneva. Lakin pintakelmu on osin nyljettävissä. Sienen heltat ovat vaaleat ja melko tiheät. Itiöpöly on kellertävää ja malto valkoista. Jalka on valkoinen ja 4–9 senttimetriä pitkä. Maultaan sieni on kirpeä. Se soveltuu ruokasieneksi keittämisen jälkeen. Palohaperoa tavataan harvinaisena koko Suomessa lehdoissa, puronvarsilla, laidunmailla, puistoissa ja tunturikoivikoissa. Se kasvaa kuusen ja koivun seuralaisena. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

Koivunlehtohapero muistuttaa palohaperoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  MycoBank Viitattu 22.7.2020.
2. 1 2 3  Salo, Pertti & Niemelä, Tuomo & Salo, Ulla: *Suomen sieniopas*, s. 59. Kasvimuseo, 2006. ISBN 951-0-30359-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Palohapero

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10657998
* CoL: 6X9HY
* Fungorum: 446399
* GBIF: 3359249
* iNaturalist: 1155662
* MycoBank: 446399
* NCBI: 1880965
* Open Tree of Life: 3805723

 |

 |
**PGE Turów Zgorzelec** on puolalainen koripalloseura, joka sijaitsee Zgorzelecissa Ala-Sleesian voivodikunnassa.

Historia
--------

Seura perustettiin urheiluseurana vuonna 1948 nimellä *KS Górnik Turoszów* ja koripallojaosto avattiin vuonna 1964. Joukkue nousi alueelliseen sarjaan vuonna 1972 ja toiseen divisioonaan vuonna 1976. Kahden vuoden päästä joukkue pääsi I-divisioonaan mutta putosi sieltä heti samana vuonna. Joukkue putosi vielä II-divisioonastakin, kunnes se nousi vuonna 1982 takaisin. 

Seura pysyi II-divisioonassa aina vuoteen 1994 saakka, kunnes se putosi Lower Silesian Leagueen. Uudestaan se onnistui nousemaan II-divisioonaan vuonna 1997 ja neljä vuotta myöhemmin I-divisioonaan. Seuralle tarjottiin villiä korttia nousemiseen vuonna 2003, mutta joukkue ei hyväksynyt sitä vaan halusi nousta pelillisesti. Se voitti I-divisioonan mestaruuden vuonna 2004, jolloin se pystyi nousemaan Polska Liga Koszykówkiin. Seuran spnsorinimi vaihdettiin *KS Turów Zgorzelecisata* *KKS Turów Zgorzelec S.A.*:han vuonna 2006. Seura pääsi ULEB Eurocupissa kahdeksan parhaan joukkoon kaudella 2007-2008.

Centrum Sportowe, seuran entinen areena.

Lähteet
-------

1. ↑   [vanhentunut linkki]
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (puolaksi)
* Joukkue PLK:n sivuilla (puolaksi)
* Joukkue ULEB Eurocupin sivuilla (englanniksi)
Badoon logo
**Badoo.com** on sosiaalisen median palvelu ja kansainvälinen nettideittailusivusto. Sen perusti 1. lokakuuta 2006 Andrei Andrejev, ja se toimi aiemmin Andrejevin perustaman lontoolaisen holdingyhtiö MagicLabin alaisuudessa. Sen alaisuudessa oli myös Bumble. Badoo sai kuitenkin osakseen syytöksiä naisvihamielisyydestä, joten Andrejev erosi tehtävistään ja myi omistusosuutensa Bumblesta marraskuussa 2019. Vuonna 2020 ilmoitettiin, että MagicLab-yhtiön nimi muuttuisi muotoon Bumble Inc. jonka alaisuudessa Badoo jatkossa toimisi Bumblen sisarsovelluksena.

Badoo saavutti nopeimman kasvunsa 25–35-vuotiaiden ikäryhmässä. Kasvuun kuitenkin vaikutti Badoon tekemä luvaton Facebook-profiilien kerääminen sen levittyä Facebookissa sovelluksen kautta. Käyttäjän annettua sovellukselle lupansa hänen käyttäjätietonsa siirtyivät myös Badoohon. Badoo on freemium-palvelu eli tarjoaa valikoiman maksuttomia palveluita, mutta veloittaa lisäpalveluista.

Badoo toimii sijaintitietoihin perustuvalta pelilliseltä pohjalta, jossa selataan käyttäjiä ja saadaan osumia kahden käyttäjän osoitettua tykkäyksensä toistensa profiileille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Badoo Crunchbase, viitattu 27.1.2023
2. ↑  Nicole Laporte, Bumble hits 100 million users—and has new plans to take over the dating world Fast Company 15.7.2020, viitattu 27.1.2023
3. ↑  Nettideittisovellus varastaa identiteettisi MTV Uutiset 25.1.2011, viitattu 27.1.2023
**Badia** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Daféla sijaitsee 15 kilometriä Kitasta kaakkoon. Kunnassa on 7 100 ja keskuskylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).

Badian kunnan pinta-ala on arviolta 2 306 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Bendougouban, kaakossa Senkon ja lounaassa Benkady Founian kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on mandinkoja ja bambaroita.

Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, durra, maissi, hirssi ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Badia 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
**Badge-engineering** tai **rebadging** on termi, joka tarkoittaa autoteollisuudessa saman automallin markkinoimista kahdella tai useammalla nimellä. Samaa mallia voidaan myydä eri mallinimellä eri markkinoilla erinäisistä syistä, tai erillisten valmistajien sopimuksesta kokonaan toisenmerkkisenä kustannustehokkuuden vuoksi, sillä uuden automallin kehittäminen on aina kallista.

Esimerkkejä
-----------

### Saman konsernin sisällä

Suuret autonvalmistajakonsernit, kuten esimerkiksi General Motors ja Volkswagen Group ovat myyneet samoja automalleja eri merkkisinä eri markkina-alueilla tai eri kuluttajaryhmiä varten. Esimerkiksi saksalaisen Opelin kehittämiä malleja on myyty Pohjois-Amerikassa Cadillac-, Chevrolet- ja Buick-merkkisinä.

* Isuzu GeminiIsuzu Gemini
* Chevrolet SpectrumChevrolet Spectrum
* Pontiac SunburstPontiac Sunburst

* Volkswagen UpVolkswagen Up
* SEAT MiiSEAT Mii
* Škoda CitigoŠkoda Citigo

### Eri valmistajien välillä

Erilliset valmistajat voivat kehittää yhteistyössä automalleja tai myydä toiselle valmistajalle oikeuden markkinoida kehittämäänsä mallia omalla merkillään. Yleensä tähän on syynä kustannustehokkuus, sillä uuden mallin kehittäminen on kallista, eikä välttämättä kannattavaa, jos myyntitavoite mallille ei ole kovin suuri. Käytäntö on yleinen varsinkin pienten autojen ja pakettiautojen markkinoilla, sillä autonvalmistajat eivät yleensä halua kohdistaa paljon resursseja kyseisten autoluokkien mallien suunnitteluun.

* Opel VivaroOpel Vivaro
* Renault TraficRenault Trafic
* Fiat TalentoFiat Talento
* Nissan NV300Nissan NV300

Lähteet
-------

1. ↑  What is badge engineering? *Motoring*.  5.11.2011. Viitattu 19.10.2019. (englanniksi)
**Eino Olavi Laukkanen** (28. maaliskuuta 1914 Sortavala – 5. tammikuuta 1982 Lahti) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Laukkasen vanhemmat olivat kirvesmies Juho Laukkanen ja Anna Maria Tikka ja puoliso vuodesta 1938 Ella Emilia Järvinen. Laukkanen kävi kansakoulun ja Sortavalan liikeapulaiskoulun ja suoritti radiomekaanikon tutkinnon. Hän oli Suomen Maanviljelyskauppa Oy:n, vuodesta 1937 Maanviljelyskauppa Oy, harjoittelija ja myyjä Sortavalassa 1928–1939, myyjä Joensuussa 1940–1942, Jyväskylän konttorin hoitaja 1942–1953 ja kaupallinen johtaja Helsingissä 1953–1959. Konetalo Eino Laukkanen Ky:n, vuodesta 1973 Konetalo Oy, perustajaosakas Laukkanen oli vuodesta 1959, toimitusjohtaja 1959–1973 ja johtokunnan päätoiminen puheenjohtaja vuodesta 1973. Laukkanen oli myös Rakkolan Kalan pääosakas. Hän oli Expert-kodinkoneliikeketjun perustajia ja hänellä oli useita radio- ja kodinkoneliikealan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Laukkanen oli reservin vääpeli (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1977. Nuoruudessaan yleisurheilussa ja hiihdossa kilpaillut Laukkanen voitti 1970-luvulla Suomen mestaruuksia ikämiessarjojen trap- ja olympiatrap-ammunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eino Laukkanen *Biografiasampo*. Viitattu 20.11.2022.
2. ↑  Kuolleita.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 8.1.1982, nro 7, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.11.2022.
**Eino Eero Sakeus Koskinen** (23. elokuuta 1907 Kankaanpää – 11. tammikuuta 1945 Simo) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urallaan Viipurin Urheilijoita (VU) ja oli voittamassa VUn riveissä vuoden 1936 SM-viesteissä 4 × 100 ja 4 × 400 metrin pronssia. Sotien aikana hän oli hävittäjälentäjä.

Eino "Eikka" Koskinen osallistui vuoden 1936 SM-viesteissä Viipurin Urheilijoiden 4 × 100 ja 4 × 400 metrin viestijoukkueisiin, jotka sijoittuivat kummatkin kolmanneksi. Seuraavina vuosina Koskinen oli mukana VU:n joukkueessa, mutta sijoitukset olivat 4 × 400 metrin mitalien ulkopuolella eli 1937 viides ja 1938 neljäs. Ennätyksensä 51,1 hän saavutti 400 metrillä vuonna 1934. Vuonna 1938 hän juoksi 200 metrin ennätyksekseen 22,3.

Koskinen oli mukana 1918 sisällissodassa 11-vuotiaana kenraalimajuri Ernst Linderin lähettinä. Hän osallistui 1930-luvulla aktiivisesti suojeluskuntatoimintaan ja siirtyi myyjän töistä puolustuslaitoksen palvelukseen aliupseeriksi 1931. Sotien aikana hän oli lentäjänä, joissa kertyi noin 350 lentoa ja ilmavoittoja 12. Aktiivipalvelus päättyi Koskisella sodan aikana tapaturmasta johtuneeseen kuolemaan tammikuussa 1945.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O. & Kasila, Markku & Peltola, Vesa-Matti: *He antoivat kaikkensa. Viime sodissa menehtyneet suomalaiset mestariurheilijat*. Kustannusosakeyhtiö Auditorium. 2014. ISBN 978-952-7043-03-5.
**Paula Carita Sunell** (myöh. **Sunell-Niskanen**, s. 29. elokuuta 1968 Helsinki) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti vuoteen 1991 saakka Forssan Salamaa ja sittemmin Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensivat Jaakko Mikola, Harri Merta ja Lasse Mikkelsson. 

Sunell sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa Sevillassa 1991 viidenneksi 3 000 metrillä ajalla 8.56,11. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2015 saakka, jolloin Sandra Eriksson juoksi ajan 8.54,06. Maastojuoksun MM-kisoissa Sunell sijoittui 58:nneksi Amorebietassa 1993. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1988–1992 ja voitti hallimaaottelussa 1 500 metriä Tukholmassa 1990.

Sunell saavutti Kalevan kisoissa 1 500 metrillä hopeaa 1990 ja 1992 sekä pronssia 1988 ja 1989. Hän voitti tiejuoksun 15 kilometrin Suomen mestaruuden 1993. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 1991 ja 1992, hopeaa 1994 ja pronssia 1989. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 1 500 metrillä kultaa 1990 ja pronssia 1988. 3 000 metrillä hän voitti Suomen mestaruuden 1989, 1990 ja 1991.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **800 m** | 2.05,66 | Lahti | 1989 |
| **1 500 m** | 4.12,95 | Helsinki | 1988 |
| **3 000 m** | 9.07,74 | Tampere | 1990 |

### Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **1 500 m** | 4.15,86 | Tukholma | 1990 |
| **3 000 m** | 8.56,11 | Sevilla | 1991 |

Lähteet
-------

* Carita Sunell Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Nieminen, Mikko : Pavel Maslák ja Ali Kaya juoksivat kisaennätyksen  7.3.2015. yleisurheilu.fi:  SUL. Viitattu 14.3.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Dumfriesshirenkettukoira** (*Dumfriesshire Black and Tan Foxhound*) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu. Sitä käytettiin saukkokoiran jalostuksessa, mikä kuitenkin lopetettiin vuonna 1978 saukon metsästyksen kieltämisen jälkeen.

Ulkonäkö
--------

Dumfriesshirenkettukoira oli kookas. Se oli aina väriltään musta ruosteenruskein merkein (black-and-tan).

Alkuperä
--------

Sir John Buchanan Jardine, vuonna 1937 ilmestyneen *Hounds of the World* -teoksen kirjoittaja aloitti rodun jalostamisen vuonna 1921 käyttämällä walesinkettukoira-taustaista englanninkettukoiraa nimeltä *Whipcord*, vihikoiraa nimeltä *Ledburn Boswell* ja gascogne-saintongenajokoiraa nimeltä *Triomphe*. Jalostuksen alussa syntyi mm. yksilö *Harlequin*, joka oli taustaltaan 3/4 kettukoira ja 1/4 vihikoira. Myöhemmin Buchanan käytti jalostukseen myös black-and-tan-värisiä englanninkettukoiria, mm. *Silverton Woodman*- ja *Croome Clansman* -sukuisia. Lisäksi hän käytti Tynedale'sta ja College Valley'stä peräisin olleita kettukoiria. Jalostus vaikeutui jo toisen maailmansodan myötä, minkä lisäksi 2000-luvun alussa voimaan tullut metsästyslaki kielsi ketun metsästyksen koirien avulla. Tämän seurauksena tuolloin vielä olemassa olleen ajueen yksilöt erotettiin toisistaan ja myytiin ranskalaisille ja amerikkalaisille metsästäjille.

Dumfriesshirenkettukoirat esittivät vihikoiria vuoden 1978 elokuvassa *The Thirty Nine Steps*, joka kuvattiin osittain Kettleholmissa.*lähde?*

Katso myös
----------

* Virginiankettukoira

Lähteet
-------

1. ↑  Saukkokoiran historia (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Hancock, David. *Hounds - Hunting by Scent*, s. 41, 45. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2014. ISBN 978-1-84797-601-7.
3. ↑  thePeerage.com
4. ↑  Buchanan-Jardine Bt MFH MBH, Sir John. *Hounds of the World.* 1937.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dumfriesshire Hound
**A.T. Eko** (s. 9. huhtikuuta 2001) on suomenhevonen ja vuoden 2010 ravikuningas. Sen isä on Suikun Ero ja emä A.T. Viksu. Sen säkäkorkeus on 159 cm.. A.T. Ekon omistaa Einari Vidgrén Oy, ja sitä ohjasti hevosen valmentaja Eero Hakkarainen. Ori lopetti kilpauransa vuonna 2012.

Vieremäläinen liikemies Einari Vidgrén osti A.T. Ekosta puolet, kun hevonen oli viisivuotias. Hevosen yhteisomistajuus tuotti ongelmia, ja lopulta Vidgrén osti itselleen myös toisen osuuden. Myöhemmin A.T. Ekolle tuli ongelmia, ja sen luultiin nuoruutensa liian kovien kilpailujen takia olevan jo uransa lopulla, mutta Eero Hakkaraisen valmennuksessa se onnistui 9-vuotiaana nousemaan ravikuninkaaksi. Hevosen nimen etuliite tulee köyliöläisestä hevosenkasvattajasta Aapo Teperistä, jonka tilalla syntyneiden A.T.-hevosten joukossa on monta tähtijuoksijaa.

A.T. Eko on voittanut muun muassa L. Fabritius -muistoajon, Satakunta Seniorin, Savo-ajon sekä useita V75- ja V75 -finaalilähtöjä. Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajossa se oli toinen vuonna 2007. Ravikuninkaan tittelin A.T. Eko saavutti Oulun kuninkuusraveissa 2010. Ori voitti kaksi osalähtöä ja sijoittui mailin matkalla toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sukuposti Viitattu 26.7.2010
2. ↑  I.P. Vipotiina ja A.T. Eko loistivat Oulussa (Arkistoitu – Internet Archive).
3. 1 2  Linna, Tommi: Miehet itkivät, kun A.T. Eko voitti. *Helsingin Sanomat* 26.7.2010 s. A 15.
4. ↑  Aapo Teperin kasvatit keräävät mainetta raviradoilla[vanhentunut linkki]
**Alfred Elton van Vogt** (26. huhtikuuta 1912 Winnipeg, Kanada – 26. tammikuuta 2000) oli kanadalainen tieteiskirjailija. Hän julkaisi kymmenittäin romaaneja ja novellikokoelmia.

Van Vogtin vanhemmat olivat Kanadaan muuttaneita alankomaalaisia siirtolaisia. Kirjallisen uransa alussa van Vogt kirjoitti viihdelehtiin muun muassa rakkaustarinoita, mutta pian hän siirtyi enemmän pitämänsä science fictionin pariin. Hän kirjoitti lukuisia tarinoita muun muassa *Astounding Science Fiction* -lehteen. Yksi hänen lehteen kirjoittamistaan tarinoista oli 1940 ilmestynyt moniosainen *Slan*, josta tuli hänen esikoisromaaninsa, kun se julkaistiin kirjana 1946.*lähde?*

Van Vogt sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1944. Hän muutti Los Angelesiin, jossa hän tapasi 1950 L. Ron Hubbardin ja tutustui hänen skientologiaa edeltäneeseen dianetiikkaan. Van Vogt innostui aiheesta, lopetti kirjoittamisen ja ryhtyi perustamaan dianetiikan keskusta Los Angelesiin. Kirjailijaksi hän palasi vasta 1962, minkä jälkeen hän kirjoitti aiempaakin tuotteliaammin.*lähde?*

Van Vogt oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli tieteiskirjailija Edna Mayne Hull, joka kuoli 1975, ja toinen vaimo oli Lydia Brayman. Van Vogt kuoli Alzheimerin tautiin 2000.*lähde?*

Van Vogtia pidetään yhtenä tieteiskirjallisuuden kulta-ajan suurista mestareista Isaac Asimovin, Robert Heinleinin ja Theodore Sturgeonin ohella. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.

Van Vogtin teoksista on suomennettu ainoastaan joitain novelleja.

Suomennettu novelli
-------------------

* Eläviä kuvia, novelli, suom. Matti Rosvall, teoksessa: *Top science fiction 2*, Jalava 1993 Sarja: Jalavan scifi-sarja 21 ISBN 951-8954-75-5

Lähteet
-------

* Adrian, Jack: Obituary: A. E. van Vogt  2.2.2000. The Independent. Viitattu 7.1.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  A. E. van Vogt *nebulas.sfwa.org*. Viitattu 14.10.2017.
2. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Van Vogt, A. E.", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 825. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
3. 1 2  Van Vogt oli kulta-ajan scifin mestari.  *Helsingin Sanomat*, 5.2.2000.

Aiheesta muualla
----------------

* *A. E. van Vogt* Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Etyylibromiasetaatti** (C4H7BrO2) on etanolin ja bromietikkahapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja kyynelkaasuna.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa etyylibromiasetaatti on kirkasta tai kellertävää nestettä, joka höyrystyy melko helposti. Yhdiste liukenee huonosti veteen ja hajoaa hitaasti veden vaikutuksesta. Paremmin etyylibromiasetaatti liukenee etanoliin tai dietyylieetteriin. Yhdistettä voidaan valmistaa etikkahaposta kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa etikkahappo bromataan, jolloin muodostuu bromietikkahappoa. Bromietikkahappo esteröidään etanolin kanssa väkevän rikkihapon toimiessa katalyyttinä, jolloin tuotteeksi muodostuu etyylibromiasetaattia.

Etyylibromiasetaatti on myrkyllistä ja ärsyttävää, minkä vuoksi sitä on käytetty kyynelkaasuna. ensimmäisessä maailmansodassa ranskalaiset käyttivät etyylibromiasetaattia taistelukaasuna saksalaisia vastaan.

Etyylibromiasetaattia käytetään eräiden lääkeaineiden, kuten karbokromeenin, mibefradiilin ja sulindaakin valmistamiseen. Orgaanisessa synteesissä etyylibromiasetaattia käytetään erityisesti niin kutsutussa Reformatski-reaktiossa, jossa etyylibromiasetaatti reagoi sinkkimetallin kanssa muodostaen sinkkienolaatin, joka voi reagoida karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen β-hydroksiestereitä. Etyylibromiasetaatti reagoi myös trifenyylifosfiinin kanssa, jolloin muodostuvaa tuotetta käytetään Wittig-reaktioissa esimerkiksi etyylikinnamaatin valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Ethyl bromoacetate – Substance summary NCBI. Viitattu 11. joulukuuta 2012.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 356. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Samuel Natelson &Sidney Gottfried: Ethyl bromoacetate.  *Organic Syntheses*, 1955, 3. vsk, nro 381. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.12.2012.  (englanniksi)
4. ↑  DW Criswell, FL McClure, R Schaefer & KR Brower: War gases as olfactory probes.  *Science*, 1980, 210. vsk, nro 4468, s. 425-426. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.12.2012.  (englanniksi)
5. ↑  Anil K De: *Environmental Chemistry*, s. 114. New Age International, 2003. ISBN 978-81-224-2617-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.12.2012). (englanniksi)
6. ↑  David Ioffe & Ron Frim: *Bromine, Organic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 11.12.2012
7. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren, Peter Wothers: *Organic Chemistry*, s. 709. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-850346-0. (englanniksi)
8. ↑  P.S. Kalsi: *Stereohemistry*, s. 511. New Age International, 2005. ISBN 978-81-224-2356-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.12.2012). (englanniksi)