recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oinomaos Gadaralainen** (100-luku) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Gadarasta ja eli keisari Hadrianuksen aikana (117–138).

Eusebioksen mukaan (*Præparatio Evangelica*, §§ 19–36) hän kirjoitti kirjan *Noitien paljastaminen*, jossa hän taistelee pakanallista oraakkelijärjestelmää vastaan, ja ilmeisesti hyvällä menestyksellä, koska Julianus (*Orationes* vii. 209) moitti häntä jumalien kunnioituksen tuhoamisesta.

Aiemmin monet Talmud-oppineet (mm. Grätz) ovat katsoneet, että Oinomaos olisi sama henkilö kuin Talmudissa ja Midrašissa usein mainittu Abnimos ha-Gardi. Tästä on kuitenkin erilaisia mielipiteitä. Libowitz ("Doreshe Reshumot ha-Agada," New York, 1897) ja Epstein ("Magazine of Knowledge," 1894, vol. i. s. 17) ovat uskoneet Oinomaoksen olleen kristitty.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jewish Encyclopedia: Œnomaus of Gadara
2. ↑  Menahem Luz: "Abnimos, Nimos, and Oenomaus: A Note". *The Jewish Quarterly Review*, New Ser. Vol. 77, No. 2/3 (Oct. 1986 - Jan. 1987), ss. 191-195.

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
**Embassy of Silence** on suomalainen, progressiivissävytteistä rockia/metallia soittava kokoonpano. Yhtyeen perustivat vuonna 2007 Tero Kalliomäki (kitara) ja Ines Lukkanen (laulu).

Historia
--------

Lukkanen vieraili Kalliomäen toisen yhtyeen, Saattueen levyllä jolloin idea tunnelmallisesta ja genrerajoja rikkovasta rock-yhtyeestä syntyi. Yhtyeen vahvuuksia ovat Lukkasen monipuolinen laulutyyli ja Kalliomäen vahvat sävellykset. 
Ensimmäisessä kokoonpanossa vaikuttivat myös Samu Lahtinen (basso) ja Harri Lampinen (kitara). Ensimmäisellä vuonna 2008 julkaistulla promolla "Wendigo Winter" rumpuja soitti Teemu Laitinen. Toinen julkaisu oli samana vuonna tehty "Pristine" -ep, ja samaan aikaan yhtyeen kokoonpanoon oli saatu vahvistukseksi rumpali Mikael Ahlsten ja kitaristi Harri Lampinen. Molemmat levyt äänitettiin Klaukkalassa D-Studiolla Jarno Hännisen johdolla.

Ensimmäinen kokopitkä albumi, "Euphorialight" julkaistiin vuonna 2010 ruotsalaisen Supernovan kautta. Levy äänitettiin jälleen D-Studiolla, masteroinnista vastasi Björn Engelmann Cutting room -studiolla Ruotsissa. Albumia ennen yhtyeen rumpaliksi vaihtui Jaakko Hauru, ja toinen kitaristi Harri Lampinen jäi pois kokoonpanosta. Toinen albumi "Antler Velvet" julkaistiin 2012 brittiläisen Ravenheart Recordsin kautta. Albumin aikaan yhtyeeseen vakinaistui toinen kitaristi Jarno Suodenjoki, ja albumin äänitysten aikana yhtyeen vakituiseksi rumpaliksi vaihtui Make Lievonen, vaikka kyseisellä levyllä rumpuja soitti vielä Jaakko Hauru.

Kolmas albumi "Verisimilitude" julkaistiin vuonna 2015 Inverse Recordsin kautta. Albumi äänitettiin rumpuja lukuun ottamatta Teron "KillHill"-studiolla ja miksattiin D-Studiolla. Kosketinsoittaja Harri Koskelan jäätyä pois kokoonpanosta ennen äänityksiä, kosketinosuuksista vastasi levyllä useampi henkilö; Tero Kalliomäki, Jarno Hänninen sekä Juha Eskola.

Yhtye on tehnyt Tšekin kiertueen ja soittanut Virossa. Yhtyeen levyillä ja keikoilla on useasti vieraillut sellisti Aapo Romu.

Virallisia musiikkivideoita yhtyeellä on neljä; Passion and Savagery, Unconverted, Straight up Crazy Amazon (virallinen naisten amerikkalaisen jalkapallon MM-kisabiisi) ja Shame, Spin and Click, jonka ohjasi Anne Rajala.

Jäsenet
-------

### Nykyinen kokoonpano

* Tero Kalliomäki (kitara, sävellykset)
* Ines Lukkanen (laulu)
* Samu Lahtinen (basso)
* Jarno Suodenjoki (kitara)
* Make Lievonen (rummut)

### Entisiä jäseniä

* Harri Lampinen (kitara 2008 - 2009)
* Mikael Ahlsten (rummut 2007 - 2009)
* Jaakko Hauru (rummut 2010 - 2012)
* Harri Koskela (koskettimet 2009 - 2015)

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Euphorialight*  (2010)
* *Antler Velvet*  (2012)
* *Verisimilitude*  (2015)

### EP-levyt

* *Pristine*  (2008)

### Muut

* Wendigo Winter (demo) 2008

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Embassy of Silence band bio *embassy of silence.net*.  Arkistoitu 1.12.2017. Viitattu 12.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Embassy of Silence Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Embassy of Silence Discogsissa.  (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
*
Oinaan symboli
Oinas, urospuolinen kuohittu lammas. Kuva 1400-luvun länsimaisesta astrologiakirjasta.
**Oinas** (**Aries**) on ensimmäinen niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 0–30 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin kevät­päivän­tasauksena 20. tai 21. maaliskuuta ja siirtyy seuraavaan, Härän merkkiin huhti­kuun 20. päivän aikoihin.

Merkki on saanut nimensä Oinaan tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Oinaan merkki vastaa suunnilleen Kalojen tähdistöä.

Oinaan symbolia (**♈**) käytetään tarkoittamaan myös kevät­tasaus­pistettä.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä oinas (tai Oinas) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä. Astrologiassa tähän merkkiin on totuttu liittämään muun muassa seuraavat asiat:

* Syntymäaika: 21. maaliskuuta – 19. huhtikuuta
* Hallitseva planeetta: Mars
* Elementti: tuli
* Laatu: aloitteikas-johtava-aktiivinen
* Luonne: voimakas, määräilevä, puhelias
* Hallitsee kehossa: suuta
* Onnenkivet: rubiini, verikivi, karneoli, timantti
* Metallit: rauta, teräs
* Onnenluku: 9 ja 1
* Onnenvärit: punainen
* Onnenpäivä: tiistai
* Tuoksu: laventeli
* Kukka: ruusu
* Kaupungit: Firenze, Marseille, Napoli, Verona

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.
2. ↑  Hannu Karttunen, Pekka Kröger, Heikki Oja, Markku Poutanen: *Tähtitieteen perusteet*, s. 31. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, Valtion painatuskeskus, 1984. ISBN 951-859-367-1.
3. ↑  Suuri Horoskooppikirja, Karisto 2004, ISBN 951-23-3792-4

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oinas (Eläinradan merkki)**.
  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat
**Fibox** on suomalainen perheyritysryhmä, joka valmistaa sähkölaitteiden koteloita ja tarkkuuspuristettuja muoviosia. Vuonna 1991 perustettu yritys pohjautuu Fiskars-yhtiön 1960-luvun alussa aloittamaan muovikoteloiden valmistukseen, jonka Fiskars myi toimivalle johdolle 1990-luvun alussa. Fibox-konsernin vuosiliikevaihto oli 2010-luvun puolenvälin paikkeilla noin 95 miljoonaa euroa, ja konserni työllisti noin 600 henkilöä. Tehtaita on Suomessa, Puolassa, Kiinassa ja Etelä-Koreassa..

Historiaa
---------

Monialayritys Fiskars aloitti sähkökeskuksissa tarvittavien muovikoteloiden tuotannon 1960-luvun alussa. Iskunkestävästä polykarbonaatista valmistetut kytkinkotelot muodostuivat menestystuotteiksi. 1980-luvulla valikoimaan lisättiin teollisuusautomaatioon sopivia pikkukoteloita. 1990-luvulla Fiskarsin myymästä liiketoiminnasta syntynyt Fibox alkoi kansainvälistyä perustamalla myyntikonttoreita tärkeimmille markkinoille. Tuolloiset tehtaat sijaitsivat Kirkkonummen Jorvaksessa ja Etelä-Korean Incheonissa.

2000-luvun alussa Fibox osti Suomesta Tamplast Oy:n ja Haloset Oy:n. Vuonna 2003 liiketoiminnot jaettiin kahtia, muoveja ja alumiinia materiaaleinaan käyttävään kotelobisnekseen (Fibox Enclosures) ja muovisten tarkkuusosien valmistukseen monille eri toimialoille (Fibox Plastic Mechanics). Vuonna 2005 perustettiin tehdas Kiinan Kantoniin. Kirkkonummen tehdas lakkautettiin 2008, kun taas Lempäälässä ja Kiuruvedellä sijaitsevia tehtaita kehitettiin edelleen.. Fibox-konserniin kuuluu myös Uudessakaupungissa toimiva Comol Oy.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Miljoonainvestointi Lempäälään – Kiinasta ja Puolasta siirtyy tuotantoa Suomeen *Aamulehti*.  27.09.2017.  Arkistoitu 11.5.2018. Viitattu 11.5.2018.
2. ↑  Fibox YTJ Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä. Viitattu 11.5.2018.
3. 1 2  Historia lyhyesti Fibox.  Arkistoitu 11.5.2018. Viitattu 11.5.2018.
4. ↑  Vanhanen avaa Fiboxin Kiinan-tehtaan *Taloussanomat*.  13.9.2005. Viitattu 11.5.2018.
5. ↑  Fibox lakkauttaa Kirkkonummen tehtaan *Sähköala.fi*.  4.6.2008.  Arkistoitu 11.5.2018. Viitattu 11.5.2018.
6. ↑  Varjo, Pirkko: Suomessa valmistettuja muoviosia kootaan jopa Kiinan markkinoilla *Y-lehti*.  11/2011. Suomen Yrittäjät.  Arkistoitu 11.5.2018. Viitattu 11.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppalehti: Fibox toimii kellon ympäri
Fibrodysplasia ossificans progressivan vaikutuksia
**Fibrodysplasia ossificans progressiva** eli **FOP-tauti** on vaikeasti invalidisoiva sidekudoksen sairaus, joka aiheuttaa etenevää heterotooppista luunmuodostusta. Luu on ylimääräistä ja poikkeuksellisiin kohtiin kehossa ilmaantuvaa, mutta laadullisesti tavanomaista luuta. Enimmäkseen luutuminen kohdistuu lihaksiin ja sidekudoksiin.

Fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastavilla on yleensä luunmuodostuksen lisäksi synnynnäisiä epämuodostumia isovarpaissa. Tyypillisen potilaan elämän ensimmäisen vuosikymmenen aikana ilmaantuu kivuliaita pehmytkudosten turvotuksia. On kuitenkin kuvattu myös potilaita, jotka ovat kärsineet epätyypillisistä sairauden muodoista. Näillä on saattanut ilmetä taudin tyypillisten piirteiden ohella muita poikkeavuuksia, kuten aplastinen anemia, kraniofaryngiooma-niminen aivokasvain, lapsuuden glaukooma tai lapsen hidastunut kasvu. On myös mahdollista, että fibrodysplasia ossificans progressivan tyypillisiä piirteitä puuttuu, jolloin esimerkiksi potilaan isovarpaat saattavat olla normaalisti muodostuneet. Fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastaa arviolta yksi henkilö kahta miljoonaa kohden.

Fibrodysplasia ossificans progressiva johtuu mutaatiosta ACVR1-geenissä. Useimmissa tapauksissa kyse on uudesta, sporadisesta mutaatiosta, mutta sairaus myös periytyy vallitsevasti autosomissa. Sairastuneen henkilön lapsilla on siis 50 prosentin riski sairastua itsekin. Fibrodysplasia ossificans progressivan erotusdiagnooseja ovat progressiivinen luun heteroplasia, osteosarkooma, lymfedeema, pehmytkudossarkooma, desmoidikasvain, aggressiivinen nuoruusiän fibromatoosi ja ei-perinnöllinen (hankittu) heterotooppinen luutuminen.

Fibrodysplasia ossificans progressiva on parantumaton sairaus. Sairaudesta kärsivien eliniän mediaani on ollut neljänkymmenen vuoden paikkeilla. Useimmat potilaat ovat pyörätuolin varassa elämänsä toisen vuosikymmenen päättyessä. Fibrodysplasia ossificans progressivan varhaisissa vaiheissa on mahdollista käyttää lyhytaikaisesti korkea-annoksisia kortikosteroideja tulehdustilan ja kudosten turvotuksen lievittämiseksi. Ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä voidaan tehdä kaatumisonnettomuuksien, hengityksen heikkenemisen ja virusinfektioiden torjumiseksi.

Philadelphian lääketieteellisessä Mütter Museumissa ovat fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastaneiden yhdysvaltalaisten Harry Raymond Eastlackin ja Carol Orzelin luurangot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Fibrodysplasia ossificans progressiva Orphanet, viitattu 20.1.2023
2. 1 2 3 4  Harvinaiset taudit tunnistetaan entistä paremmin Yle 28.11.2006, viitattu 20.1.2023
3. ↑  Harry and Carol Mütter Museum, viitattu 20.1.2023
*Tämä artikkeli käsittelee kuningasta. Oinomaos Gadaralainen oli kyynikkofilosofi.*
**Oinomaos** oli kreikkalaisessa mytologiassa Pisan kuningas, Areen ja Harpinan poika ja Hippodameian isä. Useimmiten hänen puolisokseen mainitaan Sterope, mutta Hyginus mainitsee vanhemmiksi Steropen ja Areen, tosin esittäen myös itse ristiriitaisen väitteen vanhemmista. Hän nimeää lisäksi Oinomaoksen puolisoksi Evareten.

Oinomaos haastoi tyttärensä Hippodameian kosijat kilpa-ajoihin lupautuen antamaan tyttärensä haastajalle vaimoksi, jos tämä vain voittaisi hänet kisassa. Muussa tapauksessa Oinomaos surmaisi kosijan. Syyksi Oinomaoksen halulle suojella tytärtään on annettu kaksi vaihtoehtoista syytä; joko Oinomaos oli itse rakastunut tyttäreensä tai hän oli saanut ennustuksen, jonka mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä poika. Siihen mennessä, kun Pelops halusi kosia Hippodameiaa, oli Oinomaos jo tappanut jo kaksitoista tai kolmetoista kosijaa voitettuaan heidät. Pelops — tai toisen version mukaan Hippodameia itse — sai Myrtiloksen, Oinomaoksen ohjastajan, irrottamaan sokkapinnin vaunujen renkaasta luvattuaan tälle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. Seuranneessa onnettomuudessa Oinomaos sai surmansa, mutta myöhemmin Pelops tappoi puolestaan Myrtiloksen heittämällä tämän mereen — jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi —, koska hän pelkäsi tapahtuneen aiheuttavan hänelle häpeää tai koska hänen ollessa hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi oli Myrtilos yrittänyt maata Hippodameian väkisin. Myrtiloksen syöksyessä kuolemaansa hän kirosi Pelopsin suvun.

Oinomaoksen ja sulhasehdokkaiden kilpa-ajot olivat legendan mukaan Olympian kisojen alkuperä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 5.10.6 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Kirjasto* 3.10.1 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Astronomica* xx.21 (engl. käännös).
4. ↑  Hyginus: *Fabulae* lxxxiv (engl. käännös).
5. ↑  Hyginus: *Fabulae* ccl (engl. käännös.
6. 1 2 3  Hyginus: *Fabulae* lxxiv (engl. käännös).
7. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.4 (engl. käännös).
8. ↑  Pindaros: *Olympia* I.79 (engl. käännös).
9. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') Epitomi.2.8 (engl. käännös).
10. ↑  Pindaros: *Olympia* I.91 (engl. käännös).
**Oinasjärvi** on Karjaanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla. Sen rannoilla sijaitsevat Somerniemen Oinasjärven, Jakkulan, Viuvalan ja Kopilan kylät.

Järven pinta-ala on 104,6 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 69,60 m ja suurin syvyys 22,5 metriä. Järven pohja on suurimmaksi osaksi savea tai saviliejua, itärannalla myös hiukan soraa ja hiekkaa. Järven vesi on lievästi sameaa ja siinä on jonkin verran ruskeaa väriä antavia humusyhdisteitä. Vuonna 2005 veden laatu oli tyydyttävä ja ravinteisuudeltaan järvi luokiteltiin rehevien ja lievästi rehevien järvien rajalle.

Oinasjärven valuma-alue on noin 7780 hehtaaria. Tästä 5845 hehtaaria on järveen pohjoisesta laskevan Mäentaanjoen valuma-aluetta, jonka suurin järvi on Arimaa Someron ja Lohjan rajalla. Pienempiä järviä sekä Somerolle että Lohjalle ulottuvalla Mäentaanjoen valuma-alueella ovat Arimaan eteläpuolinen Lahnalammi ja Arimaan pohjoispuoliset Myllyjärvi, Vehka-Patamo, Kovelo ja Levo-Patamo Somerniemellä sekä Patamo, Kivijärvi ja Särkijärvi Pusulassa. Etelästä Oinasjärveen laskee vähäinen Ropakonjoki, jonka pääasiassa Somerolle ulottuvan valuma-alueen latvajärviä ovat Iso- ja Pikku-Ätämö ja laskujoeton harjujärvi Pikku-Valkee Somerniemellä. Oinasjärven laskujokena on Pitkiönjoki, joka laskee Pitkäjärveen Nummella.

Oinasjärven rannassa Rauhankalliontiellä on Someron kaupungin uimaranta.

Lähteet
-------

* Tikander, Sari & Jari Hietaranta: Oinasjärven hoitosuunnitelma (pdf) (Someron vesienhoitosuunnitelma. Osaraportti)  2006. Somero:  Someron kaupunki.  Arkistoitu 8.11.2014. Viitattu 8.11.2014.

### Viitteet

1. 1 2  Tikander & Hietaranta 2006: 13-14.
2. ↑  Tikander & Hietaranta 2006: 17-18.
3. ↑  Someron liikunta ry:n liikuntapaikat Someron liikunta ry. Viitattu 16.9.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Hirvonen, Saara: *Oinasjärven pohjalta ̶ valuma-alueen maanviljelyksen ympäristöhistoria ja järven tilan kehitys sedimenteistä tulkittuina*. Pro gradu -työ. Helsinki: Helsingin yliopisto, Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta, Geotieteiden ja maantieteen laitos, 2012. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.7.2016).  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Gießen** on vanha yliopistokaupunki Saksan Hessenin osavaltiossa. Gießen on samannimisen piirikunnan pääkaupunki ja se sijaitsee 50 kilometriä Frankfurt am Mainista pohjoiseen. Kaupunki on tunnettu suurten moottoriteiden risteyskohtana. Gießenin läpi virtaa Lahnjoki.

Gießenin sijainti Gießenin piirikunnassa.
Kesäkuussa 2021 Gießenin väkiluku oli 90 381 ja sen pinta-ala oli 72,6 neliökilometriä.

Historia
--------

Gießeniin perustettiin aatelislinna vuonna 1152. Vielä sitäkin vanhempi maininta on Wieseck-nimisestä nykyisestä kaupunginosasta vuodelta 775. 1500-luvulla alue kuului Hessenin-Marburgin maakreivikuntaan (*Landgraf*) ja 1600-luvulla Hessenin-Darmstadtin maakreivikuntaan, jotka olivat osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Kaupungin yliopisto on perustettu 1607. Toisen maailmansodan aikana kaupunki tuhoutui pahoin liittoutuneiden pommituksissa. Alueella oli Buchenwaldin keskitysleirin alaleiri.

Vuoden 1977 alussa Gießen ja läheinen Wetzlarin kaupunki yhdistettiin 14 muun kunnan kanssa Lahnin kaupungiksi. Järjestely purettiin vuonna 1979 ja kaupungit ovat taas erilliset.

Yliopisto
---------

Gießenin yliopiston päärakennus.
Gießenin yliopistolla on pitkät perinteet. Viralliselta nimeltään se on Justus-Liebig-Universität Gießen. Se on saanut nimensä Justus von Liebigin mukaan, joka tuli tunnetuksi maatalouskemian uranuurtajana. Myös radiologian kehittäjä Wilhelm Röntgen toimi yliopistossa jonkin aikaa. Hänen hautansa on Gießenin vanhalla hautausmaalla. Suomalaisittain yliopisto on tunnettu siitä, että Arvo Ylppö on yliopiston kunniatohtori. Monet suomalaiset ovat opiskelleet ja opiskelevat Gießenin yliopistossa. Suosituimpia opiskelijavaihdon aineita ovat eläinlääketiede ja hammaslääketiede.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Italia Ferrara, Italia
* Unkari Gödöllő, Unkari
* Tšekki Hradec Králové, Tšekki
* Israel Netanya, Israel
* Nicaragua San Juan del Sur, Nicaragua
* Yhdysvallat Waterloo, Yhdysvallat
* Kiina Wenzhou, Kiina
* Yhdistynyt kuningaskunta Winchester, Iso-Britannia

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  Die Bevölkerung der hessischen Gemeinden am 30. Juni 2021 (PDF) (s. 35) Hessisches Statistisches Landesamt.  Arkistoitu 3.1.2022. Viitattu 4.1.2022. (saksaksi)
2. 1 2  Stadtgeschichte Stadt Gießen. Viitattu 4.1.2021. (saksaksi)
3. ↑  Städtepartnerschaften Stadt Gießen. Viitattu 4.1.2022. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gießen** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
**Oininki** on erittäin matala järvi varsinainen Saimaan Äitsaarella Ruokolahden länsiosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä ja keskisyvyys alle metrin. Etäisyys Lappeenrannasta on 36 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Oiningin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on kolme kilometriä. Järven eteläosan muodostaa Haudanselkä ja pohjoisosan Maikonlahdenselkä. Selkävesiä erottaa Suurisaari ja Paavonsaari, joka nimestään huolimatta on niemimaa. Rantaviivaltaan varsin mutkaisella järvellä on useita lahtia. Aivan etelässä sijaitsee Jurkkalahti, lännessä Angaslahti ja idässä Kotilahti. Oiningin rantaviiva on paikka paikoin epämääräinen. Vain noin kaksi hehtaaria järvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin alue sijaitsee keskellä Haudanselkää.

Oiningin saariluku on yhdeksäntoista. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja, kuusitoista saarta on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Suurisaari järven keskiosassa on pinta-alaltaan yli kymmenen hehtaaria. Oiningin rannat ovat pääosin metsää, monien lahtien rannat ovat soistuneet. Järven koillispuolella sijaitsee Lempiälän kylä ja eteläpuolella Kurjalan kylä.

Oiningin luusua sijaitsee järven lounaisosan Jokilahden perukassa, josta alkaa länteen virtaava Suuroja. Lasku-uoma kulkee Lääväsuon ja Mäkräsuon halki ja päätyy Saimaan Mäkrälahteen.

Oiningin vesitilavuus on 2 548 000 kuutiometriä. Lähes neljä viidesosaa järven vesimäärästä on enintään metrin syvyydessä.

Oininki (04.112.1.036) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueella on 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Saimaan jälkeen laajimmat ovat Paljavesi, Oininki ja Niinivesi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Oininki (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 14.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Edellyttää rekisteröitymisen. Viitattu 14.3.2023.
3. ↑  Oininki (04.112.1.036) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 14.3.2023.
4. ↑  Ala-Saimaan lähialue (04.112) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 14.3.2023.
Turku TV:n logo
**TSTV** (aiemmin **Turku-TV**) on nykyään Internetissä ja vuoteen 2012 asti Turussa ja sen lähikunnissa näkynyt paikallinen televisiokanava. Tärkeimpiä ohjelmia ovat uutiset, paikalliset urheiluottelut ja tapahtumat Turussa. TSTV teki yhteistyötä MTV3:n kanssa, joten ajoittain Turku TV:n tekemiä juttuja näkyi myös valtakunnallisissa uutislähetyksissä. Kanavan omistaa TS-Yhtymä. TSTV-kanavan toiminta kaapelissa päättyi vuoden 2012 lopussa.

Näkyvyysalue
------------

TSTV näkyi paikallisissa kaapeli-tv-verkoissa, ja vuosina 2004–2011 se näkyi myös antennitalouksissa Turun lähettimen alueella. TSTV oli Kristiinankaupungin, Närpiön ja Tampereen tv-kanavien ohella ainoa paikallis-tv -kanava, joka näkyi myös maanpäällisessä verkossa. Kanava tavoitti päivittäin yli 104 640 taloutta ja näkyi noin 50 kunnassa.

Ohjelmisto
----------

* *Auto ja liikenne*
* *Into!*
* *Jambo*
* *Kahvila*
* *Koti ja asuminen*
* *Kultarannan puutarhassa*
* *Kannet auki*
* *Luonto plus*
* *Opi ja harrasta*
* *Paikallisuutiset*
* *Studio Aurora*
* *Urheilun aitiopaikalla*
* *Vieraskirja*
* *Vekarat*

Lähteet
-------

1. ↑  TS-Yhtymä lakkauttaa paikalliskanavan
2. ↑  Antenniverkon Turku TV poistuu  27.12.2011. Digilelut. Viitattu 31.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* TSTV:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Rosario Mining Company** oli yhdysvaltalainen kaivosyhtiö, joka toimi Keski-Amerikassa.

Yhtiö perustettiin vuonna 1880, jolloin se hankki Hondurasista Rosarion hopeakaivoksen kuusi valtausta. Vuoteen 1904 mennessä sen maaomaisuus oli kasvanut 20 neliömailiin. Maata tarvittiin paitsi itse kaivoksiin, myös niissä tarvittavan puutavaran saamisen varmistamiseen.  Rosarion kaivos oli yksi Keski-Amerikan suurimmista kullan ja hopean tuottajista. Se on suljettu 1900-luvun puolivälissä ja nykyisin osa La Tigran kansallispuistoa.

Myöhemmin yhtiö hankki Hondurasista El Mochiton hopeakaivoksen, Sen tuotoilla vuoden 1954 jälkeen yhtiö laajensi toimintaansa Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Meksikon, Peruun, Nicaraguaan ja Dominikaaniseen tasavaltaan. Jalometallien ja teollisuusmineraalien lisäksi se osallistui öljyn ja kaasun hyödyntämiseen. Vuonna 1969 yhtiö löysi Dominikaanisesta tasavallasta Pueblo Viejon kultaesiintymän, josta tuli yksi maailman rikkaimmista kultakaivoksista. Vuonna 1976 Rosariosta tuli yrityskaupan jälkeen Amerikan suurin hopeantuottaja.

Vuonna 1980 Rosario myytiin AMAX-yhtiöille.

Lähteet
-------

1. ↑  Report of the New York & Honduras Rosario Mining Company Columbia Úniveristy Library
2. ↑  El Rosario, Honudras Mining Swindles
3. 1 2  Reininger, Robert M. (Arkistoitu – Internet Archive) *Mining Hall of Fame Inductees Database* Mining Hall of Fame and Museum
Ağdaşin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Ağdaşin piirikunta** (azer. *Ağdaş rayonu*, ven. Агда́шский райо́н, *Agdašski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1023 neliökilometriä. Asukkaita on 99 200 henkeä (vuonna 2010).

Ağdaşin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Şəkin ja Qəbələn, idässä Göyçayn ja Ucarin, etelässä Zərdabin ja Bərdən sekä lännessä Yevlaxin piiriin. Etelärajalla virtaa Kurajoki.

Piirin keskus on Ağdaşin kaupunki, josta on 249 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Ləkin taajama. Kuntia on yhteensä 51 ja kyliä 72. Kaupunkiväestön osuus on 33,2 %. Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.

Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, puuvillan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarvike- ja jalostusteollisuutta.

Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla rakennettu Surxayn linnoitus, 1800-luvun karavaaniseraiji ja moskeijat. Seudulla sijaitsee Türyançayın luonnonpuisto.

Paikallislehtenä ilmestyy *Ağdaş*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 15.3.2011. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 15.3.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ağdaşin piirikunta**.
* Ağdaşin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Gluteenijauho** (uudismuodoste latinan sanasta *gluten* < *glutinum*, liima, tärkkelys) on täysjyvävehnäjauhoa, joka ei sisällä lainkaan tärkkelystä, mutta runsaasti gluteenia. Siinä on tavallisesti 45 prosenttia gluteenia, jolloin taikina on leipoutuvaa ja leipä saa sille ominaisen rakenteen. Gluteenijauhoa käytetään sekoitettuna tavalliseen vehnäjauhoon tai niukasti gluteenia sisältävien kaura-, ohra- tai ruisjauhojen kanssa.

Gluteenijauhossa on hyvin runsaasti proteiinia, joten se on mainio lisä kasvissyöjän ruokavalioon. Gluteenijauhoa saadaan maissi- ja vehnätärkkelyksen valmistuksessa sivutuotteena. Vehnästä saatavaa vehnägluteenijauhoa käytetään tavallisen vehnäjauhon lisänä kohottamaan leivän valkuaisainepitoisuutta tai leipoutuvuuden parantamiseen. Maissista saatavaa gluteenijauhoa on käytetty karjanrehuna (gluteenirehu).

Lähteet
-------

* Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.

### Viitteet

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 3, palsta 39, hakusana gluteenijauho. Helsinki: Otava, 1963.
2. ↑  Turtia s. 155.
3. ↑  Gluteenijauho seitanin valmistukseen Helsinki:  Ruohonjuuri Oy.  Arkistoitu 22.9.2020. Viitattu 28.6.2019.
**Səmra Rəhimli** (s. 19. lokakuuta 1994 Baku), tunnetaan myös nimellä **Samra**, on azerbaidžanilainen laulaja. 

Rəhimli nousi julkisuuteen The Voice -formaattiin perustuvasta *O Ses Türkiye* -kilpailusta vuonna 2015, ja osallistui vuonna 2016 saman kilpailun azerbaidžanilaiseen versioon.

Rəhimli edusti Azerbaidžania vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa kappaleella *Miracle*. Hän saavutti kilpailun finaalissa sijan 17.

Lähteet
-------

1. ↑  Eurovision Song Contest 2016 Grand Final *Eurovision.tv*. EBU. Viitattu 17.5.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Səmra Rəhimli** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Malli ihmisen glutaredoksiinin rakenteesta
**Glutaredoksiini** on monissa eliöissä esiintyvä pelkistimenä toimiva proteiini. Se osallistuu hapetus-pelkistysreaktioihin muun muassa DNA:n synteesiin tarvittavien deoksiribonukleotidien biosynteeseissä ja haitallisten peroksidien pelkistämiseen. Glutaredoksiinia tavataan niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa. Se on yhdessä glutationin ja glutationireduktaasin kanssa osa niin kutsuttua glutationisysteemiä.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Molekyylimassaltaan glutaredoksiini on pienehkö proteiini, tyypillisesti noin 10–24 kDa. Bakteereilla on proteiinista tyypillisesti vain yksi isoformi, mutta nisäkkäille isoformeja on useampia. Esimerkiksi ihmisellä on neljä glutaredoksiinin isoformia. Glutaredoksiini on sitoutuneena glutationiin.

Glutataredoksiinin tehtävänä soluissa on pelkistää muiden proteiinien hapettuneita kysteiiniaminohappojen välille muodostuneita disulfidisidoksia vapaiksi tioliryhmiksi. Pelkistettäviä proteiineja ovat muun muassa ribonukleotidireduktaasi ja peroksiredoksiinit. Glutaredoksiini voi myös pelkistää hapettuneen askorbiinihapon pelkistyneeksi muodoksi. Proteiinin aktiivisuuden kannalta tärkeä neljän aminohapon muodostama aminohapposekvenssi on järjestyksessä kysteiini, proliini, tyrosiini ja kysteiini. Glutaredoksiinin toimintamekanismi perustuu siihen, että se korvaa kysteiiniaminohapot toisen hapettuneen proteiinin rikkisillasta. Tämä tapahtuu vaiheittain, jolloin ensin muodostuu rikkisilta glutaredoksiinin ja toisen proteiinin välille ja tämän jälkeen glutaredoksiinin toinenkin aktiivinen kysteiiniaminohappo korvaa alkuperäisen proteiinin rikkisillassa. Näin glutaredoksiini hapettuu ja alkuperäinen proteiini pelkistyy. Rakenteeltaan ja toiminnaltaan glutaredoksiini muistuttaa tioredoksiinia. Toisin kuin tioredoksiinin tapauksessa glutaredoksiinille ei ole spesifistä entsyymiä, joka pelkistäisi hapettuneen glutaredoksiinin jälleen aktiiviseksi muodoksi. Sen sijaan glutaredoksiiniin sitoutunut glutationi tekee tämän. Glutationireduktaasi pelkistää tässä reaktiossa muodostuneen hapettuneen glutationin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ruma Banerjee: *Redox Biochemistry*, s. 78–84. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 9780470177327. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.4.2017). (englanniksi)
2. 1 2 3  Mary-Jane Gething: *Guidebook to Molecular Chaperones and Protein-Folding Catalysts*, s. 346. Oxford Uiversity Press, 1997. ISBN 9780191547270. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.4.2017). (englanniksi)
3. 1 2 3  Carlos Gitler, Avihai Danon: *Cellular Implications of Redox Signaling*, s. 15–18. World Scientific, 2003. ISBN 978-1-86094-331-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.4.2017). (englanniksi)
**Ašanti** oli nykyisen Ghanan alueella Länsi-Afrikassa noin vuosina 1570–1900 sijainnut voimakas valtio. Ašantin vauraus perustui alueen runsaisiin kultaesiintymiin. Alueen hallitseva etninen ryhmä, ašantit, puhuu nigeriläis-kongolaisiin kieliin kuuluvan akanin murretta. 

Ašantit osallistuivat Atlantin orjakauppaan ennen vuotta 1827, jolloin valtio kielsi orjakaupan. Sen jälkeenkin ašantit toisinaan sieppasivat naapurimaista ihmisiä ja myivät nämä eurooppalaisille orjiksi 1800-luvun puoliväliin asti. 

Ašanti oli yksi niistä Afrikan valtioista, jotka vastustivat siirtomaavaltojen tuloa maanosaan. Britit taistelivat Ašantin kuninkaita vastaan neljässä sodassa vuosien 1826 ja 1896 välisenä aikana. Vuonna 1900 britit valloittivat lopulta Ašantin ja liittivät sen hallinnoimaansa Kultarannikkoon.

Ašantin alue on nykyisin Ghanan maakunta, mutta ašantit kunnioittavat omaa itsenäisen valtion ajoilta periytyvää kruununperimysjärjestystään ja ylimystöään virallisen valtionjohdon rinnalla seremoniallisina johtajina.

Katso myös
----------

* Ghanan kuningaskunta
* Malin kuningaskunta
* Songhai

Lähteet
-------

1. ↑  The Ashanti Empire of West Africa (Perustuu teokseen Elman R. Service. Profiles in Ethnology. NY Harper & Row, 1978. s. 353–369.) *nathanielturner.com*.  Arkistoitu 26.5.2011. Viitattu 2.10.2007. (englanniksi)
2. ↑  The Gold Coast The British Empire.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ašantit** Wikimedia Commonsissa
**T-15** on venäläinen raskas rynnäkköpanssarivaunu. Se perustuu T-14-taistelupanssarivaunun tavoin venäläiselle Armata-alustalle. Raskas rynnäkköpanssarivaunun kehittely on seurausta kevyemmin suojattujen BMP-sarjan rynnäkköpanssarivaunujen ongelmista Afganistanissa ja Tšetšeniassa.

T-15:ssä Armata-vaunu on käännetty ikään kuin ympäri. T-15:n moottori sijaitsee vaunun etuosassa, mikä jättää vaunun takaosaan tilaa uloskäynnille. Muutoksen takia myös vaunun polttoainetankkeja on täytynyt siirtää. Niiden suojaamiseksi yleensä heikosti panssaroidulla vaunun sivulla T-15:n etupanssari on rakennettu nuolimaisesti siten, että se kattaa myös osan vaunun sivusta. Vaunun pakoputket ovat sen etuosan sivuilla. T-15:n aseistuksena toimii miehittämättömään tykkitorniin sijoitettu 30 mm 2A42 tykki, 7,62 mm koaksaalinen konekivääri ja Kornet-M-panssarintorjuntaohjusten laukaisijat tornin molemmilla puolilla. T-15:n etuosan alaosa on ilmeisesti varustettu jonkinlaisella miinantorjuntavälineistöllä.

T-15:n kolmihenkinen miehistö, komentaja, ampuja ja ajaja, on sijoitettu vaunun keskiosaan vaunun moottorin taakse.

Venäjä ilmoitti 30. heinäkuuta 2018 keskeyttävänsä hankkeen.

Kuvia
-----

* Tykkitorni lähikuvassa.Tykkitorni lähikuvassa.
* Vaunun takaosa.Vaunun takaosa.

Lähteet
-------

1. ↑  IISS: *The Military Balance 2016*, s. 8. Routledge, 2016. ISBN 9781857438352. (englanniksi)
2. 1 2  Nicholas de Larrinaga ja Nikolai Novichkov: Russia’s armour revolution *IHS Jane’s Defence Weekly*. Viitattu 25.5.2015. (englanniksi)
3. ↑

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **T-15**.
**Roumelí** (kreik. Ρουμελή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mylopótamoksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 519 (vuonna 2011).

Roumelín kylän sijaitsee noin 23 kilometriä itään Réthymnon kaupungista ja noin 1,7 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Kreetanmeren rannasta. Kylän nimen on ehdotettu perustuvan hunajan (*méli*) tuotantoon seudulla. Roumelí muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ρουμελής, *Topikí Koinótita Roumelís*).

Aiemmin kylä kuului Geropótamoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mylopótamoksen kunnan Geropótamoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Ρουμελή *Terrabook*. Viitattu 1.9.2021.
**Onesikritos** (m.kreik. Ὀνησίκριτος, 300-luku eaa.) oli yksi Aleksanteri Suuren hoviin kuuluneista kirjoittajista. Hän kirjoitti Aleksanterin elämäkerran. Hän oli kyynikko Diogeneen oppilas, ja myös hänet lasketaan kyynisen koulukunnan filosofien joukkoon.

Onesikritos oli kotoisin Aiginasta tai Astypalaiasta. Hänestä tuli Diogeneen oppilas, ja sai filosofian opiskelijana sellaisen maineen, että Aleksanteri valitsi hänet pitämään kokouksen intialaisten gymnosofistien kanssa. Kun laivasto koottiin Hydaspesissä, Onesikritos nimitettiin luotsiksi. Itse hän kutsui itseään turhamaisesti komentajaksi. Tässä tehtävässä hän avusti Nearkhosta matkalla Indus-joen suulta Persianlahdelle.

Hän kirjoitti Aleksanterista hajanaisen elämäkerran, joka sisälsi historiallisten yksityiskohtien lisäksi kuvauksia valloitetuista ja vierailluista maista, erityisesti Intiasta. Kuninkaan kuoleman jälkeen Onesikritos näyttää viimeistelleen teoksen Traakian kuninkaan Lysimakhoksen hovissa. Teoksen historiallista arvoa on pidetty pienenä, koska se on avoimesti ylistävä ja aikalaiset, jopa Aleksanteri itse, pitivät sitä epäluotettavana. Erityisesti Strabon syyttää Onesikritosta liioittelusta ja halusta kertoa ihmeellisiä asioita.

Onesikritoksen nimissä kulkenut *Periplus* oli kuvaus Intian rannikosta, ja oli todennäköisesti alun perin osa Aleksanterin elämäkertaa. Siihen oli lisätty kuvauksia Nearkhoksen ja muiden rannikkomatkoista. Plinius vanhempi hyödynsi teosta laajalti.

Lähteet
-------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, s. 225–226 (VI.4), 521. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003. ISBN 952-5418-07-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
	+ Onesikritoksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ Onesikritoksen elämäkerta (muinaiskreikaksi)

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
Yhtye vuonna 1905

**Lappböle Hornkapell** on suomalainen puhallinyhtye Kirkkonummelta. Yhtye on perustettu vuonna 1903 harrastajaorkesterina Pohjois-Kirkkonummella Lapinkylässä. Orkesterin historiaan kuuluu "kovan harjoituksen" aikoja, mutta myös paljon taukoja. Tiedetään, että orkesteri toimi vuosisadan alussa ja jonkin aikaa 1920-luvulla, jonka jälkeen vuonna 1963 orkesteri herätettiin uudelleen henkiin. Siitä asti orkesteri on soittanut kaikenlaista musiikkia joulumusiikeista ja hymneistä tanssi- ja viihdemusiikkiin.

Aikojen saatossa orkesteria ovat johtaneet Gustav Heiskanen, Erik Sikström, Veikko Gisselberg, Per-Olof Munck, Juha Määttänen, Moa Thors ja John Kotka. Moa Thorsin aikana Lappböle Hornkapell kasvoi puhallinorkesterista sinfoniseksi puhallinorkesteriksi. Nykyinen kapellimestari on syksyllä 2016 aloittanut Arttu Sipilä.

Lappböle Hornkapell esiintyy täysimittaisen puhallinorkesterikokoonpanon lisäksi pienemmällä seitsikko-kokoonpanolla.

Diskografia
-----------

* Friska vindar, (1985)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* facebook
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

* Alku - Lappböle Hornkapell (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia Georgiassa. Muista merkityksistä katso Oni.*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Oni** (georg. ონი) on kaupunki Onin piirikunnassa Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa on vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 2 656 asukasta ja se on piirikuntansa keskus. Kaupunki sijaitsee Rioni-joen vasemmalla rannalla syvässä laaksossa yli 800 metriä merenpinnan yläpuolella.

Historia
--------

Onin synagoga sisältä.
Nykyisen Onin alueella on ollut asutusta jo pronssikaudelta saakka. Arkeologia on paljastanut esineistöä Kolkhiin kulttuurin ajalta, erityisesti kokoelman kolkhislaisia kolikoita 500–200-luvuilta ennen ajanlaskun alkua. Oni esiintyy kirjoituksissa ensimmäisen kerran 1400-luvulla, vaikka legendan mukaan kaupungin perusti myyttinen 100-luvulla eaa. hallinnut kuningas Parnadžom. Oni sijaitsee Pohjois-Kaukasukselta, Kartlista ja Imeretistä sekä eteläisestä Ratšasta tulevien kulkureittien risteyskohdassa, ja se kehittyi tyypilliseksi myöhäiskeskiaikaiseksi kauppakaupungiksi, josta Imeretin kuninkaat ja Ratšan prinssit kiistelivät. Kaupunki liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuonna 1801, ja vuonna 1846 siitä tehtiin Ratšan piirikunnan keskus. Neuvostoliiton aikana kaupunki liitettiin ympäröivien kylien kanssa Onin piirikunnaksi, jota hallitaan nykyisin osana Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin aluetta.

Viime vuosikymmeninä Oni on kärsinyt maanjäristyksistä ja sarjasta lumivyöryjä. Erityisen raju maanjäristys iski alueelle 29. huhtikuuta 1991. Maanjäristyksen voimakkuus oli 6,9 Richterin asteikolla, joten se oli voimakkain Kaukasuksella koskaan mitattu maanjäristys, ja se aiheutti merkittäviä vahinkoja Onin infrastruktuurille.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisestä muuttoliikkeestä huolimatta Onissa elää yhä historiallinen georgianjuutalainen yhteisö, Georgian kolmanneksi suurin Tbilisin ja Kutaisin jälkeen. Onin kaupungissa on 1880-luvulla rakennettu synagoga. 

Onissa ja sen ympäristössä on useita historiallisia monumentteja, mukaan lukien keskiaikaisten linnoitusten raunioita ja kirkkoja. Suosittu kylpylä, Šovi, sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Onista Suuren Kaukasuksen etelärinteillä. Ratšan alueellisessa museossa Onin kaupungissa on 14 000 esineen kokoelma, johon kuuluu arkeologista, etnografista, numismaattista ja luonnonhistoriallista esineistöä, kuvataidetta, historiallisia dokumentteja, käsikirjoituksia ja kirjoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Jewish History, Rebirth Celebrated in Ex-Soviet Republic of Georgia (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oni (Georgia)** Wikimedia Commonsissa
**Jules Pierre Verreaux** (24. elokuuta 1807 – 7. syyskuuta 1873) oli ranskalainen kasvi- ja lintutieteilijä.

Verreaux työskenteli Ranskan kansallisessa luonnonhistoriallisessa museossa. 1842 hän matkusti Australiaan keräämään kasveja. Hän palasi Ranskaan 1851 mukanaan 15 000 näytteen kokoelma. 1864 hänet valittiin Pariisin museon apulaisluonnontieteilijäksi Florent Prévostin tilalle.

Verreaux työskenteli myös Kiinassa ja Etelä-Afrikassa, jossa hän oli perustamassa, yhdessä Andrew Smithin kanssa, Etelä-Afrikan museota Kapkaupunkiin vuonna 1825.

Verreaux loi suurenmoisen taideteoksen *Arab Courier Attacked by Lions* Pariisin maailmannäyttelyyn 1867. Siinä leijonat hyökkäävät kamelilla ratsastavan arabin kimppuun. Kuvailtu leijona oli nyt jo sukupuuttoon kuollut atlasleijona.

Verreaux nimesi kagun yhdessä Marc Athanese Parfait Oeillet Des Mursin kanssa vuonna 1860.

Hänen kunniakseen on nimetty eteläntöyhtökuku (*Coua verreauxi*), Alfred Grandidier (1836–1921), juoksukyyhky (*Leptotila verreauxi*) Charles Lucien Bonaparte (1803–1857), kultanokkatimali (*Paradoxornis verreauxi*) Richard Bowdler Sharpe (1847–1909) ja mustakotka (*Aquila verreauxii*) René-Primevère Lesson (1794–1849).

Lähteet
-------

* Arab Courier Attacked by Lions (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Julia Beck, kuva teoksesta *Svenskt Porträttgalleri XX.*
**Augusta Lovisa Julia Beck** (20. joulukuuta 1853 Tukholma – 21. syyskuuta 1935 Vaucresson, Ranska) oli ruotsalainen taidemaalari. Hänet tunnettiin myös taitavana kalligrafina. 

Julia Beck syntyi Saksasta Ruotsiin muuttaneen kirjansitojan tyttäreksi. Aluksi hän autteli isänsä verstaalla, mutta vanhemmat kannustivat häntä ryhtymään taidemaalariksi. Vuonna 1872 Beck pääsi taideakatemiaan sen viisivuotiselle, ilmaiselle linjalle. Taideopinnot oli avattu myös naisille vuonna 1864. Naisilla oli samat opettajat kuin miehillä mutta eri opetustilat ja vähemmän oppitunteja. Yhdessä opiskelukaverinsa Julia Strömbergin kanssa Beck perusti Akademi-Klubbenin ja he julkaisvat *Palettskrap*- nimistä lehteä taidemaailman tapahtumista.

Pariisista oli 1870-luvulla tullut Euroopan johtava taidekaupunki ja vuonna 1881 sinne suuntasi myös Julia Beck. Hän kirjoittautui sisään yksityiseen Academie Julianiin, missä häntä opettivat Léon Bonnat ja Alfred Stevens. Siellä hän jakoi asunnon ja ateljeen muiden ruotsalaisten ja norjalaisten naistaiteilijoiden kanssa. Tuolloin Ranskassa suotiin ulkomaalaisille naistaideopiskelijoille vähemmän vapautta kuin miehille. Hänen töitään oli esillä Pariisin Salongissa. Hän liittyi Gretz-sur-Loingin kansainväliseen taiteilijasiirtokuntaan. Hänestä kehkeutyi tyytymätön vallitsevaan taidekäsitykseen ja -koulutukseen ja hän vaati uudistuksia.

Vuonna 1888 Beck päätti jäädä pysyvästi Ranskaan. Asuinpaikkakunnaksi valikoitui pieni Vaucressonin kaupunki. Paikasta oli hyvät yhteydet Pariisiin ja Belgiaan, missä hänellä oli näyttelyitä ja ostavaa yleisöä. Hän oli elinaikanaan tunnettu taiteilija ja hänet palkittiin Ranskan Kunnialegioonan jäsenyydellä vuotta ennen kuolemaansa. Ruotsalainen taidemaailma syrji häntä, eikä hän saanut töitään Pariisin maailmannäyttelyn Ruotsin paviljonkiin. Syntymämaassaan on hän saanut tunnustusta vasta 2010-luvulla.

Valikoituja teoksia
-------------------

* Poika ja tamburiini.*Poika ja tamburiini*.
* Jakkaralla pukeutuva nainen.*Jakkaralla pukeutuva nainen*.
* Ranskalainen maalaismaisema (1885).*Ranskalainen maalaismaisema* (1885).
* Gréz par nemours (Seine et marne) (1885).*Gréz par nemours (Seine et marne)* (1885).
* Coucher de soleil*Coucher de soleil*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Julia Augusta Lovisa Beck *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*. Viitattu 10.4.2021. (englanniksi) tai (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Julia Beck** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jim Edvward Nill** (s. 11. huhtikuuta 1958 Hanna (paikkakunta), Alberta) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka vuodesta 2013 on toiminut NHL-liigan Dallas Starsin GM:nä.

Pelaajaura
----------

St. Louis Blues varasi Nillin NHL:n varaustilaisuuden 1978 3. kierroksella 89. pelaajana. Bluesin lisäksi hän on pelannut NHL:ää Vancouver Canucksin, Boston Bruinsin, Winnipeg Jetsin ja Detroit Red Wingsin riveissä vuosina 1981–1990. Detroitissa hän voitti Stanley Cupin neljästi. Nill pelasi 45 A-maaottelua Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa ja osallistui ennen NHL-uraana Lake Placidin talviolympialaisiin 1980.

Pelaajauran jälkeen scouttina
-----------------------------

Lopetettuaan pelaajauransa 1991 Nill työskenteli Ottawa Senatorsin ja Detroit Red Wingsin scouttina. Detroitin organisaatiossa hän oli voittamassa neljästi Stanley Cupia 1996–1997, 1997–1998, 2001–2002 ja 2007–2008.

Dallas Starsin GM
-----------------

Huhtikuussa 2013 Nill palkattiin Red Wingsin toimistosta Dallas Starsin GM:ksi. Nillin aikakaudella Starsin paras saavutus on ollut läntisen konferenssin runkosarjan voitto kaudella 2015–2016. Nillin Starsiin pelaajakaupoilla hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Sergei Gonchar, Shawn Horcoff ja Jason Spezza.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jim Nill