recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nauru Phosphate Corporation**, nykyiseltä nimeltään **Republic of Nauru Phosphate** eli **RONPhos** on Naurun valtion omistama yhtiö, joka hallinnoi maan fosfaattivaroja.

Fosfaatin louhinta saarella alkoi vuonna 1907 brittien hallinnan alla. Maan itsenäistyessä vuonna 1968 se perusti oman valtionyhtiön. Vientitulot kasvoivat ja 1980-luvun alussa Nauru oli bkt:lla henkeä kohti mitattuna maailman rikkain maa. Alkuperäiset fosfaattiesiintymät loppuivat 1980-luvulla ja maahan jäivät ympäristöongelmat.

Vuonna 2008 Nauru Phosphate Corporationin tehtävät siirrettiin uudelle yhtiölle nimeltään RONPHOS. Valtion omistama RONPHOS on edelleen Naurun suurin työnantaja. Alkuvuosina sen tuottavuus oli huono. Vuonna 2010 Aasian kehityspankki arvioi, että päällimmäiset fosfaatiesiintymät loppuvat viiden vuoden sisällä, mutta niiden alla olevan toisen kerroksen kaivaminen saattaa olla taloudellisesti kannattavaa, ja siellä riittää materiaalia noin 30 vuodeksi. Yhtiölle hankittiin vuonna 2011 kehityspankin tuella uusi toimitusjohtaja ja kassavirrat paranivat. Siitä lähtien RONPHOS on voinut lyhentää NPC:ltä perimiään velkoja aikataulun mukaisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  About Us *RONPhos*. Viitattu 9.4.2016.
2. ↑  Nauru’s downfall from rich nation to poverty *ABC*.  2014. Viitattu 9.4.2016.
3. ↑  National Days *Nauru Government*. Viitattu 9.4.2016.
4. ↑  Renewed Optimism for Nauru’s RONPHOS (PDF) *Pacific PSD Quarterly*.  2012. Viitattu 9.4.2016.
5. ↑  Resurgence in sight but Nauru remains 'a sitting duck' *The Australian*.  2010. Viitattu 9.4.2016.
**Aivastustauti** eli **atrofinen riniitti** on sioilla esiintyvä ylähengitysteiden sairaus, jonka aiheuttajia ovat *Bordetella bronchiseptica* ja toksiset *Pasteurella multocida* -kannat. Toksiset *Pasteurella multocida* -kannat tuottavat toksiineja, jotka estävät osteoblastien toimintaa ja stimuloivat osteoklastien toimintaa kärsän luissa. Seurauksena on kärsän väliseinän rappeutuminen ja nenäkuorikon surkastuminen. Kasvavilla sioilla aivastustauti voi aiheuttaa koko kärsän vinoutumista ja lyhentymistä.

Oireet
------

Yleisimmät oireet aivastustautia kärsivillä sioilla ovat aivastelu, yskiminen ja nenävuoto. Myös kyynelkanavan tukkeutuminen on tavallista, jolloin kyynelneste ei pääse poistumaan normaalia reittiä vaan tahrii silmäkulmat.

Löydökset
---------

Tavallisimpia avauslöydöksiä aivastustaudista kärsineellä sialla on nenän väliseinän epänormaali asento ja rappeutuminen sekä nenäkuorikoiden surkastuminen. Vakavimmissa tapauksissa nenäkuorikot voivat puuttua kokonaan. Lisäksi nenäkuorikoiden pinnalta voi joissain tapauksissa löytää märkäeritettä. Nenän epiteeleissä saatetaan havaita hyperplasiaa tai metaplasiaa.

Lähteet
-------

* M. Donald McGavin, James F. Zachary: "9", *Pathologic Basis of Veterinary Disease*, s. 481, 482. Missouri: Mosby Elsevier, 2007. ISBN 978-0-323-02870-7. (englanniksi)
**Louisa Nécib** (s. 23. tammikuuta 1987 Marseille) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Nécib pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa 145 maaottelua ja teki niissä 36 maalia. Hän edusti maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja 2015, olympialaisissa 2012 sekä EM-kilpailuissa 2005, 2009 ja 2013. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän teki yhden maalin ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa kaksi maalia mutta epäonnistui Tanskaa vastaan pelatun puolivälieräottelun rangaistuspotkukilpailussa. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän teki puolivälieräottelussa Saksaa vastaan maalin ja onnistui myös rangaistuspotkukilpailussa, joka kuitenkin päättyi Ranskan tappioon.

Seuratasolla Nécib edusti Olympique Lyonnais-seuraa vuosina 2007–2016 ja voitti tänä aikana yhdeksän kertaa Ranskan mestaruuden (2008–2016) sekä kolme kertaa naisten mestarien liigan (2011, 2012, 2016). Aiemmin hän edusti CNFE Clairefontainea vuosina 2004–2006 sekä Montpellier HSC:tä kaudella 2006–2007.

Nécib avioitui jalkapalloilija Liassine Cadamuron kanssa vuonna 2016.

Lähteet
-------

* Louisa Necib  23.7.2013. UEFA. Viitattu 23.7.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Joueuse - Louisa Necib Ranskan jalkapalloliitto. Viitattu 12.6.2019. (ranskaksi)
2. 1 2  Louisa Necib FIFA.  Arkistoitu 18.7.2015. Viitattu 29.6.2015. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  Louisa Necib : «Mon meilleur souvenir, c'est mon mariage» *L'Equipe*.  4.7.2016. Viitattu 12.6.2019. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louisa Nécib** Wikimedia Commonsissa

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bompastor |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lepailleur |
12 Thomis |
13 Pizzala |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Sapowicz |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Viguieri |
21 Philippe |
Valmentaja Bini

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bussaglia |
9 Le Sommer |
10 Henry |
11 Soyer |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Nécib |
15 Houara |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Asseyi |
21 Benameur |
22 Delannoy |
23 Abily |
Valmentaja Bini

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Delannoy |
6 Henry |
7 Dali |
8 Houara |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Diani |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Butel |
21 Gérard |
22 Majri |
23 Hamraoui |
Valmentaja Bergeroo
**Purjehdussääntö** (engl. *Navigation Act*) oli Englannin 9. lokakuuta 1651 hyväksymä laki, jonka mukaan Englantiin ja sen siirtomaihin sai tuoda Euroopan ulkopuolelta tavaraa vain englantilaisilla laivoilla. Kielto koski myös joitakin eurooppalaisia tuotteita, mutta yleensä laivat saivat tuoda Englantiin oman maansa tavaroita. Se oli tähdätty kauppamerenkulkua hallinnutta Hollantia vastaan. Monet muut maat ottivat pian käyttöön samanlaisen kiellon.

Kielto oli voimassa kahdensadan vuoden ajan vuoteen 1849, joskin sitä muutettiin ja täydennettiin useasti. Esimerkiksi vuoden 1663 toinen purjehdussääntö edellytti, että Amerikan siirtokuntiin saa laivata tavaraa vain Englannin satamista englantilaisilla laivoilla.

Purjehdussäännön tausta
-----------------------

Hollanti oli 1600-luvun alkupuolella onnistunut laajentamaan kauppamerenkulkuaan ja siitä oli tullut Euroopan rikkain maa. Sen laivat olivat helppohoitoisia ja huokeita, niin että se saattoi tarjota rahtikuljetuksia edullisesti. Hollantilaisten kaukokauppa Aasiasta teki Lähi-idän kautta kulkeneen kauppareitin kannattamattomaksi. Englantilaiset jäivät syrjään tuottoisasta maustekaupasta ja Portugali menetti asemiaan esimerkiksi orjakaupassa. Hollannin johtoasemaa kuvaa, että vuosisadan puolivälissä Juutinrauman läpi kulkeneista aluksista yli kaksi kolmasosaa oli hollantilaisia.

Kiellon seuraukset
------------------

Englanti onnistui purjehdussäännön avulla horjuttamaan Hollannin johtoasemaa kauppamerenkulussa, tosin vasta voitettuaan Englannin–Hollannin sodat vuosina 1652–1654, 1665 ja 1672–1674. Tosin Englannilla ei aluksi ollut riittävästi tonnistoa kiellon toteuttamiseksi täydellisesti, ja Hollanti sai Bredan rauhassa 1667 pieniä helpotuksia purjehdussääntöön. Kiellon valvominen oli vaikeaa ja se synnytti laajaa salakuljetusta. Kielto ilmensi merkantilismia, jonka mukaan ulkomaankauppaa piti edistää erilaisten kieltojen avulla. Britannian Pohjois-Amerikan siirtokunnat olivat tyytymättömiä järjestelmään, joka haittasi niiden suoria kauppayhteyksiä. Tämä osaltaan johti lopulta Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseen 1776.

Katso myös
----------

* Tuoteplakaatti

Lähteet
-------

1. ↑  Purjehdussääntö. Palsta 1007, *Pieni tietosanakirja* (1925-1928).
2. 1 2  Stig Boberg & Göran Malmqvist: "Kaupan kukoistus", *Otavan suuri maailmanhistoria. Osa 12.*, s. 71. Suomentanut Heikki Eskelinen. Otava, 1985. ISBN 951-1-06903-9.
3. 1 2  Göran Rystad: "Hollannin suuruudenaika", *Otavan suuri maailmanhistoria, 11. osa: Uskonsodat ja yksinvaltius*, s. 190–191, 199–200. Otava, 1985. ISBN 951-1-08250-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Maronen Mervi, *Kaarle II:n aikana (1660-1685) säädetyt purjehdussäännöt Englannin ja sen Amerikan siirtokuntien välisissä suhteissa*. Pro gradu 1985. Oulun yliopisto.
**Edustajisto** on tiettyjen yhtiöiden, yhteisöjen, laitosten ja järjestöjen päättävä elin. Edustajisto voi olla pakollinen tai valinnainen toimielin.

Osuuskunnassa on edustajisto, jos sen säännöt niin määräävät. Edustajisto käyttää osuuskunnan kokouksen päätösvaltaa jäsenten sijasta. Osuuskunnan jäsenet valitsevat edustajiston suhteellisilla vaaleilla, jollei säännöissä määrätä toisin.

Keskinäisessä vakuutusyhtiössä on edustajisto, jos yhtiöjärjestyksessä niin määrätään. Edustajiston valitsevat vakuutuksenottajaosakkaat keskuudestaan. Vakuutusyhtiön yhtiökokouksessa päätösvaltaa käyttävät edustajat takuuosuudenomistajien lisäksi.

Vakuutuskassassa on edustajisto, jos sen säännöissä niin on määrätty. Edustajisto koostuu kassan jäsenten ja osakkaiden valitsemista edustajista ja se käyttää valtaa näiden sijasta.

Työttömyyskassassa on edustajisto, jos kassan säännöissä niin määrätään. Edustajisto käyttää työttömyyskassan ylintä päätösvaltaa kassan kokouksessa.

Rahastoyhtiön sijoitusrahastoissa on yhteinen edustajisto, jos rahastojen säännöissä niin määrätään. Edustajiston valitsevat rahastojen osuudenomistajat. Edustajisto päättää sijoitusrahastoja koskevista yhteisistä asioista tietyissä tilanteissa.

Osakaskunnassa on edustajisto, jos sen säännöt niin määräävät. Edustajiston valitsevat osakaskunnan osakkaat. Edustajisto käyttää osakaskunnan kokouksen päätösvaltaa.

Asumisoikeusyhdistyksessä on edustajisto, jos sen säännöt määräävät niin. Edustajisto päättää säännöissä määrätyistä asioista yhdistyksen jäsenten sijasta.

Edustajisto on myös mm. ylioppilaskunnassa, ammattikorkeakoulun opiskelijakunnassa ja Eläketurvakeskuksessa.

Katso myös
----------

* Isännistö

Lähteet
-------

1. ↑  Osuuskuntalaki 14.6.2013/421
2. ↑  Vakuutusyhtiölaki 18.7.2008/521
3. ↑  Vakuutuskassalaki 27.11.1992/1164
4. ↑  Työttömyyskassalaki 24.8.1984/603
5. ↑  Sijoitusrahastolaki 29.1.1999/48
6. ↑  Yhteisaluelaki 18.8.1989/758
7. ↑  Laki asumisoikeusyhdistyksistä 28.11.1994/1072
8. ↑  Yliopistolaki 24.7.2009/558
9. ↑  Ammattikorkeakoululaki 14.11.2014/932
**Naurishauta** oli entisajan Suomessa kuopassa kypsennettyjen nauriiden haudutuspaikka ja hautanauris siten valmistetun ruokalajin nimi. Suuret naurismäärät haudutettiin nauriskuopassa ja pienempiä eriä nuotiossa, uunissa, padassa tai puupöntössä eli puntussa. Hautanauriita varten kaivetun kuopan reunalla poltettiin nuotiota nyrkinkokoisten kivien kuumentamiseksi. Maasta nostettujen nauriiden naatit listittiin ja niitä ladottiin kerros kuoppaan. Nauriiden päälle nosteltiin kuumia kiviä ja niiden päälle uusi kerros nauriita. Kuopan täytyttyä se tavallisesti peitettiin nauriiden naateilla ja päälle saatettiin kaataa vielä kuumaa vettä.

Joillakin paikkakunnilla oli tapana vuorata kuoppa kivillä ja polttaa nuotiota kuopassa. Toisaalla pantiin kuumennetut kivet kuopan pohjalle ja on tietoja peitetyn haudan päällä poltetusta nuotiosta. Nauriita haudutettiin vähintään puoli vuorokautta, mutta yleisemmin yli kaksi vuorokautta. Punttunauriit valmistettiin vastaavalla tavalla kuumia kiviä ja nauriita vuorotellen puupönttöön latomalla. Yleensä myös ne peitettiin naattikerroksella. 

Nauriit kypsyivät naurishaudassa hyvin säilyviksi maitohappokäymisen avulla, jolloin nauriita saatettiin säilyttää talven yli naurishaudassa ja hakea sieltä vähitellen tarpeen mukaan. Maitohappokäymiseen perustuu myös myöhempi suomalaiskeksintö AIV-rehu. Talvisäilytykseen saatettiin kaivaa myös tukipuin vahvistettu pitkänomainen *nauriskuoppa*, eräänlainen maakellari, jossa nauriit säilyivät oljilla, havuilla tai tuohella peitettyinä.

Perunan käytön yleistyminen syrjäytti hautanauriit, mutta vielä 1800-luvun lopulla niitä tarjoiltiin pärekoreista pitojen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannu Ahokas: Nauriskuoppa, naurishaudan pano, jäkälän pano, pantio ja AIV: suomalaisen kansanperinteen kehityssarjoja A. I. Virtasen rehunsäilöntämenetelmän takana. Teoksessa Tuukka Talvio (toimittanut): *Suomen museo 2002,* Suomen muinaismuistoyhdistys 2002, ISBN 951-9057-47-1, ISSN 0355-1806, sivut 97–99.
2. ↑  Kaaro, Jani (toim.): "Nauris", *Ruoka-Kalevala eli makumuistoja Suomesta*, s. 212. SKS, 2017. ISBN 978-952-222-826-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Naurishauta vanhan kansan maamiehen tärkeimpiä toimituksia, Suomen Kuvalehti, 11.12.1926, nro 50, s. 18 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aivars Kalējs** (s. 22. huhtikuuta 1951 Riika) on latvialainen säveltäjä ja urkuri.

Kalējs opiskeli aluksi Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa ja sitten vuodesta 1969 Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa. Hän valmistui Ādolfs Skulten sävellysluokalta vuonna 1974 ja Nikolajs Vanadziņšin urkuluokalta vuonna 1977. Hän sai lisäksi harmonian ja polyfonian opetusta Lūcija Garūtalta. Hän osallistui Ewald Kooimanin ja Leo Krämerin pitämille urkumestarikursseille. Kalējs on esiintynyt eri puolilla maailmaa urkumusiikkifestivaaleilla. Hän on esiintynyt myös eri kuorojen ja kamariorkesterien, kuten Kremerata Baltican kanssa.

Kalējs on voittanut säveltäjänä useita palkintoja niin orkesteri- kuin urku- ja vokaaliteoksillaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kalejs, Aivars (1951) Musica Baltica


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Henning Koppel 1950-luvulla.
**Henning Koppel** (8. toukokuuta 1918 Kööpenhamina – 27. kesäkuuta 1981 Kööpenhamina) oli tanskalainen muotoilija, korutaiteilija ja graafikko. Hän lukeutuu toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiin pohjoismaisiin muotoilijoihin. Hän sai Lunning-palkinnon 1953.

Henning Koppel opiskeli vuosina 1935–1936 Bizzie Høyerin ja 1937 Anker Hoffmannin oppilaana Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa ja vietti sen jälkeen lukuvuoden Académie Ransonissa Pariisissa.

Toisen maailmansodan ajan Koppel oli maanpakolaisena Tukholmassa. Hän työskenteli tuolloin ruotsalaiselle Orreforsille ja Svenskt Tennille. Näihin aikoihin hän aloitti myös kulta- ja hopeakorujen teon.

Vuonna 1945 Henning Koppel palasi Tanskaan ja aloitti yhteistyön hopeaseppä Georg Jensenin (1866–1935) perustaman yrityksen kanssa, joka jatkui Koppelin kuolemaan asti. Hän suunnitteli yhtiölle muun muassa pöytähopeita. Luonnonmuotoja käyttävissä hopeakoruissaan Koppel hyödynsi vaikutteita Hans Arpin ja Constantin Brâncușin abstrakteista veistoksista. Hän sai koruillaan kultamitalin Milanon IX triennalessa 1951.

Vuosina 1961–1981 Koppel suunnitteli myös keramiikaa tanskalaiselle Bing & Grøndahlille ja vuodesta 1967 kelloja ja valaisimia Louis Poulsenille. Tanskan postilaitos tilasi häneltä postimerkkejä.

Perhe
-----

Henning Koppelin veli oli arkkitehti Nils Koppel ja tytär tekstiilisuunnittelija Nina Koppel (1942–1989).

Aiheesta muualla
----------------

* Henning Koppelo Designlexikonissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Victoria
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Henning Koppel
Aivastus voi tartuttaa tauteja, kuten influenssaa, henkilöstä toiseen.
**Aivastaminen** on refleksi, jossa elimistö yrittää poistaa nenää ärsyttävän asian nopealla uloshengityksellä eli aivastuksella.

Aivastaminen on kehon puolustusmekanismi. Kun nenä ärsyyntyy jonkin mekaanisen ärsykkeen, kuten pölyn tai flunssaviruksen johdosta, syntyy aivastusrefleksi. Pallea supistuu, kurkun lihakset rentoutuvat ja ylemmät hengitystiet aukeavat. Seuraa voimakas uloshengitys, jossa ilmaa tulee ulos nopeasti suun ja nenän kautta. Silmät menevät aivastettaessa refleksinomaisesti kiinni. Aivastuksessa kuuluu voimakas ääni, kun ilmaa kulkee täydellä teholla kurkunpään kautta.

Singaporelaisessa tutkimuksessa suurnopeuskameran kuvien pohjalta laskettiin, että aivastuksessa suusta tulevan ilman nopeus on enimmillään 4,5 metriä sekunnissa eli 16 kilometriä tunnissa. Suurikokoisilla ihmisillä lukema saattaa tutkijoiden mukaan olla korkeampi. Pisarat leijailevat aivastuspilvessä jopa 8 metrin päähän. Aivastukset saattavat levittää monia virus- ja bakteeritauteja pisaratartuntana.

Aivastuksen seurauksena nenässä oleva lima työntyy ulos elimistöstä ja sen mukana ehkä myös ärsytyksen aiheuttaja. Aivastelu jatkuu siihen asti, kunnes ärsytys on lakannut. Aivastuksen jälkeen voi tulla hetkeksi hyvä olo. Allergia voi kuitenkin aiheuttaa pitkään kestävän aivastelun, sillä ärsyke ei siinä lähde pysyvästi pois aivastelemalla.

Aivastusta esiintyy aamuisin tavallista useammin, sillä nenän limakalvot ovat aamuisin kuivia ja siksi ärsyyntyvät herkemmin.

Noin neljäsosa ihmistä alkaa aivastella altistuessaan äkillisesti voimakkaalle valolle. Tämän on arveltu johtuvan aivastus- ja pupillirefleksien hermoimpulssien sekoittumisesta, sillä niiden hermoradat ovat lähellä toisiaan.

Aivastusta voi pyrkiä estämään hieromalla nenää tai ylähuulta ja hengittämällä raskaasti nenän kautta. Muut tavat hillitä aivastusta ovat potentiaalisesti vaarallisia, joten niistä tulisi pidättäytyä. Aivastuksen pidättämisen aikaansaama paine saattaa esimerkiksi vaurioittaa tärykalvoja tai hermoja, katkaista verisuonia ja murtaa kylkiluita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leeni Holmela: 10 x atsiih! – Lääkäri kertoo, mitä aivastaessa oikeasti tapahtuu *Ilta-Sanomat*.  14.6.2015. Viitattu 5.4.2020.
2. ↑  Daniel Engber: FYI: How Forceful Is A Sneeze? *Popular Science*.  17.9.2013. Viitattu 5.4.2020.
3. 1 2 3  Mikkel Skovbo: Aivastus on kehon uloin puolustus *Tieteen Kuvalehti*.  19.9.2019. Viitattu 5.4.2020.
4. ↑  Tekniikan Maailma *tekniikanmaailma.fi*. Viitattu 22.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aivastaminen** Wikimedia Commonsissa
**Aitutaki** on atolli Tyynellä valtamerellä. Se kuuluu Cookinsaariin ja sijaitsee pääsaaresta Rarotongasta noin 200 km pohjoiseen. Atolli on osa Cookinsaarten eteläistä saariryhmää. Aitutakilla oli 1 712 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.

Maantiede
---------

Tapuaetai-saari atollin eteläosassa.
Aitutakin atolli on kolmion muotoinen ja se koostuu kolmesta alkuperältään vulkaanisesta ja 12:ta koralleista muodostuneesta saarekkeesta. Matkaa Aitutakille Cookinsaarten pääsaari Rarotongalta kertyy 277 kilometriä ja se on Rarotongan lähin naapurisaari. Atollin pinta−ala on 18,3 neliökilometriä. Kolmionmuotoisen saaren reunat ovat noin 11 kilometriä pitkät. Pieniä asumattomia särkkiä kutsutaan nimellä *motu*. Atollin keskellä olevassa laguunissa tavataan muun muassa jättiläissimpukoita, papukaijakaloja ja erilaisia koralleja.

Matkailu
--------

Aitutakia lähellä sijaitsevalla laguunilla voi sukeltaa tai meloa. Matkailijoilla on myös mahdollisuus purjehtia tai risteillä saaren ympäri.

Historia
--------

Eri legendojen mukaan Aitutakin ensimmäiset asukkaat tulivat joko Ra'iateasta tai Tubuailta, jotka molemmat sijaitsevat nykyisessä Ranskan Polynesiassa. Ensimmäinen eurooppalainen, joka havaitsi atollin oli *HMS Bountyn* kapteeni William Bligh, joka löysistä 11. elokuuta 1789. Kuuluisaksi tullut kapina aluksella tapahtui 17 päivää myöhemmin. Vuonna 1821 saarelle saapui lähetyssaarnaaja John Williams mukanaan käännynnäisiä Tahitilta. Hän lähti myöhemmin saarelta, mutta jätti tahitilaiset huolehtimaan saarelaisten käännyttämisestä. Charles Darwin kävi atollilla vuonna 1835 ollessaan mukana *HMS Beaglellä*. Toisen maailmansodan aikana atollille tuli amerikkalaisia, jotka rakensivat lentokentän atollille. Lentokenttä oli vuoteen 1974 saakka Cookinsaarten suurin. Vuonna 2010 trooppinen hirmumyrsky Pat aiheutti tuhoa saarella.

Lähteet
-------

* *Lonely Planet Rarotonga & the Cook Islands*. Lonely Planet Publications, 1998. ISBN 0864425538. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Cook Islands: Islands, Districts & Villages citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 27.12.2018. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  The Blue Lagoon of the Pacific *ck*. Viitattu 14.7.2012. (englanniksi)
3. ↑  Lonely Planet 1998, s. 100
4. ↑  Craig Doyle: "Väriloiston paratiisi", *Matkaan*, s. 291. Suomentanut Big Sur oy. Otava, 2008. ISBN 978-951-1-23369-5.
5. ↑  Lonely Planet 1998, s. 97
6. ↑  Wide range of housing in Aitutaki wrecked by Cyclone Pat, but resorts escape damage *Radio New Zealand International*. Viitattu 14.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aitutaki** Wikimedia Commonsissa

CookinsaaretCookinsaaret

* Aitutaki
* Atiu
* Mangaia
* Manihiki
* Manuae
* Mauke
* Mitiaro
* Nassau
* Palmerston
* Pukapuka
* Rakahanga
* Rarotonga
* Suwarrow
* Takutea
* Tongareva
**Košarkaški klub Crvena zvezda** (ser. Кошаркашки клуб Црвена звезда) on serbialainen koripalloseura. Sen nimi *Crvena zvezda* tarkoittaa Punaista Tähteä ja se on osa Belgradin Punainen tähti-nimistä suurseuraa. Seuran faneja kutsutaan nimellä Delije. Seura pelaa ottelunsa Pionir Hallissa.

Seura on kilpaillut tasaisesti KK Partizanin takana, mutta joutuu yleensä olemaan Partizanin varjossa. Seura voitti vuosina 1946–1955 Serbian mestaruuden 10 kertaa perättäin. Joukkueen viimeisin Serbian mestaruus on vuodelta 1998.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KK Crvena zvezda**.
* Joukkue ULEB Eurocupin sivuilla
* Virallinen kotisivu

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
**Geometrisen keskiarvon lause** kuvaa suorakulmaisen kolmion hypotenuusalta piirretyn korkeusjanan ja sen jakamien hypotenuusan osien suhdetta. Lauseen mukaan korkeusjanan pituus on näiden osien pituuksien geometrinen keskiarvo.

Lause
-----

harmaiden alueiden pinta-alat ovat yhtä suuret  
{\displaystyle h^{2}=pq\Leftrightarrow h={\sqrt {pq}}}
Jos *h* on suorakulmaisen kolmion hypotenuusaa vastaava korkeusjana ja *p* and *q* korkeusjanan jakamat hypotenuusan osat niin näiden suhdetta voidaan kuvata lauseella: 

{\displaystyle h={\sqrt {pq}}}
tai vastaavasti:

{\displaystyle h^{2}=pq.}
Eukleides (n. 360–280 eaa.) käytti jälkimmäistä lausetta (2. kirjan 14. väittämä) annetun suorakulmion kanssa yhtäsuuren neliön piirtämiseen harpin ja viivaimen avulla:
  
-Ensin suorakulmion DBIE sivua BD jatketaan suorakulmion sivun DE verran(DE=DA). 
  
-Seuraavaksi piirretään puoliympyrä, jonka halkaisija on pidennetty sivu AB.
  
-Pidennetään janaa DE ympyrän kehälle pisteeseen C.
  
-DC on halutun neliön sivun pituus.

Lausetta voidaan soveltaa myös käänteisesti: Jos kolmion korkeus­janan jakamien segmenttien tulo on yhtä kuin korkeusjanan neliö, niin kolmio on suorakulmainen.

Todistus
--------

### Yhdenmuotoiset kolmiot

**Teoreema**:

Kolmiot {\displaystyle \triangle ADC} ja {\displaystyle \triangle BDC} ovat yhden­muotoisia. Yhdenmukaisuudesta seuraa yhtälö:
{\displaystyle {\frac {h}{p}}={\frac {q}{h}}\,\Leftrightarrow \,h^{2}=pq\,\Leftrightarrow \,h={\sqrt {pq}}\qquad (h,p,q>0)}
**Käänteisesti:**

Olkoon kolmio {\displaystyle \triangle ABC} jossa {\displaystyle h^{2}=pq} pätee ja todistetaan että *C* on suorakulma. Koska {\displaystyle h^{2}=pq} niin myös {\displaystyle {\tfrac {h}{p}}={\tfrac {q}{h}}}. Kolmioiden suorat kulmat ovat yhtäsuuret {\displaystyle \angle ADC=\angle CDB} joten kolmioilla{\displaystyle \triangle ADC} ja {\displaystyle \triangle BDC} on yksi yhtä suuri kulma ja sen viereiset kulmat ovat keskenään saman suhtaisia, jolloin myös muut kulmat pienemmissä kolmioissa ovat yhtäsuuria. Tästä seuraa että::{\displaystyle \angle ACB=\angle ACD+\angle DCB=\angle ACD+(90^{\circ }-\angle ACD)=90^{\circ }}
### Uudelleen järjesteltynä

Leikataan suorakulmainen kolmio korkeusjanan *h* kohdalta kahteen yhdenmuotoiseen kolmioon, jotka järjestetään peräkkäin suuremmaksi kolmioksi, jonka sivun pituudet ovat *p+h* ja *q+h*. Ensimmäisen kolmioiden väliin jäävä tyhjä tila täyttyy pinta-alaltaan *h2* kokoisella neliöllä, ja toinen kolmioiden väliin jäävä alue suorakulmiolla *pq*. Koska molemmat uudelleen järjestetyt kolmiot ovat saman kokoisia, niin myös lisättyjen neliön ja suorakulmion tulee olla keskenään saman kokoisia.

Lähteet
-------

* Eukleides: *Elements*, book II – prop. 14, book VI – prop. 8, (online copy)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Geometrisen keskiarvon lause** Wikimedia Commonsissa
**Nokia Actionet** on Nokian ammattikäyttöön tarkoitettu suljettu radiopuhelinjärjestelmä (PMR), joka perustuu niin sanottuun trunking-tekniikkaan. Ensimmäinen analoginen Actionet-järjestelmä tuli markkinoille 1980-luvun lopussa, ja siinä käytettiin aluksi silloisten "raahattavien" NMT-puhelinten kaltaisia Nokia/Mobira R58 ActionMan -päätelaitteita.

1990-luvun puoliväliin mennessä Nokia oli saanut useita Actionet-radiopuhelinratkaisujen tilauksia ja kertoi saavuttaneensa aseman maailman johtavana MPT-1327-standardin mukaisten PMR-verkkojen toimittajana. Se oli tuohon mennessä toimittanut Actionet-järjestelmiä yli 25 maahan Euroopassa ja Aasiassa. Tilaajia olivat muun muassa Lontoon metro, Marokon kansallinen rautatieyhtiö ONCF, Intian BPL Telecom ja venezuelalainen Procedatos.

Lähteet
-------

1. ↑  Nokia/Mobira R58 ActionMan, Moppeakatemia-radioamatöörisivusto. Viitattu 9.6.2016.
2. ↑  Vuosikertomus 1996 (Arkistoitu – Internet Archive), Nokia Oyj 1997, sivu 11.
3. 1 2  Nokia Signs Private Mobile Radio Agreement with BPL Telecom Ltd. of India, Nokia Oyj 30.11.1995. Viitattu 9.6.2016.
4. ↑  Nokia toimittaa radiopuhelinjärjestelmän Marokkoon, *Taloussanomat* 25.4.1998. Viitattu 9.6.2016.
5. ↑  Nokia toimittaa radiopuhelinjärjestelmän Venezuelaan, *Taloussanomat* 4.5.1999. Viitattu 9.6.2016.
Lucio D’Ambra.
**Lucio D’Ambra** (oikealta nimeltään *Renato Eduardo Anacleto Manganella*, 1. joulukuuta 1880 Rooma – 31. joulukuuta 1939 Rooma) oli italialainen toimittaja, kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja kriitikko.

D’Ambra on kirjoittanut viisikymmentä romaania ja neljäkymmentä näytelmää, jotka kuvaavat värikkäästi ja kevyen ironisesti aikansa yhteiskuntaelämää. Hänen romaaneistaan muistetaan parhaiten *Il re, le torri, gli alfieri* (1917), *Il mestiere di marito* (1924) ja *Fantasia di mandorli in fiore* (1931). Kirjailijan muistelmat *Trenta anni di vita letteraria* ilmestyivät kolmessa osassa vuosina 1928–1929.

Kirjailija laati ensimmäisen elokuvakäsikirjoituksensa Ugo Falenan elokuvaan *I promessi sposi* vuonna 1911. Hänen läpimurtoelokuvansa olivat Augusto Geninan ohjaama *La signorina Ciclone* (1916) ja Ivo Illuminatin *Il re, le torri e gli alfieri* (1917). Vuonna 1918 D’Ambra perusti oman tuotantoyhtiön D’Ambra Filmin, jolle hän tuotti ja ohjasi noin 30 elokuvaa. Tyyliltään innovatiivisina ne muodostavat tärkeän vaiheen italialaisen mykkäelokuvan historiassa.

D’Ambran elokuvaura päättyi Italian elokuvan kriisivuosiin 1920-luvun alussa. 1930-luvun lopulla hän laati jälleen käsikirjoituksia muutamiin elokuviin.

Elokuvia
--------

* *Carnevalesca*, 1918 (käsikirjoittaja)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Enciclopedia del Cinema *treccani.it*. Viitattu 14.2.2016.
2. ↑  Enciclopedie on line *treccani.it*. Viitattu 14.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Lucio D’Ambra Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**KIM-1** (lyhenne sanoista *Keyboard Input Monitor*) oli MOS Technologyn julkaisema yhden piirilevyn tietokone, joka julkaistiin vuonna 1975 tai 1976. Commodoren ostettua MOS Technologyn tämä jatkoi KIM-1:n myyntiä omalla nimellään.
Tietokonetta myytiin myös harrastajille. Tietokone myytiin valmiiksi koottuna, testattuna ja takuun kanssa.

Tietokoneessa oli yhden megahertsin MOS 6502 -prosessori ja yksi kilotavu (1024 tavua) RAM-muistia. Tietokoneessa oli kuusinumeroinen LED-näyttö, siinä oli liityntä kasettiasemalle ja se oli mahdollista kytkeä tekstinäyttöön tai videomonitoriin sarjaportin kautta.

Tietokoneen suunnitteli Chuck Peddle.

KIM-1:lle julkaistu *Microchess* oli ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs mikrotietokoneille myyty peliohjelma.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  MOS KIM-1 *oldcomputers.net*. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2  KIM 1 *old-computers.com*. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
3. ↑   "MOS KIM-1"  (April 1976). *BYTE* **1** (8): 15. Byte Publications Inc.
4. ↑  Simpson, Richard (May 1976). "A Date with KIM". *BYTE* **1** (9): 14. Byte Publications Inc.
5. ↑  Cade Metz: Chuck Peddle Dies at 82; His $25 Chip Helped Start the PC Age *nytimes.com*.  24.12.2019. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
6. ↑
7. ↑  Microchess for the Kim-1 *benlo.com*. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* What is the KIM-1? (englanniksi)
* *The First book of KIM* (englanniksi)
* KIM-1 ohjekirjoja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Georg Adolf Rauch
**Georg Adolf von Rauch** (14. heinäkuuta 1789 Viru-Jaagupi – 30. huhtikuuta 1864 Pietari) oli baltiansaksalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori.

Lääkäri
-------

Rauch opiskeli lääketiedettä vuosina 1806–1811 Tarton yliopistossa valmistuen vuonna 1811. Toimittuaan vähän aikaa lääkärinä Tallinnassa, hän muutti Pietariin. Siellä hän työskenteli Obukhovin sairaalassa vuosina 1812–1828, ollen samaan aikaan vuosina 1812–1814 Suomen jääkärirykmentin lääkärinä. Hänellä oli myös oma yleislääkärin vastaanotto Pietarissa vuosina 1815–1829. Rauch sai mainetta hyvänä lääkärinä, ja hän toimi vuosina 1829–1845 Venäjän keisarinna Aleksandra Fjodorovnan henkilääkärinä. Hän oli myös Venäjän sisäministeriön lääketieteellisen neuvoston neuvoa-antava jäsen vuosina 1831–1864.

Liikemies
---------

Rauch oli aktiivinen liikemies. James Finlaysonin myydessä tehdastaan, Carl Samuel Nottbeck ja William Wheeler pyysivät häntä kolmanneksi osakkaaksi Finlayson & Co -yhtiöön. Suuri syy tähän oli hänen hyvät suhteensa keisariperheeseen ja Venäjän valtion viranhaltijoihin.

Kunnianosoitukset
-----------------

Rauchille myönnetty vaakuna
Rauch oli lukuisten venäläisten ja ulkomaisten yhdistysten kunniajäsen. Venäjän valtiolta hän sai aatelistodistuksen vaakunalla vuonna 1846. Hän oli myös usean ritarikunnan jäsen.

Kirjallisuutta
--------------

* *Väitöskirja: "De initiis morborum, cum appendice sistente duas morborum chirurgicorum historias."*. Tarto: , 1811.

Lähteet
-------

1. 1 2  RAUCH, Georg Adolph Dietrich (von) Sächsische Akademie der Wichenschaften zu Leipzig. Viitattu 29.1.2020. (saksaksi)
2. ↑  Määttänen, Markus: Nottbeckien aika.  *Aamulehti*, 5.1.2020, s. B1 - B4.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Vesa Matti Tirkkonen** (28. heinäkuuta 1929 Kaavi – 25. toukokuuta 2020 Turku) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1990.

Tirkkonen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1949 ja valmistui sähkötekniikan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1954. Hän työskenteli 1954 Tampellan Inkeroisten tehtaalta, 1955 suunnitteluinsinöörinä Helsingin kaupungin kaukolämpöosastolla, 1957 Turun sähkölaitoksen höyrylaiteinsinöörinä, 1963 voimalaitososaston päällikönä ja 1977 koko sähkölaitoksen johtajana. Tirkkosen johdolla sähkölaitos kehittyi 1989 Turun Energialaitoksena kaupungin liikelaitokseksi. Eläkkeelle hän jäi 1992.

Tirkkosella oli luottamus- ja asiantuntijatehtäviä sekä kansallisissa että kansainvälisissä järjestöissä. Vuonna 1989 hän laati Turun sähkölaitoksen historian *90 vuotta sähkölaitostoimintaa Turussa*.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 21.7.2023.
2. 1 2 3  Eva Latvakangas: Matti Tirkkonen 1929–2020  6.7.2020. Helsingin Sanomat. Viitattu 21.7.2023.
**Njobdino** (ven. Нёбдино, komiksi Нёбдін, *Ńobdin*) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdaan laskevan Njobju-joen suussa. Njobdinon lisäksi kuntaan kuuluvat Anikejevkan, Anufrijevkan, Parkerosin, Timasiktin ja Trofimovskajan kylät. Asukkaita on 623 henkeä (vuonna 2009).

Njobdino mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. 1700-luvun alussa siitä tuli kirkonkylä ja 1800-luvun lopussa volostin keskus.

Kylässä toimii maatalousyritys. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kirjasto, kulttuuritalo ja posti. Njobdinossa on siellä syntyneelle kominkielisen kirjallisuuden perustanlaskijalle Viktor Savinille omistettu museo.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 795. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. 1 2  Administratsija Kortkerosskogo raiona: Munitsipalnoje obrazovanije selskoje poselenije "Njobdino" *kortkeros.ru*. Viitattu 5.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Geomatiikka** on tieteenala, joka tutkii kuinka rakentaa tehokas paikkaan sidotun tiedon tuotannon työnkulku, joka alkaa mittauksista erinäisillä teknologioilla prosessointiin ja lopulta käytettäväksi tuotteeksi karttojen, spatiaalisten tietokantojen, ilmakuvien jne. muodossa, eli keräämisen, taltioinnin, käsittelyn ja esittämisen.

Sana viittaa erityisesti seuraaviin tieteenaloihin:

* fotogrammetria
* geodesia
* geoinformatiikka
* kartografia
* kaukokartoitus

* maanmittaus

* paikannus



Geomatiikka erityisesti nojaa geoinformatiikkaan (joka tarjoaa modernit informaatioteknologian välineet), tietoliikenneteknologioihin (muun muassa langattomat verkot, matkapuhelimet) ja tiedonvälityksen ratkaisuihin (muun muassa protokollat, standardit, yhteensopivuus ja yhteentoimivuus).

Historia
--------

Nimi on peräisin ranskan sanasta *géomatique*. Ensimmäisen kirjattu käyttö tapahtui Ranskassa 1970-luvun alussa ja myöhemmin se keksittiin uudelleen Kanadassa. Siellä Lavalin Yliopiston maanmittausosasto otti käsitteen alkuperäistä laajemman merkityksen käyttöön nimeten sen mukaan maanmittausohjelmansa. Tätä kautta käsite levisi kaikkialle Kanadassa ja ulkomaille.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Geomatiikka**.
* Aalto-yliopisto, Geoinformatiikka

Lähteet
-------

* Yvan Bedard (2008). Geomatics. In Karen K. Kemp (ed.), Encyclopedia of Geographic Information Science, pp. 195-197, SAGE Publications, Inc. ISBN 978-1-4129-1313-3.

Kirjallisuutta
--------------

* Bedard, Y. Gagnon, P. & Gagnon, P.A. (1987). Modernizing Surveying and Mapping Education: the Programs in Geomatics at Laval University. Proceedings of the XIIth National Surveying Teachers Conference: Surveying the Future. In cooperation with ACSM-ASPRS-ILI-WSLS, University of Wisconsin-Madison, July 5th-10th, pp. 239-256.
* Gagnon, P. & Coleman, D. (1990). Geomatics, an Integrated, Systemic Approach to Meet the Needs for Spatial Information. CISM Journal ACSGC, Canadian Institute of Surveying and Mapping, 44 (4), pp. 377-382.
* Paradis, M. (1981). De l'arpentage à la géomatique (From Surveying to Geomatics). The Canadian Surveyor, Ottawa, Canada, 35 (3), pp. 262-268.
**Matti Unho** (19. helmikuuta 1945 Helsinki – 18. maaliskuuta 2006) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.

Unho edusti urallaan aluksi porilaisia RU-38:aa, Karhuja ja Ässiä. Mestaruussarjassa hän pelasi Ässien riveissä vuodet 1968 ja 1969. Ensimmäisenä kautena hän pelasi kaikki 22 ottelua ja teki niissä 6 maalia. Seuraava kausi päättyi jo varhaisessa vaiheessa loukkaantumiseen. Ässien pudottua mestaruussarjasta, Unho siirtyi v. 1970 Espooseen ja Tapion Honkaan, jossa hän pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa vuoteen 1973 asti.

Matti Unho pelasi urallaan seitsemän nuorten maaottelua, joissa hän teki yhden maalin – alle 23-vuotiaiden maaottelussa Ruotsia vastaan.. Hän oli myös mukana A-maajoukkueen leireillä, mutta otteluita hän ei pelannut.

Matti Unho esiintyi pääsarjatasolla jalkapallon lisäksi jääkiekossa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä kahdeksan ottelua RU-38:n ja Karhujen joukkueissa vuosina 1962–1963 ja 1966–1967. 

Unhon vanhemmat olivat elokuvaohjaaja Ilmari Unho ja näyttelijä Salli Karuna. Hän muutti Poriin vuonna 1958, kun hänen äitinsä oli saanut paikan Porin Teatterista. Matin veli oli näyttelijä ja ohjaaja Turo Unho.

Lähteet
-------

* Urheilusuomi.com
* Espoon kaupungin jalkapallohistoriikkia
* Porilaista jalkapallohistoriikkia 1960-1979

### Viitteet

1. ↑  11vs11.com/Sweden v. Finland 1966( (Arkistoitu – Internet Archive))
2. ↑  Espoofutis, Jukkajoutsi.com (huono lähde)
Sirikárin rotkoSirikárin rotkoa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kíssamos, Chaniá, Kreeta, Kreikka |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Σηρικαρίου |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sirikárin rotko** (kreik. Φαράγγι Σηρικαρίου, *Farángi Sirikaríou*), joskus myös *Polyrrinían rotko* (Φαράγγι Πολυρρήνιας, *Farángi Polyrrínias*), on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kíssamoksen kunnassa saaren länsiosassa 55 kilometriä Chaniásta länsilounaaseen.

Sirikárin rotko saa alkunsa Sirikárin kylän läheltä ja kulkee Polyrrinían kylän lähelle. Rotkon pituus on noin 11 kilometriä. Rotkovaellus on suhteellisen helppo. Reitti alkaa Sirikárin Pyhän Konstantinuksen (*Ágios Konstántinos*) kirkolta. Myös reitin varrella on pieniä kirkkoja. Niihin lukeutuu muun muassa bysanttilaisaikainen Pyhien apostolien kirkko 1400-luvulta. Polyrrinían kylässä on antiikin aikaisen Polyrrhenian kaupungin raunioita.

Sirikárin rotko.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sirikari *Cretan Beaches*. Viitattu 8.5.2017.
2. 1 2  Polyrrinia Gorge or Sirikari Gorge *Explore Crete*. Viitattu 8.5.2017.
3. ↑  Sirikari Gorge *Discover on Foot*.  Arkistoitu 7.12.2017. Viitattu 8.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sirikárin rotko** Wikimedia Commonsissa
Smålandin seudut viikinkiajalla. Punaiset ja mustat pisteet tarkoittavat maakunnassa sijaitsevia riimukiviä. Punaisten pisteiden riimukivet sisältävät kirjoituksia kaukomatkoilta.
**Njudung** oli yksi keskiaikaisista "pienistä maista" (ruots. *små landen*), jotka vähitellen muodostivat Smålandin maakunnan.

Njudungissa oli kaksi kihlakuntaa: Itäinen kihlakunta (ruots. *Östra härad*) ja Läntinen kihlakunta (*Västra härad*), jotka jo keskiajalla kuuluivat Tiohäradin laamannikuntaan. Nykyisessä lääninjaossa Njudungin alue kuuluu Jönköpingin lääniin. Nykyisessä kuntajaossa alue vastaa suureksi osaksi Smålandin ylängöllä sijaitsevia Sävsjön kuntaa ja Vetlandan kuntaa, mutta myös suuria osia Jönköpingin kunnasta, Nässjön kunnasta, Vaggerydin kunnasta ja Värnamon kunnasta kuuluu Njudungiin. Alueen aiempi keskipiste oli Komstadissa Sävsjön ulkopuolella.

Vaikka Njudung on jo kauan sitten menettänyt asemansa hallinnollisena alueena, niin siihen viitataan edelleen nimiä annettaessa ja markkinoinnissa. Vaikka Sävsjön seutu oli aikoinaan Njudungin merkittävintä aluetta, niin paikannimeä käytetään useasti Vetlandan seudulla. Vetlandassa sijaitsee esimerkiksi 1 300 oppilaan Njudungsgymnasiet ja Elit Vetlanda Speedway -nimisen speedwayjoukkueen aiempi nimi oli Njudungarna.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Njudung 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Smålandin "pienet maat" (*små land*) ja kihlakunnat |
| --- |
|  |
| Aspeland | Aspelandin kihlakunta | Smålandin maakuntavaakuna |
|  |
| Finnveden | Sunnerbon kihlakunta • Västbon kihlakunta • Östbon kihlakunta |
|  |
| Handbörd | Handbördin kihlakunta • Strandan kihlakunta |
|  |
| Kinda | Kindan kihlakunta • Ydren kihlakunta (*kuuluneet Itä-Götanmaan maakuntaan ja lääniin vuoden 1634 lääniuudistuksesta lähtien*) |
|  |
| Möre | Norra Mören kihlakunta • Södra Mören kihlakunta |
|  |
| Njudung | Itäinen kihlakunta • Läntinen kihlakunta |
|  |
| Sevede | Seveden kihlakunta • Tunalänin kihlakunta |
|  |
| Tjust | Norra Tjustin kihlakunta • Södra Tjustin kihlakunta |
|  |
| Vedbo | Norra Vedbon kihlakunta • Södra Vedbon kihlakunta |
|  |
| Värend | Allbon kihlakunta • Kinnevaldin kihlakunta • Kongan kihlakunta • Norrvidingen kihlakunta • Uppvidingen kihlakunta |
|  |
| Muut "pienet maat" | Mon kihlakunta (*kuului keskiajalla Länsi-Götanmaahan*) • Tvetan kihlakunta • Vistan kihlakunta |

 |
*Tämä artikkeli kertoo venäläisestä tiedonhakuportaalista. Integrum voi tarkoittaa muutakin, esimerkiksi ruotsalaista proteesivalmistajaa tai Varhaiskuntoutuksen tukisäätiön yhteydessä Turussa toimivaa organisaatiota.*
**Integrum** (ven.  Интегрум) on Venäjällä ja muissa IVY-maissa julkaistuun, erityisesti Venäjää käsittelevään aineistoon keskittynyt venäläinen tiedonhakuportaali. Sen välityksellä on pääsy yli 500 miljoonaan Venäjää koskevaan dokumenttiin, jotka on alkujaan julkaistu yli 7 000 eri tietolähteessä.

Suomalaisista yliopistoista voi Integrumiin päästä Nelli-portaalin välityksellä. Integrumin profi-palvelu on tarkoitettu ei-kaupalliseen tutkimus-, opetus- ja opiskelukäyttöön. Palvelun käyttöliittymän kieli valitaan sisäänkirjautumisen yhteydessä; palvelu on käytettävissä sekä venäjäksi että englanniksi. Vaikka pääosa aineistosta on venäjäksi, aineistoa on myös englannin kielellä. Palveluun on kytketty oma konekääntäjä. 

Inergrumin kautta voi löytää esimerkiksi yli 2 100 alueellista venäläistä sanomalehteä sekä yli 750 venäläistä aikakauslehteä. Usean lehden (kuten Argumenty i fakty, Izvestija, Kommersant, Literaturnaja gazeta, The Moscow Times) saatavuus alkaa 1990-luvun alkupuolelta ja ulottuu nykypäivään. Saatavilla on myös runsaasti venäläistä kirjallisuutta, vaikkei tekijänoikeussyistä uudempaa tuotantoa olekaan aineistossa. Palvelusta löytyy myös tilastoja, lakitekstejä, tietosanakirjoja, sanakirjoja, valtion virastojen tiedotteita ja uutistoimistojen aineistoa. Joiltain osin aineisto jatkuu vuoteen 1925, mutta Venäjän valtiolliset sopimustekstit löytyvät vuodesta 1815. Integrumin avaussivulta löytyy myös esimerkiksi venäjän kielen 10 000 sanan frekvenssisanasto, päivän lehdistössä eniten mainitut 100 henkilöä ja venäjänkielinen Kuka kukin on.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Laaja venäjänkielinen tiedonhakuportaali NELLI-portaalissa Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutti, helsinki.fi/aleksanteri. Viitattu 17.6.2014.
2. ↑  Arto Mustajoki: Slaavilaisen kirjaston uusi elektroninen vetonaula (Artikkeli useana html-sivuna) *Kirja tietoverkkojen maailmassa. Toimittaja Inkeri Salonharju. Verkkojulkaisu. ISBN 951-10-1320-6*.  2003. kansalliskirjasto.fi. Viitattu 17.6.2014.
3. ↑  Opas Integrumin käyttöön (pdf)  2012. Tampereen yliopiston kirjasto, uta.fi. Viitattu 17.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* O nas Integrum World Wide (Integrumin toteuttaja-yritys) (venäjäksi) (englanniksi) (integrumworld.com)
* Integrumin käyttö - hakuvinkkejä (Slavica wiki) (helsinki.fi)
**Sirhind Fatehgarh Sahib** on kaupunki Intian Punjabin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 58 097.

Maantiede
---------

Sirhind Fatehgarh sijaitsee Intian Punjabin osavaltion itäosassa Fatehgarh Sahibin piirikunnassa.

Historia
--------

Sirhindin varhainen historia tunnetaan huonosti, mutta paikkakunnalla on ollut pitkä historia jo ennen islamilaista keskiaikaa. Joitakin mainintoja paikkakunnasta tehdään lähinnä ennustuksia käsittelevässä teoksessa *Prashartantara* ja siihen perustuen Varahamihiran teoksessa *Brihat samhita*. Varhainen nimi paikkakunnalle oli Satudar Desh. Nimi Sirhind muodostuu sanoista sir-Hind, eli vapaasti kääntäen "Intian pää" viitaten sen strategiseen sijaintiin. Kaupunki oli rajapaikkakunta osana Palan valtakuntaa.

Varsinaisesti kaupungista tuli tärkeämpi paikkakunta islamilaisten ghuridien valtakaudella. Se kasvoi edelleen etenkin Delhin sulttaani Firuz Šah Tughluqin valtakaudella. Myöhemmin kaupunki oli samaa sulttaanikuntaa hallineen Lodi-dynastian hallitsija Bahlul Lodin kruunajaispaikka vuonna 1451. Kaupunki jatkoi kasvuaan mogulien valtakaudella, mutta sen päättyessä 1700-luvun lopulla alkoivat sikhien iskut sitä vastaan. Kaupungista tuli lopulta osa Patialan ruhtinaskuntaa. Patialasta tuli puolestaan brittiläinen protektoraatti vuonna 1809. Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 Patialasta tuli osa itsenäistynyttä Intiaa.

Väestö
------

Vuoden 2011 Intian väestönlaskennan mukaan Sirhind Fatehgarh Sahibin asukasluku oli 58 097. Sen asukkaista 50,55 % oli sikhejä, 45,86 % hinduja ja 2,81 % muslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs ja G. Lecomte: *Encyclopaedia of Islam, Volume IX (San-Sze)*, s. 673. BRILL, 1998. ISBN 9789004104228. (englanniksi)
2. 1 2  Sirhind Fatehgarh Sahib Population Census 2011 - 2022 *Census 2011*. Census Organization of India. Viitattu 19.9.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  History District Administration Fatehgarh Sahib. Viitattu 19.9.2022. (englanniksi)
Lucius Salvius Otho
**Lucius Salvius Otho** (ensimmäinen vuosisata jaa.) oli roomalainen poliitikko ja keisari Tiberiuksen läheinen ystävä. Hänen pojastaan Othosta tuli keisari vuonna 69, mutta tämä hallitsi vain neljän kuukauden ajan.

Lucius Salvius Otho oli etruskisukua. Historioitsija Suetoniuksen mukaan suku juonsi juurensa etruskien johtavista suvuista. Hänen isänsä, Marcus Salvius Otho, oli novus homo eli sukunsa ensimmäinen joka oli päässyt senaattiin. Hän oli edennyt urallaan aina preettoriksi asti. Suetoniuksen mukaan hänen äitinsä, olisi ollut alhaista syntyperää ja ehkä alkujaan jopa orja. Marcus eteni urallaan koska hän oli viettänyt nuoruutensa Livia Augustan talossa. Luciuksesta tuli merkittävä poliitikko ja keisari Tiberiuksen läheinen ystävä. Hän oli uransa aikana muun muassa konsulina vuonna 33 ja African provinssin maaherra. Claudius korotti hänet patriisien joukkoon ja senaatti myönsi hänelle patsaalla Palatiumilla. Luciuksen vaimo Albia Terentia oli myös luultavasti ylhäistä sukua. 

Luciuksen oli kaksi poikaa, Marcus Salvius Otho (tuleva keisari) ja Lucius Salvius Otho. Marcus syntyi Ferentiumissa 28. huhtikuuta vuonna 32. Lucius eteni urallaan aina konsuliksi (vuonna 52) ja *Asian* prokonsuliksi. Luciuksella oli myös tytär, joka oli jossain vaiheessa kihloissa Germanicuksen pojan Drusuksen kanssa.

Lähteet
-------

* Alan K. Bowman et al.: *The Cambridge Ancient History Volume X, The Augustan Empire, 43 BC–AD 69*. Cambridge University Press, 2005. ISBN 0-521-30199-8. (englanniksi)
* John Donahue: Otho De Imperatoribus Romanis - An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 12.3.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Suetonius, Otho, 1
2. 1 2  The Cambridge Ancient History Volume X s. 217
3. ↑  De Imperatoribus Romanis - Otho