recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kreate Group Oyj** on suomalainen infrarakentamiseen keskittyvä yritys. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tuusulassa. Muut toimipaikat ovat Joensuussa, Tampereella, Seinäjoella, Lappeenrannassa, Kouvolassa ja Oulussa sekä lisäksi osakkuusyritys KFS Finland Oy:n toimipisteet Vantaalla, Hämeenlinnassa, Lappeenrannassa, Vuokatissa ja Vihdissä. Kreate syntyi vuonna 2015 kolmen infrarakentamisen toimijan Fin-Seula Oy:n, Insinööritoimisto Seppo Rantala Oy:n ja Kesälahden Maansiirto Oy:n fuusiossa.

Kreate listautui Helsingin pörssiin helmikuussa 2021. Listautumisanti oli niin suosittu, että kullekin sijoittajalle riitti osakkeita vain alle 300 eurolla.

Kreaten suurin osakkeenomistaja 20 prosentin osuudella on rakennusalan perheyhtiö Harjavalta Oy, joka omistaa myös muun muassa Puustelli Groupin. Toiseksi suurin omistaja 11 prosentin osuudella on Timo ja Ritva Pekkarisen sijoitusyhtiö Tirinom Oy.

Kreate rakentaa muun muassa siltoja, teitä ja rautateitä sekä tekee pohjarakentamista. Yhtiö keskittyy erikoisosaamista vaativaan rakentamiseen, jossa on vähemmän kilpailua. Kreaten projekteista yli puolessa asiakkaana on valtio tai kunta.

Suomen Rakennusinsinöörien Liitto valitsi Kreaten rakentaman Isoisänsillan vuoden sillaksi 2017. Helsingissä sijaitseva 144 metriä pitkä kevyen liikenteen silta yhdistää Kalasataman ja Mustikkamaan.

Vuonna 2020 Kreate siirsi Tampereen vanhaa tavara-asemaa muutamilla kymmenillä metreillä. Operaatio oli ensimmäinen kerta, kun Suomessa siirretään näin massiivinen, lähes 2000 tonnia painava tiilirakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kreate Group Oyj Yritys- ja taloustiedot *Kauppalehti*. Viitattu 6.4.2021.
2. ↑  Kreate Group Oyj - Y-tunnus: 2601364-3 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 6.4.2021.
3. 1 2 3 4  Kreaten tilinpäätöstiedote 2020  31.3.2021. Kreate. Viitattu 17.4.2021.
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Infrarakentaja Kreate aloitti pörssissä huimalla kurssinousulla *Keski-Uusimaa*.  19.2.2021. Etelä-Suomen Media. Viitattu 25.3.2021.
7. ↑  Kreaten anti on aivan omaa luokkaansa verrattuna Helsingin pörssin viime vuosien listautumisiin *Kauppalehti*.  19.2.2021. Viitattu 17.4.2021.
8. ↑  Suurimmat osakkeenomistajat  28.2.2022. Kreate. Viitattu 6.3.2022.
9. 1 2  Listautuva Kreate on houkuttelevasti hinnoiteltu – Yhtiö ohjeistaa tälle vuodelle kuitenkin laskevaa liikevaihtoa *Kauppalehti*.  8.2.2021. Viitattu 17.4.2021.
10. ↑  Vuoden silta löytyi Helsingistä *TM Rakennusmaailma*.  8.3.2017. Viitattu 17.4.2021.
11. ↑  Puolen vuoden valmistelut ja Tampereen vanha tavara-asema siirtyi kolmessa tunnissa *Rakennuslehti*.  27.7.2020. Viitattu 17.4.2021.
**Kreetan historiallinen museo** (kreik. Ιστορικό Μουσείο Κρήτης, *Istorikó Mouseío Krítis*) on museo Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se esittelee saaren historiaa varhaiskristilliseltä ja -bysanttilaiselta ajalta nykyaikaan.

Museo on perustettu vuonna 1953. Se toimii Iraklionin keskustassa vuonna 1903 rakennetussa kolmikerroksisessa uusklassisessa huvilassa. Rakennusta on laajennettu moderneilla lisäyksillä. Museossa on 22 huonetta ja näyttelyn kokonaispinta-ala on 1 500 neliömetriä. Museo on Iraklionin merkittävin minolaiseen ja antiikin aikaan keskittyneen Iraklionin arkeologisen museon ohella.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu historiallista, kansatieteellistä ja arkeologista aineistoa. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa ja rakennusten koristeosia; ikoneita, freskoja ja muita maalauksia, mukaan lukien kaksi El Grecon maalausta, *Kristuksen kaste* (1567) ja *Siinain vuori* (1570–1572); käsikirjoituksia ja rahoja; kreetalaisen kirjailija ja filosofi Níkos Kazantzákiksen jäämistöä; sekä perinteistä kreetalaista elämää esitteleviä esineitä. Museossa on myös 1600-luvun Iraklionia esittävä pienoismalli.

* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* Museon kokoelmia.Museon kokoelmia.
* El Greco, Siinain vuori, 1570–1572.El Greco, *Siinain vuori*, 1570–1572.
* Seinämaalauksia Pyhän Georgioksen kirkosta Méronaksesta.Seinämaalauksia Pyhän Georgioksen kirkosta Méronaksesta.
* Pyhät Konstantinos ja Helena, Potamiés, 1500-luku.Pyhät Konstantinos ja Helena, Potamiés, 1500-luku.
* Elävöittävä lähde, Potamiés, 1600-luku.Elävöittävä lähde, Potamiés, 1600-luku.
* Ikuinen kalenteri, Zou, Siteía, 1600-luku.Ikuinen kalenteri, Zou, Siteía, 1600-luku.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Historical Museum of Crete *InterKriti*. Viitattu 23.5.2016.
2. ↑  Historical Museum of Crete *Explore Crete*. Viitattu 23.5.2016.
3. ↑  Historical Museum of Crete *Greeka.com*. Viitattu 23.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kreetan historiallinen museo** Wikimedia Commonsissa

* Ιστορικό Μουσείο Κρήτης - Historical Museum of Crete. Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Vehmaan kirkko.
**Pitkä-Piena** (myös **Pitkä Piena** tai **Pitkäpiena**) on suomalaisessa kansanperinteessä esiintyvä hahmo, joka tunnetaan erityisesti Varsinais-Suomessa ja Satakunnassa. Vastaava tarina tunnetaan myös muualla Pohjoismaissa sekä Virossa ja Pohjois-Saksassa. Suomessa se liitetään yleensä Vehmaan kirkkoon. Pitkä-Piena on kolme morsiantaan surmannut nuorukainen, joka kuoltuaan ei pysy haudassaan, vaan ilmestyi Vehmaan kirkolle. Kirkon eteläpuolisen eteisen seinässä on pitkä ja kapea komero, jossa Pitkä-Pienan kerrottiin seisseen anteeksiantoa kerjäämässä.

Vehmaan pitäjän Hollarista kotoisin ollut nuorukainen sai kolme tyttöä rakastumaan itseensä, jotka hän myöhemmin poltti elävältä lukitsemalla heidät morsiussaunaan ja sytyttämällä rakennuksen. Pyhäinpäivänä nuorukainen löytettiin kotoaan mystisensti kuolleena ja haudattiin. Kuitenkin jo seuraavana päivänä lukkari tapasi hänet seisomasta käärinliinoissaan kirkon porstuasta. Sama toistui vuosikausia vaikka nuorukainen haudattiin kerta toisensa jälkeen uudestaan. Lopulta kuivunut ruumis sai paikallisista nimen Pitkä-Piena, koska se muistutti pienaa. Vuosiea myöhemmin seurakunnan uusi kirkkoherra pyysi jouluiltana Pitkä-Pienan nähdäkseen. Piika suostui maksua vastaan hakemaan ruumiin pappilaan, jossa jouluvieraat pällistelivät sitä aikansa. Piian viedessä Pienaa takaisiin hautausmaalle heräsi tämä henkiin ja käski piikaa menemään kirkkoon, jossa hän tapaisi kolme morsianta. Piena kehotti piikaa pyytämään heiltä anteeksiantoa, johon nämä suostuivat vasta kolmannella kerralla. Tämän jälkeen Piena palasi lopullisesti hautaansa. Tarinan joissakin toisinnoissa puhutaan myös papin manauksesta. Eräässä versiossa taas Pitkä-Piena poltaa jouluna elävältä rakastettunsa Rannan-Pirkon ja tämän kaksi sisarta.

Katolisena aikana tarinaa kerrottiin myös kirkossa varoittavana esimerkkinä. Se on julkaistu muun muassa vuonna 1856 ilmestyneessä kirjasessa *Kirkonwäki ja Pitkä Piena*. Tarinasta on olemassa myös Zachris Topeliuksen versio.

Kirjallisuutta
--------------

* *Kirkonwäki ja Pitkä Piena : kaksi wanhanaikaista tarua*. Turku: Frenckellin kirjapaino, 1856. Teoksen verkkoversio (PDF).
* *Tre finska legender : Då Reso kyrka byggdes ; Pitkä piena ; Kirkonväki*. Stockholm: P. A. Huldberg, 1895.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirkonwäki ja Pitkä Piena : kaksi wanhanaikaista tarua *Doria*. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.2.2022.
2. 1 2 3  Kirkolta kirkolle.  *Kyläkirjaston Kuvalehti*, 1898, nro 8, s. 88–90. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.2.2022.
3. ↑  "Pitkä-Piena". Vanha kotiseututarina.  *Lalli*, 30.4.1921, s. 2–3. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.2.2022.
4. ↑  Tarvas, Toivo: Pitkä-Piena (Legenda).  *Helsingin Kaiku*, 1906, nro 9, s. 10. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.2.2022.
5. ↑  Topelius, Zachris ; Linnilä, Kai (toim.): *Maakuntien Suomi 1*, s. 124-125. Helsinki: Tammi. ISBN 951-31122-0-9.
**Ingrid van Houten-Groeneveld** (21. lokakuuta 1921 – 30. maaliskuuta 2015) oli alankomaalainen tähtitieteilijä.

Van Houten-Groeneveld johti Leidenin observatoriossa aviomiehensä Cees van Houtenin kanssa Leiden-Palomar-hanketta, jonka tarkoitus oli löytää pikkuplaneettoja. Pariskunta löysi yhdessä amerikkalaisen tähtitieteilijän Tom Gehrelsin kanssa yli 5000 asteroidia 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla. Minor Planet Center tunnustaa 4641 pikkuplaneettaa kolmikon löytämiksi vuosien 1960–1977 välillä.

Van Houten-Groeneveld kuoli Alankomaiden Oegstgeestissa 30. maaliskuuta 2015. Asteroidi (1674) Groeneveld on nimetty hänen mukaansa.

Van Houten-Groeneveldilla oli tytär ja poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Leidse sterrenkundige Ingrid van Houten overleden *Universiteit Leiden*. Viitattu 21.8.2020. (hollanniksi)
2. ↑  Minor Planet Discoverers *minorplanetcenter.net*. Viitattu 21.8.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Francisco Medina Luna** eli **Piti** (s. 26. toukokuuta 1981 Reus, Tarragona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Piti pelasi juniorivuosiensa jälkeen Noveldassa ja Tàrregassa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi Reusissa tehden 23 maalia 31:ssä Tercera Divisiónin ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi Piti siirtyi Primera Divisiónissa pelanneeseen Zaragozaan, jonka reservijoukkueessa Zaragoza B:ssä pelasi 27 Segunda División B:n ottelua ja teki 11 maalia. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 24. huhtikuuta 2005 Espanyolia vastaan ja yhteensä otteluita Zaragozan edustusjoukkueessa kertyi kolme. Kaudella 2005–2006 Piti pelasi lainalla Ciudad Murciassa, jolle teki kahdeksan maalia 29:ssä Segunda Divisiónin ottelussa.

Kaudeksi 2006–2007 Piti siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Hérculesiin, jossa teki 15 ottelussa kaksi maalia. Hänet lainattiin kesken kauden Rayo Vallecanoon, jossa pelasi neljä Segunda División B:n ottelua. Kaudella 2007–2008 Piti pelasi vielä kuusi ottelua Hérculesissa, kunnes siirtyi tammikuussa 2008 jälleen lainalle Rayo Vallecanoon. Loppukauden aikana hän pelasi Rayo Vallecanossa, joka nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin, 21 ottelua tehden seitsemän maalia. Siirryttyään kesällä 2008 ilmaisella siirrolla Rayo Vallecanoon, hän pelasi seuraavan kauden aikana 37 ottelua tehden kahdeksan maalia. Kaudella 2009–2010 maaleja syntyi 35 ottelussa seitsemän ja seuraavalla kaudella, jonka päätteeksi Rayo Vallecano nousi Primera Divisióniin, 34 ottelussa yhdeksän.

Piti teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 6. marraskuuta 2011 Real Sociedadia vastaan ja kokonaisuudessaan maaleja syntyi kolme kauden 2011–2012 aikana pelaamissaan 35 ottelussa.

Lähteet
-------

* Piti BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Piti Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
* Piti Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Francisco Medina Luna "Piti" | Global Ases – Representación de futbolistas (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
2. 1 2  Transfermarkt
**Pihkainmäki** on kylä ja taajama Kuopion Karttulan pitäjässä, paikallisesti Karttulantienä (seututie 551) tunnetun Sinisen tien osuuden pohjoispuolella. Pihkainmäki sijaitsee entisen (Kuopioon liitetyn) Karttulan kirkonkylän ja Kuopion keskustan puolivälissä, noin 25 km Kuopiosta. Pihkainmäen kylältä löytyy muun muassa Pihkapirtin päiväkoti ja Pihkainmäen koulu sekä harrastustoimintaa lapsille ja aikuisille.

Pihkainmäen koulu Kuopion Karttulan pitäjän Pihkainmäellä.
Tilastokeskuksen mukaan Pihkainmäen taajaman maapinta-ala oli 1,81 neliökilometriä ja siellä asuu vuonna 2021 noin 800 ihmistä. Koko Karttulassa (aiemman kunnan alueella) asuu noin 3 500 henkeä.

Kyläyhdistys
------------

Pihkainmäessä toimii kyläyhdistys, jonka tarkoituksena on toiminta-alueensa kaikinpuolinen kehittäminen. Sen toiminta-alue käsittää Pihkainmäen lisäksi myös Kalliorannan ja Vakkakuusen kylät. Yhdistys pyrkii lisäämään asukkaiden harrastus- ja kulttuuritoimintaa sekä parantamaan alueiden viihtyisyyttä. 

Kyläyhdistyksen tehtävänä on myös tuoda esiin kyläläisten näkökantoja ja valvoa heidän etujaan sekä tehdä kunnan päättäville elimille aloitteita kylien kehittämiseksi. Kyläyhdistys on poliittisesti sitoutumaton, eikä se harjoita minkäänlaista poliittista toimintaa.

Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää kokouksia ja tapahtumia yksin ja muiden yhteisöjen kanssa. Toimintansa tukemiseksi yhdistys järjestää myyjäisiä, talkoita, arpajaisia ja erilaisia yleisötapahtumia.

Kylätoimikunta on perustettu Pihkainmäkeen 7. kesäkuuta 1981. Yhdistysrekisteriin se merkittiin vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuopion karttapalvelu: Pihkainmäki (Kartalla esitettäviä tietoja voi valita ja karttapohjaa vaihtaa vasemman yläkulman valikoista) Kuopion kaupunki, kuopio.fi. Viitattu 31.7.2018.
2. ↑  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2016 (Pihkainmäki) Tilastokeskus, stat.fi.  Arkistoitu 24.7.2018. Viitattu 12.9.2018.
3. ↑  Karttula. Vehreä ja vireä maaseutukaupunginosa Kuopion kaupunki, kuopio.fi. Viitattu 12.9.2018.

* Tervetuloa Pihkainmäkeen! - Kyläyhdistyksen kotisivu (pihkainmaki.net)
**Jimi Särmö** (s. 1998), taiteilijanimeltään **Jimi Vain**, on suomalainen muotisuunnittelija, jolla on oma vaatemerkki Vain. Särmön ura alkoi Seinäjoelta vuonna 2019, kun hän kustomoi Niken Air Jordan One -lenkkarit ja jakoi niistä kuvan sosiaalisessa mediassa. Kansainvälisesti tunnettu räppäri Playboi Carti huomasi kuvan lenkkareista ja pyysi Särmöä luomaan hänelle omat kustomoidut lenkkarit. Playboi Cartin ohella Särmön suunnittelemia tuotteita ovat käyttäneet myös esimerkiksi laulaja-lauluntekijä Davido, räp-artisti MadeinTYO ja levytuottaja-räppäri Pi’erre Bourne  Vain-vaatemerkin menestys pohjautuukin suurelta osin taitavaan markkinointiin sosiaalisessa mediassa.

Särmön Vain-vaatebrändi lanseerasi ensimmäisen kokonaisen vaatemallistonsa alkuvuodesta 2022. Unisex-vaatemallisto kantoi nimeä Astigmatism ja siinä hyödynnettiin minimaalisuutta, yksinkertaisia värejä sekä erilaisia yksityiskohtia.  Vuonna julkistettiin myös 13 asukokonaisuutta käsittävä kokoelma McDonald’s, jossa hyödynnetään McDonald’s-pikaruokaketjun vanhoja työvaatteita.

Särmöllä on itsellään näössään hajataittoa, ja vaatemallisto esittää, kuinka eri ihmiset voivat nähdä vaatteet omilla tavoillaan. Suosikkimateriaaleikseen nykyään Helsingissä asuva Särmö on nimennyt nahkan sekä raskaan puuvillan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muotimaailman kuuma nimi Jimi Vain ihailee Ville Valoa ja suomalaista junttityyliä *Iltalehti*. Viitattu 21.11.2022.
2. 1 2  Muodin huipulle *Helsingin Sanomat*.  10.3.2022. Viitattu 21.11.2022.
3. ↑  Monta tapaa mennä maailmalle – yksi asia voi olla jokaisen suomalaisen muotibrändin vahvuus maailmalla *Suomen Tekstiili & Muoti*. Viitattu 21.11.2022.
4. ↑  Suomalaissuunnittelija Jimi Vain julkaisee ensimmäisen vaatemallistonsa *Klangi*.  3.1.2022. Viitattu 21.11.2022.
5. ↑  Harald, Patrik: Finska McDonalds-kläder uppmärksammas utomlands.  *Hufvudstadsbladet*, 2.12.2022, s. 16. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 2.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Vain-vaatebrändin kotisivut
Kuvernementin kartta
Kuvernementin vaakuna
**Pihkovan kuvernementti** (myös *lääni*, ven. Пско́вская губе́рния, *Pskovskaja gubernija*) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1927. Sen pinta-ala oli 44 211 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 122 300 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Pihkovan kaupunki.

Pihkovan kuvernementti muodostettiin ensimmäisen kerran vuonna 1772, jolloin siihen liitettiin Novgorodin kuvernementtiin kuuluneet Pihkovan ja Velikije Lukin provinssit sekä Vitebskin voivodikuntaan kuuluneet Väinäjoen (Puolan Liivinmaa) ja Polotskin provinssit. Kuvernementin keskuspaikkana toimi aluksi aluksi Opotška ja myöhemmin Polotsk. Vuonna 1777 muodostettiin Pihkovan käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi.

Vuodesta 1802 lähtien kuvernementtiin kuului 8 kihlakuntaa, joiden keskuspaikkoina toimivat Holm, Novoržev, Pihkova, Opotška, Ostrov, Porhov, Toropets ja Velikije Luki. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 94,7 % oli venäläisiä, 2,3 % virolaisia ja 1,0 % lättejä. Tärkein elinkeino oli maatalous.

Vuonna 1920 osa Pihkovan kuvernementista liitettiin Viroon. Vuonna 1924 siihen yhdistettiin Vitebskin kuvernementtiin kuuluneet Nevelin, Sebežin ja Veližin kihlakunnat. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1927 ja sen alue liitettiin Leningradin alueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona *brocgaus.ru*. Viitattu 25.12.2011. (venäjäksi)
2. 1 2  Demoskop Weekly *demoscope.ru*. Viitattu 25.12.2011. (venäjäksi)
3. 1 2  Kartolog *kartolog.ru*. Viitattu 25.12.2011. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjän keisarikunnan hallinnollinen jako |
| --- |
|  |
| Kuvernementit | 
* Arkangel
* Astrahan
* Aunus
* Baku
* Bessarabia
* Grodno
* Harkova
* Herson
* Holm
* Irkutsk
* Jaroslavl
* Jekaterinoslav
* Jelizavetpol
* Jeniseisk
* Jerevan
* Kaluga
* Kaunas
* Kazan
* Kiova
* Kostroma
* Kursk
* Kutaisi
* Kuurinmaa
* Liivinmaa
* Minsk
* Mogiljov
* Moskova
* Nižni Novgorod
* Novgorod
* Orenburg
* Orjol
* Penza
* Perm
* Pietari
* Pihkova
* Podolia
* Pultava
* Rjazan
* Samara
* Saratov
* Simbirsk
* Smolensk
* Stavropol
* Tambov
* Tauria
* Tbilisi
* Tobolsk
* Tomsk
* Tšernigov
* Tšernomorskaja
* Tula
* Tver
* Ufa
* Vilna
* Viro
* Vironmaa
* Vitsebsk
* Vjatka
* Vladimir
* Vologda
* Volynia
* Voronež

 |  |
|  |
| Oblastit (alueet) | 
* Akmolinsk
* Amur
* Batum
* Dagestan
* Don
* Fergana
* Jakutsk
* Kamtšatka
* Kars
* Kuban
* Primorje
* Sahalin
* Samarkand
* Semipalatinsk
* Semiretšje
* Syrdarja
* Taka-Baikal
* Taka-Kaspia
* Terek
* Turgai
* Uralsk

 |
|  |
| Kongressi-Puolan kuvernementit | 
* Kalisz
* Kielce
* Łomża
* Lublin
* Piotrków
* Płock
* Radom
* Siedlce
* Suwałki
* Varsova

 |
|  |
| Suomen suuriruhtinaskunta | 
* Hämeen lääni
* Kuopion lääni
* Mikkelin lääni
* Oulun lääni
* Turun ja Porin lääni
* Uudenmaan lääni
* Vaasan lääni
* Viipurin lääni

 |

 |
Jim Tomsula vuonna 2017.
**James Andrew "Jim" Tomsula** (s. 14. huhtikuuta 1968 Homestead, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi kaudella 2015 NFL-liigan San Francisco 49ersin päävalmentajana.

Tomsula toimi vuoden 2010 viimeisen ottelun ajan 49ersin väliaikaisena päävalmentajana, edellisen valmentajan Mike Singletaryn saatua potkut. Vakituisena päävalmentajana hän aloitti Jim Harbaugh'n erottua kauden 2014 jälkeen. Vuosina 2007–2014 Tomsula toimi 49ersin puolustuksen linjan valmentajana.

Vuonna 2006 Tomsula toimi kauden ajan sittemmin kuopatun NFL Europan Rhein Firen päävalmentajana.

Tilastot päävalmentajana
------------------------

### NFL-runkosarja

| Kausi | Joukkue | Tulos | Voitto-% |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | San Francisco 49ers | 1-0-0 | 1.000 |
| 2015 | San Francisco 49ers | 5-11-0 | 0.313 |
| **Yhteensä** |  | **6-11-0** | **0.353** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jim Harbaugh** | **San Francisco 49ersin päävalmentaja**2015 | Seuraaja:**Chip Kelly** |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Sretenskin piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
**Sretenskin piiri** (ven. Сре́тенский райо́н, *Sretenski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 15 600 neliökilometriä. Asukkaita on 27 000 henkeä (vuonna 2009).

Sretenskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Mogotšan, idässä Gazimurski Zavodin, etelässä Šelopuginon ja Balein piireihin, lounaassa Nertšinskin ja luoteessa Tšernyševskin piireihin. Seudun halki virtaa Šilka-joki.

Piirin hallinnollinen keskus on Sretenskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluvat Kokuin ja Ust-Karskin kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Alija, Bolšije Boty, Dunajevo, Firsovo, Molodovsk, Šilkinski Zavod, Tšikitšei, Ust-Narinzor, Ust-Natšin, Verhnije Kularki ja Verhnjaja Kuenga.

Sretenskistä on rautatie- ja maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 385 kilometriä.

Seudun pääelinkeino on teollisuus. Kokuissa on telakka ja Kara-joella kultakaivoksia. Lisäksi on metsäteollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.

Kulttuurilaitoksia ovat Sretenskin opettajaopisto ja kotiseutumuseo. Seudulla on lukuisia arkeologisia ja luonnonmuistomerkkejä. Paikallislehtenä ilmestyy *Sovetskoje Zabaikalje*.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sretenskin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
* Sretenskin piiri Taka-Baikalian sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
**Voútes** (kreik. Βούτες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 682 (vuonna 2011).

Voútesin Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen (*Koímisi tis Theotókou*) kirkko.
Voútesin kylä sijaitsee noin 12 kilometriä lounaaseen Iraklionin keskustasta. Sen nimi tulee paimenta tarkoittavasta sanasta *voútis* (βούτης). Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisvallan aikaisissa väestönlaskennoissa nimellä *Vuttes*. Kylä tuhoutui vuoden 1856 maanjäristyksessä.

Voútes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βουτών, *Topikí Koinótita Voutón*), johon kuuluu varsinaisen Voútesin kylän lisäksi Giofyrákian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 300.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Βούτες *Original Crete*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Voútes** Wikimedia Commonsissa
Lunceford vuonna 1946
**James Melvin "Jimmie" Lunceford** (6. kesäkuuta 1902 – 12. heinäkuuta 1947) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti ja orkesterinjohtaja swing-aikakaudella.

Elämä ja ura
------------

Lunceford syntyi Fultonissa Mississippin osavaltiossa. Perheen asuessa Denverissä Jimmie aloitti musiikinopiskelun Wilberforce J. Whitemanin, orkesterinjohtaja Paul Whitemanin isän johdolla. Lunceford soitti alttosaksofonia jo kouluaikoina viulisti George Morrisonin orkesterissa. High schoolin jälkeen Lunceford jatkoi opintoja Fisk Universityssä.

Vuonna 1927 Lunceford toimi liikunnanopettajana Memphisissä ja perusti kouluun kaupungin ensimmäisen kouluyhtyeen, jonka mimi oli aluksi The Chickasaw Syncopators, mutta muuttui pian muotoon Jimmie Lunceford Orchestra. Yhtye teki ensilevytyksensä 1929 ja pitkän kiertueen jälkeen sai kiinnityksen yhtenä ensimmäisistä mustista esiintyjistä valkoisen yleisön täyttämälle Cotton Clubille New Yorkin Harlemissa. Luncefordin huumoripitoinen ohjelmisto sopi paikaan hyvin, ja yhtye tuli tunnetuksi tiukasta yhteissoitostaan ja kaksijakoisesta "Lunceford two-beatistä" tavallisen nelijakoisen rytmin sijasta. Sovituksista vastasi etupäässä trumpetisti Sy Oliver.

Swingin kultakaudella 1930-luvulla Luncefordin orkesteria alettiin pitää täysin Ellingtonin, Earl Hinesin tai Count Basien orkesterien veroisena. Yhtye teki suuren Euroopan-kiertueen 1937, mutta joutui perumaan toisen suunnitellun kiertueen toisen maailmansodan puhjetessa pari vuotta myöhemmin. Orkesteri esiintyi vuoden 1941 elokuvassa *Blues in the Night*.

Heinäkuussa 1947 Lunceford kuoli sydänkohtaukseen esiintymislavalla Oregonissa 45 vuoden ikäisenä. Yhtyeen jäsenet yrittivät pitää kokoonpanoa yllä johtajansa kuoleman jälkeen, mutta yhtye hajosi kahta vuotta myöhemmin. Vuonna 2005 esiintyi Luncefordin orkesterin alkuperäisiä sovituksia soittanut The Jimmie Lunceford Legacy Orchestra North Sea Jazz Festivalilla Alankomaissa. Vuonna 2007 perustettiin Memphisiin The Jimmie Lunceford Jamboree Festival, ja kahta vuotta myöhemmin messinkinen nuottiveistos pystytettiin Luncefordin kunniaksi Memphisin Beale Streetille.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jimmie Lunceford
**Jimi Sero** (s. 1965) on suomalainen basisti, joka on soittanut muun muassa Smackissa, Pelle Miljoonan Miljoonaliiga-kokoonpanossa, Ballsissa ja Problemsissa?.

Seron levytysura käynnistyi Johnny Lee Michaelsin Sound Storm Shock -yhtyeestä, joka julkaisi kaksi singleä vuosina 1983–1984. Vuonna 1984 hän siirtyi Pelle Miljoonan Miljoonanliiga-kokoonpanoon. Sero soitti seuraavana vuonna ilmestyneellä *Enkeltenkaupungissa...*-albumilla mutta erosi yhtyeestä pian sen julkaisemisen jälkeen. Smackin bastisiksi hän siirtyi toukokuussa 1986 Cheri Martinin tilalle. Sero oli mukana *Live Desire* -livealbumilla, Smackin Yhdysvaltojen kiertueella sekä yhtyeen pitkäsoitoilla *Salvation* ja *Radical*. Sero soitti Smackissa vuoteen 1989 asti. Smackin jälkeen hän on soittanut Problemsissa?, Ballsissa ja National Nightmare -yhtyeessä, jonka ensimmäinen albumi *Sangre Salvaje!* ilmestyi vuonna 2018.

Serolla diagnosoitiin kilpirauhassyöpä vuonna 2000. Hän on työskennellyt 2000-luvulla myös räätälinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tommi Virtanen & Jimi Sero – Mun tie: Puhutteleva elämäkerta *Uljas*.  22.5.2012. Viitattu 1.8.2021.
2. ↑  Sound Storm Shock *Discogs*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Jokelainen, Jarkko & Junttila, Jukka: Smack sukupuu (PDF-dokumentti) *hiljaisetlevyt.com*. Viitattu 1.8.2021.
4. ↑  Miljoonaliiga: Enkeltenkaupungissa... *www.finnmusic.net*. Viitattu 1.8.2021.
5. ↑  Virtanen, Tommi E.: National Nightmare: "Sangre Salvaje!" | Riffi *riffi.fi*.  11.1.2019. Viitattu 1.8.2021.
6. ↑  Aromaa, Anna: Räätälin mielestä on pukuja ja puvun kaltaisia tuotteita *Helsingin Sanomat*.  28.5.2000. Viitattu 1.8.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Tommi E. Virtanen & Jimi Sero: *Mun tie : Läpi Smackin, Ballsin ja kosteiden vuosien etc.*. Johnny Kniga, 2012.
**Työväenluokka nousee taivaaseen** (tv-ohjelmatiedoissa **Työväenluokka nousee paratiisiin**, *La classe operaia va in paradiso*) on Elio Petrin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1971. Petri laati poliittisen draaman käsikirjoituksen yhdessä Ugo Pirron kanssa, ja elokuvan pääosaa näyttelee Gian Maria Volonté.

Cannesin elokuvajuhlilla 1972 teos sai jaetun Grand Prix International -palkinnon Francesco Rosin elokuvan *Mattein tapaus* kanssa.

Juoni
-----

Lulu Massa (Volonté) katkaisee sormensa tehdastyössä ja alkaa miettiä, kenen hyväksi hän uhraa terveytensä.

Vastaanotto
-----------

Elokuvaa ei nähty Suomen teattereissa. *Helsingin Sanomien* Rauno Harju kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla vuonna 1974 ajan kuluttajavalistustyyliin: "Kun istutte tänä iltana television ääreen katsoaksenne italialaisen Elio Petrin elokuvan – – tulette tehneeksi kenties perjantaipäivän viisaimman tekonne. Filmin loputtua huomaatte olevanne vakuuttuneita siitä, että näitte hyvän elokuvan." Harju piti elokuvaa monikerroksisena ja universaalina kuvauksena työläisten ahtaasta, kellokorttien ja kiihtyvän työtahdin maailmasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Murju, Rauno: Petrin työläiskuvaus on palkintonsa ansainnut.  *Helsingin Sanomat*, 13.9.1974, s. 51. Näköislehden aukeama (tilaajille).
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Työväenliitto** (vuoteen 1909 saakka **Suomalainen Työväenliitto**, vuodesta 1912 lähtien **Iltalehti**) oli Helsingissä vuosina 1907–1913 ilmestynyt sanomalehti.

Lehti toimi vanhasuomalaisten perustaman Suomalaisen työväenliiton äänenkannattajana. Sen linjaksi ilmoitettiin työväestön etujen ajaminen kansallisessa hengessä vapaana sosialismista. Lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana, mutta sen tilalle perustettiin vielä marras-joulukuussa 1913 ilmestynyt viikkolehti *Ääni*.

Työväenliiton lehti ilmestyi aluksi kerran, vuonna 1910 kolmesti ja vuodesta 1911 kuudesti viikossa, syyskuusta 1912 lähtien nimensä mukaisesti iltapäivälehtenä. Sen julkaisijana toimi Suomalaisen Työväenliiton Kirjapaino ja Sanomalehti Oy. Toimittajina työskentelivät Konsti Lilja (vastaava toimittaja 1908–1909), J. A. Vuori (vast. toim. 1909–1911), Ape Laitio (1912), Juho Torvelainen (1912–1913) ja Yrjö Kataja (1913).

Lähteet
-------

* *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-241-3.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomen lehdistön historia 7, s. 169.
2. ↑  Suomen lehdistön historia 7, s. 320.

Aiheesta muualla
----------------

* *Suomalainen Työväenliitto* (1907–1909) digitoituna kansalliskirjastossa
* *Työväenliitto* (1910–1912) digitoituna kansalliskirjastossa
* *Iltalehti* (1912–1913) digitoituna kansalliskirjastossa
**Jean-Marie Adiaffi** (1. tammikuuta 1941 Bettié – 15. marraskuuta 1999 Abidjan) oli norsunluurannikkolainen kirjailija.

Adiaffi kävi koulunsa Norsunluurannikolla ja Ranskassa. Hän valmistui ohjaajaksi Ranskan elokuvakoulusta ja työskenteli jonkin aikaa Norsunluurannikon televisiossa. Adiaffi palasi sitten Ranskaan ja suoritti filosofian tutkinnon Pariisin yliopistossa. Hän työskenteli sen jälkeen Norsunluurannikolla filosofian opettajana.

Adiaffin ensimmäinen runokokoelma *Yalé Sonan* ilmestyi vuonna 1969. Hänen pääteoksensa on keskeneräiseksi jäänyt kolmoistrilogia *Assonan Attin*, jonka oli tarkoitus koostua romaaneista, runoudesta ja teatterista. Sen teemoja ovat Afrikan historia ja kulttuuri-identiteetti. Adiaffi yhdistää tuotannossaan erilaisia afrikkalaisia ja eurooppalaisia vaikutteita. Hänet tunnetaan myös bossonismi-nimisen uskonnonfilosofian kehittäjänä. Adiaffi sai Mustan Afrikan kirjallisuuspalkinnon vuonna 1981 runokokoelmastaan *D’éclairs et de foudres* ja romaanistaan *La carte d’identité*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Qui est qui? Jean-Marie Adiaffi *Abidjan.net*.  Arkistoitu 13.7.2020. Viitattu 26.11.2020.
2. ↑  Gikandi, Simon (ed.): *Encyclopedia of African Literature*, s. 14. London: Routledge, 2003. ISBN 0-415-23019-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jessoilan kunta Prääsän piirin kartalla.
**Jessoila** tai **Essoila** (ven. Эссойла, *Essoila*, karjalaksi *D´essoilu*) on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä kylä Prääsän kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Maalaiskunta
------------

Jessoilan maalaiskunta sijaitsee Prääsän kansallisen piirin luoteisosassa Suojärven ja Kontupohjan piirien rajalla. 

Kunnan asutuskeskuksia ovat taajamat Jessoila, Kungojärvi (Кунгозерский, *Kungozerski*), Sotka, Novyje Peski (Šotjärven asema) (Новые Пески), Säpsä ja Kudama (Кудама) sekä kylät Jessoila, Alekka (Алекка), Angenlahti (Ангенлахта, *Angenlahta*), Ivanisto (Иванисто), Korza (Корза), Kurmoila (Курмойла), Mettšelitsa (Метчелица, "Metšälä"), Mišinselkä (Мишинсельга, *Mišinselga*), Nižnjaja Salma (Нижняя Салма), Prokkoila (Проккойла), Rubtšoila (Рубчойла), Salmenniska (Салменица, *Salmenitsa*), Säämäjärvi, Särkilahti, Kiviniemi (Каменьнаволок, *Kamennavolok*), Lahti, Tšuinavolok (Чуйнаволок), Tšuralahti (Чуралахта *Tšuralahta*) ja Uljalega (Улялега).

Jessoilan maaseututaajama sijaitsee Säämäjärven etelärannalla 55 kilometriä Prääsästä luoteeseen. Kylässä oli 2 876 asukasta 1996. Jessoilan kautta kulkee rautatie ja maantie A133 Petroskoista Suojärvelle. Asukkaat työskentelevät lähinnä maatalouden ja rautatien palveluksessa. Kylässä on meijeri. Jessoilassa on säilynyt paljon vanhaa karjalaista puuarkkitehtuuria.

Särkilahden kylässä on ortodoksinen tsasouna 1800-luvulta.

Historia
--------

Ennen 1920-lukua Jessoila oli osa Säämäjärven kuntaa, jonka lakkauttamisen jälkeen Jessoilasta tuli Säämäjärven piirin hallintokeskus. Sittemmin alue on liitetty Prääsän piiriin. Jessoila oli jatkosodassa Suomen miehittämä 1941-1944.

1900-luvun lopulla Jessoila oli nykyistä maalaiskuntaa suppeampi kylähallintoalue, johon kuuluivat asutuskeskukset Alekka, Angenlahti, Ivanisto, Jessoila (keskuskylä), Jessoilan asema, Korza, Kungojärvi, Kurmoila (21 asukasta vuonna 1996), Mettšelitsa, Mišinselkä, Nižnaja Salma, Prokkoila, Rubtšoila, Salmmeniska, Särkilahti (26 asukasta vuonna 1996), Säämäjärvi. 
Vuonna 1987 alueella oli 3 200 asukasta. Nykyinen kunta muodostettiin 2006, jolloin siihen liitettiin entiset Lahden ja Sotkan kylähallintoalueet.

Lähteet
-------

* Karjalan tasavalta vuonna 1997, Yrityspalvelu Karelski. Jyväskylä 1997. ISBN 952-90-8324-6
* Karjala Suomalainen matkaopas, Lehtipuu Markus. Suomalainen Matkaopas Finnish Guidebooks Oy, Keuruu 2001. ISBN 952-9715-13-7

1. 1 2  EKI paikannimitietokanta
2. ↑  Kuntamuodostelma - Prääsän kuntapiiri Karjalan tasavallan valtiovaltaelinten virallinen palvelin (suomeksi)
Karl-August Tiirmaa
**Karl-August Tiirmaa** (s. 7. heinäkuuta 1989 Võru) on virolainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Põhjakotkas Otepää -seuraa.

Tiirmaa on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin: Liberecissä 2009 hän oli mukana joukkuekilpailussa yhdeksänneksi sijoittuneessa Viron joukkueessa, 39:s normaalimäen kilpailussa, 52:s suurmäen kilpailussa ja 55:s yhteislähtökilpailussa; Oslossa 2011 hän oli Viron joukkueen mukana 12:s, suurmäen kilpailussa 40:s ja normaalimäen kilpailussa 44:s; Val di Fiemmessä 2013 hän oli Viron joukkueen mukana 11:s, suurmäen kilpailussa 45:s ja normaalimäen kilpailussa 52:s; Falunissa 2015 hän oli Viron joukkueen mukana kymmenes, suurmäen kilpailussa 46:s ja normaalimäen kilpailussa 36:s. Sotšin olympialaisissa 2014 Tiirmaa sijoittui sekä normaali- että suurmäen kilpailuissa 44:nneksi.

Yhdistetyn maailmancupissa Tiirmaa kilpaili ensimmäisen kerran Lago di Teseron joukkuekilpailussa tammikuussa 2007, jossa Viron joukkue oli 13:s. Ensimmäiseen henkilökohtaiseen maailmancupin kilpailuunsa hän osallistui tammikuussa 2010 Oberhofissa saavuttaen siellä sijat 44 ja 49. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Tiirmaa saavutti Tšaikovskissa tammikuussa 2014 oltuaan 19:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karl-August Tiirmaa Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Saktoúria** (kreik. Σακτούρια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 149 (vuonna 2011).

Saktoúrian kylää.
Saktoúrian kylä sijaitsee Vouvála-vuoren luoteisrinteessä noin 47 kilometriä eteläkaakkoon Réthymnon kaupungista. Se on rakennettu noin 520 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.

Saktoúria muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σακτουρίων, *Topikí Koinótita Saktouríon*), johon kuuluvat varsinaisen Saktoúrian kylän eli Áno Saktoúrian ("Ylä-Saktoúria") lisäksi kaksi muuta kylää, läheinen Káto Saktoúria ("Ala-Saktoúria") ja rannikolla sijaitseva Ágios Pávlos, sekä Messaránlahdessa sijaitsevat asumattomat saaret Paximádia éna ja Paximádia dýo. Koko yhdyskunnan väkiluku on 218.

Aiemmin kylä kuului Lámpin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Lámpin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Σακτούρια Δήμος Αγίου Βασιλείου. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saktoúria** Wikimedia Commonsissa
**D’Entrecasteaux’nsaaret** [dãtrekasto:´nsaaret] ovat saariryhmä Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saaren itäisen kärjen pohjoispuolella. Saarten yhteispinta-ala on 3 142 neliökilometriä ja asukasluku 49 000 vuonna 1990.*lähde?*

Tuliperäinen saaristo koostuu viidestä pääsaaresta, jotka ovat pohjoisesta etelään lueteltuina Goodenough (*Nidula*), Fergusson (*Moratau*), Sanaroa, Dobu ja Normanby (*Duau*). Lisäksi niiden ympärillä on lukuisia pieniä luotoja. Suurin saarista on Fergusson, joka käsittää yli kolmanneksen saarten pinta-alasta. Saaristo on nimetty ranskalaisen navigaattorin Bruni d’Entrecasteaux’n mukaan.

Suurimmat saaret ovat asuttuja. Valtaosa väestöstä elää omavaraistaloudessa pienissä yhdyskunnissa. Perinteisesti alueella on tuotettu saviastioita vaihtokauppaa varten, ja asukkaat ovat osallistuneet myös kulaan, esineiden kuten simpukankuorten seremonialliseen vaihtojärjestelmään eri heimojen välillä. Talouden kannalta merkittävämpää on kopran tuotanto. Lisäksi alueella on viime vuosina etsitty mineraaliesiintymiä.
**Mäntsälän Sälinkään työväentalo Rientola** on Mäntsälän kunnassa Sälinkään kylässä sijaitseva työväentalo. Talon on rakennuttanut Sälinkään sos.dem. nuoriso-osasto.

Historiaa
---------

Sälinkään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistys siirtyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen vuonna 1920, ja se lakkautettiin vuonna 1931. Nuoriso-osasto oli lakkautettu jo vuonna 1923. Uusi Sälinkään sos.dem. nuoriso-osasto perustettiin vuonna 1935. Osasto sai lahjaksi 5 090 m² tontin vuonna 1935 työväentaloa varten. Työväentalo valmistui vuonna 1938,ja se sai nimekseen Rientola. Taloon osui salama vuonna 1972, jolloin talo tuhoutui osittain. Talo korjattiin vuonna 1973.

Rakennus
--------

Työväentalon pinta-la on 280 m². Talossa on juhlasali, tarjoilukeittiö, eteis- ja saniteettitilat sekä talonmiehen asunto. Talo lämpiää sähköllä. Piharakennuksessa on sauna. Talo korjattiin vuonna 1973. Entinen näyttämötila tuli osaksi 153 m²:n juhlasalia.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Toiminta työväentalolla oli vilkasta, se oli monien uusmaalaisten nuoriso-osastojen suosima vierailukohde. Talo edelleen käytössä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑   Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
3. ↑  Mäntsälän demarit Rientola *mantsalandemarit.fi*.
*Tämä artikkeli käsittelee urheilu- ja viihdetermiä. Televisiosarjasta, katso Villi kortti (televisiosarja).*
**Villi kortti** mahdollistaa kilpailijan osallistumisen kilpailuun, johon pääsemiseen vaadittavaa karsintakilpailua tai -rajaa hänen ei ole tarvinnut muiden ansioiden tai näyttöjensä vuoksi selvittää.

Yleisurheilu
------------

Eräissä suurissa yleisurheilun tapahtumissa, kuten Timanttiliigassa, urheilijat tulevat mukaan osakilpailuihin järjestäjien kutsumina. Juoksulajeihin kutsutaan villillä kortilla urheilijoita yleensä toimimaan kirittäjinä.

Moottoriurheilu
---------------

Moottoriurheilussa villiä korttia käytetään varsinkin MotoGP:ssä ja jonkin verran myös rallissa. Yksityiskuljettajan ja villin kortin kuljettajan välinen ero on se, että kaikki yksityiskuljettajat kilpailevat joko yksityistiimissä tai itse omistamallaan kulkuvälineellä, kun taas villin kortin kuljettajat voivat kilpailla myös tehdastalleissa.

Muut urheilulajit
-----------------

Myös joissakin muissa urheilukilpailuissa, kuten koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa ja jääkiekon mestarien liigassa käytetään villiä korttia.

Laulukilpailut
--------------

Lisäksi Idols- ja The Voice of Finland -ohjelmaformaateissa on käytetty villiä korttia. The Voice of Finlandissa on käytetty villiä korttia Ääni ratkaisee -vaiheessa, kun kilpailijat/laulajat valittiin Radio Aalto -kanavalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Aki Parviaiselle villi kortti  9.1.2001. Suomen Urheiluliitto.  Arkistoitu 11.8.2014.
2. ↑  Villin kortin paluuta virittelevä Stoner: "Ota iisisti Marquez!" *bike.fi*.  18.3.2013. OK Kustannus.  Arkistoitu 30.7.2014.
3. ↑  Villin kortin hinta puoli miljoonaa - lähteekö Suomi hakemaan MM-paikkaa? *yle.fi*.  15.9.2013.
4. ↑  MM-koripallon villi kortti -kriteerit julki, kortissa ei hintalappua *yle.fi*.  26.9.2013.
5. ↑  Urheilulehti - Koripallo: Villi kortti *urheilulehti.fi*.  26.9.2013.
6. ↑  Villi kortti: Puolan mestari mukaan jääkiekon Mestarien liigaan *ksml.fi*.  21.3.2016. Keskisuomalainen & Oy Suomen Tietotoimisto – Finska Notisbyrån Ab. Viitattu 11.4.2016.
7. ↑  Hän on Idols-tuomareiden valitsema villi kortti - itki hysteerisesti *mtv.fi*.  28.11.2013.  Arkistoitu 15.12.2014.
**Džanan Musa** (s. 8. toukokuuta 1999 Bihać) on bosnialainen koripalloilija, joka edusti vuosina 2015–2018 kroatialaisseura KK Cedevitaa ja siirtyi vuonna 2018 NBA:han Brooklyn Netsin joukkueeseen.

Ura
---

Musa pelasi kotimaansa joukkueissa vuoteen 2014 asti, jolloin hän siirtyi kroatialaiseen KK Cedevitaan. Hän pelasi Cedevitan juniorijoukkueissa yhden kauden ja debytoi kaudella 2015–2016 sekä miesten edustusjoukkueessa että Euroliigassa.

Brooklyn Nets varasi Musan NBA:han vuoden 2018 varaustilaisuudessa numerolla 29. Heinäkuussa 2018 Musa ja Nets solmivat monivuotisen sopimuksen.

Maajoukkuetasolla Musa on edustanut Bosnia ja Hertsegovinan juniorimaajoukkueita. Hän pelasi vuosien 2014 ja 2015 alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja johdatti maansa EM-kultaan vuonna 2015. Musa voitti molemmissa kisoissa turnauksen pistetilaston tehtyään vuoden 2014 kisoissa 23,0 pistettä ottelua kohden ja vuoden 2015 kisoissa 23,3 pistettä ottelua kohden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Musa, Dzanan *euroleague.net*. Viitattu 7.4.2016. (englanniksi)
2. ↑  Dowd, Tom: Brooklyn Nets select Dzanan Musa, Rodions Kurucs in 2018 NBA draft  22.6.2018. NBA. Viitattu 18.11.2018. (englanniksi)
3. ↑  Brooklyn Nets sign Dzanan Musa  12.7.2018. NBA. Viitattu 18.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
**Marco Jhonfai Fabián de la Mora** (s. 21. heinäkuuta 1989 Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa CD Guadalajaraa. Fabiánin pelipaikka on yleensä hyökkäävä keskikenttä, mutta hän voi pelata myös vasempana laitahyökkääjänä. Meksikon jalkapallomaajoukkueen riveissä Fabián on voittanut Gold Cupin 2011 ja olympiakultaa 2012.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Marco Fabiánin kasvattajaseura on CD Guadalajara. Seuran ykkösjoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2007. Ensimmäisen maalinsa Fabián teki toisessa ottelussaan helmikuussa 2008. Joulukuussa 2013 Fabián siirtyi lainalle Meksikon liigassa niin ikään pelaavaan Cruz Azuliin kahden vuoden mittaisella lainasopimuksella. Debyyttinsä joukkueessa hän teki toukokuussa 2014. Lainan päätyttyä Fabián palasi takaisin Guadalajaraan, jossa hän on ollut avainpelaaja.

### Maajoukkueura

Fabián on pelannut Meksikon alle 20- ja 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa hän on kaikkien aikojen paras maalintekijä 15 osumallaan. Hän pääsi Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2011 Gold Cupiin viiden pelaajan kärähdettyä klenbuterolista, mutta ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan. Meksiko voitti noissa kisoissa kultaa. Fabián pelasi myös Meksikon olympiajoukkueessa vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa. Hän oli avauksessa jokaisessa pelissä ja teki yhden maalin. Meksiko voitti olympialaisissa kultaa kaadettuaan finaalissa Brasilian 2-1. Maajoukkueen päävalmentaja Miguel Herrera valitsi Fabiánin mukaan 2014 MM-kisoihin, jossa tämä esiintyi vaihtopelaajana parissa ottelussa.

Lähteet
-------

* Marco Fabián Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Meksikon jalkapallomaajoukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Corona |
2 Jiménez |
3 Salcido |
4 Mier |
5 Chávez |
6 Herrera |
7 Cortés |
8 Fabián |
9 Peralta |
10 dos Santos |
11 Aquino |
12 Jiménez |
13 Reyes |
14 Enríquez |
15 Vidrio |
16 Ponce |
17 Araujo |
18 Rodríguez |
Valmentaja Tena

Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Corona |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Reyes |
6 H. Herrera |
7 Layún |
8 Fabián |
9 Jiménez |
10 dos Santos |
11 Pulido |
12 Talavera |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Ponce |
17 Brizuela |
18 Guardado |
19 Peralta |
20 Aquino |
21 Peña |
22 Aguilar |
23 Vázquez |
Valmentaja M. Herrera

Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Jo. Corona |
2 Ayala |
3 Salcedo |
4 Márquez |
5 Gutiérrez |
6 J. dos Santos |
7 Layún |
8 Fabián |
9 Jiménez |
10 G. dos Santos |
11 Vela |
12 Talavera |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Herrera |
17 Je. Corona |
18 Guardado |
19 Peralta |
20 Aquino |
21 Álvarez |
22 Lozano |
23 Gallardo |
Valmentaja Osorio
Nykyaikainen viisiotteluNykyaikainen viisiottelu
**Vuoden 1984 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu** järjestettiin 29. heinäkuuta – 1. elokuuta 1984 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 52 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Yksilökilpailu |  ItaliaDaniele Masala |  RuotsiSvante Rasmuson |  ItaliaCarlo Massullo |
| Joukkuekilpailu |  Italia

---

Daniele MasalaCarlo MassulloPier Paolo Cristofori |  Yhdysvallat

---

Michael StormRobert Gregory LoseyDean Glenesk |  Ranska

---

Paul FourDidier BoubeJoel Bouzou |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Italia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2. |  Ruotsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Modern Pentathlon at the 1984 Los Angeles Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Nykyaikainen viisiotteluNykyaikainen viisiottelu olympialaisissa
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1984 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (*Näytöslaji*) | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taitouinti | Tennis (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu