recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mickey Vernon
**James Barton "Mickey" Vernon** (22. huhtikuuta 1918 – 24. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, hänen pelipaikkansa ulkokentällä oli ykköspesä. Hän syntyi Marcus Hookissa, Pennsylvaniassa ja opiskeli Villanova Universityssa.

Vernon pelasi Major League Baseballissa pitkän uran: hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 8. heinäkuuta 1939 ja viimeisensä 27. syyskuuta 1960. Uran katkaisi ainoastaan kahden vuoden asepalvelus Yhdysvaltain laivastossa toisen maailmansodan aikana.

Vernon oli 1940–1950-luvuilla seitsenkertainen All Star -pelaaja, ja hän ylsi "Most Valuable Playerin" valintaäänestyksessä parhaimmillaan kolmannelle sijalle. Hän toimi vuosina 1961–1963 Washington Senatorsin joukkueenjohtajana.

Joukkueet
---------

Suurimman osan aktiivisesta peliurastaan Mickey Vernon vietti Washington Senatorsissa, jonka pelaajana hän oli vuosina 1939–1943, 1946–1948 ja 1950–1955. Hänen muut joukkueensa olivat:

* Cleveland Indians (1949–1950)
* Boston Red Sox (1956–1957)
* Milwaukee Braves (1959)
* Pittsburgh Pirates (1960)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Mickey Vernon *baseball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 23.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Goldstein, Richard: Mickey Vernon, a Star for a Lackluster Franchise, Is Dead at 90 *nytimes.com*.  26.9.2008. New York:  The New York Times Company. Viitattu 23.7.2012. (englanniksi)
3. ↑  Mickey Vernon *baseball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 23.7.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Ribérac** on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Dronne-joen varrella, noin 37 kilometriä Périgueux’n kaupungista länteen.

Entinen Notre Damen kollegiaalikirkko
Vuonna 848 normannit nousivat Dronne-jokea ylävirtaan ryöstämään Saint-Pierren luostaria Brantômessa. Périgordin ja Angoumoisin kreivien aloitteesta joen ylityspaikan lähettyville Ribéraciin perustettiin puolustusrakennus (castellarium). Noin vuonna 1000 perustettiin linna Château de Ribérac nykyisen hautausmaan kukkulalle. Vähitellen linnaa ympäröivään laaksoon rakentui kaupunki. Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla linna joutui huonoon kuntoon ja se hylättiin, ja lopulta 1800-luvulla se tuhoutui kokonaan.

Notre-Damen kirkko on rakennettu 1000-luvulla. Siellä kävivät linnan ympäristössä asuvat uskovaiset. 1500-luvun alussa kirjoitettiin kollegiaalisen kirkon perustamiskirjan. Ranskan uskonsodissa vuonna 1568 hugenotit sytyttivät kirkon tuleen. Notre Damen kollegiaalikirkko palautettiin katoliseen jumalanpalvelukseen 1800-luvun alussa, ja siitä oli tarkoitus tehdä pysyvä seurakuntakirkko. Se kuitenkin hylättiin vuonna 1935, ja jumalanpalvelukset siirrettiin uuteen kirkkoon. Entinen kirkkorakennus entisöitiin, ja vuonna 1988 se avattiin kulttuuritilana. Nykyisin se isännöi kesäaikaan lukuisia nykytaiteen näyttelyitä ja konsertteja.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Arnaut Daniel (1150-1210), trubaduuri

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 29.8.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire Ville de Ribérac. Viitattu 29.8.2023. (ranskaksi)
3. ↑  La Collégiale Notre Dame Ville de Ribérac. Viitattu 29.8.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Mont-de- Libourne > Limoges Tour de France 2023. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ribérac** Wikimedia Commonsissa
**Mokkola** (ven. Мокколово, *Mokkolovo*) oli inkeriläinen kylä entisessä Inkereen  luterilaisessa seurakunnassa, Venäjällä. Kylä sijaitsi kapealla niemellä Inkereenjoen rannalla lähellä Kolpinan kaupunkia.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla Novgorodilaisessa veroluettelossa. Yhden teorian mukaan kylän nimi polveutuu ortodoksisesta *Mokei* -miesten nimestä. Vuonna 1849 Mokkolassa asui 53 ihmistä (28 miestä, 25 naista), kaikki inkeriläisiä (savakot). Vuonna 1926 kylässä oli 35 taloa ja 153 asukasta, niistä 148 inkeriläisiä.. Mokkola kuului silloin Voiskorovan kyläneuvostoon. Mokkolan laajin suku oli Koivistoinen, noin 30 perhettä. Muita sukuja oli Puolakainen, Akkalainen ja Piho.
Toisen maailmansodan aikana kylä tuhoutui saksalaisjoukkojen etenemisessä. Paikallisasukkaista suurin osa oli pakotettu lähtemään evakkoon Pietariin, mistä heidät pakkokuljetettiin vuonna 1942 Jakutiaan. Osa oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen takaisin palanneet eivät päässeet kotikylälle, koska heitä kiellettiin asumasta omalla alueellaan. Kylän paikalla sijaitsee nyt Kolpinan kaupungin huvipuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Inkerin seurakunnat ja kylät.  *Inkeri*, 1924, nro 8, s. 14. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Saulo Kepsu: Inkereen nimistön ja asutuksen vaiheita.  *Inkerin teillä*, 1990.  SKS.
3. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *elib.shpl.ru*. St.-Petersburg.
4. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
5. ↑    *Kirjallisuus- ja taidejulkaisu Izhora*, 2002.  venäjä
Simo Vainikainen 2023.
**Simo Vainikainen** (s. 20. joulukuuta 1992 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija. Vainikainen pelaa Superpesistä Manse PP:ssä. Hänellä on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2022 loppuun. Vainikainen pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkopelissä etukentällä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2019.

Vainikainen on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä ja Joensuun Mailaa. Vainikainen on pelannut urallaan 25 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 29 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut neljä juoksua ja kerännyt 17 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan 12 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 16 juoksua ja kerännyt 50 kärkilyöntiä.

Saavutukset
-----------

* 1 SM-kulta: 2021
* 1 SM-hopea: 2022
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 2019, 2022
* Superpesiksen vuoden tulokas: 2019
* Ykköspesiksen etenijäkuningas (1) 2018

Lähteet
-------

1. ↑  Keisarit julkaisi uusia sopimuksia: Puhtimäki, Pauna, Kivinen ja Vainikainen siirtyvät Tampereelle *mansepp.fi*.  2.10.2020. Manse PP Edustus ry.  Arkistoitu 30.10.2020.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Juha Puhtimäki puhdisti palkintopöydän pesisristeilyllä, Emilia Itävalo vuoden naispesäpalloilija *superpesis.fi*.  5.10.2019.  Arkistoitu 13.6.2020.
**Kulttuuri-imperialismi** tarkoittaa yhden kulttuurin nostamista toisen kulttuurin yläpuolelle, etenkin sellaisissa tapauksissa, kun vahvempi maa kolonisoi taloudellisesti tai sotilaallisesti heikomman maan ja pakottaa omat kulttuuriset tapansa ja uskomuksensa valloittamaansa maahan.

Kulttuuri-imperialismiin kuuluu tarkoituksenmukaisuus ja vallankäyttö, toisin kuin pelkkään kulttuurin leviämiseen, joka tapahtuu luonnollisen kanssakäymisen välityksellä.

Vahvempi maa voi pakottaa kulttuurinsa toiseen maahan monin tavoin. Se voi tapahtua säätämällä lakeja, jotka määräävät koulutuksesta, uskonnosta, taiteesta ja kielestä. Toinen kulttuuri-imperialismin muoto on sellainen kehitysapu, jolle avunantaja on määrännyt ehtoja esimerkiksi avun saajamaan kouluopetuksen sisällön suhteen. Jotkut näkevät myös globalisaation myötä leviävän amerikkalaistumisen esimerkkinä kulttuuri-imperialismista.

Kulttuuri-imperialismia on ollut antiikin Kreikan ja Rooman valtakunnista lähtien. Uudella ajalla kulttuuri-imperialismia ovat harjoittaneet imperiumeja perustaneet suurvallat, kuten Ranska, Britannia, Yhdysvallat, Kiina ja Neuvostoliitto.

Nykyajan länsimaista kulttuuri-imperialismia vastustetaan esimerkiksi perustamalla liittoumia ja järjestöjä, jotka pyrkivät säilyttämään kulttuuriperintöä ja tapoja. Joissakin maissa länsimaistumista on yritetty hidastaa poliittisin toimin.

Katso myös
----------

* Imperialismi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Wolff, Kristina (toim. Ritzer, George): "cultural imperialism", *The Blackwell Encyclopedia of Sociology*, s. 906–908. Blackwell, 2007. ISBN 978-1-4051-2433-1.
**Annik Kälin** (s. 27. huhtikuuta 2000) on sveitsiläinen yleisurheilun moniottelija. Hän on seitsenottelun EM-pronssimitalisti.

Kälin sijoittui seitsenottelussa kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 ja saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Yleisessä sarjassa hän sijoittui 21:nneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2022 hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa kuudenneksi 6 464 pisteen tuloksella ja saavutti pronssia Münchenin EM-kilpailuissa Sveitsin-ennätyksellä 6 515 pistettä oltuaan osalajeissa paras 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,23 s ja pituushypyssä ennätyksellään 673 cm. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 Kälin sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 661 cm.

Kälin on voittanut Sveitsin-mestaruuden ulkoradoilla seitsenottelussa vuosina 2019 ja 2020 sekä pituushypyssä vuosina 2019, 2020, 2022 ja 2023. Sisäradoilta hänellä on Sveitsin-mestaruus viisiottelussa vuodelta 2021, pituushypystä vuosilta 2019, 2021 ja 2023 sekä 60 metrin aitajuoksusta vuodelta 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Annik Kälin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Jamal al-Jamal** (arab. جمال الجمل‎, *Jamāl al-Jamal*; 3. huhtikuuta 1957 – 1. tammikuuta 2014) oli palestiinalainen diplomaatti. Hän oli suurlähettiläs Tšekissä 11. lokakuuta 2013 kuolemaansa saakka.

Diplomaattinen ura
------------------

Jamal al-Jamal syntyi vuonna 1957 Beirutissa Shatilan pakolaisleirillä. Hänen perheensä oli alun perin Jaffasta nykyisestä Israelista. Hän liittyi Fatahiin vuonna 1975 ja nimitettiin suurlähettilääksi Bulgariaan vuonna 1979. Vuodesta 1984 hän toimi diplomaattina Prahassa, lopulta vt suurlähettiläänä. Vuosina 2005–2013 hän toimi pääkonsulina Aleksandriassa, Egyptissä. Lokakuussa 2013 hänet nimitettiin suurlähettilääksi Tšekin tasavaltaan.

Kuolema
-------

Tšekin poliisin mukaan al-Jamal loukkaantui kuolettavasti räjähdyksessä, joka ravisti hänen virallista residenssiään uudenvuodenpäivänä 2014. Hän kuoli useita tunteja myöhemmin sairaalaan viemisen jälkeen. Tšekin poliisin mukaan räjähdys aiheutui räjähdysvaarallisesta laitteesta, joka oli kassakaapissa, eikä se ollut ennakkoon suunniteltu hyökkäys. Myöhemmin Tšekin poliisi löysi laittomat aseet ja ampumatarvikkeet Prahan suurlähetystöstä. Tšekin ulkoministeri Jan Kohout sanoi myöhemmin, että tapahtuma on "vakava diplomaattisia suhteita koskevan Wienin yleissopimuksen rikkominen". Suchdolin pormestari Petr Hejl on vaatinut suurlähetystön siirtämistä alueelta.

Lähteet
-------

1. ↑  "Blast Kills Palestinian, a Diplomat, in Prague", *The New York Times*, 2 January 2014. Luettu 13 November 2015.
2. ↑  "Palestinian ambassador to the Czech Republic Jamel al-Jamal killed in Prague blast", The Independent, 1 January 2014. Luettu 1 January 2014.
3. ↑  "Blast kills Palestinian diplomat in Prague", BBC News, 1 January 2014. Luettu 1 January 2014.
4. ↑  Palestinian foreign ministry statement: Czech probe into Palestinian diplomat's death  2.1.2014. Al Jazeera English. Viitattu 13.11.2015.
5. ↑  Zbraní jak pro rotu. Ale proč Palestinci zvolili Prahu? - Aktuálně.cz  30.11.2009. Aktualne.centrum.cz. Viitattu 13.11.2015.
6. ↑  Czech FM condemns arms at Palestinian embassy *miamiherald.com*.  Arkistoitu January 8, 2014. Viitattu January 8, 2014.
7. ↑  "Prague Residents Against Palestinian Embassy After Explosion", 4 January 2014. Luettu 8 January 2014.
**Marina Kinnunen** (s. 1977) on suomalainen virkamies ja hyvinvointialueenjohtaja. Kinnunen on toiminut Vaasan sairaanhoitopiirin ja Pohjanmaan hyvinvointikuntayhtymän johtajana. Kinnunen on työskennellyt Vaasan sairaanhoitopiirissä vuodesta 2000 lähtien ja aloitti uransa sairaanhoitajana, siirtyen sittemmin potilasturvallisuuden kehittämisen pariin. Kinnunen on työskennellyt myös laatupäällikkönä, johtajaylihoitajana ja sote-muutosjohtajana.

Kinnunen on koulutukseltaan sairaanhoitaja ja kauppatieteen tohtori. Kinnunen väitteli Vaasan yliopistosta vuonna 2010 ja hänen väitöksensä aihe oli *virheistä oppimisen prosessit sairaalaorganisaatiossa*. Kinnunen on palkittu Venny Snellmanin tunnustuspalkinnolla 2008 ja potilasturvallisuuden ansiomerkillä 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Marina Kinnunen Vaasan sairaanhoitopiirin johtajaksi *Kuntalehti*.  19.3.2018. Viitattu 18.10.2022.
2. ↑  Vain Marina Kinnunen haki Pohjanmaan hyvinvointialueen johtajaksi *Kuntalehti*.  23.3.2022. Viitattu 18.10.2022.
3. ↑  Björklund, Sebastian: Pohjanmaan hyvinvointialueen hallitus käsittelee tänään Marina Kinnusen valintaa hyvinvointialueen johtajaksi *Yle*.  4.4.2022. Viitattu 18.10.2022.
4. ↑  Mäkinen, Terhi: Vuoden johtaja Marina Kinnunen: Jos on tehty väärin, siitä pitää oppia *Tehy-lehti*.  12.6.2018. Viitattu 18.10.2022.
**Kahramanmaraş** on kaupunki Turkissa ja Kahramanmaraşin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on arviolta 475 793 asukasta (vuonna 2014).

Kahramanmarasin Trabzon Caddesi -katu.

Historia
--------

Kaupunki oli 1100-luvulla eaa. heettiläisvaltio Gurgumin pääkaupunki. Kahramanmaraş perustettiin vuoden 1000 eaa. tienoilla heettiläiseksi kaupunkivaltioksi. Myöhemmin roomalaiset tunsivat kaupungin nimellä *Germanica Caesarea*. Arabialaiset valtasivat kaupungin vuonna 645. Kaupunki vaihtoi omistajaa useita kertoja seuraavien vuosisatojen aikana, kunnes Osmanien valtakunnan sulttaani Selim I valloitti sen noin vuonna 1515.

Turkin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1920 ranskalaiset ja turkkilaiset taistelivat kaupungissa ja sen ympäristössä kolmen viikon ajan. Taistelussa turkkilaiset löivät ranskalaiset. Kaupungin nimi *Maraş* muutettiin tämän vuoksi vuonna 1973 muotoon Kahramanmaraş – kahraman tarkoittaa "rohkeaa" turkin kielellä.

Talous
------

Kaupungissa tuotetaan ja sieltä viedään oliiviöljyä, mausteita ja tekstiilejä. Kahramanmaraş on Turkin merkittävimpiä tekstiilikaupunkeja. Kahramanmaraşiin ja sen elinkeinoelämään kuuluvat erottamattomasti myös perinteiset jäätelöt.

Koulutus
--------

Kaupunkiin perustettiin Sütçü İmam -yliopisto vuonna 1992. Perustamisensa jälkeen yliopisto on kasvanut jatkuvasti ja siellä oli vuonna 2007 seitsemän tiedekuntaa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Turkey: Kahramanmaraş citypopulation.de. Viitattu 17.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kahramanmaraş** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (turkiksi)
**Murielle Ahouré** (s. 23. elokuuta 1987 Abidjan) on norsunluurannikkolainen pikajuoksija. 

Sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Ahouré sijoittui 60 metrin juoksussa toiseksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja 200 metrillä kuudenneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 Ahourésta tuli ensimmäinen afrikkalainen 100 metrin MM-mitalisti sijoittumalla hopealle. Lisäksi hän täydensi mitalisaldoaan olemalla toinen myös 200 metrin loppukilpailussa. Hän sai hopeaa Sopotin MM-hallikilpailujen 2014 60 metrillä ja saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ja voitti 200 metrin juoksun.

Ahouré karsiutui 100 metrin välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän saavutti Durbanin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2016 kultaa 100 metrillä ajalla 10,99 ja pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,98.

Ahouré voitti 60 metrin maailmanmestaruuden Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 Norsunluurannikon ennätysajalla 6,97. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,02. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä, samoin Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.

Ahouré juoksi 100 metrin juoksussa uuden Afrikan ennätyksen 10,78 s Montverdessä Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 2016. Edellinen ennätys, 10,79 s, oli Blessing Okagbaren nimissä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100m juoksu: 10,78 **AR** (Montverde, 2016)
* 200m juoksu: 22,24 (Monaco, 2013)

Lähteet
-------

* Murielle Ahouré Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Murielle Ahouré Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Murielle Ahouré breaks blessing Okagbare’s record in 100m *webcaa.org*. Afrikan yleisurheiluliitto.  Arkistoitu 23.6.2016. Viitattu 23.6.2016. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Quentin Rew vuonna 2013.
**Quentin Rew** (s. 16. heinäkuuta 1984 Wellington) on uusiseelantilainen kilpakävelijä.

Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 23:nneksi ajalla 4.08.46. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 27:s ajalla 3.55.03. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 17:nneksi ajalla 3.50.27. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 50 kilometrin kävelyssä kymmenes ajalla 3.48.48 ja 20 kilometrin kävelyssä 17:s ajalla 1.22.18. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 50 kilometrillä 12:nneksi ajalla 3.49.32, mutta hylättiin 20 kilometrillä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 50 kilometrillä kahdestoista ajalla 3.46.29, Dohan MM-kilpailuissa 2019 yhdestoista ajalla 4.15.54 ja vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa kuudestoista ajalla 3.57.33.

Rew kilpaili aluksi eri juoksumatkoilla, mutta siirtyi nilkkavamman vuoksi kilpakävelijäksi. Hän on voittanut kävelyssä useita Uuden-Seelannin mestaruuksia. Vuonna 2009 hän saapui ensimmäisenä maaliin maansa mestaruuskisoissa 3 000 metrin ratakävelyssä. Hänet kuitenkin hylättiin epäurheilijamaisesta käytöksestä, sillä hän teki kuperkeikan maaliviivalla. Rew on myös pyrkinyt ajamaan naisten oikeuksia osallistua 50 kilometrin kävelylle sekä kritisoinut Kansainvälisen olympiakomitean korruptoitumista.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: Athletics New Zealand
* 3 000 metrin kävely: 11.15,20 **NR**(2015)
* 10 000 metrin kävely: 40.42,11 **NR** (2020)
* 10 kilometrin kävely: 39.51 **NR** (2014)
* 20 kilometrin kävely: 1.21.12 **NR** (2017)
* 50 kilometrin kävely: 3.46.29 **NR** (2017)

Lähteet
-------

1. ↑  Quentin Rew *london2012.com*.  2012. London2012.com.  Arkistoitu 11.8.2012. Viitattu 11.8.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Quentin Rew *Athletes*. International Olympic Committee (IOC). Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Quentin Rew Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. 1 2  Quentin Rew - from runner to walker  Lokakuu 2009. Athletics New Zealand.  Arkistoitu 8.8.2012. Viitattu 11.8.2012. (englanniksi)
5. 1 2  Quentin Rew *anzrankings.org.nz*. Athletics New Zealand. Viitattu 23.1.2015. (englanniksi)
6. ↑  Chapman, Grant: Athletics: Rew on a roll with gold  8.4.2012. The New Zealand Herald. Viitattu 11.8.2012. (englanniksi)
7. ↑  Tunnicliffe, Bridget: Olympic racewalker: The unique Quentin Rew *Sport*.  20.1.2020. RNZ. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
8. ↑  Olympic race walker on Games prep, speaking out against IOC *Wellington*.  10.7.2021. Newstalk ZB. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
9. ↑  Quentin Rew Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Zalaegerszeg** (kroatiaksi *Jegersek*, sloveeniksi *Jageršek*, saks. *Egersee*) on kaupunki Unkarin länsiosassa, Zalan läänissä. Kaupungin asukasluku on 59 618 ja sen pinta-ala 102,41 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Zalajoen varrella ja on lääninsä pääkaupunki.

Historia
--------

Ensimmäinen kirjallinen maininta Zalaegerszegista on vuodelta 1247. Nykyisen kaupungin alueella on sijainnut yhteensä 17 kylää, jotka ovat sittemmin kasvaneet yhteen. Keskiajalla Zalaegerszeg oli keskikokoinen kaupunki, josta tuli Dunántúlin pääkaupunki vuonna 1600 kun Osmanit valloittivat Kanizsan ja tämä asema virallistettiin 1732. Zalaegerszeg kehittyi ja teollistui hitaasti syrjäisen sijaintinsa vuoksi, ja rautatie tuli kaupunkiin vasta 1800-luvun lopulla.

1900-luvun alussa kaupungissa oli noin kymmenen tuhatta asukasta, ja asukasluku kasvoi hitaasti sillä kaupungissa ollut sähköä, juoksevaa vettä tai viemärijärjestelmää. Kaupungissa ei taisteltu toisessa maailmansodassa, mutta sen vaikutus asukaslukuun oli merkittävä. Ensimmäinen suurteollisuus perustettiin Zalaegerszegiin vasta 1950-luvulla ja 1980-luvun lopulla Zalaegerszeg oli kolme kertaa suurempi moderni kaupunki, jossa oli oma korkeakoulu, teatteri, kirjastoja ja museoita. Kansantasavallan kaaduttua Zalaegerszegin talous romahti, mutta 1995 lähtien se alkoi vähitellen elpyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Zalaegerszeg *citypopulation.de*. www.citypopulation.de. Viitattu 15.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2  History of the town Zalaegerszeg.  Arkistoitu 16.1.2014. Viitattu 15.1.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zalaegerszeg** Wikimedia Commonsissa

* Zalaegerszegin sivusto
**Pentti Juurikkala** on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa *Maalaiskomedia*-televisiosarjassa. Juurikkala on mukana sarjan kaikilla neljällä tuotantokaudella. Hän on toinen Kuusniemen kahdesta poliisikonstaapelista.

Juurikkala on pienviljelijän poika, hänen isänsä on ollut aikoinaan pitäjän "pääpunikki", joten hahmon sukutausta on mitä ilmeisimmin ainakin osaksi kuusniemeläinen.

*Maalaiskomedian* ensimmäisen tuotantokauden *Vain muutaman huijarin tähden* jaksoissa Juurikkalan rooli on melko pieni. Hän toimii Kuusniemen poliisina parinaan konstaapeli Myllyniemi (Pertti Koivula). Myllyniemi on ensimmäisen tuotantokauden pienehkö sivuosa, joka ei ole mukana myöhemmillä kausilla. Toisella tuotantokaudella *Peräkamaripojat* Juurikkala saa parikseen Virpi Hakkaraisen, joka on kunnan voimahahmon Urmas Hakkaraisen tytär. Juurikkalan rooli kasvaa, ja hänen ja Virpin välille alkaa kehittyä romanttinen suhde.

Virpi ja Juurikkala poikkeavat usein munkkikahville Turpeisen baariin, joka on Kuusniemen sosiaalisen elämän keskus. Terveystietoinen Virpi pyrkii ohjaamaan Juurikkalaa pois liiallisesta munkkien syömisestä.

Juurikkala ja Virpi päätyvät vihdoin naimisiin toistensa kanssa, mutta avio-onni osoittautuu ohkaiseksi. Juurikkala muuttaa asumaan Virpin kanssa Hakkaraisten sukutilalle ja samaa residenssiä asuttavat myös Virpin setä Armas ja Viola Turpeinen. Nämä eivät tule toimeen Juurikkalan kanssa. Juurikkalan ja monitoimikonsultti Ahti Kiisken välit ovat huonot, sillä Ahti on tavoitellut Virpiä jo vuosikausia.

Kun Virpi lopettaa poliisin työnsä, Juurikkala saa virkaparikseen Viivi Kaislan (Tiina Oksanen), joka auttaa Juurikkalaa selviämään kriisiensä yli. Juurikkala ja Kaisla ihastuvat toisiinsa hiljalleen. Juurikkalan ja Virpin välit puolestaan muuttuvat avioerosta johtuvien tunnekuohujen ohi mentyä asiallisiksi.

Valtiollisen toimijan edustajana Juurikkala pysyttäytyy Kuusniemen kunnanpäättäjien suhmurointien ulkopuolella. Juurikkala ei käyttäydy pidätystilanteissa kovin virkaintoisesti, sillä pidätetyt ovat yleensä hänen kavereitaan tai ainakin tuttavia. Hän täyttää kuitenkin aina velvollisuutensa.

Juurikkalan ensimmäinen tulkitsija on Asko Sahlman. Sittemmin Juurikkalaa on näytelty monissa kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maalaiskomedia - Vain muutaman huijarin tähden *Näytelmät.fi*. Viitattu 1.3.2023.
2. ↑  Jegorow, Sirpa: Maalaiskomedioiden Kuusniemellä eletään ihmisen näköistä elämää *Yle.fi*. Viitattu 1.3.2023.
3. ↑  Jämsän Kesäteatteri *Jämsänkesäteatteri.fi*. Viitattu 1.3.2023.

*Maalaiskomedia*

| Maalaiskomediat |
| --- |

Vain muutaman huijarin tähden | Peräkamaripojat | Mooseksen perintö | Turvetta ja timantteja

| Muuta |
| --- |

Luettelo henkilöistä | Matkalaukkukostaja | Kuusniemi | Luettelo tapahtumapaikoista ja yrityksistä  | Turpeisen baari
**Lawrence Okoye** (s. 6. lokakuuta 1991 Croydon, Englanti) on brittiläinen kiekonheittäjä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi linjamies. 

Okoye sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011 tuloksella 60,70. Hän heitti Britannian ennätyksen 68,24 Hallessa 19. toukokuuta 2012. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 11:nneksi. Hän selviytyi kiekonheiton loppukilpailuun vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Hän jäi kuitenkin loppukilpailun viimeiseksi eli 12. sijalle 61,03 metriä kantaneella heitollaan.

Okoye sai paljon huomiota siirtyessään amerikkalaisen jalkapallon pariin. Hän teki sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa vuonna 2013, muttei pelannut ollenkaan tuona kautena. Sittemmin hän on harjoitellut useamman NFL-seuran kanssa, muttei ole saanut sopimusta. Hän on pelannut myös kanadalaisessa CFL-liigassa ja AAF-liigassa.

Okoye palasi kiekonheiton pariin kuuden vuoden tauon jälkeen 2019. Hän voitti kiekkokilpailun Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigassa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui loppukilpailusta. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 64,99 ja Münchenin EM-kilpailuissa pronssia tuloksella 67,14. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lawrence Okoye Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Lawrence Okoye Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑  Olympics athletics: Germany's Robert Harting wins discus gold *bbc.co.uk*.  7.8.2012. British Broadcasting Corporation. Viitattu 11.5.2013. (englanniksi)
4. ↑  Lawrence Okoye makes transition from Olympic athlete to San Francisco 49er The Guardian. Viitattu 6.5.2019. (englanniksi)
5. ↑  49ers cut defensive lineman Okoye, nine others The Mercury News. Viitattu 6.5.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Lanyu** (kiin. 蘭嶼, *Lányǔ*) on Taiwaniin eli Kiinan tasavaltaan kuuluva saari Taiwanin saaren kaakkoisrannikolla. Saari on tuliperäinen ja sen pinta-ala on noin 48 km² ja asukasluku vuonna 2012 4 870. Saaren alkuperäisasukkaita ovat taot eli yamit.

Maantiede
---------

Saaren rannikkoa.
Lanyu sijaitsee noin 74 kilometrin päässä merellä Taiwanin saaresta. Saaresta etelään sijaitsevat Batanessaaret Filippiineillä. Saari on tuliperäinen ja sillä on rantaviivaa 38,54 kilometriä. Saarella on yhdeksän vuorta, joista korkein Hongtou kohoaa 548 metrin korkeuteen merenpinnasta. Pinnanmuodoiltaan suurin osa saaresta on kukkuloita ja tasaisia alueita on vain vähän. Kukkuloiden välien laaksojen kautta kulkee jokia. Saaren käsittävän Lanyun hallinnollisen alueen pinta-ala on noin 48,4 km². Hallinnollisesti Lanyu kuuluu Taitungin piirikuntaan.

Historia
--------

Taoja valokuvassa vuoden 1931 paikkeilta.
Lanyun alkuperäisasukkaita ovat taot eli yamit. Taot ovat austronesialainen kansa, joiden esi-isät saapuivat Lanyulle Batanessaarilta nykyisiltä Filippiineiltä noin 800 vuotta sitten. Taiwanin alkuperäiskansoista taot ovat ainoita, jotka harjoittivat perinteisesti merenkäyntiä. Taojen nimi Lanyuelle on *Pongso no tao* eli ihmisten saari. Saaren nykyinen nimi Lanyu eli orkkideasaari on peräisin Kiinan Qing-dynastian aikaisista asiakirjoista.

Taot kävivät ajoittain kauppaa amien ja alankomaalaisten kanssa, mutta muuten heidän yhteytensä ulkomaailmaan olivat pitkään rajalliset. Japanin valloitettua Taiwanin saaren sen asukkaat jätettiin suurimmaksi osaksi omiin oloihinsa. Kuomintangin vetäydyttyä Taiwanille Kiinan sisällissodan seurauksena keskushallinto alkoi puuttua asioihin tarkemmin. Paikallisväestöä yritettiin sulauttaa kiinalaiseen valtaväestöön ja saarelle lähetettiin kiinalaisia siirtolaisia. Myös perinteiset maanalaiset asumukset tuhottiin ja korvattiin nykyaikaisilla rakennuksilla. 1980-luvulla Taiwanin ydinvoimaloiden ydinjätettä alettiin varastoida saarelle. Ydinjätteen käsittely saarella päättyi vuonna 1996 ja paikalliset asukkaat ovat sittemmin vaatineet ydinjätteen sijoittamista muualle.

Väestö
------

Taojen perinteisiä veneitä.
Lanyun käsittävän hallinnollisen alueen asukasluku oli vuoden 2012 lopussa 4 870. Saaren alkuperäisasukkaita eli taoja on eri arvioiden mukaan kaikkiaan 4 000–5 000. Suurin osa saaren asukkaista on kristittyjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tao - Introduction to the Ethnic Group National Museum of Prehistory.  Arkistoitu 19.2.2018. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Population for Township and District (xls) Ministry of Health and Welfare.  Arkistoitu 9.12.2013. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
3. 1 2  About Taitung Taitung County Government.  Arkistoitu 22.7.2018. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Lanyu - History *Lonely Planet*.  Arkistoitu 22.7.2012. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
5. ↑  Chang Tsun-wei ja William Hetherington: Lanyu residents demand removal of nuclear waste *Taipei Times*. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
6. ↑  Carmen Roberts: Taiwan's paradise island fights to save its identity *BBC News*. BBC. Viitattu 19.11.2019. (englanniksi)
**Fedrick Dacres** (s. 28. helmikuuta 1994) on jamaikalainen kiekonheittäjä.

Dacres voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 67,05 m (1,5 kg:n kiekko). Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 heitettyään 1,75 kg:n kiekkoa 62,80. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Torontossa 2015 tuloksella 64,80. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,83.

Dacres voitti kiekonheitossa kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 68,20. Hän voitti samana vuonna Maanosien cupin kiekkokilpailun. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Limassa 2019 tuloksella 67,68. Dohan MM-kilpailuissa 2019 Dacres saavutti hopeamitalin tuloksella 66,94 metriä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 64,85 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 viidenneksi tuloksella 66,72..

Dacres heitti Jamaikan ennätyksen 70,78 Rabatissa kesäkuussa 2019. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan 20,46 Kingstonissa huhtikuussa 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Fedrick Dacres Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Men's Discus throw - 23th July *the-sports.org*. Viitattu 27.8.2015. (englanniksi)
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Late Show with David Letterman** on yhdysvaltalainen myöhäisillan humoristinen keskusteluohjelma jota isännöi David Letterman. Ohjelman musiikista ja bändistä vastasi Paul Shaffer. Late Show'ta kuvattiin Ed Sullivan Theatressa Broadwayllä New Yorkissa.

Historia
--------

Ennen Late Show'ta David Letterman oli isännöinyt omaa menestyksekästä *Late Night with David Letterman* -ohjelmaansa NBC-kanavalla vuosina 1982–1993.

The Tonight Show'n pitkäaikaisen isännän Johnny Carsonin ilmoittaessa eläkkeelle jäämisestään vuonna 1993 alkoi NBC etsiä Carsonille uutta jatkajaa. David Lettermania pidettiin varmana valintana, mutta yllättäen NBC ilmoitti palkkaavansa tehtävään koomikko Jay Lenon. Letterman suuttui tästä valinnasta ja ilmoitti lähtevänsä tekemään omaa ohjelmaansa kilpailevalle CBS-kanavalle. Ohjelman nimi vaihtui CBS:lle mentäessä *Late Show with David Lettermaniksi*.

Lettermanin kuuluttajana aina The David Letterman Show'sta lähtien toiminut Bill Wendell lähti sarjasta vuonna 1995. Wendellin paikan otti Alan Karter.

Letterman kertoi 3. huhtikuuta 2014 ohjelman nauhoituksessa jäävänsä eläkkeelle vuoden 2015 aikana. CBS nimesi 10. huhtikuuta 2014 Stephen Colbertin Lettermanin seuraajaksi viiden vuoden sopimuksella.

Late Show'n viimeinen jakso esitettiin 20. toukokuuta 2015. Viimeisessä jaksossa *Top 10 List* -osion lukijoina toimivat muun muassa Jerry Seinfeld, Steve Martin ja Bill Murray. Jaksossa esiintyi myös presidentti Barack Obama. Viimeisenä musiikkivieraana ohjelmassa oli Foo Fighters.

Late Show Suomessa
------------------

Maksukanava MTV Max on esittänyt Late Show'ta 2. maaliskuuta 2008 lähtien.

Lähteet
-------

1. ↑  Mendoza, N. F.: Letterman's Show Losing Its Voice *Los Angeles Times*.  18.8.1995. Viitattu 11.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  Stelter, Brian: David Letterman to retire *CNN Money*.  3.4.2014. Viitattu 10.4.2014. (englanniksi)
3. ↑  Golum, Rob: CBS Taps Colbert to Succeed Letterman in Late Night Role *Bloomberg News*.  10.4.2014. Viitattu 10.4.2014. (englanniksi)
4. ↑  Egner, Jeremy: Highlights From David Letterman’s Last ‘Late Show’ *ArtsBeat*.  21.5.2015. The New York Times. Viitattu 23.5.2015. (englanniksi)
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Late Show**.
* Late Show with David Letterman (englanniksi)
* *Late Show with David Letterman* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Internet Game Database** (IGDB) on verkossa toimiva tietokanta jonka päämääränä on "kerätä, säilyttää ja jakaa tietoa peleistä". Tietokannasta löytyy tällä hetkellä informaatiota ainoastaan videopeleistä.

IGDB julkaistiin suljettuna beta-versiona vuonna 2012 ja se siirtyi avoimeen beta-versioon vuonna 2015. Twitch osti IGDB:n lokakuussa 2019. Kesäkuussa vuonna 2015 IGDB-tietokannasta löytyi 10 000 videopeliä, 5 600 videopeliyhtiötä ja melkein 80 000 pelinkehittäjää. Nämä tiedot on kerätty sivuston 3600 rekisteröidyn beta-käyttäjän toimesta. Sivuston FAQ-osion mukaan kaikki käyttäjien syöttämä tieto on myös ylläpitäjien tarkistamaa ja hyväksymää.

Yksi IGDB-tietokannan ominaisuuksista on käyttäjien mahdollisuus arvioida videopelejä ja antaa näille arvosana asteikolla yhdestä kymmeneen. Toinen merkittävä ominaisuus on keskustelupalsta, jolla käyttäjät voivat keskustella peleihin liittyvistä aiheista. Sivusto ilmoittaa tukevansa myös videopelitutkimusta tarjoamalla paikan arkistoida ja linkittää vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleja.

Lähteet
-------

1. 1 2  FAQ - IGDB.com *igdb.com*. igdb.com.  (englanniksi)
2. ↑  IGDb: The IMDb of Gaming *slngamers.com*. SLN Gamers - Blog.  Arkistoitu 24.3.2014. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  IGDB goes online *gamesmeta.com*. GamesMeta.  Arkistoitu 8.6.2015. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  Jerome Richer De Forges: We are joining Twitch! *Medium*.  17.9.2019. Viitattu 22.10.2019. (englanniksi)
5. ↑  Statistics *igdb.com*. igdb.com.  (englanniksi)
6. ↑  The Internet Game Database offers gamers a functional and reliable game site *medium.com*. Medium.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* IGDB.com
Lauantaimakkaravoileipä
**Lauantaimakkara** on miedonmakuinen vaalea leikkelemakkara, jonka pääraaka-aineena on sianliha tai eri lihalajien sekoitus. Perunatärkkelyksen ansiosta makkaran rakenne on tasainen ja sileä. Lauantaimakkaraa ei tunneta Suomen ulkopuolella, joskin samantapaisia makkaralaatuja on muuallakin.

Suomessa lauantaimakkaraa alettiin valmistaa 1920-luvun lopussa. Elannon valikoimiin se tuli 1928. Lauantaimakkara lienee nimetty tuolloin sunnuntaimakkaraksi kutsutun lyoninmakkaran innoittamana. Tuohon aikaan uusia tehdastekoisia makkaroita pidettiin tavallista tasokkaampana ravintona niiden tasaisen ja hienojakoisen rakenteen vuoksi. Tällaiset herkut sopivat viikonloppuun, kun työläiset olivat saaneet viikoittaisen tilipussinsa.

Lauantaimakkaran tyypillisiä valmistusaineita ovat sianliha, vesi, perunajauho, silava, stabilointiaineet, suola, kamara, glukoosi, soijaproteiini, arominvahvenne, hapettumisenestoaine, säilöntäaine ja mausteet kuten korianteri, pippuri ja inkivääri. Sianlihan ohella käytetään toisinaan naudan- tai broilerinlihaa.

Saarioinen lopetti lauantai­makkaran valmistuksen vuonna 2021. Nykyisiä valmistajia ovat muun muassa Atria ja Makuliha.

Lähteet
-------

1. ↑  Raholan syötäviä sanoja (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 12.3.2011.
2. 1 2 3  Kaisa Häkkinen: *Mistä on peräisin nimi lauantaimakkara?*, Tiede-lehti 6/2005 (28.9.2005) Viitattu 31.10.2018.
3. ↑
4. ↑  Atria 500g Lauantaimakkara tanko, ainesosat[vanhentunut linkki] Viitattu 12.3.2011.
5. ↑  Snellman, Lauantaimakkara Viitattu 12.3.2011.
6. ↑  Lauantaimakkara 300 g Viitattu 12.3.2011.[vanhentunut linkki]
7. ↑  Saarioinen lopettaa lauantai­makkaran valmistuksen *is.fi*.
8. ↑  Atria Lauantaimakkara 225g *atria.fi*.
9. ↑  Makuliha: Aito lauantai­makkara *makuliha.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Lauantaimakkara, fineli.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Esimerkki: *spiritus lenis* sanassa αὐλός, *aulos*, ’huilu’.
**Spiritus lenis** eli *heikko alkuhenkonen* tai *heikko henkäys* (m.kreik. ψιλὸν πνεῦμα, *psilon pneuma*, kreik. ψιλή, *psilí*, lat. *spīritus lēnis*) on spiritus eli henkosmerkki, joka ilmaisee muinaiskreikassa, ettei sananalkuisen vokaalin tai diftongin edellä kuuluu lausua /h/-äänteenä kuultavaa henkäystä. Muinaiskreikassa kaikissa sanoissa, jotka alkavat vokaalilla tai diftongilla, on alkutavussa aina joko spiritus lenis tai spiritus asper. Merkkiä käytetään eräissä tapauksissa myös rhoo (ρ) -kirjaimen yhteydessä. Spiritus lenis on yksi muinaiskreikan polytonisen ortografian mukaisista diakriittisista merkeistä.

Spiritus leniksen merkki on vasemmalle avautuva puolikaari, joka merkitään kirjaimen yläpuolelle. Se on kehittynyt arkaaisen heeta-kirjaimen oikeasta puoliskosta ┤. Spiritus-merkkejä alettiin käyttää ortografiassa hellenistisellä kaudella.

Spiritus lenistä ei tule sekoittaa samannäköiseen koronikseen, jota käytetään krasiksen merkkinä.

Käyttö
------

Spiritus lenis merkitään aina sananalkuisen vokaalin (tai sananalkuisessa diftongissa jälkimmäisen vokaaliin) yläpuolelle, mikäli kirjain ei saa spiritus asperia. Vokaalin ollessa iso kirjain se merkitään kirjaimen eteen. Merkki voi olla vokaalin yläpuolella tai edessä yhdessä painomerkin kanssa. Esimerkkejä:

* ἀνήρ, *anēr*, ’mies’
* Ἀριστοτέλης, *Aristotelēs*
* αὐλός, *aulos*, ’huilu’
* ἄϋλος, *aylos*, ’aineeton’
* ἦθος, *ēthos*, ’eetos’

Sanan sisällä olevan kaksois-rhoon (-ρρ-, *-rr-*) tapauksessa merkitään yleensä spiritus lenis ensimmäisen rhoon yläpuolelle, kun taas jälkimmäinen saa spiritus asperin (-ῤῥ-, *-rrh-*). Merkinnällä ilmaistaan siis, että /h/-äänne lausutaan jälkimmäisen rhoon jälkeen. Esimerkki:

* διάῤῥοια, *diarrhoia*, ’diarrea’

Ulkoasu
-------

Spiritus leniksen ulkoasu pienissä ja isoissa kirjaimissa ilman muita diakriitisia merkkejä tai yhdessä niiden kanssa:

* Yksin.Yksin.
* Akuutin kanssa.Akuutin kanssa.
* Graviksen kanssa.Graviksen kanssa.
* Sirkumfleksin kanssa.Sirkumfleksin kanssa.
* Breven kanssa.Breven kanssa.
* Yksin isossa kirjaimessa.Yksin isossa kirjaimessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Frösen, Jaakko: *Epi oinopa ponton. Kreikan alkeet*, s. 2. Kielioppi ja harjoitukset. Helsinki Porvoo: WSOY, 1999. ISBN 951-0-24394-9. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5  Kiilunen, Jarmo & Nikki, Nina: *Alfasta oomegaan. Uuden testamentin kreikan tukipaketti*, s. 126, 180, 287. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 103. Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 2013. ISBN 978-951-9217-58-1.
**Mykolas Alekna** (s. 28. syyskuuta 2002) on liettualainen kiekonheittäjä. Alekna oli 19-vuotias voittaessaan ensimmäisen aikuisten arvokilpailumitalinsa yleisurheilun MM-kilpailuissa 2022. Tuolloin hän heitti 69,27 metriä ja tällä tuloksella hän otti hopeaa. Münchenin EM-kilpailussa 2022 Alekna voitti kultaa tuloksella 69,78. Alekna voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ennätyksellään 69,81 ja EM-kilpailuissa tuloksella 68,00 vuonna 2021. Hän voitti kultaa Espoossa heinäkuussa 2023 järjestetyistä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista. Aleknan voittotulos 68,34 oli uusi kisaennätys. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 68,85.

Alekna heitti ennätyksensä ja alle 23-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 71,00 Berkeleyssä 29. huhtikuuta 2023.

Mykolas Aleknan isä on kiekonheiton kaksinkertainen olympiavoittaja Virgilijus Alekna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  World Athletics - Mykolas Alekna *worldathletics.org*. Viitattu 20.7.2022.
2. ↑  Championship record! Alekna throws 68.34m for discus gold in Espoo 2023
3. ↑  Mykolas Alekna Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Sippola, Joel: Yleisurheilulegendan poika hämmästyttää kehityksellään ja ennätyksellään – "Teknisesti hän on paljon parempi kuin isänsä" *yle.fi*.  30.6.2022. Viitattu 20.7.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Peterborough** on kaupunki Kanadassa Ontarion provinssin eteläosassa. Kaupungissa oli 74 898 asukasta vuonna 2006. Peterborough, Smith-Ennismore-Lakefield, Douro-Dummer, Otonabee-South Monaghan ja Cavan-Monaghan muodostavat yhteisen Peterborough’n metropolialueen, jonka väkiluku oli 116 570 asukasta vuonna 2006.

Kaupunkia kutsutaan portiksi Kawarthajärvien virkistysalueelle. Alueella sijaitsee lukuisia järviä, ja se on suosittu kesämökkialue.

Alue tunnettiin aikaisemmin nimellä *Scott’s Plains*, mutta nimettiin myöhemmin Peterborough’ksi.

Ann Arborin kaupunki, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa, on Peterborough’n ystävyyskaupunki.

Historia
--------

Alueen tiedetään olleen asuttu viimeisestä jääkaudesta saakka. Jään vetäydyttyä ensimmäiset paleointiaanit siirtyivät alueelle noin 9 500 – 10 500 vuotta sitten. Noin 100-luvulta eaa. lähtien alueella vaikutti Hopewellin kulttuuri, joka ensimmäisinä asukkaina pienimuotoisesti viljelivät maata ja rakensi alueelle käärmekumpuja. 1000-luvulla irokeesit syrjäyttivät aikaisemmat kummunrakentajakulttuurit. Irokeesit joutuivat väistymään ja muuttamaan kauemmaksi Ontariojärven toiselle puolelle, kun algokinit ja huronit saapuivat alueelle. Näistä myöhemmistä intiaanikulttuureista on alueella lukuisia merkkejä. He kaiversivat useita kivipiirroksia alueelle.

Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena ranskalainen tutkimusmatkailija Samuel de Champlain kulki alueen läpi matkallaan Trentjokea pitkin vuonna 1615.

Alueen asuttaminen sai alkunsa, kun Adam Scott perusti vuonna 1818 sahan ja valssimyllyn Otonabeejoen varrelle. Vuonna 1825 alueelle saapui noin 2 000 siirtolaista, kun Britannian valtio siirsi köyhiä irlantilaisia Corkin kreivikunnasta Kanadaan.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peterborough**.
1. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi) (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Community Profile 2008 (PDF) (s. 3)  syyskuu 2008. Greater Peterborough Area Economic Development Corporation (GPA EDC).  Arkistoitu 31.3.2010. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)
3. 1 2 3  Nearby: Peterborough FoundLocally.com Media Inc. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)
4. ↑  Cultural History Trent University.  Arkistoitu 8.6.2011. Viitattu 1.1.2010. (englanniksi)
**Fernando Francisco Reges**, yleensä vain **Fernando** (s. 25. heinäkuuta 1987 Alto Paraíso de Goiás, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Sevillaa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Heinäkuussa 2007 Fernando teki viisivuotisen sopimuksen Porton kanssa, jonne hän siirtyi kotimaansa Vila Novasta. Ensimmäisellä kaudellaan 2007–2008 hänet lainattiin Estrela Amadoraan, jossa hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon läpi kauden.

Seuraavaksi kaudeksi 2008–2009 hän palasi Portoon. Hän pelasi yhdessä Raul Meirelesin ja Lucho Gonzálezin kanssa keskikentällä ja kauden päätteeksi joukkue varmisti neljännen perättäisen pääsarjamestaruutensa.

8. helmikuuta 2014 Fernando teki seuran kanssa vuoteen 2017 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän siirtyi kuitenkin Manchester Cityyn 15 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2014.

Saavutuksia
-----------

* Eurooppa-liiga: 2011
* Primeira Liga: 2009, 2011, 2012, 2013
* Portugalin cup: 2009, 2010, 2011
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
* Englannin liigacup: 2016

Lähteet
-------

* Profiili soccerway.com-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely ja tilastot Zerozero-sivustolla
Texas Instruments TMS32020.
**TMS320** on Texas Instrumentsin (TI) DSP-sarja. Sarja on esitelty vuonna 1983 TMS32010-suorittimen julkaisulla.

Suorittimesta on versioita sekä liukuluku- että kiinteädesimaalisella aritmetiikalla. Suoritinta on integroituna TI:n OMAP-suorittimissa.

Suorittimia käytetään mm. matkapuhelimissa ja kämmentietokoneissa.

Historia
--------

TMS32010 oli nopein siihen mennessä julkaistu DSP ja pystyi suorittamaan käskyjä sekä piirillä olevasta ROM-muistista, että piirin ulkopuolisesta RAM-muistista, joka teki ohjelmakehityksestä joustavaa. Piiri maksoi noin 500 dollaria kappale ja myi ensimmäisenä vuonna tuhat kappaletta. Myynti kasvoi myöhemmin ja DSP:t tulivat modeemeihin, lääketieteellisiin ja sotilaslaitteisiin. Piiri oli ensimmäinen TI:n DSP-sarjassa ja vaikuttaa yhä TI:n menestykseen.

TMS32010
--------

TMS32010 oli sarjan ensimmäinen suoritin. Sitä käytettiin vuonna 1985 julkaistun Apollo Computerin DN570-työaseman näytönohjainkortilla.

TMS32020
--------

TMS32020 oli sarjan toisen sukupolven suoritin.

Malleja
-------

* TMS320C1x
* TMS320C3x
* TMS320C4x
* TMS320C8x – moniprosessointia tukeva malli

C2000-sarja
-----------

C2000-sarjan mikrokontrollereihin kuuluvat:

* C28x
* C240x

C5000-sarja
-----------

C5000-sarjaan kuuluvat:

* TMS320C54x – kiinteädesimaalinen
* TMS320C55x – kiinteädesimaalinen

C6000-sarja
-----------

Texas Instruments TMS320C6726BRFP
C6000-sarjan (TMS320C6x) VLIW-mikropiireihin kuuluvat:

* TMS320C62x
* TMS320C67x
* TMS320C64x
* TMS320C67x+
* TMS320C64x+
* TMS320C674x
* TMS320C66x

DaVinci-sarja
-------------

DaVinci-sarjan järjestelmäpiirit sisältänä C6000-sarjan DSP:n (C64x+), ARM9-sovellussuorittimen ja digitaalisen median liitännäisiä. Sarjan markkinointi keskittyy niiden videoprosessointikykyihin.

Ohjelmistotuki
--------------

Suorittimet ovat ohjelmoitavissa C-kielellä, C++-kielellä ja assembly-kielellä.

C6X sarjalle on lisätty tuki GCC-kääntäjään.

TI:n tavoitteena on lisätä kyky ajaa Linux-käyttöjärjestelmään suorittimilla.
Linux-tuen lisäksi TI-RTOS on tuettu käyttöjärjestelmä.

Lähteet
-------

1. 1 2  TMS320 SECOND GENERATION DIGITAL SIGNAL PROCESSORS
2. 1 2 3 4  Chip Hall of Fame: Texas Instruments TMS32010 Digital Signal Processor *spectrum.ieee.org*.  30.6.2017. Viitattu 30.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  TMS320 DSP Product Overview
4. ↑  GCC 4.7 Release Series *gcc.gnu.org*. Viitattu 29.1.2017.
5. ↑  Scalable Linux and TI-RTOS solutions for TI processors Texas Instruments. Viitattu 29.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **TMS320** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Texas Instruments TMS320