recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Morbid Visions** on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan ensimmäinen täyspitkä albumi ja toinen studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin seitsemässä päivässä yhtyeen kotikaupungissa Belo Horizontessa elokuussa 1986. 

Sepulturan musiikkityyli kahdella ensimmäisellä julkaisulla on vahvasti death metal -vaikutteista. *Morbid Visionsin* sanoitukset ovat jopa koomisella tavalla saatananpalvontaa sivuavia seuraten Venomin ja Celtic Frostin viitoittamaa tietä. Eräs syy tähän oli pääsanoittajana toimineen Max Cavaleran täydellinen kielitaidottomuus – 17-vuotias brasilialaisnuorukainen osasi ainoastaan äidinkieltään portugalia. Myöhemmillä albumeilla Sepultura-muusikkojen aikuistuessa musiikin teemat siirtyivät kohti politiikkaa ja yhteiskuntakritiikkiä. Erityisesti Max Cavalera kehittyi sekä muusikkona että sanoittajana.

*Morbid Visionsin* tuotantoarvot ovat alhaiset – ajan hengen mukaan death metal -soundi on tunkkainen, hiomaton ja Cavaleran murinasta saa tuskin selvää. Musiikin historian näkökulmasta tuotannollisia arvoja merkittävämpää albumissa on death- ja thrash metalille olennainen vimma, joka taltioitui myös Sepulturan myöhemmille menestysalbumeille *Beneath the Remains* ja *Arise*.

Ostettuaan kaikki oikeudet Sepulturan kolmeen ensimmäiseen albumiin Roadrunner Records julkaisi *Morbid Visionsin* myöhemmin CD:nä, uudelleenpakattuna ja -masteroituna yhdessä *Bestial Devastation* -EP:n kanssa.

Kappaleluettelo
---------------

1. Morbid Visions – 3.23
2. Mayhem – 3.15
3. Troops of Doom – 3.21
4. War – 5.32
5. Crucifixion – 5.02
6. Show Me the Wrath – 3.52
7. Funeral Rites – 4.23
8. Empire of the Damned – 4.24

* Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Max Cavalera, Jairo Guedz ja Paulo Jr.

Kokoonpano
----------

* Igor Cavalera - rummut
* Max Cavalera - laulu, kitara
* Jairo Guedz - soolokitara
* Paulo Jr. - basso

### Muut tekijät

* Eduardo Santos - miksaus, äänitys ja masterointi
* Ze Luiz - miksaus, äänitys ja masterointi

Aiheesta muualla
----------------

* Morbid Visions Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Morbid Visions* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

Sepultura

| 
* Derrick Green
* Andreas Kisser
* Paulo Pinto
* Eloy Casagrande

 |
| --- |
| 
* Max Cavalera
* Jairo Guedz
* Wagner "Antichrist" Lamounier
* Igor Cavalera
* Roberto Raffan
* Jean Dolabella

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* Morbid Visions
* Schizophrenia
* Beneath the Remains
* Arise
* Chaos A.D.
* Roots
* Against
* Nation
* Roorback
* Dante XXI
* A-Lex
* Kairos
* The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart
* Machine Messiah
* Quadra

 |
| Kokoelmat | 
* The Best of Sepultura

 |
| Livealbumit | 
* Under a Pale Grey Sky
* Live in São Paulo
* Metal Veins – Alive in Rock in Rio
* Sepulquarta

 |
| EP:t | 
* Bestial Devastation
* Revolusongs

 |
*Tämä artikkeli kertoo järvestä Kiikalassa. Nimeä Ruukinjärvi on käytetty myös Inkoon Bruksträsketistä.*

**Ruukinjärvi** on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva järvi Johannislundissa Kiikalassa Salossa.

Vesistösuhteet
--------------

Järven pinta-ala on 21,2 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 107,2 metriä ja rantaviivan pituus 2,72 kilometriä. Järvi kuuluu Kiikalan ja Suomusjärven alueella virtaavan Kiskonjoen latvahaaran Varesjoen valuma-alueeseen ja laskee Varesjokeen sen sivuhaaran Huhdanojan kautta. Ruukinjärveen laskee idästä, Salon ja Lohjan rajalta Säräjärvi.

Valuma-alue
-----------

Järven valuma-alue oli Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2016 valmisteilla olleen uuden valuma-aluejakoehdotuksen mukaan suuruudeltaan 6 868 635 m². Valuma-alueen sisään jää ehdotuksessa myös Säräjärvestä jonkin matkan päässä pohjoisessa sijaitseva Kolmperänen. Vuoden 1993 valuma-aluejaossa järven valuma-alueeseen luettiin myös Kolmperäsen luona pohjoisessa sijaitsevat Tervakas ja Suolammi, joiden alapuolisessa maastossa muodostuu bifurkaatio suo-ojien virratessa sekä Karjaanjoen vesistöön Hossojanlähteiden suunnassa että Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön Säräjärven kautta.

Historiaa
---------

Järven rannalla sijaitsi vuosina 1813-1960 toiminnassa ollut Johannislundin lasitehdas, jonka alue kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Peruskartta* 1:20 000. 2023 09 Johannislund.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1991.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -verkkopalvelussa (jpg) (viitattu 17.1.2014)
2. 1 2  Ruukinjärvi *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 2.2.2014.
3. 1 2 3 4 5  Ruukinjärvi (24.073.1.010) (Suomen ympäristökeskuksen tietojärjestelmistä peräisin olevat tiedot) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 2.2.2014.
4. 1 2 3  Value - Valuma-alueen rajaustyökalu SYKE. Viitattu 29.1.2017.
5. ↑  Tervakas (24.073.1.018) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 16.10.2015.
6. ↑  Tervakas *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 29.1.2017.
7. ↑  Johannislundin lasitehtaan alue *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
8. ↑  Kartta: Johannislundin lasitehtaan alue Museovirasto. Viitattu 31.1.2010.
Sturecompagnietin sisäänkäynti.
**Sturecompagniet** on Ruotsin suurin ja tunnetuin yökerho. Se sijaitsee Tukholmassa 1800-luvulta peräisin olevassa kylpylärakennuksessa osoitteessa Sturegatan 4, Stureplanin vierellä. Sen yhteydessä on myös yökerhot Hell's Kitchen ja V. V on yökerhon VIP-tila. Sturecompagniet kuten Östermalm yleensä tunnetaan kalliina ja yläluokkaisena huvittelupaikkana. Sturecompagniet on osa Stureplansgruppen-yökerho- ja ravintolayhtymää. Emoyhtiön kaikkien osien yhteenlasketun liikevaihdon arvioitiin nousevan vuonna 2011 lähes miljardiin kruunuun.

Sturecompagnietin ovella 4. joulukuuta 1994 tapahtuneessa ammuskelussa sai surmansa neljä ihmistä ja 20 haavoittui, kun yökerhon ovelta aiemmin ystävineen käännytetty Tommy Zethraeus palasi automaattiaseen kanssa ja avasi tulen. Hän sai teostaan elinkautisen vankeustuomion ja monet tekoon muuten liittyneet henkilöt saivat eri mittaisia vankeutuomiota.

Lähteet
-------

1. ↑  Stureplansgruppen utökar – köper Berns *metro.se*.  10.5.2011. Viitattu 17.5.2012. (ruotsiksi)
2. ↑  Zethraeus i fängelse på obestämd tid *Aftonbladet*.  10.2.2009. Viitattu 17.5.2012. (ruotsiksi)
**Stunts** (tunnettu myös nimellä **4D Sports Driving**) on Distinctive Softwaren kehittämä vuonna 1990 julkaistu kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä ajopeli, jossa ajetaan stunttiradoilla. Pelissä on myös rataeditori.

*Stuntsin* on kehittänyt Distinctive Software, Inc. ja julkaissut Brøderbund. Peli tehtiin ensin PC:lle, ja myöhemmin myös Amigalle (nimellä *4D Sports Driving*) , FM Townsille ja NEC PC-9801-koneelle.

Moderneja pelejä, jotka muistuttavat *Stuntsia*, ovat muun muassa *Trackmania*, *Crashday* sekä *Gripshift*.

Yleistä
-------

*Stuntsissa* on tavoitteena kiertää rata mahdollisimman nopeasti autoa hajottamatta. Radoille on ripoteltu sinne tänne kuitenkin
erikoisuuksia kuten hyppyreitä, korkkiruuveja, puita ja taloja. Nämä tuovat peliin haastetta ja alussa saakin harjoitella vähän
aikaa, ennen kuin osaa ajaa oikeaa vauhtia esimerkiksi korkkiruuviin niin, että saa auton pysymään ehjänä vastapelurin hiillostaessa.
Pelissä voi valita kilpakumppaniksi yhden kuudesta tietokonevastustajasta, jotka kukin ovat eritasoisia. Peliä ei voi pelata kaveria
vastaan. *Stuntsissa* on 11 eri ajettavaa autoa, maasturista formulaan, ja vaihteistoksi voi valita joko manuaalin tai automaatin. Omia ajosuorituksiaan voi katsoa uudelleen, ja ne voidaan tallentaa. Kamerakulmia on neljä erilaista, ja ne voidaan vaihtaa lennossa
myös ajaessa.

Pelissä on neljä erilaista pintaa jotka vaikuttavat auton pitoon. Asfaltti, sora, jää ja ruoho. Pelissä on suhteellisen hyvin mallinnettu fysiikkamoottori, joka simuloi yli- ja aliohjautuvuutta, ja auton pidon ja sen menettämisen tuntua. Grafiikka on yhdistelmä 3D-polygoneja ja spritejä. Resoluutio pelissä on 320 × 200 ja värejä on käytössä 256.

Aiheesta muualla
----------------

* *Stunts* MobyGamesissa (englanniksi)
**Stephen "Steve" Brian Foster** (s. 24. syyskuuta 1957 Portsmouth, Hampshire) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Peliurallaan Foster oli kuuluisa otsanauhastaan ja parrastaan.

Foster aloitti ammattilaisuransa vuonna 1973 Portsmouthissa, jossa hänen pelipaikkansa oli silloin keskushyökkääjä. Myöhemmin manageri Ian St John alkoi kuitenkin peluuttaa häntä topparina ja debyytissään uudella pelipaikalla Foster teki oman maalin ottelussa Burya vastaan marraskuussa 1976. Foster pelasi kotikaupungissaan aina vuoteen 1979 saakka kunnes siirtyi Brightoniin. Brightonia aina vuoteen 1984 saakka edustanut Foster pelasi tuona aikana 3 maaottelua Englannin paidassa ja kuului maansa joukkueeseen vuoden 1982 MM-kilpailuissa. Vuonna 1983 Brighton selviytyi FA Cupin finaaliin jossa se kohtasi Manchester Unitedin. Finaali päättyi tasan 2–2, mutta uusintaottelussa manchesterilaiset olivat vahvempia lukemin 4–0. Brighton tippui liigasta kauden päätteeksi mutta Foster jäi siitä huolimatta vielä seuraan. 

Maaliskuussa 1984 Foster myytiin Aston Villaan, jossa hän vietti vain 8 kuukautta ennen siirtoaan Luton Towniin. Lutonissa Fosterista tuli joukkueen keskuspuolustuksen rautainen johtaja ja vuonna 1988 Luton Town juhli Englannin liigacupin voittoa.

Foster läksi Lutonista vuonna 1989 ja siirtyi Oxford Unitediin. Vuonna 1992 95 liigaottelun ja 9 maalin jälkeen Foster palasi Brightoniin, jossa hän lopetti pelaajauransa vuonna 1996.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* 

Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Clemence |
2 Anderson |
3 Brooking |
4 Butcher |
5 Coppell |
6 Foster |
7 Keegan |
8 Francis |
9 Hoddle |
10 McDermott |
11 Mariner |
12 Mills |
13 Corrigan |
14 Neal |
15 Rix |
16 Robson |
17 Sansom |
18 Thompson |
19 Wilkins |
20 Withe |
21 Woodcock |
22 Shilton |
Valmentaja Ron Greenwood
Frentz kuvaamassa Riefenstahlin kanssa.
**Walter Frentz** (21. elokuuta 1907 Heibronn – 6. heinäkuuta 2004 Überlingen) oli saksalainen valokuvaaja ja kameramies, joka oli natsi-Saksan valtakaudella Adolf Hitlerin suosikkikuvaaja.

Frentz tutustui opiskeluaikoinaan Berliinissä Albert Speeriin, josta myöhemmin tuli Hitlerin arkkitehti. Frentz aloitti kuvaamisen vuonna 1931 ja tapasi Speerin kautta ohjaaja Leni Riefenstahlin. Frentz oli mukana kuvaajana Riefenstahlin dokumenteilla *Der Sieg der Glaubens* (1933), *Tahdon riemuvoitto* (1934) sekä *Olympia* (1938). Frentz kuvasi Saksan kansallissosialistiselle työväenpuolueelle myös saksalaisia työläisiä ihannoivan dokumentin *Haende am Werk*.

Töiden vähyyden takia Frentz liittyi Luftwaffeen vuonna 1938 ja oli kameramiehenä kun Hitler liitti Itävallan Saksaan. Vuonna 1941 Frentz alkoi työskennellä (jälleen Speerin suosituksesta) Hitlerin Wolfsschanzessa ja hän kuului natsijohtajien lähipiiriin aina sodan päätöshetkille saakka. Hän oli tiettävästi silminnäkijänä muun muassa Minskin partisaanien verilöylyssä matkustaessaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin kanssa. Frentz itse ei koskaan kuulunut kansallissosialistiseen puolueeseen.

Maaliskuussa 1945 Frentz otti Hitleristä viimeiset kuvat ennen diktaattorin 30. huhtikuuta Führerbunkerissa tapahtunutta itsemurhaa. Näissä kuvissa sairaanoloinen Hitler kannusti Volksturmin lapsisotilaita. Frentz itse poistui Berliinistä 25. huhtikuuta yhdellä viimeisistä lentokoneista. Natsiupseerit pidättivät hänet Hitlerin asunnolla Obersalzbergissa Baijerin Alpeilla ja osa hänen valokuvakokoelmastaan takavarikoitiin. 

Frentz vietti sodan jälkeen joitakin kuukausia yhdysvaltalaisten joukkojen vankileirillä Hammelburgissa. Vuonna 1953 hän oli kuvaajana dokumentissa *5000 Jahre Ägypten* ja oli myös virallisena kuvaajana Helsingin olympialaisissa vuonna 1952.

Vuonna 1992 Jürgen Stumpfhaus ohjasi Frentzistä kertovan dokumentin *Das Auge des Kameramannes*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Führer's Photographer  14.9.2006. Spiegel Online. Viitattu 8.10.2008. (englanniksi)
2. 1 2  David Childs: Walter Frentz - 'Hitler's photographer' (Muistokirjoitus The Independent -lehdessä)  27.4.2004. The Independent. Viitattu 8.10.2008. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Walter Frentz; Hans Georg Hiller von Gaertringen; Katrin Blum: *Das Auge des Dritten Reiches : Hitlers Kameramann und Fotograf Walter Frentz*. München Berlin Dt. Kunstverl. 2006. ISBN 3-422-06618-7. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Walter Frentz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Oskar Walter Edvard Hoving** (9. lokakuuta 1841 Brännkyrka, Ruotsi – 19. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen kirjakauppias, kustantaja ja moninkertainen valtiopäivämies.

Hovingin vanhemmat olivat agronomi Isaac Wilhelm Hoving ja Ebba Magdalena Skogberg. Hoving tuli oppilaaksi viipurilaiseen kirjakauppaan 1856, tuli liikkeen osakkaaksi ja johtajaksi 1864, hankki liikkeen kokonaan omistukseensa 1895 ja jätti liikkeen pojalleen Victor Hovingille 1906. Hän harjoitti myös kustannustoimintaa. Viipurissa Hoving oli kaupungin valtuusmies yli kolmekymmentä vuotta ja osallistui muutenkin monin tavoin kunnalliselämään. Hoving oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1899 ja 1900.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 117–118. Helsinki: Otava, 1921.
2. ↑  Walter Hoving. Död.  *Suomen kirjakauppalehti : Suomen kustannusyhdistyksen ja Suomen lajittelukirjakauppiasyhdistyksen äänenkannattaja*, 15.05.1918, nro 4-5, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.03.2021.
**Legio I Minervia** oli roomalainen legioona. Domitianus perusti sen vuonna 82 chatti-heimoa vastaan käymäänsä sotaa varten. Legioonan päätukikohta oli Bonn Germania Inferiorissa. Legioonan täydellinen nimi oli ilmeisesti *Legio I Flavia Minervia* Domitianuksen *gens* Flaviuksen ja hänen suosikkijumalattarensa Minervan mukaan. Legioonan tunnus oli Minervan patsas ja myös Oinas.

Pian perustamisensa jälkeen legioona oli mukana kukistamassa Lucius Antonius Saturninuksen kapinaa. Tästä hyvästä Domitianus antoi legioonalle lisänimen *Pia Fidelis Domitiana* (osapuilleen "Domitianuksen uskollinen ja luotettava"). Domitianuksen murhan jälkeen vuonna 96 *Domitiana* ja *Flavia* jätettiin pois legioonan nimestä. 

Legioona taisteli Trajanuksen Daakian sodassa ja sen komentajana toimi muun muassa tuleva keisari Hadrianus. Sodan jälkeen legioona palasi Reinille. Myöhemmin legioona taisteli Lucius Veruksen sodassa Parthiaa vastaan (161 - 166) ja Marcus Aureliuksen Markommannisodassa. Vuoden 193 sisällissodassa legioona tuki Septimius Severusta. 

200-luvulla legioona tuki Gallian keisarikuntaa. Legioona oli vielä Bonnissa 300-luvulla. Frankin valtasivat ja tuhosivat Bonnin noin 353, jonka jälkeen legioona häviää historiasta.

Lähteet
-------

* Legio I Minervia - Livius.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bomba Estéreo
**Bomba Estéreo** on kolumbialainen musiikkiyhtye. Bomba Estéreon musiikkia on luonnehdittu electro tropicaliksi ja psykedeeliseksi cumbiaksi, ja siinä yhdistävät perinteisen cumbian lisäksi muun muassa tekno, rap, hip hop, reggae ja Kolumbian rannikkoseutujen afrokaribialainen champeta.

Bomba Estéreo perustettiin Bogotássa vuonna 2005, kun basisti Simón Mejía kutsui Santa Martasta kotoisin olevan Liliana Saumetin laulajaksi ja toiseksi lauluntekijäksi. Erityisesti Saumetin vaikutuksesta musiikissa alkoivat yhdistyä rap ja perinteinen karibialainen musiikki. Yhtyeen ensimmäinen albumi *Estalla* ilmestyi vuonna 2008, mutta varsinaisena läpimurto tuli *Fuego*-singlen myötä vuonna 2009. Vuonna 2010 MTV:n Iggy Show’n katsojat äänestivät Bomba Estéreon "Parhaaksi uudeksi yhtyeeksi".

Lähteet
-------

1. ↑  Luis Miguel Echegaray: Bomba Estéreo: 'Be comfortable in your skin and revere others for who they are' *The Guardian*.  21.9.2016. Viitattu 11.3.2019. (englanniksi)
Hohe Tauernin kansallispuistoJungfernsprungin ("Neidonhyppy") vesiputous Hohe Tauernin kansallispuistossa

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kärnten, Salzburg ja Tiroli, Itävalta |
| Pinta-ala | 
1856 km2 |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Nationalpark Hohe Tauern |
| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1981 |
| Luokitus | 
Kansainvälisesti tärkeä lintualue, Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (11. helmikuuta 2003)View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Hohe Tauernin kansallispuisto** (saks. *Nationalpark Hohe Tauern*) on luonnonsuojelualue Itävallassa. Se on Itävallan vanhin ja laajin kansallispuisto. Puisto käsittää suuren osan Itä-Alppien vuorista, ja se on n. 100 km pitkä itä-länsi-suunnassa ja n. 40 km pohjois-etelä-suunnassa. Kuuluisat Krimmlerin putoukset sijaitsevat puiston läntisimmässä osassa.

Historia
--------

Hohe Tauernin kansallispuisto perustettiin 1981 Glocknerin ja Schobergin vuoriryhmien alueelle Kärntenissä; sen koko oli tuolloin 186 km2. Sitä on laajennettu useaan otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla. Viimeisin ja pienin laajennus tapahtui 2011, ja käsitti vain 21 km2 Fleißtalin laaksossa Kärntenissä. Nykyään puiston koko on 1856 km2.

Suurin osa puiston alueesta, 1212 km2, on kokonaan suojeltua ydinvyöhykettä (saks. *Kernzone*). Loput 644 km2 muodostavat ulkovyöhykkeen (*Außenzone*), missä maa- ja metsätalouden harjoittaminen on sallittua.

Kansallispuiston kartta

Luonto
------

Puiston pinta-alasta 54% on jäätikköjä, rakkaa, paljaita kallioseinämiä ja varvukkoa, 32% on alppiniittyjä ja laitumia, 9% on metsää, 4% pensaikkoa (leppiä ja vuorimäntyjä), ja 1% vesistöjä. Hohe Tauernin alueella on 322 jäätikköä ja 279 jokea ja puroa, joista 57 saa alkunsa jäätikköjen sulamisvesistä, sekä n. 200 yli 3000 m korkuista vuorenhuippua; korkein näistä on Grossglockner, joka on myös koko Itävallan korkein vuori.

### Kasvillisuus

Kansallispuistosta tavataan n. 3500 kasvilajia. Tunnetuimpia ovat rauhoitettu alppitähti, ruostealppiruusu ja lehtirikot. Hohe Tauernin alueella on myös vanhoja lehtikuusi- ja sembramäntymetsiä, kuten 600-vuotias Zedlacherin metsä Tirolissa.

### Eläimistö

Hohe Tauernin kansallispuiston alueella on yli 15 000 eläinlajia. Niistä tunnetuimmat ovat partakorppikotka, maakotka, alppivuohi, gemssi ja alppimurmeli. Muita eläinlajeja ovat mm. hanhikorppikotka, vuoripuroissa elävä taimen, kiiruna ja hippiäinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hohe Tauern National Park  2011. Nationalparks Austria. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)
2. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  Hermann Stotter: *Geschichte und Daten Nationalpark Hohe Tauern Tirol. Ökologie kontra Ökonomie – Der Sieg der Vernunft*. Nationalpark Hohe Tauern Tirol. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 16.12.2021). (saksaksi)
4. ↑  Glaciers & water Nationalpark Hohe Tauern. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)
5. 1 2  Hohe Tauern National Park  2021. Tirol Werbung. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hohe Tauernin kansallispuiston kotisivut
**Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset** (engl. *Assistant to the Quorum of the Twelve Apostles*) oli pappeuden kutsumus Myöhempein aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa vuodesta 1941 vuoteen 1976. Kuten nimitys paljastaa, kahdentoista apostolin koorumin apulaiset toimivat kahdentoista apostolin koorumin apulaisina heidän suorittaessaan heille kuuluvia papillisia tai hallinnollisia tehtäviä. Kahdentoista apostolin koorumin apulaiset laskettiin mukaan kirkon yleisauktoriteetteihin. Heidät kutsuttiin yleensä johtamaan ja pitämään puheita vaarnakonferensseissa, uudelleenjärjestämään vaarnoja, tarkastamaan kirkon lähetyskenttiä ja avustamaan maailmanlaajuisessa lähetystyössä. Kahdentoista apostolin koorumin apulainen ei ollut erityinen pappeuden muoto, periaatteessa kuka tahansa ylipappi voi tulla kutsutuksi apulaiseksi. 

Huhtikuussa 1941 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti Heber J. Grant kutsui kahdentoista apostolin koorumille viisi apulaista. Kirkko jatkoi apulaisten kutsumista aina 1970-luvun alkupuoliskolle. 1976 tuolloinen presidentti Spencer W. Kimball ilmoitti, ettei apostoleille enää kutsuttaisi apulaisia ja että 22 miestä, jotka tuolloin palvelivat apulaisina, tultaisiin vihkimään seitsenkymmenen virkaan. Heidät kutsuttiin seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin jäseneksi, se oli muodostettu 1975. 

Kaiken kaikkiaan apostolien apulaisina palveli 38 miestä, joista 13 kutsuttiin myöhemmin apostoleiksi. Presidentti Gordon B. Hinckley oli heistä yksi.
**Korkeakoulututkintotodistuksen liite** (*Diploma Supplement*) on korkeakoulututkintotodistuksen Europass-liite*selvennä* ja korkea-asteen koulutuksesta annettavaan todistukseen liitettävä, kansainväliseen käyttöön tarkoitettu asiakirja, jonka tarkoituksena on tehdä helpommaksi ymmärtää, mitä tietoja ja taitoja tutkinnon suorittaminen on edellyttänyt.
Sen on tarkoitus lisätä tutkinnon- ja tutkintotodistuksen ymmärrettävyyttä ja vertailtavuutta kansainvälisissä yhteyksissä. Liite on Bolognan prosessiin sisältyvä Euroopan korkeakoulujärjestelmien vertailtavuuteen tähtäävä kehittämistoimenpide.

Liite on Euroopan unionin, Euroopan neuvoston ja Unescon hyväksymä. Liitteestä ja siihen liitetystä kansallisen korkeakoulujärjestelmän kuvauksesta käyvät ilmi tutkinnon rakenne, tavoitteet, taso ja asema koulutusjärjestelmässä. Liitteessä kuvataan haltijan suorittamien opintojen luonnetta, taustaa, tasoa, sisältöä ja asemaa. Se on henkilökohtainen asiakirja, joka kertoo haltijastaan. Korkeakoulututkintotodistuksen liite ei korvaa alkuperäistä tutkintotodistusta eikä takaa, että jonkin toisen maan viranomaiset tunnustaisivat muodollisesti alkuperäisen tutkinnon. Liite kuitenkin helpottaa tutkintotodistuksen ymmärtämistä ja saattaa siten auttaa saamaan tutkinnolle toimivaltaisten viranomaisten tai korkeakouluun pääsystä päättävän henkilökunnan tunnustuksen.

Korkeakoulututkintotodistuksen liitteen laativat toimivaltaiset kansalliset viranomaiset käyttämällä Euroopan komission, Euroopan neuvoston ja Unescon yhteisen työryhmän laatimaa, testaamaa ja hiomaa mallia. Oppilaitosten on sovellettava liitteeseen samoja oikeaksi todistamisen menettelyjä kuin itse tutkintotodistukseenkin. Toimivaltaisen viranomaisen on tarvittavin toimin varmistettava - erityisesti sähköisen version osalta - että korkeakoulututkintotodistuksen liitteen hallinnossa noudatetaan täysimääräisesti asiaan liittyviä henkilötietojen käsittelyä ja yksityisyyden suojaa koskevia yhteisön ja kansallisia säännöksiä.

Englanninkielinen liite myönnetään automaattisesti kaikille korkeakouluista valmistuville opiskelijoille tutkintotodistuksen yhteydessä. Suomen lainsäädännön mukaan korkeakoulut ovat velvollisia antamaan opiskelijoilleen kansainväliseen käyttöön tarkoitetun tutkintotodistuksen liitteen. 

Tutkintotodistuksen ymmärrettävyyden ja vertailtavuuden merkitys korostuu kansainvälisessä työnhaussa tai ulkomaille opiskelemaan haettaessa.

Katso myös
----------

* Eurooppalainen opintosuoritusten ja arvosanojen siirto- ja kertymisjärjestelmä

Aiheesta muualla
----------------

* Europass.fi
**Explorer 1** oli Yhdysvaltain ensimmäinen satelliitti. Se sai YK:n rekisterissä nimen **Satellite 1958 Alpha**. Satelliitti laukaistiin osana Yhdysvaltain osuutta kansainväliseen geofysikaaliseen vuoteen (IGY, International Geophysical Year) vuosina 1957–1958.

Toteutus poliittisen paineen alla
---------------------------------

Satelliitti oli myös osana presidentti Eisenhowerin sisäpoliittista kampanjaa opposition demokraattien väitteitä vastaan, että Neuvostoliitto on saanut yliotteen ydinaseita kuljettavissa ohjuksissa. 

Explorer 1:n rakensi NASAan liitetty entinen US Armyn laboratorio, Jet Propulsion Laboratory (JPL). JPL:n johtaja William Pickering johti itse tätä projektia. Satelliitin tiedelaitteet – geigermittari kosmisten säteiden mittaukseen, lankaristikko ja mikrofoni mikrometeoriittien havainnointiin – suunnitteli James Van Allen Iowan yliopistossa. Satelliitti oli itse asiassa kantoraketin ylin Sergeant-rakettivaihe varustettuna tällä tiedeinstrumentaatiolla ja tietoliikenneyhteydellä. Satelliittin eli raketin asennonsäätö avaruudessa epäonnistui – se alkoi pyöriä päähitausakselinsa ympäri. Tällä ei kuitenkaan ollut vaikutusta mittauksiin tai radiolinkkiin maahan. Nikkelikadmium-akut toimivat 23. toukokuuta 1958 asti. Aurinkokennot eivät tuolloin olleet käytettävissä, joten akun kapasiteetti rajoitti toiminta-aikaa niin Neuvostoliiton kuin Yhdysvaltain satelliiteissa.

Satelliitti laukaistiin Wernher von Braunin kehittämän Yhdysvaltain maavoimien Redstonen varikolla kehittämän Jupiter-C-kantoraketin muunnoksen Juno I:n avulla. Se oli eräs versio Yhdysvaltain armeijan keskimatkan Redstone-ydinohjuksesta.

Armeija oli halunnut laukaista ensimmäisen satelliitin, jota kehitettiin vuonna 1954 Project Orbiter -projektissa. Projekti peruutettiin vuonna 1955, koska presidentti Eisenhower halusi, että Yhdysvaltain ensimmäinen satelliitti on siviilisatelliitti, jollaisena pidettiin Yhdysvaltain laivaston kehittämää Project Vanguard -satelliittia. Tämä päätös oli ulkopoliittinen ja liittyi avaruusjuridiikkaan – myös Yhdysvalloissa haluttiin saada lain tulkinta, että avaruudessa eri maiden ylilento on sallittua, myös vakoilusatelliiteilla.

Tieteellisesti merkittävä satelliitti
-------------------------------------

Explorer 1:n rakenne.
Sputnik 1 -satelliitin laukaisun 4. lokakuuta 1957 jälkeen myös von Braunin tiimi sai rahoituksen Explorer 1 -satelliittiin, joka laukaistiin 1. helmikuuta 1958. Explorer 1 löysi nk. van Allenin säteilyvyöhykkeet. 

Explorer 1:n luultiin kauan olevan niin korkealla radalla, että se kiertäisi Maapalloa ikuisesti; tulevaisuuteen sijoitetuissa 1960-luvun nuortenkirjoissa se onkin bongauskohde. Tosiasiassa satelliitin rata aleni hitaasti, kunnes lopulta 31. maaliskuuta 1970 se paloi ilmakehässä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Explorer 1**.
* USA sai pitkään tyytyä avaruuskisan kakkossijaan Ylen Elävä arkisto
Huvi Tuiskunen
**Huvi Hjalmar Tuiskunen** (22. heinäkuuta 1872 Luhtikylä, Orimattila – 31. maaliskuuta 1930 Lahti) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908 ja 1912. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli 300 m vapaakivääriammunnan joukkuekilpailussa Tukholmassa 1912, jossa Suomi sijoittui viidenneksi. Tuiskusen paras henkilökohtainen olympiasijoitus oli samoissa kisoissa 100 m hirviammunnan kertalaukausten 21. sija.

Tuiskunen muutti vuoden 1920 tienoilla Helsingistä Lahteen, jonne hän perusti urheilu- ja ampumatarvikekaupan Vuorikadun varrelle. Tuiskunen kuoli tapaturmaisesti maaliskuun lopulla 1930 ollessaan liikkeessään puhdistamassa kahta pistoolia. Toinen pistooli oli vahingossa lauennut ja luoti tunkeutunut Tuiskusen otsaan silmän yläpuolelle.

Huvi Tuiskunen voitti ensimmäisen kerran järjestetyn ammunnan Suomen-mestaruuskilpailun kesällä 1907. Hänen hautansa ja muistolaattansa "Suomen ensimmäinen ampujamestari" sijaitsee Lahden Mustankallion hautausmaalla.

Huvi Tuiskusen rakennuttama ja arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema huvila sijaitsee yhä Luhtikylässä Luhdanjoen rannassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakama, Kullervo: "Salakuljettaja Tuiskunen" Orimattilan olympiaedustajien pioneeri.  *Orimattilan Sanomat*, 22.7.2016, nro 81, s. 3.  Pitäjäsanomat Oy.
2. ↑  Huvi Tuiskunen *Olympedia*.  (englanniksi)
3. ↑  Suomen ensimmäinen ampujamestari ja hänen viimeinen laukauksensa, Hakkapeliitta, 14.8.1934, nro 33, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  1.7.1907 Suomen Urheilulehti no 6
5. ↑  Lassi Palo: Ampumaurheiluliitto kunnioitti Suomen ensimmäisen ampujamestarin Huvi Tuiskusen muistoa (arkistoitu versio)  19.1.2014. Ampumaurheiluliitto.  Arkistoitu 17.9.2016. Viitattu 22.7.2016.
"Huvimatka Aavasaksaan" -pelin pelilauta ja ohjevihkonen
"Huvimatka Aavasaksaan" -pelin yksityiskohta Finlaysonin tehtaan Kuusvooninkinen
**Huvimatka Aavasaksaan** on vuonna 1862 julkaistu lautapeli, joka ilmestyi sekä suomen- että ruotsinkielisenä painoksena. Ruotsinkielisen painoksen nimi on **Lustfärd till Avasaksa**. Peli on julkaistu myös nimellä **Huviretki Aavasaksalle**. *Suomen Julkisia Sanomia* kuvaili peliä seuraavasti 22. joulukuuta 1862:

> »Uusi lapsenpeli nimeltä "Huvimatka Aavasaksaan" on G. W. Edlund’in kustannuksella nykyisin tullut kirjakauppaan. Joka ruutu sisältää yhden piirustuksen, joko suomalaisesta maatilasta, kaupungista, luontokauneutensa eli historiallisten muistoinsa tähden tunnetusta suomalaisesta paikasta, tai muista suomalaisista suhdoista. Niin nähdään tässä Hämeenlinnan rautatie, Hattelmalan harjanne, Alawuus, Runebergin tupa, yksi lohenpato, yksi kokko, yksi kaski, yksi sotawanhus, y.m. Peliä seuraa lyhyt kertomus sekä ruotsiksi että suomeksi, joka on kirjoitettu erittäin ratosasti ja sen ohessa nuorta matkustawaista neuwowa joka piirustuksen merkinnöstä. Tämän lapsenpelin pitäkööt wanhemmat hywässä muistissansa! — Hinta 40 kop.h.» 
> 
> 

Peli sisältää muun muassa yhden vanhimmista Oulun kaupunkia esittävistä kuvista.

Pelin on kuvittanut Uudestakaarlepyystä kotoisin ollut suomenruotsalainen taiteilija Hilda Olson (1832–1916). Olson tunnetaan myös työstään luonnontieteellisten aiheiden parissa. Luonnontieteelliseen keskusmuseoon on arkistoitu Krimin-matkan aikana syntyneitä Olsonin kuvituksia, muun muassa hämähäkkejä kuvaavia töitä.

Pelistä kirjoittanut Raija Majamaa epäilee sen sisältämiä loruja Zachris Topeliuksen kirjoittamiksi ja Johan Bäckvallin (1817–1883) suomentamiksi. Toisaalta tiedetään, että Hilda Olson julkaisi elämänsä aikana useita lautapelejä, joihin hän kirjoitti myös säännöt. Pelin sääntöjen ja lorujen kirjoittajasta ei siten ole täyttä varmuutta.

Pelin kuvitukset mukailevat monessa kohtaa Topeliuksen toimittaman *Finland framställdt i teckningar* -teoksen kuvia. Kuvat eivät kuitenkaan ole identtisiä esikuvansa kanssa, sillä monessa kohtaa rakennukset on kuvattu eri kuvakulmasta. Pelissä on myös sellaisia kuvia, jotka *Finland framställt i teckningarista* puuttuvat.

Lähteet
-------

1. ↑    *Suomen Julkisia Sanomia*, 22.12.1862. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Lastenpelillä Ouluun – ja Oulussa.  *Oulu-lehti*, 12.6.1980. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  Raija Majamaa: Lautapeli Huvimatka Aavasaksaan vuodelta 1863 *Minun aarteeni*. Kansalliskirjasto.
4. ↑  Erik Birck: En nykarlebykonstnär: Hilda Olson 1832—1916 *nykarlebyvyer.nu*.

Aiheesta muualla
----------------

* Majamaa, Raija: Lautapeli Huvimatka Aavasaksaan vuodelta 1863. Kansalliskirjaston blogisarja Minun aarteeni.
* En nykarlebykonstnär (ruotsiksi)
* En bortglömd pärla? (ruotsiksi)
**Čičiliusku** (suom. *sisilisko*) on Karjalan tasavallassa toimiva karjalankielinen nukketeatteriseurue, joka on perustettu vuonna 2005. Seurueen tunnuslause on "Kuka, jos emme me".

Aloitteen tämän nukketeatteriseurueen perustamisesta teki Pekka Zaikov, joka tuolloin johti Petroskoin yliopiston Karjalan ja vepsän kielen osastoa. Perustamisessa oli mukana kyseisen yliopiston Itämerensuomalaisten kielten tiedekunnan opettajia, opiskelijoita ja alumneja. Vuosi myöhemmin nukketeatteri esitti ensimmäisen näytelmänsä, *Kuin hukka vasikalla muamona oli* (‘Kun susi oli vasikalla äitinä’).

Vaikka Čičiliusku esiintyy kaikenlaisille yleisöille niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin, sen erityisenä pyrkimyksenä on saavuttaa Karjalan tasavallan periferioissa asuvat karjalankieliset ihmiset, erityisesti nuoret, ja innostaa heitä karjalan kielen käyttöön. Näytökset ovat ilmaisia, joskin seurue toivoo, että katsojat tukisivat sitä taloudellisesti mahdollisuuksiensa mukaan.

Čičiliuskun esiintyvät jäsenet koostuvat samoista ryhmistä kuin sen perustaneet henkilötkin. Heitä on noin 15 henkeä. Seurueen jäsenet ovat Nuori Karjala –yhdistyksen ja Karjalan rahvahan liiton aktivisteja. Čičiliusku on Nuori Karjala –kansalaisjärjestön yksi menestyneimpiä projekteja.

Seurue harjoittelee Karjalan tasavallan kansallisen kulttuurin keskuksessa, ja keskus tukee sitä taloudellisesti. Taloudellista tukea seurue saa myös Karjalan tasavallan Kulttuuriministeriöltä.

Seurueen johtajana toimii Natal’ja Golubovskaja, joka on ollut seurueen jäsen sen perustamisesta asti. Seurueen rekvisiitasta ja nukeista vastaavat Marina Zlenko ja Boris Kudrjavcev ja esitysten musiikista Oleg Gurejev.

Seurueen esitysten kielet ovat livvi sekä vienan karjala. Esityksissä käytetään usein molempia kieliä sekaisin. Keskikarjalan kielellä seurue ei toimi. Esitysten aiheiksi on valittu tunnettuja kansantarinoita sekä tavanomaisia elämäntilanteita. Lisäksi nuket auttavat esitysten seuraamista. Esitykset pyritään pitämään sellaisina, että niitä pystyvät seuraamaan myös sellaiset ihmiset, jotka eivät hallitse karjalan kieliä.

Čičiliusku vieraili Suomessa 10.–17.11.2012 ja esitti kymmenellä paikkakunnalla varsinaiskarjalaksi Mauri Kunnaksen teokseen perustuvaa esitystä *Koirien Kalevala* sekä kansansatuun perustuvaa lastennäytelmää *Kuin hukka vasikalle muamona oli*. Karjalankielisen Koirien Kalevalan Suomen ensi-ilta oli Sastamalassa 10.11.2012 ja uusinta nähtiin Tampereella seuraavana päivänä. Kiertue päättyi Helsinkiin 17.11.2012.

*Koirien Kalevala* on ensimmäinen vienankarjalaksi ilmestynyt *Kalevala*-teos. Karjalan Sivistysseura julkaisi sen vuonna 2010 Nadežda Lutohinan kääntämänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Koirien Kalevala karjalaksi Suomi-Venäjä-Seura. Viitattu 16.11.2012.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Nuori Karjala: Čičiliusku *nuorikarjala.ru*.  2008–2011. Viitattu 16.11.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Čičiliusku Nuoren Karjalan kotisivuilla (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Kvestori** (lat. *quaestor*) oli antiikin roomalainen virkamies. Kvestorit valittiin äänestämällä. Vuoden 420 eaa. tienoilla kvestoreita oli neljä, myöhemmin heidän määräänsä lisättiin kymmeneen. Vuonna 81 eaa. kvestoreita oli jo 20. Jotkut kvestorit toimivat Rooman kaupungissa virkamiehinä ja toiset provinsseissa kuvernöörien apulaisina.

Kvestoriksi haluavan patriisin täytyi olla 28-vuotias, plebeijin taas 30-vuotias. Valitseminen kvestoriksi teki henkilöstä automaattisesti senaatin jäsenen.

Kvestori oli ensimmäinen askel roomalaisella virkamiesuralla, jota kutsuttiin nimellä cursus honorum.

Nykymerkitys
------------

### Euroopan unioni

Euroopan parlamentissa kvestorit ovat puhemiehistön neuvoa-antavia jäseniä. Heidän vastuullaan on Euroopan parlamentin jäseniä koskevia hallinnollisia ja taloudellisia asioita.

### Oppilaitokset

Latinankielen sanasta quaestor johdettu taloushallinnon virkanimike. Kvestori toimii kvestuurin osastopäällikkönä ja vastaa muun muassa taloussuunnittelusta ja tilinpäätöksistä. Virkaan vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto.

Kvestorin virkanimike on käytössä pääasiassa Helsingin yliopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Castrén, Paavo: *Uusi antiikin historia*, s. 267. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-21594-3.
Česlovas Sasnauskas
**Česlovas Sasnauskas** (19. kesäkuuta 1867 Kapčiamiestis – 18. tammikuuta 1916 Pietari) oli liettualainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja. Hänen teoksistaan suurin osa on sävelletty kuorolle tai säestetylle soololauluäänelle. Hänen lauluihinsa kuuluu "Kur bėga Šešupė" ja soitinmusiikkituotantoonsa lukuisia urkuteoksia.

Sasnauskas sai varhaisimman musiikkikasvatuksen vanhemmiltaan, joilta oppi urkujensoiton. Pietarin konservatoriossa hän opiskeli vuosina 1892–1898 laulua Stanislav Gabelin ja Antonio Cotognin johdolla. Vuodesta 1895 kuolemaansa Sasnauskas työskenteli Pyhän Katariinan kirkon urkurina ja kuoronjohtajana Pietarissa. Hän oli aiemmin toiminut kirkkojen urkurina Gražiškiaissa, Vilkaviškiksessä ja Daugavpilsissä. Sasnauskas myös esiintyi laulajana, opetti ja kirjoitti artikkeleita. Hän suoritti opintoja arkeologian instituutissa (1902–1904) ja matkusti Roomaan sekä Euroopan eri luostareihin tutkimaan gregoriaanista laulua.

Sasnauskasin maallinen vokaalimusiikki on hyvin melodista, ja hän käytti kansanmusiikin aineksia teoksissaan. Hengellisissä teoksissaan hän yhdisteli läntisten ja slaavilaisten kirkkomusiikkiperinteiden vaikutteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ČESLOVAS SASNAUSKAS Music Information Centre Lithuania


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Brose Bamberg** on saksalainen koripalloseura Bambergista. Se pelaa koripallon Bundesliigassa.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1955 nimellä 1. FC 01 Bamberg. Vuonna 1970 seura nousi koripallon Bundesliigaan. Seura vaihtoi nimensä ensin TTL Bambergiksi (*Tapeten-Teppichboden-Land*) vuoden 1988 tienoilla.

Vuonna 1993 joukkue teki seurahistoriansa siihen mennessä parhaan suorituksensa sijoittuessaan sarjassa toiseksi TSV Bayer 04 Leverkusenin voittaessa mestaruuden. 1990-luvulla nimi vaihdettiin TTL uniVersa Bambergiin. Kun joukkuetta sponsoroineelle yritykselle tuli talousongelmia, vaihtui nimi vuonna 2000 TSK uniVersa Bambergiksi.

Ennen vuotta 2005 joukkue joutui tyytymään vielä kahteen kakkossijaan, mutta kaudella 2004–2005 se voitti vihdoin mestaruuden. Samalla kaudella joukkue osallistui ULEB Eurocupiin. Saksan mestaruuden siivittämänä joukkue pääsi kaudelle 2005–2006 Euroliigaan. Se menestyi hyvin ja pääsi 16 parhaan joukkoon. Kaudella 2006–2007 seura vaihtoi nimekseen Brose Basketin ja voitti toisen Saksan mestaruutensa. Seura pääsi kaudeksi 2007–2008 pelaamaan Euroliigaa.

Vuonna 2016 seuran nimi muuttui Brose Bambergiksi. Kaudella 2018–2019 se pelasi Mestarien liigaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
**Juan Rodríguez de Fonseca** (1451 Toro, Kastilia – 4. maaliskuuta 1524 Burgos, Espanja) oli espanjalainen piispa ja hovimies, joka oli Isabella Katolilaisen hovipappi. Hänestä tulikin yhdistyneen Espanjan Isabellan ja Ferdinandin merkittävä neuvonantaja.

Fonseca nimettiin Badajozin piispaksi 1495 ja Córdoban piispaksi 1499. Palencian piispa hänestä tuli 1504. Kristoffer Kolumbuksen toisesta matkasta lähtien 1503 Fonseca nousi merkittävään asemaan Länsi-Intian tutkimisessa. Hän oli organisoimassa Kolumbuksen ja Hernán Cortésin tutkimusmatkoja ja oli muodostamassa 1511 Consejo de Indiasian neuvoston. Fonseca johti neuvostoa 1519–1524.

Fonseca oli vuonna 1514 valittu Burgosin piispaksi, ja vuonna 1519 hänestä tuli italialaisen Rossanon arkkipiispa. Viisi vuotta myöhemmin hän kuoli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Archbishop Juan Rodríguez de Fonseca *Catholic-Hierarchy*. Viitattu 15.10.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Juan Rodríguez de Fonseca *Biografías y Vidas*. Viitattu 15.10.2011. (espanjaksi)
3. ↑  Juan Rodríguez de Fonseca (Answers.com) *The Columbia Electronic Encyclopedia*.  2011. Columbia University Press. Viitattu 15.10.2011. (englanniksi)
Kappadokia sijaitsee Vähän-Aasian itäosassa.
**Kappadokia** (m.kreik. Καππαδοκία, lat. *Cappadocia*) on antiikin aikainen alue Vähän-Aasian itäosassa.

Historia
--------

Kappadokia oli heettien maakunta näiden suuruudenaikana. Myöhemmin alueesta tuli Persian satraappikunta. Vielä myöhemmin alkuperäinen Kappadokia jaettiin kahtia Kappadokian ja Pontoksen satraappikuntiin, joista Pontos oli rannikkoalue ja Kappadokia sisämaata. Persian kukistumisen jälkeen Kappadokiasta tuli tasavalta, joka välillä maksoi veroa seleukideille.

Vuonna 63 eaa. Kappadokiasta tuli Rooman vasalli ja vuonna 17 osa Rooman valtakuntaa. Roomalaiset nimesivät Kappadokian pääkaupungin Mazacan Caesareaksi. Rooman osana Kappadokia kuului välillä Cappadocian provinssiin ja välillä Galatian provinssiin.

Karstivuoret Kappadokiassa.
Kivirakennuksia Kappadokiassa.
Alueelta on löytynyt 5 000 vuotta vanha maanalainen kaupunki, joka on kaivettu pehmeään vulkaaniseen kiveen.

Luettelo Kappadokian hallitsijoista
-----------------------------------

### Kappadokian satraapit

* Datames 380–362 eaa.
* Ariamnes 362–350 eaa.
* Ariarathes I 350–331 eaa.

### Kappadokian kuninkaat

* Ariarathes I 331–322 eaa.
	+ Eumenes Kardialainen satraappina 322–321 eaa.
	+ Nikanor satraappina 321–?
	+ Amyntas, satraappina ?–301 eaa.
* Ariarathes II 301–280 eaa.
* Ariamnes 280–230 eaa.
* Ariarathes III 255–220 eaa.
* Ariarathes IV Eusebes 220–163 eaa.
* Ariarathes V Eusebes Filopator 163–130 eaa.
* Orofernes 157 eaa.
* Ariarathes VI Epiphanes Filopator 130–116 eaa.
* Ariarathes VII Filometor 116–101 eaa.
* Ariarathes VIII 101–96 eaa.
* Ariobarzanes I 95–62 eaa.
* Ariarathes IX n. 95 eaa.
* Ariobarzanes II Filopator 62–51 eaa.
* Ariobarzanes III Eusebes Filoromanos 51–42 eaa.
* Ariarathes X 42–36 eaa.
* Arkhelaos 36 eaa.–17 jaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranta, Niko: Maailman suurin lajissaan? 5 000 vuotta vanha maanalainen kaupunki löytyi Turkista *Ilta-Sanomat*.  1.1.2015. Viitattu 28.12.2019.
2. ↑  Stone, Jon: Vast 5,000 year-old underground city discovered in Turkey's Cappadocia region *The Independent*.  31.12.2014. Viitattu 28.12.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kappadokia** Wikimedia Commonsissa

* Kappadokia (Arkistoitu – Internet Archive)
* Cappadocia – Land of Fairy Chimneys (Arkistoitu – Internet Archive) – brittiläinen esittely alueesta

Muinaisen Persian valtakunnan maakunnat
Arabia · Arakhosia · Aria · Armenia · Assyria · Babylonia · Baktria · Dahai · Drangiana · Egypti · Foinikia/Palestiina · Fryygia · Gandara · Gedrosia · Hyrkania · Joonia · Intia · Indus · Kappadokia · Kaaria · Khorasmia · Kilikia · Kolkhis · Kush · Libya/Kyrene · Lyydia · Maka · Makedonia (valtakunta) · Meedia · Paflagonia ·Pamfylia · Parthia · Persis · Saka · Sattagydia · Sogdiana · Susiana · Traakia
**Kvestio** (lat. *quaestio*, "kysymys"; mon. *quaestiones*) oli keskiajan filosofialle tyypillinen menetelmä, jossa kulloinkin käsittelyn alla oleva teema muotoillaan ensin kysymyksen muotoon (esimerkiksi "onko Jumala olemassa?"). Tämän jälkeen kysymykseen annetaan jokin vastaus ("Jumala on olemassa"). Sitten annettua vastausta kohtaan esitetään vastaväitteitä ("vaikuttaa siltä, että Jumala ei ole olemassa, koska..."). Lopuksi annettua vastausta puolustetaan kumoamalla esitetyt vastaväitteet.

Kvestio-kysymyksissä esiintyy muun muassa seuraavia muotoja:

* *quaestio an est*, "kysymys onko"
* *quaestio propter quid*, "kysymys minkä vuoksi"
* *quaestio quia*, "kysymys että"
* *quaestio quid est*, "kysymys mitä se on"

Kvestio-muotoa käytetään monissa skolastisissa teoksissa, kuten Tuomas Akvinolaisen teoksessa *Summa theologiae*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Teinonen, Seppo A.: Q *Teologian sanakirja*. Helsingin yliopisto. Viitattu 18.3.2010.
2. ↑  Kärkkäinen, Pekka: "Mitä teologia on?" - esimerkki teologisesta argumentaatiosta *Yleinen teologia: systemaattinen teologia*. Helsingin yliopisto, teologinen tiedekunta. Viitattu 18.3.2010.
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. Tulipää-nimisestä elokuvasta on eri artikkeli.*

**Tulipää** on vuonna 2019 perustettu suomalainen pop-yhtye. Yhtye on julkaisut tähän mennessä kahdeksan singleä ja yhden EP:n. Tulipää on esiintynyt mm. Vaasa Festivalissa vuonna 2019. Sen oli tarkoitus esiintyä vuoden 2020 Provinssissa. Koronan takia keikka jouduttiin kuitenkin perumaan.

Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä *"*Virhe koodissa" vuonna 2019. Sen tuotti Jussi Ylikoski. 

Koronan aikana yhtye jäi noin vuoden mittaiselle tauolle, jonka aikana bändi suunnitteli mm. uutta musiikillista suuntaa ja kirjoitti uusia kappaleita. Yhtye palasi tauolta vuonna 2021 heidän uudella singlellään "Sinisilmät". Tällä hetkellä bändin tavoitteena on julkaista mahdollisimman paljon uutta musiikkia ja keikkailla.

Jäsenet
-------

* Konsta Silander – laulu
* Riku Viitala – kitara
* Sampsa Silander – basso

Entiset jäsenet
* Silja Silander – rummut

Diskografia
-----------

### Singlet

* "Virhe koodissa" (2019)
* "Arven jättävää" (2019)
* "Mä selviän" (2019)
* "40 päivää" (2019)
* "Oho" (2020)
* "Elokuu" (2020)
* "Ole mitä olet" (2021)
* "Sinisilmät" (2021)

### EP:t

* "Kuningasidea" (2020)

Lähteet
-------

1. ↑  Tulipää *provinssi.fi*.  24.3.2020. Provinssi. Viitattu 28.4.2020. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
**Juan Pablo Colinas Ferreras**, yleensä vain **Juan Pablo** (s. 2. syyskuuta 1978 León, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sporting Gijónia.

Ura
---

Juan Pablo aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa Cultural Leonesasta, josta hän siirtyi vuonna 2000 Deportivo Alavésiin. Ensimmäisellä kaudellaan edustusjoukkueessa hän toimi ranskalaisvahti Richard Dutruelin varamaalivahtina. Seuraavina kahtena kautena hänellä oli niin ikään vaikeuksia nousta joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kolmen kauden aikana Alavésissa hänellä kertyi tilille vain 15 ottelua. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi 22. syyskuuta 2002 ottelussa Villarrealia vastaan.

Vuonna 2005 Juan Pablo siirtyi Numanciaan. Hän pelasi seuraavien kahden kauden aikana yhteensä 70 ottelua. Hän palasi Numanciaan kaudeksi 2008–2009, kun joukkue nousi neljännen kerran historiassaan maan pääsarjaan. Kauden 2007–2008 hän pelasi Tenerifessä.

Kesäkuussa 2009 Juan Pablo irtisanoutui sopimuksestaan Numancian kanssa, ja teki uuden kolmivuotisen sopimuksen pääsarjaseura Sporting Gijónin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely Sporting Gijónin virallisella kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tilastot BDFutbol -sivustolla
*Rhyparia purpurata* - ♂ - △
**Keltasiilikäs** (*Rhyparia purpurata*) on siilikkäisiin kuuluva, kirkkaanvärinen perhoslaji. Se on suvun *Rhyparia* ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Melko kookas perhoslaji, jonka siipiväli vaihtelee 36–52 mm. Etusiivet ovat likaisenkeltaiset ja niissä on viisi siiven poikki kulkevaa riviä epäsäännöllisen muotoisia, harmaita tai rusehtavia täpliä. Takasiivet ovat pohjaväriltään purppuranpunaiset ja niissä on laajoja, tummia laikkuja. Takasiiven reuna on koiraalla keltainen ja naaraalla punainen.

Toukka on tummanharmaa ja sen kylvissä on vaalita laikkuja. Karvoitus on selkäpuolella tummanruskeaa, kyljissä kellanvalkoista. Täysikasvuinen toukka on 45–50 mm pitkä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Keltasiilikkään levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan poikki Turkkiin ja edelleen Keski-Aasian ja Etelä-Siperian läpi Japaniin asti. Pohjoismaissa keltasiilikästä tavataan vakituisesti vain Suomessa. Suomessa levinneisyysalue kattaa etelärannikon. Aikuiset perhoset lentävät kesä-heinäkuun vaihteessa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Keltasiilikäs elää avoimilla ja lämpimillä paikoilla. Aikuiset perhoset ovat aktiivisia ympäri vuorokauden. Ne lepäävät korkealla kasvillisuuden joukossa ja lähtevät herkästi lentoon. Etenkin koiraat voivat lentää hämärässä valolle.

Naaras munii useita satoja munia, jotka se asettaa pieninä ryhminä kasvin alaosan lehtien alapinnoille. Toukka talvehtii ja koteloituu alkukesästä heinikon joukkoon tekemänsä vaalean kotelokehdon sisään.

Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Ravintokasvi
------------

Toukka on polyfagi ja kelpuuttaa ravinnokseen monet eri kasvilajit.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 398–400
7. ↑  Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Perhoset: Keltasiilikäs
* lepiforum.de (saksaksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q747544
* Wikispecies: Rhyparia purpurata
* BioLib: 54903
* BOLD: 110619
* EPPO: RHYPPU
* EUNIS: 309197
* Fauna Europaea: 446983
* Fauna Europaea (new): 3938598f-86cd-416c-b392-1f105b6d74ea
* GBIF: 5884571
* iNaturalist: 467505
* LoB: 4695
* NCBI: 988033

 |

 |