recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Yaogan** on Kiinan kansantasavallan ensimmäinen kaukokartoitussatelliittien perhe, joka on tehty luonnonkatastrofien ennakoimista varten.

Sarja satelliitteja
-------------------

Yaogan 1:n kehitystyön teki Shanghain avaruuslennon teknologian akatemia. Se laukaistiin 27. huhtikuuta 2006 kello 22:48 UTC Pitkä Marssi-kantoraketilla Taiyuanin laukaisukeskukesta. Satelliitti lentää aurinkosynkroonisella kiertoradalla, jonka korkeus on noin 620 km. Satelliitin massa on 2700 kg. Satelliitti on ensimmäinen kiinalainen satelliitti, jossa on synteettsen apertuurin tutka (SAR-tutka). Läntiset asevoimat nimesivät sen Jian Bing-5:ksi (JB-5) ja sitä pidettiin länsimaissa sotilaallisena satelliittina, koska satelliitti oli valmistettu kansanarmeijan omistamilla tehtailla.

Yaogan 2 laukaistiin 25. toukokuuta 2007. Sen hyötykuorma lienee optinen, kamera.

Yaogan 3 laukaistiin vuonna 2007.

Yaogan 4 laukaistiin 1. joulukuuta 2008. 

Yaogan 5 on lännessä nimetty kuvaavaksi tiedustelusatelliitiksi. Se laukaistiin 15. joulukuuta 2008.

Yaogan 6 laukaistiin 22. huhtikuuta 2009. Kiina käyttää sitä maan käytön mittauksiin, ympäristön tilan seurantaan, kaupunkien laajenemisen suunnitteluun, sadon arviointiin ja maanjäristys- ja tulva-alueiden kuvaamiseen. Länsimaat väittävät satelliittia kuitenkin tutkasatelliitiksi, yölläkin näkeväksi vakoilusatelliitiksi.

Yaogan 7-kaukokartoitussatelliitti laukaistiin 9.12.2009 Jiuquanin avaruuskeskuksesta. 

Yaogan 8-kaukokartoitussatelliitti laukaistiin 15.12.2009 Taiyanin avaruuskeskuksesta. 

Yaogan 9-kaukokartoitussatelliitti laukaistiin 5.2.2010 Jiuquanin avaruuskeskuksesta; yhdysvaltalaisen arvion mukaan kyseessä on sotilaallinen kaukokartoitussatelliitti. 

Yaogan 10 laukaistiin 9.8.2010 Taiyanin avaruuskeskuksesta.

Yaogan 11 laukaistiin 22.9.2010 Jiuquanin avaruuskeskuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Laukaisukuvia
* Yaogan 1 kuvattuna "Gunter's Space Page"-sivustolla
* Uutinen satelliitin laukaisusta
**Matti Rauhaniemi** (s. 1954) on suomalainen kuvataiteilija ja aforistikko. Rauhaniemen useat teokset ovat käsitetaidetta, joiden tiimoilta taiteilijalla on ollut useita yksityisnäyttelyjä. Rauhaniemi työskentelee Helsingissä Lyhty ry:n Taide- ja tekstiilityöpaja Luovillassa.

Matti Rauhaniemen taidetta on esitetty muun muassa *TAJU 2004 – Sivusta katsoen* -näyttelyssä Hyvinkään Taidemuseossa, *Anna mun olla* -näyttelyssä Annantalossa Helsingissä sekä kansainvälisissä näyttelyissä Islannissa ja Itävallassa. Lisäksi Rauhaniemen mietelmiä on julkaistu Lyhty ry:n kirjassa *Luonto huutaa*, jonka on kuvittanut lyhtyläistaiteilija Johanna Karvinen. *Toisin ajateltu* -näyttelyssä Galleria ARXissa Rauhaniemen taidetta esiteltiin laajasti ja pääpaino oli kuvataiteessa. Tosin sana ja kuva kulkevat Rauhaniemen teoksissa aina rinnakkain tai paremminkin sanottuna päällekkäin, sillä tekstit on useimmiten kirjoitettu kuvien taakse. Osuvimmat aforisminsa Rauhaniemi vääntää konkreettisesti rautalangasta, jotta sanoma menee taatusti perille. "Et voi sanoa kahta sanaa yhdellä kertaa" on tyypillinen Rauhaniemen mietelmä.  Aforismiteoksia Rauhaniemi on luonut 2000-luvun alusta saakka.

Rauhaniemi kuuluu Suomen erityistaiteilijoihin. Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry (nykyisin Kettuki ry) valitsi hänet Vuoden taiteilijaksi vuonna 2010. Yksi Rauhaniemen kuuluisimmista aforismista on: "Ole oma it­se­si, ole mons­te­ri, ole op­ti­mis­ti". Muun muassa Taide- ja muotoilukeskus Ars Aut­toi­sten kesänäyttely 2014, johon Rauhaniemi osallistui, oli nimetty kyseisen aforismin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen aforismiyhdistyksen blogi: Matti Rauhaniemi – aforismeja. (24.06.2009) *aforismi.vuodatus.net*.
2. ↑  Kehitysvammaisten tukiliitto, Ajankohtaista: Matti Rauhaniemen teoksia Espoossa (21.9.2012) *kvtl.fi*.
3. ↑  Papunet, ajankohtaista, 2010: Vuoden taiteilijan Matti Rauhaniemen näyttely Galleria Arxissa *papunet.net*.  Arkistoitu 2.4.2015.
4. ↑  Kantokorpi, Otso 2008. Miten kohdata vammainen? (näyttelyarvio) Uusi Suomi.
5. ↑  Teräväinen Jaana, 2010. Matti Rauhaniemi on vuoden taiteilija. Leija 5/2010. *issuu.com*.  Arkistoitu 2.4.2015.
6. ↑  Isomäki, Ahti 2010: Anna mun olla. Matti Rauhaniemi, Kettukin vuoden taiteilija 2010 -näyttelyesite *kettuki.fi*.  Arkistoitu 2.4.2015.
7. 1 2  Matti Rauhaniemi, Kettukin Vuoden taiteilija 2010 *kettuki.fi*.
8. ↑  Jussila, Veera: Kirjoittaminen on ollut yhtä kohinaa *Inhimillisiä uutisia*.  13.5.2015. Viitattu 17.5.2015.
9. ↑  Ars Auttoinen, kesänäyttely 2013 *auttoinen.fi*.
10. ↑  Veikko Halmetoja: Taide tanssittaa kesälaitumilla. Etelä-Suomen kesänäyttelyt kutsuvat koko päivän kestävälle taidekierrokselle. Helsingin Sanomat (14.07.2013) *hs.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* YLE, Strada: Matti Rauhaniemi vääntää aforismeja rautalangasta (julkaistu 06.09.2013)

* Keskiaho, Salla 2011: "Vielä paljon edessä on". Galleria Art Kaarisilta tekee pioneerityötä vallan ytimessä. Näkysyys ei ole itsestään selvää kehitysvammaisille taiteilijoille. Tukiviesti 2/2011.
**Art(h)ur Voldemar Kukk** (22. kesäkuuta 1889 Hämeenlinna, Suomen suuriruhtinaskunta – 20. huhtikuuta 1958 Tallinna, Neuvosto-Viro) oli virolainen pikaluistelija, painija, nyrkkeilijä ja urheilutoimija.

Kukk oli perustamassa jo nuoruudessaan 1910-luvulla Venäjänvallan aikaisessa Vironmaan kuvernementissa urheiluseuroja, kuten tallinnalaiset Sportin ja Olympian. Tähän aikaan 1910-luvulla Kukk kilpaili erityisesti pikaluistelussa. Hän osallistui vuonna 1913 EM-kisoihin Pietarissa loppusijoituksen ollessa 10.

Itsenäistynyt Viron tasavalta lähetti vuonna 1920 Antverpenin olympialaisiin neljä virolaispainijaa; yhtenä Artur Kukkin kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa sarjassa. Kukk pääsi toiselle kierrokselle, jossa hän hävisi ranskalaispainijalle. Seuraavana vuonna painin MM-kisat järjestettiin Helsingissä. Niissä hän tappiot kärsineenä jäi 5:ksi. Vuoden 1922 MM-kisoissa Tukholmassa Kukk oli jälleen mukana. Niissä hän voitti ensimäisen ottelunsa, mutta hävisi pistein kaksi seuraavaa eli ruotsalaiselle Rudolf Svenssonille ja suomalaiselle Edil Rosenqvistille loppusijoituksen ollessa neljäs.

Kukk asui vuosina 1918-1931 Suomessa; pääosin Helsingissä. Suomessa ollessaan hän aloitti nyrkkeilyharrastuksen ja kilpaili raskaassa sarjassa.

Myöhemmin palattuaan Viroon hän työskenteli 1931–1949 urheiluohjaajana Harjumaalla. Hän osallistui painonnostoon ja oli perustamassa Neuvosto-Viron aikaan Spartakin painonnostotoimintaa. Lisäksi Kukk toimi aktiivisti sotienjälkeisessä Virossa nyrkkeilytuomarina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  KUKK, ARTUR  13.12.2010. esbl.ee. Viitattu 20.7.2023. (viroksi)
2. ↑  Artur Kukk Sports Reference.  Arkistoitu 17.4.2020. Viitattu 20.7.2023. (englanniksi)
**Make-A-Wish Foundation** on Yhdysvalloissa perustettu yleishyödyllinen järjestö, joka toteuttaa sellaisten lasten (2,5–18-vuotiaiden) toiveita, joilla on henkeä uhkaava sairaus.

Idea Make-A-Wish Foundationiin syntyi, kun leukemiaa sairastaneen 7-vuotiaan pojan Chris Greiciuksen toive toteutettiin vuonna 1980. Hän halusi olla poliisi, ja hänen äitinsä, useat ystävät ja ryhmä poliiseja Arizonan turvallisuuslaitoksen avulla teettivät Chrisille univormun, kypärän ja virkamerkin sekä veivät hänet helikopteriajelulle.

Järjestö perustettiin Yhdysvalloissa, mutta se on sen jälkeen levinnyt kansainväliseksi. Make-A-Wish Foundation International perustettiin virallisesti 1993 palvelemaan kaikkia maita, joissa toiveiden toteuttaminen oli jo aloitettu. Kansainvälisellä järjestöllä oli alkujaan viisi toimistoa Yhdysvaltojen ulkopuolella. Nykyään se toimii yli 35 maassa viidessä maanosassa.

Lähteet
-------

1. ↑  The First Wish Make-A-Wish Foundation International. Viitattu 24.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  History Make-A-Wish Foundation International. Viitattu 24.9.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Make-A-Wish Foundation**.
* Make-A-Wish International (englanniksi)
* Yhdysvaltain Make-A-Wish (englanniksi)
* Britannian Make-A-Wish (englanniksi)
**Eva Löfdahl** (s. 1953 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen piirtäjä, maalari, kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija.

Ura
---

*Yrittäjäveistos*, 2006, Helsinki.
Eva Löfdahl opiskeli Konstfackissa Tukholmassa ja Lontoossa Byam Shaw School of Artissa. Löfdalin ensimmäinen yksityisnäyttely oli vuonna 1983 galleria Wallnerissa Malmössä, sitä ennen hänen töitään oli ollut taiteilijaryhmä Walldagruppenin näyttelyssä vuonna 1980.

Eva Löfdahl vastasi Ruotsin osallistumisesta Venetsian biennaaliin vuonna 1995. Hän sai yhdessä arkkitehti Adam Caruson kanssa Ruotsin arkkitehtiliiton Siena-palkinnon vuonna 2004 Kalmarin Stortorgetin "hienostuneesta kunnostamisesta ja uusimisesta". Löfdahl on Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian jäsen. Vuonna 2014 hän sai Prinssi Eugenin mitalin. Löfdahlin teoksia on Göteborgin taidemuseon kokoelmassa.

Helsingin Narinkkatorilla on Eva Löfdalin *Yrittäjäveistos*. Alumiininen veistos on paljastettu vuonna 2006. Veistos voitti Suomen yrittäjien patsassäätiön järjestämän kutsukilpailun, ja se kuuluu Helsingin taidemuseon kokoelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eva Löfdahl Moderna Museet.  Arkistoitu 9.2.2011. Viitattu 26.4.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Eva Löfdahl på Moderna Museet *Thatsup*.  6.1.2011. Viitattu 27.4.2020. (ruotsiksi)
3. ↑  Sienapriset 2004  2004. Sveriges Arkitekter.  Arkistoitu 4.4.2015. Viitattu 27.4.2020. (ruotsiksi)
4. ↑  Ledamöter Kungliga Akademien för de fria konsterna. Viitattu 27.4.2020. (ruotsiksi)
5. ↑  Prins Eugen-medaljen Sveriges Kungahus.  Arkistoitu 27.6.2020. Viitattu 26.4.2020. (ruotsiksi)
6. ↑  Eva Löfdahl Göteborgs Konstmuseum. Viitattu 26.4.2020. (ruotsiksi)
7. ↑  Yrittäjäveistos Helsingin taidemuseo.  Arkistoitu 6.5.2021. Viitattu 27.4.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Eva Löfdahl  –  1.1.2020 versio 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fabrice Olinga Essono** (s. 12. toukokuuta 1996 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaista Zulte Waregemiä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Olinga siirtyi Espanjaan Mallorcan junioriakatemiaan vuonna 2009 kamerunilaisjalkapallotähti Samuel Eto'on perustamasta jalkapallosäätiöstä Kamerunista. Oltuaan kaksi vuotta Mallorcalla Olinga siirtyi Málagan junioreihin.

Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 18. elokuuta 2012 vierasottelussa Celta Vigoa vastaan. Ottelu päättyi Olingan tekemällä maalilla Málagan 0–1-vierasvoittoon ja näin hänestä tuli Espanjan pääsarjahistorian nuorin maalintekijä 16 vuoden ja 98 päivän iässä. Aiemmin ennätys oli hallussa Iker Muniainilla, jonka Olinga rikkoi 191 päivällä.

Maajoukkueura
-------------

2. lokakuuta 2012 Olinga valittiin ensimmäistä kertaa edustamaan maataan 12. lokakuuta 2012 pelattavaan vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaotteluun, jossa Kamerun kohtasi Kap Verden. Hän teki samaisessa ottelussa ensiesiintymisensä maajoukkueessa ja myös ensimmäisen maalinsa.

Lähteet
-------

1. ↑  El RCD Mallorca ficha a dos cameruneses de la Fundación Samuel Eto´o (Arkistoitu – Internet Archive) Joinfutbol. Viitattu 22.8.2012. (espanjaksi)
2. ↑  Fabrice, el goleador más joven de la Liga Marca. Viitattu 22.8.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fabrice Olingan esittely Málagan kotisivustolla (espanjaksi)

Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Feudjou |
2 Assou-Ekotto |
3 N’Koulou |
4 Djeugoué |
5 Nounkeu |
6 Song |
7 N’Guémo |
8 Moukandjo |
9 Eto’o |
10 Aboubakar |
11 Makoun |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Chedjou |
15 Webó |
16 Itandje |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Olinga |
20 Salli |
21 Matip |
22 Nyom  |
23 N’Djock |
Valmentaja Finke
**Clinton Foundation** (alun perin **William J. Clinton Foundation**, vuosina 2013–2015 **Bill, Hillary & Chelsea Clinton Foundation**) on entisen Yhdysvaltain presidentti Bill Clintonin vuonna 1997 perustama humanitaarinen säätiö.

Säätiö on toiminnallinen, sen keräämät rahalahjoitukset käytetään suoraan säätiön toimintaan, eikä niitä lahjoiteta eteenpäin. Säätiö on kerännyt vuoteen 2016 mennessä noin 2 miljardia Yhdysvaltain dollaria lahjoituksia, ja sillä oli 2015 2000 työntekijää.

Toiminta
--------

### Clinton Global Initiative

Clinton Global Initiative on vuosittainen maailman johtajien ja vaikuttajien tapaaminen.

### Terveys

Säätiö jakaa malarialääkkeitä Afrikassa. HIV:n ja AIDSin vastainen projekti on jaettu omaksi säätiökseen Clinton Health Access Initiative (CHAI).

The Alliance for a Healthier Generation on Clinton-säätiön ja Yhdysvaltain American Heart Associationin projekti lasten liikalihavuuden ehkäisyyn. Se toimii lähinnä kouluissa pyrkien elintarviketeollisuuden kanssa takaamaan tervellisempää kouluruokaa kouluruokailussa ja myyntiautomaateissa.

### Ilmastonmuutos

Säätiö toimii ilmastonmuutosta vastaan rakennuksia uusimalla. Viisi suurta pankkia takasivat kukin miljardi dollaria Clinton Foundation's Climate Initiative -ohjelman käyttöön 2007.

### Kehitysyhteistyö

Clinton Development Initiative on skottilaisen Sir Tom Hunterin Hunter Foundation kanssa yhteistyössä toteutettu projekti kitkemään köyhyyden syitä Afrikassa ja edistämään kestävää talouskasvua.

Clinton Giustra Sustainable Growth Initiative on kanadalaisen Frank Giustran kanssa toteutettu projekti köyhyyden helpottamiseen.

### Onnettomuuksien raivaus

Clinton Foundation on osallistunut avustustöihin Intian valtameren maanjäristyksen ja Hurrikaani Katrinan ja Haitin maanjäristyksen jälkeen.

### Tasa-arvo

Vuonna 2013 Hillary Clinton aloitti projektin Bill ja Melinda Gatesin säätiön kanssa selvittämään naisten ja tyttöjen aseman kehittymistä YK:n vuoden 1995 Pekingin neljännen naisten asemaa käsittelevän kokouksen jälkeen. Projektin tulokset julkaistiin 2015.

### Clinton Global Citizen Awards

Säätiö palkitsee vuosittain henkilöitä jotka "toimivat esimerkillisesti globaalin kansalaisuuden puolesta visioidensa ja johtajuuden kautta".

Lähteet
-------

1. ↑  David A. Fahrenthold, Tom Hamburger, Rosalind S. Helderman: The inside story of how the Clintons built a $2 billion global empire *The Washington Post*.  2.6.2015. Viitattu 2.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Clinton Foundation** Wikimedia Commonsissa
Sergei Kovaltšuk (Serghei Covalciuc) vuonna 21. elokuuta 2010
**Sergei Sergejevitš Kovaltšuk** (ukr. Сергі́й Сергі́йович Ковальчу́к, *Serhi Serhijovytš Kovaltšuk*, kyrill. mold. Сергей Сергеевич Ковалчук, romaniaksi *Serghei Sergheevici Covalciuc*, ven. Серге́й Серге́евич Ковальчу́к, s. 20. tammikuuta 1982 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Ukraina) ukrainalaissyntyinen on moldovalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kazakstanin jalkapalloliigassa pelaavaa FK Aktoben ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kovaltšukilla on myös Moldovan (*de jure*) vuonna 1997, Transnistrian (*de facto*), Venäjän vuonna 2007 ja Ukrainan kansalaisuus. Hänen on nuorempi veljensä on jalkapalloilija Kyrylo Kovaltšuk.

Lähteet
-------

### Huomioita


### Viitteet

1. ↑  Sergei Kovaltšuk FootballFacts.ru-sivustolla (venäjäksi)
2. ↑  Sergei Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (romaniaksi)
3. ↑  Sergei Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sergei Kovaltšuk** Wikimedia Commonsissa

* Sergei Kovaltšuk National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
* Sergei Kovaltšuk Soccerway-sivustolla (englanniksi)
* Sergei Kovaltšuk Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Up with People** on 1960-luvulla Yhdysvalloissa perustettu kansainvälinen, omien sanojensa mukaan uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton, nuoriso- ja vapaaehtoistyötä tekevä järjestö. Sen päämaja on Denverissä. Järjestön toimintaan osallistuu nuoria joka puolilta maailmaa.

Historia ja toiminta
--------------------

Up with Peoplen juuret ovat 1960-luvun puolivälissä oikeistolaisen Moral Re-Armamentin aloittamissa musiikki- ja tanssiesityksissä. Up with People erosi kuitenkin MRA:sta omaksi järjestökseen jo vuonna 1968.

Sen toiminta muodostuu eri puolille maailmaa suuntautuvista puolen vuoden mittaisista kiertueista, joiden aikana ryhmän jäsenet esittävät musiikista ja tanssista koostuvaa show’ta sekä osallistuvat kiertuepaikkakunnilla vapaaehtoistyöhön. Yöpyminen tapahtuu yksityismajoituksessa isäntäperheissä. Up with People viipyy yhdellä paikkakunnalla viikon ajan. Ryhmän kiertueet käynnistyvät vuosittain tammi- ja heinäkuussa ja niitä edeltää Denverissä tapahtuva koulutus.

1980-luvun alussa järjestöllä oli viisi erillistä maailmaa kiertävää ryhmää. Up with People esiintyi Suomessa ensi kerran vuoden 1980 huhtikuussa, jolloin se kiersi Helsingissä, Turussa, Tampereella ja Lahdessa Matkatoimisto Kalevan kutsumana. Myöhempiä vierailuja se on tehnyt ainakin 1982, kustantajana Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto, 1990, 1993 ja 1995.

Kritiikki järjestöä kohtaan
---------------------------

Vuonna 2009 valmistui dokumenttielokuva *Smile 'Til It Hurts: The Up with People Story*, jossa järjestöä syytettiin muun muassa uskonnollisen kultin kaltaisista piirteistä sekä järjestetyistä avioliitoista. Elokuvan mukaan Up with Peoplen alkuperäinen tarkoitus oli toimia 1960-luvun lopun hippiliikkeen oikeistolaisena vastavoimana ja se olisi saanut toimintaansa rahoitusta useilta amerikkalailta suuryrityksiltä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smile 'Til It Hurts: The Up with People Story *smiletilithurts.com*.  2009. Viitattu 12.7.2013.
2. ↑  Valkonen, Terho: Matka maailman ympäri 80 nuoren kanssa Seinäjoen Ammattikorkeakoulu.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 12.7.2013. , Internet Archive 6.3.2016. Viitattu 29.11.2021.
3. ↑  Matkuri 1/90, Matkatoimisto Kaleva Oy:n henkilöstölehti
4. ↑  Ovaskainen, Kai: Musiikin pauhulla parempaan maailmaan.  *Helsingin Sanomat*, 21.8.1983, s. 15. Näköislehti (maksullinen).
5. ↑  Haku "up with people" HS Aikakoneesta. Viitattu 29.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Up with Peoplen kotisivut
**Konstantin Pätsin muistomerkki Valtionpäämies** on muistomerkki Tallinnan Vanhan torin (Vana Turg) aukiolla. Veistoksen nimi *Valtionpäämies* (Riigipea) viittaa kirjaimellisesti sanaan "pää". Teoksen on tehnyt kuvanveistäjä Vergo Vernik ja arkkitehtina on toiminut Toivo Tammik. Veistos paljastettiin lokakuussa 2022. Veistos on tehty ruotsalaisesta graniitista, jonka pohja on vuorattu kiinalaisella graniitilla.

Historia
--------

Konstantin Pätsin muistomerkin perustamista ehdotti vuonna 2016 seitsemän Viron historian edistämiseen sitoutunutta yhdistystä. Ne ehdottivat muistomerkin sijoittamista Toompean linnan viereen Viron tasavallan 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Tämä aloite ei toteutunut, mutta muistomerkille löydettiin uusi paikka Kansallisooppera Estonian takana sijaitsevalta historialliselta Uusi tori -alueelta. Konstantin Pätsin museo järjesti keräyksen patsaan rakentamisen rahoittamiseksi ja allekirjoitti sopimuksen Tallinnan kaupungin kanssa sen sijainnista. 

Vuonna 2020 suunnittelukilpailun voitti kuvanveistäjä Vergo Vernikin ja arkkitehti Toivo Tammikun ehdotus. Voittajasuunnitelma "Valtionpäämies" on tehty ruotsalaisesta graniittista, jonka pohja on vuorattu kiinalaisgraniitilla. Viron kulttuuriperinnönsuojeluyhdistys myönsi, että prosessi on ollut kireä.

Valmistus
---------

Kuvanveistäjä Vergo Vernik kertoi, että patsaan tekeminen vaatii tarkkaa kivityötä: "Ei voi tehdä virheitä. Kun kerran menee pieleen, sitä ei voi palauttaa." Kiven veistäjä Margus Kurvits lisäsi, että kivi on kovaa, eivätkä hiomalaikat kestä kauan. "Kivi on omituinen, koska sen sisäpuolelle syntyy halkeamia, joihin täytyy jättää tilaa virheille ja erilaiselle leikkauksille", Kurvits sanoi. Työn piti alun perin valmistua 3. elokuuta 2022, mutta Vernik pyysi kesäkuussa Tallinnan kaupunginhallitusta pidentämään patsaan valmistumis- ja asennusaikaa.

Paljastus
---------

Teoksen paljastustilaisuudessa Paljastusseremoniassa 21. lokakuuta 2022 puhuivat Viron presidentti Alar Karis, Tallinnan pormestari Mihhail Kõlvart, suunnittelukilpailun tuomariston puheenjohtaja Rein Veidemann sekä Madis Päts, joka on Konstantin Pärnun lapsenlapsi. 

Muistomerkin pyhittävät Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa Urmas Viilma ja Viron apostolisen ortodoksisen kirkon metropoliitta Stefanus.

Vastaanotto
-----------

Kuvia teoksesta
---------------

Lähteet
-------
**Puoliintumisaika** on aika, jonka kuluessa puolet eksponentiaalista hajoamista noudattavasta aineesta on hajonnut, esim. radioaktiivisen aineen atomiytimistä on hajonnut toisiksi atomiytimiksi. Biokemiassa tai lääketieteessä puoliintumisajaksi nimitetään aikaa, jonka kuluessa puolet aineen molekyyleistä on hajonnut elimistössä ym. biologisessa systeemissä.

Joidenkin radioaktiivisten aineiden puoliintumisajat ovat sekunnin murto-osia, joidenkin taas miljardeja vuosia. Useimpien fissiotuotteiden puoliintumisajat ovat alle 100 vuotta, ja suurin osa läpitunkevaa säteilyä (gammasäteilyä) lähettävistä aineista häviää tuhannessa vuodessa. Esimerkiksi ydinenergian tuotannossa käytettävä uraanin isotooppi 235U puoliintuu noin 700 miljoonassa vuodessa. Vastaavasti fission tuloksena syntyvä Cesium-137 puoliintuu 30 vuodessa.

Aineen radioaktiivisuutta mitataan hajoamisten lukumäärällä aikayksikköä kohti. Yhden becquerelin aktiivisuus tarkoittaa yhtä hajoamista sekunnissa. Puoliintumisajan pituus ei kerro, kuinka vaarallista aine on. Käytännössä radioaktiivisuuden määrä ja haitallisuus riippuu tietysti myös säteilyn luonteesta. Efektiivinen puoliintumisaika on radioaktiivisen yhdisteen puoliintumisaika, joka huomio sekä radionuklidin fysikaalisen puoliintumisen että biologisen poistumisen elimistöstä. Biologinen puoliintumisaika eli eliminaation puoliintumisaika on aika, jossa yhdisteen määrä puoliintuu elimistössä eritystoiminnan vuoksi.

Yhtälö
------

Merkitään radioaktiivisen aineen puoliintumisaikaa kirjaimella {\displaystyle \ T} ja aineen alkuperäistä määrää kirjaimella {\displaystyle N\_{0}\ }. Tällöin ajan \ t kuluttua radioaktiivisen aineen määrä on 

{\displaystyle N\left(t\right)=N\_{0}\cdot \left({\frac {1}{2}}\right)^{\frac {t}{T}}=N\_{0}\cdot 2^{-{\frac {t}{T}}}}
Hajoamisyhtälö voidaan ilmaista myös aineen hajoamisvakion \lambda  avulla seuraavasti:

{\displaystyle N\left(t\right)=N\_{0}\cdot e^{-\lambda t}}.
Aineen hajoamisvakion \lambda  ja puoliintumisajan *T* välillä vallitsee yhteys

{\displaystyle {T}={\frac {\ln 2}{\lambda }}}.
Samoja yhtälöitä voidaan soveltaa, paitsi radioaktiiviseen hajoamiseen, myös muihin ilmiöhin, joissa jokin suure pienenee eksponentiaalisesti.

Yhtälöstä voidaan myös ratkaista puoliintumisaika {\displaystyle T\ }, jos tiedetään hajaantuvan aineen alkuperäinen määrä {\displaystyle N\_{0}\ } sekä aineen määrä {\displaystyle N\_{t}\ } hetkellä \ t

{\displaystyle \ T=t\ln(2)/\ln(N\_{0}/N\_{t})}.
Radioaktiivisen atomiytimen keskimääräinen elinikä \tau  on 

{\displaystyle \ \tau =T/\ln(2)=1/\lambda }.

Katso myös
----------

* Eliminaation puoliintumisaika
* Eksponentiaalinen hajoaminen

Lähteet
-------

1. ↑  Lahti, Leena: *Kvanttifysiikka*, s. 133. Gaudeamus, 1977. ISBN 951-662-086-8.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puoliintumisaika**.
* Säteilyturvakeskus
* Ydinasiaa: Puoliintumisaika (Arkistoitu – Internet Archive)
Arne Maier lokakuussa 2017.
**Arne Maier** (s. 8. tammikuuta 1999 Ludwigsfelde) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hertha Berliniä.

Maier nousi Hertha Berlinin junioreista edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran keväällä 2017 ja pääsi toukokuussa yhdessä bundesliigaottelussa kentälle. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Bundesliigassa 17 ottelua ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Bundesliigassa 24 ottelua mutta loukkaantuminen esti pelaamisen huhti-toukokuussa. Seuraavalla kaudella loukkaantuminen piti hänet sivussa marraskuun lopulle saakka, ja hän pelasi kauden aikana 14 bundesliigaottelua. Maaleja hän ei ole edustusjoukkueessa pelatessaan tehnyt.

Maier on pelannut Saksan eri nuorisomaajoukkueissa yli 40 ottelua. Hän pelasi Saksan välieriin yltäneessä joukkueessa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän saavutti hopeaa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan mutta ei pelannut loppuottelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arne Maier Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Pauliina Linnosaari** (s. 1979 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Linnosaari valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 2007. Hän voitti Kangasniemen laulukilpailun vuonna 2008 ja sai kolmannen palkinnon Klaudia Taev -laulukilpailussa vuonna 2009. Hän jatkoi opintojaan Weimarin oopperastudiolla vuonna 2010 ja Carlos Montanén johdolla Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa vuosina 2011–2012. Linnosaaren muihin lauluopettajiin kuuluivat Irina Gavrilovici ja Kevin Murphy. Mestarikursseilla hän sai opetusta muiden muassa Mikko Franckilta, Rilla Kyykältä, Carol Vanessilta, Virginia Zeanilta ja Elisabeth Werresiltä.

Linnosaari on esiintynyt Suomen kansallisoopperassa ja muualla muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Richard Wagnerin, Richard Straussin, Dmitri Šostakovitšin, Fredrik Paciuksen ja Einojuhani Rautavaaran oopperoiden rooleissa. Hän on esiintynyt myös Savonlinnan oopperajuhlilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Linnosaari, Pauliina 1979- WorldCat Identities, viitattu 19.1.2023
2. 1 2  Pauliina Linnosaari, Soprano IOA Management, viitattu 19.1.2023
3. 1 2 3  Pauliina Linnosaari (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Kansallisooppera & Suomen Kansallisbaletti, viitattu 19.1.2023
**Yritysblogi** (engl. *corporate blog*) on verkkosivu tai -sivusto, jossa yrityksen edustaja tai edustajat kirjoittavat eri asioista melko säännöllisesti. Yritysblogi voi sijaita joko erillisellä blogialustalla, yrityksen omilla kotisivuilla tai esimerkiksi jonkin median tarjoamalla blogialustalla. Yksityishenkilöiden pitämistä blogeista yritysblogi eroaa siten, että sen pitäjä tai pitäjät kirjoittavat selkeästi yrityksen edustajina. 

Blogeille tyypillistä muihin nettisivuihin verrattuna on ajankohtaisuuden, linkityksen ja henkilökohtaisten/yritysten edustaminen näkemysten merkitys sekä kommentointimahdollisuus. Yritysblogissa voidaan keskittyä yrityksen liiketoimintaan liittyviin asioihin tai tuotteisiin yleisesti tai johonkin tiettyyn näkökulmaan, kuten tuotekehitykseen, rekrytointiin tai ympäristöasioihin. 

Mainostajien Liiton tekemän tutkimuksen*milloin?* mukaan reilulla kolmanneksella sen jäsenyrityksistä on oma blogi omilla sivuilla, kun taas noin kuudesosalla henkilöstö bloggaa jossain muualla. Kolmasosa kannustaa henkilöstöä bloggaamaan ammatillisesti tai puoliammatillisesti omissa blogeissaan.*lähde?*

Syyt yritysblogien perustamiselle
---------------------------------

Yritys saattaa perustaa blogin markkinointivälineeksi ja tuomaan näkyvyyttä yritykselle ja sen tuotteille. Toisaalta blogi saaetaan perustaa siksi, jotta se toimisi asiakaspalvelukanavana ja tuotekehityksen tukena; asiakkaille yrityksen blogi saattaa luoda kuvan avoimesta keskusteluyhteydestä yritykseen.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Mitä on SEO-sisällöntuotanto? - Muutos Digital *muutosdigital.fi*.  17.11.2022. Viitattu 31.1.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* Blogimarkkinointi, Katleena Kortesuo ja Jarkko Kurvinen Yritysblogi organisaation ulkoisessa viestinnässä

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppalehden blogialusta, joka tarjoaa mahdollisuuden yritysbloggaukseen
* (Arkistoitu – Internet Archive) Tietoviikon sivuilla oleva ICT Standard Forumin blogi
* Wikikirjastossa sijaitseva opas blogia käyttäville tai niiden käyttöä suunnitteleville
**Skye Nicolson** (s. 27. elokuuta 1995) on australialainen nyrkkeilijä.

Nicolson aloitti nyrkkeilyharrastuksen 12-vuotiaana. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa 28. helmikuuta 2008 ja voitti ensimmäisen aikuisten Australian-mestaruutensa neljä vuotta myöhemmin, helmikuussa 2012, 57-kiloisissa. Hän osallistui toukokuussa 2012 ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa, Qinhuangdaon maailmanmestaruuskilpailuihin, häviten ensimmäisellä kierroksella. Toukokuussa 2016 Nicolson sijoittui pronssille 64 kilon sarjassa Astanan maailmanmestaruuskilpailuissa.

Vuonna 2017 Nicolson palasi 57-kiloisiin. Huhtikuussa 2018 hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotikaupungissaan, Gold Coastilla. Hän voitti puolivälierissä kamerunilaisen Christelle Aurore Ndiangin, välierissä kanadalaisen Sabrina Aubin-Boucherin ja loppuottelussa pohjoisirlantilaisen Michaela Walshin. Nicolson voitti loppuottelun hajaäänituomiolla, kun kolme tuomaria viidestä pisteytti ottelun hänen edukseen 29–28.

Skye Nicolsonin veli Jamie Nicolson voitti nyrkkeilyssä pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa 1989 ja Kansainyhteisön kisoissa 1990 sekä osallistui kesäolympialaisiin 1992. Jamie Nicolson kuoli 22-vuotiaana auto-onnettomuudessa vuonna 1994 yhdessä 10-vuotiaan veljensä Gavinin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Skye NICOLSON *results.gc2018.com*.  Arkistoitu 16.4.2018. Viitattu 18.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Dutton, Chris: AIS-based boxer Skye Nicolson chases Commonwealth Games dream at Australian championships *The Sydney Morning Herald*.  25.10.2017. Viitattu 18.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Bruce, Mike: Boxing's first family puts on kid gloves *The Courier Mail*.  10.3.2012. Viitattu 18.4.2018. (englanniksi)
4. 1 2 3  Maasdorp, James: Commonwealth Games: Skye Nicolson wins boxing gold in memory of her dead brothers *ABC Online*.  14.4.2018. Viitattu 18.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Australian Women's Register

 |

 |
**Hämeen kauppakamarin** toiminta-alueeseen kuuluvat Päijät-Hämeen maakunta, Kanta-Hämeen maakunnasta Hämeenlinnan ja Forssan seutukunnat sekä Pirkanmaalta Kuhmoinen. Kauppakamari toimii 18 kunnan alueella elinkeinoelämän edunvalvojana, kouluttajana ja asiantuntijana. Se on yksi Suomen 19 kauppakamarista.

Hämeen kauppakamari on perustettu 1940. Sillä on yli 900 jäsenyritystä toiminta-alueellaan. Hämeen kauppakamarin toimitusjohtajana toimii Jussi Eerikäinen.

Toiminta
--------

Kauppakamarin tehtävänä on edistää toiminta-alueensa elinkeinoelämän toimintaedellytyksiä, yrittäjyyttä, tervettä kilpailua, kansainvälistymistä ja markkinataloutta, valvoa toiminta-alueensa elinkeinoelämän yhteisiä etuja sekä edistää elinkeinoelämän ja viranomaisten välistä yhteistoimintaa. Tehtävänsä toteuttamiseksi kauppakamari:

* Tekee aloitteita ja antaa viranomaisille lausuntoja elinkeinoelämää koskevissa asioissa.
* Harjoittaa yritystoiminnan edistämiseksi tiedotus-, julkaisu-, neuvonta-, koulutus-, ja tutkimustoimintaa
* Tarjoaa jäsenilleen yritystoimintaan liittyviä palveluita

Hämeen kauppakamari julkaisee myös jäsenille ja sidosryhmille suunnattua lehteä, jonka nimi on Kauppakamari.

Palvelut
--------

Kauppakamari myöntää ulkomaankaupan asiakirjoja joita ovat esimerkiksi:

* ulkomaankaupassa tarvittavat ATA carnet -tulliasiakirjat
* CPD/China-Taiwan Carnet
* Euroopan yhteisön yleiset alkuperäistodistukset
* Kauppalaskut
* Suositukset vientiyrityksille
* Full confidence -todistukset
* Force majeure -todistukset
* Muut erityistodistukset

Kauppakamari tarjoaa myös muita palveluita:

* Välittää keskuskauppakamarin ansiomerkkejä
* Kauppakamarin kirjasarja
* ESCROW - lähdekoodin säilytys
* Opastus ulkomaankaupan asiakirjoihin liittyvissä asiossa
* Laki- ja veroneuvonta
* Tavarantarkastus
* Kiinteistöarviointi

Lähteet
-------

1. ↑  Viestintä ja julkaisut

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeen kauppakamarin kotisivut
* Keskuskauppakamarin kotisivut
**Kuusijärvi** on matala ylänköjärvi Sirniön kylän länsipuolella Posion eteläosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 126 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Kuusijärven eteläosan ulottuvuus lännestä itään on noin 3,7 kilometriä ja pohjoisosan puolestaan noin 2,6 kilometriä. Järven keskikohtaa kaventavat länsirannan Ahoniemi ja Kipinänniemi sekä niiden itäisen vastarannan Lehtoniemi. Lahdet ovat laajoja ja suultaan avoimia (Ojalahti, Vaaraperä, Saunalahti, Rantalahti, Ahoniemenlahti, Talvilahti). Suurin osa Kuusijärvestä on vähintään metrin ja enintään kaksi metriä syvä. Ainoa yli kolme metriä syvä alue sijaitsee järven kaakkoisosassa, sen pinta-ala on noin hehtaarin. Järven etelärannalla puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin rantaviivan tuntumassa niemien kärkiä hipoen.

Kartan perusteella Kuusijärven eteläosassa sijaitsee muutama saari ja luoto. Laajin saari on kaakkoisrannan Talviniemen lähellä sijaitseva Niskasaari. Kuusijärven rannat ovat metsämaata ja suoaluetta, paikka paikoin on peltotilkkuja. Järven itäpuolitse kulkee seututie 863.

Kuusijärveen virtaa Haukijoki lounaasta ja Löytöjoki lännestä. Joet yhtyvät Haarasuon kohdalla ja laskevat Haukikoskea Haukilampeen, josta on salmiyhteys Kuusijärven pääaltaaseen. Luoteesta Laijonjärveltä (236,7 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaa Laijonjoki Saunalahteen. Laijonjärvi vastaanottaa vesiä Kuusijärven pohjoispuolisilta järviltä. Kuusijärven luusua on altaan kaakkoiskolkassa sijaitseva Kuusijoenniska. Siitä alkaa itään virtaava Kuusijoki, joka laskee Unilampeen (232,2 metriä mpy), josta virta vie Kynsijärveen.

Kuusijärven vesitilavuus on 7 661 000 kuutiometriä.

Kuusijärvi (61.651.1.005) kuuluu Unijoen alaosan alueeseen (61.651), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Unijoen valuma-alue (61.65) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Kuusijärvi on laajin Unijoen alaosan alueen kahdeksasta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Unilampi ja kolmanneksi laajin on Salmilampi.

Suomessa on 27 Kuusijärvi-nimistä vakavettä. Posion Kuusijärvi on niistä ainoa yli viiden neliökilometrin laajuinen. Seuraavaksi laajimmat ovat Kuhmon ja Keuruun Kuusijärvet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuusijärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 1.8.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.8.2023.
3. ↑  Kuusijärvi (61.651.1.005) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.8.2023.
4. ↑  Unijoen alaosan alue (61.651) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 1.8.2023.
5. ↑  Kuusijärvi *Järviwiki.fi*. Viitattu 1.8.2023.
**Johan Henrik Munck af Fulkila** (2. helmikuuta 1748 Mikkeli – 16. syyskuuta 1817 Janakkala) oli suomalainen vapaaherra ja sotilas, joka toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana vuosina 1790–1810.

Munck kuului nuorempaan Munck af Fulkilan aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Anders Erik Munck af Fulkila ja Hedvig Juliana Wright. Munckin veljiä olivat kuningas Kustaa III:n hovitallimestari Adolf Fredrik Munck ja kuningas Kustaa IV Aadolfin hovimarsalkka Otto Magnus Munck. Munck aloitti sotilasuransa 12-vuotiaana Savon jalkaväkirykmentissä, jossa hänen isänsäkin palveli. Hän siirtyi vuonna 1770 Savon jääkäripataljoonaan ja vuonna 1776 alikapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin. Hän sai vuonna 1778 vapaaherran arvon, kun kuningas korotti Adolf Fredrik Munckin veljineen vapaaherroiksi. Vuodesta 1780 Munck palveli Leskikuningattaren henkirykmentin majurina ja vuodesta 1785 sen everstiluutnanttina. Hän osallistui rykmentin mukana Kustaa III:n sotaan. Sodan aikana Kustaa III nimitti hänet kenraaliadjutantiksi ja antoi hänen tehtäväkseen valvoa armeijan lääkintätointa.

Lokakuussa 1790 Munck nimitettiin Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherraksi korvaamaan Carl Gustaf Armfelt, joka oli erotettu Anjalan liittoon kuulumisen vuoksi. Maaherrana Munck oli vanhoillinen kurinpitäjä. Hän osallistui sukunsa edustajana vuoden 1792 säätyvaltiopäiville Gävlessä. Suomen sodan aikana Munck ryhtyi yhteistoimintaan venäläisten miehitysjoukkojen kanssa, jotka saapuivat Hämeenlinnaan jo sodan alkuvaiheessa maaliskuussa 1808, ja hän saavutti venäläisten ylipäällikön Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin luottamuksen. Munck osallistui Porvoon valtiopäiville vuonna 1809. Hän anoi kesällä 1809 eroa maaherran virasta ikänsä ja sairaalloisuutensa perusteella, mutta ero myönnettiin vasta keväällä 1810. Hän osti sen jälkeen Janakkalan Hyvikkälän kartanon ja vietti siellä eläkepäivänsä.

Johan Henrik Munck oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso oli vuosina 1780–1782 Sofia Gustava Taube, joka kuoli hyvin nuorena. Toinen puoliso oli vuodesta 1792 vapaaherratar Catarina Sofia Fleming af Liebelitz. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi viisi lasta, joista yksi oli jalkaväenkenraali Johan Reinhold Munck.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Georg Haggrén: "Munck, Johan Henrik (1748 - 1817)", *Suomen kansallisbiografia, osa 6*, s. 750–751. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-447-9. / Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Veli-Matti Autio: suku Munck *Biografiasampo*. Viitattu 5.8.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
|  |
| --- |
| **Intef hieroglyfein** |
| **syntymänimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Intef* |
| **Horus-nimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Wahankh*elämäntään kestävä |

Intef II:n hautasteele Thebasta, Metropolitan Museum of Artin kokoelmat.
**Intef II** oli muinaista Egyptiä 11. dynastian aikaan vuosina 2112–2063 eaa. hallinnut faarao.

Intef II seurasi veljeään Intef I:stä valtaistuimelle tämän kuoltua. Hän piti edeltäjänsä tavoin pääkaupunkinaan Thebaa. Vaikka Intef hallitsi lähes 50 vuotta, ei hänen hallituskaudestaan tiedetä juuri mitään lukuun ottamatta hänen sotaretkiään ja koiriensa nimiä.

Intef I:n hallituskaudella alkanut sisällissota jatkui myös Intef II:n hallituskaudelle. Intef II taisteli Herakleopoliksen kuninkaiden kanssa ainakin Assiutissa josta hän jatkoi hyökkäystään Thiniksen suuntaan. Herakleopoliksen kuninkaat kuitenkin tuhosivat Thiniksen ja häpäisivät siellä olevat haudat. Taisteluiden jälkeen Intef solmi rauhan Herakleopoliksen kuninkaiden kanssa. Etelässä Intef laajensi Egyptin rajoja aina vanhan valtakunnan aikaisille rajoille Niilin ensimmäiselle kataraktille. Pohjoisessa hän laajensi valtakuntansa rajoja aina Abydoksen pohjoispuolelle saakka.

Intef haudattiin lähelle edeltäjänsä hautaa Thebassa. Kallioon hakatusta haudasta löytyi Egyptin 20. dynastian aikaan steela, joka nykyisin on Kairon museossa. Steelassa kerrotaan kuninkaan kolmen koiran vieraskieliset nimet sekä niiden egyptinkieliset vastineet. Koirien nimet ovat Behekay (Mahedj eli gaselli), Abaqer (vinttikoira) ja Pehetez (Kemu eli musta). Nämä ovat todennäköisesti ensimmäiset nimetyt lemmikit, joista on säilynyt kirjallisia todisteita.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Intef I** | **Egyptin faarao**11. dynastia | Seuraaja:**Intef III** |
**Scott Fischman** (s. 1980 Langhorne, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 

Fischman varttui Somers Pointissa New Jerseyssä ja muutti vuonna 1992 Las Vegasiin, jossa WSOP-voittajan lapsenlapsi tutustutti hänet pokeriin. Täytettyään 21 vuotta Fischman työskenteli Saharan ja Miragen kasinoilla jakajana.

Vuonna 2004 Fischmanista tuli kaikkien aikojen nuorin kaksi World Series of Poker -turnausta voittanut pelaaja. 23-vuotiaana hän voitti yhden WSOP-rannekkeen no limit hold 'emista ja yhden H.O.R.S.E.:sta. Saman vuoden pääturnauksessa pokerilegenda Doyle Brunson pudotti hänet jatkosta.

Joulukuussa 2004 Fischman voitti World Poker Tourin nuorten pelaajien kutsuturnauksen "Young Guns of Poker". Varsinaisissa WPT-turnauksissa hän on parhaimmillaan ollut kahdeksas (WPT:n viidennen kauden päättäneessä mestaruusturnauksessa huhtikuussa 2007). Australian pokerimestaruuskilpailuissa 2006 hän oli toinen speed poker -tapahtumassa. Marraskuussa 2007 Fischman sijoittui kolmanneksi David Singerin voittamassa Caesars Palace Classic -tapahtuman 9 800 dollarin pääturnauksessa. Kakkostilastaan hän ansaitsi 245 540 dollaria. Vuoden 2008 World Series of Poker Europen pääturnauksessa Fischman oli kuudes.

Fischman on toiminut vierailevana kommentaattorina *Ultimate Poker Challenge* -ohjelmassa. Aiemmin hän pelasi internetin pokerihuoneissa nimimerkillä "emptyseat88" mukaan lukien oma nettipokerihuoneensa TheFishTank.com, nykyisin hän edustaa Full Tilt Pokeria. Hän kirjoittaa kolumneja *CardPlayer*-lehteen.

Fischman on myös kirjoittanut pokerioppaan *Internet-pokeri - Opi voittamaan* (2007, ISBN 9789525592955).

Lokakuussa 2009 Fischmanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,5 miljoonaa dollaria.

WSOP-rannekkeet
---------------

| Vuosi | Turnaus | Palkintosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2004 | $2,000 H.O.R.S.E. | 100 200 |
| 2004 | $1,500 No Limit Hold'em | 300 000 |

Lähteet
-------

1. ↑   : Scott Fischman WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 20. lokakuuta 2009. (englanniksi)
2. ↑   : Scott Fischman biography ScottFischman.com.  Arkistoitu 2.5.2007. Viitattu 10. toukokuuta 2007. (englanniksi)
3. ↑   : Scott Fischman stats The Hendon Mob. Viitattu 20. lokakuuta 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* WPT:n profiili
* Justin Marchand: The Hardest Working Man in Poker - Scott Fischman Will Play Any Tournament Anytime - and There is a Good Chance He Will Crush It CardPlayer. Viitattu 10. toukokuuta 2007.
* Scott Fischman The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Haavanlasisiipiä parittelemassa.
**Parittelu** (tai *kopulaatio*) on yksi- tai monisoluisten eläinten seksuaalikäyttäytymisen toimintaketju, joka johtaa naaraan ja koiraan sukupuolielinten yhtymiseen. Parittelussa uroksen siittiö yleensä hedelmöittää naaraan munasolun. Joidenkin lajien uros siirtää sukusolunsa naaraan sisään, ja joidenkin lajien kuten kalojen parit laskevat sukusolunsa yhteen kehon ulkopuolella.

Parittelu on yhdyntää merkitykseltään laajempi käsite, sillä se pitää sisällään myös yhdyntää edeltävän ja sen jälkeisen käyttäytymistoiminnan.

Useimmat nisäkäslajit parittelevat kiima-aikanaan, jolloin munasolun hedelmöittyminen on mahdollista ja eläin on seksuaalisesti aktiivinen. Parittelua edeltää monilla eläinlajeilla soidinkäyttäytyminen.

Useimmat linnut parittelevat niin, että uros nousee naaraan selkään ja laskee kloaakistaan siittiöitä nopeasti naaraan kloaakkiin. Vesilinnuilla penis auttaa siemennesteen turvaamisessa viemällä sen syvemmälle, joten joutsenella, hanhella ja sorsalla on penis, kuten maalinnuista myös esimerkiksi kiivillä ja strutsilla.

Joillakin hyönteislajeilla on tavallisesta poikkeavia parittelutapoja. Lutikka parittelee niin että uros työntää sukuelimensä naaraan kuoren läpi. Hyppyhäntäisuros laskee siemennesteen naaraan ympärille ja naaras kerää sen sisäänsä. Rukoilijasirkkanaaras usein syö kumppaninsa parittelun aikana.

Kalat parittelevat kutemalla, jossa naaras laskee mätinsä veteen ja koiras hedelmöittää sen maidillaan.

Australialaistutkija John Long on arvioinut, että ensimmäisiä sisäisesti parittelevia eläimiä olivat luultavasti 380 miljoonaa vuotta sitten eläneet panssarikalojen (*Placodermi*) *Antiarchi*-heimoon kuuluvat *Microbrachius dicki* -lajin kalat.

Katso myös
----------

* Lisääntyminen
* Pariutuminen

Lähteet
-------

1. 1 2  Eläintiede:parittelu *Tieteen termipankki*. Viitattu 11.8.2021.
2. ↑  Melissa Mayntz: How Birds Mate About.com.  Arkistoitu 26.11.2014. Viitattu 18.10.2014.
3. ↑  Mating in Insects Buginfo. Viitattu 18.10.2014.
4. ↑  Kalojen lisääntyminen Ruokatieto.  Arkistoitu 30.1.2014. Viitattu 18.10.2014.
5. ↑  Seksi keksittiin 380 miljoonaa vuotta sitten Skotlannissa ja Virossa  20.10.2014. Verkkouutiset. Viitattu 20.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parittelu** Wikimedia Commonsissa
**Senja Anneli Nuolikivi** (o.s. **Pusula**, s. 26. maaliskuuta 1941 Pieksämäki) on suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Senja Pusula kilpaili hiihtäjänä kolmissa olympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa. Ensimmäisissä olympialaisissaan Innsbruckissa 1964 hän saavutti pronssia Suomen viestijoukkueen avausosuuden hiihtäjänä. Lisäksi hän sijoittui 10 kilometrillä kuudenneksi ja 5 kilometrillä yhdeksänneksi. Oslon MM-kisoissa 1966 hän oli viestissä viides, 5 kilometrillä kahdeksas ja 10 kilometrillä kymmenes. Toinen olympiamatka Grenobleen 1968 toi tulokseksi 4. sijan viestissä, 8. sijan 5 kilometrillä ja 12. sijan 10 kilometrillä. Ruotsin Barbro Tano törmäsi 5 kilometrin kisassa Suomen Senja Pusulan kanssa niin, että Pusula menetti todennäköisesti kisan voiton.

Tatran MM-kisoissa 1970 hän hiihti viestissä pronssia ja sijoittui 10 kilometrillä kymmenenneksi ja 5 kilometrillä 16:nneksi. Vuoden 1972 Sapporon olympialaisissa hän hiihti vain 5 kilometrin matkan ja sijoittui 25:nneksi.

Suomen mestaruuden Pusula voitti urallaan viidesti. Kerran hän voitti niin Salpausselän, Holmenkollenin kuin Faluninkin hiihtokisoissa.

Seuratasolla Nuolikivi edusti Laitasaaren Vetoa. Hän oli Suomen Hiihtoliiton johtokunnan jäsen vuosina 1976–1982. Ammatiltaan hän oli tuote-esittelijä ja karjatilallinen. Hänen aviomiehensä Ilpo Nuolikivi oli Suomen parhaita yhdistetyn hiihtäjiä 1960-luvun lopulla.

Nuolikivi asuu Muhoksella.

Saavutuksia
-----------

* Olympiapronssia Innsbruckissa 1964 (3 × 5 km viesti)
* MM-pronssia Tatralla 1970 (3 × 5 km viesti)
* SM-kultaa 5 km:llä 1965 ja 1966 sekä 10 km:llä 1965, 1967 ja 1968
* SM-hopeaa 5 km:llä 1970 sekä 10 km:llä 1964 ja 1966
* SM-pronssia 5 km:llä 1964, 1967 ja 1972
* Holmenkollenin kisojen voitto 5 km:llä 1968
* Ruotsin hiihtokisojen voitto 10 km:llä 1968
* Salpausselän Kisojen voitto 10 km:llä 1966

Lähteet
-------

* Senja Pusula *sports-reference.com*.  Arkistoitu 25.8.2009. Viitattu 13.4.2019. (englanniksi)
* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 259. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Thomas Lövgren: Barbro Tano: "Tog fram whiskyflaskan och gurglade" *nsd.sv*.  Arkistoitu 26.2.2018. Viitattu 13.4.2019. (ruotsiksi)
2. ↑  Karjalainen, Pekka: Media hössöttää liikaa *Kaleva.fi*.  14.2.2010. Viitattu 18.2.2010. [vanhentunut linkki]