recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lunastuksen arkki** on Alastair Reynoldsin tieteisromaani vuodelta 2002. Teos on jatkoa *Ilmestysten avaruudelle*. Kirja ilmestyi suomeksi 2006.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kirjan päätapahtumat sijoittuvat *Yellowstonen* ja *Resurgamin* aurinkokuntiin. *Galiana*, *yhtyneiden* kaukoretkeläinen, palaa Yellowstoneen ainoana selviäjänä. Muukalainen on vallannut Galianan mielen, ja Galiana laitetaan karanteeniin. Galiana kutsuu muukalaista *sudeksi*. Sudet ovat ikivanha galaktinen kulttuuri, joka tunnetaan myös nimellä *tukahduttajat* (engl. *inhibitors*). Yhtyneille selviää, että tukahduttajat ovat vakava uhka kaikille ihmisille maailmankaikkeudessa.

Yhtyneet tarvitsevat kaiken avun selvitäkseen uhasta, ja päättävät lähteä hakemaan Resurgamin aurinkokunnasta kauan sitten hukattuja aseita, joista voisi olla hyötyä taistelussa tukahduttajia vastaan. *Nevil Clavain* on yhtyneiden vanha ja menestynyt sota sankari, joka loikkaa yhtyneiden puolelta pois. Clavain yrittää hankkia hukatut aseet itselleen, koska hän ei pidä yhtyneiden suunnitelmasta paeta tukahduttajia. Clavain retkikuntineen kaappaa *Ultrilta* aluksen, ja lähtee yhtyneiden perään kohti Resurgamia. Kummankin osapuolen päämääränä hankkia aseet itselleen. Clavain saa tuurilla kiinni yhtyneiden aluksen, joka yritti virittää moottoreitaan aiheuttaen itselleen katastrofin. Clavain tuhoaa *Skaden*, vanhan liittolaisensa, aluksen.

Tukahduttajat saapuvat Resurgamiin ennen Clavainia ja yhtyneitä. Tukahduttajien missio on tuhota kaikki tähtien väliseen matkustukseen kykenevät kulttuurit. Tukahduttajat päättävät tuhota Resurgamin. Triumviraatti Ilia Volyova ja Ana Khouri yrittävät evakuoida Resurgamin kaikki kaksisataatuhatta asukasta alukselleen nimeltä *Äärettömyyden kaipuu* ennen kuin tukahduttajat ehtivät tuhota auringon.

Hukatut aseet ovat triumviraatin hallussa. Clavain vaatii aseita takaisin, mutta triumviraatti ei suostu luopumaan niistä. Tämä johtaa taisteluun, jossa Clavain saa aseet haltuunsa aselevon, kompromissien ja tappioiden kautta. Tämän jälkeen hän tuhoaa loput yhtyneiden retkikunnasta. Kirjan lopuksi Clavain lähtee etsimään uutta elinpaikkaa kaukaisista tähdistä.

Hahmot
------

* Nevil Clavain, sittemmin loikannut yhtyneiden sotasankari
* Antoinette Bax, avaruusrahtari
* John Brannigan, Äärettömyyden kaipuun kapteeni
* Scorpio
* Remontoire
* Felka
* Skade, yhtyneiden retkikunnan johtaja, Clavainin päävastustaja
* Galiana, yhtyneiden retkeläinen, jonka mielen sudet valtasivat
* Ana Khouri
* Triumviraatti Ilia Volyova
* Thorn, toisinajattelija ja maan alle paennut mielenosoittaja Resurgamista

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

* Reynolds, Alastair: *Lunastuksen arkki*. (Redemption ark, 2002.) Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2006. ISBN 952-471-791-3.

Aiheesta muualla
----------------

* M. John Harrison: Confessions of an astrophysicist. The Guardian 10.8.2002. (englanniksi)
* Toni Jerrman: Lunastuksen arkki. Tähtivaeltaja 19.1.2007.
* Markku Soikkeli: Avaruusoopperassa vain tähdet ovat pieniä. Turun sanomat 14.4.2007.
**Sikotauti** eli parotiitti on paramyksoviruksen aiheuttama, yleensä lasten tulehdustauti, joka tarttuu pisara- ja hengitystietartuntana. Oireet alkavat 14–21 vuorokauden kuluttua tartunnasta.

Oireita ovat kuume sekä sylkirauhastulehdus, joka aiheuttaa turvotusta ensin toisella puolen ja sitten toisella puolen kaulaa. Noin 40 prosenttia sairastaa sikotaudin täysin oireettomasti. Muutamalla prosentilla ainoana oireena on aivokalvontulehdus. Muita taudin komplikaatioita ovat aivokudoksentulehdukset ja kivestulehdukset. Kivestulehdus taas saattaa johtaa miehen hedelmättömyyteen (vaarallisempi murrosiän ohittaneilla miehillä). 

Tautia hoidetaan levolla sekä oireiden mukaisesti muun muassa kuumetta alentavien lääkkeiden avulla. Vuodesta 1982 lähtien tautia vastaan on Suomessa ollut maksuttomana tarjolla MPR-rokote, joka aiheuttaa immunisaation sikotaudin lisäksi myös tuhkarokkoon ja vihurirokkoon.

Sikotauti leviää osaksi laumasuojan heikkenemisen takia.

Katso myös
----------

* MPR-rokote

Lähteet
-------

1. ↑  Community immunity

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sikotauti** Wikimedia Commonsissa

* Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): Sikotauti
* Terveyskirjasto, Infektiosairauksien erikoislääkäri Jukka Lumio: Sikotauti (parotiitti), 15.11.2019
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mumps (englanniksi)
* Mayo Clinic: Mumps (englanniksi)
**Sikorsky S-58**, (tunnetaan sotilaskäytössä nimellä H-34) on yhdysvaltalaisen Sikorskyn valmistama kuljetushelikopteri.

Kehitystyö ja käyttö
--------------------

Sikorskyn aiemmasta S-55 mallistaan edelleen kehittämä S-58 lensi ensimmäisen kerran 8. maaliskuuta 1954. Yhdysvalloissa Sikorsky valmisti 1 821 S-58-helikopteria, Englannissa Westland Aircraft 395 ja Ranskassa Sud-Ouest 185.
Konetyypin pääasialliset käyttäjät olivat Yhdysvaltain ja sen liittolaismaiden asevoimat.

Sotilasversiot
--------------

Sikorsky H-34:n Wright R-1820-84 Cyclone -tähtimoottori.
CH-34A Choctaw (vuoteen 1962 H-34A)
Yhdysvaltain armeijan kuljetusversio.
JH-34A
Asekokeissa käytetty malli.
VH-34A
Esikunta-kuljetuksiin käytetty malli.
CH-34B (vuoteen 1962 H-34B)
Paranneltu H-34A.
CH-34C (vuoteen 1962 H-34C)
Paranneltu H-34A.
JH-34C
Asekokeissa käytetty malli
VH-34C
Esikunta-kuljetuksiin käytetty malli.
HH-34D
Yhdysvaltain ilmavoimille toimitettu malli.
H-34G
Bundeswehrille toimitettu malli.
UH-34D Seahorse (vuoteen 1962 HUS-1)
Yhdysvaltain merijalkaväelle toimitettu malli.
LH-34D (vuoteen 1962 HUS-1L)
Antarktiksella käytetty UH-34.
VH-34D (vuoteen 1962 HUS-1Z)
Esikunta-kuljetuksiin käytetty UH-34D.
UH-34E (vuoteen 1962 HUS-1A)
Kellukkeilla varustettu UH-34D.
HH-34F (vuoteen 1962 HUS-1G)
Yhdysvaltain rannikkovartiostolle toimitettu malli.
YSH-34G Seabat (vuoteen 1962 YHSS-1)
Yhdysvaltain laivastolle toimitettu malli.
SH-34G (vuoteen 1962 HSS-1)
Yhdysvaltain laivastolle toimitettu sukellusveneen torjuntaan tarkoitettu malli.
SH-34H (vuoteen 1962 HSS-1F)
YT-58-GE-moottorilla varustettu SH-34G.
YSH-34J (vuoteen 1963 YHSS-1N)
SH-34G:stä muunnettu prototyyppi jokasään sukellusveneen torjuntaan.
SH-34J (vuoteen 1962 HSS-1N)
YSH-34J:n tuotantoversio.
UH-34J
Harjoitus- ja kuljetusversio SH-34J:stä.
HH-34J
Yhdysvaltain ilmavoimille toimitettu SH-34J-malli.
VH-34J
Esikunta-kuljetuksiin käytetty SH-34J-malli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sikorsky Product History S-58 Sikorsky Archives. Viitattu 20.10.2020.
2. ↑  Lund, Lennart: *H-34 Choctaw in Action - Aircraft No. 146*, s. 4. Yhdysvallat: Squadron/Signal Publications, 1994. ISBN 978-0897473194. (englanniksi)
3. ↑  List of Operators of Sikorsky S-58 H-34 helis.com. Viitattu 09.11.2020.
4. ↑  Sikorsky S-58 H-34 helis.com. Viitattu 09.11.2020.
**Visti VUTsVK** ("VUTsVK:n uutiset") oli merkittävä neuvosto-Ukrainan hallinnon sanomalehti. Se ilmestyi päivittäin touko-syyskuussa 1919 Kiovassa, toukokuusta 1920 marraskuuhun 1934 Harkovassa ja sen jälkeen Kiovassa toukokuuhun 1941.

Lehti ilmestyi nimellä *Visty VUTsVK* vuoteen 1929. Se oli Ukrainan toimeenpanevan keskuskomitean (VUTsVK) julkaisu ja vuodesta 1937 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston julkaisu. Se julkaisi sekä maan sisäisiä että ulkomaisia uutisia, puolueen julistuksia ja poliittisia analyyseja ja kommentaareja. Alkuun, Vasyl Blakytnyin ja Jevhen Kasjanenkon aikana, siinä käsiteltiin myös huomattavan paljon kulttuuriaiheita, ja se oli 1920-luvulla vaikutusvaltaisimpia ukrainalaistamiseen tähtääviä julkaisuja. Tuolloin sen kirjoittajiin kuului merkittäviä kirjailijoita ja politiikan hahmoja, joista monet olivat entisiä borotbisteja ja muiden ukrainalaisten puolueiden entisiä jäseniä. Se julkaisi kulttuuria ja kirjallisuutta käsittelevissä viikkoliitteissään *Literatura, nauka, mystetstvo* (1923–1924) ja *Kultura i pobut* (1924–1928) Mykola Hvylovyin tärkeimmät kirjoitukset vuosien 1925–1928 kirjallisuuskeskustelun aikana sekä kirjailijaryhmä Vapliten jäsenten ja sen kannattajien kirjoituksia. *Visti VUTsVK* julkaisi myös Harkovassa 1927 pidetyn ukrainan kielen ortografiaa käsittelevän virallisen kokouksen tekstejä sekä vuosina 1927–1928 osuustoimintaa käsittelevää liitettä. 1920-luvun lopulla se oli Ukrainan merkittävimpiä ja suosituimpia lehtiä. Vuonna 1929 sen levikki oli 74 000, kun samana aikana Moskovassa ilmestyneen virallisen *Pravdan* myynti Ukrainassa oli vain 4 000.

Stalinismin aikana lehden laatu heikkeni ja ilmaisunvapautta rajoitettiin ankarasti, jolloin siitä tuli valtion työkalu. Melkein kaikki sen toimittajat ja kirjoittajat olivat vuoteen 1938 mennessä jo joutuneet vainojen uhreiksi. Sinä vuonna lehti sai uuden nimen *Visti Rad trudjaštšyh’ URSR*. Vuonna 1941 se sulautui *Komunist*-lehteen, ja uusi lehti sai nimen *Radjanska Ukrajina*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Visti VUTsVK *Internet Encyclopedia of Ukraine*. Viitattu 16.10.2022. (englanniksi)
**Vissarion Jakovlevitš Šebalin** (ven. Виссарион Яковлевич Шебалин; 11. kesäkuuta (J: 29. toukokuuta) 1902 Omsk, Venäjä – 29. toukokuuta 1963 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja sävellyksenopettaja.

Šebalinin vanhemmat olivat opettajia. Hän opiskeli musiikkia aluksi Omskissa. Moskovaan hän matkusti 20-vuotiaana, koska Šebalinin professori Omskissa oli suositellut tätä näyttämään ensimmäisiä sävellyksiään Nikolai Mjaskovskille ja Reinhold Glièrelle. Molemmat pitivät hänen töistään. Šebalin valmistui Moskovan konservatoriosta 1928. Hänen diplomityönsä oli ensimmäinen sinfonia, jonka hän omisti opettajalleen Mjaskovskille. Hän omisti myös viimeisen viidennen sinfoniansa Mjaskovskin muistolle.

1920-luvulla Šebalin oli paikallisen Modernin musiikkiyhdistyksen jäsen ja hän osallistui myös moskovalaisten muusikkojen informaaliin piiriin elli "Lamm:in ryhmään". Ryhmä nimettiin konservatorion professori Pavel Lammin mukaan, jonka asunnossa se kokoontui. Šebalin oli myös Dmitri Šostakovitšin läheinen ystävä.

Valmistumisensa jälkeen Šebalin työskenteli konservatoriossa professorina ja hänestä tuli myös Gnesinin musiikki-instituutin sävellysluokan johtaja 1935. Hän oli eräs Moskovan säveltäjäliiton perustajista ja sen puheenjohtaja 1941-42, Moskovan konservatorion rehtori 1942-48 sekä myös Moskovan keskusmusiikkikoulun taiteellinen johtaja vaikeina sotavuosina. Šebalin joutui poliittiseen epäsuosioon Andrei Ždanovin taiteilijoihin suuntaamassa puhdistuksessa 1948, missä häntä syytettiin mm. Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin kanssa "formalisteiksi".

Šebalinin sävellysoppilaita olivat muun muassa Lydia Auster, Edison Denisov, Grigori Frid, Tihon Hrennikov, Karen Hatšaturjan ja Alexandra Pahmutova.

Vissarion Šebalin sävelsi monentyylistä musiikkia, kuten oopperaa, sinfonioita, jousikvartettoja, trioja ja sonaatteja, kuoromusiikkia, romansseja, lauluja, sekä musiikkia teatteriin, radioon ja elokuviin. Hänet on haudattu Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Don Michael Randel: *The Harvard biographical dictionary of music*, s. 831. Harvard University Press, 1996. Teoksen verkkoversio (viitattu 22.1.2012). (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Vissarion Shebalin (1902–1963).  Arkistoitu 19.5.2011. Viitattu 22.1.2012.
3. ↑  *Suuri Musiikkitietosanakirja O-See*, s. 262. Helsinki: Weilin+Göös, 1991. ISBN 951-35-4729-9.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vaahteraliigan kausi 1981** oli Vaahteraliigan historian toinen kausi. Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista jokainen kohtasi toisensa runkosarjassa kertaalleen. Suomen mestaruuden voitti helsinkiläinen Munkka.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Munkka | 7 | 7 | 0 | 256 | 36 | +220 | 14 |
| East City Giants | 7 | 6 | 1 | 306 | 32 | +274 | 12 |
| Poli | 7 | 5 | 2 | 304 | 51 | +253 | 10 |
| Roosters | 7 | 3 | 4 | 135 | 101 | +34 | 6 |
| Gorillas | 7 | 3 | 4 | 129 | 186 | -57 | 6 |
| Falcons | 7 | 2 | 5 | 38 | 204 | -166 | 4 |
| Steamers | 7 | 1 | 6 | 36 | 291 | -255 | 2 |
| Rangers | 7 | 1 | 6 | 30 | 333 | -303 | 2 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |  | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |
|  |  **Munkka** | **28** |   |
|  |  Roosters | 16 |   |
|  |   |
|  |  |  |
|  |   |   |  **Munkka** | **30** |
|  |   |  East City Giants | 24 |
|  |   |
|  |   |
|  |  | Pronssiottelu |
|  |  |  |  |
|  |  **East City Giants** | **8** |  |  **Poli** |  **36** |
|  |  Poli | 4 |   |  |  Roosters |  6 |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 1981 SAJL. Viitattu 21.11.2012.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 1981 SAJL. Viitattu 21.11.2012.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
Kupari-nikkelimalmin vaahdotusrikastamista
**Vaahdotusrikastaminen** eli **vaahdotus** on mineraalien rikastusmenetelmä.

Suomessa menetelmää käytettiin eniten Outokummun kaivoksissa. Menetelmä oli sellainen, että rikastettava aines, esimerkiksi rikkihappo- tai selluloosatehtailta tuotu pasutusjäte, sekoitettiin veteen. Seos pumpattiin rikastusaltaaseen, jonka pohjasta laskettiin paineilmaa sekaan vieri vieressä olevista pienistä rei´istä. Seos alkoi vaahdottua ja mineraalit kohosivat nesteen pinnalle vaahdon mukana. Nyt vaahto kerättiin talteen niin kauan kuin sitä kehittyi. Vettä lisättiin tarpeen mukaan, kunnes altaassa oli pelkkää liejuista vettä, joka sitten voitiin laskea pois. 

Vaahdon mukana pinnalle kohonneet mineraalit eroteltiin eri menetelmillä ja jatkojalostettiin.

Vaahdotus rikastusmenetelmänä yleistyi Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa kivihiilen, kuparin ja nikkelin erotusmenetelmänä. Nykyisistä rikasteista vaahdotuksella tuotetaan noin kolmannes, vaahdotus on yleisin menetelmä rikastaa useita malmeja ja teollisuusmineraaleja.*lähde?* Vaahdotuksessa mineraalin pinta pyritään erilaisin apuainein saamaan alkuperäistä hydrofobisemmaksi. Laboratorio-olosuhteissa vaahdotusmenetelmiä tutkitaan osana metallurgiaa ja tällöin päästään mikrometrien raekokoon, teollisuudessa raekoot ovat kertaluokkaa suurempia.

Laitteet
--------

Vaahdotusta voidaan suorittaa vaahdotuskennoissa, -kolonneissa tai Jameson-kennoissa.

Vaahdotuskenno koostuu tankista, sekoitusmekanismista, konsentraattirännistä, sisään- ja ulostuloaukoista sekä sillasta, jolle sekoitusmekanismi kiinnittyy.

Lähteet
-------

* Arvi Talvitie: Lyhyt kemian oppikirja

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaahdotusrikastaminen** Wikimedia Commonsissa

* Vaahdotus Geologian tutkimuskeskuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**VX** on Matsushitan kehittämä videonauhurijärjestelmä. Sitä markkinoitiin ensisijaisesti kotitalouksille. VX esiteltiin vuonna 1975 ja poistettiin markkinoilta vähäisen kysynnän takia jo 1977.

VX käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman levyistä magneettinauhaa, kuten VHS- ja Betamax-järjestelmät. Myös VX-järjestelmässä nauhaa lukee pyörivä helical scan -kuvarumpu, joka mahdollistaa matalan nauhannopeuden. VX poikkeaa muista 1970-luvun kotivideojärjestelmistä ennen kaikkea kasettinsa rakenteen suhteen: VX-kasetissa nauhakelat ovat päällekkäin ja kasetissa on vastakappale kuvarumpua varten. Nauha on aina latausvalmiina, joten järjestelmän ei tarvitse vetää nauhaa kasetin ulkopuolelle latauksen yhteydessä. Kuvarumpu asettuu automaattisesti kasetin sisään. Siten VX-kasetti on huomattavasti muiden järjestelmien kasetteja kookkaampi: mainittu vastakappale sijaitsee nauhakelojen vieressä, jolloin kasetin pidemmän sivun mitta nousee runsaasti yli 20 senttimetrin. Lisäksi VX-kasetti ladataan lyhyempi sivu eteenpäin, kun muissa järjestelmissä ladataan pidempi sivu eteen, paitsi Sanyon V-Cord-järjestelmässä.

VX-kasetin mitat ovat 213×146×44 millimetriä ja paino 550 grammaa. Kuvarummun halkaisija on 48 millimetriä ja nauhannopeus 5,2133 cm/s. Suhteellinen nauhannopeus on 9,091 m/s.

VHS-kasetit mitat ovat 187×102×25 millimetriä, joten VX-kasetti on kooltaan lähes kolme kertaa VHS-kasettia suurempi.

Laitetuki
---------

VX-järjestelmän nauhureita myytiin Yhdysvalloissa Quasar-merkkisinä, malleja oli vain yksi: VR-1000. Japanissa malleja oli kaksi: VX-100 ja VX-2000. Quasar-nauhuri perustuu VX-2000-malliin.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2  VX (1975 – 1977) *Obsoletemedia.org*. Museum of Obsolete Media. Viitattu 14.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Youtube: Quasar- VR1000 "The Great Time Machine" (VX Format) circa 1976
* 1976: Quasar VR-1000 Great Time Machine and matching VT-100 Mechanical Timer!
**V Film** (aiemmin Viasat Film ja sitä ennen TV1000) on maksullinen elokuvakanava, joka näkyy digitaalisesti antenni- ja kaapeliverkossa sekä satelliittijakelussa. Kanava on aloittanut toimintansa vuonna 1989 (Suomessa vuonna 1996) ja se on osa Viaplay Group -yhtiötä. V Filmillä on Suomessa enää neljä televisiokanavaa: V Film Premiere, V Film Family, V Film Action ja V Film Hits. V Film HD (vain Canal Digitalissa) teräväpiirtokanavat on kaikista V Film -kanavista, paitsi V Film Familystä ja V Film Hitsistä. V Film esittää elokuvia ympäri vuorokauden ilman mainoskatkoja. Suomessa V Film on saatavilla Viasatin kautta sekä suomen- että ruotsinkielisenä. Viasat Film Comedy ja Viasat Film Family yhdistyi 5. huhtikuuta 2017 nimeksi Viasat Film Family.

Historia
--------

Alun perin TV1000 (nykyinen V Film) näkyi vain Ruotsissa. Myöhemmin kanava laajentui muihin Pohjoismaihin, Suomeen, Tanskaan ja Norjaan. Vuoden 2004 alussa TV1000 East aloitti toimintansa. East suunnattiin Baltian maihin, Venäjälle, sekä muihin Itä-Euroopan maihin. Lokakuussa 2005 aloitettiin pelkästään venäläisiä elokuvia näyttävä kanava, TV1000 Russkoe Kino. Balkanin maihin tarkoitettu TV1000 Balkan aloitti lähetyksensä vuonna 2006. 1. maaliskuuta 2012 kaikki TV1000 -kanavat muuttuivat Viasat Film -kanaviksi. 1. kesäkuuta 2020 kaikki Viasat Film -kanavat muuttuivat V Film -kanaviksi.

1. syyskuuta 2004 TV1000 -kanavat järjesteltiin uudelleen; Cinema ja kolme muuta TV1000 -kanavaa lopettivat ja niiden tilalle tuli neljä uutta teemakanavaa. Nykyiset kanavat ovat seuraavanlaiset:

* **V Film Premiere** esittää elokuvia.
* **V Film Premier HD** esittää Viasat Film Premieren elokuvia teräväpiirtona.
* **V Film Action** esittää toimintaelokuvia.
* **V Film Action HD** esittää Viasat Film Actionin toimintaelokuvia teräväpiirtona.
* **V Film Family** esittää lastenohjelmia- elokuvia ja muuta viihdettä.
* **V Film Hits** esittää hittielokuvia.

Näkyvyysalueet
--------------

TV1000 aloitti toimintansa vuonna 1989 Ruotsissa, nykyisin Viasat Film -kanavat näkyvät satelliittivälitteisinä koko Euroopassa sekä Keski- ja Pohjois-Aasiassa. Kaapeliverkoissa kanava on nähtävissä Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Serbiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Montenegrossa, Virossa ja Venäjällä.

Entiset logot
-------------

* 2009 – 20122009 – 2012
* 2012 – 20202012 – 2020

Lähteet
-------

1. ↑  Teräväpiirtotarjonta kasvaa kohisten – Neljä uutta HD-kanavaa Viasatilta. *Digilelut*.  2.1.2012.  Arkistoitu 2.4.2014. Viitattu 23.1.2016.
2. ↑  Viasat on jatkossa V sport, series & film *www.epressi.com*.  1.6.2020. Nordic Entertainment Group. Viitattu 19.2.2021.
3. ↑  ABS-1/1B @ 75° East *FlySat Satellite Chart*.  Arkistoitu 11.5.2011. Viitattu 2.5.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viasatin kotisivut
**Athée-sur-Cher** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 22 kilometriä Toursin kaupungista kaakkoon.

Kunnan nähtävyyksiä on 19 metriä korkea torni *Tour Brandon*. Tornin sisähalkaisija on noin kahdeksan metriä ja seinämän paksuus 2,3 metriä. Torni on jäännös 1100-luvulla rakennetusta linnasta, joka tuhoutui satavuotisessa sodassa 1400-luvulla.

Château de Nitray
Athée-sur-Cherissä on yksi säilynyt linna, *Château de Nitray*. Alkuperäinen linna on rakennettu todennäköisesti 1200-luvulla. Linna on kokenut useita muutoksia vuosisatojen kuluessa. Nykyinen renessanssilinna on 1500-luvulta, ja sitä ympäröi 43 hehtaarin laajuinen englantilainen puutarha. Linnan tiloilla on viljelty viiniä 1700-luvulta lähtien. Linnan viinit ovat saaneet AOC Touraine -laatuluokituksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  La Tour du Brandon Mairie de Athée-sur-Cher. Viitattu 28.3.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Château de Nitray L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 27.3.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Athée-sur-Cher** Wikimedia Commonsissa
**Daniel Munthe Agger** (s. 12. joulukuuta 1984) on ammattilaisuransa lopettanut tanskalainen jalkapalloilija. Agger toimi uransa varrella myös Tanskan maajoukkueen kapteenina ja pelasi kaikkiaan 75 maaottelua, joissa hän teki 12 maalia.

Agger aloitti uransa Rosenhøj BK:ssa ja pelasi Brøndbyn nuorisojoukkueissa ennen nousuaan seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Hän vakiinnutti pian paikkansa Brøndbyn avauksessa ja voitti seurassa kaudella 2004-2005 sekä Tanskan liiga- että cup-mestaruuden. Hyvien esitystensä ansiosta hän sai kutsun myös Tanskan maajoukkueeseen. Maajoukkueessa hän debytoi 2. kesäkuuta 2005 tulokseen 1–0 päättyneessä ystävyysottelussa Suomea vastaan. 

12. tammikuuta 2006 Agger teki neljän ja puolen vuoden sopimuksen Liverpoolin kanssa. Agger siirtyi Liverpooliin 5,8 miljoonalla punnalla, mikä oli tuolloin suurin summa minkä seura oli koskaan maksanut puolustajasta. Agger vei kaudella 2007–2008 Sami Hyypiän pelipaikan toisena topparina Liverpoolin puolustuksessa. 

Liverpoolin palkattua uudeksi managerikseen Roy Hodgsonin kauden 2010-2011 alussa Aggerin peliaika alkoi huomattavasti vähentyä, eikä hän enää ollut useinkaan aloituskokoonpanoissa. Liverpoolin huonon menestyksen takia Hodgsonin tilalle palkattiin tammikuussa 2011 seuralegenda Kenny Dalglish, jonka alaisuudessa Agger alkoi saada yhtä paljon peliaikaa kuin ennen. 

Elokuussa 2014 Agger siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Brøndbyhyn kolmella miljoonalla punnalla.

Saavutukset
-----------

**Brøndby**

* Tanskan cup 2005
* Tanskan superliiga 2005

**Liverpool**

* FA Cup 2006
* Community Shield 2006

**Henkilökohtaiset**

* Tanskan jalkapalloliiton vuoden pelaaja 2007

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Daniel Agger *UEFA.com*.  18.6.2012. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Brøndby - spillerprofil *brondby.com*.  Arkistoitu 26.12.2014. Viitattu 8.8.2015.
3. 1 2  Member associations - England - News – UEFA.com *uefa.com*. Viitattu 8.8.2015.
4. ↑  Denmark - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 7.8.2018. (englanniksi)

  

Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Sørensen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 Kvist |
6 Jacobsen |
7 Jensen |
8 Grønkjær |
9 Tomasson |
10 Jørgensen |
11 Bendtner |
12 Kahlenberg |
13 Krøldrup |
14 J. Poulsen |
15 S. Poulsen |
16 Andersen |
17 Beckmann |
18 Larsen |
19 Rommedahl |
20 Enevoldsen |
21 Eriksen |
22 Christiansen |
23 Mtiliga |
Valmentaja Olsen

Tanskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Andersen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 S. Poulsen |
6 Jacobsen |
7 Kvist |
8 Eriksen |
9 Krohn-Dehli |
10 Rommedahl |
11 Bendtner |
12 Bjelland |
13 Okore |
14 Schöne |
15 Silberbauer |
16 Lindegaard |
17 Pedersen |
18 Wass |
19 J. Poulsen |
20 Kahlenberg |
21 Zimling |
22 Schmeichel |
23 Mikkelsen |
Valmentaja Olsen
**Daniel Alagille** (1925 Pariisi – 8. marraskuuta 2005) oli ranskalainen lastenhepatologiaan erikoistunut lääkäri. Hänen mukaansa on nimetty Alagillen oireyhtymä.

Alagille sai nimityksen apulaisprofessoriksi vuonna 1963 ja perusti pian tämän jälkeen Bicêtren sairaalaan lasten maksasairauksien yksikön, jota johti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1990. Alagillen johdolla sairaala kehittyi korkeatasoiseksi opetussairaalaksi, joka liitettiin Université Paris-Saclayn yhteyteen. Alagille toimi perustamansa lääketieteellisen tiedekunnan ensimmäisenä dekaanina ja perusti maksansiirto-ohjelman. Hän toimi *Archives françaises de Pédiatrie* -lehden päätoimittajana yli 25 vuoden ajan. Alagille kuului myös *Journal of Pediatric Gastroenterology and Nutritionin* ja *Pediatric Researchin* toimittajakuntiin. Hän laati urallaan yli 500 tieteellistä artikkelia.

Vuonna 1978 Alagille kirjoitti Michel Odièvren kanssa teoksen *Maladies du Foie et des Voies Biliaires chez l'Enfant*, josta tehtiin käännöksiä eri kielille ja joka oli ensimmäinen lasten maksasairauksiin erikoistunut oppikirja. Alagille kuoli vuonna 2005 sydänleikkauksen komplikaatioihin. European Association for the Study of the Liver on myöntänyt hänen mukaansa nimettyä palkintoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Obituary for Daniel Alagille Journal of Pediatric Gastroenterology and Nutrition 2006, viitattu 27.6.2023
2. 1 2  EASL Daniel Alagille Award European Association for the Study of the Liver, viitattu 27.6.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Anapsidit** on vanhentunut matelijoiden ryhmä, jonka lajien kallosta puuttuu ohimoaukot. Perinteisesti anapsidit olivat yksi matelijoiden neljästä alaluokasta (**Anapsida**), joka sisälsi kilpikonnat ja niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Nykyään se kuitenkin sisältää monia kaukaista sukua olevia matelijaryhmiä, joista toiset ovat läheisempää sukua diapsideille kuin toisille anapsideille ja joille oli yhteistä vain ohimoaukoton kallo, mikä tekee anapsideista parafyleettisen ryhmän.

Kilpikonnat
-----------

Valekarettikilpikonnan anapsidinen kallo.
Ennen kilpikonnat sijoitettiin perinteisesti anapsideihin, jolloin ne olivat ainoita nykyisin eläviä anapsideja. Nykyään sukulaissuhde kilpikonnien sekä kivihiilikauden ja permikauden anapsidien välillä on kuitenkin yhä epävarma. Useimmat paleontologit uskovat nykyisin, että kilpikonnat polveutuvat diapsideista, jotka menettivät ohimoaukkonsa. Diapsideissa kilpikonnat luetaan nykyisin yleensä Pantestudines-kladiin, ja ne saattavat olla läheisintä sukua joko arkosaureille (Archosauromorpha tai Archelosauria) tai lepidosaureille (Ankylopoda).

Evoluutio
---------

*Pääartikkeli: Matelijoiden evoluutio*
Ensimmäiset anapsidit kehittyivät kivihiilikaudella noin 312 miljoonaa vuotta sitten ja olivat samalla ensimmäisiä matelijoita. Vaikka Procolophonidae-heimo eli vielä triaskaudella, lähes kaikki muut anapsidit, kuten millerettidit, nycteroleteridit ja pareiasaurit, kuolivat sukupuuttoon permikauden lopulla joukkotuhossa. Ensimmäiset kilpikonnat kehittyivät myöhäistriaskaudella noin 220 miljoonaa vuotta sitten.

Katso myös
----------

* Parareptilia
* Diapsidit
* Synapsidit
* Sauropsida
* Euryapsida

Lähteet
-------

1. ↑  Bever, G. S. Lyson, T. R. Field, D. J. & Bhullar, B. A. S. (2015). Evolutionary origin of the turtle skull. Nature. 525: 239–242.

Aiheesta muualla
----------------

* Introduction to Anapsida from UCMP

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q331974
* Wikispecies: Anapsida
* ADW: Anapsida
* Fossilworks: 37483
* ITIS: 173748

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Anapsid
**Bikinin atolli** (suomeksi myös **Bikini**, englanniksi *Bikini Atoll* tai *Pikinni Atoll*) on 6,0 neliökilometrin atolli Mikronesian saaristossa Tyynellä valtamerellä. Atollin asukasluku oli 9 vuonna 2011. Bikinin atolli kuuluu Marshallinsaarten liittovaltioon. Se koostuu 36 saaresta, jotka ympäröivät 594,2 neliökilometrin laguunia. Vuosina 1946–1958 Yhdysvallat käytti aluetta ydinkoealueena yli 20 vetypommille ja atomipommille.

Ydinkokeet alkoivat 1. heinäkuuta 1946, jolloin Operaatio Crossroads testasi ydinaseiden vaikutusta käytöstä poistettuihin laivoihin suorittamalla ensimmäisen ydinkokeensa (koodinimi ABLE; viimeinen Operaatio Crossroadsin kahdesta ydinkokeesta, koodinimi BAKER, suoritettiin 25. heinäkuuta 1946).

Käytöstä poistettu lentotukialus USS Saratoga (CV-3) uppoaa Operaatio Crossroadsin ydinkoe Bakerin seurauksena 25. heinäkuuta 1946
Ennen ydinkokeiden alkamista alkuperäinen väestö siirrettiin Rongerikin atollille. Sieltä heidät siirrettiin vuonna 1948 Kwajaleinille ja lopulta Kilille. 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa osa alkuperäisasukkaista palasi Bikinin atollille, mutta heidät karkotettiin korkean radioaktiivisuuden takia.

Unesco lisäsi atollin maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.

Bikinit-uima-asu on saanut nimensä Bikinin atollin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Marshall Islands: Atolls & Major Cities citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 11.12.2018. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  UN agency identifies new world heritage sites *UN News Centre*.  31.7.2010. Viitattu 1.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  The History of the Bikini - Photo Essays - TIME *content.time.com*. Viitattu 22.9.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bikinin atolli**.
* A Short History of the People of Bikini Atoll
* Department of Energy Marshall Islands Program : Chronology of nuclear testing, relocation of islanders and results of radiation tests.

MarshallinsaaretMarshallinsaaret

* Ailinginae
* Ailinglaplap
* Ailuk
* Arno
* Aur
* Bikar
* Bikini
* Ebon
* Enewetak
* Erikub
* Jabat
* Jaluit
* Jemo
* Kili
* Kwajalein
* Lae
* Lib
* Likiep
* Majuro
* Maloelap
* Mejit
* Mili
* Nadikdik
* Namorik
* Namu
* Pokaakku
* Rongelap
* Rongerik
* Toke
* Ujae
* Ujelang
* Utirik
* Wotho
* Wotje
*Tämä artikkeli kertoo yritysjohtajasta. Muista samannimisistä katso Kaarlo Hildén.*
**Kaarlo Veli Hildén** (16. helmikuuta 1902 Jämsä – 2. heinäkuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hildénin vanhemmat olivat liikennepäällikkö Karl Gustaf Hildén ja Elvira Kristina Lindholm ja puoliso vuodesta 1930 Anna Vava Marguerite Grönlund. Hildén tuli ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta 1922 ja harjoitti opintoja Helsingin kauppakorkeakoulussa 1926–1928. Hän oli harjoittelija Kuusinen Oy:ssä 1928–1929, Idman Oy:n myyntipäällikkö vuodesta 1929, konttoripäällikkö ja apulaisjohtaja vuodesta 1935 ja toimitusjohtaja 1945–1955, Itsu Oy:n apulaisjohtaja vuodesta 1955 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1961–1966, Itä-Suomalainen Sähkö Oy:n apulaisjohtaja vuodesta 1955 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1961 sekä Sähkökaluste Oy:n apulaisjohtaja vuodesta 1955 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1961. Hildén oli myös Kirjapaino Oy Libriksen toimitusjohtaja 1934–1936 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Hildén sai 1964.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kaarlo Hildén *Biografiasampo*. Viitattu 8.10.2022.
**Kyösti Ilpo Paavali Martikainen** (22. joulukuuta 1947 Lapinlahti – 30. tammikuuta 2017) oli suomalainen äänentoistotekniikan diplomi-insinööri ja yrittäjä, joka perusti kansainvälisesti arvostetuksi kaiutinvalmistajaksi nousseen iisalmelaisen Genelec Oy:n.

Ilpo Martikainen opiskeli akustiikan diplomi-insinööriksi Teknillisessä korkeakoulussa. Innokkaana äänentoiston harrastajana hän aloitti ammattikäyttöön tarkoitettujen tarkkailukaiutinten kehittämisen Yleisradiolle omassa makuuhuoneessaan Helsingissä vuonna 1976. Parin vuoden kuluttua Martikainen palasi kotitilalleen Lapinlahdelle ja perusti Geneleciksi nimeämänsä yrityksen. Sen toimintaa johtavat nyt Martikaisen lapset.

Ilpo Martikainen teki useita kaiuttimiin liittyviä keksintöjä, joista syntyi patentteja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilpo Martikaisen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa* 7.2.2017, s. B 13. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Kilpeläinen, Kia: Genelec Oy:n perustaja Ilpo Martikainen on kuollut. *Savon Sanomat* 31.1.2017. Viitattu 1.2.2017.
3. 1 2  Hartikainen, Jarno: Arvostetun kaiutinvalmistajan Genelecin Iisalmesta maailmankartalle vienyt Ilpo Martikainen on kuollut. *Helsingin Sanomat* 31.1.2017. Viitattu 1.2.2017.
4. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 19.2.2017, s. C 15.
5. ↑  *Search Patents by Ilpo Martikainen* Justia Patents, patents.justia.com. Viitattu 11.11.2019.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Martikainen kommentoi yritystään vuonna 2014 (Vimeo-videopalvelussa)
**Capri** (oik. **Päivi Selo** *(ent. Virkkunen)*, s. 28. helmikuuta 1972 Vaasa) on suomalainen iskelmälaulaja. Caprin levytysura alkoi karaokelaulukilpailun kakkostilan myötä, joka toi hänelle levytyssopimuksen Sonyn kanssa. Ensilevytys "Rakas" julkaistiin vuonna 1993. Hän alkoi myös laulaa taustoja tuottaja-säveltäjä Kari Sallin tuottamien artistien (muun muassa Merja Raski, Eini ja T. T. Purontaka) levyillä.

Levy-yhtiö Polygramin kautta ilmestyi kaikkiaan viisi singleä ja debyyttialbumi *Salaa sinun* (vuonna 1997). Hän myös keikkaili oman Swingers-yhtyeensä kanssa. Vuonna 1998 Capri oli Syksyn sävelen loppukilpailussa kappaleella "Vertigo", mutta se ei menestynyt. Välillä karaoke-emännänkin töitä tehnyt Capri osallistui samaan kilpailuun myös vuonna 2000 laululla "Oot kuin varjo vierelläin". Vuonna 2001 julkaistiin kakkosalbumi *Kuun morsian*.

Capri osallistui Suomen Euroviisukarsintoihin 2009 Movetronin ja Waldo’s People -ryhmän taustalaulajana ja edusti Suomea Moskovan Euroviisuissa. 

Vuoden 2012 joulukuussa Caprin kerrottiin olevan suomalaisen Amberian Dawn -metalliyhtyeen uusi laulaja.

Diskografia
-----------

* *Salaa sinun*  (Polydor, 1997)
* *Kuun morsian*  (AGM, 2001)
* *Re-Evolution (Amberian Dawn)*  (KHY Suomen Musiikki, 2013)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 45. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Amberian Dawnin virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Amberian Dawn |
| --- |
|  |
| 
* Capri
* Tuomas Seppälä
* Emil Pohjalainen
* Jukka Hoffren
* Joonas Pykälä-aho

* Entiset jäsenet: Heidi Parviainen
* Jukka Koskinen
* Kasperi Heikkinen
* Kimmo Korhonen
* Tommi Kuri
* Heikki Saari
* Sampo Seppälä
* Tom Sagar

 |
|  |
| Studioalbumit | 
* River of Tuoni
* The Clouds of Northland Thunder
* End of Eden
* Circus Black
* Re-Evolution
* Magic Forest
* Innuendo
* Darkness of Eternity
* Looking for You
* Take a Chance – A Metal Tribute to ABBA

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |

 |
**Alpha 66** on amerikankuubalainen antikommunistinen terroristijärjestö. 

Sen tavoitteena on syöstä Kuuban kommunistinen hallinto pois vallasta. Se perustettiin alun perin Puerto Ricossa. Järjestön nykyinen majapaikka on Miami. 

Järjestön perustivat Andrés Nazario Sargén, Aurelio Nazario, Eloy Gutiérrez Menoyo ja Antonio Veciana, jotka olivat osallistuneet Sikojenlahden maihinnousuun.

Alpha tulee kreikkalaisten aakkosten ensimmäisestä kirjaimesta ja järjestölle se merkitsee alkua Fidel Castron vastaiselle taistelulle. Numero 66 viittaa järjestön alkuperäiseen jäsenmäärään. 

Alpha 66 on toteuttanut useita terrori-iskuja, joiden pääkohteina on ollut Kuuban kommunistinen hallinto.

Vuonna 1962 järjestö iski kuubalaiseen hotelliin, jossa kokoontui neuvostoliittolaisia teknikoita. Iskussa sai surmansa useita neuvostoliittolaisia ja kuubalaisia. 

Se on myös iskenyt esimerkiksi kuubalaisia partioaluksia ja neuvostoaluksia vastaan sekä uhkaillut Kuubaan matkustavia turisteja. Sittemmin järjestö on keskittynyt pääasiassa sabotaasi-iskujen tekemiseen, kuten tehtaiden ja sokeriruokoviljelmien tuhopolttoihin. 

Useita järjestön jäseniä on kuollut anticastrolaisissa operaatioissa ja monia on myös vangittu. Järjestö on nykyisinkin aktiivinen, vaikka sen toiminta onkin hiipunut.

On väitetty, että se olisi suunnitellut Venezuelan entisen presidentin Hugo Chávezin murhaa. Se on vanhin anticastrolainen järjestö. Se on ylläpitänyt radiokanavaa (*La Voz de Alpha 66*), joka on usein suljettu yhdysvaltalaisten viranomaisten toimesta. Järjestö on ollut aktiivinen myös sosiaalisessa mediassa ja on sanonut nykyisin keskittyvänsä poliittisen puolueen perustamiseen. Se vastustaa Yhdysvaltojen ja Raúl Castron johtaman Kuuban lähentymispyrkimyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Alpha 66 (Organization) | University of Miami Finding Aids *University of Miami*. Viitattu 14.6.2016.
2. 1 2  Nielsen, Kirk: Alpha Males *Miami New Times*.  27.8.1998. Viitattu 14.6.2016.
3. ↑  Mahoney, Richard D: *The Kennedy Brothers: The Rise and Fall of Jack and Bobby*. Skyhorse Publishing Inc, 2011. ISBN 9781611450484. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Newman, John: *Oswald and the CIA: The Documented Truth about the Unknown Relationship Between the U.S. Government and the Alleged Killer of JFK*, s. 508. Skyhorse Publishing Inc, 2008. ISBN 9781602392533. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Chomsky, Aviva: *A History of the Cuban Revolution*, s. 67. John Wiley & Sons, 2015. ISBN 9781118942291. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Baca, Claudia: El grupo anticastrista Alpha 66 amenaza a los turistas que visitan Cuba *El País*.  8.11.1993. Viitattu 14.6.2016.
7. ↑  Alpha 66 "expands its offices and training camp." *Latin American Studies (Granma)*.  17.12.2004. Viitattu 14.6.2016.
8. ↑  Andres Nazario Sargen, 88; a Leader of Alpha 66, an Anti-Castro Group *Los Angeles Times*.  9.10.2004. Viitattu 14.6.2016.
9. ↑  Berg, Jerome S.: *Broadcasting on the Short Waves, 1945 to Today*, s. 294. McFarland, 2008. ISBN 9780786451982. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Alpha 66 Facebook-sivu
**Bengt Lundholm** (s. 4. elokuuta 1955 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia mutta jäi ratkaisupeleissä vaihtopelaajaksi, Kanada-cupissa 1981 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Sekä vuoden 1977 että vuoden 1978 MM-turnauksessa hän teki viisi maalia.

Lundholm siirtyi Falu IF:stä vuonna 1973 pääsarjajoukkue Leksands IF:ään, jota hän edusti neljä kautta ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1975. Kausina 1977–1981 ja 1985–1987 hän pelasi AIK:ssa. WHA-seura Winnipeg Jets varasi Lundholmin vuoden 1975 varaustilaisuuden 13. kierroksella 166. varausvuorolla. Lundholm siirtyi Winnipegiin vuonna 1981 joukkueen pelatessa NHL:ssä. Viiden kauden aikana Lundholm pelasi NHL:ssä 275 runkosarjaottelua, joissa hän teki 48 maalia ja antoi 95 maalisyöttöä, sekä 14 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai neljä syöttöpistettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bengt Lundholm Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 7.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4  Bengt Lundholm *Eliteprospects*. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
Charles Harrelsonin pidätyskuva vuodelta 1960.
**Charles Voyde Harrelson** (23. heinäkuuta 1938 – 15. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen palkkamurhaaja. Hänen poikansa on näyttelijä Woody Harrelson (s. 1961).

Rikollisura
-----------

Harrelsonia syytettiin vuonna 1968 Texasissa tapahtuneesta Sam Degelian murhasta. Harrelson vapautettiin syytteistä, koska eräs yökerholaulaja väitti Harrelsonin olleen hänen seurassaan murhahetkellä. 

Harrelson tuotiin uudelleen oikeuden eteen vuonna 1974. Todistajana viimeksi toiminut yökerholaulaja oli lähtenyt Arubaan. Tämän vuoksi Harrelson katsottiin syylliseksi ja tuomittiin 15 vuoden vankeusrangaistukseen. Harrelson vapautui hyvän käytöksen vuoksi jo viiden vuoden kuluttua.

Harrelson ampui 250 000 dollarin palkkiota vastaan käräjätuomari John Howland Wood Jr:n tämän kotitalon läheisellä pysäköintialueella San Antoniossa 29. toukokuuta 1979. Murhan tilasi huumerikollinen Jamiel "Jimmy" Alexander Chagra.

Harrelson väitti oikeudessa ottaneensa syyn tuomari Woodin murhasta niskoilleen saadakseen valtavat palkkiorahat, mutta kiisti toteuttaneensa murhan. Todisteita häntä vastaan pidettiin kuitenkin riittävinä ja Harrelson sai elinkautisen vankilatuomion. Oikeus katsoi myös, että Jamiel Chagran veli Joel Chagra osallistui tuomari Woodin murhaamiseen. Joel Chagra sai 10 vuoden vankeustuomion.

Jamiel Chagra väitti vuonna 2003 vankilasta vapauduttuaan, että Harrelson ei ampunut Woodia. Chagra ei maininnut murhaajan nimeä, mutta väitti tämän olevan jo kuollut. Harrelsonin poika, Woody, yritti monta vuotta saada isälleen uutta oikeudenkäyntiä, sillä hänen mielestään tuomari Woodin murhaoikeudenkäynti ei ollut oikeudenmukainen.

Harrelson yritti karata Atlantan vankilasta vuonna 1996. Tämän vuoksi hänet siirrettiin huipputurvalliseen ADX Florence -vankilaan, jossa hän muidenkin kyseisen vankilan vankien tapaan vietti 23 tuntia vuorokaudesta tiiviissä sellissä.

Kuolema
-------

Harrelson löydettiin elottomana sellistään 15. maaliskuuta 2007. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänkohtaus.

Väitökset John F. Kennedyn salamurhaan osallistumisesta
-------------------------------------------------------

Harrelson väitti osallistuneensa Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn salamurhaan marraskuussa 1963.

Lähteet
-------

1. ↑  
John Harlow: Secrets of Woody’s hitman father  8.4.2007. The Times. Viitattu 4.6.2007. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Maria Magdalena Eek** (1733 – 20. lokakuuta 1800 Turku) oli turkulainen sokerileipuri. Hän toimi menestyksekkäällä urallaan mm. hovihankkijana.

Perhe
-----

Maria Eek oli porvarisperheen tytär isostavihasta toipuvassa Turussa. Hän oli raatimies Henric Eekin tytär ja hovioikeudenneuvos Johan Eekin sekä rykmentinvälskäri Henrik Abraham Eekin sisar. Hänen sisarensa Elisabet Eek oli naimisissa tullaajan kanssa, kun taas toinen siskoksista Anna Christina Eek pysyi Maria Magdalenan tavoin naimattomana.

Toiminta
--------

Vuonna 1782 Maria Eek haki lupaa valmistaa kauppaveroa vastaan kakkuja ja keksejä ja muuta leipurintaksojen ulkopuolella olevia leivonnaisia. Hän sai saman oikeuden kuin naiset vastaavissa tapauksissa: hän sai henkilökohtaisen luvan, jonka mukaan vain hän itse sai myydä mitä hän itse oli valmistanut oman toimeentulonsa turvaamiseksi, ei palkata oppilaita tai muita työntekijöitä. Häntä ei sen vuoksi koskaan rekisteröity leipuriksi, jonka takia hänen toimintansa jäljille on vaikea päästä. Tästä huolimatta menestyvällä yrittäjällä "neito Eekillä" oli monia työntekijöitä, eikä hän elättänyt vain itseään, vaan myös sisarensa ja kasvattityttärensä, osti oman talon ja palkkasi useita naisia myymään hänen tuotteitaan kaduilla.

Maria Eek oli menestyksensä takia leipurikillan monien valitusten kohteena. Leipureiden kitkeryyden aiheutti nimenomaan hänen menestyksekäs myyntityönsä kaupungin kaduilla, sillä leipureille katumyynti ei ollut sallittua muulloin kuin markkina-aikaan. Hän sai kuitenkin jatkaa uraansa kuolemaansa saakka, vaikka hänestä valitettiin jopa kuninkaalle. Hän oli menestyksestään ja varallisuudestaan huolimatta kuollessaan veloissa kiinteistönsä arvon verran veljelleen Henrik Abraham Eekille.

Lähteet
-------

* Vainio-Korhonen, Kirsi: EEK, Maria Magdalena  (1733–1800)  | Biografiskt lexikon för Finland *www.blf.fi*.  2014. Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 23.1.2017.
* Vainio-Korhonen, Kirsi: *Käsin tehty - miehelle ammatti, naiselle ansioiden lähde : käsityötuotannon rakenteet ja strategiat esiteollisessa Turussa Ruotsin ajan lopulla*. Historiallisia Tutkimuksia 200. Helsinki: Suomen historiallinen seura, 1998.

### Viitteet

1. ↑  Maria Magdalena Eek *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Simo Parviainen** (16. kesäkuuta 1890 Rääkkylä – 19. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Parviaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Tuomas Parviainen ja Anna Hirvonen ja puoliso vuodesta 1911 Vivi Alina Johansson. Parviainen oli puotipoika kauppias P. Neiglickin liikkeessä Rääkkylässä 1902, tukkukauppias Oskar Parkkisen apulainen Helsingissä 1902–1905, kauppias Anton Soinen apulainen 1905–1909, oman siirtomaatavarainliikkeen pitäjä 1909–1914, tukkuliikkeen osakas Pietarissa 1915–1918, agentuuriliike Oy S. Parviaisen perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1919 sekä elokuvavuokraamo ja elokuvakoneiden tuontiliike Parvisfilmin perustaja, omistaja ja johtaja vuodesta 1945. Hän edusti vuosikymmeniä englantilaista Joseph Rank -yhtiötä Suomessa, tuoden suurimman osan ennen sotia Suomessa käytetystä ulkomaisesta vehnäjauhosta. Parvainen oli myös pitkään Nitrate Corporation of Chile -yhtiön yksinedustaja Suomessa ja toi maahan miljoonia kiloja chilensalpietaria. Hän edusti pitkään Suomessa myös monia muita tunnettuja toiminimiä. Hänet muistetaan lisäksi lahjoituksista sivistys- ja hyväntekeväisyysjärjestöille. Kauppaneuvoksen arvonimen Parviainen sai 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2  Simo Parviainen *Biografiasampo*. Viitattu 1.9.2022.
2. ↑  Kauppaneuvos Simo Parviainen kuollut.  *Helsingin Sanomat*, 21.11.1954, nro 315, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.9.2022.
**Simo Ojaniemi** on suomalainen videopelisuunnittelija, jota pidetään Suomen videopelialan pioneerina. Hän kehitti 1980-luvun alussa Commodoren laitteille pelit *Herkkusuu*, *Myyräjahti*, *Mehulinja* ja *Raharuhtinas*, jotka julkaisi Amersoft. Mehulinjaa pidettiin pitkään ensimmäisenä suomalaisena kaupallisena videopelinä, kunnes *Chesmac* (1979) löydettiin.

Ojaniemi alkoi kehittää tietokonepelejä, kun hänen veljensä Juha Ojaniemi hankki Commodore VIC-20 -tietokoneen. He kokeilivat BASIC-kielellä pienten pelien ohjelmointia, ja tarvitsivat pian Super Expander -moduulin lisämuistia varten. He kutsuivat itseään nimellä "Juhonov & Shimoviz Productions", ja kolmas henkilö markkinoi heidän pelejään. *Poke & Peek* -lehden numerosta 1/1983 he huomasivat tiedotteen Commodoren maahantuojan järjestämästä ohjelmointikilpailusta, johon he lähettivät *Juice Belt* -nimisen pelin. Se sai jaetun ensimmäisen sijan Juha Salomäen *Yleisurheilu*-pelin kanssa.

Amer-yhtymän Weilin & Göös -kustantamo otti Ojaniemeen yhteyttä, ja halusi julkaista *Juice Beltin*. Hän teki sopimuksen *Myyräjahdista*, *Herkkusuusta* ja *Juice Beltistä*, mutta kustantamo vaati periaatteesta peleille suomenkielisiä nimiä, joten *Juice Belt* uudelleennimettiin *Mehulinjaksi*. *Hirmuvalta*-pelin Ojaniemen tuli sovittaa Commodore 64:lle sopivaksi. Julkaisuoikeuksista maksettiin kertakorvaus, joka oli yli tuhat markkaa; mikäli peli myi hyvin, Ojaniemi olisi saanut lisärahaa. Pelit eivät kuitenkaan myyneet niin hyvin, että bonuksia olisi maksettu. *Hirmuvallan* C64-versiota varten Ojaniemi sai käyttöönsä Commodore 64 SX:n. Vastikään perustettu Amersoft vaati pelin nimen muuttamista *RahaRuhtinaaksi*. BASICin hitauden ja RAM-muistin vähyyden takia Ojaniemi toteuttu pelin grafiikan BASICin print-käskyllä, joka tulosti merkkijonoja.

Ojaniemi ei kuitenkaan tullut toimeen pelien kehittämisellä, ja lopetti alalla *Raharuhtinaan* jälkeen.

Kehitetyt pelit
---------------

* *Mehulinja* (VIC-20, 1984)
* *Myyräjahti*
* *Herkkusuu*
* *Raharuhtinas* (Commodore 64, 1984)

Katso myös
----------

* Suomen videopelialan historia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pärssinen, Manu & Reunanen, Markku: Näin käynnistyi Suomen peliteollisuus *V2.fi*.  19.8.2015. Viitattu 17.1.2016.
2. ↑  Poke & Peek 1/1983 (PDF) *ntrautanen.fi*. ntrautanen.fi.  Arkistoitu 17.7.2019. Viitattu 17.1.2016.