recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sandovo** (ven. Са́ндово) on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ratynja- ja Orudovka-jokien yhtymäkohdassa 248 kilometriä Tveristä koilliseen. Taajama on Sandovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Asukkaita on 3 600 henkeä (vuonna 2009).

Sandovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1500. Vuonna 1924 siitä tuli samannimisen kunnan keskus. Vuonna 1929 perustettiin Sandovon piiri, jonka keskus siirrettiin vuonna 1932 Sandovon kylästä (nykyään Staroje Sandovo) Orudovon kylän lähellä sijaitsevalle Sandovon asemalle. Vuonna 1967 asemanseutu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään siellä on elintarvike-, rakennusmateriaali- ja puunjalostusteollisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sandovo Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kohtalon kivi, kivipylväs Taran kukkulalla.
**Tara** (iiriksi *Teamhair na Ri*) on 154 metriä korkea kukkula Irlannin County Meathissa. Taran kukkulalla on ollut tärkeä osa Irlannin historiassa ja mytologiassa. Kukkulan vanhin muinaisjäänne on noin vuodelta 2100 eaa. peräisin oleva käytävähauta *Dumha na nGiall*. Kukkulan ovaalinmuotoiselta kummulta nimeltään *Ráth na Riógh* (Kuninkaiden linnoitus) on löydetty useita pronssikautisia hautoja. Sen keskellä on kaksi yhteenliitettyä maarakennusta, *Forradh* (Kuninkaanistuin) ja *Teach Cormaic* (Cormacin talo). Jälkimmäisessä on kivipylväs, jonka uskotaan olevan Taran kuninkaiden vihkikivi.

Kukkulalla on lisäksi suuren kehämäisen linnoituksen jäänteet, kaksi pyöreää aitausta sekä laaja suorakulmainen alue, jonka sivut ovat 230 metriä pitkät. Sen oletetaan olevan juhlasalin paikka. Kukkulalla on myös rituaalipaikka, jota on laajennettu neljään otteeseen 100–400-luvuilla. Kaikki vallit ja rauniot ovat peräisin ajanlaskumme viideltä ensimmäiseltä vuosisadalta, jolloin Tara oli Ui Néill -suvun kuninkaiden hallintokeskus.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2  Tara *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 19.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taran kukkula** Wikimedia Commonsissa
**Yusuf Saad Kamel** (arab. يوسف سعد كامل ‎), alkuperäiseltä nimeltään **Gregory Konchellah** (s. 29. maaliskuuta 1983 Narok, Kenia) on masai-heimosta lähtöisin oleva 800 metrin juoksija, joka nykyään on Bahrainin kansalainen.

Yusuf Saad Kamel sai Bahrainin edustusoikeuden 13. helmikuuta 2004. Hän saavutti pronssia vuoden 2004 Aasian sisäratojen mestaruuskisojen 800 metrillä. Vuonna 2004 hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin 800 metrin kilpailun. Vuotta myöhemmin samassa kisassa hän sijoittui toiseksi. Vuoden 2006 maailmancupissa Ateenassa hän voitti Aasian edustajana 800 metrin kilpailun ja vuonna 2007 hän oli nopein IAAF:n yleisurheilufinaalin 800 metrillä.

Maaliskuussa 2008 Yusuf Saad Kamel saavutti MM-pronssia Valenciassa pidetyissä sisäratojen MM-kilpailuissa Aasian halliennätyksellä 1.45,26. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui viidenneksi.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Yusuf Saad Kamel voitti maailmanmestaruuden 1 500 metrillä ajalla 3.35,93 ja pronssia 800 metrillä ajalla 1.45,35.

Yusuf Saad Kamel on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kilogrammaa. Hänen isänsä Billy Konchellah on 800 metrin kaksinkertainen maailmanmestari.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 600 m: 1.16,01, Liège, 2. syyskuuta 2003
* 800 m: 1.42,79, Monaco, 29. heinäkuuta 2008
* 1 000 m: 2.14,72, Tukholma, 22. heinäkuuta 2008
* 1 500 m: 3.31,56, Monaco, 28. heinäkuuta 2009

Sisäradat
* 800 m: 1.45,26, Valencia, 9. maaliskuuta 2008
* 1 500 m: 3.40,28, Valencia, 9. helmikuuta 2008

Aiheesta muualla
----------------

* Yusuf Saad Kamel Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Miesten 1 500 metrin juoksun maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1983: Steve Cram  |
1987: Abdi Bile |
1991: Noureddine Morceli |
1993: Noureddine Morceli |
1995: Noureddine Morceli |
1997: Hicham el-Guerrouj |
1999: Hicham el-Guerrouj |
2001: Hicham el-Guerrouj |
2003: Hicham el-Guerrouj |
2005: Rashid Ramzi |
2007: Bernard Lagat |
2009: Yusuf Saad Kamel |
2011: Asbel Kipruto Kiprop |
2013: Asbel Kipruto Kiprop |
2015: Asbel Kipruto Kiprop |
2017: Elijah Manangoi |
2019: Timothy Cheruiyot |
2022: Jake Wightman |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Sverker Åström
**Carl Sverker Åström** (30. joulukuuta 1915 Uppsala – 26. kesäkuuta 2012 Tukholma) oli ruotsalainen diplomaatti.

Åströmin ollessa vielä teini-ikäinen hänen lakimiesisänsä kuoli ja elättäjäksi jäi äiti. Åström valmistui Uppsalan yliopistosta ja aloitti uransa Ruotsin ulkoministeriössä vuonna 1939. Hän toimi Neuvostoliiton-lähetystössä 1940–1943, ensin Moskovassa ja kaupunkia lähestyneen toisen maailmansodan itärintaman takia sitten Kuibyševissä, jonne useimmat muutkin lähetystöt joutuivat siirtymään.

Åström toimi maansa Yhdistyneiden kansakuntien -suurlähettiläänä 1964–1970 ja sen jälkeen kaksi vuotta Ruotsin pääneuvottelijana Euroopan yhteisössä. Hän oli ulkoministeriön kabinettipäällikkönä 1972–1977 ja suurlähettiläänä Ranskassa 1978–1982. Poliittisesti Åström oli sosiaalidemokraatti ja Olof Palmen läheinen ystävä.

Åström julkaisi vuonna 1992 omaelämäkertateoksen *Ögonblick: från ett halvsekel i UD-tjänst*. Hän tuli vuonna 2003 esiin avoimesti homoseksuaalina ja totesi, ettei ollut voinut kertoa tätä aiemmin diplomaattiuransa vuoksi. Ruotsalainen QX-lehti valitsi Åströmin Vuoden homoksi 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sverker Åström avled i natt Sverige, Nyheter, Svenska Dagbladet (ruotsiksi)
2. ↑  Sverker Åström - Ruotsin diplomatian grand old man vieraili Suomen ulkoasiainministeriössä Suomen suurlähetystö, Tukholma; Suomen ulkoasiainministeriö

Aiheesta muualla
----------------

* Sverker Åströmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sverre Brodahl** (26. tammikuuta 1909 Modum – 2. marraskuuta 1998 Hønefoss) oli norjalainen hiihtäjä ja yhdistetyn kilpailija. Hänen uransa huippuajat ajoittuivat 1930-luvulle.

Vuoden 1935 MM-hiihdoissa Vysoké Tatryssa Tšekkoslovakiassa Brodahl hiihti avausosuuden Norjan hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa. Vuotta myöhemmin Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa hän saavutti jälleen viestihopeaa ja sijoittui pronssille yhdistetyn kilpailussa. Vuonna 1937 hän voitti Holmenkollenin yhdistetyn kilpailun.

Seuratasolla Brodahl edusti hønefossilaista *IL Fossekallenia*. Hän perusti yhdessä Ivar Almen kanssa *Alme & Brodahl* -suksitehtaan, jonka suksilla Hallgeir Brenden voitti 1950-luvulla kaksi olympiakultaa. Hänen veljensä Trygve Brodahl oli myös hiihdon arvokisamitalisti.

Lähteet
-------

* Sverre Brodahlin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 21.1.2011. Viitattu 5.7.2011. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Sports Reference LLC

Aiheesta muualla
----------------

* Sverre Brodahl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Nino Cerruti** (25. syyskuuta 1930 – 15. tammikuuta 2022) oli italialainen yrittäjä ja muotisuunnittelija. Hän suunnitteli tyylikkäitä ja rentoja miesten valmisvaatteita. Hänen suunnittelemiaan asuja nähtiin myös yhdysvaltalaisissa elokuvissa.

Cerruti aloitti tekstiilialan uransa isoisänsä perustamassa perheyrityksessä Luoteis-Italiassa. Hän perusti oman muotitalonsa Pariisiin 1960-luvulla, ja laajensi vaatteista hajuvesiin. 40 vuoden uran jälkeen hän myi yrityksensä ja jäi eläkkeelle vuonna 2000.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muotisuunnittelija Nino Cerruti on kuollut – muistetaan useiden hittielokuvien puvustuksesta *Iltalehti*. Alma Media Oyj. Viitattu 16.1.2022.
2. ↑  Harry Taylor: Nino Cerruti, pioneer of men’s ready-to-wear fashion, dies aged 91 *The Guardian*. Viitattu 5.1.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Tomislav** (k. 928) oli kroatialainen hallitsija, jota pidetään Kroatian kuningaskunnan ensimmäisenä kuninkaana. Hän yhdisti erilliset Kroatian ja Pannonian herttuakunnat yhdeksi kokonaisuudeksi. Tomislav nousi Kroatian herttuakunnan hallitsijaksi 910 ja oli kuninkaana 925–928.

Elämä
-----

Tomislavista tuli Kroatian herttuakunnan hallitsija yleisesti hyväksytysti määritelmän mukaan vuonna 910. Hänen edeltäjänsä oli Muncimir, joka oli luultavasti Tomislavin isä. Ei ole kuitenkaan täyttä varmuutta siitä, että hallitsiko Muncimir vuoteen 910 asti. Joidenkin historioitsijoiden mukaan Muncimir olisi kuollut jo vuonna 900, ja herttuakunnan hallitsijana olisi ollut neljä eri henkilö ennen kuin Tomislav olisi tullut valtaan 910–914.

Pannonian herttuakunnan kroaatit pyysivät Tomislavilta apua taistelussa unkarilaisia vastaan. Tomislav kukisti heidät ja perusti rajan Dravajoelle. Hän yhdisti Pannonian Kroatian herttuakuntaan.

Kroatian kuningaskunta ja naapurimaat vuonna 925.
Bysantti solmi 923 Tomislavin kanssa liittouman Bulgarian tsaari Simeon I:stä vastaan. Tämä kiihotti Simeonin hyökkäämään Kroatiaan 926. Simeonin hyökkäys oli kuitenkin täydellinen katastrofi, ja Tomislav kukisti bulgarialaiset täydellisesti. Taistelun lopputulos oli Balkanin voimasuhteiden kannalta merkittävä, sillä se vaikutti kroaattien ja bulgaarien kulttuurialueen vakiintumiseen.

Osa Johannes X:n kirjeestä, jossa hän kutsuu Tomislavia Kroatian kuninkaaksi.
Tomislavin uskotaan kruunatun Kroatian kuninkaaksi joko vuonna 924 tai 925. Asiasta ei ole kuitenkaan täyttä varmuutta, eikä ole tietoa siitä, koska hänet kruunattiin ja kuka hänet kruunasi. Ainoa todiste Tomislavin kuninkuudesta on paavi Johannes X:n vuonna 925 lähettämä kirje, jossa paavi kutsuu Tomislavia kuninkaaksi. Kirjeen aitous on kuitenkin kyseenalainen.

Tomislav kuoli todennäköisesti vuonna 928.

Lähteet
-------

* Fine, John V. A.: *The Early Medieval Balkans*. Ann Arbor: University of Michigan Press, 1983. ISBN 0-472-08149-7. Google-kirjat (viitattu 30.7.2015). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Fine, s. 261.
2. ↑  Fine, s. 262.
3. 1 2 3  Fine, s. 264.
4. ↑  *World and its peoples. Europe*, s. 1608. New York: Marshall Cavendish Reference, 2010. ISBN 978-0-7614-7883-6. Google-kirjat (viitattu 30.7.2015). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tomislav** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**PRQ** on ruotsalainen webhotellipalveluntarjoaja, jonka palvelimilla toimi muun muassa The Pirate Bay vuoden 2006 ratsiaan saakka. Siellä on toiminut myös esimerkiksi Wikileaks ja Kavkaz Center. PRQ on osakeyhtiö, jonka omistavat ruotsalaiset Gottfrid Svartholm ("anakata") ja Fredrik Neij ("TiAMO").

PRQ ei estä minkäänlaisen loukkaavan tai kiistellyn materiaalin julkaisemista palvelimillaan. Operaattori myös kunnioittaa anonymiteettiä, eikä omien tietojensa mukaan ole koskaan antanut asiakkaitaan koskevia tietoja kolmansille osapuolille. 

Palvelua on kritisoitu ja yritetty rajoittaa muun muassa pedofiiliaineiston sallimisen vuoksi. Vasta-argumenttina on esitetty esimerkiksi sananvapauden puolustamista.

Webhotellipalvelun lisäksi PRQ tarjoaa OpenVPN-tunnelointia staattisella IP-osoitteella ja vapaavalintaisella DNS-nimellä. Näitä voi käyttää anonyymiin Internet-selailuun tai oman web-palvelimen perustamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Andreas Thors: Sanningen om den ökända piratsajten *pcforalla.idg.se*.  23.2.2008. Viitattu 11.7.2022. (ruotsiksi)
2. ↑  Addy Dugdale: Crib Sheet: WikiLeaks and Its Spokesman, Julian Assange *fastcompany.com*.  4.7.2010. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  David F. Gallangher: BITS; Wikileaks Has Friend in Sweden *nytimes.com*.  25.2.2008. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Ossi Carp: Arkistoitu kopioPedofilsajt tar skydd av lagen *Dagens Nyheter, dn.se, via archive.org*.  5.6.2007.  Arkistoitu 24.7.2010. Viitattu 11.7.2022. (ruotsiksi)
5. ↑  Peter Vinthagen Simpson: Police powerless to close paedophile forums *thelocal.se*.  9.4.2010. Viitattu 11.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

*
**Johan Reinhold Weckman** (11. syyskuuta 1865 Liljendal – 21. huhtikuuta 1949) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut yritysjohtaja ja eversti.

Weckmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Wilhelm Weckman ja Amanda Fredrika Mannstén. Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1888 ja palveli sitten upseerina Oulun tarkk'ampujapataljoonassa 1888–1889 ja 14. reservikomppaniassa 1889–1892 yleten luutnantiksi 1892. Weckman siirtyi kuitenkin pian liikealalle opiskellen Lontoossa 1889–1890. Hän toimi konttoristina Oulussa 1890–1894 ja oli sitten oululaisen J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen osakkaana 1894–1898 ja toisena omistajana 1898–1912. Vuosina 1912–1923 Weckman oli Ab Uleå Oy:n toimitusjohtajana. Hän oli myös Kemi Oy:n hallituksen jäsen 1894–1949, Bröder Åström Ab:n hallituksen puheenjohtaja 1916–1922, Liittopankki Oy:n hallintoneuvoston jäsen 1920–1923 sekä Kajaanin puutavara Oy:n johtokunnan jäsen 1922–1938. Hän omisti 1932–1949 Oy Aniko Ab:n.

Weckman oli Englannin varakonsulina Oulussa 1911–1922, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1899 sekä Oulun suojeluskunnan piiripäällikkönä 1918. Hänet ylennettiin majuriksi ja everstiluutnantiksi 1918 sekä everstiksi 1943.

Reinhold Weckman oli naimisissa vuodesta 1891 lähtien kauppaneuvos Albert Oskar Snellmanin tyttären Elin Johanna Snellmanin kanssa. Heillä oli kolme poikaa:

* Björn Weckman (1896–1978), diplomi-insinööri, Ab Uleå Oy:n toimitusjohtaja
* Jarl Weckman (1898–1982), agronomi, Finncellin palveluksessa
* Stig Weckman (1902–1956), tekniikan tohtori, vuorineuvos, Kemi Oy:n toimitusjohtaja 1937–1952

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Mauri Mönkkönen: Vuorineuvos Stig Weckman (1902–1956). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Piotr Fijas** (s. 27. heinäkuuta 1958 Bielsko-Biała) on puolalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1978–1988.

Fijas saavutti pronssia lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa 1979 Armin Koglerin ja Axel Zitzmannin jälkeen. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli normaalimäessä seitsemäs. Vuonna 1987 Fijas hyppäsi Planicassa lentomäen maailmanennätyksen 194 metriä.

Fijas voitti yhteensä kolme maailmancupin osakilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon kaikkiaan kymmenen kertaa. Lisäksi hän oli ennen maailmancupin historian alkua kolmas Keski-Euroopan mäkiviikon Bischofshofenin osakilpailussa 1979. Mäkiviikon yhteispisteissä hän oli seitsemäs vuosina 1984–1985 ja 1985–1986.

Maailmancupin palkintosijat
---------------------------

* Normaalimäki
	+ Kausi 1981–1982: Strbske Pleso toinen
* Suurmäki
	+ Kausi 1979–1980: Bischofshofen kolmas, Zakopane voitto, St. Nizier voitto
	+ Kausi 1983–1984: Planica kolmas
	+ Kausi 1984–1985: Bischofshofen kolmas
	+ Kausi 1985–1986: Oberstdorf kolmas, Liberec voitto
* Lentomäki
	+ Kausi 1985–1986: Vikersund kolmas
	+ Kausi 1986–1987: Planica kolmas

Lähteet
-------

* Piotr Fijas FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
Sorvali

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60.729947°N, 28.69925°E, Venäjä ViipuriVenäjä |
| Vesialue | 
Viipurinlahti |
| Merialue | 
Suomenlahti |
| Pinta-ala | 
noin 1,2 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sorvali** (myös **Sorvalinsaari**, ven. Гвардейский, *Gvardeiski*) on Viipurinlahden saari ja samanniminen entinen Viipurin suomalainen kaupunginosa. Se sijaitsee suurikokoisemman Linnasaaren lounaispuolella, josta Sorvalin erottaa lähes umpeen maatunut Saunalahti. Lännessä saaren erottaa mantereesta Kivisillansalmi, jonka kautta kulkee Saimaan kanavalle johtava laivaväylä.

Historia
--------

Sorvalin maa-alueet kuuluivat alun perin Monrepos'n kartanolle, jonka omistaja paroni Ludwig Heinrich von Nicolay luovutti saaresta tonttimaata 1700-luvun lopulla. Vuonna 1798 saaren itäosaan perustettiin Sorvalin hautausmaa, jossa kaikilla kaupungin kirkkokunnilla ja etnisillä ryhmillä oli omat alueet. Hautausmaan ortodoksisessa osassa sijaitsi vuonna 1888 rakennettu Uspenskin kirkko, joka tuhoutui jatkosodassa. Sorvalin länsipuoli oli varattu sotilaskäyttöön ja sinne rakennettiin pieni linnoitus vuosina 1856–1866. Kasarmialue valmistui linnoituksen sisäpuolelle juuri ensimmäisen maailmansodan kynnyksellä. Tuolloin kaupunginosassa oli jo yli 2 000 asukasta. Sorvali kuului pitkään Viipurin maalaiskuntaan ja liitettiin osaksi kaupunkia vasta vuonna 1933.

Vuoden 1930 väestönlaskennassa Sorvalissa oli 3 496 asukasta, joista 3 268 oli suomenkielisiä, 20 ruotsinkielisiä ja 208 muunkielisiä.

Sorvalissa toimi myös menestynyt urheiluseura Sorvalin Veikot.

Liikenne
--------

Sorvalin saaren kautta oli vanhastaan kulkenut idästä päin läntisempään Suomeen johtanut maantie. Linnasaareen sen yhdisti pitkään saaren pohjoisosassa sijainnut kivisilta, kunnes vuonna 1868 itärannalle valmistui Sorvalin ja
Neitsytniemen välinen silta. Vuonna 1870 valmistunut Riihimäki–Pietari-rata kulki alun perin Sorvalin pohjoisosan kautta ja samalla saari sai myös oman pysäkin. Nykyään Sorvalissa ei enää ole rautatietä, mutta saaren läpi kulkee Viipurin keskustasta E18-valtatielle johtava maantie.

Kirjallisuutta
--------------

* Järvinen, Ilmari: *Viipurin Sorvali*, Sorvalilaiset ry 1993. ISBN 952-90-4726-6.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sorvalin kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939. Viitattu 27.10.2014.
2. ↑  Viipurin väestölaskenta marraskuun 27 p. 1930: Taululiitteitä (PDF) (sivut 26–27) *Suomen virallinen tilasto 6: Väestötilastoa 71:3*. Kansalliskirjaston julkaisuarkisto Doria:  Tilastollinen päätoimisto. Viitattu 2.11.2014.
**Yuriy (George) Tarnawsky** (ukr. Юрій Тарнавський, *Juri Tarnavskyi*, kirjailijanimiä: **Romulius, Ju. T.**, s. 3. helmikuuta 1934 Turka, Sambirin piiri, Galitsia) on ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen kielitieteilijä, runoilija, prosaisti ja kääntäjä.

Tarnawsky pakeni toisen maailmansodan aikana Saksaan ja vietti lapsuutensa Saksassa Neu Ulmissa. Hän muutti 1952 Yhdysvaltoihin ja suoritti 1956 insinöörintutkinnon Newark Collegessa New Jerseyssä. Sen jälkeen hän siirtyi kielitieteen pariin ja suoritti 1982 tohtorintutkinnon New Yorkin yliopistossa. Hän työskenteli IBM:llä automaattisen kielenkääntämisen hankkeissa ja tekoälyn parissa ja julkaisi aiheista tieteellisiä artikkeleita. Hän on työskennellyt luonnollisen kielen liittymän kehittämisessä Prolog-ohjelmointikielelle. Hän opetti vuosina 1993–1996 Ukrainan kirjallisuutta Columbian yliopistossa New Yorkissa ja osallistui yliopiston Harriman-tutkimuslaitoksen Ukrainan tutkimuksen koordinointiin.

Tarnawsky alkoi kirjoittaa 1950-luvun alkupuolella ja on julkaissut muutamia runokokoelmia. Hän on saanut runoihinsa vaikutteita ranskalaisista esisymbolisteilta ja -surrealisteilta sekä moderneilta espanjankielisiltä runoilijoilta ja eksistentiaalifilosofiasta. Hän on saanut kirjailijana vaikutteita kieliopinnoistaan ja työstään tietotekniikan parissa. Hänen ilmaisunsa on omaperäistä, ja runoista kuvastuu mekanistinen nykymaailma.

Tarnawskyn ukrainaksi kirjoittamaa proosaa on julkaistu muun muassa romaani *Šljah’y* (1961, "Tiet"), valikoima proosateoksia *Ne znaju* (2000, "En tiedä") ja lyhytproosaa kokoelma *Korotki h’vosty* (2006). Hän on kirjoittanut proosaa myös englanniksi sekä muutamia näytelmiä.

Tarnawsky on runoilijaryhmän New York Group perustajajäsen ja oli 1959–1971 sen julkaisun *Novi poeziji* päätoimittaja. Hän kääntänyt kirjallisuutta espanjasta ja englannista ukrainaksi ja ukrainankielistä kirjallisuutta englanniksi. Hän on julkaissut modernia runoutta, etenkin käännöksiä ja kaksikielisyyttä, koskevaa kritiikkiä useissa julkaisuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Marko Robert Stech, Danylo Husar Struk: Tarnawsky, Yuriy *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  2009. Viitattu 15.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yuriy Tarnawsky** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine
* IdRef

 |

 |
Fregatti Grace Harwar
Grace Harwar myrskyssä vuonna 1929
**Grace Harwar** oli suomalainen kolmimastoinen teräsfregatti, joka oli rakennettu 1889. Fregatti oli suomalaisen Gustaf Eriksonin varustamon omistuksessa 1916–1935. Laiva myytiin romutettavaksi 1935. Se oli silloin maailman viimeinen kaupallisessa käytössä ollut rahtifregatti.

Grace Harwarin rakensi William Hamilton & Co. Port Glasgowissa Skotlannissa vuonna 1889 lontoolaiselle William Montgomery & Co-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1 816 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 970 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 84,30 metriä, leveys 11,64 metriä ja syväys 7,09 metriä. Suomeen Grace Harwar ostettiin vuonna 1913 ja se toimi aluksi koululaivana. Se oli helsinkiläisen Rederi Ab, Delfin-varustamon omistuksessa vuoteen 1916 saakka jolloin se siirtyi Gustaf Eriksonin omistukseen. Fregatti kärsi vaurioita Mobilen satamassa Alabamassa heinäkuussa 1916 kun satamaan iski hirmumyrsky. Kesäkuussa 1919 Grace Harwar kärsi suuria vaurioita hirmumyrskyssä Kap Hornin länsipuolella ollessaan vehnälastissa matkalla Melbournesta Helsingöriin. Laivaa korjattiin sitten useita kuukausia Montevideossa Uruguayssa. Vuonna 1929 Allan Villiers teki dokumenttielokuvan *The Cape Horn Road* Australian vehnäreitin purjelaivoista Parma, Grace Harwar ja Joseph Conrad. 

Viimeisen vehnälastinsa Grace Harwar toi Port Broughtonista Australiasta Falmouthiin ja edelleen Lontooseen kesällä 1935. Sen jälkeen kun laivan vehnälasti oli purettu Lontoossa se hinattiin heinäkuun puolivälissä 1935 Lontoosta Charlestowniin, Firth of Forthiin romutettavaksi.

Kirjallisuutta
--------------

* *Viimeiset tuulten laivat : otteita Alan Villiersin teoksista* ; teksti ja valokuvat Alan Villiers; suomentanut Renne Nikupaavola. Tammi 2000 ISBN 9513118940

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Grace Harwar (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Bruzelius.info : Grace Harwar

Aiheesta muualla
----------------

* Cape Horn Road, 1928-1936, film about clipper ships Grace Harwar & Joseph Conrad (Youtube)
**HMS Rolf** (runkonumerot 61, B6 ja V6) oli Ruotsin laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin ensin vartioveneeksi ja sitten yhteysalukseksi.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1880 ja se liitettiin laivastoon lokakuussa 1882.

Palvelus
--------

Alus kastettiin vuonna 1887 *HMS Blinkiksi* runkonumerolla 61. Alus muutettiin vartioveneeksi vuonna 1903 runkonumerolla *B6*. Tällöin aluksen torpedoputket poistettiin ja sen tykkiaseistukseen lisättiin 37 mm M/98B -pikatykki. Aluksen miehistöntarve oli muutostöiden jälkeen kasvanut kolmeentoista. Vuonna 1910 alus luokiteltiin yhteysalukseksi runkonumerolla V6. Se palveli lauttana sukellusveneviirikössä ennen palveluksesta poistoaan 21. maaliskuuta 1919. Alus romutettiin vuonna 1921.

Lähteet
-------

* Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan: *Örlogsfartyg - Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg*. Luulaja: Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, 2004. ISBN 91-974384-3-X. (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 208
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston ensimmäisen luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Royal James** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1671 vesillelaskettu 102-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus oli laivastossa vain noin neljä kuukautta ennen tuhoutumistaan Solebayn taistelussa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 22. huhtikuuta 1669 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Sir Anthony Deane. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1671. Valmistuskustannukset olivat 24 072 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1672 Sandwichin jaarlin sinisen laivueen amiraalin Edward Montagun lippulaivana päällikkönään Richard Haddock.
Alus osallistui 7. kesäkuuta 1672 Solebayn taisteluun sinisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Alusta vastaan hyökkäsi ensin Alankomaiden laivaston *Dolfijn* ja sitten *Groot Hollandia* ennen kuin alus joutui polttolaiva *Vreden* maaliksi. *Royal James* tuhoutui seuranneessa tulipalossa lopulta upoten. Montagu sai surmansa, mutta aluksen päällikkönä ollut Richard Haddock pelastui.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 10
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston ensimmäisen luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Royal James** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1675 vesillelaskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1673 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Daniel Furzer. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1675.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1678 amiraali Sir Thomas Allinin lippulaivana päällikkönään John Wetwang, missä tehtävissä he olivat 28. elokuuta saakka. Aluksen päällikkönä oli 30. marraskuuta Sir William Jennings aluksen ollessa vartiolaivana Portsmouthissa. Alus oli 13. maaliskuuta 1683 alkaen kontra-amiraali Sir Richard Beachin lippulaivana.

Alus palautettiin palvelukseen 6. tammikuuta 1691 amiraali Sir John Ashbyn lippulaivana päällikkönään Edward Stanley, joka kuoli 19. maaliskuuta 1693. Alus nimettiin 3. maaliskuuta *HMS Victoryksi*. Vuonna 1692 alus oli kontra-amiraali lordi John Berkeleyn lippulaivana. Se osallistui 19.–24. toukokuuta 1692 Barfleurin taisteluun. Huhtikuussa 1693 aluksen päälliköksi tuli Thomas Jennings ja kesäkuussa John Every, joka oli tehtävässä helmikuuhun 1694.

Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 1694 Chathamin telakalta, missä työstä vastasi Robert Lee. Se laskettiin vesille 1695 ja palautettiin palvelukseen lokakuussa vara-amiraali Matthew Aylmerin lippulaivaksi päällikkönään Thomas Jennings. Tammikuussa 1696 aluksen päällikkönä oli Stafford Fairbourne, helmikuussa Gabriel Hughes ja toukokuussa Edward Whitaker. Alus poistettiin palveluksesta 6. joulukuuta 1697.

Helmikuussa 1702 alus palautettiin palvelukseen, mutta sitä ei miehitetty, päällikkönään David Greenhill. Helmikuussa 1703 aluksen päällikkönä oli Christopher Myngs ja se oli kontra-amiraali Sir John Mundenin lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta toukokuussa.

Alus palautettiin palvelukseen joulukuussa 1704 päällikkönään John Hartnell. Se ankkuroitiin Amiraliteetin 26. tammikuuta 1705 antaman määräyksen mukaisesti ja miehistö siirrettiin *HMS Royal Sovereignille*. Alus poistettiin palveluksesta 16. helmikuuta.

Alus oli telakalla huollettavana 1709–1714. Se nimettiin 27. elokuuta 1714 *HMS Royal Georgeksi*, mutta nimi palautettiin 9. syyskuuta 1715 *HMS Victoryksi*. Alus telakoitiin Portsmouthissa 16. maaliskuuta 1721 romutettavaksi. Alus tuhoutui osittain tulipalossa ja romutettiin. Romuttaminen saatiin päätökseen huhtikuussa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif s. 10
2. 1 2 3 4  Winfield, Rif s. 13
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston R-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Rocket** (viirinumero H92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston R-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: R-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin toukokuussa 1940 neljännessä hätälaivueessa (engl. *4th Emergency Flotilla*) Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä töiden aloitus viivästyi Norjan taisteluiden ja Dunkerquen evakuoinnin aiheuttamien korjaamistöiden vuoksi. Köli laskettiin 14. maaliskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1942 ja valmistui 4. elokuuta 1943.

Palvelus
--------

Marraskuussa 1945 alus siirrettiin Chathamissa reserviin. Alukselle siirtyi 1946 supistettu miehistö, kun se muutettiin Pohjanmerelle sijoitettavaksi ilmavoimien maalilaivaksi. Alus palautettiin 1948 reserviin Portsmouthissa ja valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneentorjuntafregatiksi Devonportin telakalla.

Toukokuussa 1951 palvelukseen palatessaan alus liitettiin 3. fregattilaivueeseen Londonderryyn. Alus vieraili Länsi-Intiassa sekä otti osaa kesäkuussa 1953 kruunajaiskatselmukseen. Alus poistettiin palveluksesta 1954 ja sijoitettiin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen lokakuussa 1960, jolloin se liitettiin Kauko-Itään 6. fregattilaivueeseen.

Alus palautettiin reserviin Chathamissa ja sijoitettiin poistolistalle 1967. Alus myytiin BISCOlle ja hinattiin maaliskuussa Arnott Youngille Dalmuiriin romutettavaksi.

Lähteet
-------

* English, John: *Obdurate to Daring - British Fleet Destroyers 1941-45*. Windsor, Englanti: World Ship Society, 2008. ISBN 978-0-9560769-0-8. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Naval-history.net - HMS Rocket

*R*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *HMS Rotherham* - *HMS Racehorse* - *HMS Raider* - *HMS Rapid* - *HMS Redoubt* - *HMS Relentless* - *HMS Rocket* - *HMS Roebuck* |
| Edeltäjä: *Q*-luokka – Seuraaja: *S*-luokka |
**Halonginlahti** (vietn. *Vịnh Hạ Long*, engl. *Ha Long Bay* tai *Halong Bay*) on merenlahti Tonkininlahdessa Vietnamin koillisosassa, Quảng Ninhin maakunnassa.

Lahdessa on kalkkikivestä yli 20 miljoonan vuoden kuluessa muodostunut karstimaa, joka on nykypäivänä yli tuhannen saaren luolarikas saaristo. Useat saaret ovat hyvin jyrkkärantaisia ja korkeutta on jopa 50–200 metriä:

Halongilahden jyrkkärantaisia saaria
Lahdessa elää 60 kotoperäistä eläinlajia ja ainakin 14 kotoperäistä kasvilajia. Alue on yksi Vietnamin suosituimmista matkailukohteista. Osa lahdesta on ollut Unescon maailmanperintökohdetta jo vuodesta 1994. Lahden pinta-ala on 1 553 neliökilometriä, ja siitä 434 neliökilometriä (27,9 %) kuuluu maailmanperintökohteeseen. 

Lahden alueella on useita erilaisia biotooppeja, kuten trooppista sademetsää, mangrovemetsää, koralliriuttoja, vuorovesitasankoja, meriruohoniittyjä ja luolia. Monet alueen kasvilajit ovat sopeutuneet elämään kalkkipitoisessa maassa. Trooppista metsää kasvaa suurimmilla saarilla, ja siellä elää apinoita (reesusmakaki ja jaavanmakaki) ja antilooppeja.

Puolet lahden suurimmasta, Cát Bà -nimisestä saaresta on suojeltu Cát Bàn kansallispuistoksi.

* Tuần Châun saariTuần Châun saari
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  CITY POPULATION – statistics, maps & charts: VIETNAM Socialist Republic of Vietnam → VIETNAM: Provincial Division → kartta *City Population*. Viitattu 10.12.2021.
2. ↑  Welcome to HaLong Bay Website *halong.org.vn*.  Arkistoitu 15.1.2009. "Giá trị địa mạo Karst: Vịnh Hạ Long có một quá trình tiến hóa Karst đầy đủ trải qua 20 triệu năm nhờ sự kết hợp đồng thời giữa các yếu tố như tầng đá vôi rất dày, khí hậu nóng ẩm và quá trình nâng kiến tạo chậm chạp trên tổng thể."
3. ↑  The system of islands and caves[vanhentunut linkki] halongbay.net
4. ↑  Unesco
5. ↑  Halong-Bay (Arkistoitu – Internet Archive) bhayacruises.com
6. ↑  Ha Long Bay *World Heritage Datasheet*.  2011. International Union for Conservation of Nature and UN Environment World Conservation Monitoring Centre. Viitattu 10.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Halonginlahti** Wikimedia Commonsissa

* Halong Bay[vanhentunut linkki] virallinen kotisivu (englanniksi)
* Ha Long - Bay of the Descending Dragon (Arkistoitu – Internet Archive) Vietscape
Ateenalaisten aarrekammion antat.Tyypillisen *distylos in antis* -temppelin pohjapiirros.
**Anta** (lat. "pilari"; mon. *antae*) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa sivuseinän jatke, joka päättyy pylvään kaltaiseen pilasteriin. Kreikkalaisissa temppeleissä antat reunustivat temppelirakennuksen päässä olevia pronaosta ja opisthodomosta. Pronaoksen ja opisthodomoksen pylväiden sanottiin tällöin olevan *in antis* ("antassa", "anta-seinien välissä").

*Antatemppeliksi* (lat. *templum in antis*) kutsutaan pientä temppeliä, jossa oli yleensä vain pronaos ja naos eli cella, ja pronaoksen anta-seinien välissä kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Antatemppeliä muistuttivat muun muassa useimmat aarrekammiot, kuten Ateenalaisten aarrekammio Delfoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Anta", *Antiikin käsikirja*, s. 39. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. ↑  Anta *Tieteen termipankki*. Viitattu 3.2.2022.
3. ↑  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 387. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.
4. ↑  Antatemppeli *Tieteen termipankki*. Viitattu 3.2.2022.
**Harmaa walesinlammaskoira** (kymriksi *Hen Gi Defaid Llwyd Cymreig*, engl. *Old Welsh Grey*) on sukupuuttoon kuollut walesilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Harmaa walesinlammaskoira oli keskikokoinen, epäsiistin näköinen lammaskoira. Clifford Hubbardin mukaan se oli vähemmän kaunis koira, joka muistutti pientä, vanhanaikaista partacollieta. Häntä oli pitkä ja tuuhea. Karvapeite oli karhea, pörröinen ja takkuinen. Väritys oli rodun nimestä huolimatta yleensä keltainen (fawn) tai vaaleanruskea. Säkäkorkeus vaihteli 43–46 cm ja paino 16–18 kg välillä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotua kuvailtiin valppaaksi.

Alkuperä
--------

Rotu oli alkuperältään muinainen. Sitä esiintyi yleisimmin Snowdonian alueella Luoteis-Walesissa. Joidenkin mielestä se olisi ollut partacollien kantarotu. Todennäköisesti se jäikin tämän uuden rodun suosion varjoon.

### Vaikutus muihin rotuihin

1900-luvun alussa walesilaiset uudisasukkaat saapuivat Etelä-Amerikkaan ja toivat mukanaan harmaita walesinlammaskoiria. Siellä niitä käytettiin lammaslaumojen ohjailuun sekä niiden suojelemiseen petoja ja varkaita vastaan. Uudessa elinympäristössä ja uuden käyttötarkoituksen myötä ne alkoivat vähitellen muuttua ja sopeutua, ja niiden jälkeläisestä muodostui lopulta uusi rotu nimeltä patagonianlammaskoira.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 415–416. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Bazouges-la-Pérouse** (bretoniksi *Bazeleg-ar-Veineg*) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Fougèresin kaupungista länteen.

Bazouges-la-Pérouse on aina ollut rajakaupunki. 1500-luvulla siellä oli jopa 5 000 asukasta, joista suurin osa oli maanviljelijöitä tai kauppiaita.

 Château de La Ballue ja linnan puutarhaa
Kunnan nähtävyys on 1600-luvulta peräisin oleva linna *Château de La Ballue*, ja erityisesti sen muotopuutarha.

Kunnan keskustassa oleva kirkko on ollut alun perin kaksi kirkkoa. 1100-luvulta peräisin olevat Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkot on liitetty toisiinsa yhdistämällä niiden kuusi laivaa. Kirkko uudistettiin täysin 1800-luvulla, ja se on tunnettu lasimaalauksistaan.

Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Angèle Vannier (1917-1980), runoilija

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Bazouges-la-Pérouse, character village Tourist Office Couesnon Marches de Bretagne. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Gardens of La Ballue Tourist Office Couesnon Marches de Bretagne. Viitattu 21.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bazouges-la-Pérouse** Wikimedia Commonsissa
Muotisuunnittelija Yiqing Yin muotiviikoilla kesäkuussa 2012.
**Yiqing Yin** (myös **Yin Yin**; s. 1985 Peking) on ranskalainen haute couture -muotisuunnittelija ja -muotitalo, jonka on perustanut muotisuunnittelija Yiqing Yin. Hän muutti neljävuotiaana Pekingistä ensin Ranskaan ja sitten Australiaan. Hän asui ja tottui liikkumaan kahden maan välillä. Valmistuttuaan pariisilaisesta taideteollisesta korkeakoulusta École Nationale Supérieure des Arts Décoratifs (ENSAD) hänellä oli visio omasta couture-kokoelmastaan. Ensiaskeleet ja menestyminen osuivat Grand Prix de la Création -tapahtumaan Pariisissa vuonna 2009. Vuonna 2010 oli vuorossa varsinainen ensimmäinen näytös Pariisin muotiviikoilla. Seuraavana vuonna hän sai tunnustuksen ensimmäisestä kokoelmastaan haute couture -muotiviikoilla.*lähde?*

Yiqing Yin suunnittelee valmisvaatekokoelmia ja tekee yhteistyötä isoille merkeille, kuten Cartier, Guerlain, Hermès, Swarovski ja Lancôme. Alusta pitäen nuori muotitalo on ollut ranskalaisen muotiyhteisön vierasjäsen, ja 2015 talo ylennettiin vakituiseksi jäseneksi haute couture -taloksi (vakituinen jäsen).

Lähteet
-------

1. ↑  Yiqing Yin: Yiqing Yin – Haute Couture *yiqingyin.com*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
Yisrael Kristal
**Yisrael Kristal** (hepr. ‏ישראל קרישטל‎; 15. syyskuuta 1903 Żarnów, Puola – 11. elokuuta 2017) oli maailman vanhin elossa ollut mies Guinness World Recordsin mukaan. Hän oli myös vanhin elossa ollut holokaustista selviytyjä.

Kristal syntyi Żarnówissa ja joutui toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirille, missä hänen vaimonsa kuoli. Sodan jälkeen hän muutti Israeliin.

Kristal ei osannut kertoa syytä pitkälle elämälleen. Hän uskoi kaiken olevan ennalta määrättyä emmekä koskaan saa selville, miksi niin käy ja totesi, että häntä fiksummat, vahvemmat ja komeammat miehet ovat kuolleet ennen häntä.

Ennen Kristalia maailman vanhin mies oli japanilainen Yasutarō Koide.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Kärppä, Hanna: Selviytyi maailmansodista ja holokaustista – on nyt maailman vanhin *HS.fi*.  11.3.2016.  Arkistoitu 15.3.2016. Viitattu 17.3.2016.
3. ↑  Izrael Kryształ to najstarszy mężczyzna na świecie. Pochodzi... spod Opoczna *dzienniklodzki.pl*.  26.1.2016. Dziennik Łódzki. Viitattu 18.4.2016. (puolaksi)
4. 1 2  Natsien keskitysleiriltä selvinneestä maailman vanhin mies *Iltalehti.fi*.  11.3.2016. Viitattu 17.3.2016.
5. ↑  Juhola, Teemu: Maailman vanhin mies vastaanotti diplomin hymyillen *Yle Uutiset*.  16.3.2015. Viitattu 17.3.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Puola

 |

 |
**Vööla meri** (myös *Vööle meri, Võõla meri*; ruots. *Bysholmsvike*) on Virossa Lääne-Nigulan kunnassa Läänemaalla sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 74 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se on luode-kaakko-suuntainen pitkän muotoinen järvi, joka sijaitsee 400 metriä meren rannasta. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 0,5 metriä mpy ja järven lasku-uoma on suoraksi kaivettu kanava. Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä ja sen rannat ovat rovikkoaluetta tai metsämaata. Haja-asutusalue muodostuu pienestä Haran kylästä, joka sijaitsee itäpuolella, ja toisesta nimettömästä kylästä järven länsipuolella. Vain yksi talo on aivan rannan tuntumassa.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen (vir. *rannikujärv (mereveega ajutiselt ühenduses olev veekogu)*).

Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (vir. *halotroofne tai soolatoiteline*, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Keskkonnaregister: Vööla meri (vee2038300) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
**AUTS – The Ultimate Stress Relief Game** on vuonna 1995 julkaistu luolalentelypeli MS-DOSille. Pelin tekijä ja julkaisija on suomalainen pelintekijäryhmä The Kudos. *AUTS* julkaistiin sharewarena.

Pelaaminen
----------

Pelissä lennetään aluksilla, jotka ovat pelin yksinkertaisten grafiikkojen vuoksi pelkkiä viivoista piirrettyjä V-muotoisia kulmia. Peliä pelataan moninpelinä jaetulla ruudulla kahden, kolmen tai neljän pelaajan kesken. Pelin ideana on tuhota toiset alukset ja jäädä itse viimeisenä eloon. Pelin aluksissa on perusaseena tykki. Perusaseen lisäksi pelaaja saa valita alukseen yhden tehokkaamman erikoisaseen. Pelikentän seinät tekevät aluksiin paljon vahinkoa. Pelaajat voivat korjata aluksiaan ja vaihtaa erikoisaseitaan laskeutumispaikoilla. Pelikentän seinät tuhoutuvat alusten ampuessa niitä. Pelikentissä on myös rakeisia seiniä, joihin alukset voivat jäädä kiinni. Alukset voivat ampua itsensä irti rakeisista seinistä. Pelikentissä juoksee maahanalaskusotilaita (Troopers), joita alukset voivat tappaa aseillaan. Pelissä on mielikuvitukselliset äänet.

Lähteet
-------

1. 1 2  *AUTS - The Ultimate Stress Relief Game* MobyGamesissa (englanniksi)
2. ↑  AUTS gameplay (PC Game, 1995) – YouTube
**Helmut Gröttrup** (1916–1981) oli saksalainen raketti-insinööri, joka suunnitteli V-2-ohjuksen ohjausjärjestelmän ja joka oli Wernher von Braunin insinööreistä johtavia niistä, jotka siirtyivät toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliittoon Sergei Koroljovin rakettiohjelmaan.

Hän asui toisen maailmansodan jälkeen Saksan läntisellä miehitysvyöhykkeellä. Hän ei halunnut siirtyä Yhdysvaltoihin mm. perhesyistä. Venäläiset tarjosivat korkeaa palkkaa V-2-työn jatkamisesta Saksan itäosasta käsin.

Syyskuusta 1945 lokakuuhun 1946 Gröttrup toimi Saksan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä Korolevin alaisuudessa, jonka jälkeen ko. saksalaisryhmä perheineen siirrettiin Neuvostoliittoon.

Marraskuuhun 1947 mennessä saksalaiset toteuttivat 11 V-2-rakettien koelaukaisua Gorodomlijan saarelta. Viisi laukaisuista onnistui. Tämän jälkeen saksalaisten tutkimustyöurakka oli tehty. He joutuivat olemaan karanteenissa 1950-luvun puoliväliin, kunnes heidän tietonsa Neuvostoliiton rakettiohjelman tilasta oli vanhentunutta tietoa.

22. marraskuuta 1955 Gröttrup muutti takaisin Saksaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Gorodomlija-saaren historiaa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |

 |
**Buenos Airesin ATP-turnaus** (esp. *Abierto de Buenos Aires*) on vuosittain pelattava tenniksen miesten ammattilaisturnaus, joka järjestetään Buenos Airesissa, Argentiinassa. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250-sarjaan ja se pelataan massakentillä 5000 katsojan Buenos Aires Lawn Tennis Clubilla, Palermon kaupunginosassa (*barrio*). Turnaus pelataan yleensä helmikuussa, ja siinä pelataan miesten kaksinpeli ja nelinpeli. Vuosien 1970 ja 1989 välillä turnaus oli osa Grand Prix -kirtuetta. Argentiinan Guillermo Vilas on turnauksen menestynein pelaaja kahdeksalla mestaruudellaan. Muista huippupelaajista turnauksessa ovat pelanneet vuosien varrella muun muassa Ivan Lendl, Björn Borg, Roy Emerson, Rod Laver, Gustavo Kuerten, Nicolás Massú, Ilie Nastase, Carlos Moyá, Juan Carlos Ferrero, Rafael Nadal, David Ferrer ja Tommy Robredo.

Turnauksen nykyinen nimi on **Copa Claro**, nimikkosponsorinsa Claron mukaan. Aiemmin turnaus tunnettiin nimillä *South American Open*, *Copa AT&T* ja *Copa Telmex*.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Turnauksen profiili ATP World Tourin sivuilla

ATP Tour 250 (2009–)
Doha ·  Pune ·  Brisbane ·  Sydney ·  Auckland ·  Montpellier ·  Sofia ·  Quito ·  New York ·  Buenos Aires ·  Marseille ·  Delray Beach ·  São Paulo ·  Marrakech ·  Houston ·  Budapest ·  Estoril ·  München ·  Istanbul ·  Geneve  ·  Lyon ·  Stuttgart ·  's-Hertogenbosch ·  Antalya ·  Eastbourne ·  Båstad ·  Umag ·  Newport ·  Atlanta ·  Gstaad ·  Los Cabos ·  Kitzbühel ·  Winston-Salem ·  Pietari ·  Metz ·  Chengdu ·  Shenzhen ·  Moskova ·  Tukholma ·  Antwerpen