recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Des Knaben Wunderhorn*.
**Des Knaben Wunderhorn** (suom. *Pojan ihmetorvi*) on Achim von Arnimin ja Clemens Brentanon keräämä ja julkaisema kokoelma saksalaista kansanrunoutta.

Teos julkaistiin Heidelbergissä vuosien 1805 ja 1808 välillä. Sen synty liittyy vastaaviin Englannissa ja Skotlannissa julkaistuihin kansanrunouden kokoelmiin. Johann Wolfgang von Goethe julisti, että kokoelman tulisi löytyä jokaisesta kodista.

Eri säveltäjät ovat käyttäneet kokoelman runoja musiikkinsa sanoituksina. Esimerkiksi Felix Mendelssohn, Robert Schumann, Carl Loewe, Johannes Brahms ja Alexander von Zemlinsky. Eniten kokoelmaa hyödynsi kuitenkin Gustav Mahler, joka sävelsi yli kaksikymmentä laulua kokoelman runojen teksteihin. Mahlerin toinen, kolmas ja neljäs sinfonia sisältävät kukin *Wunderhorn*-sanoituksiin perustuvan laulun, ja hän julkaisi myös kokoelman mukaan nimetyn lied-teoksen (*Des Knaben Wunderhorn*) orkesterille ja solistille (sekä pianoversion).

Lähteet
-------

1. ↑  *Tutkimuksia Theophile Gautiern runo-aiheista. I / kirjoittanut J.V. Lehtonen.*, s. 241. J.V. Lehtonen. Kansalliskirjasto (viitattu 14.07.2019).

Aiheesta muualla
----------------

* Luettelo kokoelman tekstejä käyttävistä lauluista (Arkistoitu – Internet Archive).
* Des Knaben Wunderhorn -kokoelma alkukielellä.
**Showtanssi** on monipuolinen esittävän tanssin laji, jossa voivat yhdistyä mitkä tahansa tanssin lajit ja tyylit. Perinteinen showtanssi on alun perin irtautunut jazztanssista, johon sekoittui muun muassa discotanssia, hip hopia, balettia, latinalaisia tansseja, katutanssia ja afrotanssia. 

Showtanssi ei ole vain tanssimista, vaan nimensä mukaisesti kyse on show`sta. Tanssisarjoja tehostetaan eläytymällä esitykseen ja pukeutumalla huomiota herättävästi. Suoritus saa sisältää akrobaattisia liikkeitä, nostoja ja muita teatraalisia elementtejä. Tärkeää on kokonaisuus, jossa yhdistyvät koreografia, tanssi, suorituksen ajatus ja esiintymisasut. Showtanssi on ennen kaikkea myös tarinaa, jota kerrotaan yhden tai useamman tanssijan liikesarjojen ja kehon liikkeiden, koko ryhmän sisäisen voiman sekä erilaisten tunnetilojen avulla. Asusteet ja musiikki auttavat tukemaan tanssin sisäistä voimaa, joka kohdistuu myös katsojien tunnetiloihin.

Showtanssia voivat harrastaa kaikenikäiset. Showtanssissa oppii hyvin tanssin perusteita kuten piruetin, erilaisia hyppyjä sekä erilaisia hyppy- ja askelsarjoja. Suomessa lähes kaikissa tanssikouluissa on mahdollisuus harrastaa showtanssia. Kyseisen lajin mestaruuskilpailuja järjestetään aina MM-kisoihin asti, joten laji on myös kansainvälinen. Antton Laine ja Katja Törmälä ovat voittaneet showtanssin MM-hopeaa 1992, 1994, 1996, sekä MM-kultaa vuonna 2000. Lisäksi showohjelmilla on pärjätty myös jazztanssin MM-kilpailuissa 2006, jolloin muodostelmajoukkue Team F voitti maailmanmestaruuden ja 2007, jossa Suomi on pärjännyt hyvin. Suomessa ensimmäisenä showtanssia opettaneena tanssikouluna pidetään tanssikoulu Hot Clubia Lahdesta. Lajin Suomen mestaruuskisat järjestettiin Tampereella vuonna 2009, Oulussa vuonna 2010, vuonna 2011 kisat järjestettiin Espoossa, vuonna 2012 Tampereella.
ja 2013 Lahdessa.
**Robert Hampton** (25. heinäkuuta 1890 - 25. syyskuuta 1945) oli yhdysvaltalainen ragtime-säveltäjä ja pianisti.

Elämä
-----

Hamptonin elämästä ei tiedetä kovin paljoa. Hän syntyi Tuscumbiassa, Alabaman osavaltiossa joko vuonna 1890 tai 1891. Virallisissa asiakirjoissa on mainittu molemmat vuodet. Melko pian Hamptonin perhe muutti Little Rockiin, Arkansasiin, jossa vietti Robert lapsuutensa. Hänen isänsä kuoli ennen kuin Robert täytti 10 vuotta.

Vuoteen 1910 mennessä Hampton oli muuttanut St. Louisiin Missourin osavaltioon. Hän toimi siellä pianistina vuodesta 1910 alkaen. Hamptonin soitto oli mestarillista, ja hän toimi esikuvana monille St. Louisin koulukunnan ragtime-pianisteille, kuten Charles Thompsonille ja Artie Matthewsille, ja jopa kuuluisa pianisti Jelly Roll Morton kertoi omaksuneensa vaikutteita Hamptonilta.

Vuonna 1914 Hampton julkaisi ensimmäiseen kappaleensa "Cataract Rag", ja seuraavana vuonna julkaistiin "Agitation Rag". Näiden kappaleiden sovittamisesta julkaisua varten vastasi Artie Matthews, joka oli tuohon aikaan John Starkin musiikkikustantamon pääsovittaja. "Cataract Ragin" ja "Agitation Ragin" lisäksi Hamptonilta julkaistiin vain "The Dogin' Rag". Hänen koko muu tuotantonsa on jälkeenpäin kadonnut. Hänen kuitenkin tiedetään säveltäneen noin 40 sävellystä.

Vuonna 1917 Hamptonin mainitaan olleen naimisissa, mutta jo vuonna 1920 hän oli jäänyt leskeksi.

Hampton ei myöhemmällä iällään enää kyennyt soittamaan yhtä taitavasti kuin 1910-luvulla. Osittain tästä syystä ja varsinkin siitä syystä, että hänen musiikkinsa unohdettiin, hän katkeroitui. 1920-luvulla hän muutti Los Angelesiin. Hän toimi siellä orkesterimuusikkona. Viimeiset vuotensa hän eli eteläisessä Kaliforniassa, jossa kuoli syyskuussa 1945 54 tai 55 vuoden iässä juuri ennen kuin ragtime-musiikin uusi tuleminen alkoi.

Sävellykset
-----------

* The Dogin' Rag (n. 1913)
* Cataract Rag (1914)
* Agitation Rag (1915)

Lähteet
-------

* Bill Edwardsin ragtimesivusto (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6
Adam Opel
**Adam Opel** (9. toukokuuta 1837 Rüsselsheim, Hessenin suurherttuakunta – 8. syyskuuta 1895) oli saksalaisen autonvalmistaja Opelin perustaja.

Opel-yhtiö aloitti valmistamalla ompelukoneita vuonna 1862. Yhtiöstä tuli maailman suurin polkupyörien valmistaja ja myöhemmin autojen valmistaja. Adamin isä Philipp Wilhelm Opel oli lukkoseppä ja Adam aloitti ompelukoneiden valmistuksen vastoin hänen isänsä toiveita, jolla ei ollut niihin kiinnostusta.

Vuonna 1868 Opel meni naimisiin Sophie Marie Schellerin kanssa. He saivat viisi poikaa: Carlin, Wilhelmin, Heinrichin, Friedrichin ja Ludwigin. Kaikki heistä osallistuivat kasvavaan perheyritykseensä. 

Opelin lapsenlapsen lapsi Rikky von Opel on entinen Formula 1 -kuljettaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Adam Opel Founded His Company 160 Years Ago *media.stellantis.com*.  29.8.2022. Viitattu 9.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Who? – Rikky von Opel Forix.autosport.com. Viitattu 26.11.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adam Opel** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Vladimir de Pachmann
**Vladimir de Pachmann** (27. heinäkuuta 1848 Odessa, Venäjä – 6. tammikuuta 1933 Rooma, Italia) oli venäläinen pianisti, joka tunnettiin Chopinin musiikin tulkinnoistaan ja erikoisista tempuistaan konserttilavalla.

Vladimir de Pachmannin merkittävin opettaja oli Joseph Dachs Wienissä. Kierrettyään nuorena Venäjän konserttilavoja hän keskeytti 1869 esiintymisensä kahdeksaksi vuodeksi oltuaan tyytymätön edistymiseensä. Intensiivisen opiskelun jälkeen de Pachmann palasi Euroopan konserttilavoille ja saavutti ilmiömäistä menestystä. Hän keskittyi alusta alkaen esittämään Frédéric Chopinin teoksia, ja aikalaiskuvaukset kertovat hänen äärimmäisen hienostuneesta kosketuksestaan, samettisista pianissimoistaan ja soittonsa poikkeuksellisesta persoonallisesta vetovoimasta. Elämänsä loppupuolella de Pachmann teki useita levytyksiä, joissa kuitenkin esiintyy runsaasti vääriä ääniä, helpotuksia ja ylettömiä vapauksia. Parhaimmillaan hän on levytyksissään helpoissa pikkukappaleissa, kuten Chopinin masurkoissa.

De Pachmann oli myös kuuluisa ulkomusiikillisista tempuistaan konserteissaan. Soittonsa ohessa hän puhui, mutisi, irvisteli ja luennoi. Hän saattoi keskeyttää kappaleen kysyäkseen kuulijoilta, mitä nämä pitivät hänen tulkinnastaan. Kun yleisö sitten osoitti suosiotaan, de Pachmann haukkui kuulijoita kuuroiksi ja julisti *nyt* soittavansa niin kuin vain de Pachmann osaa. Hänellä oli tapana säätää loputtomiin pianotuolin korkeutta. Joskus hän haki tuolille paksun kirjan, ja kun korkeus ei häntä vieläkään tyydyttänyt, hän repäisi kirjasta yhden ainoan sivun, asetti sen tuolille ja istui itse vihdoin tyytyväisenä sen päälle. Kollegansa Leopold Godowskyn konsertissa de Pachmann ryntäsi yleisöstä lavalle ja ryhtyi opettamaan Godowskya, miten kappale kuului soittaa. Demonstraationsa päätyttyä de Pachmann valisti yleisöä, ettei olisi tehnyt tätä kenelle tahansa pianistille, mutta Godowsky oli "*toiseksi* suurin elävä pianisti". Ennen konserttejaan de Pachmannilla oli tapana kastaa jokainen sormi juhlallisesti brandylasiin. Hänen mielestään lehmien lypsäminen oli paras sormiharjoitus, mikä on keksitty.

Lähteet
-------

1. ↑  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 518. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)
2. 1 2 3  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 332-336. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC

 |

 |
Pääskysenpesäkeittoa
Pesiä myynnissä Chicagon Chinatownissa, hinta 888,99 dollaria per laatikko
Niahin luolaa
**Pääskysenpesäkeitto** (yksink.: 燕窝/perint: 燕窩) on kiinalaiseen ruokakulttuuriin kuuluva keitto. Ruoalla uskotaan olevan kaikenlaisia myönteisiä vaikutuksia ruoansulatukseen, sukupuoliseen kyvykkyyteen ja yleiseen terveydentilaan liittyen.

Ruoka valmistetaan lähinnä kahden lajin, tutkasalangaanin (*Aerodramus maximus*) ja jaavansalangaanin (*Aerodramus fuciphagus*), pesistä. Näiden lajien uroslinnut rakentavat pesimäaikanaan noin kuukaudessa pesän kuivuneesta syljestään luolan seinään. Jaavansalangaanin valkoinen pesä on lähes pelkkää sylkeä, kun taas tutkasalangaani sekoittaa sylkeen muita aineita.

Pesiä on perinteisesti kerätty Borneon Gomantongin ja Niahin luolista, mutta 1990-luvulla on alettu rakentaa rakennuksia lintujen pesimistarkoitusta varten. Pesät myydään lähinnä Hongkongiin, joka on pesien maailmankaupan keskus, vaikka suurin osa myynnistä meneekin Manner-Kiinaan.

Lähteet
-------

1. ↑  David Jordan: Globalisation and Bird's Nest Soup.  *International Development Planning Review*, 2004, 24. vsk, nro 1.  Liverpool University Press. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.9.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee kuvataiteilijaa, joka on syntynyt 1949. Muita Pekka Ryynänen -nimisiä erillisellä täsmennyssivulla.*

**Pekka Martti Ryynänen** (s. 2. lokakuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen vanhempansa ovat varatuomari, komentaja Bruno Ryynänen ja Jenny Ryynänen, o.s. Hirvonen. Leski. Ryynäsen puoliso oli puvustomestari Raija Ryynänen, o.s. Niskala vuodesta 1970. Heillä on kaksi lasta, Josetta Saskia (s. 1971) ja Juho Ontrei (s. 1978). 

Ryynänen on käynyt Vapaata Taidekoulua Helsingissä 1969–1975 ja debytoinut 1976 Helsingissä. Hän on osallistunut lukuisiin näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hän on toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1983-1987 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1987–1990.

Suomen taiteilijaseuran hallituksen jäsen hän oli 1985–1989, Helsingin taiteilijaseuran puheenjohtajana 1981–1983 ja Valtion näyttelyvaliokunnan puheenjohtajana 1986–1990. Hän on Espanjan MAC – Málagan taiteilijaseuran ja Taidemaalariliiton jäsen ja Helsingin taiteilijaseuran kunniajäsen. Hänen töitään on useissa kokoelmissa. Hän on tunnettu sekä taidemaalarina, -graafikkona että kuvanveistäjänä.

Lähteet
-------

* Pekka Ryynänen taiteilijamatrikkelissa
* Pekka Ryynäsen omat sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Saskia – Elämää ja taidetta, Helsingin Saskia ry, 2008 Tallinna, ISBN 978-952-92-3789-0

1. ↑   Saskia - Elämää ja taidetta s. 44
*Birževyje vedomostin* iltapainoksen etusivu vuodelta 1904.
**Birževyje vedomosti** (ven. Биржевы́е ве́домости, suomeksi "Pörssiuutiset") -nimisiä sanomalehtiä on Venäjällä ilmestynyt useita.

Konstantin Trubnikovin Pietarissa toimittama liberaalia suuntausta edustanut päivälehti syntyi vuonna 1861 *Kommertšeskaja gazeta* ("Kauppalehti") ja *Žurnal dlja aktsionerov* ("Osakkeenomistajien aikakauslehti") -lehtien yhdistyessä. Vuodesta 1875 sen julkaisijana toimi Vasili Poletika, jonka aikana lehden oppositiohenkisyys lisääntyi. Sensuurin takia sen julkaisu jouduttiin useasti keskeyttämään. Vuonna 1879 lehti sai nimen *Molva* ("Huhu"). Sen ilmestyminen lakkasi vuonna 1881.

Stanislav Propperin perustama samanniminen sanomalehti ilmestyi Pietarissa vuosina 1880–1917. Suuntaukseltaan se oli maltillisen liberaali. Aluksi se ilmestyi kaksi, myöhemmin neljä kertaa viikossa ja vuodesta 1885 päivälehtenä. Julkaisijoita ja toimittajia olivat Propper, Vladimir Bondi, Ijeronim Jasinski ym. Vuodesta 1893 julkaistiin erillistä maaseutupainosta ja vuodesta 1902 lähtien lehti ilmestyi kahdesti päivässä. Vuonna 1905 se toimi jonkin aikaa perustuslaillisten demokraattien äänenkannattajana. Joulukuussa se ilmestyi nimillä *Svobodnyi narod* ("Vapaa kansa") ja *Narodnaja svoboda* ("Kansan vapaus"). Vuodesta 1906 lähtien lehteä julkaistiin jälleen puolueista riippumattomana porvarillisen linjan kannattajana. Bolševikit lakkauttivat sen lokakuussa 1917.

Lähteet
-------

1. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 87–88. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 88. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
Jan Verheyen
**Jan Verheyen** (s. 18. maaliskuuta 1963, Temse Belgia) on flaamilanen elokuvaohjaaja, juontaja sekä tunnettu mediahenkilö.

Koulut suoritettuaan katolisessa "Sint-Jozef-Klein-Seminariessa" hän ryhtyi toteuttamaan luovuuttaan ja vaikuttamaan yhteiskunnassa. Jo nuoruudessaan Jan Verheyen oli kiinnostunut elokuvista ja vuonna 1991 valmistui hänen ensimmäinen ohjaustyönsä "Boys". Hän myös organisoi "De Nacht van de Wansmaak" tapahtuman, joka oli omistettu trask- ja kulttielokuville.

Hän on toiminut juontajana Belgian flaaminkielisessä TV1:ssä ja sen puheohjelmassa "Aan tefel". Vuonna 2003 Jan Verheyen ryhtyi yhdessä Bert Geenen kanssa "VTM"-televisiokanavan ohjelmapäälliköksi ja vuodesta 2005 lähtien Verheyen on hoitanut tätä tehtävää yksin.

Elokuvat
--------

* Boys (1991)
* The Little Death (1995)
* Alles moet weg (1996)
* Team Spirit (2000)
* Alias (2002)
* Team Spirit 2 (2003)
* Buitenspel (2005)

Lähteet
-------

1. ↑  Hollanninkielinen Wikipedia todellakin mainitsee Jan Verheyenin kansalliseksi identiteetiksi flaamilaisuuden. Lisäksi molemmat henkilöön kohdistuvat luokat (Vlaams regisseur ja Vlaams presentator) toimivat samalla logiikalla.

Aiheesta muualla
----------------

* Jan Verheyen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Anneli Sistonen** (taiteilijaniminä myös **Sistoska** ja **RockAnssi**; 11. maaliskuuta 1944 Oulu – 8. lokakuuta 2014) oli suomalainen jazz-, rock- ja viihdelaulaja, joka tuli tunnetuksi ahkerana ja räväkkänä esiintyjänä. Hän oli usein Martin Brushane Big Bandin solistina, muun muassa vuonna 1978 julkaistulla LP-levyllä. Sistonen esiintyy myös Brushanen big bandin aiemmalla albumilla *Kulosaaren Casinolla 1971–1975*.

Oulussa syntynyt Anneli Sistonen oli töissä kahviloissa ja kaupan myyjänä ennen kuin ryhtyi päätoimiseksi esiintyväksi taiteilijaksi 1960-luvun keskivaiheilla. Hän aloitti uransa yhtenä Suomen ensimmäisistä naispuolisista rocklaulajista jo 1950-luvun puolella taiteilijanimellä RockAnssi. Hän esiintyi usein muun muassa helsinkiläisellä nuorisotalolla Haka-kerholla. Perustettuaan vain naisista koostuvan yhtyeen hän keskittyi jazziin.

Uransa aktiivisimmassa vaiheessa 1970-luvulla Anneli Sistonen esiintyi jopa useita kertoja päivässä tanssilavojen ja ravintoloiden lisäksi erilaisissa laitoksissa ja yritystilaisuuksissa. 1980-luvun alussa hän uupui rankkaan esiintymistahtiin. Vuodesta 1984 hän asui Hämeenlinnan Hauholla, jossa hän piti käytettyjen vaatteiden divaria. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Sistonen kantoi sanomalehtien mielipidekirjoituksissaan huolta vanhustenhoidosta ja oli ehdolla vuonna 2008 kunnallisvaaleissa Hämeenlinnan kunnassa. Hänet on haudattu Hauhon hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Anneli Sistonen, hautakuva albumissa: Hauhon hautausmaa os. A1, A2 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 9.6.2023.
2. 1 2  Huovila, Leena: Hauhon diiva kaipaa nyt rauhaa, mutta haluaa vielä tehdä levyn. (Sistosen 50-vuotishaastattelu) *Helsingin Sanomat*, 11.3.1994, s. 4. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Anneli Sistonen, Martin Brushane Big Band / Seppo Rannikon Sekstetti - Anneli Sistonen (LP, Album) Discogs-levytietokanta. Viitattu 14.6.2018.
4. 1 2  Mustakallio, Marja: Rock on elämänvaihe *Kaleva*.  28.3.2004. Viitattu 14.6.2018.
5. ↑  Sinisalo, Kati: Mistä rokkaus alkoi? *Helsingin Sanomat*.  25.1.2004. Viitattu 14.6.2018.
6. ↑  Hämeen Sanomat: Anneli Sistonen: Ai, että kuka huolehtisi vanhuksista? *hameensanomat.fi*.  6.4.2006. Viitattu 9.6.2023.
7. ↑  Hämeen Sanomat: Anneli Sistonen: Apua tarvitaan joka päivä *hameensanomat.fi*.  5.1.2005. Viitattu 9.6.2023.
8. ↑  YLE: Sistonen Anneli, PS, taiteilija *vaalit.yle.fi*. Viitattu 9.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Aho, Anne & Taskinen, Anne: *Rockin korkeat korot. Suomalaisen naisrockin historia!* WSOY 2004. ISBN 951-0-28404-1. (Sistosesta kirjan alussa.)
**Abdelmalek Ziaya** (arab. عبد المالك زياية‎, s. 23. tammikuuta 1984 Guelma, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa CA Bizertinia.

Seurajoukkueura
---------------

Ziaya siirtyi ES Guelmasta kesällä 2005 ES Sétifiin, jossa hän saavutti menestystä. Ziaya saavutti joukkueen mukana Algerian mestaruuden kaudella 2006–2007. Lisäksi hän oli voittamassa kaksikertaa peräkkäin Arabian Mestarien liigaa vuosina 2007 ja 2008. Myös kausi 2008–2009 oli menestyksekäs, kun hän auttoi Sétifiä voittamaan toistamiseen Algerian mestaruuden ja Afrikan Confederation Cupin. Ziaya voitti myös kyseisen turnauksen maalikuninkuuden 15 maalilla.

Menestys vuosien jälkeen hän sai tarjouksia Euroopasta, mutta päätti jatkaa uraansa Saudi-Arabiassa Al-Ittihadin riveissä, jonne hän siirtyi tammikuussa 2010. Hän ehti pelata avauskaudellaan kaksi sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Sitä vastoin Aasian Mestarien liigassa hän osui kolmesti pelaamassaan viidessä ottelussa. Toisella kaudellaan Ziaya osui yhdeksän kertaa Saudi-Arabian valioliigassa, mutta ei siitä huolimatta yltänyt kymmenen parhaan joukkoon maalitilastossa. Al-Ittihad sijoittui kuitenkin Saudi-Arabian pääsarjassa toiseksi, häviten 13 pistettä mestaruuden voittaneelle Al-Hilalille. Kaudella 2011–2012 Al-Ittihadin puheenjohtaja Mohamed Bendakhel ilmoitti kauden alussa ettei joukkue tulisi uusimaan Ziayan sopimusta kauden päätyttyä. Ziaya kärsi kauden alussa myös loukkaantumisista, jotka veivät hänen parantumistaan joulukuulle saakka.

29. heinäkuuta 2012 Ziaya allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen CA Bizertinin kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Ziaya pelasi ensimmäisen kerran Algerian maajoukkueessa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pääsi vaihdosta kentälle maansa avausottelussa Malawia vastaan 11. tammikuuta 2010.

Toukokuussa 2010 Algerian päävalmentaja Saadane olisi valinnut hyökkääjän myös vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta Ziaya kieltäytyi kutsusta.

Saavutukset
-----------

* Algerian mestaruus: 2007, 2009
* Arabian Mestarien liiga: 2007, 2008
* North African Cup of Champions: 2009
* Afrikan Confederation Cup: 2009
	+ Maalikuninkuus: 2009 (15 maalia)
* Saudi-Arabian valioliiga
	+ Hopeaa: 2011

Lähteet
-------

1. ↑  Verts : Ziaya, contrat non renouvelé à Djeddah (Arkistoitu – Internet Archive) *DZfoot* 17.11.2011 Viitattu 20.11.2011 (ranskaksi)
2. ↑  Transferts : Abdelmalik Ziaya signe au CA Bizerte (Tunisie) *DZfoot* 30.7.2012 Viitattu 23.10.2012 (ranskaksi)
3. ↑  La Fiche de Abdelmalik ZIAYA *DZFoot* Viitattu 3.4.2010 (ranskaksi)
4. ↑  World Cup 2010: Rabah Saadane Confirms Abdelmalek Ziaya Refused Algeria Call-Up *Goal.com* 5.5.2010 Viitattu 7.5.2010 (englanniksi)

Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Ousserir |
2 Bougherra |
3 Belhadj |
4 Yahia |
5 Halliche |
6 Mansouri |
7 Bezzaz |
8 Lemmouchia |
9 Ghezzal |
10 Saïfi |
11 Raho |
12 Babouche |
13 Matmour |
14 al-Aïfaoui |
15 Ziani |
16 Chaouchi |
17 Zaoui |
18 Bouazza |
19 Yebda |
20 Meghni |
21 Ziaya |
22 Abdoun |
23 Zemmamouche |
Valmentaja Saâdane
**Levänuoliainen** (*Gyrinocheilus aymonieri*) on Aasiasta kotoisin oleva jokikala, jota on tavattu Intiasta, Thaimaasta ja lähiseuduilta.

Levänuoliaisesta on kehitetty akvaariokala, ja josta on luotu muutamia värimuunnoksia kuten esimerkiksi laikullinen ja kokokeltainen. Tämä kookas nuoliainen on melko suosittu levänsyöjä vaikkei sovellukaan useimpiin seura-akvaariohin luonteensa ja kokonsa vuoksi, levänuoliainen tarvitsee oman reviirin.

Koko ja vaatimukset
-------------------

Levänuoliainen saattaa elää jopa 10-vuotiaaksi, ja pituutta sille voi kertyä 27 senttimetriä. Tälle suhteellisen lämpimän veden (24-28○C) kalalle on todettu hyväksi 6,0-8,0 pH-arvo ja altaan kokoa pitäisi olla vähintään 250 litraa. Altaassa tulisi olla juurakoita tai luolia piiloiksi. Aikuisena kalasta tulee usein erakko, eikä se siedä samanlajista seuraa.

Ruokinta
--------

Levänuoliainen on pääosin pohjaltasyöjä, mutta kala on lähes kaikkiruokainen. Nuorena laji on erittäinkin tehokas levien syöjä.

Luonne
------

Lajia ei suositella laitettavaksi samaan altaaseen pienten, heikkojen kalojen kanssa. Vain suuret kalat ovat hyvää seuraa levänuoliaiselle. Nuorena lajille kelpaa saman lajin seura, mutta aikuiseksi kasvettuaan voi ruveta hyvinkin häijyksi ja jopa tappaa muita kaloja.

Lisääntyminen
-------------

Lisääntyminen kotiakvaariossa on erittäin epätodennäköistä. Kutuhalut voi ehkä laukaista runsailla vedenvaihdoilla, lämpötilan muutoksilla ja monipuolisella ruokinnalla. Kudettamiseen tarvitaan kaikenlisäksi suuri akvaario voimakkaalla virtauksella. Joka tapauksessa suurin piirtein kaikki kaupoissa olevat levänuoliaiset ovat viljeltyjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vidthayanon, C.: *Gyrinocheilus aymonieri* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 18.8.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Gyrinocheilus aymonieri* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
* Faunatar - levänuoliainen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sarakontu ja Frank: Leväbarbi sukulaisineen (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q632110
* Wikispecies: Gyrinocheilus aymonieri
* BOLD: 106095
* CoL: 3HYRX
* EoL: 994400
* FishBase: 12298
* GBIF: 2368346
* iNaturalist: 51388
* IRMNG: 10153952
* ISC: 114655
* ITIS: 163888
* IUCN: 180997
* NAS: 2640
* NCBI: 154816
* WoRMS: 1026903

 |

 |
Kokolattiamatto itävaltalaisen hotellin käytävällä
**Kokolattiamatto** on koko huoneen lattia-alan peittävä kiinteästi asennettu matto, joka on irrallisen maton ja lattianpäällysteen välimuoto. Aiemmin matto tehtiin mittatilaustyönä tiettyyn paikkaan sopivaksi. 1960-luvulla värikkäät kuviot lisäsivät kokolattiamaton suosiota.

Kokolattiamattoa on käytetty hotelleissa, elokuvateattereissa ja muissa julkisissa tiloissa, koska ne toimivat äänieristeinä. Yleensä ottaen kokolattiamatto soveltuu kuiviin tiloihin, kuten olo- ja makuuhuoneisiin. Niitä käytetään myös asuntoautoissa ja laivoissa.

Historia
--------

Thomas Sheraton kirjoitti vuonna 1806, että "sen jälkeen, kun huoneen koko lattialle asennetut matot otettiin käyttöön, parhaiden talojen vanhastaan noudattama lattian hienojakoinen päällystäminen on nyt jätetty syrjään". Suikaleista kootut sovitetut matot olivat tulleet suosituiksi 1700-luvun jälkipuoliskolla, ja ne pysyivät suosiossa aina 1870-luvulle asti, jolloin muodiksi tulivat irtonaiset matot ja lakattu kovapuu.

Ludvig XVI lahjoitti George Washingtonille yhden historian kuuluisimmista matoista. Se kudottiin Mount Vernonin juhlasalia varten, jossa sitä voi ihailla vielä nykyäänkin.

1900-luvun alussa uusi valmistusmenetelmä tuftaus mullisti mattoteollisuuden. Se keksittiin Daltonissa ja se korvasi nopeasti perinteisen kudontamenetelmän. Nukkalangat ommellaan tekstiilialustan läpi ja päällystetään alapuolelta. Vuodesta 1930 alkaen tuftauksen koneellistaminen suosi sen kehitystä. Sen osuus kokonaistuotannosta on nykyään 51 prosenttia, kun se 1950-luvulla oli vain 10 prosenttia.

Lähteet
-------

1. ↑  Kokolattiamatot arkistot *MATTO.fi*. Viitattu 25.9.2023.
2. ↑  Banham, Joanna: *Encyclopedia of Interior Design*, s. 438. Fitzroy Dearborn Publishers, 1997. Teoksen verkkoversio (viitattu 25.9.2023).
3. ↑  O'Brien, Mildred: *The Rug and Carpet Book*, s. 54. M. BARROWS AND COMPANY, INC. 1946. Teoksen verkkoversio (viitattu 25.9.2023).
4. ↑  Explore the Museum Collections · George Washington's Mount Vernon *web.archive.org*.  10.10.2017. Viitattu 25.9.2023.
5. ↑  The Carpet and Rug Institute (CRI) - History of Carpet *web.archive.org*.  17.6.2016. Viitattu 25.9.2023.
6. ↑  What is Tufted Carpet? (with picture) *Home Questions Answered*.  19.8.2023. Viitattu 25.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kokolattiamatto** Wikimedia Commonsissa
SMS *Hindenburg*
**SMS Hindenburg** oli saksalainen jäänmurtaja, joka ajoi miinaan ja upposi 9. maaliskuuta 1918 Eckerön lähellä Ahvenanmaalla. Miehistön jäsenistä kolme kuoli ja viisi loukkaantui miinanräjähdyksessä.

Jäänmurtaja *Hindenburg* kuului saksalaiseen laivasto-osaston, joka oli Suomen sisällissodan kuljetti noin tuhannen miehen vahvuisen osaston Ahvenanmaan miehitysjoukoiksi. Eskadeeriin kuuluivat lisäksi muun muassa taistelulaivat SMS *Westfalen* ja SMS *Rheinland*, miinanlaskija SMS *Nautilus*, raivaajat SMS *Steigerwald*, SMS *Giffhorn* ja SMS *Franken*, torpedoveneet *T55*, *T63*, *T139*, *T143*, *T155* ja *T160*, sairaalalaiva *Viola* sekä kahdeksan kuljetuslaivaa. Osasto kohtasi 5. maaliskuuta Eckerön luona ruotsalaisen laivasto-osaston, josta oli jo laskenut maihin Ahvenanmaalle 500 miehen pataljoonan. Tämä ei kuitenkaan estänyt saksalaisten joukkojen maihinnousua.

*Hindenburg* oli uppoamispäivänään 9. maaliskuuta murtanut väylän avoveteen eräälle kuljetuslaivalle ja oli palaamassa Eckeröön, kun se törmäsi jäähän tarttuneeseen ajomiinaan ja upposi 5 minuutissa.

*Hindenburgin* hyväkuntoinen hylky löytyi vuonna 1995, ja hylystä nostettu laivakello on esillä Maarianhaminan merenkulkumuseossa. Hylkyyn sukellusta on rajoitettu Saksan ulkoministeriön pyynnöstä, koska Saksa pitää hylkyä sankarihautana.

SMS *Hindenburg* oli rakennettu Stettinissä. Sen pituus oli 51 metriä ja leveys 13 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hylyt.net: Jäänmurtaja Hindenburg
2. ↑  Hylyt.net, Hylky

Aiheesta muualla
----------------

* Divealand.com - S/S Hindenburg (Arkistoitu – Internet Archive)
**Stefani Miglioranzi** (s. 20. syyskuuta 1977 Poços de Caldas, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Major League Soccerin Philadelphia Unionia.

Ura
---

Italialais-portugalilaista sukua oleva Miglioranzi muutti 12-vuotiaana perheensä mukana Yhdysvaltoihin ja vietti nuoruusvuotensa New Yorkin Port Chesterissä. Hänet valittiin Metro Atlantic Athletic Conferencen vuoden tulokkaaksi vuonna 1995 pelatessaan jalkapalloa Iona Collegen yliopistojoukkueessa Gaelsissa. Ionasta hän siirtyi St. Johnin yliopistoon, jonka joukkueen Red Stormin kanssa hän voitti kansallisen NCAA-mestaruuden vuonna 1996.

Chicago Fire varasi Miglioranzin Major League Socceriin vuoden 1999 MLS College Draftin kolmannella kierroksella, mutta MLS-sopimuksen solmimisen sijaan hän siirtyi Englantiin, jossa hän edusti kahdeksan kauden ajan 1. divisioonan Portsmouthia ja 2. divisioonan (myöhemmin Ykkösliigan) Swindon Townia. Hän kärsi Englannin-vuosiensa aikana useista loukkaantumisista, mutta ehti edustaa Swindonia yli 120 liigaottelussa. Vuonna 2004 Swindon ja Miglioranzi ylsivät Mestaruussarjan nousukarsintoihin.

Miglioranzi palasi Yhdysvaltoihin kaudeksi 2006 ja liittyi Los Angeles Galaxyyn, mutta pelasi vain kolmessa ottelussa ja siirtyi kauden päätyttyä Columbus Crew’hin. Columbusissa hän on oli osa MLS Supporters’ Shieldin ja MLS Cupin kaudella 2008 voittanutta joukkuetta. Kaudella 2009 hän edusti toistamiseen Los Angelesiä.

Kaudeksi 2010 Miglioranzi siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Esikoiskaudella 2010 hän kuului joukkueen runkopelaajiin, mutta kaudella 2011 vastuu väheni, eikä hän saanut jatkosopimusta kauden päätyttyä.

Saavutukset
-----------

* MLS Cup: 2008
* MLS Supporters’ Shield: 2008

Lähteet
-------

1. ↑  Q&A: Stefani Miglioranzi  10.7.2007. US Soccer Players. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Galaxy reacquire Miglioranzi from Crew  9.1.2009. Major League Soccer. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Miglioranzi out to disprove doubters  13.4.2007. Major League Soccer. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Stefani Miglioranzi Signs With Major League Soccer’s L.A. Galaxy St. John’s Red Storm.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)
5. ↑  ’Five of the Best’ – Foreign Imports  11.11.2009. This Is Swindon Town FC.  Arkistoitu 11.1.2010. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)
6. ↑  Union select 10 players in expansion draft  25.11.2009. Major League Soccer. Viitattu 4.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
7. ↑  Union pass with 12th pick in Re-Entry Stage 2  12.12.2011. Philadelphia Union. Viitattu 13.12.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stefani Miglioranzi** Wikimedia Commonsissa

* Stefani Miglioranzin esittely Philadelphia Unionin sivustolla (englanniksi)
* Stefani Miglioranzin esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
Mustaleppälintu.
**Mustaleppälintu** (*Phoenicurus ochruros*) on leppälintujen sukuun kuuluva tumma varpuslintulaji, jota tavataan Euraasiassa ja Afrikassa. Suomessa se on harvinainen pesimälaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Mustaleppälinnulla on harmahtava vartalo ja tiilenpunainen pyrstö. Vartalonmuoto ja liikehdintä muistuttaa punarintaa.

Naaras ja nuori hiirenharmaita, ruskeansävyisiä. Pyrstö ruosteenpunainen. Leppälintu on vaaleampi, hiekanruskeampi eikä yhtä tumma. Vanha koiras hiilenmusta, harmaasävyinen. Alaperä ja pyrstö punaiset, otsa vaaleampi ja siivellä valkoinen paneeli. 2. kalenterivuoden koiraat keväällä joko täysin naaraan näköisiä ("naaraspukuisia") tai ruumiin jo sulkineita.

Pituus on 14 cm, siipien kärkiväli 23–26 cm ja paino noin 14–18 g.

Mustaleppälintukoiras laulaa alkukesän öisin. Varoitushuuto on lyhyt "tik", terävä "tshak" ja korkea "hi".

Euroopan vanhin rengastettu mustaleppälintu oli hollantilainen vähintään 10 vuotta 2 kuukautta vanha yksilö.

Mustaleppälinnun kuvaili ja nimesi Samuel Gottlieb Gmelin 1774. Lajista tunnetaan 7 alalajia.

Levinneisyys
------------

Mustaleppälintu pesii yleisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa, sekä Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, ja Keski-Aasiassa Kiinaan saakka. Euroopan populaation koko on 7,9–18 miljoonaa yksilöä. Suomessa mustaleppälintu on hyvin vähälukuinen pesimälaji pääosin etelärannikolla. Saapuu huhtikuussa, poistuu syys–lokakuussa. Karaistunut, on yrittänyt mm. talvehtia Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Alun perin vuoristojen laji, joka on urbanisoitunut ja viihtyy nykyisin satamissa, teollisuusalueilla ja rakennustyömailla.

Lisääntyminen
-------------

Mustaleppälintu tekee pesänsä koloon tai onkaloon. Munia on 4–6. Haudonta kestää noin 13 päivää, vain naaras hautoo. Poikaset jättävät pesän 12–20 päivän ikäisinä.

Ravinto
-------

Pääravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit, mutta marjoja ja siemeniäkin se syö.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Phoenicurus ochruros* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 12.2.2014. (englanniksi)
2. ↑  Esko Hyvärinen, Aino Juslén, Eija Kemppainen, Annika Uddström & Ulla-Maija Liukko (toim.): *Suomen lajien uhanalaisuus - Punainen kirja 2019*, s. 569. Helsinki: Ympäristöministeriö - Suomen ympäristökeskus, 2019. ISBN 978-952-11-4973-3. Teoksen verkkoversio (viitattu 15.8.2021).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q26755
* Wikispecies: Phoenicurus ochruros
* ADW: Phoenicurus\_ochruros
* ARKive: phoenicurus-ochruros
* Avibase: 612B5C244E272075
* BioLib: 8870
* BirdLife: 22710051
* BOLD: 52630
* BTO: bob11210
* CoL: 4GKQX
* BOW: blared1
* eBird: blared1
* EoL: 17208290
* EPPO: PHNCOC
* EUNIS: 1208
* Euring: 11210
* Fauna Europaea: 97184
* Fauna Europaea (new): f6a7b9e3-3555-4f93-bfac-d15611ad30b3
* Fossilworks: 368925
* GBIF: 5739315
* IBC: black-redstart-phoenicurus-ochruros
* iNaturalist: 13000
* IRMNG: 11160088
* ITIS: 562036
* IUCN: 22710051
* NBN: NHMSYS0000530744
* NCBI: 358815
* TSA: 13614
* WoRMS: 558575
* Xeno-canto: Phoenicurus-ochruros

 |

 |
**Scott Gammer** (s. 24. lokakuuta 1976 Pembroke Dock, Wales) on brittiläinen nyrkkeilijä. Gammer on entinen Britannian raskaansarjan mestari.

Ammattilaisura
--------------

Gammer siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2002.

Heinäkuun 16.päivänä 16 ammattilaisottelun jälkeen Gammer kohtasi Mark Krencen Ison-Britannian raskaansarjan kiistattomassa mestaruusottelussa. Gammer voitti ottelun 9. erän teknisellä tyrmäyksellä.

Hänen ensimmäinen tittelinpuolustuksensa oli 13. lokakuuta 2006. Gammer voitti Micky Steedsin pistein. 

Toinen tittelin puolustus Williamsia vastaan oli 9. helmikuuta 2007. Tämä oli toinen yritys Williamsille, joka pääsi tavoittelemaan titteliä voittamalla Audley Harrisonin 9. syyskuuta 2006. Gammer viimeinkin nyrkkeili Williamsin kanssa maaliskuun toisena päivänä vuonna 2007 Neath Sports Centressä, Glamorganissa. Williams voitti ottelun yhdeksännessä erässä tyrmäyksellä tuottamalla Gammerille tämän ensimmäisen tappion hänen ammattiurallaan. Williams-ottelun jälkeen Gammer on otellut rankasti tappiollisen listan omaavaa Paul Kingiä vastaan. Kingin hän voitti pistein 6. erän jälkeen. Vuonna 2007 Gammer hävisi John McDermottille. Vuonna 2008 Gammer iski yhteen Francesco Pianetan kanssa luovuttaen 8 erässä käsivamman vuoksi.

30. toukokuuta 2009 Gammer hävisi Robert Heleniukselle tyrmäyksellä kahdeksaneräisen ottelun kuudennessa erässä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* boxrec.com
Patrick Stump
**Patrick Martin Stumph**, tunnetaan myös artistinimellä **Patrick Vaughn Stump** (s. 27. huhtikuuta 1984 Glenviewissä, Illinoisissa) on yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten pop-punkyhtye Fall Out Boyn laulajana ja rytmikitaristina. Fall Out Boyn jäsenet Pete ja Joe tapasivat Patrickin paikallisessa kirjakaupassa. Alun perin Stump tuli bändiin rumpaliksi, mutta hänen laulutaitonsa huomattiin pian, vaikkei hänellä ollutkaan aiempaa kokemusta laulamisesta. Aluksi Stump toimi vain yhtyeen laulajana, mutta kun kaksi yhtyeen jäsentä jätti bändin ennen Fall Out Boy's Evening Out With Your Girlfriendin julkaisua, Stump alkoi myös soittaa kitaraa. Tässä vaiheessa nykyään Fall Out Boyn rumpalina toimiva Andy Hurley liittyi yhtyeeseen.

Stump kirjoittaa suurimman osan Fall Out Boyn musiikista, kun taas Fall Out Boyn basisti Pete Wentz kirjoittaa suurimman osan sanoituksista. Yhtyeen kitaristi Joe Trohman on sanonut Stumpista: "Luulen, että Patrick on oikea musiikin ihmelapsi - hän on oikea hullu tiedemies".

Stump on itse kertonut että hän pitää kiertueista ja keikoista, mutta ei usein ehdi katsoa keikoilla muualle kuin kitaraansa, koska on tarkkaa että soittaa oikein.

Stum meni naimisiin *Elisa Yaon* kanssa vuonna 2012. Heidän esikoisensa syntyi vuonna 2014. Lapsen nimeksi annettiin *Declan Stump*.

Lähteet
-------

1. ↑  I Was a Teenage Fall Out Boy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
2. ↑  Patrick Stump Marries Longtime Girlfriend Elisa Yao (englanniksi)
3. ↑  Fall Out Boy Singer Patrick Stump Is A Father & Shares The First Baby Picture (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Johann Jakob von Tschudi** (25. heinäkuuta 1818 Glarus, Sveitsi – 8. lokakuuta 1889 Lichtenegg, Itävalta) oli sveitsiläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.

Johannin vanhemmat olivat kauppias Hans Jakob Tschudi (29. syyskuuta 1781 – 25. elokuuta 1825) ja Anna Maria Zwicky (2. marraskuuta 1789 – 1849).

Tschudi opiskeli luonnontieteitä ja lääketiedettä Neuchâtelin, Leidenin ja Pariisin yliopistoissa. Vuonna 1838 hän matkusti Peruun, missä hän vietti viisi vuotta tutkien ja keräten Andien kasvistoa. Vuosina 1857–1859 hän matkusteli Brasiliassa ja muissakin Etelä-Amerikan maissa. Vuonna 1860 hänet asetettiin Sveitsin Brasilian-suurlähettilääksi. Hän oli tässä virassa vuoteen 1868, minkä jälkeen hän taas tutki Brasiliaa ja keräsi kasveja Neuchâtelin, Glarusin ja Fribourgin museoille.

Tschudi oli myös kielitieteilijä ja tutki ketšuaa.

Tschudi kuvaili ja nimesi myös lintuja, muun muassa nokipäätinamin (*Crypturellus atrocapillus*). Hänen kunniakseen on nimetty suomukotinga (*Ampelioides tschudii*).

Toukokuussa 1849 hänet vihittiin Wilhelmine Karolina Ottilia Schnorrin kanssa (6. joulukuuta 1820 – 22. elokuuta 1897).

Teoksia
-------

* *System der Batrachier* (Neuchâtel 1838)
* *Untersuchungen über die Fauna peruana* (St. Gallen 1844–1847, 76 kuvataulua)
* *Die Kechuasprache* (Wien 1853, 3 Tle.)
* *Ollanta, ein altperuanisches Drama, aus der Kechuasprache übersetzt und kommentiert* (das. 1875)
* *Organismus der Khetsuasprache* (Leipzig 1884)
* *Peru, Reiseskizzen* (St. Gallen 1846, 2 Bde.)
* *Antiguedades peruanas* (mit Don Mariano de Rivero, Wien 1851, kartta)
* *Reisen durch Südamerika* (Leipzig 1866–1869, 5 Bde.)

Lähteet
-------

1. ↑  Sukutaulu


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Leopoldina

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
**Timo Antero Utriainen** (s. 30. maaliskuuta 1964 Oulu) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Eila Vartiainen ja Pentti Kuukasjärvi.

Utriainen saavutti SM-hopeaa Lahdessa 1985 (tuloksella 15,69 m) ja Hämeenlinnassa 1988 (myötätuulituloksella 16,54 m). Sisäratojen SM-hopeaa hän saavutti vuonna 1988 (tuloksella 15,90 m) ja pronssia vuonna 1986 (tuloksella 15,86 m).

Utriainen edusti Suomea neljässä maaottelussa vuosina 1985–1988. Hänen ennätyksiään ovat 16,29 m kolmiloikassa vuodelta 1988 ja 739 cm pituushypyssä samalta vuodelta. Hänellä on nimissään kolmiloikan 14-vuotiaiden Suomen ennätys 13,76 m vuodelta 1978.

Vuosittainen kehitys
--------------------

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1981 | 14,87 | karsiutui (ei tulosta) |
| 1982 | 15,69 | 10. (14,65) |
| 1983 | 15,62 | 5. (15,52) |
| 1984 | 14,93 | 11. (14,76) |
| 1985 | 15,69 (15,82 w) | hopeaa (15,69) |
| 1986 | 15,92 (15,95 i) | 4. (15,46) |
| 1987 | 15,81 | 5. (15,81) |
| 1988 | 16,29 (16,54 w) | hopeaa (16,54 w) |

w = myötätuulitulos  

i = hallitulos

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Timo Utriainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
*Tämä artikkeli kertoo kaupungista Kemerovon alueella. Samannimisiä paikkakuntia on Samaran alueella ja Komin tasavallassa.*
Mežduretšenskin vaakuna
 Näkymä Mežduretšenskin kaupunkiin
 Toimintaa Raspadskaja-yhtiön Mežduretšenskin hiilikaivoksella
 Näkymä Mežduretšenskin rautatieasemalta

  

**Mežduretšensk** (ven. Междуре́ченск) on kaupunki Tomjoen varrella Kemerovon alueella Siperiassa, 65 km itään Novokuznetskista ja 312 km Kemerovosta. Asukasluku 101 987 (2002).

Mežduretšensk sijaitsee Kuznetskin hiililaakiolla (*Kuzbass*) ja se perustettiin vuonna 1946 nimellä **Olžeras** Tomusinski 1-2 -kaivoksen yhteyteen. Vuonna 1955 asutus ja vastakkaiselle rannalle rakennettu kaupunki yhdistettiin nykyiselle nimelleen.

Toukokuun 8.–9. 2010 kaupungin pohjoispuolella sijaitsevassa Raspadskaja-yhtiön kaivoksessa, joka on kooltaan maailman 9. suurin hiilikaivos, tapahtui kaivosonnettomuus, jossa kuoli 90 kaivosmiestä.

Lähteet
-------

1. ↑  The 10 biggest coal mines in the world  21.10.2013. Mining Technology, mining-technology.com. Viitattu 13.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  Putin Suggests Human Error in Mine Disaster  11.5.2010. New York Times, nytimes.com.  (englanniksi)
3. ↑  Kemerovo in Siberia: Russia's miners and the high price of coal  30.6.2010. telegraph.co.uk.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mežduretšensk** Wikimedia Commonsissa

* - kaupungin kotisivu (venäjäksi)
**John Todd Zimmer** (28. helmikuuta 1889 Bridgeport, Ohio – 6. tammikuuta 1957 White Plains, New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Zimmer valmistui Nebraskan Lincolnin yliopistosta 1910 ja tutki sekä hyönteisiä että lintuja. Vuodesta 1913 alkaen hän työskenteli maatalouden asiantuntijana Filippiineillä ja myöhemmin Uudessaguineassa, jona aikana hän keräsi tärkeän lintukokoelman. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän liittyi Chicagon Field Museum of Natural Historyn henkilökuntaan ja toimitti teoksen *Catalog of the Ayer Ornithological Library* (Chicago 1926). Hän osallistui tutkimusmatkoille Afrikkaan ja Peruun.

1930 Frank Chapman palkkasi hänet apulaisintendentiksi New Yorkin American Museum of Natural Historyn lintuosastolle. Täällä hän työskenteli loppuelämänsä. Hän teki systemaattisia korjauksia Perun linnuston taksonomiaan ja niiden sukulaisuudesta Etelä-Amerikan muiden osien linnustoon. Viimeisinä vuosinaan hän yhdisti tutkimuksensa tulokset Uuden maailman sieppojen tutkimiseen, valmistaen kappaleen tyrannit *Tyrannidae* James Lee Petersin teokseen *Check-list of Birds of the World*.

Zimmer oli American Ornithologists' Unionin jäsen ja sen lehden *The Auk* toimittaja 1942–1948.

Zimmer nimesi useita lintulajeja ja alalajeja, muun muassa venezuelantinamin (*Crypturellus ptaritepui*). Hänen kunniakseen on nimetty vihernapsijoiden suku (*Zimmerius*), kivikkotapakulo (*Scytalopus zimmeri*) ja ruusuvatsaorneero (*Synallaxis zimmeri*).

Heinäkuussa 1917 Zimmer avioitui Margaret Thompsonin (k. 1945) kanssa. Heille syntyi 2 lasta, Lawrence Thompson Zimmer ja Ida Elizabeth Zimmer Sprague.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen
2. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Muistokirjoitus (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jari Mikko Lämsä** (s. 4. huhtikuuta 1968 Oulu) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Pentti Kuukasjärvi ja Heikki Kyröläinen.

Lämsä voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Lapualla 1995 tuloksella 16,17 m. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa Helsingissä 1991 tuloksella 16,11 m. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti hopeaa vuonna 1996 sekä pronssia vuosina 1987 ja 1995.

Lämsä edusti Suomea kahdessa ulkoratojen ja kahdessa sisäratojen maaottelussa vuosina 1991–1996. Tukholmassa 1991 hän oli viides tuloksella 15,84 m ja Helsingissä 1995 neljäs myötätuulituloksella 16,26 m. Sisäradoilla hän voitti maaottelun Tampereella 1991 tuloksella 15,78 m ja oli neljäs Borlängessä, Ruotsissa 1996 tuloksella 15,68 m.

Vuosittainen kehitys
--------------------

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1986 | 15,55 | 9. (14,86) |
| 1987 | 15,56 (15,67 i) | 7. (15,44) |
| 1988 | 15,72 | 7. (15,57) |
| 1989 | 15,81 | 5. (15,65) |
| 1990 | 15,65 (15,78 i) | 5. (15,65) |
| 1991 | 16,11 | hopeaa (16,11) |
| 1992 | 15,96 | 4. (15,96) |
| 1993 | 15,64 (15,90 w) | 4. (15,90 w) |
| 1994 | 16,30 | karsinnan 3. (15,38) |
| 1995 | 16,02 (16,26 w) | kultaa (16,17 w) |
| 1996 | 15,10 (15,44 w; 15,68 i) | 6. (15,44 w) |

w = myötätuulitulos  

i = hallitulos

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jari Lämsä Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan ensimmäisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Queen Charlotte** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Royal George -luokka*
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Köli laskettiin syyskuussa 1785. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790 ja valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 šillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 šillinkiä ja pennyn.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta.

Alus palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Kanaalin laivaston komentajan lordi Howen lippulaivana päällikkönään edelleen Curtis ja lippukapteenina Hugh C. Christian. Huhtikuussa 1794 lippukapteenina oli Sir Andrew Snape Douglas. Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun (engl. *Glorious First of June*). Vara-amiraali lordi Keithin lippulaivana oleva aluksella, jonka päällikkönä oli Andrew Todd, syttyi 17. maaliskuuta 1800 Livornon edustalla tulipalo. Seuranneessa räjähdyksessä sai surmansa noin 690 merimiestä.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Queen Charlotte (1790)**.
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif s. 5

*Royal George* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Roayl George* – *HMS Queen Charlotte* |
| Edeltäjä: *HMS Royal Sovereign* – Seuraaja: *HMS Ville de Paris* |