recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oulun pappila** (ruots. *Uleåborgs prästgård*) on Oulussa, Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva Carl Ludvig Engelin suunnittelema entinen kirkkoherran virka-asunto, joka on valmistunut 1827. Nykyisin pappilassa sijaitsee Oulun seurakuntien toimitiloja. Rakennuksen omistaa Oulun seurakuntayhtymä.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Oulun kaupunki paloi vuonna 1822 ja tuli tuhosi myös Oulun silloisen pappilan, jota asutti kirkkoherra Henrik Wegelius. Uuden pappilan luonnokset laati oululainen rakennusmestari Henrik Matlin, joiden pohjalta Carl Ludvig Engel laati empire-tyylisen pappilan viralliset piirustukset.

Vuoden 1825 joulukuussa Oulun pappilan rakentamisesta pidettiin urakkahuutokauppa, jonka voitti haminalainen kauppias Ivan Avramoff. Avramof ajautui kuitenkin konkurssiin kesken rakennustöiden, jonka vuoksi seurakunta joutui pikaisesti rakentamaan omakustanteisesti pappilan loppuun. Viivystyksestä huolimatta pappila valmistui lokakuuhun 1827 mennessä. Alun perin Oulun kaupunkiseurakunnan pappila käsitti päärakennuksen nykyisen Isokadun varrella, jonka jatkona oli erillinen keittiörakennus. Päärakennus käsitti salin, viisi kamaria ja eteisen. Lisäksi kaupunkiseurakunnalle kuului ylläpidettäväksi aittoja, navetta, talli ja käymälä. Maaseurakunnan asuinrakennus puolestaan sijaitsi nykyisen Asemakadun varressa. Asuinrakennuksen lisäksi maaseurakunnalle kuului hoidettavaksi leivintupa, lato, lampola, sauna ja varastorakennus. 

1840-1850-lukujen vaihteessa pappilaa remontoitiin. Asuinrakennukset saivat lautavuorauksen, jotka maalattiin öljymaalilla punaisiksi. Ovet ja ikkunoiden pielet maalattiin puolestaan vihreiksi. Pappilarakennus on muuttunut useita kertoja 1800-lukujen remonteissa. Vuonna 1886 valmistui kuisti pihan puolelle ja sisäänkäynti Asemakadun puolelle. Rakennusta laajennettiin pihan puolelle 1898 ja laajennusosan tiiliseen kellariin sijoitettiin pesu- ja leipomohuone sekä renkitupa. Pappilan kivijalkaan tehtiin myös kellari ja ruokakomero. Samalla kaupunki- ja maaseurakunnan asuinrakennukset yhdistettiin ja niiden ulkoasua yhdenmukaistettiin. Pappilan alkuperäisestä arkkitehtuurista ja kiinteästä sisustuksesta ovat säilyneet muun muassa kasettikatto ja kaakeliuuneja.

Viimeinen pappilassa asunut pappi oli tuomiorovasti Jorma Sipilä, joka asui pappilaa vuoteen 1971 asti.

Kuvat
-----

* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vanhan pappilan vaiheita Oulun seurakuntayhtymä. Viitattu 23.10.2023.
2. ↑  Vanha pappila *Oulun seurakunnat*. Viitattu 23.10.2023.
Embley Park
**Embley Park** on kartano Englannin eteläosassa Hampshiren kreivikunnassa. Se oli Florence Nightingalen koti vuosikymmenten ajan. Nykyisin kartanossa toimii sisäoppilaitos.

Embley Park on ollut asuttuna yli tuhannen vuoden ajan. 800-luvun puolivälissä se kuului Wessexin kuninkaan tiluksiin. Sen jälkeen kartano kuului useille aatelissuvuille.

Florencen isä William Edward Nightingale osti talon vuonna 1825. Perhe vietti siellä talvet ja piti Derbyshirestä perimäänsä taloa kesäasuntona. Embley Parkia kuvailtiin nelikulmaiseksi Yrjöjen aikakauden tyyliseksi taloksi, jossa oli hienot puutarhat ja hyvät metsästysmaat. William Nightingalen aikana taloon lisättiin länsisiipi, veranta ja parveke, joka ulottui koko talon julkisivun poikki, ja samalla uusittiin keittiö, ruokakomerot ja muut taloudenhoitoon liittyvät tilat.

Vuonna 1853 Florence Nightingale hankki työpaikan Lontoosta eikä sen jälkeen asunut enää Embleyssä pysyvästi. Lopullisesti Nightingale myi talon vasta vuonna 1896.

Päärakennus on nykyisin koulun majoitustilana, ja siellä asuu 75 oppilasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  House and Grounds (Arkistoitu – Internet Archive) Hampshire Collegiate School
2. ↑  The early years (Arkistoitu – Internet Archive) Hampshire Biographies
3. ↑  Florence and the Crimea (Arkistoitu – Internet Archive) Hampshire Biographies
4. ↑  The final years Hampshire Biographies
**Vyöskorpionikorento** (*Stictoleptura rubra*) on mustankellertävä skorpioinikorento, jonka siipikuviot ovat harmaanruskeat. Laji on yleinen Etelä-Suomessa. Esiintyy metsissä ja niityillä. Aikuiset, erityisesti koiraat, ruokailevat kukilla, mistä niitä tapaa usein. Toukat kasvavat lahossa havupuussa.

Ulkonäkö
--------

Siipiväli 26-28 mm. Pää on kärsämäisesti pidentynyt. Takaruumiin kärki punertava. Koirailla pullistuneet lisääntymiselimet takaruumiin kärjessä, joita ne pitävät skorpionimaisesti koholla. Vyöskorpionikorento on sekoitettavissa yleiseen tummavyöskorpionikorentoon ja muihin skorpionikorentoihin, jotka ovat harvinaisempia. Siipien värikuvioiden tummuus ja sijainti toimivat erotustuntomerkkinä: etusiipien tyvitäplä vyöskorpionikorennolla pieni tai puuttuva, tummavyöskorpionikorennolla se ulottuu vähintään kahden siipisolun alueelle..

Lähteet
-------

1. 1 2  Jani Järvi, Suomen Hyönteisseura.: rusokukkajäärä - Stictoleptura rubra | Biologia | Suomen Lajitietokeskus *laji.fi*. Viitattu 24.2.2024.
**Panu Mäenpää** (s. 1975) on suomalainen ihmisoikeusaktivisti ja viestintäalan asiantuntija. Hän on Ihmisoikeusliiton johtokunnan puheenjohtaja. Mäenpää toimi Seta ry:n puheenjohtajana 2015–2016. Hän on toiminut myös Helsinki Pride -yhteisön puheenjohtajana (2020–2022) ja hallituksen jäsenenä (2020). Hän on ollut Miehet ry:n hallituksen varajäsen (2021) ja Helsingin kaupungin tasa-arvotoimikunnan jäsen (2017–2021)*lähde?*. Valtion nuorisoneuvoston jäsen Mäenpää oli 2016–2019.

Mäenpää on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa englantia ja sivuaineina hungarologiaa, naistutkimusta, slovakin kieltä ja draamapedagogiikkaa valmistuen vuonna 2007. Mäenpää on työskennellyt muun muassa Tubecon Oy:ssä, viestintäkonsulttina Ellun Kanat -viestintätoimistossa, Miltton-viestintätoimiston johtavana neuvonantajana, Talous ja nuoret TATissa viestintäjohtajana ja VR Groupissa mediasuhteista ja yrityskulttuurista vastaavana johtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Future for diversity and inclusion *Ted.com*. Viitattu 22.6.2023. (englanniksi)
2. ↑  Tietoa meistä Ihmisoikeusliitto. Viitattu 22.6.2023.
3. 1 2 3 4 5  Panu Mäenpää valittu Talous ja nuoret TATin viestintäjohtajaksi  18.12.2020. Talous ja nuoret TAT. Viitattu 15.5.2021.
4. 1 2  Panu Mäenpää palaa Milttonille vaikuttajaviestinnän tiimiin  23.1.2023. Miltton. Viitattu 22.6.2023.
5. ↑  Mäenpää, Panu: Alumnitarinat: Panu Mäenpää  17.10.2019. Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 22.6.2023. Viitattu 22.6.2023.
6. ↑  Panu Mäenpää ja Katja Boxberg Ellun Kanoihin  20.1.2016. Ellun Kanat. Viitattu 22.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Panu Mäenpään puhe "Future for diversity and inclusion" TEDxEBSHelsingissa YouTube.com.
**Siina Hirvonen** (s. 1977)*lähde?* on suomalainen muusikko, musiikkipedagogi, musiikkileikkikoulunopettaja, televisiojuontaja ja -toimittaja. Hirvonen on oopperalaulaja-laulutaiteen lehtori Anssi Hirvosen ja kanttori-filosofian tohtori Riitta Hirvosen tytär.*lähde?*

Siina Hirvonen opiskeli musiikkipedagogiksi Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa 1999–2003.*lähde?* Hirvonen aloitti jatko-opintonsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 2006 Musiikkikasvatuksen osastolla. Hirvonen on työskennellyt varhaisiän musiikinopettajana esimerkiksi Helsingin Konservatoriossa, Pirkanmaan musiikkiopistossa, Maija Salon musiikkiopistossa ja MLL:n paikallisyhdistyksissä. Lisäksi Hirvonen on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia lastenkonsertteja ja -tapahtumia sekä musiikkiäänitteitä.

Hirvonen tekee yhteistyötä Yle TV2:n lastenohjelmatuotannon kanssa. Hän on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia musiikkiohjelmasarjoja vuodesta 2006 alkaen. Vuosina 2008-2014 Hirvonen on toiminut Pikku Kakkosen maanantai-iltojen eli Musamaanantain viikoittaisena juontajana. Hän juonsi Pikku Kakkosen viimeistä kertaa 11. elokuuta 2014, ja hänen tilalleen tuli Tuomo Rannankari.

Opetus- ja tv-työnsä ohessa Siina Hirvonen keikkailee ahkerasti ympäri Suomea mm. Siina & Taikaradio -lastenmusiikkiorkesterinsa kanssa. Siina & Taikaradiolta on ilmestynyt oma äänite. 
Keikkailun lisäksi hän tekee paljon yhteistyötä eri orkestereitten kanssa. Hirvonen on ollut Savonlinnan Oopperajuhlilla sekä esiintynyt myös Radion sinfoniaorkesterin, Oulu Sinfonian ja Hyvinkää Orkesterin kanssa.

Hirvonen sai Vuoden Kasvattaja 2010 -palkinnon ansiokkaasta, laadukkaasta ja monipuolisesta työstään varhaisiän musiikkikasvatuksen ja -opetuksen sekä lastenmusiikin ja -kulttuurin saralla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siinan esittely *siinahirvonen.fi*.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 27.11.2013.
2. ↑  Närhi, Jani: Pikku Kakkosen Siina Hirvonen on Vuoden kasvattaja 2010  26.1.2011. Yle. Viitattu 25.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Ossi Tapio "Kusti" Hyppönen** (1. marraskuuta 1937 Lahdenpohja – 1989) oli suomalainen jääkiekkoilija.

Hyppönen aloitti uransa jalkapalloilijana, pelasi muutamia otteluja SM-sarjassa ja voitti vuonna 1955 nuorten SM-kultaa ja vuonna 1956 hopeaa Kuopion Palloseuran joukkueessa. Hyppönen edusti jääkiekon SM-sarjassa KalPaa (1957–1959, 1965–1969), Ilvestä (1959–1960) ja Karhuja (1960–1965). Hän pelasi urallaan 95 jääkiekon SM-sarjaottelua ja teki niissä 90 maalia. Hyppönen voitti pistepörssin vuosina 1967 ja 1969. Maalipörssin hän voitti vuosina 1958 ja 1959. Hyppönen pelasi KalPassa kuuluisassa "pyörremyrskyketjussa" Mauno Revon (myöhemmin myös Lauri Helen) ja Juhani Wahlstenin kanssa.

Hyppönen oli ensimmäinen kuopiolainen, joka valittiin nuorten maajoukkueeseen. Hän pelasi urallaan myös yhden A-maaottelun Kanadaa vastaan vuonna 1959.

Hyppönen työskenteli asemanhoitajana ja hänen kotikuntansa oli Kuopio.

Lähteet
-------

* Ossi Hyppönen Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Kalevan Pallon historia niiralanmonttu.comissa

### Viitteet

1. ↑  Kuopion seurakuntayhtymä: Hyppönen Ossi Tapio, Iso hautausmaa, Kuopio, alue 00, kortteli 100, rivi 11, paikka 00058 *hautahaku.fi*. Viitattu 30.3.2023.
2. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 3, Hyppönen, Ossi Tapio, sivu 375, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978
**Kari Arkivuo** (23. kesäkuuta 1983 Lahti) uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta kykeni pelaamaan myös oikealla.

Seurajoukkueet
--------------

### FC Lahti

Lahdessa syntynyt Arkivuo on FC Kuusysin kasvatti ja hän siirtyi seurasta myöhemmin FC Lahteen. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa FC Lahdessa 3. toukokuuta 2001 Interiä vastaan 17-vuotiaana. Arkivuo pelasi debyyttikaudellaan 2001 Veikkausliigassa neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hänet lainattiin samana vuonna FC Pallo-Lahteen, jossa hän teki 11 ottelussa neljä maalia. Yhteensä Arkivuo on pelannut Lahdessa 101 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia.

### Sandefjord

Vuonna 2006 Arkivuo siirtyi Norjan pääsarjassa pelaavaan Sandefjord Fotballiin kolmivuotisella sopimuksella. Hän aloitti kauden Norjassa hyvin, mutta loukkaantui toukokuun puolessavälissä ja joutui pelaaman otteluita seuran kakkosjoukkueessa. Seura putosi kaudella Adeccoligaeniin, josta se kuitenkin nousi takaisin pääsarjaan kaudeksi 2008.

### Go Ahead Eagles

Vuonna 2009 Arkivuo siirtyi Hollannin Jupiler Leagueen pelaavaan Go Ahead Eaglesiin puolentoista vuoden sopimuksella, oltuaan tätä ennen seuran testattavana. Hän debytoi seurassa vierasottelussa Fortuna Sittardia vastaan. Arkivuo pelasi seurassa 47 sarjaottelua Jupiler Leaguessa, joissa hän viimeisteli kolme maalia. Heinäkuussa 2010 Arkivuo oli Skotlannin pääsarjassa pelaavan Heartsin testattavana.

### BK Häcken

Arkivuo siirtyi kesällä 2010 loppuvuoden kattavalla sopimuksella Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan BK Häckeniin. Sopimuksessa on optio myös kolmesta seuraavasta vuodesta. Hän pelasi loppukaudella Allsvenskanissa viisi ottelua ja seura käytti Arkivuon option.

### FC Lahti

Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Arkivuo on tehnyt yksivuotisen sopimuksen FC Lahden kanssa. Helmikuussa 2020 hänet valittiin joukkueen kapteeniksi

Maajoukkue
----------

Arkivuo on pelannut alle 21-vuotiaiden Suomen joukkueessa 15 ottelua. Hän debytoi A-maajoukkueessa Viroa vastaan 12. marraskuuta 2005 ja teki maalin 2-2-tasapelissä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Arkivuo siirtyy Hollannin kakkosliigaan  2.2.2009. Iltalehti. Viitattu 15.5.2009.
4. ↑
5. ↑  Knuuttila, Mikko: Litmasen suosittelema Kari Arkivuo debytoi Hollannissa.  *Ilta-Sanomat*, 13.2.2009. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.2.2009.  (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. ↑  Uusi suomalainen Allsvenskaniin *iltalehti.fi*.  29.7.2010. Iltalehti. Viitattu 3.10.2010.
8. ↑  Kari Arkivuo palaa FC Lahteen: "Pyrin olemaan esimerkkinä nuorille pelaajille"
9. ↑  FC Lahden kapteenisto valittu kaudelle 2020
10. 1 2  Arkivuo Kari Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 26.10.2011. Viitattu 1.5.2009.
11. ↑  Suomi ja Viro päätyivät tasapeliin *MTV3*.  12.11.2005. MTV Oy. Viitattu 15.5.2009.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kari Arkivuo**.
* Kari Arkivuo BK Häckenin sivuilla[vanhentunut linkki]
* Kari Arkivuo Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kari Arkivuo Transfermarktin sivuilla
**Mika Marttila** (s. 28. tammikuuta 1966) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Suomen alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana.

Ura
---

Marttila aloitti Kiekko-Espoon valmennuspäällikkönä vuonna 1992. Hän kuului yhteensä seitsemänä seuran A-junioreiden valmennusryhmään. Marttila nousi seuran SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi kaudella 1999–2000, jolloin hän toimi peräti kolmen päävalmentajan alaisuudessa; Jukka Holtarin, Jari Härkälän ja Sakari Pietilän. Kaudella 2000–2001 Marttila toimi Timo Tuomen apuvalmentajana. Ensimmäinen kausi päättyi SM-liigan seitsemänteen ja toinen yhdeksänteen sijaan.

Kaudeksi 2003–2004 Marttila siirtyi Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmentajaksi. Vuoden 2003 U-18 Junior World Cupissa joukkue oli seitsemäs, kuten myös kevään 2004 maailmanmestaruuskilpailuissa. Kolme seuraavaa kautta Marttila valmensi alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta ja seurajoukkuetasolla Jäähongan junioreita, mutta kaudeksi 2008–2009 hän palasi taas alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmentajaksi. Syksyn 2008 Ivan Hlinkan muistoturnaus päättyi neljänteen sijaan Suomen hävittyä pronssiottelun Ruotsille niukasti lukemin 2–3. Kevään 2009 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut päättyivät puolestaan pronssiin.

Kauden 2010–2011 Marttila valmensi taas alle 16-vuotiaiden ja kauden 2011–2012 alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi taas alle 18-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajaksi. Syksyn 2012 Ivan Hlinkan muistoturnaus päättyi hopeaan ja kevään 2013 maailmanmestaruuskilpailut pronssiin. Marttila palasi joukkueen päävalmentajaksi taas yhden välivuoden jälkeen kaudeksi 2014–2015. Suomi sijoittui syksyn 2014 Ivan Hlinkan muistoturnauksessa viidenneksi. Kevään 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut päättyivät hopeaan.

Syyskuussa 2014 Blues erotti Marttilan valmennuspäällikön tehtävistä taloudellisiin syihin vedoten. Kaudeksi 2015–2016 hänet palkattiinJokereiden A-nuorten päävalmentajaksi. Joukkue voitti A-nuorten SM-liigan runkosarjan, mutta Jokereiden kausi päättyi kuitenkin puolivälieriin. Kaudella 2017–2018 hän toimi alle 17-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Eliteprospects.com – Mika Marttila (englanniksi)
2. 1 2  Blues-organisaatio espoolaistuu entisestään *Jatkoaika.com*.  7.2.2007. Jatkoaika r.y. Viitattu 8.10.2014.
3. ↑  Nuoret Leijonat Jortikan komentoon *Jatkoaika.com*.  17.6.2014. Jatkoaika r.y. Viitattu 8.10.2014.
4. ↑  Koivunen, Tommi: Bluesin valmennuspäällikölle lähtöpassit *iltasanomat.fi*.  18.9.2014. Sanoma Media Finland Oy.  Arkistoitu 3.10.2014. Viitattu 8.10.2014.
5. ↑  Koivunen, Tommi: Jokerit pestasi alle 18-vuotiaiden maajoukkuevalmentajan *iltasanomat.fi*.  22.12.2014. Sanoma Media Finland Oy.  Arkistoitu 4.8.2016. Viitattu 28.6.2016.
**Andrian Mardare** (s. 20. kesäkuuta 1995) on moldovalainen keihäänheittäjä. Mardaren henkilökohtainen ennätys on Splitissä 8. toukokuuta 2021 heitetty 86,66 metriä. Tulos on myös keihäänheiton Moldovan ennätys.

Eugenessa järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 Mardare saavutti keihäänheitossa pronssimitalin tuloksella 72,81 metriä. Vuonna 2017 yleisurheilun joukkueiden EM-kilpailuiden Kakkosliigassa hän otti keihäässä lajivoiton tuloksella 83,93 metriä. Kilpailu heitettiin 25. kesäkuuta Tel Avivissa. Samalla Mardare paransi keihäänheiton Moldovan ennätystä neljännen kerran kauden 2017 aikana vuoden neljännessä kilpailussaan.

Mardare saavutti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 pronssia tuloksella 78,76. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Berliinin EM-kisoissa 2018 hänen sijoituksensa oli seitsemäs tuloksella 81,54. Vuoden 2019 Universiadeissa Mardare voitti keihäskilpailun, mutta hän antoi kilpailun jälkeen positiivisen dopingnäytteen ja menetti voittonsa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 83,30. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli yhdestoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Andrian Mardare Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Andrian Mardare Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑  Andrian Mardare (napsauta otsikkoa Honours) *IAAF*.  2017. International Association of Athletics Federations. Viitattu 5.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Hungary storm to promotion in Tel Aviv *European Athletics*.  25.6.2017. European Athletic Association. Viitattu 5.7.2017. (englanniksi)
5. ↑  Ruuskanen kuudes keihäsfinaalissa, Neziri putosi tuhannesosilla finaalista – Berliinin neljäs päivä hetki hetkeltä *Yle Urheilu*.  9.8.2018. Viitattu 9.8.2018.
6. ↑  Suomen yleisurheilijoille mitaleja Universiadeista – Tulosluettelot uusiksi *Yleisurheilu.fi*.  24.10.2020. Viitattu 7.8.2021.
7. ↑  TOKYO 2020 ATHLETICS MEN'S JAVELIN THROW RESULTS *Olympic Games*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Lauri Laitinen** (s. 2003 Lappeenranta) on suomalainen poliitikko. Hänet valittiin Perussuomalaisen Nuorison puheenjohtajaksi kansanedustajaksi valitun Joakim Vigeliuksen seuraajana vuonna 2023. Vuoden 2023 loppuun kestävä toimikausi alkoi 28. toukokuuta 2023. Laitinen valittiin jatkokaudelle 3. joulukuuta 2023.

Poliittinen ura
---------------

Laitinen aloitti osallistumisen perussuomalaisten toimintaan eduskuntavaalien 2019 jälkeen. Hän pääsi puolueen nuorisojärjestön hallituksen jäseneksi vuonna 2020. Vuonna 2022 Laitinen oli Perussuomalaisen Nuorison kolmas varapuheenjohtaja. Hän on toiminut myös Kaakkois-Suomen Perussuomalaisen Nuorison varapuheenjohtajana. Tullessaan valituksi valtakunnallisen nuorisojärjestön johtoon hän suoritti ensihoitajaopintoja ammattikorkeakoulussa.

Laitisen poliittiseen ajatteluun vaikuttivat vuonna 2018 paljastunut Oulun seksuaalirikosvyyhti ja muiden puolueiden suhtautuminen "filippiiniläiseen halpatyövoimaan ihmelääkkeenä hoitajapulaan". Laitinen koki vain perussuomalaisten aidosti välittävän suomalaisista ja puhuneen avoimesti "haittamaahanmuuton" vaikutuksista muiden vaietessa niistä. Elokuussa 2023 Perussuomalainen Nuoriso julkaisi videon, jossa kuvattiin mustiin säkkeihin puettuja hahmoja. Videolla ehdotettiin "alistuskulttuurin pitämistä pois Suomesta" ja todettiin naisten olevan "parhaimmillaan vapaina". Laitisen mukaan videon tarkoitus oli nostaa esiin musliminaisten kohtelu. Hänen mukaansa julkaisuun vaikutti halu kiinnittää huomio "islamisaation" naisten oikeuksia heikentävään vaikutukseen. Suomen Muslimifoorumin pääsihteeri Pia Jardi luonnehti videon julkaisua "lapselliseksi teoksi".

Yksityiselämä
-------------

Laitinen syntyi Lappeenrannassa filippiiniläiselle äidille ja suomalaiselle isälle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jegoroff, Marika: Rasismia kohdannut Lauri Laitinen, 19, nousi nuorten perussuomalaisten puheenjohtajaksi *Kouvolan Sanomat*.  4.6.2023.  Arkistoitu 13.12.2023. Viitattu 20.2.2024.
2. 1 2  Annastiina Salonen, Perus­suomalaisten nuoriso­järjestölle uusi puheenjohtaja – Joakim Vigelius väistyi noustuaan eduskuntaan Aamulehti 29.5.2023, viitattu 13.8.2023
3. ↑
4. 1 2  Perussuomalaisten nuoriso­järjestö valitsi uuden puheen­johtajan Helsingin Sanomat 29.5.2023, viitattu 13.8.2023
5. ↑  Jesse Kuparinen, Perussuomalaisten nuorisojärjestön uudeksi puheenjohtajaksi Lauri Laitinen Iltalehti 29.5.2023, viitattu 13.8.2023
6. ↑  Perussuomalainen nuoriso julkaisi videon miestä seuraavista hahmoista mustissa säkeissä – muslimifoorumin pääsihteeri: "Lapsellinen teko" MTV Uutiset 7.8.2023, viitattu 13.8.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Laitisen kotisivut

Perussuomalaisen Nuorison puheenjohtajat
Jenna Simula (2020) |
Miko Bergbom (2020–2022) |
Joakim Vigelius (2022–2023) |
Lauri Laitinen (2023–)
**Sakari Laukkanen** (3. toukokuuta 1962 Nurmes) on suomalainen juristi, joka toimii nykyään Vaasan hovioikeuden presidenttinä.

Laukkanen valmistui Lapin yliopistossa oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1984, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1989 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1995. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1988 auskuloituaan Ilomantsin tuomiokunnassa. Hän on myös suorittanut Julkisen johtamisen straegiaohjelma -koulutuksen.

Laukkanen on työskennellyt muun muassa tuomarina käräjä- ja hovioikeudessa, korkeimmassa oikeudessa esittelijänä, oikeusministeriössä kehittämispäällikkönä ja yliopistoissa prosessioikeuden professorina. Hän toimi Rovaniemen hovioikeudessa hovioikeudenlaamannina ja samalla määräaikaisena laamannina Lapin kärjäoikeudessa. Vuonna 2023 hänet nimitettiin Vaasan hovioikeuden presidentiksi. Hän on myös Lappeenrannan teknillisen yliopiston, Itä-Suomen yliopiston ja Turun yliopiston prosessioikeuden dosentti.

Julkaisuja
----------

* *Tuomarin rooli: Prosessioikeudellinen tutkimus tuomarin roolista dispositiivisen riita-asian valmistelussa silmällä pitäen riidan kohteen selvittämistä*. Väitöskirja. Helsinki: Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1995. ISBN 951-855-154-5.
* *Selvä ja täsmällinen tuomio: Selvitys käräjäoikeuden tuomion kirjoittamisesta*. Helsinki: Oikeusministeriö, 2002. ISBN 952-466-020-2.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virolainen, Jyrki: Vaasan hovioikeuden presidentiksi laamanni Sakari Laukkanen *Prosessioikeusblogi*.  20.2.2023. Viitattu 23.2.2024.
2. 1 2  Vaasan hovioikeuden presidentiksi Sakari Laukkanen *Tuomioistuinlaitos*.  16.2.2023. Viitattu 23.2.2024.
**Rimac Nevera** on kroatialaisen Rimac Automobilin -yhtiön kesäkuussa 2021 julkaisema täyssähköinen urheiluauto, jonka sähkömoottorit kehittävät tehoa yhteensä 1914 hevosvoimaa (1408kW).

Rimac Nevera pitää hallussaan tuotantosähköautojen kierrosennätystä Nurburgring Nordschleifella joka on 7min 5sek. Rimac Nevera rikkoi myös Guinnessin maailmanennätyksen nopeimpana takaperin ajavana henkilöautona tuloksella 275.74km/h. Rimac Nevera oli vuonna 2024 nopein markkinoilla oleva sähköauto 412km/h maksiminopeudellaan. Myös auton 0-60 mph aika on vakuuttava 1,74 sekuntia mikä oli nopein v. 2024 markkinoilla olevien tuotantosähköautojen aika.

Rimac Neveran myyntihinta on noin 2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja tuotanto on toistaiseksi rajoitettu vain 150 kappaleeseen.*lähde?*

Rimac Nevera

Lähteet
-------



1. ↑  Rimac Nevera sets a new record at the Nürburgring | GRR *www.goodwood.com*. Viitattu 26.1.2024.
2. ↑  Rimac Nevera Breaks GUINNESS WORLD RECORDS™ Title… in Reverse *Rimac Newsroom*.  7.11.2023. Viitattu 26.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Rimac Nevera *autoweek.com*.
**Unga Teatern** (entinen **Skolteatern**) on Suomen vanhin lasten ja nuorten teatteri, ja se esittää näytelmiä ruotsiksi ja suomeksi. Se perustettiin alun perin kiertäväksi teatteriksi Tammisaaressa vuonna 1960. Vuodesta 1986 alkaen teatterilla on ollut oma näyttämö Lillklobbin taidekeskuksessa Espoon Kilossa, ja sillä oli aikanaan esityksiä myös Helsingin Diana-näyttämöllä. Teatteri järjestää myös kiertueita ja toteuttaa taidekasvatushankkeita kouluissa ja päiväkodeissa.

Unga Teatern Espoon Kilossa
Teatterin ensimmäisenä johtajana toimi Nils Brandt. Vuodesta 2023 teatteria on johtanut Matti Raita.

Unga Teatern sai vuoden teatterin palkinnon Thalia-gaalassa 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Hem *Ungateatern*. Viitattu 14.2.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Teatterista *Unga Teatern*.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 1.1.2009.
3. ↑  Historik *Unga Teatern*.  Arkistoitu 3.1.2017. Viitattu 1.1.2009. (ruotsiksi)
4. ↑  Thalia-gaalassa palkittiin teatterintekijöitä *yle.fi Uutiset*.  7.2.2010. Viitattu 7.2.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Svenska Yle/Arkivet: Skolteatern/Unga teatern (Arkistoitu – Internet Archive)
* Unga Teatern www.ungateatern.fi
**Loreno Dalla Valle** (s. 1956 Caltrano, Veneto, Italia) on italialaissyntyinen liikemies ja entinen poliisiupseeri, joka asuu nykyisin perheensä kanssa Suomessa. Dalla Valle on yritystoimintansa perusteella saanut liikanimen "tattikeisari".

Tausta
------

Viininviljelijäsukuun kuuluva Loreno Dalla Valle toimi Italiassa mafian vastaisessa työssä poliisiupseerina ja harrasti vapaa-ajallaan jalkapalloa. Poliisin työssään hänet palkittiin useilla kunniamerkeillä. Eräs näistä liittyy kansainvälistäkin huomiota saaneeseen tapaukseen, jossa pidätettiin muun muassa tuolloin Italiassa diplomaattina toiminut Libanonin presidentin veli Jan Michael Gemajel. Dalla Valle osallistui myös Aldo Moron murhan tutkimuksiin ja terroristijärjestö Punaisten prikaatien vastaiseen työhön.

Dalla Valle tapasi tulevan vaimonsa, suomalaisen lääkärin, Venetsiassa. Pariskunta vihittiin 1980-luvun alussa Suomessa. Dalla Vallen perhe asuu nykyään Kontiolahden Kulhossa. Aikaisemmin he ovat asuneet myös Joensuussa ja Sodankylässä. Perheen poika on Lauri Dalla Valle

Herkkutatteja Suomesta Italiaan
-------------------------------

Loreno Dalla Valle ryhtyi sienikonsultiksi huomattuaan Pohjois-Karjalan suuret tattisadot. 
Hänen yrityksensä Dalla Valle Oy ostaa lähinnä herkkutattia suoraan poimijoilta ja toimittaa niitä pääasiassa Italiaan. 
Dalla Valle on vaikuttanut myös italialaisten sientenpoimintamatkailun syntyyn Suomessa. Hän aloitti sieniliiketoiminnan 1997 ja vuonna 1999 hän välitti Italiaan 420 000 kiloa herkkutatteja. Vuonna 2003 yrityksen omien tietojen mukaan tatteja välitettiin 80 rekka-autollista.

Dalla Valle Oy on palkittu vuonna 2003 Pohjois-Karjalan liiton Maakunnan kehittäjä -palkinnolla sekä vuonna 2004 Kauppalehden ja Balance Consulting Oy:n Maakunnan menestyjä -palkinnolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karttunen, Reijo: Suomalainen tatti Euroopan paras *Karjalan Maa*.  21.12.2000.  Arkistoitu 29.12.2018. Viitattu 20.2.2008.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Dalla Valle kommentoi Berlusconin Suomi-puheita[vanhentunut linkki]
**Darja Leonidovna Virolainen** (o.s. Reztsova, ven. Дарья Леонидовна Виролайнен; s. 24. tammikuuta 1989 Moskova) on venäläissyntyinen ampumahiihtäjä. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2021 ja Suomen edustusoikeuden kansainvälisiin kilpailuihin vuonna 2023.

Virolainen hiihti ensi kerran ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2014 Pokljukassa yhteislähtökilpailussa saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijalla 26. Virolaisen paras maailmancupin osakilpailusijoitus on toinen, jonka hän saavutti yllättäen paria päivää myöhemmin niin ikään Pokljukan sprintissä. Hän oli toinen myös Anterselvan takaa-ajokilpailussa tammikuussa 2015.

Virolainen sijoittui Kontiolahden maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 normaalimatkalla viidenneksi. Hän voitti vuonna 2014 EM-pronssia takaa-ajosta Nové Město na Moravěsta. Vuonna 2011 hän voitti kultaa normaalimatkan kilpailussa ja hopeaa takaa-ajossa talviuniversiadeista Erzurumista. Hän voitti rulla-ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuden takaa-ajokilpailussa 2010.

Darja Virolaisen vanhemmat ovat ampumahiihtovalmentaja Leonid Reztsov ja hiihtäjä Anfisa Reztsova ja pikkusisko on ampumahiihtäjä Kristina Reztzova. Darja Virolainen on naimisissa inkeriläisen hiihtäjän Roman Virolaisen kanssa. Virolainen on asunut perheineen Suomessa vuodesta 2016 lähtien.

Virolainen on 161 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa.

Lähteet
-------

* Daria Virolainen Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Suhonen, Matilda: Daria Virolaiselle oikeus edustaa Suomea ampumahiihdossa *Suomen Ampumahiihtoliitto*.  18.8.2023. Viitattu 20.8.2023.
2. ↑  Дарья Виролайнен *biathlon.com.ua*. Viitattu 31.1.2017.
3. ↑  Raju paljastus kolme olympiakultaa voittaneelta Venäjän hiihtotähdeltä – "Käytin aineita" *Ilta-Sanomat*.  8.12.2020. Viitattu 25.5.2022.
4. ↑  Kosunen, Janne: Kova väite: Venäläinen ampumahiihtäjä on vaihtamassa Suomen maajoukkueeseen *Ilta-Sanomat*.  12.9.2022. Viitattu 14.9.2022.
5. ↑  Venäläispoliitikko vihastui, kun kuuli Darja Virolaisen aikovan edustaa Suomea – nyt ampumahiihtäjä avaa ratkaisunsa taustoja Ylelle *Yle Urheilu*.  1.10.2023. Viitattu 3.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Daria Virolainen** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kanavan logo
***China Uncensored*** (suom. suurin piirtein *Kiina sensuroimattomana*) on yhdysvaltalainen poliittista kommentointia tekevä *selvennä* YouTube-kanava, jonka sisältö keskittyy aiheisiin, joista Kiina ei halua ulkomaiden tietävän (mm. ihmisoikeusloukkaukset ja valtataistelut kommunistisen puolueen sisällä).*lähde?* Vakavista aiheista huolimatta videoiden sävy on satiirinen. Elokuussa 2021 kanavalla oli YouTubessa 1,66 miljoonaa tilaajaa.

Kanavan tekee yhteistyötä New Tang Dynasty Television -televisiokanavan kanssa. China Uncensored tuottaa tekemistään jaksoista laajennettuja versioita, joihin NTD lisää kiinankieliset tekstitykset ja lähettää niitä sitten Manner-Kiinassa. China Uncensored on sanonut, että NTD ei maksa tästä mitään, vaan suurin osa (72 %) YouTube-kanavan rahoituksesta on peräisin katsojien tekemistä lahjoituksista mm. Patreon-sivuston kautta.. NTD puolestaan on Falun Gong -järjestöön linkittyvä voittoatavoittelematon yhdistys.

Kanava aloitti toimintansa vuonna 2012. Juontajana on alusta asti toiminut Chris Chappell. Mukana ohjelmaa kirjoittamassa ovat myös Shelley Zhang ja Matt Gnaizda. Kaikilla kolmella on kokemusta toimittajan työstä, jossa käsitellään Kiinaa. Ohjelman taustalla on yhtiö nimeltä America Uncovered LLC, joka on rekisteröitynyt New Yorkissa.. YouTube-ohjelman lisäksi ohjelman tekijät tuottavat myös podcastia nimeltä *China Unscripted*.

Apple TV esti YouTube-kanavan omasta palvelustaan vuonna 2017 siten, ettei sitä näkynyt Manner-Kiinassa, Hongkongissa ja Taiwanissa. Tämä nostatti kohun, sillä Hongkongilla ja Taiwanilla on omat, Pekingistä itsenäiset, lakinsa. Apple palautti kanavan valikoimaansa myöhemmin..

Lähteet
-------

1. ↑  Home  2021. China Uncensored. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  How Is China Uncensored Funded?  21.5.2020. China Uncensored. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Daniel Trotta: TV channel trying to change China from New York *Reuters*.  17.3.2011. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  China Uncensored  2021. IMDb. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  ABOUT *China Uncensored*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  China Unscripted *chinaunscripted.libsyn.com*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
7. ↑  Apple TV censors "China Uncensored" show *Reporters without borders*.  18.4.2017. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* China Uncensored -kanava YouTubessa
**Mike Dirnt** (oik. **Michael Ryan Pritchard**, s. 4. toukokuuta 1972 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Green Day -yhtyeen basistina.

Nuoruus
-------

Dirntin äiti oli heroiiniaddikti, joka antoi lapsensa adoptoitavaksi. Dirntin adoptiovanhemmat erosivat tämän ollessa seitsemänvuotias, joten lapsuus kului kahden kodin välillä. Dirntilla on myös siskopuoli, Myla.

Dirnt tapasi Billie Joe Armstrongin, Green Dayn tulevan keulahahmon, ollessaan viidennellä luokalla. He alkoivat soittaa yhdessä, ja 15-vuotiaana Dirnt vuokrasi huoneen Armstrongien luota. Myöhemmin Dirnt asui punkkareiden kommuunissa (kokemus on ollut innoituksena kappaleelle "Welcome To Paradise") ja ansaitsi rahansa toimimalla kokkina koulun ohessa.

Ura
---

Dirnt soittaa basson lisäksi kitaraa, farfisaa ja rumpuja, sekä laulaa Green Dayn taustoja. Hän on lisäksi kirjoittanut yhtyeelle muutaman kappaleen (esimerkiksi "J.A.R.", "Nobody Likes You", "Governator" ja "Ha Ha You’re Dead"). Dirnt vaikuttaa/on vaikuttanut Green Dayn lisäksi yhtyeissä The Frustrators, Screeching Weasel, Crummy Musicians, Squirtgun, Foxboro Hot Tubs ja The Network.

Yksityiselämä
-------------

Dirnt on ollut kahdesti naimisissa. Hänellä on myös kolme lasta: tytär Estelle Desiree (s. 1997) ensimmäisen vaimonsa Anastacian kanssa, sekä poika Brixton Michael (s. 2008) ja tyttö Ryan Ruby Mae (s. 2010) pitkäaikaisen tyttöystävänsä Brittney Caden kanssa. Pari meni naimisiin 14. maaliskuuta 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Mike Dirnt (Arkistoitu – Internet Archive) Green Day Net
2. ↑  Green Day Authority


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Durchmanin, Leijerin ja Mikkolan hauta Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä.
**Alppilentäjät** tarkoittaa Glarusin Alppien yllä Sveitsissä lentoveneiden siirtolennolla 7. syyskuuta 1920 surmansa saaneita Suomen ilmavoimien lentäjiä. Koneet oli ilmavoimille lahjoittanut tupakkatehtailija A. K. Christides.

7. syyskuuta 1920 järjestettiin kahden Savoia-lentoveneen siirtolento Italiasta Suomeen. Koneet olivat yksimoottorisia ja kaksitasoisia ja ne oli tarkoitettu tiedustelu- ja pommitustehtäviin. Aamulla kello 6 Maggiorejärveltä startanneet koneet ylittivät Italian ja Sveitsin rajan muodostelmassa lentäen, mutta eksyivät pian tämän jälkeen toisistaan. Vänrikki Carl-Erik Leijerin ohjaama kone, matkustajana italialainen mekaanikko Carlo Riva, laskeutui kello 8 Reiniin oikean reitin tarkistamista varten. Lentoonlähdön jälkeen seuraava havainto koneesta tehtiin Zollikonin kylän yläpuolella kello 9.35, jolloin siitä nähtiin irtoavan osia, jonka jälkeen kone syöksyi Zürichjärveen. Molemmat koneessa olleet saivat surmansa. Majuri Väinö Mikkolan ohjaama toinen kone katosi ja sen jäännökset sekä koneessa olleiden Mikkolan ja luutnantti Äly Durchmanin ruumiit löydettiin viisi viikkoa myöhemmin Glims-jäätiköltä, noin 50 km:n päästä Zürichistä. Koneen korkeusmittari näytti löydettäessä lukemaa 4 400 metriä sekä kello aikaa 8.47. Koneen osia löydettiin lisää vielä vuonna 1958.

Onnettomuuksien syitä ei saatu koskaan tarkasti selvitettyä. Tutkimusten mukaan koneiden potkurit olivat voineet liimauksistaan auetessa rikkoutua, joko valmistusvirheen tai sabotaasin takia ja rikkoa koneiden ohjausvaijerit. Myös nousevan turbulenssin aiheuttamaa koneiden rikkoutumista pidettiin mahdollisena.

Tapahtumien muistoksi *ilmavoimien vainajien muistopäivää* vietetään vuosittain syyskuun seitsemäntenä. Alppilentäjien ruumiit tuhkattiin Sveitsin Zürichissä. Tuhkauurnat tuotiin Suomeen ja haudattiin 18. marraskuuta 1920 yhteishautaan Helsingin Hietaniemen hautausmaan uudelle alueelle. Hautajaisiin osallistuivat muun muassa sotaministeri Bruno Jalander, sotaväen päällikkö K. F. Wilkama ja ilmavoimien komentaja Arne Somersalo.

Lähteet
-------

* Keskinen, Kalevi; Partonen, Kyösti; Stenman, Kari: *Suomen ilmavoimat I 1918–1927*. Tietoteos, 2005. ISBN 952-99432-2-9.

### Viitteet

1. ↑  Keskinen et al. 2005 s. 54
2. 1 2 3  Keskinen et al. 2005 s. 55
3. ↑  Surujuhla, Suomen Kuvalehti, 11.12.1920, nro 49, s. 5 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 3.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilmatorjuntaupseeri-lehti 4/2000
* Vielä lentäjiemme tuhosta Alpeilla, Suomen Kuvalehti, 04.12.1920, nro 48, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* San Gummerus : Kolme suomalaista lentäjäsankaria, Helsingin Sanomat, 22.05.1938, nro 136, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Perustuslaillisten riemumarssi*** 

**Perustuslaillisten riemumarssi** on forssalaisen Kalle Jousisen sanoittama työväenlaulu. Se lauletaan kansansävelmällä "Kun Eklöfin Augusti Porvoosta tuli", joka oli 1900-luvun alussa suosittu tanssilaulu. Laulun sanat julkaistiin ensimmäisen kerran arkkiveisuna Tampereella vuonna 1906, julkaisijana Kirjapaino O. Y Sanoma. Samana vuonna Työväen osuuskirjapaino julkaisi laulusta vähemmän tunnetun vaihtoehtoisen version nimellä "Korkia Weisu perustuslaillisuuden kunniaksi". Laulun sanoitus kuvastaa työväenliikkeen epäluuloista suhtautumista perustuslaillisiin vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Säkeistöjä on yhteensä neljätoista. Kahdennentoista säkeistön alku "Laki ennen meitä syntynyt on, myös jälkehemme jää" viittaa J. L. Runebergin runoon "Maaherra".

Perustuslaillisten riemumarssi ehti välillä jo vaipua unohduksiin, mutta se nousi uuteen suosioon, kun Jussi Raittinen levytti sen vuonna 1969 myyntimenestykseksi kohonneelle albumille *Työväen lauluja*. Hän myös esitti sitä sadoissa tapahtumissa ja iltamissa varsinkin 1970- ja 1980-luvuilla. Raittisen levyttämä versio sisältää säkeistöt 1, 2, 3, 7, 9 ja 11. Samaa lyhennettyä versiota on 2000-luvulla laulanut keikoillaan rap-artisti Paleface. Laulun säveltä on käytetty myös S. Albert Kivisen sanoittamassa ja levyttämässä satiirisessa laulussa "Vapaa maa".

Lähteet
-------

1. ↑  Virpi Kari (toim.): *Työväen laulukirja*, s. 13, 38. F-Kustannus, Helsinki 2007.
2. ↑  Perustuslaillisten riemumarssi. Helsinki.fi
3. 1 2 3  Ilkka Kononen: "Kalle Jousinen ja laulu joka jäi elämään", *Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja 87 – 2018*, s. 79–91. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys, Forssa 2018.
4. ↑  Kappalehaku ’perustuslaillisten riemumarssi’ Fono.fi. Viitattu 15.7.2019.
**Quartiere Quadronno** on Milanon kaupungin historiallinen kaupunginosa, joka kuuluu *historialliseen keskustaan* kaupungin hallinnollisen jaon mukaan. Sijaitsee Duomosta etelään, se kattaa alueen *via Quadronno* ympärillä. Quadronnon alue on Italian neljänneksi kallein kaupunginosa. 
Suunnittelija Miuccia Prada asuu Corso di Porta Romana Milanossa lähellä Largo Crocetta a, hän on yleensä Bar Quadronno.

Monet muut persoonallisuudet muotimaailmasta käyvät Quartiere Quadronno, mukaan lukien Pieter Mulier, Azzedine Alaïan luova johtaja tai Raf Simons, Jil Sander stylisti. Matthieu Blazy, Bottega Venetan luova johtaja, joka on aina ollut taiteen ystävä, suunnitteli laukun vuonna 2022 ja omisti sen "Quadronno kaupunginosalle" ja sen asukkaille erityisen hillitylle, snobille ja elegantille "milanealaiselle" hahmolle. se on Bottega Veneta "Quadronno Bag".

Kiinteistömarkkinat
-------------------

Asuntotarpeen hinta 12 000 - 15 000 euroa neliömetriltä, ​​vaikka joku kattohuoneisto olisi myyty 25 000 eurolla metriltä; vuokrattaessa 80 neliön hinta voi nousta 3500 euroon kuukaudessa (ilman asuntokuluja).

* Basilica San NazaroBasilica San Nazaro
* Giardini della GuastallaGiardini della Guastalla
* Palazzo di Design Viale Beatrice d'Este 16Palazzo di Design Viale Beatrice d'Este 16
* Milanon muinaiset puolustusmuuritMilanon muinaiset puolustusmuurit
* Palazzo Rolex Viale FilippettiPalazzo Rolex Viale Filippetti

Liikenne
--------

* M4 S. Sofia (500 meters from Viale Beatrice d'Este) it connect in 10 minutes with the Milan Linate airport
* Linea M3 (metropolitana di Milano) Missori
* M3 Crocetta (500 meters from Viale Beatrice d'Este)
* Linea M3 (metropolitana di Milano) Porta Romana

Lähteet
-------

1. ↑  Quali sono i 10 quartieri più costosi d’Italia: domina Milano, Forbes, 2032
2. ↑  I 10 quartieri più cari d'Italia, Milano domina il podio, Sky Tg24
3. ↑  Yesminano.it, Municipality of Milan, Chamber of Commerce of Milan
4. ↑  Elle, Storia del Bar Quadronno, il locale a cui Bottega Veneta ha dedicato la nuova it bag. Il ritrovo della vecchia Milano che ha ispirato il direttore creativo Matthieu Blazy, Elena Fausta Gadeschi, 2023
5. ↑  Bottega Veneta, Quadronno Bag (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Quadronno** Wikimedia Commonsissa
**Logistikas Oy** on vuonna 1997 perustettu suomalainen logistiikka-alan yritys, joka on vuonna 2020 muodostetun konsernin emoyhtiö. Konserniin kuuluvat Logistikas Palvelut Oy, Logistikas Hankinta Oy, Logistikas Vaasa Oy ja Logistikas Tehdaspalvelut Oy.

Konsernin pääomistaja on suomalainen pääomasijoittaja Sievi Capital. Muut omistajat ovat Olderman Oy, Piccolo Group Oy sekä hallituksen jäseniä ja johdon avainhenkilöitä. Yhtiön toimitusjohtaja on Toni Brigatti ja hallituksen puheenjohtaja Tomas Hedenborg.

Logistikas työllistää noin 250 logistiikka-alan ammattilaista. Yritys toimii kymmenellä paikkakunnalla sekä omissa logistiikkakeskuksissa (100 000 m²) että asiakkaiden tiloissa hoitamassa sisälogistiikkatehtäviä. Tulosyksiköt sijaitsevat Raumalla, Jyväskylässä, Nokialla, Olkiluodossa, Porissa, Suolahdessa, Vaasassa, Hämeenlinnassa, Jämsässä ja Saarijärvellä.

Logistikas-palvelukokonaisuus sisältää lähi-, sisä- ja projektilogistiikan, teollisuuspakkaamisen, paikallisvarastoinnin ja kokoonpanon palvelutuotteet, sekä hankinta- ja asiantuntijapalvelut. Vuonna 2022 Logistikas Oy:n liikevaihto oli noin 31,8 milj. euroa.

Logistikas on myös yhtiön rekisteröimä tuotemerkki.

Lähteet
-------

*
**Erillinen pataljoona 14** (ErP 14) oli Kuhmon ja Sotkamon reserviläisistä ja alueen rauhanajan rajavartiostosta koottu Suomen puolustusvoimien pataljoona.

Varustaminen
------------

Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Määrävahvuuksia ei kuitenkaan kaikilta osin saavutettu.

Yksiköt
-------

* Komentaja + esikunta
* Esikuntakomppania
* 1. komppania (1./ErP 14) komentajanaan luutnantti O.Peltola
* 2. komppania (2./ErP 14) komentajanaan luutnantti Jussi Kekkonen
* 3. komppania (3./ErP 14) komentajanaan luutnantti V.Halonen

Komentaja(t)
------------

* kapteeni Matti Murole

Keskittäminen
-------------

Pataljoona perustettiin tulevalla toiminta-alueellaan Kuhmossa ja oli jo 9. lokakuuta 1939 toimintavalmiina. Kuhmon kertausharjoituskeskuksen komentajana oli everstiluutnantti Frans Ilomäki, josta tuli alueelle sijoitetun Ryhmä Ilomäen komentaja. Erillinen pataljoona 14 oli ryhmän keskeisin yksikkö.

Pataljoona kuului Pohjois-Suomen ryhmän (P-SR) suojajoukkoihin. Sodan alkaessa 30. marraskuuta se oli ryhmittyneenä itärajan tuntumaan Kuhmon suunnassa.

### Kuhmon suunnan viivytysvaihe

Neuvostoliiton 54. vuoristodivisioona aloitti 30. marraskuuta hyökkäyksen, jolla se tunkeutui aina Kuhmon eteläpuolelle Jyrkänkoskelle. Ensimmäisen viikon viivytysvaiheessa keskeisin suomalaisyhtymä oli erillinen pataljoona 14. Kaikkiaan suomalaisia oli 1 200 miestä.

Prikaati Vuokon aloitettua 8. joulukuuta vastahyökkäykset, jolloin erillinen pataljoona 14 siirrettiin varmistustehtäviin.

### Kuhmon suunnan vastahyökkäys

Tammikuun lopulla Kuhmon alueelle siirrettiin Suomussalmella voittoja saavuttanut Hjalmar Siilasvuon 9. divisioona. Pataljoona osallistui tällöin käynnistyneiseen vastahyökkäykseen.

Katso myös
----------

* Kuhmon taistelut

Lähteet
-------

* Matti A. Aarnio: *Talvisodan ihme*. Jyväskylä: Gummerus Oy, 1979. ISBN 951-20-1830-6.

### Viitteet

1. ↑  Aarnio: s. 145-146
2. ↑  Aarnio: s. 148-153
3. ↑  Aarnio: s. 148
4. ↑  Aarnio: s. 146
5. ↑  Aarnio: s. 153
6. ↑  Aarnio: s. 161
**Sandra Kantanen** (s. 1974 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija. Hän asuu Hangossa ja edustaa valokuvataiteilijoiden Helsinki School -ryhmää. Hän keskittyy pääasiallisesti maisemien kuvaamiseen ja yhdistää teoksissaan valokuvaa maalaukseen niin perinteisin pigmentein kuin digitaalisestikin.

Kantanen valmistui vuonna 2003 maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän suoritti opintoja myös Pekingissä. Hänen töitään on ollut vuodesta 2003 lähtien esillä yksityisnäyttelyissä Suomessa, Saksassa, Norjassa, Venäjällä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ruotsissa. Kantanen on ollut muissakin maissa edustettuna ryhmänäyttelyissä.

Kantaselle myönnettiin vuonna 2005 Maire Gullichsenin 80-vuotisjuhlarahaston palkinto. Hänen töitään kuuluu muiden muassa Keravan taidemuseon, Kiasman, Pro Artibuksen, Helsingin taidemuseo HAM:n, Tampereen taidemuseon ja Suomen eduskunnan kokoelmiin. Yksityisissä kokoelmissa hänen töitään on Suomessa, Ruotsissa, Italiassa, Alankomaissa, Tanskassa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Kuwaitissa, Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Kiinassa ja Japanissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Helsinki School: Sandra Kantanen (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Sata suomalaista valokuvaajaa: Sandra Kantanen

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Al Jaber 2023.
**Sultan Al Jaber** (arab. سلطان الجابر‎, *Sulṭān al-Jābir*) on arabiemiraattilainen liikemies ja poliitikko.

Al Jaber on suorittanut taloustieteen tohtorin tutkinnon Britanniassa Coventryn yliopistossa, MBA:n California State Universityssä, ja kemian insinöörin kanditutkinnon University of Southern Californiassa Yhdysvalloissa.

Al Jaber toimii Arabiemiraattien teollisuus- ja teknologiaministerinä sekä maan ilmastolähettiläänä. Hän on edustanut maataan useissa ilmastokokouksissa. Hän on valtiollisen öljy-yhtiön Abu Dhabi National Oil Companyn (ADNOC) johtaja. Al Jaber on myös Masdar-nimisen uusiutuvan energian yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja.

Tammikuussa 2023 Arabiemiraatit nimitti Al Jaberin Dubain ilmastokokouksen (COP28) puheenjohtajaksi. Monet ilmastoaktivistit kyseenalaistivat nimityksen ja Al Jaberin sitoutuneisuuden kokouksen tavoitteisiin, sillä hän oli vain muutamia kuukausia aikaisemmin kertonut yrityksensä pyrkivän lisäämään öljyntuotantoa rajusti. Al Jaber puolustautui sanomalla, että maailma tarvitsee nyt mahdollisimman paljon energiaa mahdollisimman vähäisillä päästöillä, ja yhdistelmä on mahdollinen vain kun yhdistetään sekä fossiilisia että uusiutuvia energianlähteitä.

Katso myös
----------

* Masdar Institute of Science and Technology

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tuuli Tahkokorpi: Raivo repesi: YK:n ilmastokokouksen johtajaksi nimitettiin öljyjätin johtaja – "Henkeäsalpaava ristiriita" *Iltalehti*.  14.1.2023. Viitattu 14.1.2023.
2. ↑  His Excellency Dr Sultan bin Ahmed Al Jaber *UAE Cabinet*. Viitattu 16.1.2023.
3. ↑  Fiona Harvey: UAE’s Cop28 president will keep role as head of national oil company *The Guardian*.  13.1.2023. Viitattu 14.1.2023.
4. ↑  COP28: Why has an oil boss been chosen to head climate summit? *BBC News*.  13.1.2023. Viitattu 16.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* His Excellency Dr Sultan bin Ahmed Al Jaber AE Ministry of Industry and Advanced Technology
* Masdar

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |