recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kansanopetus** on laajoille kansan kerroksille tarjottavaa perusopetusta, joka pyritään ajan mittaan laajentamaan koskemaan koko kansaa. Opetus koskee lasten lisäksi myös aikuisia kansansivistystyönä ja aikuiskasvatuksena. 

Kansanopetus alkoi keskiajalla munkkien ja pappien lyhyinä kansankielisinä saarnoina. Keskiajan lopulla Ruotsi-Suomessa säädettiin pakolliseksi Isä meidän -rukous, Ave Maria ja uskontunnustus luettavaksi kirkossa kansankielellä. Uskonpuhdistus johti lopulliseen kansanopetuksen järjestämiseen. 

Mikael Agricola loi suomen kirjakielen ja julkaisi kirjallisuutta kansankielellä. Varsinaisen opetuksen aloitti 1600-luvulla Johannes Gezelius vanhempi. 1600-luvulla perustettiin ensimmäiset kiinteät lastenkoulut kaupunkeihin ja muutamia maaseudullekin. 

Lukkarit tai erityiset koulumestarit velvoitettiin kuninkaan päätöksellä vuonna 1762 opettamaan lapsia. 1800-luvun alussa Etelä-Suomessa osattiin jo melko laajasti lukea ja kirjoittaa.

1800-luku
---------

Kouluja alkoivat perustaa valtio, kirkko, yksityinen hyväntekeväisyys ja rahvas omatoimisena sivistysharrastuksena. Papiston johtamia pyhäkouluja (alkeiskouluja) alkoi syntyä 1830-luvulla. 

Varsinaisia ensimmäisiä kouluja Suomessa olivat Ahlmani Tampereella, Antelli Kainuussa ja Alopaeuksen koulu Pohjanmaalla. Kaupunkeihin perustettiin köyhäin kouluja, köyhäin tyttöjen, köyhäin poikien ja pikkulasten kouluja. Käsityöläisten oppipojille määrättiin perustettaviksi sunnuntaikouluja vuonna 1842. Turussa toimi vuonna 1820 Belle-Lancasterin koulu eli vuoro-opetuskoulu, myöhemmin vastaavia perustettiin Helsinkiin ja Vaasaan. 

Vuosisadan puolivälissä alettiin vaatia yhä laajempaa kansanopetusta, minkä seurauksena säädettiin kansakouluasetus vuonna 1866. Jo ennen asetusta oli perustettu muutamia kansakouluja ja Jyväskylän kansakoulunopettajaseminaari. Asetuksen mukaan kansankouluun pääsemiseksi piti osata jo lukea, kirjoittaa, laskea, laulaa ja tuntea kristinoppia. Varsinainen alkeisopetus oli järjestettävä kodeissa tai sitä järjestivät seurakunnat kiinteissä tai kiertävissä lastenkouluissa. Kaupunkeihin tuli kuitenkin perustaa kaksivuotisia alakouluja.

Maaseutu
--------

Maaseudulla kansanopetus jäi vuosikymmeniä jälkeen kaupunkien kehityksestä. Kodit eivät kyenneet järjestämään alkeisopetusta, ja seurakuntien kiertokoulut olivat pieniä, vähälukuisia ja tehottomia. Kansanopetus sai maaseudulla tehoa vasta sen jälkeen, kun se irrotettiin kokonaan kirkon holhouksesta 1900-luvun alkupuolella. Kunnat velvoitettiin piirijakoasetuksella vuonna 1898 jakamaan alueensa koulupiireihin ja perustamaan kuhunkin koulun. Vuonna 1920 säädettiin oppivelvollisuuslaki, jonka mukaan jokaisessa koulupiirissä tuli olla kaksivuotinen alakansakoulu.

Lähteet
-------

* "Kansanopetus", *Otavan Iso Tietosanakirja 4*. palsta 384. Helsinki: Otava, 1962.

### Viitteet

1. ↑  "Kansakoulu", *Otavan Iso Tietosanakirja 4*, s. palsta 350. Helsinki: Otava, 1962.
Tsunamivaarasta varoittava kyltti indonesiaksi (vasemmalla) ja atšeh'ksi (oikealla).
**Atšeh** eli **aceh** [aʧe] on austronesialainen kieli. Sitä puhutaan lähinnä Sumatran saarella, Indonesiassa sijaitsevassa Aceh’n provinssissa. Kielellä on noin 3 500 000 puhujaa, mutta lähes kaikki heistä käyttävät myös indonesiaa. Kielellä on muutamia murteita:

* banda aceh
* baruh
* bueng
* daja
* pase
* pidie
* tunong

Aikoinaan atšeh'a kirjoitettiin jawilla, joka pohjautuu arabialaiseen kirjoitusjärjestelmään, mutta nykyisin latinalaiset aakkoset ovat tyypillisempiä. Ne levisivät hollantilaisten mukana 1600-luvulta alkaen ja 1920-luvulle tultaessa latinalainen kirjaimisto oli jo yleisessä käytössä..

Vaikka kielellä ei ole minkään lain takaamaa virallista asemaa, se on *de facto* -virallinen kieli Aceh'n provinssissa.

Fonologia
---------

### Konsonantit

|  | Labiaali | Labiodentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Klusiili** | tavall. | p | b |  | t | d |  | c | ɟ | k | g | ʔ |
| asp. | pʰ |  | tʰ | dʱ |  | cʰ | ɟʱ | kʰ | gʱ |  |
| **Nasaali** | m |  | n |  | ɲ | ŋ |  |
| **Postklusiilinen**
**nasaali** | mᵇ |  | nᵈ |  | ɲᶡ | ŋᶢ |  |
| **Tremulantti** | tavall. |  |  | r |  |  |  |  |
| asp. |  |  | rʰ |  |  |  |  |
| **Frikatiivi** |  | f | s | z | ʃ |  |  | h |
| **Approksimantti** | tavall. |  |  | l |  | j | w |  |
| asp. |  |  | lʱ |  |  |  |  |

Lähde:

### Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| **Suppea** | i | ɯ | u |
| **Puolisuppea** | e | ə | o |
| **Puoliavoin** | ɛ | ʌ | ɔ |
| **Avoin** |  | a |  |

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  Eberhard, David M.; Simons, Gary F. & Fennig, Charles D. (toim.): Aceh *Ethnologue: Languages of the World*.  2020. Viitattu 9.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Suositukset: Kielten nimiä suomeksi *Kotoistus.fi*. Viitattu 22.9.2014.
3. 1 2  Glottolog 4.2.1 - Acehnese *glottolog.org*. Viitattu 9.6.2020.
4. ↑  Zulfadli: A Sociolinguistic Investigation of Acehnese with a Focus on West Acehnese: A Stigmatised Dialect (pdf) (s. 22–23)  2014. University of Adelaide. Viitattu 9.6.2020.
5. 1 2  Acehnese language and alphabet *omniglot.com*. Viitattu 9.6.2020.

Austronesialaiset kielet
abadi | abung | adonara | alune | anuta | atšeh | ’auhelawa | badui | bali | belait | bugi | buru | cebuano | chuuk | etelämarquesas | fidži | gao | havaiji | hiligaino | iloko | indonesia | jaava | japi | karoliini | kiribati | madura | malagassi | malaiji | maori | minangkabau | mokerang | nauru | palau | pingelap | pohjoismarquesas | rapanui | samoa | sunda | tagalog | tahiti | taroko | tetum | tikopia | timor | tonga | tšamorro | tuvalu | wanukaka | watubela


WikipediaWikipedia
***Atšeh’nkielinen*** Wikipedia, vapaa tietosanakirja
**Attīstībai/Par!** oli latvialainen vaaliliitto vuoden 2018 parlamenttivaaleissa.

Attīstībai/Par!-vaaliliiton muodostivat 26. toukokuuta 2018 kolme puoluetta: Par!, Latvijas attīstībai sekä Izaugsme.

Attīstībai/Par! kuvaili itseään talous- ja sosiaaliliberaaliksi. Vaaliliitto kannatti muun muassa rekisteröityjä parisuhteita (ja siten implisiittisesti seksuaalivähemmistöjen oikeuksia), nuorten osallistamista politiikkaan ja taloukasvun kiihdyttämistä. Liiton lyhyen tähtäimen tavoitteisiin kuului hoitajien palkkojen kaksinkertaistaminen, vähimmäispalkan nostaminen 500 euroon ja eläkkeiden kaksinkertaistaminen kymmenen vuoden kuluessa.

Attīstībai/Par!:in pääministeriehdokas oli europarlamentaarikko Artis Pabriks, joka on kuulunut aiemmin Yhtenäisyyteen ja toiminut ulko- sekä puolustusministerinä. Muita vaaliliiton näkyviä henkilöitä olivat Par!:in perustajajäsen Daniels Pavļuts, joka on toiminut talousministerinä, talousministeriön valtiosihteerinä 2010–2013 toiminut Juris Pūce sekä entinen pankkiiri, poliitikko Mārtiņš Bondars.

Attīstībai/Par! sai heinäkuussa 2018 4,4 % gallup-kannatuksen. Lokakuun 2018 parlamenttivaaleissa se sai 101 685 ääntä eli 12,04 % annetuista äänistä ja 13 paikkaa Saeimasta.

Lähteet
-------

1. ↑  13th Saiema: Members of the Parliament *titania.saeima.lv*. Saiema. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  MEPs: Latvia *europarl.europa.eu*. Euroopan parlamentti. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Kaža, Juris: Who Is Who In Upcoming Latvian Parliamentary Elections  14.8.2018. Riika:  The Baltic Center for Investigative Journalism Re:Baltica. Viitattu 13.10.2018. (englanniksi)
4. ↑  13th Saeima elections  8.10.2018. Latvian keskusvaalilautakunta. Viitattu 13.10.2018. (latviaksi) (englanniksi)
**German Cáceres** (s. 9. heinäkuuta 1954 San Salvador) on elsalvadorilainen säveltäjä ja kapellimestari.

Cáceres sai musiikin kandidaatin ja maisterin arvot Juilliard Schoolista, jossa hänelle opettivat kamarimusiikkia ja oboensoittoa Ronald Roseman sekä sävellystä David Diamond ja Stanley Wolfe. Lisäksi Cáceres sai yksityisopetusta sävellyksessä Julián Orbónilta sekä orkesterinjohdossa José Serebrieriltä, Ricardo del Carmenilta ja Alejandro Muñoz Ciudad Realilta. Myöhemmin Cáceres sai musiikin tohtorin arvon Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicista, jossa hän opiskeli sävellystä vuosina 1987–89 Jonathan D. Kramerin johdolla.

Cáceres on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten El Salvadorin kansallisen kulttuuripalkinnon (1982). Vuonna 1992 Cáceresista tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n ritari.

Cáceresin sävellyksiä on esitetty eri puolilla Pohjois-, Väli- ja Etelä-Amerikkaa ja Eurooppaa. Hän on myös esiintynyt kansainvälisesti kapellimestarina. Hän on toiminut muun muassa El Salvadorin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja pääkapellimestarina. Hän perusti vuonna 1996 El Salvadorin nykymusiikkifestivaalin. Hän on opettanut Keskiamerikkalaisessa José Simeón Cañas -yliopistossa sekä El Salvadorin yliopistossa ja luennoinut myös Kaliforniassa.

Cáceresin sävellysten joukossa ovat baletti *Bálsamo* (1978) ja kolminäytöksinen ooppera *El Cristo Negro* (1998, libretisti Hugo Lindo). Hänen orkesteriteoksiinsa kuuluu muun muassa konserttoja eri soolosoittimille, kuten kitaralle. Lisäksi hän on säveltänyt kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja), vokaaliteoksia ja pianomusiikkia (kuten sonaatin, 1984).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Living Composers Project: German Cáceres


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**MV Britannic** tai **RMS Britannic** oli White Star Line -yhtiön Harland and Wolffin valmistama linjalaiva, joka vaihtoi kahdesti omistajaa ennen kuin se romutettiin vuonna 1960.

Valmistus
---------

Huhtikuussa 1927 White Star Line tilasi uuden *Britanniciksi* nimetyn ylellisen linjalaivan Harland & Wolffin telakalta, missä köli laskettiin 14. huhtikuuta. Alus olisi suurin moottorilaiva, Englannin lipun alla ja samalla se oli maailman toiseksi suurin. Alus oli myös kolmas White Star Line -yhtiön linjalaiva jolla oli nimi "Britannic."

### Tekniset tiedot

*Britannicin* bruttovetoisuus oli 26 943 grt ja nettovetoisuus oli 15 445 tonnia. Ylin kansi oli 99 metriä pitkä ja skanssi oli 33 metriä pitkä. Alus oli kaksipotkurinen moottorialus. Aluksessa oli 12 sementoitua laipiota. Aluksessa oli neljä nelitahtimoottoria ja kaksitoimiset öljymoottorit, joissa on 20 sylinteriä.

Aluksella oli kaksi suurta savupiippua, joista etummaisessa oli sekä makean että kuuman veden säiliöitä.

Historia
--------

*Britannic* sotavärityksessään vuonna 1946
Toisen maailmansodan alussa alus pyydettiin Southamptoniin, missä se nopeasti varustettiin joukkojen kuljettamiseen. Muutama päivä myöhemmin alus lähti Glasgowiin hakemaan brittiläisen Intian armeijan ja merivoimien upseereita, jotka sitten kuljetettiin Bombayhin. Siellä alus aseistettiin ja jätti Englantiin useita tonnia tavaroita. Sodan aikana alusta vastaan hyökättiin useita kertoja. Sodan päätyttyä laiva oli kuljettanut noin 180 000 sotilasta. Sodan jälkeen laiva jatkoi matkustajaliikenteessä aina vuoteen 1960.

*Britannic* lähti 11. marraskuuta 1960 viimeiselle matkalleen Liverpoolista New Yorkiin. Se lähti 25. marraskuuta paluumatkalle Liverpooliin, jonne alus saapui viimeisen kerran joulukuun 2. päivänä, 275 matkan jälkeen.

*Britannic* myytiin nopeasti romutusta varten. 16. joulukuuta 1960 alus jätti Merseyn viimeisen kerran omalla höyryllä Thomas W. Wardin pihalle Inverkeithingissä, Fifessä, jossa se saapui 19. joulukuuta Skotlantiin romutettavaksi. *Britannic* oli yksi viimeisimmistä aluksista White Star Line -yhtiön lipun alla.

Lähteet
-------

* de Kerbrech, Richard: *Ships of the White Star Line*. Hersham, Surrey, UK: Ian Allan Publishing Ltd. 2009. ISBN 978-0-7110-3366-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Kerbrech 2009 s. 223
2. ↑  M/V Britannic (3), White Star Line *Norway - Heritage*. Viitattu 15.2.2019. (englanniksi)
3. 1 2  The Cunard White Star Liners 'Britannic' and 'Ceorgic' *Liverpoolships.org*. Viitattu 15.2.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Ship model, MV "Britannic", Bassett & Lowke Ltd. *Museum of Applied Arts & Sciences*. Viitattu 15.2.2019. (englanniksi)
5. 1 2 3  MV Britannic III *Captainsvoyage-forum.com*.  8.8.2010. Viitattu 15.2.2019. (englanniksi)
**MV Adula** oli Royal Dutch Shellin öljytankkeri, joka laskettiin vesille vuonna 1937 Blytheswoodissa. Alus oli yksi yhdeksästä yhtiön tankkerista, jotka muutettiin toisen maailmansodan aikana MAC-alukseksi (engl. *Merchant Aircraft Carrier, MAC*). Nämä alukset muodostivat Kuninkaallisen laivaston Rapana-luokan.

Alus valmistui maaliskuussa 1937, ja se aloitti öljyn kuljettamisen Royal Dutch / Shell Linen lipun alla. Alus muutettiin Falmouthissa MAC-alukseksi, ja se aloitti muutostöiden jälkeen palveluksen helmikuussa 1944.

Aluksella ei ollut lentokonehangaaria, ja se kykeni edelleen kuljettamaan myös rahtia, vaikka se palvelikin laivaston aluksena. Aluksella palvellut lentokonehenkilöstö ja huoltohenkilöstö olivat ainoat laivaston miehet.

Sodan päätyttyä alus palautettiin alkuperäiseen asuunsa, minkä jälkeen se palveli romuttamiseensa saakka tankkerina. Se romutettiin toukokuussa 1953 Briton Ferryssä.

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 5. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present – an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Chesneau, Roger s. 119
2. ↑  Chesneau, Roger s. 120
Aubeterre-sur-Dronnen kylää.
**Aubeterre-sur-Dronne** [obtɛʁ syʁ dʁɔn] on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Charenten departementin kaakkoiskulmassa Dordognen rajalla. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 400. Aubeterre-sur-Dronne kuuluu departementissaan Tude-et-Lavaletten kantoniin Angoulêmen arrondissementissa. Se sijaitsee 42 kilometriä etelään departementin pääkaupungista Angoulêmesta.

Nimensä mukaisesti Dronne-joen varrella sijaitseva Aubeterre-sur-Dronne kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 24.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aubeterre-sur-Dronne** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Aubeterre-sur-Dronne
German rex kissanpentu
German rex
**German rex** on kissarotu, joka löydettiin Saksasta 1950-luvulla. Sillä on silkkinen kihara turkki.

Alkuperä
--------

Ensimmäinen german rex löydettiin Berliinistä vuonna 1951. Samoihin aikoihin Englannissa tuotiin esille ensimmäinen cornish rex. Sijaintien ja ajankohdan poliittisen ilmanpiirin johdosta pidetään kuitenkin selvänä, että kiharamutaatiot ovat syntyneet erillään. German rexien karvan kiharuuden aiheuttava geenimutaatio on kuitenkin sama kuin cornish rexillä.

Kuvaus
------

Kissa on keskikokoinen, lihaksikas ja vahva. Pää on muodoltaan pyöreä ja posket hyvin kehittyneet. Leuka on vahva, ja nenänvarressa on painauma. Viikset ovat kiharat. Korvat ovat keskisuuret ja tyvestään avoimet. Ne sijaitsevat etäällä toisistaan. Silmät ovat keskikokoiset ja avoimet. Keskipitkä kiharan karvan peittämän hännän kärki on pyöreä. Turkki on lyhyt, pehmeä ja laineikas. Turkin tiheys vaihtelee, mutta kaikilta german rexeiltä tulee puuttua päällyskarvat. Kaikki värivariaatiot ovat sallittuja.

Luonteeltaan german rex on seurallinen, rakastava ja energinen.

Kanta
-----

German rexien kanta on hyvin pieni. Välillä se jopa ehdittiin julistaa sukupuuttoon kuolleeksi. Tällä hetkellä rodun kasvatustilanne näyttää kuitenkin valoisammalta, varsinkin Keski-Euroopassa. Suomeen ensimmäinen german rex tuli vuonna 2001.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3   German rex Suomen Rex-Kissayhdistys ry. Viitattu 27.10.2008. (suomeksi)
2. 1 2   Ismo Leppänen & Hannele Toiskallio: German rex *jokikatin.com*. Viitattu 27.10.2008. (suomeksi)

### Yleiset lähteet

* German rex Suomen Kissaliitto ry.  Arkistoitu 13.11.2008. Viitattu 27.10.2008. (suomeksi)
* The Story of the German Rex Rex & Sphynxklubben.  Arkistoitu 15.9.2008. Viitattu 27.10.2008. (englanniksi)
* Tony Batchelor: The Revival of the German Rex  huhtikuu, 2006. Tanska:  PawPeds.  Arkistoitu 27.1.2012. Viitattu 27.10.2008. (englanniksi)
* FIFe: Rotumääritelmä FIFe.  Arkistoitu 13.11.2008. Viitattu 27.10.2008. (englanniksi)
**Au Revoir Simone** on yhdysvaltalainen Heather D'Angelon, Erika Forsterin ja Annie Hartin muodostama indie pop -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2003, ja julkaisi vuonna 2005 omakustanteena ensimmäisen albuminsa *Verses of Comfort, Assurance & Salvation*. Albumin kappale *Through the Backyards* soi *Greyn Anatomia* -tv-sarjassa ja teki yhtyeestä laajemmin tunnetun. Nimensä yhtye on ottanut Tim Burtonin ohjaamasta elokuvasta *Pee-Ween suuri seikkailu*. Yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita mm. Modest Mouselta, The Beach Boysilta, Björkiltä ja Belle & Sebastianilta. Vuonna 2017 yhtye esiintyi David Lynchin ohjaamassa tv-sarjassa Twin Peaks: The Return esittäen jaksossa 4 kappaleensa *Lark,* sekä jaksossa 7 kappaleensa *A Violent Yet Flammable World*.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Verses of Comfort, Assurance & Salvation* (2005)
* *The Bird of Music* (2007)
* *Still Night, Still Light* (2009)
* *Move in Spectrums* (2013)

### Remix-albumit

* *Reverse Migration* (2008)
* *Night Light* (2010)
* *Spectrums* (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Au Revoir Simone Biography, Songs, & Albums *AllMusic*. Viitattu 17.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Elefant Records *Elefant Records*. Viitattu 17.8.2022.
3. ↑  The Music of Twin Peaks: The Return: Au Revoir Simone *www.kexp.org*. Viitattu 17.8.2022.
**Johanna Maria Lehtinen** (o.s. **Risku**, s. 21. helmikuuta 1979 Parkano) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päälajit olivat estejuoksu ja 1 500 metrin juoksu.

Johanna Lehtinen voitti Suomen mestaruuden 1 500 metrillä seitsemän kertaa (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2012 ja 2013), 10 000 metrillä kerran (2012), 3 000 metrin estejuoksussa kaksi kertaa (2000 ja 2001) ja puolimaratonilla kerran vuonna 2006. Maastojuoksun Suomen mestaruuksia Lehtisellä on neljä.

Lehtinen pitää hallussaan sekä sisä- että ulkoratojen 2 000 metrin estejuoksun Suomen ennätyksiä. Ennen kesää 2006 Lehtisen hallussa ollut 3 000 metrin esteiden SE oli 9.55,44. Heinäkuun alussa Ateenassa Lehtinen paransi Suomen ennätystään, tällä kertaa noin viisi sekuntia ajan ollessa 9.40,28. Tuo aika oli myös uusi Pohjoismaiden ennätys, edellinen ennätys oli Ruotsin Ida Nilssonin 9.43,25. Lehtisen uraa varjosti Tukholman DN-Gaalassa sattunut polvivamma, joka katkaisi kesän 2006 ja piti Lehtisen poissa kilparadoilta vuosikausia. Suomen ennätyksenä Lehtisen aika pysyi vuoteen 2013, jolloin Sandra Eriksson rikkoi sen.

Lehtinen kilpaili 1 500 metrillä Helsingin MM-kilpailuissa 2005. Göteborgin EM-kilpailuihin 2006 Lehtinen valittiin mutta hän joutui jäämään pois viime hetkillä loukkaantumisen takia. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli mukana 5 000 metrillä mutta keskeytti. Naisten 1 500 metrin alkuerässään Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Lehtinen sijoittui seitsemänneksi ajalla 4.14,83 jääden finaalipaikasta 2,5 sekuntia. Lehtinen oli mukana myös Zürichin EM-kilpailuissa vuonna 2014 ja sijoittui tuolloin estejuoksussa sijalle 11.

Lehtinen edusti seuratasolla Joensuun Katajaa. Johannaa valmensi useiden vuosien ajan hänen aviopuolisonsa entinen juoksija Tuomo Lehtinen. Hän päätti uransa Zürichin EM-kilpailujen jälkeen ja aloitti juristin työt Joensuussa. Asianajajan nimikkeen hän sai itselleen maaliskuussa 2016.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **matka** | **aika** | **vuosi** |
| 400 m | 56,24 | 2003 |
| 800 m | 2.03,25 | 2005 |
| 1 500 m | 4.06,85 | 2003 |
| 3 000 m | 9.02,29 | 2012 |
| 5 000 m | 15.37,21 | 2012 |
| 10 000 m | 33.18,73 | 2013 |
| 2 000 m esteet | 6.18,09 (SE) | 2006 |
| 3 000 m esteet | 9.40,28 (silloin SE) | 2006 |
|

Lähteet
-------

* Johanna Lehtinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Kiriapu siivitti Erikssonin SE-aikaan *Yle*.  8.9.2013. Viitattu 13.10.2013.
2. ↑  Rikman, Johanna: 5000 metrillä tiukka loppukiri – Lehtiselle pettymys  28.6.2012. YLE. Viitattu 29.6.2012.
3. ↑  Lehtisen kauden paras aika ei riittänyt jatkoon  30.6.2012. YLE. Viitattu 30.6.2012.
4. ↑  Charlotta Fougbergille hopeaa, Suomen Eriksson yhdeksäs
5. ↑  Tuomo ja Johanna Lehtinen muuttivat takaisin Joensuuhun (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Asianajajaksi hyväksyttiin 16 kokenutta lakimiestä (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Katri Stigell-Hyvönen
**Katri Maria Stigell-Hyvönen** (1. lokakuuta 1898 Piikkiö – 27. helmikuuta 1968 Turku) oli suomalainen musiikinopettaja, kuoronjohtaja sekä laulu- ja lausuntapedagogi. Musiikinopettajan työn lisäksi hän johti monia harrastusryhmiä, kuten vuonna 1932 perustamaansa tyttöjen Kipinä-Kuoroa. Hänelle myönnettiin director cantus -arvonimi 1948 ja Pro Finlandia -mitali vuonna 1958.

Katri Stigell-Hyvönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1918 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa ja Helsingin musiikkiopistossa. Laulua ja lausuntaa hän opiskeli monien opettajien johdolla Suomen lisäksi Saksassa, jossa hän suoritti myös tutkintoja laulun, puhetaidon ja fonetiikan aloilla.

Stigell-Hyvönen toimi laulunopettajana Alli Nissisen valmistavassa koulussa Helsingissä ja sitten Turun suomen- ja ruotsinkielisissä kansakouluissa, tyttökouluissa ja -lyseoissa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1960.

Kipinä-Kuoron kanssa Stigell-Hyvönen teki 1930- ja 1940-luvulla konserttimatkoja Viroon ja Ruotsiin. Tyttökuoron pohjalta muodostui myöhemmin naiskuoro Kipinättäret. Vuonna 1940 hän perusti Turun tuomiokirkkoon nuortenkuoron, joka toimi monilla nimillä ja kokoonpanoilla.

Katri Stigell-Hyvönen oli naimisissa rovasti Väinö E. Hyvösen (1903–1987) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  60-vuotiaita.  *Helsingin Sanomat*, 1.10.1958, s. 8. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. 1 2 3 4  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 29.2.1968, s. 9. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajat 1945-2017 Ritarikunnat. Viitattu 23.7.2018.
4. ↑  Ulmer, Inkeri: Ensimmäinen suomalainen jumalanpalvelus Sveitsissä (PDF) (Valokuva lehtileikkeestä) *Helsingin Sanomat*.  8.9.1960. Siirtolaisuusinstituutti.  Arkistoitu 23.7.2018. Viitattu 23.7.2018.
5. ↑  Turun hautausmaa, Turku (Kuva Hyvösten hautakivestä) *Genealogia.fi*.  Arkistoitu 23.7.2018. Viitattu 23.7.2018.
**Gomselmaš** (ven. Производственное объединение «Гомсельмаш», *Proizvodstvennoje objedinenije Gomelmaš, PO Gomelmaš*, valkoven. Вытворчае аб'яднанне "Гомсельмаш", *Vytvortšaje abjadnanne "Homselmaš"*) on suuri maatalouskoneita valmistava valkovenäläinen yritys. Yhtiömuodoltaan se on tuotantoliittouma (PO). Yhtiön päätehdas ja keskushallinto sijaitsee Valko-Venäjän toiseksi suurimmassa kaupungissa Homelissa (Gomel).

Venäjän ja Valko-Venäjän tulliliiton käynnistymisen (6/2011) jälkeen 2011 monet venäläiset maatalouskoneiden valmistajat ovat esittäneet huolensa omasta kilpailukyvystään. Keväällä 2013 vaadittiin valtiontukea venäläisille maatalouskoneille, koska valkovenäläiset traktori- ja maatalouskoneiden valmistajat kuten Minskin traktoritehdas ja Gomelmaš ovat suojatullien kadottua pystynneet koneitaan venäläistä hintatasoa kilpailukykyisemmillä hinnoilla.*selvennä*

* Gomselmašin Polesje 14-leikkuupuimuri (2007).Gomselmašin Polesje 14-leikkuupuimuri (2007).
* Gomselmašin Polesje-sarjan sokerijuurikkaiden korjuukone (2007).Gomselmašin Polesje-sarjan sokerijuurikkaiden korjuukone (2007).
* Gomselmašin Polesje OKK-2 perunoiden korjuukone (2007).Gomselmašin Polesje OKK-2 perunoiden korjuukone (2007).
* Gomselmašin korjuukoneen perunoiden käsittelylaitteistoa.Gomselmašin korjuukoneen perunoiden käsittelylaitteistoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kontakty Gomselmaš, gomselmash.by.  Arkistoitu 11.5.2013. Viitattu 11.6.2013. (venäjäksi)
2. ↑  "Gomselmash" today Gomselmaš, gomselmash.by. Viitattu 11.6.2013. (englanniksi)
**Johanna Pelkonen** (s. 2. huhtikuuta 1977 Lohja) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa toistakymmentä vuotta ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Pelkonen edusti naisten SM-sarjassa Kiekko-Espoota kausina 1994–1996, Oulun Kärppiä 1996–1998, Espoo Bluesia 1998–2007, Hämeenlinnan Pallokerhoa 2008–2009 ja Lohjan Kisa-Veikkoja 2008–2010. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 293 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 19 + 95 = 114, sekä 74 pudotuspeliä tehopistein 1 + 16 = 17. Hän voitti kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 1999–2005 ja 2007 sekä saavutti yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Suomen maajoukkueessa Pelkonen pelasi viisi maaottelua ja teki niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2017–2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Johanna Pelkonen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 530
3. 1 2  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350
4. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217
**Johanna Nordling** (s. 1979 Tampere) on suomalainen urheilutoimittaja, kirjailija ja entinen jalkapalloilija. Nordling valittiin vuonna 2015 vuoden urheilutoimittajaksi. 

Nordling on naimisissa saksalaisen Christoph Ellesin kanssa.

Elämä
-----

### Urheilutoimittajana ja kirjailijana

Nordling on opiskellut ja elänyt pitkään Saksassa. Nykyisin hän toimii suomen kielen opettajana Krefeldin kansalaisopistossa. Vuonna 2006 hän voitti arvostetun J. H. Erkon kirjoituskilpailun novellillaan. Nykyisin Nordling työskentelee Viaplayn, Ilta-Sanomien ja Urheilulehden toimittajana ja Saksan kirjeenvaihtajana. Hän kirjoittaa lehteen pitkiä juttuja pääosin Saksan jalkapallosta. Paljon kiitosta hänen jutuistaan sai muun muassa juttu Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen pelaajista, jotka joutuivat pieninä sodan keskelle. Suureksi osaksi noiden artikkeleidensa perusteella Nordling valittiin maaliskuussa 2015 vuoden urheilutoimittajaksi. 

### Jalkapalloilijana

Johanna Nordling on jalkapalloilijana Toijalan Pallo-49:n kasvatti. Hän edusti vuodet 1996–1999 Naisten SM-sarjassa pelannutta Tampereen Ilvestä. Vuonna 1996 hän saavutti SM-sarjasta pronssia ja seuraavana vuonna hopeaa Suomen Cupista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Palonen, Joose:"Qatariin en lähde". Urheilusanomat 13/2015, s. 10-11
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jennica Haikarainen** (s. 1. elokuuta 1989 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului pronssia saaneeseen Suomen joukkueeseen Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi kaikkiaan 41 A-maaottelua, joissa teki neljä ja syötti kolme maalia.

Haikarainen pelasi Alavuden Peli-Veikoissa naisten 1. divisioonaa kaudet 2005–2009. Hänen pääsarjauransa alkoi Linköpings HC:ssä kaudella 2009–2010. Hän siirtyi Tampereen Ilvekseen kesken kauden 2011–2012. Kaudesta 2013–2014 alkaen hän pelasi jälleen Ruotsissa, ensin Modo Hockeyssa, kaudella 2015–2016 HV71:ssä, 2016–2017 Sundsvall Wildcatsissa ja uransa viimeisellä kaudella 2017–2018 1. divisioonan IF Björklövenissä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 43 runkosarjaottelua, joissa teki 11 ja syötti 25 maalia. Pudotuspelien 15 ottelussa hän viimeisteli yhden maalin ja alusti viisi maalia. Ruotsin pääsarjan 190 runkosarjaottelussa hän teki 25 ja syötti 56 maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi 30 ottelua sekä viimeisteli viisi ja syötti 11 maalia.

Hän on opiskellut urheilupsykologiksi ruotsalaisessa yliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jennica Haikarainen *eurohockey.com*.  3.3.2015. Viitattu 2.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jennica Haikarainen, ruotsalaistunut tamperelainen *jatkoaika.com*. Viitattu 2.6.2015.
3. ↑  Tämä joukkue palautti Naisleijonat mitalikantaan arvokisoissa! *leijonat.fi*.  4.4.2015.  Arkistoitu 16.4.2015. Viitattu 2.6.2015.
4. 1 2 3 4  Jennica Haikarainen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Markus Rautasalo** (s. 29. kesäkuuta 2000 Espoo) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa pelintekijä.

Pelaajaura
----------

8-vuotiaana kaverinsa ehdotuksesta Leppävaaran Pyrinnössä koripallon aloittanut Rautasalo on Munkkiniemen Kisapoikien kasvatti ja edusti kasvattajaseuraansa nuortensarjoissa, muun muassa B-poikien SM-sarjassa vuosina 2014–2016 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2015–2019. Hän voitti MuKissa näinä vuosina yhden B-poikien ja kolme A-poikien Suomen mestaruutta.

Rautasalo nousi MuKin M1DB:tä pelanneeseen miesten edustusjoukkueeseen syksyllä 2016. Kaudella 2019–2020 joukkue pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla M1DA:ssa. Syksystä 2018 lähtien Rautasalo on pelannut myös Korisliigaa MuKin yhteistyöseura KTP-Basketin joukkueessa. Hän voitti KTP:ssa SM-pronssia vuonna 2019. Maaliskuussa 2020 KTP käytti Rautasalo-sopimuksensa optiovuoden ja lisäsi siihen uuden option.

Rautasalo pelasi myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului muun muassa alle 16-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan vuoden 2016 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui viidenneksi, ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2018.

Yksityiselämä
-------------

Rautasalo on asunut Espoon Leppävaarassa ja Kotkassa. Hänen perheeseensä kuuluvat vanhempien lisäksi yksi sisko ja veli.

Lähteet
-------

* Markus Rautasalo Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. 1 2
2. 1 2  Markus Rautasalo – Suomen Koripalloliitto
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Markus Rautasalo Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
**Ecuadorinkarvatonkoira** (*Perro calvo dorado ecuatoriano*) on ecuadorilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Ecuadorinkarvatonkoira on nimensä mukaisesti karvaton, ja se kuuluu yksiin kaikkein karvattomimmista karvattomista koirista: se on kokonaan karvaton muutamaa päässä olevaa yksittäistä karvaa lukuun ottamatta. Se on piirteiltään elegantti ja sen raajat ovat pitkät ja hoikat. Kuten monilta muiltakin karvattomilta roduilta, siltä puuttuu välihampaat. Sen iho on erittäin sileä ja pehmeä ja väriltään kullankeltainen. Säkäkorkeus on 38–46 cm.

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Santa Elenan niemimaalta. Monen kynologin mukaan sen esi-isät olivat inkojenkarvatonkoira ja pieni meksikonkarvatonkoira, mutta tästä ei ole todisteena mitään asiakirjoja. Sitä käytetään "elävänä lämpötyynynä" kivuliaisiin särkyihin: se painetaan kipukohtaa vasten, ja sen kuuma iho lievittää oireita. Se on yksi harvinaisimmista karvattomista koirista ja sen kotimaassa puhdasrotuisia yksilöitä on jäljellä vain kaukaisissa kylissä.

Katso myös
----------

* Perunkarvatonkoira
* Meksikonkarvatonkoira
* Kiinanharjakoira
* Pila
* Mantšuriankarvatonkoira

Lähteet
-------

* Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1,000 Dog Breeds*. Ebury Press, 2001. ISBN0-09-187091-7. Sivu 582.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Ecuadoriansk nakenhund
**Markus Sovala** on suomalainen virkamies ja valtiotieteiden tohtori. Hän on toiminut Tilastokeskuksen pääjohtajana 1. maaliskuuta 2021 alkaen. Hän työskenteli aiemmin valtiovarainministeriön talouspolitiikan koordinaattorina syyskuuta 2019 alkaen ja sitä ennen Uudenmaan liiton muutosjohtajana marraskuusta 2016 alkaen. Sitä ennen Sovala toimi kansantalousosaston osastopäällikkönä 1. joulukuuta 2013 alkaen.

Aiemmin Sovala on työskennellyt muun muassa neuvonantajana Maailmanpankissa, valtiovarainministeriön budjettiosaston apulaisbudjettipäällikkönä ja kansantalousosaston talouspolitiikan yksikön päällikkönä sekä Vanhasen hallituksen yrittäjyyden politiikkaohjelman ohjelmajohtajana.

Koulutukseltaan Sovala on valtiotieteiden tohtori Helsingin yliopistosta. Hänen kansantaloustieteen väitöskirjansa käsitteli palkanmuodostusta.

Yleisen valtio-opin dosentti Eero Murron virkanimityskirjan mukaan Sdp:n Markus Sovala oli vuoteen 2014 mennessä saanut enemmän poliittisia virkanimityksiä (4) kuin kukaan muu. Vuoteen 2021 mennessä Sovala oli nimitetty vielä kolmeen muuhun huippuvirkaan, tuoreimpana Tilastokeskuksen pääjohtajuus.

Lähteet
-------

1. ↑  Markus Sovala nimitettiin Tilastokeskuksen pääjohtajaksi  11.2.2021. Yle.fi, uutiset. Viitattu 11.2.2021.
2. ↑  Talouspolitiikan koordinaattoriksi Markus Sovala  5.9.2019. Valtiovarainministeriö. Viitattu 8.2.2020.
3. ↑  Markus Sovala ja Timo Aronkytö aloittavat Uudenmaan muutosjohtajina  21.11.2016. Uudenmaan liitto. Viitattu 21.3.2021. [vanhentunut linkki]
4. 1 2  Markus Sovala VM:n kansantalousosaston johtoon. Valtiovarainministeriön tiedote, 7.11.2013. Viitattu 12.10.2015
5. ↑  Markus Sovala apulaisbudjettipäälliköksi. Taloussanomat, 5.10.2006. Viitattu 12.10.2015
6. ↑  Sovala, M. 1999. Näkökulmia palkanmuodostukseen. Kansantaloudellinen aikakauskirja 95(1), 176-179.
7. ↑  Onko oikeuskansleri samassa veneessä, kysyy poliittisia virkanimityksiä tutkinut dosentti *Seura*.  26.2.2015.
8. ↑  Pätevä ja sovelias *Suomen Kuvalehti*.  19.03.2021.
**Meaghan Mikkelson** (s. 4. tammikuuta 1985 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on voittanut olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa kaksi kultaa ja kuusi hopeaa. Seuratasolla hän on pelannut amerikkalaisseurojen lisäksi kaudella 2017–2018 ruotsalaisessa Luleå HF:ssä.

Mikkelson voitti olympiakultaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018, jolloin hän oli joukkueensa vanhin pelaaja. Mikkelson on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2012 ja 2022 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2016 ja 2017. Vuosien 2011 ja 2013 MM-kilpailuissa hänet valittiin tähdistökentälliseen ja vuonna 2011 hänet palkittiin turnauksen parhaana puolustajana.

Mikkelson on edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2003–2007, Edmonton Chimosia 2007–2009 ja 2010–2011, Alberta Honeybadgersiä 2011–2013, Calgary Infernoa 2015–2017 sekä Luleå HF:ää kaudella 2017–2018. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016 ja Ruotsin mestaruuden vuonna 2018.

Meaghan Mikkelsonin isä Bill Mikkelson pelasi 1970-luvulla NHL:ssä neljä kautta ja veli Brendan Mikkelson on myös pelannut NHL:ssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Meaghan Mikkelson *Eliteprospects.com*. Viitattu 27.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Tikander, Vesa: *Urheilun vuosikirja 44*, s. 223. Urheilun ja liikunnan kulttuurikeskus Tahto, 2023. ISBN 978-952-6644-22-6.
3. 1 2 3 4 5  Meaghan Mikkelson *2018 Olympic Winter Games (Women)*. Hockey Canada. Viitattu 6.4.2018. (englanniksi)
**William "Bill" Klatt** (16. lokakuuta 1947 – 23. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Klatt aloitti ammattilaisuransa vuonna 1969 Central Hockey Leaguen Oklahoma City Blazersissä, mitä ennen hän oli pelannut kolme kautta Minnesotan yliopiston joukkueessa Golden Gophersissa yliopistosarja Western Collegiate Hockey Associationissa. Vuonna 1972 hän siirtyi World Hockey Associationin Minnesota Fighting Saintsiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 143 runkosarja- ja 17 pudotuspeliottelua. Hän teki WHA:n runkosarjassa 78 tehopistettä, 50 maalia ja 28 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhdeksän tehopistettä, neljä maalia ja viisi syöttöpistettä.

Klatt palasi vuonna 1974 Central Hockey Leagueen ja pelasi yhden kauden Omaha Knightsissa ennen kuin siirtyi pelaamaan vuosiksi 1975–1979 Itävaltaan. Hän pelasi yhden kauden HC Salzburgissa ja kolme kautta ATSE Grazissa. Hän oli voittamassa Itävallan jääkiekkoliigan (Österreichische Eishockey-Liga) mestaruutta vuonna 1978 ja oli kahdesti liigan paras pistemies. Hän lopetti pelaajauransa Itävallassa pelattujen vuosien jälkeen.

Klatt edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta yksissä arvokilpailuissa, jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1976. Yhdysvallat sijoittui tuossa turnauksessa neljänneksi.

Klatt kuoli 64-vuotiaana joulukuussa 2011. Hän sairasti leukemiaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bill Klatt *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2  Bill Klatt, who excelled for Gophers and Fighting Saints, dies at 64 *StarTribune.com*.  23.12.2011. Viitattu 24.12.2011. (englanniksi)
**Lydia Katarina Wahlström** (28. kesäkuuta 1869 – 2. kesäkuuta 1954) oli ruotsalainen kirjailija, historian professori ja äänioikeusaktiivi. Hän toimi Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt -järjestön puheenjohtajana 1909–1911. Kirjassaan *Den svenska kvinnorörelsen* (1933) hän loi yleisesityksen Ruotsin naisasialiikkeestä.

Elämä ja ura
------------

Wahlström oli kirkkoherra Johan Gustaf Wahlströmin ja tämän vaimon Idan neljäs lapsi ja kuopus. Hän varttui lähellä Västeråsia ja olisi halunnut isänsä tavoin papiksi, mutta naisilla ei tuohon aikaan ollut mahdollisuutta kyseiseen ammattiin. Wahlström puhuikin koko elämänsä naispappeuden puolesta.

Wahlström kirjoitti ylioppilaaksi Tukholmassa ja aloitti vuonna 1888 opinnot Uppsalan yliopistossa. Kymmenen vuotta myöhemmin hänestä tuli toinen historian tohtoriksi väitellyt nainen Ruotsissa. Väitöskirja käsitteli Ruotsin ja Tanskan suhteita vuosina 1788–1789. Wahlström oli myös yksi Uppsalan naisopiskelijayhdistyksen perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja.

Wahlströmin akateemisen uran esteenä oli laki, joka esti valitsemasta naisia yliopistovirkoihin. Laki kumottiin vasta vuonna 1925, ja vuonna 1939 hän sai professorin arvonimen. Yliopiston sijaan Wahlström teki elämäntyönsä rehtorina Åhlinin yksityiskoulussa Tukholmassa. Hän oli myös aktiivinen naisten äänioikeutta vaatineessa Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -yhdistyksessä – toimien sen puheenjohtajana 1909–1911 – sekä Fredrika Bremer-förbundetissa.

Wahlström kirjoitti elämänsä aikana useita kansantajuisia historiateoksia sekä elämäkerrat muun muassa Erik Gustaf Geijeristä, Pyhästä Birgitasta ja Fredrika Bremeristä. Hän kirjoitti myös kolme romaania ja omaelämäkerran. Viimeksi mainituissa hän toi esille romanttisia suhteitaan naisiin.

Wahlström ei mennyt koskaan naimisiin eikä saanut lapsia. Hän kuoli vuonna 1954.

Lähteet
-------

1. ↑  Lydia Wahlström *Nationalencyklopedin*. Viitattu 23.4.2023. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5  Borgström, Eva: Lydia Katarina Wahlström *Svenskt kvinnobiografikst lexikon*.  8.3.2018. Viitattu 23.4.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lydia Wahlström** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Johannes VI Kantakuzenos
**Johannes VI Kantakuzenos** (1295 – 15. kesäkuuta 1383) oli Bysantin keisari vuosina 1347–1354. 

Kun Andronikos III:sta tuli vuonna 1328 keisari, hänen ystävästään Johannes Kantakuzenoksesta tuli yksi valtakunnan tärkeimmistä miehistä. Ennen vuonna 1341 tapahtunutta kuolemaansa Andronikos teki Kantakuzenoksesta poikansa Johanneksen holhoojan ja valtakunnan hallitsijan siihen asti, kunnes poika olisi täysi-ikäinen. Johannes Kantakuzenos julistautui kuitenkin itse keisariksi. Seurasi sisällissota, jossa molemmat osapuolet saivat apua serbeiltä ja turkkilaisilta. Sota päättyi 1347, ja Johannes Kantakuzenoksesta tehtiin Johannes V:n hallitsijakumppani. 

Johannes VI:n hallituskaudella Bysantin valtakunta oli jo tuhon partaalla. Valtakunta soti genovalaisia vastaan, jotka hallitsivat Galataa. Samaan aikaan serbit yrittivät laajentaa valtakuntaansa Bysantin kustannuksella. Ensimmäisen kerran myös turkkilaiset asettuivat asumaan Euroopan puolelle, mikä tapahtui sen jälkeen, kun Johannes VI ei pystynyt maksamaan palkkaamilleen turkkilaisille.

Johannes V Palaiologos palasi valtaan vuonna 1354. Kantakuzenos vetäytyi luostariin, jossa hän kirjoitti omia tekojaan puolustelevan historiateoksen vuosilta 1320–1356.

Kirjallisuutta
--------------

* Georg Ostrogorsky: *History of the Byzantine State*. Rutgers University Press, 1969. ISBN 0-8135-1198-4.
* John Julius Norwich: *Byzantium: The Decline and Fall*. Viking, 1991. ISBN 0-679-41650-1.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Johannes V Palaiologos** | **Bysantin keisari**hallitsijakumppani:Johannes V Palaiologos | Seuraaja:**Johannes V Palaiologos** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Murati järv**  eli **Muratu ezers**  on Võrumaalla Rõugen kunnassa Virossa ja Alūksnen Ziemerissa Latviassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 66 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. 
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 171,9 metriä mpy. Sen laskujoki on Vaidava jõgi ja tulo-ojina ovat Allumäe oja, joka laskee Majori järvestä, ja Kuura jõgi, joka laskee Palojärvestä. Allumäe oja toimii hetken Latvian rajajokena samoin kuin tekee Vaidava jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Pieni osa (11,2 ha ) järven eteläpäästä kuuluu Latvialle. Järven valuma-alueen laajuus on 84,3 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 4,3 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00139 kuutiokilometriä eli 1,39 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai suota lukuun ottamatta järven pohjoispään peltomaita. Riian ja Pihkvan välinen maantie ohittaa järven luoteispuolelta ennen rajan ylittämistä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. *keskmise karedusega kihistunud veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Luontoarvoja
------------

Järvessä viihtyvät hauki, suutari, ahven, särki ja lahna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Ezeri.lv: Muratu ezers(latviaksi), viitattu 2.4.2017
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Murati järv (vee2155900) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
**Kei Koito** (s. 4. tammikuuta 1950 Kioto) on japanilainen urkuri.

Elämä
-----

### Varhaiset vaiheet ja opinnot

Koito syntyi taiteelliseen perheeseen ja aloitti musiikin opiskelemisen kuusivuotiaana. Aluksi hän otti oppitunteja pianon-, sellon- ja cembalonsoitossa sekä laulamisessa, mutta 16-vuotiaana hän päätti omistautua suosikkisoittimelleen, uruille. Hän opiskeli sen soittamista aluksi Michio Akimoton johdolla Tokiossa, sitten Pierre Segondin johdolla Genevessä ja Xavier Darassen johdolla Toulousessa. Varhaiseen musiikkiin hän perehtyi Fribourgissa opettajanaan urkuri, cembalisti, musiikintutkija Luigi Ferdinando Tagliavini, ja barokkimusiikin tuntemustaan hän syvensi Reinhard Goebelin johdolla Kölnissä.

Koito suoritti filosofian ja musiikin estetiikan opintoja Tokion taideyliopistossa. Genevessä hän osallistui Éric Gaudibertin pitämille kursseille sävellyksessä, orkestroinnissa ja eri aikakausien musiikkianalyysissä.

### Ura

Koito on vuodesta 1985 lähtien erikoistunut barokkisäveltäjien, etenkin Johann Sebastian Bachin ja tämän keskeisten edeltäjien tuotantoon. Historiallisiin esityskäytäntöihin ja periodisoittimiin tutustuminen on vaikuttanut vahvasti hänen tyyliinsä. Koito on esiintynyt resitalistina eri puolilla Eurooppaa, Japanissa, Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa ja Venäjällä. Musica Antiqua Köln -barokkiorkesterin kanssa hän on tehnyt yhteistyötä Bachin ja Georg Friedrich Händelin tulkinnassa, ja Ensemble Gilles Binchoisin kanssa hän on keskittynyt ranskalaiseen klassismin ja sitä varhaisempaan sekä italialaisen renessanssin ohjelmistoon. Joseph Haydnin konserton Koito on esittänyt Lausannen kamariorkesterin ja Francis Poulencin konserton Orchestre de la Suisse Romanden kanssa. Koito on myös kantaesittänyt Karlheinz Stockhausenin musiikkia.

Koito on tehnyt useita varhaisen musiikin urkulevytyksiä historiallisilla soittimilla. Hän on saanut lukuisia palkintoja, kuten Diapason d'Oreja.

Koitosta tuli Lausannen konservatorion urkujensoiton professori vuonna 1992. Vuodesta 2012 alkaen hän päätti keskittyä vertailevaan tutkimukseen Bachin, tämän edeltäjien ja aikalaisten töistä. Koito on vieraillut ja pitänyt mestarikursseja monissa muissakin oppilaitoksissa. Lisäksi hän on toiminut kansainvälisten urkukilpailujen tuomaristojen jäsenenä. Koito perusti vuonna 1997 Lausannen Bach-festivaalin ja on toiminut sekä sen että Grand Prix Bach de Lausanne -kilpailun taiteellisena johtajana. Bach-festivaalin merkeissä hän on osallistunut Claudio Monteverdin, Jean-Baptiste Lullyn ja Henry Purcellin oopperoiden tuotantoihin sekä Bachin maallisten kantaattien ja Händelin oratorioiden esityksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Grandes Orgues de Chartres: Kei Koito
2. 1 2  AllMusic: Kei Koito
3. 1 2 3 4 5  Kei Koito's Biography


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |