recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Francisco Javier Castillejo** (s. 22. maaliskuuta 1968) on espanjalainen nyrkkeilijä. Hän on ammattinyrkkeilyn entinen maailmanmestari sekä WBA-liiton keskisarjassa että WBC-liiton ylemmässä välisarjassa.

Ammattilaisura
--------------

Javier Castillejo debytoi ammattilaisena 22. heinäkuuta 1988. Hän voitti 30 ensimmäisestä ottelusta 29 ja saavutti välisarjan Espanjan mestaruuden 19. lokakuuta 1991 sekä WBC-liiton espanjankielisen maailman mestaruuden 12. joulukuuta 1992. Saman painoluokan WBA-liiton maailmanmestaruudesta hän otteli 24. huhtikuuta 1993, mutta hallitseva mestari Julio Cesar Vasquez voitti yksimielisellä tuomaripäätöksellä.

EBU-liiton Euroopan mestaruuden Castillejo saavutti 11. tammikuuta 1994 voittamalla Bernard Razzanon. Ranskalainen hallitseva mestari luovutti kuudennessa erässä. Castillejo puolusti menestyksekkäästi mestaruutensa neljä kertaa runsaan puolen vuoden aikana, kunnes hän menetti sen Laurent Boudouanille 3. tammikuuta 1995. Castillejo ja Boudouani kohtasivat uudestaan seuraavana vuonna, mutta Boudouani voitti taas. 2. heinäkuuta 1997 Castillejo pääsi taas ottelemaan EBU-mestaruudesta, ja tällä kertaa hän voitti Ahmet Dottuevin.

### Kahden liiton maailmanmestariksi

29. tammikuuta 1999 Javier Castillejo kohtasi Keith Mullingsin WBC-liiton ylemmän välisarjan maailmanmestaruusottelussa. Espanjalainen haastaja voitti ottelun ja nousi maailmanmestariksi. Hän onnistui puolustamaan mestaruuttaan viisi kertaa vuosina 1999 ja 2000. Hän kohtasi Oscar de la Hoyan 23. kesäkuuta 2001 Las Vegasissa. Ottelu kesti 12 erää mutta päättyi de la Hoyan voittoon yksimielisellä tuomaripäätöksellä.

Castillejo voitti vapaan EBU-liiton Euroopan unionin mestaruuden ylemmässä välisarjassa ottelussa Xavier Moyaa vastaan 11. tammikuuta 2002. Samana vuonna 12. heinäkuuta hänestä tuli WBC-liiton "väliaikainen" maailmanmestari, kun hän voitti Roman Karmazinin. Hän menetti väliaikaisen mestaruuden, koska hän ei otellut varsinaista mestaria Shane Mosleya vastaan.

15. heinäkuuta 2006 Catillejo voitti Saksan Felix Sturmin keskisarjan WBA-liiton MM-ottelussa, ja Castillejo saavutti näin myös toisen suuren liiton maailmanmestaruuden. 2. joulukuuta 2006 Castillejo hävisi mestaruusottelussa Mariano Natalio Carreralle teknisellä tyrmäyksellä, mutta Carrera kärähti kielletyn aineen käytöstä ja Castillejo sai mestaruutensa takaisin 23. helmikuuta 2007. 28. huhtikuuta hän menetti mestaruutensa Felix Sturmille.

Vuonna 2008 Castillejo otteli kerran. EBU:n tittelikamppailussa ja samalla käydyssä WBA-liiton karsintaturnauksessa hän hävisi saksalaiselle Sebastian Sylvesterille tyrmäyksellä kamppailun viimeisessä erässä.

Vuonna 2009 Castillejo palasi kehään. Kamppailussa hän kohtasi maanmiehensä Pablo Navascuesin. Ottelu päättyi ratkaisemattomaan täysien erien jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Javier Castillejo BoxRec.com.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Javier Castillejo BoxRec.com.  (englanniksi)
Kapillaari-ilmiö vedellä (vasemmalla) ja elohopealla (oikealla).
**Kapillaari-ilmiö** eli **hiusputki-ilmiö** tai **hiushuokoisuus** on ilmiö, jossa neste etenee pinnan vettymisilmiön seurauksena kapeassa rakenteessa tai putkessa. Ilmiö on nähtävissä pystysuoraan asennetussa putkessa jossa neste nousee ylöspäin painovoimaa vastaan. Ilmiö johtuu siitä, että molekyylien väliset voimat ovat voimakkaampia nesteen ja kiinteän aineen välillä kuin pelkän nesteen sisällä. Kapillaari-ilmiö aiheuttaa nestepinnan kaareutumisen ylöspäin putken reunojen lähellä. Joissakin nesteissä, kuten elohopeassa, molekyylien väliset voimat ovat suurempia nesteen sisällä kuin nesteen ja kiinteän aineen välillä. Tällöin neste pyrkii sellaiseen muotoon, jossa sillä on mahdollisimman pieni ala. Kapillaari-ilmiö toimii siis päinvastaiseen suuntaan eli nestepinta kaareutuu alaspäin.

Kotioloissa ilmiötä voidaan havainnollistaa leikkaamalla esimerkiksi sanomalehden sivun reunasta paperisuikale, ripustamalla suikale pystyasentoon ja asettamalla paperin alapää vedellä täytettyyn läpinäkyvään juomalasiin. Vesi nousee paperia pitkin ylöspäin.

Kaava
-----

Nestepatsaan korkeus *h* (metreissä) saadaan yhtälöstä:

{\displaystyle h={{2T\cos {\theta }} \over {\rho gr}},}
missä

*T* = rajapinnan pintajännitys (N/m)
*θ* = kontaktikulma
*ρ* = nesteen tiheys (kg/m3)
*g* = putoamiskiihtyvyys (m/s²)
*r* = putken säde (m).
Lasiputkessa olevalle vesipatsaalle (ilmassa merenpinnan korkeudella) pätee

*T* = 0,0728 N/m 20 °C lämpötilassa
*θ* = 20°
*ρ* = 1000 kg/m3
*g* = 9,80665 m/s²,
joten nestepatsaan korkeus on 

{\displaystyle h\approx {{1.4\cdot 10^{-5}\;{\text{m}}^{2}} \over r}.}

Katso myös
----------

* Koheesio
* Adheesio
* Transpiraatio
* Osmoosi
* Juuripaine
* Haihtumisimu

Lähteet
-------

1. ↑  Kapillaari-ilmiöArkistoitu kopio Helsingin yliopisto.  Arkistoitu 21.6.2007. Viitattu 27.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kapillaari-ilmiö** Wikimedia Commonsissa
**Javicia Leslie** (s. 30. toukokuuta 1987 Augsburg, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä.Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa Swim at Your Own Risk (2016). Leslie esiintyi vakituisesti BET-draamassa The Family Business (2018–tällä hetkellä) ja CBS:n komediadraamassa God Friended Me (2018–2020). Hän näytteli myös elokuvan Always a Bridesmaid (2019) pääosassa. Vuonna 2021 Leslie aloitti CW:n supersankarisarjan Batwoman nimiroolin esittämisen toisen kauden ajan.

Nuoruus ja koulutus
-------------------

Leslie syntyi sotilasperheeseen 30. toukokuuta 1987 Augsburgissa Saksassa. Hänen perheensä muutti Marylandiin, missä hän varttui Upper Marlborossa. Hän kävi Hamptonin yliopiston, jossa hän esiintyi useissa näytelmissä, kuten "Seitsemän kitaraa", "värillisille tytöille" ja "Chicagossa".

Ura
---

Valmistuttuaan Leslie muutti Los Angelesiin jatkaakseen näyttelijänuraa. Hän esiintyi BET-sarjassa The Family Business ja näytteli vuoden 2019 elokuvassa Always a Bridesmaid. Hän esiintyi aiemmin säännöllisesti God Friended Me -sarjassa vuosina 2018–2020, jossa hän esitti Brandon Micheal Hallin hahmon sisarta. Vuonna 2020 Leslie valittiin Batwomanin nimirooliin alkuperäisen pääosan esittäjän Ruby Rosen erottua. Hän näyttelee Ryan Wilderia, sarjaa varten luotua alkuperäistä hahmoa, joka ottaa Batwomanin nimen toisella kaudella.

Yksityiselämä
-------------

Leslie on biseksuaali ja kristitty. Hän opiskellut muay thaita.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Javicia Leslie 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**Akwaeke Emezi** (s. 1987 Umuahia, Nigeria) on nigerialainen kirjailija ja videotaiteilija

Akwaeke Emezi syntyi vuonna 1987 Nigerian Abian osavaltion pääkaupungissa Umuahiassa. Hän on puoliksi igbo ja puoliksi tamili. Emezi opiskeli vuosina 2010–2012 New Yorkin yliopistossa kansainvälistä politiikkaa ja voittoa tavoittelemattoman organisaation johtamista, ja vuosina 2014–2016 hän osallistui Syracusen yliopiston luovan kirjoittamisen kurssille.

Emezin ensimmäisia lyhytproosateoksia julkaistiin useissa lehdissä. *The Fader* -lehti listasi Emezin kirjoituksen "Who Will Claim You?" vuoden 2015 parhaimpien kulttuurikirjoitusten joukkoon. *Granta Onlinessa* julkaistu "Who Is Like God" puolestaan voitti Afrikan Commonwealth Short Story Prize -palkinnon. BlackStar-elokuvajuhlilla Emezin elokuva Ududeagu puolestaan sai parhaan lyhyen kokeellisen elokuvan yleisöpalkinnon. Emezi sai vuonna 2017 videotaiteen apurahan, ja hänen työnsä ensiesitys oli vuonna 2018 Gavin Brown’s Enterprise -galleriassa.

Emezin ensimmäinen romaani *Makeaa vettä* julkaistiin vuonna 2018. Sen keskeinen hahmo on nigerialainen Ada, joka tulee tähän maailmaan ogbanjena. Ogbanje on igbokulttuurissa kujeilijahahmo, joka kuolee yhä uudestaan ja kiduttaa näin vanhempiansa. Kirja on kasvutarina, jossa Ada kohtaa useat sisäiset äänensä ja herää sekä seksuaalisesti, henkisesti että tunteellisesti. Kirja sai julkaisuaikanaan hyvän vastaanoton, ja esimerkiksi *The New York Timesissa* sitä kutsuttiin "uskomattomaksi ja rohkeaksi esikoisromaaniksi". Se sai Otherwise- ja Nommo-palkinnot.

Emezin lastenkirja *Pet* puolestaan julkaistiin vuonna 2019 ja toinen romaani *Vivek Ojin kuolema* vuonna 2020. Se nousi *The New York Timesin* myydyimpien kirjoje listalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Akwaeke Emezi [ Nigeria, USA ] Internationales literaturfestival berlin.  Arkistoitu 18.4.2021. Viitattu 18.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Biography Akwaeke Emezi. Viitattu 18.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Arifa Akbar: Akwaeke Emezi: ‘I’d read everything – even the cereal box’ *The Guardian*.  20.10.2018. Guardian News & Media Limited. Viitattu 18.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Akwaeke Emezin kotisivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Burning Heart Records** on tunnettu Örebrossa Ruotsissa vuonna 1993 perustettu riippumaton levy-yhtiö. Burning Heart tekee tiivistä yhteistyötä kalifornialaisen Epitaph Recordsin kanssa, jolla on oikeudet markkinoida Burning Heartin levyjä Pohjois-Amerikassa. Levy-yhtiö avasi toimipisteen Saksassa Berliinissä vuoden 2003 lopulla.

Burning Heart julkaisee eurooppalaisia ja etenkin ruotsalaisia yhtyeitä maailmanlaajuisesti. Sen julkaisemia ja sen kautta kuuluisuuteen nousseita yhtyeitä ovat mm. The Hives, Turbonegro, The (International) Noise Conspiracy, Millencolin, No Fun At All ja Refused.

Levy-yhtiö julkaisee garage- ja punk-yhtyeiden levyjä, mutta on laajentanut valikoimiaan myös grindcoren ja kokeellisen hardcoren kautta poppiin ja skahan. Se on julkaissut myös rap-artistien tuotoksia.

Burning Heartin julkaisemia yhtyeitä
------------------------------------

* 59 Times The Pain
* Asta Kask
* The Accidents
* Between Us
* Bodyjar
* Bombshell Rocks
* boysetsfire
* Breach
* Chickenpox
* Division of Laura Lee
* Donots
* Flogging Molly
* Give Up The Ghost
* Hell Is for Heroes
* The Hives
* The (International) Noise Conspiracy
* Liberator
* Looptroop
* The Lost Patrol
* Midtown
* Millencolin
* Moneybrother
* Monster
* Nasum
* Nine
* No Fun At All
* Promoe
* Raised Fist
* Randy
* Refused
* Samiam
* Satanic Surfers
* Turbonegro
* Voice of a Generation
* The Weakerthans
* Within Reach

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu(englanniksi)
Malli *Methanocaldococcus jannaschii*-arkin homoseriinikinaasin rakenteesta
**Homoseriinikinaasi** on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi fosfaattiryhmän siirtoa ATP-moelkyylille, jolloin muodostuu fosfohomoseriiniä ja ADP:tä. Homoseriinikinaasi osallistuu eräiden aminohappojen kuten treoniinin ja metioniinin biosynteesiin ja sitä esiintyy muun muassa arkeissa, bakteereissa ja kasveissa, mutta ei eläimissä. Homoseriinikinaasin EC-numero on EC 2.7.1.39.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Rakenteeltaan homoseriinikinaasi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Aktiivinen kohta siajitsee alayksiköiden välissä. Entsyymi kuuluu niin kutsuttuun GHMP-entsyymiperheeseen, johon kuuluvat myös muun muassa galaktokinaasi, mevalonaattikinaasi ja fosfomevalonaattikinaasi. Vehnän homoseriinikinaasin molekyylimassa on noin 75 kDa. Homoseriinikinaasi tarvitsee toimiakseen magnesiumioneja. Homoseriinin subtraateista ensimmäisenä entsyymiin kiinnittyy ATP ja tämän jälkeen homoseriini. Entsyymi inhiboituu treoniinin vaikutuksesta ja tätä kutsutaan feedback-inhibitioksi. Tämän lisäksi sitä inhiboivat myös eräät aminohappojohdannaiset kuten S-adenosyylimetioniini. Homoseriinikinaasia aktivoivat ja deaktivoivat samat tekijät kuin aspartokinaasia ja homoseriinidehydrogenaasia ja niiden tuotantoa ohjaa mahdollisesti sama operoni.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 2.7.1.39 - homoserine kinase Brenda. Viitattu 25.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2  J.P.F D'Mello: *Amino Acids in Higher Plants*, s. 237-238. CABI, 2015. ISBN 9781780642635. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.4.2017). (englanniksi)
3. 1 2  Tianjun Zhou, Matthew Daugherty, Nick V. Grishin, Andrei L. Osterman & Hong Zhang: Structure and Mechanism of Homoserine Kinase: Prototype for the GHMP Kinase Superfamily.  *Structure*, 2000, 8. vsk, nro 12, s. 1247–1257. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 25.4.2017.  (englanniksi)
4. ↑  P. M. Dey,J. B. Harborne: *Plant Biochemistry*, s. 295. Academic Press, 1997. ISBN 978-0-12-214674-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.4.2017). (englanniksi)
5. ↑  David A. Bender: *Amino Acid Metabolism*, s. 287. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 9781118358191. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.4.2017). (englanniksi)
Lauren Faust vuonna 2014.
**Lauren Faust** (s. 25. heinäkuuta 1974) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaattori, kirjailija, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten Hasbron animoidun televisiosarjan *My Little Pony: Ystävyyden taikaa* -sarjan kehittäjänä, sekä työstään aviomiehensä Craig McCrackenin kanssa.

Faust kasvoi lähellä Marylandin osavaltion pääkaupunkia Annapolista. Hän opiskeli California Insitute of Artsissa ja hänen ensimmäinen työnsä animaattorina oli MTV:n sarjassa *The Maxx*. Hän teki töitä myös sarjassa *Tehotytöt*, jonka parissa hän tapasi aviomiehensä.

Faust kehitti sarjan *My Little Pony: Ystävyyden taikaa*, josta on tullut suosittu nuorten tyttöjen lisäksi nuorten miesten parissa. Heitä kutsutaan termillä bronies. Kahden kauden jälkeen Faust kuitenkin lopetti sarjan parissa työskentelyn ja jatkoi muiden animaatiosarjojen kehittämistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ohanesian, Liz: Lauren Faust: Let's Hear It for the Girls *LAWeekly.com*.  17.5.2012. Viitattu 21.4.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards

 |

 |
**Hon'inbō Shūsaku** (jap. 本因坊秀策, 6. kesäkuuta 1829–10. elokuuta 1862) oli japanilainen gon pelaaja, jota pidetään gon kultaisen kauden parhaana pelaajana.

Elämä
-----

Shūsaku, syntyessään nimeltään Kuwabara Torajirō (jap. 桑原虎次郎), lähti kotoaan 8-vuotiaana ja liittyi Japanin go-kulttuurin keskeisimpään instituutioon, Hon'inbō-koulukuntaan. Shūsaku sai go-ammattilaisen shodan-diplomin vuonna 1840 ja seuraavina vuosina hänen luokituksensa nousi tasaisesti.

Vuonna 1848 Shūsakusta tuli Hon'inbō-koulukunnan johtajan virallinen perillinen, jonka jälkeen hän edusti Hon'inbōta shōgunin linnapeleissä. Elämänsä aikana Shūsaku pelasi 19 linnapeliä. Hän voitti kaikki, mikä on ehdottomasti Japanin linnapelien historian (1626–1863) paras suoritus.

Edossa vuonna 1862 puhjennut kolera-epidemia tarttui joihinkin Hon'inbō-koulukunnan jäseniin. Tauti tarttui myös sairastuneita hoitaneeseen Shūsakuun. Tartunta johti hänen aikaiseen kuolemaansa jo 33 vuoden iässä.

Korvat punerruttava siirto
--------------------------

Shūsakun korvat punerruttava siirto
Yksi gon historian kuuluisimmista peleistä pelattiin vuonna 1846, kun 17-vuotias Shūsaku (4 dan) kohtasi 50-vuotiaan Gennan Insekin (8 dan), Inoue-koulukunnan johtajan. Ensimmäisessä pelissä Shūsaku sai kaksi tasoituskiveä, mutta peli keskeytettiin, koska pelaajien välinen tasoero oli yliarvioitu. Toinen peli aloitettiin ilman tasoituskiviä; Shūsaku pelasi mustilla. Pelin alkuvaiheessa Gennan alkoi pelata aiemmin tuntematonta muunnelmaa taisha-jōsekista, joka sai Shūsakun tekemään virheen. Gennan pääsi johtoon ja pelin edetessä piti asemastaan kiinni. Tarina kertoo, että peliä seuranneet Gennanin oppilaat pitivät Gennanin voittoa selvänä, mutta muuan peliä seurannut lääkäri sanoi uskovansa Gennanin häviävän. Kun lääkäriltä tivattiin perustelua, hän totesi, ettei hän tiedä pelistä paljoa, mutta hän huomasi, kun keskipelissä erään Shūsakun siirron jälkeen Gennanin korvat välähtivät punaiseksi, joka oli merkki Gennanin täydellisestä yllättämisestä. Strategisesti loistava siirto muutti pelin tasapainoa ja lopulta Shūsaku voitti pelin kahdella pisteellä. Näin "korvat punerruttava siirto" jäi gon historian kuuluisimmaksi yksittäiseksi siirroksi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Javier Rodríguez Nebreda**, usein **Javi Rodríguez**, (s. 26. maaliskuuta 1974) on espanjalainen futsalpelaaja. Hän edustaa FC Barcelonaa, joka on osa samannimistä yleisseuraa.

Nuoruudessaan Rodríguez pelasi futsalin ohella myös koripalloa ja jalkapalloa. Hän kuitenkin valitsi futsalin ja debytoi aikuisten tasolla 18-vuotiaana Sant Andréussa. Hän siirtyi jo seuraavana vuonna pääsarjatasolla pelaavaan Indústrias Garcíaan. Rodríguez pelasi Indústriasissa viisi vuotta kunnes siirtyi Playas de Castellóniin 1997. Playas de Castellónissa hän voitti muun muassa kaksi Espanjan mestaruutta sekä kaksi UEFA Futsal Cupia. Vuonna 2006 Rodríguez siirtyi FC Barcelonan futsaljoukkueeseen. 

Rodríguez pelasi Espanjan futsalmaajoukkueessa ja toimi myös sen kapteenina. Hän voitti maajoukkueessa neljä Euroopan-mestaruutta ja kaksi maailmanmestaruutta. Rodríguez päätti maajoukkueuransa mestaruuteen 2010 EM-kisoissa, joissa hän oli myös turnauksen paras maalintekijä. Hän pelasi urallaan yhteensä 169 maaottelua, joissa hän teki 99 maalia.

Seurat
------

* 1991–1992: Sant Andréu FS
* 1992–1997: Indústrias García FS
* 1997–2006: Playas de Castellón
* 2006–: FC Barcelona

Saavutukset
-----------

* Maailmanmestaruus: 2000, 2004
* Euroopan-mestaruus: 2001, 2005, 2007, 2010
* Espanjan-mestaruus: 2000, 2001
* UEFA Futsal Cup: 2002, 2003

Lähteet
-------

1. 1 2  Javi Rodríguez FC Barcelona. Viitattu 2.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Saffer, Paul: Top scorers share adidas Golden Boot  30.1.2010. UEFA. Viitattu 2.2.2010. (englanniksi)
3. ↑  Saffer, Paul & Baño, David: Perfect finish for Spain and Javi Rodríguez  30.1.2010. UEFA. Viitattu 2.2.2010. (englanniksi)

Vuoden futsalpelaaja

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 Brasilia Manoel Tobias | 2001 Brasilia Manoel Tobias | 2002 Brasilia Manoel Tobias | 2003 Italia Adriano Foglia | 2004 Brasilia Falcão | 2005 Espanja Javi Rodríguez | 2006 Brasilia Falcão | 2007 Venäjä Vladislav Šajahmetov |
| 2008 Brasilia Schumacher | 2009 Espanja Kike | 2010 Portugali Ricardinho | 2011 Brasilia Falcão | 2012 Brasilia Falcão | 2013 Espanja Sergio Lozano | 2014 Portugali Ricardinho |
**Burmarsh Roadin rautatieasema** on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka Kentin kreivikunnassa Englannissa. Liikennepaikka sijaitsee noin kuusi kilometriä etelään Hythen kaupungista.

Historia
--------

Burmarsh Roadin rautatieasema avattiin liikenteelle 16. heinäkuuta 1927 nimellä Burmarsh for East Dymchurch, ja siellä oli tuolloin kaksi laituriraidetta, lipputoimisto, odotushuone sekä eräiden tietojen mukaan myös asetinlaitesuoja. Myöhemmin aseman nimeksi muutettiin Dymchurch Bay.

Liikennemäärät putosivat laskuun toisen maailmansodan jälkeen, ja asema alennettiin seisakkeeksi nimellä Burmarsh Road Halt. Seisake lakkautettiin vuonna 1948, mutta avattiin lyhyeksi aikaa vuonna 1950. Kun asema saman vuoden lopussa lakkautettiin toistamiseen, purettiin myös aseman rakennukset.

Liikennepaikka avattiin liikenteelle kolmannen kerran vuonna 1977 koululaisjunien seisakkeena.

Nykyaika
--------

Virallisesti Burmarsh Road luokitellaan rautatieasemaksi muun muassa rautatien lipunmyyntiautomaateissa, mutta rakenteellisesti ja liikenteellisesti liikennepaikka on seisake. Ainoat liikennepaikalla pysähtyvät junat ovat koululaisjunat sekä tilausjunat. Yleisön on kuitenkin mahdollista matkustaa tietyissä koululaisvuoroissa, joten liikennepaikalla on koululaisliikenteen lisäksi myös rajoitetusti muuta henkilöliikennettä.

Rakennukset
-----------

Burmarsh Roadin alkuperäiset asemarakennukset on kaikki purettu. Ainoat merkit asemasta ovat matkustajalaiturit molemmin puolin kaksiraiteista päärataa sekä läheisen tasoristeyksen ohjaus- ja kameravalvontalaitteiston vaatimat kaapit. Laiturialueen lähistöllä on myös syyskuussa 2003 tasoristeysonnettomuudessa menehtyneen veturinkuljettaja Kevin Crouchin muistomerkki.

### Laajennussuunnitelma

Rautatien toimitusjohtaja on vahvistanut huhupuheet Burmarsh Roadin tulevasta laajennuksesta. Mikäli rahoitus uudelle moottorijunalle saadaan varmistettua, voi vakinainen henkilöliikenne Burmash Roadilla jatkua.

Lähteet
-------

1. ↑  Chris Denham: Railway on track with more stations *Kentish Express*.  30.10.2008. Viitattu 16.1.2009.
**Burnaby** on Vancouverin metropolialueeseen kuuluva kaupunki, joka sijaitsee Vancouverin itäpuolella Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa. Kaupungin väkiluku on runsas 230 000 (2016) ja se on asukasluvultaan Brittiläisen Kolumbian kolmanneksi suurin kaupunki Vancouverin ja Surreyn jälkeen.

Burnabyssä sijaitsee yli 30 000 opiskelijan Simon Fraser Universityn pääkampus. Se valmistui 1960-luvun puolivälissä 365 metriä korkealle Burnaby Mountain -vuorelle.

Historia
--------

Root House on ehyeen kylämuseo­kokonaisuuteen kuuluva alkuperäisen Ceperley-perheen maalaistalon kellari, joka on rakennettu betonista 1908. Perheen kaikki rakennukset suunnitteli arkkitehti Robert Mackay Fripp (1858–1917).
Kaupunki rekisteröitiin kunnaksi vuonna 1892 ja se sai kaupunkioikeudet sata vuotta myöhemmin 1992. Kaupunki nimettiin Robert Burnabyn mukaan, joka oli lainsäätäjä, vapaamuurari ja löytöretkeilijä ja toimi yksityissihteerinä eversti ja maaherra Richard Moodylle 1800-luvun puolivälissä.

Kolmekymmentä vuotta perustamisensa jälkeen Burnaby alkoi kasvaa, kun sen naapurikaupungit Vancouver ja New Westminster laajenivat. Aluksi se toimi maanviljelykeskuksena, mutta myöhemmin siitä muodostui tärkeä liikenneväylä Vancouverille sekä koko Brittiläiselle Kolumbialle.

Burnabyllä on kolme ystävyyskaupunkia: Gatineau Québecissä, Kushiro Japanissa ja Mesa Arizonassa, Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Burnaby, City, British Columbia and British Columbia  2016. Statistics Canada, statcan.gc.ca. Viitattu 8.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Burnaby thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 8.7.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Fairacres Root House *Canada`historic places*.  5.5.2010. Kanadan historialliset paikat rekisteri. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Burnaby** Wikimedia Commonsissa
**David Julian Dobrik** (s. 23. heinäkuuta 1996) on slovakialainen Internet-videoiden tekijä ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Vine-videopalvelussa. Myöhemmin hän aloitti tekemään vlogeja kanavalleen YouTubessa. Vuoden 2020 lokakuuhun mennessä kanavalle on kertynyt yli 18 miljoonaa seuraajaa.

Ura
---

Dobrik on ääninäytellyt elokuvassa Angry Birds -elokuva 2. Vuonna 2019 Dobrik halusi olla ystävänsä isäpuoli, joten hän meni kuukaudeksi avioliittoon ystävänsä äidin Lorraine Nashin kanssa. Dobrikin videoilla on vieraillut monia julkisuuden henkilöitä esim. Justin Bieber, Kylie Jenner ja David Blaine.

David Dobrik on myös nähty vuonna 2019-2020 Americas Most Musical Family -ohjelmassa tuomaristossa, sekä myös Discovery -kanavan julkaisemassa Dodgeball Thunderdome -ohjelman juontajana ja keulakuvana. 

Lokakuussa 2020 Dobrik julkaisi oman hajuvesi -tuotteensa, nimeltään "David's perfume". Hän julkaisi kaksi eri hajua, "David’s Perfume #01" ja "David’s Perfume #02".

Lähteet
-------

1. ↑  David Dobrik - IMDb *imdb.com*. Viitattu 22.10.2020.
2. ↑  Tubettaja David Dobrik, 22, näpäytti ystäväänsä - avioitui kaverinsa äidin kanssa: "Olen nyt isäpuolesi" *iltalehti.fi*.  14.6.2020. Viitattu 22.10.2020.
3. ↑  David Dobrik Snags Celebrity Judge Spot On Nickelodeon’s Upcoming ‘America’s Most Musical Family’ *www.tubefilter.com*. Viitattu 1.11.2020.
4. ↑  Tracy Swartz: Internet star David Dobrik goes from Vernon Hills to TV’s ‘Dodgeball Thunderdome' *chicagotribune.com*. Viitattu 1.11.2020.
5. ↑  David Dobrik Announces New Fragrance Brand David's Perfume: 'It Really Takes You by Surprise' *PEOPLE.com*. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)
**Kharadrus** (m.kreik. Χαραδροῦς, *Kharadrūs* tai *Kharadrous*; lat. *Charadrus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Kharadruksen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Sen mainitsee ainoastaan Pseudo-Skylaks, joka sijoitti sen Akten niemelle eli nykyiselle Áthoksen niemelle Akrothooin ja Olofyksoksen kaupunkien välille. Tällöin se olisi sijainnut niemen itärannikolla. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "565 Charadrous", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Charadrous *Pleiades*. Viitattu 1.6.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee myyttistä maailmaa. Jotunheimen on vuoristo Norjassa.*
**Jötunheim** oli skandinaavisessa mytologiassa yksi yhdeksästä maailmasta, jääjättiläisten ja kivijättiläisten asuinpaikka. Se sijaitsee Midgårdista itään, valtameren takana olevilla äärimmäisillä rannoilla. Jättiläiset kävivät usein sotaa jumalten kanssa, joiden maailman Asgårdin erotti Jotunheimista Iving-joki, joka ei koskaan jäädy. Mytologian mukaan maailmoja yhdisti elämänpuu Yggdrasil. Yksi Yggdrasilin kolmesta juuresta ulottuu Jotunheimiin ja imee ravintoa Mimirin (tunnetaan myös nimellä Mimer) kaivosta.

Jotunheimia hallitsee jääjättiläisten pelätty kuningas Thrym. Jotunheimin suurinta kaupunkia ja linnoitusta Utgardia puolestaan pitää hallussaan Utgarda-Loki. Muita linnoituksia ovat Gastropnir, Menglad-naisjätin koti, ja Thrymheim, Thiazin vuorilinna.

Suomalainen metalliyhtye Moonsorrow on levyttänyt 20-minuuttisen kappaleen nimeltä Jotunheim.

Lähteet
-------

1. 1 2  Micha F. Lindemans: Jotunheim *Encyclopedia Mythica from Encyclopedia Mythica Online*.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 27.9.2013.
**Sidney Alvin Moncrief** (s. 21. syyskuuta 1957 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaiskoripalloilija, joka pelasi pelintekijänä sekä heittävänä takamiehenä.

Milwaukee Bucks varasi Moncriefin NBA:han vuorolla viisi varaustilaisuuden 1979 ensimmäisellä kierroksella. Hän edusti Bucksia kymmenen kautta ja valittiin tänä aikana kahdesti vuoden puolustuspelaajaksi (kausina 1982–1983 ja 1983–1984), viidesti tähdistöjoukkueisiin (kerran ykköstähdistöön ja neljästi kakkostähdistöön) sekä viidesti puolustustähdistöjoukkueisiin (neljästi ykköstähdistöön ja kerran kakkostähdistöön). Hän myös pelasi viidesti tähdistöottelussa. Moncrief ehti jo ilmoittaa uransa päättymisestä lokakuussa 1989 ja Bucks jäädytti hänen pelinumeronsa (numeron 4) tammikuussa 1990, mutta teki paluun ja pelasi vielä kauden 1990–1991 Atlanta Hawksissa.

Moncrief pelasi yksitoistavuotisella NBA-urallaan yhteensä 767 runkosarja- ja 93 pudotuspeliottelua. Hän on Milwaukee Bucksin seurahistorian kolmanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Kareem Abdul-Jabbarin ja Glenn Robinsonin jälkeen, toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja Junior Bridgemanin jälkeen sekä toiseksi eniten korisyöttöjä antanut pelaaja Paul Presseyn jälkeen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa apuvalmentajana NBA-joukkueissa Dallas Mavericks (vuosina 2000–2003), Golden State Warriors (vuosina 2007–2009) ja Milwaukee Bucks (vuosina 2011–2013) sekä päävalmentajana NBA Development League -joukkue Fort Worth Flyersissa (vuosina 2006–2007).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sidney Moncrief *Basketball-Reference.com*.  Arkistoitu 22.9.2010. Viitattu 4.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  SPORTS PEOPLE: BASKETBALL; Moncrief Retires *The New York Times*.  14.10.1989. Viitattu 4.8.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Milwaukee Bucks name Sidney Moncrief assistant coach *Inside Hoops*.  15.8.2011. Viitattu 4.8.2013. (englanniksi)
4. ↑  Milwaukee Bucks Career Leaders *Basketball-Reference.com*.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 5.8.2013. (englanniksi)
5. ↑  Sorgi, Jay: New Bucks coach Drew drops assistants including Moncrief, Wolf *Today's TMJ4*.  12.6.2013. Viitattu 4.8.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Kodinturvajoukot** ovat eri aikoina eri maissa perustettuja vaihtelevia sotilaallisia organisaatioita. 

Kodinturvajoukoissa harjoitellaan sodan varalta. Kodinturvajoukot auttavat viranomaisia myös rauhan aikana esimerkiksi suuronnettomuuden tai tulvan aikana ja huolehtivat evakuoinnista, vartioinnista ja huollosta.

Suomessa ei ole kodinturvajoukkoja. Jotkut armeijan sodanaikaisen vahvuuden pienentämisestä huolestuneet reserviläiset ovat ehdottaneet jopa 100 000 hengen vahvuisia kodinturvajoukkoja armeijan avuksi. Puolustusvoimat suhtautuu kielteisesti sotilaallisen voimankäytön oikeuden antamiseen armeijan ulkopuoliselle järjestölle. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero on ehdottanut Suomeen poliisin tukena toimivia kodinturvajoukkoja. Hänen mukaansa joukkoja tarvittaisiin erityisesti haja-asutusalueilla, jonne poliisin tuleminen kestää usein liian kauan.

Muissa Pohjoismaissa ja Virossa kodinturvajoukot ovat osa puolustusvoimia. Niiden toiminta, varustus ja koulutus ovat nykyaikaisia, ja ne ovat nopean toiminnan joukkoja. Ruotsin puolustus muodostuu nykyisin ammattiarmeijasta ja kodinturvajoukoista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pekka Mäkelä: Reserviläisliitto haluaa vaimentaa keskustelun kodinturvasta *Suomen sotilas*.  29.1.2015. Viitattu 22.12.2015.
2. ↑  Augustina Jämsä: Aseistetut kodinturvajoukot Suomeen *Yle.fi*.  1.12.2014. Viitattu 22.12.2015.
3. ↑  MOT: Reservi kutistuu – huolestuneet suunnittelevat kodinturvajoukkoja *Yle.fi*.  1.12.2014. Viitattu 22.12.2015.
4. ↑  Kyösti Hagert: Poliisiylijohtaja Paatero ehdottaa kodinturvajoukkoja *Ilta-Sanomat*.  26.12.2012.  Arkistoitu 23.12.2015. Viitattu 22.12.2015.
5. ↑  Tom Kankkonen: Ruotsia puolustavat kodinturvajoukot ja ammattiarmeija *Yle.fi*.  8.11.2010 & 5.6.2012. Viitattu 22.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

Suomen suojelijat (Suomen sotilas -lehden pääkirjoitus 7.10.2014}
Piirros ja kuvaus Kleistin kehittämästä Leidenin pullosta.
**Ewald Jürgen** (tai: **Georg**) **von Kleist** (10. kesäkuuta 1700 Vietzow, Pommeri – 10. joulukuuta 1748 Köslin) oli preussilainen lakimies ja fyysikko.

Kleist opiskeli lakia Leipzigissa ja Leidenissä. Hän aloitti ehkä sähkökokeilunsa ollessaan Leidenin yliopistossa. Hän oli vuosina 1722–1747 kotiseudullaan Pommerissa pappiskollegion dekaanina tuomiokapitulissa Camminissa ja sitten Köslinin kuninkaallisen hovioikeuden puheenjohtajana. Hän oli Berliinin tiedeakatemian jäsen.*lähde?*

Kleistin pullo
Työnsä ohella Kleist harrasti luonnontieteellisiä kokeita ja keksi vuonna 1745 Kleistin pullon, ensimmäisen sähköä varastoivan laitteen, huomatessaan laitteen tehoa lisäävän toiminnan. Kokeellisen fysiikan professori Pieter van Musschenbroek keksi vähän myöhemmin Leidenissä saman ilmiön omin neuvoin, ja hänen julkistettuaan sen tämä ensimmäinen kondensaattori tuli tunnetuksi nimellä Leidenin pullo. Vaikka Kleist olikin varhainen keksijä, hän ei ollut julkistanut laitetta ajoissa eikä sitten enää kehittänyt sitä eteenpäin, ja siksi nykytutkijat antavat suurimman kunnian kondensaattorin alkuvuosien kehitystyöstä Musschenbroekille.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 54. "Leydenin pullo". Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Elämäkerta von Kleist -suvun sivustolla (fraktuuratekstiä)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Karl Kristian Sjöros** (4. syyskuuta 1839 Uusikaupunki – 21. elokuuta 1888 Uusikaupunki) oli suomalainen juristi, Turun hovioikeuden asessori ja valtiopäivämies.

Karl Kristian Sjörosin vanhemmat olivat laivanvarustaja, kauppias Kristian Sjöros ja Maria Katarina Hellström ja puoliso vuodesta 1870 Elise Engdahl (k. 1922). Professori Bruno Sjöros oli heidän poikansa. Karl Kristian Sjöros tuli ylioppilaaksi 1859 ja suoritti tuomarintutkinnon 1862. Turun hovioikeuden asessorina hän toimi 1875–1885, minkä jälkeen hän oli vielä Suomen Yhdyspankin Turun konttorin johtaja. Sjöros oli Uudenkaupungin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1872. Hän oli myös Turun kaupungin valtuusmies 1875–1882 ja rahakamarin puheenjohtaja 1875–1878. Hän julkaisi 1872 Karl Wilhelm Sulinin kanssa vuoden 1734 lain selityksineen, muutoksineen ja lisäyksineen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, V osa: Saari–Ö*, s. 132. Porvoo: WSOY, 1934.
2. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 310–311. Helsinki: Otava, 1921.

Aiheesta muualla
----------------

* Sjöros Kansallisbiografiassa (Maksullinen artikkeli)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Ewaoioi** (m.kreik. Ἐϝαοίοι) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi *Ewaoios* (Ἐϝαοίος). Siinä kuten kaupungin rekonstruoidussa nimessä esiintyy poikkeuksellisesti digamma, joka translitteroidaan w-kirjaimena.

Mainittu piirtokirjoitus on Ewaoioin tekemä 100-vuotinen liittolaissopimus Eliin kaupungin kanssa. Sen olemassaolo on ainoa peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupungin oletetaan kuitenkin olleen Eliin alainen perioikkien polis.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "253. (Ewaoioi)", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
**Erik Johan af Palén (Paleen)** (15. toukokuuta 1716 Strängnäs–6. syyskuuta 1788 Tukholma) oli suomalainen virkamies ja lainsuomentaja, joka aateloitiin.

Palénin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Abraham Palén ja Katarina Tigerstedt. Hän opiskeli Turussa ja tuli hovioikeuden auskultantiksi 1737. Vuodesta 1738 hän toimi virkamiehenä Tukholman oikeusrevisiossa, vuodesta 1757 protokollasihteerinä ja talonpoikaissäädyn sihteerinä kolmilla valtiopäivillä 1755–1770, jolloin hänet asetettiin myös manufaktuurikonttorin ja valtionvelkakonttorin valtuutetuksi. Palén kannatti voimakkaasti hattu-puoluetta. Hän tarkasti appensa, lääninsihteeri Samuel Forseenin tekemän vuoden 1734 lain suomennoksen 1751-1756, joskin luovutti sen julkaisuoikeuden hovioikeudenaktuaari G. G. Saloniukselle. Tarkkaa tietoa ei ole, mikä on hänen osuutensa suomennoksessa *Ruotzin waldacunnan laki*, joka ilmestyi 1759. Pohjois-Suomen laamannina Palén toimi 1766-1783. Hänet aateloitiin 1770.

Palénin puoliso vuodesta 1744 oli Anna Johanna Forséen (k. 1784).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 570.
2. ↑  Af Palén nr 1996 - Adelsvapen-Wiki *www.adelsvapen.com*. Viitattu 8.1.2023.
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, palsta 863

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Erik Johan af Palén. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 25.9.2013.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Karl Henrik (Kalle) Lindholm** (19. tammikuuta 1843 Myrskylä – 18. joulukuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, valtiopäivämies ja riistanhoidon kehittäjä.

Lindholmin vanhemmat olivat kappalainen Karl Adolf Lindholm ja Johanna Gustafva Stenius. Hänen puolisonsa vuodesta 1872 oli Alma Sofia Åberg (k. 1906). Lindholm valmistui filosofian kandidaatiksi 1869, työskenteli 1870−1888 Helsingfors Dagbladin toimituksessa ja sen jälkeen Helsingin kaupungin liikennekonttorin kamreerina. Lindholm oli innokas metsästäjä, joka toimi Suomen Metsästysyhdistyksen puheenjohtajana 1886−1899 ja harjoitti ensimmäisten joukossa Suomessa järjestelmällistä riistanhoitoa. Sitä koskevan kirjan *Jaktvården i Finland* hän julkaisi 1893. Sipoon Metsästysyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1887 toiminut Lindholm kirjoitti myös toisen, kaksiosaisen metsästyksestä kertovan teoksen *Sibbo jakten I-II* (1890−1898).

Lindholm valittiin porvarissäädyssä Pietarsaaren edustajaksi valtiopäiville 1882.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 467. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. 1 2  Biografiasampo: Kalle Lindholm Viitattu 14.3.2021.
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 206–207. Helsinki: Otava, 1921.

Aiheesta muualla
----------------

* Landgrén, Lars-Folke (kääntänyt Tapionlinna, Oili): "Karl Lindholm", *Suomen kansallisbiografia, osa 6*, s. 201-202. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-447-9. / Teoksen verkkoversio.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee valokuvaajaa. Erkki Niemelä on myös juoksija.*
Erkki Niemelä huhtikuussa 1957, kuva: Pekka V. Virtanen"Tusina""Hauska tapaaminen"**Erkki Niemelä** (16. elokuuta 1915 Oulu – 10. marraskuuta 1999 Lappeenranta) oli suomalainen valokuvaaja. Hän oli kotoisin Oulusta, ja osti ensimmäisen kameransa lähtiensä Viipuriin sotaväkeen. Niemelä oli tutustunut Sakari Pälsin teokseen Näppäilkää hyviä kuvia (1930), jonka kautta hän oli innostunut valokuvauksesta.

Viipurissa Niemelä viehättyi karjalaisesta maisemasta, ja asettui sen vuoksi perheineen Lappeenrantaan asumaan 1951. Hän liittyi heti Saimaan kameraseuraan, ja alkoi osallistua valokuvakilpailuihin. Saimaan Kameraseuran kunniajäseneksi hänet nimitettiin vuonna 1976, ja Suomen Kameraseurojen Liiton hopeinen ansiomerkki hänelle myönnettiin vuonna 1986.

Valokuvataiteen osalta Niemelän läpimurtoteos oli nimeltään Tusina. Se valittiin Suomen Kameraseurojen Liiton vuosikilpailuun 1953. Vuonna 1954 sama kuva palkittiin kansainvälisen valokuvataiteen kattojärjestön Féderation Internationale de l'Art Photographiquen eli FIAP:n hopeamitalilla Barcelonassa, ja julkaistiin FIAP:n vuosikirjassa 1956.Vuonna 1990 hänelle myönnettiin kultamitali Singaporen 41. kansainvälisessä valokuvanäyttelyssä teoksella Trotting-match. Niemelälle myönnettiin FIAP:n kansainvälinen arvonimi AFIAP 1961 ja korkeampi EFIAP-arvo 1980. 

Päätoimisesti Niemelä työskenteli SOK:lla, mutta käytti suurimman osan vapaa-ajastaan valokuvataiteen parissa. Hän teki useita kuvausretkiä usein perheensä kanssa, ja näistä retkistä syntyi monia palkittuja teoksia. Hyvä esimerkki on teos Vähäistä musiikkia, joka julkaistiin Photography Year Book 1959:ssä koko aukeaman kokoisena. Saman kirjan myöhemmissä vuosikerroissa hänen kuviaan oli ainakin vuosina 1984, 1985, 1987 ja 1988. Vuosina 1986–1993 Niemelä oli Suomen kameraseurojen liiton jäsenten "10 kärjessä" -listalla, parhaimmillaan kolmantena 1987. 

Niemelän valokuvaustuotannon kaksi eri vaihetta olivat mustavalko- ja väridiakuvaus. Mustavalkokausi alkoi Rolleiflexin ja jatkui Hasselbladin kalustolla, ja väridiakausi huipentui Leican kinojärjestelmäkameraan eläkevuosina. Niemelä käytti hitaita filmejä (25/15°ISO) niiden sävymaailman takia. Niemelä ei käyttänyt automaattista valotusta eikä automaattista etäisyyden säätöä, vaan halusi määritellä kaiken itse.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen valokuvataiteen museo
2. ↑  Erkki Niemelä *Genealogia.fi*. Viitattu 20.3.2021. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Kosonen, Tatu: Saimaan kameraseura 1946–2006, Neljäs vuosikymmen 1976–1986
4. ↑  Kamera-lehti 2/1956
5. ↑  Saimaan kameraseuran jäsenlehti Positiivi 1/2000: Tilanne maisemassa, Erkki Niemelä EFIAP 1915–1999 (Kaarina Rissanen ja Helena Niemelä)
**Karl Lemström** (s. 18. maaliskuuta 1966 Hyvinkää) on suomalainen kirurgi ja sydän- ja thoraxkirurgian professori (Helsingin yliopisto). Hän on tehnyt Suomessa uraauurtavaa operatiivista- ja tutkimustyötä sydänsiirtokirurgian parissa. 

Lemström valmistui lääkäriksi Helsingin yliopistosta 1992. Tohtoriksi hän väitteli niin ikään Helsingin yliopistosta 1995. 1997 hänet nimettiin elinsiirtoimmunologian dosentiksi (Helsingin yliopisto). Kirurgiksi hän erikoistui vuonna 2000. Sydän- ja thoraxkirurgian dosentuuriin hänet nimitettiin 2010 (Helsingin yliopisto). Vuosina 2012‒2016 Karl Lemström toimi elinsiirtokirurgian ja immunologian professorina Helsingin yliopistossa. Vuodesta 2016 hän toiminut Helsingin yliopistossa  sydän- ja thoraxkirurgian professorina.

Mittavan tutkimusuran lisäksi Lemström on toiminut konsultoivana sydän- ja thoraxkirurgina Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa (2004–2011), sekä tällä hetkellä (2017) sydänkirurgian osastonylilääkärinä HYKS:ssä. Lemström työryhmineen on suorittanut suurimman osan Suomessa tehdyistä sydänsiirroista 2000-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karl Lemström, MD, PhD: Curriculum vitae
2. ↑  Tiedeuutisia *www.paavonurmensaatio.fi*.  Arkistoitu 5.1.2018. Viitattu 5.1.2018.
3. ↑  Karl Lemström on saanut 130 sydäntä sykkimään, myös tekosydämen
Viljo Savikurki: Kokkolan sankarimuistomerkki Pro Patria (1954), punainen graniitti, Kokkolan Marian hautausmaaa, Kokkola.
**Kokkolan sankarimuistomerkki Pro patria** on kuvanveistäjä Viljo Savikurjen veistämä sankarihautojen muistomerkki Kokkolan Marian hautausmaalla. Muistomerkki paljastettiin vuonna 1954. Patsas muodostuu kaksipuolisesta reliefistä. Etusivun vasemmassa reunassa on kuvattu sotaan lähtevä sotilas. Kahdesta sotilaasta koostuva sommitelma oikealla kuvaa haavoittuneen sotilaan viimeisiä hetkiä. Reliefin takasivulla on esitetty sotilaan leski, äiti ja poika.

Teos on veistetty Vehmaan punaisesta graniitista. Kaksipuolisen reliefin taustakuvasta toinen kappale on esillä Vehmaan kivityömuseosta ja Vehmaan kotiseutumuseosta koostuvilla Vehmaan museoilla Vehmaan Lahdingon Huolilassa. Taustakuva jäi jäljelle, kun sankaripatsaan ensimmäinen kappale tuhoutui junakuljetuksen yhteydessä sattuneessa tulipalossa vuonna 1953. Vakuutus korvasi vahingon ja patsas veistettiin kokonaisuudessaan uudelleen. Myöhemmin vuonna 1999 kiviveistämö lahjoitti reliefin Vehmaan museoille ehdolla, ettei reliefin kuvapuoli saisi näkyä suoraan tielle.

Kokkolan sankarimuistomerkin taustakuva Vehmaan kotiseutumuseolla Vehmaalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Kokkola, Marian hautausmaa; Sotasampo.fi
2. ↑  Kormano, Riitta: *Sotamuistomerkki Suomessa. Voiton ja tappion modaalista sovittelua*, s. 315-317. Turun yliopisto, 2014. ISBN 978-951-29-5896-2.
3. ↑  Oilinki, Lauri: Patsas piilossa Vehmaalla *Turun Sanomat*.  18.10.2015. Viitattu 9.5.2021.
4. 1 2  Jäske, Anna-Liisa: Patsaat eivät piilottele *Turun Sanomat*.  21.10.2015. Viitattu 9.5.2021.
5. ↑  Pihkala, Juhani & Liisa Pihkala: *Kotiportilta kouluun asti*. Books on Demand, 2020. Kirjan verkkoversio (viitattu 9.5.2021).
6. ↑  Vehmaan museon pihalla Kokkolan sankaripatsaan "puolikas".  *Vakka-Suomen Sanomat*, 23.1.2021. Artikkelin verkkoversio (maksullinen). Viitattu 9.5.2021.
**Crawford Murray MacLehose** (17. lokakuuta 1917 – 17. toukokuuta 2000) oli brittiläinen diplomaatti ja Hongkongin kuvernööri vuosina 1971–1982.

MacLehose syntyi Glasgowissa vuonna 1917. Hän opiskeli Balliol Collegessa Oxfordin yliopistossa ja osallistui toiseen maailmansotaan laivastossa. Hänen ensimmäinen ulkomaankomennuksensa Ulkoministeriön palveluksessa suunttautui Britannian konsulaattiin Hankoussa kommunistien valtaannousun aikoihin 1949. Ensimmäinen työpaikka Hong Kongissa oli vuonna 1963 poliittisena neuvonantajana. Ennen omaa kuvernöörikauttaan MacLehose oli Britannian suurlähettiläs Vietnamissa 1967-1969 ja Tanskassa 1969-1971.

MacLehosen kuvernöörikaudella Hong Kong muuttui rajusti. Koulutusta, asuntotuotantoa ja julkista liikennettä kehitettiin, ja samalla asukkaille alkoi kehittyä honkongilainen identiteetti. Hän sanoi pyrkineensä rakentamaan yhteisöjä, ei vain majapaikkoja, ja suunnitelmasan kuului kaikkien julkisten palveluiden kuten koulujen ja viheralueiden rakentaminen uusille asuinalueille. Hallintotavan muutos kauemmas kolonialismista oli osittain vastaus Manner-Kiinan kulttuurivallankumoukseen.

Korruptionvastaisen komission perustaminen oli yksi MacLehosen kauden merkittävimmistä hankkeista. Hön joutui kuitenkin tekemään kompromissejä, esimerkiksi armahtamalla poliisit ennen uuden lain voimaantuloa otetuista lahjuksista.

MacLehose aloitti neuvottelut Kiinan kanssa Hong Kongin tulevaisuudesta. Tämä johti lopulta Hongkongin suvereniteetin siirtoon 1995.

Eläkkeelle jäämisensä jälkeen MacLehose aateloitiin ja hän sai useita brittiläisiä arvonimiä. Hän palasi Skotlantiin ja kasvatti siellä lampaita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sir Murray MacLehose, the Unexpected Father of Modern Hong Kong *Zolima City Magazine*.  2017. Viitattu 11.3.2023.
2. 1 2 3  John Gittings: Lord MacLehose – Governor who sought to modernise Hong Kong *The Guardian*.  2000. Viitattu 11.3.2023.
3. ↑  Sir Murray MacLehose *Gazetteer of Scotland*. Viitattu 11.3.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |

 |
**Erkki Määttänen** on suomalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Hän työskentelee toimittajana Yleisradiossa ja on tehnyt televisioon dokumentteja yli 30 vuoden ajan. Määttänen on työskennellyt ohjaajana Yleisradion monikameratuotannoissa Suomessa ja Venäjällä sekä toiminut tuottajana television dokumenttitoimituksessa. 

Määttänen on käsikirjoittanut, kuvannut ja äänittänyt yli 80 kappaletta 30–60 minuutin pituisia dokumenttielokuvia sekä Yleisradion että tuotantoyhtiönsä Videomagnumin kautta. Näistä 20 käsittelee muun muassa amerikansuomalaisten elämää Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Lisäksi Määttänen on valmistanut televisioon kymmeniä lyhytelokuvia. Vuosien varrella Määttänen on kuvannut ja äänittänyt dokumenttielokuvia myös muille suomalaisille dokumentaristeille ja pitänyt Suomessa, Virossa ja Yhdysvalloissa elokuva-alan luentoja eri oppilaitoksissa. Määttäsen tuotannolle ominaista on ihmisläheisyys: hän usein tutustuu läheisesti dokumenttielokuvan aiheena olevaan ihmiseen ja kuvaa ja äänittää elokuvansa itse.

Aiheesta muualla
----------------

* Erkki Määttänen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Erkki Määttänen Finnfest-festivaaleilla USA:ssa Arkistoitu sivu.
* Erkki Määttänen Murmanskin TV- ja dokumenttielokuvafestivaaleilla