recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mogadorin eli nykyisen Essaouiran alueen kartta Cornutin piirtämänä vuodelta 1767.
**Nicholas Théodore Cornut** oli ranskalainen matemaatikko ja arkkitehti. Ranskan Avignonista kotoisin ollut Cornut oli erikoistunut sotalinnoituksiin. Hän oli saanut vahvoja vaikutteita maineikkaan ranskalaisen sotilasarkkitehdin Sébastien Le Prestre de Vaubanin suunnittelemasta Bretagnen Saint-Malon kaupungin linnoituksesta.

Marokon sulttaani Muhammad III päätti vuonna 1765 perustaa sataman Atlantin rannikolle Mogadoriin eli nykyiseen Essaouiraan. Sulttaani pyysi Cornutia suunnittelemaan nykyaikaisen Mogadorin kaupungin. Cornutin suunnittelema kaupunki edustaa yhdistelmää eurooppalaisia ja marokkolaisia tyylisuuntia, mikä miellytti sulttaania, joka antoi kaupungille nimen *Essaouira* eli "hyvin suunniteltu". Eräiden lähteiden mukaan Cornut olisi ollut sulttaanin vankina 1765 tapahtuneen epäonnistuneen Larachen retken (ransk. *"affaire de Larache"*) jälkeen, ja että hän olisi sulttaanin orjana suunnitellut kaupungin.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Théodore Cornut**.
1. 1 2  Scala the Port essaouira.nu. Viitattu 28.1.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Medina of Essaouira (formerly Mogador) Unesco. Viitattu 29.1.2013. (englanniksi)
3. ↑  Bainbridge, James et al.: *Morocco*, s. 221–223. Lonely Planet Publications Pty Ltd, 2011. ISBN 978-1-74179-598-1. (englanniksi)
4. ↑  Black, Jeremy: *European warfare in a global context: 1660–1815*, s. 24. Taylor & Francis, 2007. ISBN 0415394724. Teoksen verkkoversio (viitattu 28.1.2013).
5. ↑  Kujanpää, Jorma: Essaouira - Surffareiden mekka ja hippien paratiisi Plaza.  Arkistoitu 1.9.2010. Viitattu 29.1.2013.
**I.O.I** (kor. 아이오아이, tunnetaan myös nimellä **IOI** tai **Ideal of Idol**) oli eteläkorealainen yhtye, joka tunnetaan muun muassa kappaleista "Dream Girls", "Whatta Man (Good Man)" ja "Very Very Very". Yhtye perustettiin eteläkorealaisen televisio-ohjelman *Produce 101* kautta vuonna 2016 ja siihen kuuluivat Nayoung, Chungha, Sejeong, Chaeyeon, Pinky, Sohye, Yeonjung, Yoojung, Mina, Doyeon ja Somi. I.O.I debytoi 4. toukokuuta minialbumillaan *Chrysalis*.

Historia
--------

I.O.I:n jäsenet valittiin eteläkorealaisen televisio-ohjelman *Produce 101* kautta, jossa lukuisien eri levy-yhtiöiden harjoittelijat kilpailivat pääsystä tyttöyhtyeeseen. Ohjelma ensiesitettiin 21. tammikuuta 2016 ja se päättyi 1. huhtikuuta. Yhtyeen ensimmäinen single "Crush" julkaistiin 5. huhtikuuta sen musiikkivideon kanssa.

I.O.I julkaisi ensimmäisen minialbuminsa *Chrysalis* ja sen nimikkosinglen "Dream Girls" musiikkivideon 4. toukokuuta 2016. Toukokuussa ilmoitettiin, että I.O.I perustaisi alaryhmän ja keskittyisi jäsenten soolouriin kesällä 2016. Yhtyeen kerrottiin myös todennäköisesti hajoavan tammikuussa 2017.

I.O.I:n alaryhmä julkaisi ensimmäisen singlensä "Whatta Man (Good Man)" 9. elokuuta. Alaryhmään kuuluvat jäsenet Nayoung, Chungha, Pinky, Sohye, Yoojung, Doyeon ja Somi. Kappale on saanut inspiraationsa Linda Lyndellin kappaleesta "What a Man". Yhtye julkaisi neljännen singlensä "Hand in Hand" 15. elokuuta, joka on uudistettu versio Soulin kesäolympialaisten 1988 tunnussävelestä.

Diskografia
-----------

#### EP-levyt

* *Chrysalis*  (2016)
* *Miss Me?*  (2016)

#### Singlealbumit

* *Whatta Man*  (2016)

#### Singlet

* "Crush" (2016)
* "Dream Girls" (2016)
* "Whatta Man (Good Man)" (2016)
* "Very Very Very" (2016)
* "Downpour" (2017)

Lähteet
-------

1. ↑  Produce 101, another Mnet tearjerker Korea Times. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Which finalists were 'picked' to be in 'Produce 101's new girl group? Allkpop. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
3. ↑  Crush (From Produce 101) - Single iTunes. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
4. ↑  I.O.I Debuts and Releases ′Dream Girls′ MV Mwave.  Arkistoitu 28.7.2017. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
5. ↑  YMC Ent. denies rumors IOI are only promoting until Mnet's 'MAMA' Allkpop. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
6. ↑  Watch: I.O.I Unit’s new teaser (video) Kpop Herald. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)
7. ↑  IOI releases a remade version of Olympic classic 'Hand in Hand' Allkpop. Viitattu 11.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **I.O.I**.
* Virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Matematiikassa **alkeismatriisi** on yksinkertainen matriisi, joka saadaan yksikkömatriisista yhdellä alkeisrivitoimituksella - jokainen alkeisrivitoimitus pystytäänkin ilmoittamaan jonkin alkeismatriisin avulla. Alkeismatriisien ominaisuuksien ansiosta pystytään käsittelemään  säännöllisiä matriiseja.

Määritelmä
----------

m×m -matriisi *E* on alkeismatriisi, jos se saadaan yksikkömatriisista *Im* yhdellä alkeisrivitoimituksella *K*, jossa *K* on I, II tai III. Alkeismatriisin *E* sanotaan tällöin olevan tyyppiä *K*.

* I. Kahden rivin paikat vaihdetaan.
* II. Rivi kerrotaan nollasta eriävällä luvulla.
* III. Riviin lisätään toisen rivin monikerta.

### Esimerkki

{\displaystyle E\_{1}={\begin{bmatrix}1&0&0\\0&0&1\\0&1&0\end{bmatrix}}\quad } ,
jossa yksikkömatriisin 2. ja 3. rivi on vaihdettu keskenään.

{\displaystyle E\_{2}={\begin{bmatrix}1&0&0\\0&1&0\\0&0&3\end{bmatrix}}\quad } ,
jossa yksikkömatriisin 3. rivi on kerrottu vakiolla 3.

{\displaystyle E\_{3}={\begin{bmatrix}1&0&4\\0&1&0\\0&0&1\end{bmatrix}}\quad } ,
jossa yksikkömatriisin 3. riviä on kerrottu luvulla 4 ja lisätty se sitten 1. riviin.

Ominaisuuksia
-------------

**1.** Oletetaan, että alkeismatriisi *E* on tyyppiä K. Kun tällä alkeismatriisilla kerrotaan jokin matriisi *A* on tulos sama kuin, jos *A*:lle tehtäisiin rivitoimitus *K*. (K = I, II tai III)

### Esimerkki

Suoritetaan matriisille

{\displaystyle A={\begin{bmatrix}2&1&0&5\\4&3&3&2\\8&-2&1&0\\7&3&2&1\end{bmatrix}}\quad }
rivitoimitus I alkeismatriisin E avulla. A:n 1. ja 2. rivi vaihdetaan siis seuraavasti:

{\displaystyle EA={\begin{bmatrix}0&1&0&0\\1&0&0&0\\0&0&1&0\\0&0&0&1\end{bmatrix}}\cdot {\begin{bmatrix}2&1&0&5\\4&3&3&2\\8&-2&1&0\\7&3&2&1\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}4&3&3&2\\2&1&0&5\\8&-2&1&0\\7&3&2&1\end{bmatrix}}\quad } .
Myös rivitoimitukset II ja III voitaisi esittää alkeismatriisien avulla.

**2.** Jos äärellisellä määrällä alkeismatriiseja kerrotaan jotakin matriisia *B* ja saadaan tuloksi matriisi *A*, matriisit *A* ja *B* ovat  riviekvivalentteja.

**3.** Alkeismatriisi *E* on  säännöllinen ja sen käänteismatriisi *E -1*  on samaa tyyppiä *K* kuin *E*.

Käyttö
------

Alkeismatriisien ominaisuuksia hyödynnetään, kun todistetaan matriisien **säännöllisyysehtoa**.

### Säännöllisyysehto

Matriisi *A* on säännöllinen, jos ja vain jos *A* ja sitä vastaava yksikkömatriisi ovat riviekvivalentteja.

Kirjallisuutta
--------------

* Kivelä, Simo K.: *Matriisilasku ja lineaarialgebra*. Helsinki: Otatieto, 1984. ISBN 951-671-368-8.
* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf).
Théodore Monod edessä keskellä keskustelee arkeologien kanssa tutkimusalueellaan Mauritaniassa Saharassa 1967.
**Théodore André Monod** (9. huhtikuuta 1902 Rouen, Ranska – 22. marraskuuta 2000 Versailles, Ranska) oli ranskalainen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija ja humanisti. Monod toimi Institut d’Afrique noiren johtajana, Muséum national d'Histoire naturellen professorina, ja hän oli Académie des sciences d'outre-merin jäsen vuodesta 1949, Académie de Marinen jäsen vuodesta 1957 ja Ranskan tiedeakatemian Académie des Sciencesin jäsen vuodesta 1963. Vuonna 1960 hän oli perustamassa World Academy of Art and Science -järjestöä.

Monodin ura alkoi hylkeiden tutkijana Mauritaniassa Cap Blanc niemimaalla. Pian hänen mielenkiintonsa kääntyi sisämaahan Saharan autiomaahan, jota hän tutki kuusi vuosikymmentä etsien metoriitteja. Vaikkei hän löytänyt etsimäänsä meteoriittia, hän löysi useita uusia kasvilajeja ja tärkeitä neoliittisia asuinpaikkoja. Ehkä merkittävin näistä löydöksistä oli 6 000 vuotta vanha Asselarin ihminen Adrar des Ifoghas -vuorilla Malissa.

Monod oli pasifisti ja ydinaseiden vastustaja, ja hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka on vaikuttaneet myöhemmin muun muassa ympäristöliikkeen nousuun. 

Monod on sukua biologi Jacques Monodille, muusikko Jacques-Louis Monodille, poliitikko Jérôme Monodille ja elokuvaohjaaja Jean-Luc Godardille.

Teokset (valikoima)
-------------------

Uusintapainoksia, Actes Sud Arles

* *Méharées*, (Paris, 1937), rééd. 1989.
* *L'Émeraude des garamantes*, (éditions de L'Harmattan, Paris, 1984), rééd. 1992.
* *L'Hippopotame et le philosophe*, rééd. 1993.
* *Désert lybique*, éditions Arthaud, 1994.
* *Majâbat Al-Koubrâ*, Actes Sud, 1996.
* *Maxence au désert*, Actes Sud, Arles, 1995.
* *Tais-toi et marche ...*, exploration journal from El Ghallaouya-Aratane-Chinguetti, Actes Sud, 2002.

Lähteet
-------

* Tribute to Theodore Monod[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Obituary at monachus-guardian.org (englanniksi)
* Théodore Monod (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Etelä-Dakotan sinetti (1889–)
**Etelä-Dakotan sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Etelä-Dakotan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinettiin on kuvattu tyypillistä dakotalaismaisemaa, jossa näkyy peltoja, vuoria, joki, tehtaan piippu, sekä maanviljelijä. Kuvan yläosassa on nauha, jossa lukee osavaltion motto "Under God the People Rule" (suom. *Jumalan alaisuudessa ihmiset hallitsevat*). Sinetin reunoilla lukee kultaisin kirjaimin "State of South Dakota" (suom. *Etelä-Dakotan osavaltio*) ja "Great Seal" (suom. *Suursinetti*), ja lisäksi vuosiluku 1889, jolloin Etelä-Dakotasta tuli Yhdysvaltain osavaltio. Nykyinen sinetti on otettu käyttöön samana vuonna.

Muut versiot
------------

* Mustavalkoinen versio.Mustavalkoinen versio.

Lähteet
-------

1. ↑  State Seals List *50states.com*. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  List of State Seals *State Symbols USA*. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)

Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
Théodule Ribot.
**Théodule-Armand Ribot** (18. joulukuuta 1839 Guingampissa, Bretagne, Ranska – 9. joulukuuta 1916) oli ranskalainen psykologi.

Ribot sopiskeli Lycée de St Brieucissa ja suuntautui akateemiselle uralle. Vuonna 1856 Ribot alkoi opettaa ja sai vihdoin 1862 viran École Normale Supérieure -yliopistosta. Vuonna 1885 Ribot piti luentokurssin kokeellisesta psykologiasta Sorbonnen yliopistossa, ja kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Collège de Francen kokeellisen psykologian professoriksi. Väitöskirja *Hérédité: étude psychologique* on hänen tunnetuin teoksensa.

Kokeilevien menetelmien mukaisesti Ribot keräsi yhteen esimerkkitapauksia perityistä poikkeavuuksista. Hän oli erityisen kiinnostunut psyykkisten toimintojen fyysisestä tuottamisesta, kun taas henkiset tai ei-aineelliset tekijät Ribot jätti huomiotta. Herbert Spencerin ajatukset vaikuttivat häneen vahvasti, ja Ribot ranskansi tämän teoksen *Principles of Psychology*.

Lukuisten artikkelien lisäksi Ribot kirjoitti Arthur Schopenhauerin filosofiaa käsittelevän teoksen *Philosophie de Schopenhauer* (1874). Oman aikansa psykologista tutkimusta hän kartoitti kirjoittamalla englantilaista psykologiaa käsittelevän teoksen *La psychologie anglaise contemporaine* (1870) ja saksalaista psykologiaa käsittelevän teoksen *La Psychologie allemande contemporaine* (1879). Merkittäviä ovat myös neljä monografiaa *Les Maladies de la mémoire* (1881), *Les Maladies de la volonté* (1883), *Les Maladies de la personnalité* (1885) ja *La Psychologie de l’attention* (1888), jotka käsittelevät mielisairauksia.

Aiheesta muualla
----------------

* Hakosalo, Heini: Patologien avulla metafysiikkaa vastaan: Théodule Ribot'n naturalistinen psykologia. *niin & näin* 2/2002, 34–37.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Etelä-Amerikan uudisasuttaminen** tarkoittaa eurooppalaisten asettumista Etelä-Amerikan mantereelle 1400-luvun lopulta. 

Aikakauden suurvallat, Espanja ja Portugali, jakoivat Euroopan ulkopuolisen maailman etupiirialueisiin Tordesillasin sopimuksella vuonna 1494. Sen mukaan Portugalille kuului nykyisen Brasilian itäosa muun Etelä-Amerikan ollessa Espanjan etupiiriä.

1530-luvulta alkaen espanjalaiset ja myöhemmin myös portugalilaiset konkistadorit kulkivat pitkin Etelä-Amerikkaa, arvioivat sen ihmisiä ja luonnonvaroja, ja levittivät tahtomattaan eurooppalaisperäisiä tauteja, joista monet koituivat tuhoisiksi alueella ennestään asuville kansoille.

Konkistadorit loivat Espanjan siirtomaaherruuden perustan, joka oli oleellinen pohja espanjalaista imperiumia rakennettaessa. Konkistadoreista tunnetuimmat ovat Hernán Cortés ja Francisco Pizarro. Cortés voitti Meksikon alueen asteekkivaltakunnan ja valloitti maat kuninkaansa nimissä Espanjalle. Meksikosta Cortes jatkoi pohjoiseen ja hiljalleen nykyinen Kalifornia ja Uusi-Meksiko liitettiin Espanjan hallintaan.

Fransisco Pizarro puolestaan kukisti inkaintiaanien valtakunnan Andien vuorilla. Rohkeudella, oveluudella ja viekkaudella Pizarro onnistui noin 200 sotilaansa kanssa kukistamaan keskenään eripuraiset inkat ja laajensi näin Espanjan valtapiiriä.

1820-luvulla Simón Bolívar pyrki luomaan Etelä-Amerikan yhdysvallat. Taistelut ja vallankumoukset johtivat nykypäivän itsenäisten Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Perun ja Bolivian valtioiden syntyyn. Eurooppalaisten vaikutus alueella jäi pysyväksi: espanja ja portugali ovat alueen virallisia ja yhteisiä kieliä.

Katso myös
----------

* Espanjalainen imperiumi
* Diego de Almagro
* Francisco de Orellana

Lähteet
-------

1. ↑  Treaty of Tordesillas Encyclopedia Britannica. Viitattu 22.7.2013.
2. ↑  Pizarro, el conquistador que vencio a 40.000 soldados incas con 200 espanioles *abces*. Viitattu 22.7.2013. (espanjaksi)
**Kaljuvarsipoimulehti** (*Alchemilla glabricaulis*) on poimulehtiin kuuluva monivuotinen ruusukasvilaji. Sen kuvasi ensimmäisenä suomalainen Harald Lindberg.

Se kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa eniten lähteikköpoimulehteä, johon verrattuna se on jonkin verran pienempi ja lähes täysin kalju. Ruusukelehtien lapa on viidestä yhdeksään senttimetriä leveä ja pyöreähkö. Lavan yläpinnalla voi olla yksittäisiä karvoja ja alapinnalla karvoja kasvaa lehtisuonten kärkipäässä. Lehti on piparkakkulaitaisesti jakaantunut seitsemään–yhdeksään liuskaan, jossa on keskimäärin 15 laitahammasta. Kukinto on ruusukelehtien yläpuolelle ulottuva viuhkosto, kukat ovat poimulehdille tyypillisiä, pieniä.

Kaljuvarsipoimulehteä esiintyy Keski- ja Itä-Euroopassa Saksasta, Puolasta, Baltiasta ja Ukrainasta Venäjälle. Suomessa se on vakiintunut tulokaslaji, joka on levinnyt toisen maailmansodan aikaan. Suomessa sitä esiintyy Kainuun ja Koillismaan seudulla, eniten Kuhmossa ja Suomussalmella. Se kasvaa niityillä ja pientareilla asutuksen lähellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mossberg, B. & Stenberg, L.: *Suuri Pohjolan kasvio*, s. 312. Suomentanut Vuokko, S. & Väre, H.. Tammi, 2005. ISBN 951-31-2924-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviatlas 2020: *Alchemilla glabricaulis* – kaljuvarsipoimulehti.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15288720
* Wikispecies: Alchemilla glabricaulis
* BioLib: 231313
* CoL: BHPQ
* EoL: 414378
* EUNIS: 180022
* GBIF: 3028469
* iNaturalist: 896620
* IPNI: 720599-1
* IRMNG: 10694679
* ISC: 112085
* Open Tree of Life: 3904237
* Plant List: rjp-9873
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:720599-1
* Tropicos: 27803920
* WFO: wfo-0001019024

 |

 |
I.P. Vipotiina elokuussa 2010 suomenennätysjuoksunsa loppusuoralle tultaessa.
**I.P. Vipotiina** (s. 1. kesäkuuta 1999) on suomenhevostamma. Se on vuosien 2009, 2010 ja 2011 ravikuningatar I.P. Vipotiinan isä on Turo ja emä I.P. Vipotti. Sen säkäkorkeus on 155 cm. Hevosta ohjasti Pertti Puikkonen, jonka tallissa Espoonkartanon alueella se asuu. Sen omistavat Seppo Juvonen sekä Rip Rap Team eli Jouni Koittola ja Hannu Hokkanen. Sen on kasvattanut Heikki Parviainen. Parvaisen kasvattamien hevosten nimessä oleva etuliite I.P. tulee kantatamma Ilta-Postin nimestä. I.P. Vipotiinan hoitaja Jaana Lehtonen valittiin vuoden 2010 hevosenhoitajaksi ja I.P. Vipotiina Vuoden vanhemmaksi suomenhevostammaksi..

I.P. Vipotiina juoksi 3-vuotiaana tammojen täyden matkan suomenennätykset 1.34,9 volttilähetyksellä ja 1.34,1 autolähetyksellä. 4-vuotiaana se voitti Kriteriumin, Pikkuprinssin, Pikkupelimannin ja Oulu Expressin, 5-vuotiaana Suomenhevosten Derbyn. Se on osallistunut kuninkuusraveihin vuosina 2006 ja 2007. 10-vuotiaana juoksi tammojen SE-ajan (ja ME) 1.20,2aly ja voitti siten Suurmestaruus-ajon. Se on ravikuningatar 2009 ja 2010.

I.P. Vipotiinalta leikattiin 2006 nuljuluusta palanen, ja sen arveltiin joutuvan lopettamaan raviuransa ja siirtymään siitoshevoseksi.

Vuoden 2010 Kuninkuusraveissa Oulussa I.P. Vipotiina voitti kaikki kolme matkaa. Sen saama kokonaisaika kolmelta matkalta 9.36,9 on tammojen kovin yhteisaika vuodesta 1984 lukien.

Vuosi 2011 ei alkanut I.P. Vipotiinalta hyvin, eikä se ollut voittanut ennen Kuninkuusraveja yhtään kilpailua*lähde?*. Kuninkuusraveissa se kuitenkin voitti jälleen kaikki kolme lähtöä ja siten ravikuningatar-tittelin Ylöjärven Teivossa jo kolmannen kerran peräkkäin. Viimeisellä matkalla I.P. Vipotiina teki kylmäveristen tammojen Suomen ennätyksen pitkällä matkalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sukuposti.net viitattu
2. ↑  I.P. Vipotiina ja A.T. Eko loistivat Oulussa
3. 1 2  Leena Mäenpää-Wirtz, Merkonomi kuningattaren hovissa, Helsingin Sanomat 5.2.2011 sivu B 13
4. 1 2  Maaseudun tulevaisuus[vanhentunut linkki] viitattu 26.7.2010
5. ↑  Margit Ticklén (toim.) 2006. Tutustu suomenhevoseen. ISBN 978-952-5267-11-3
6. 1 2  Antti Nieminen, Ravikuningatar I. P. Vipotiina villiintyi, Helsingin Sanomat 26.7.2010 sivu A 15
7. ↑  Antti Nieminen, I. P. Vipotiina ja Puikkonen häikäisivät, Helsingin Sanomat 1.8.2011 sivu A 16
**Kaljula** (ven. Калинкина, *Kalinkina*) on entinen Pyhän Marian luterilaiseen seurakuntaan kuulunut inkerinsuomalainen kylä nykyisen Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se sijaitsi Fontankajoen suulla nykyisen Repinin aukion ja Staro-Petergofski-prospektin tienoilla. 

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1505 nimellä *Kalganitsa*. 1600-luvulla syntynyt nimitys Kaljula muovautui myöhemmin venäjänkieliseen muotoon *Kalinkina*. Nykyisin Kaljulasta muistuttavat kolme Kalinkinan siltaa.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 18.10.2015.
2. ↑  *Keski-Inkeri: kylä- ja tiekartta*, s. kyläluettelo. Ingriainfo oy, 1993. ISBN 951-96326-1-1.
3. ↑  Kepsu, Saulo: *Pietari ennen Pietaria: Nevansuun vaiheita ennen Pietarin kaupungin perustamista*, s. 57. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995. ISBN 951-717-804-2.
4. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 251. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
**Kaljurotta** (*Heterocephalus glaber*) on itäafrikkalainen jyrsijä, joka elää suuren osan elämästään maan alla. Sen elämäntavat ovat nisäkkääksi poikkeukselliset. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "kaljumyyrikkö".

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kaljurotta on nimensä mukaisesti karvaton, rottamainen nisäkäs, jonka pituus on 8–9,2 senttimetriä - tästä hännän osuus on 2,8–4,4 senttimetriä - ja paino 30–80 grammaa. Se on väriltään vaaleanpunainen, selässä on kuitenkin harmaa suojaväri ulkona liikkumista varten ja iho on ryppyinen. Sillä on talttamaiset etuhampaat, joita se käyttää kaivamiseen, ja isot etukäpälät. Kaljurotan hampaat kasvavat suun ulkopuolella, ja se käyttää niitä jopa kilometrien mittaisten tunneleiden kaivamiseen maan alla. Järsiessään tietään eteenpäin kaljurotta sulkee samalla suunsa, jotta multaa ja hiekkaa ei pääse sinne.

Vankeudessa kaljurotta voi elää jopa yli 25-vuotiaaksi.*lähde?*

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Kaljurotta asustaa maanalaisissa käytävissään puoliaavikolla ja ruohomailla Itä-Afrikassa Etiopian keski- ja eteläosissa, Somaliassa ja Keniassa.

Ravinto
-------

Kaljurotta syö mukuloita, varsimukuloita ja juuria.*lähde?*

Elintavat
---------

Kaljurotta on ainoa tunnettu nisäkäs, joka on aitososiaalinen kuten muurahaiset, mehiläiset ja termiitit. Kaljurottayhteisössä on 20–300 yksilöä, jotka jakautuvat muurahaisyhteisön tapaan kolmeen pääkastiin: lisääntymiskykyiset, työläiset ja sotilaat. Yksi ainoa naaras, tavallaan kuningatar, voi synnyttää kerralla jopa kolmekymmentä poikasta, jotka kuuluvat eri kasteihin. Pysyäkseen ainoana "munijana" naaras erittää virtsaansa hajua, joka estää pesän muiden naaraiden lisääntymishormonin tuotannon. Lajin tapa muodostaa yhteisöjä on selitettävissä sillä, että kaljurotta elää käytännöllisesti katsoen autiomaaksi katsottavilla seuduilla. Sen ravinnonsaanti on erittäin vaikeaa ja eläminen yhteiskunnassa moninkertaistaa mahdollisuuden löytää ravintoa, ja lisäksi pieninkin löytynyt juurimukula jaetaan tasan kaikkien kesken.

Lähteet
-------

1. ↑  Maree, S. & Faulkes, C.: *Heterocephalus glaber* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.1*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.7.2014. (englanniksi)
2. ↑  Nisäkäsnimistötoimikunta: Maailman nisäkkäiden suomenkieliset nimet (Vahvistamaton ehdotus nisäkkäiden nimiksi)  2008. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 14.11.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Animal Diversity Web


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q276290
* Wikispecies: Heterocephalus glaber
* ADW: Heterocephalus\_glaber
* ARKive: heterocephalus-glaber
* BOLD: 493952
* CoL: 3L83H
* EoL: 326232
* Fossilworks: 234133
* GBIF: 5219654
* iNaturalist: 43746
* IRMNG: 10226623
* ITIS: 584677
* IUCN: 9987
* MSW: 13400041
* NCBI: 10181
* uBio: 106379

 |

 |
**Kolda** on kaupunkikunta sekä Koldan alueen ja departementin hallinnollinen keskus Senegalissa. Se sijaitsee Casamancejoen varrella 465 kilometriä Dakarista kaakkoon. Asukkaita on 88 800 henkeä (vuonna 2016, arvio).

Maantiede ja asutus
-------------------

Kaupunki sijaitsee Casamancen molemmin puolin joen tulvatasankoja reunustavilla rinteillä. Ilmasto on sudanilais-guinealainen. Vuotuinen sademäärä on noin 1 000 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus edustaa metsäsavannin jäänteitä.

Kolda koostuu virallisesti kuudesta kaupunginosasta, jotka ovat Bantagnel, Bouna Kané, Doumassou, Gadapara, Saré Moussa ja Sikilo. Kaupunki on laajentunut rajojensa ulkopuolelle, ja sen asukasluku on Casamancen alueen ja naapurimaiden konfliktien aiheuttaman muuttoliikkeen takia huomattavasti virallista suurempi.

Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja mandinkoja. Lisäksi on wolofeja, dioloja, soninkeja, mankanjoja ja balanteja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.

Historia
--------

Ranskalaiset tekivät Koldan kylästä paikallisen hallintokeskuksen vuonna 1907. Sinne perustettiin varuskunta, hallintorakennus, tuomioistuin, posti, kirkko ja koulu. Casamancejoen yli rakennettiin puinen silta ja joen rannalle pystytettiin kauppahuoneita. Kolda sai osittaisen kunnallishallinnon vuonna 1952 ja täydet kunnan oikeudet vuonna 1960. Koldan alue on perustettu vuonna 1984.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Koldan kautta kulkee Tambacoundan ja Ziguinchorin välinen maantie N6 ja maantie R21 Sédhiouun. Kaupungissa on lentokenttä, jonka siviilikäyttö on vähäistä.

Väestön elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Teollisuutta edustaa Sodefitexin puuvillankäsittelylaitos.

Palveluihin kuuluvat ala-, keski- ja ammatikoulut, aluesairaala, terveyskeskus ja terveysasemat sekä kulttuurikeskus.

Matkailu
--------

Matkailukohteena Kolda kiinnostaa lähinnä metsästyksen harrastajia. Kaupungissa on kolme hotellia.

Lähteet
-------

1. ↑  La population du Sénégal en 2016 *ANSD*.  Arkistoitu 23.9.2017. Viitattu 18.2.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Plan d’investissement communal de la commune de Kolda *Docplayer*.  2012. Viitattu 18.2.2022.
3. ↑  *Petit Futé Sénégal 2020*, s. 303. Paris: Les Nouvelles Éditions d’Université, 2019. ISBN 978-2305022550.
Kaljazinin piiri Tverin alueen kartalla.
**Kaljazinin piiri** (ven. Каля́зинский райо́н, *Kaljazinski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen kaakkoisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 671 neliökilometriä. Asukkaita on 21 800 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Kaljazinin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 4 maalaiskuntaa:

* Alferovo (ven. Алферово)
* Nerl (ven. Нерль)
* Semendjajevo (ven. Семендяево)
* Starobislovo (ven. Старобислово)

Piirin kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Tärkein joki on Volga. Seudulla on koneenrakennus-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan sekä pellavan tuotantoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaljazinin piiri**.
* Kaljazinin piirin sivusto (venäjäksi)
* Kaljazinin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**Väinö Kytölä** (28. helmikuuta 1904 Sysmä – 21. syyskuuta 1968 Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Kytölän vanhemmat olivat maanviljelijä Enok Kytölä ja Maria Manninen ja puoliso vuodesta 1933 Alli Kirveskoski. Kytölä tuli ylioppilaaksi Heinolassa ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1932. Valmistuttuaan Kytölä toimi Pienviljelijäin Keskusliiton ja Suomen Salaojitusyhdistyksen palveluksessa, kunnes siirtyi Otavan maanviljelyskoulun opettajaksi vuonna 1933. Toimittuaan ensin apuopettajana hänestä tuli varsinainen opettaja vuonna 1939 ja oppilaitoksen johtaja vuonna 1953. Kytölä toimi myös Otavan koulutilan hoitajana ja puutarhurikoulun johtajana ja oli Laidunyhdistyksen piiriagronomi 1945–1954. Maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1967 saaneella Kytölällä oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä.

Metsäneuvos Viljo A. Kytölä oli Väinö Kytölän veli.

Julkaisuja
----------

* *Otavan maatalouskoulut 1859–1959*, 1960, Väinö Kytölä ym.

Lähteet
-------

1. 1 2  Väinö Kytölä *Biografiasampo*. Viitattu 29.4.2022.
2. ↑  Vainajia. Koulunjohtaja Väinö Kytölä.  *Länsi-Savo*, 24.9.1968, nro 259, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.4.2022.
3. ↑  Viljo A. Kytölä *Biografiasampo*. Viitattu 19.5.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Hyundai Ioniq** on Hyundain vuosina 2016–2022 valmistama keskiluokan hybridi- ja sähköautomalli. Se jakaa perusrakenteensa Hyundai Nexon ja Kia Niron kanssa.

Vuoden 2016 Euro NCAP -kolaritestistä Ioniq sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Hyundai Ioniq Plug-in
Ioniq esiteltiin Etelä-Koreassa tammikuussa 2016. Se oli maailman ensimmäinen automalli, joka oli saatavana sekä tavallisena että ladattavana hybridinä kuin myös täyssähköisenä versiona. Euroopassa mallin ensiesittely oli Geneven autonäyttelyssä saman vuoden maaliskuussa, Pohjois-Amerikassa puolestaan myöhemmin samassa kuussa järjestetyssä New Yorkin autonäyttelyssä.

Hyundai Ioniq Electric
Hybridimallissa on nelisylinterinen 1,6-litrainen (104 hv) bensiinimoottori sekä 43-hevosvoimainen sähkömoottori, joiden yhteisteho on 139 hevosvoimaa. Akku on 1,6-kilowattituntinen. Voimansiirtona on kuusiportainen kaksoiskytkinvaihteisto ja etuveto. Ladattavassa hybridimallissa on tehokkaampi 60-hevosvoimainen sähkömoottori ja suurempi 8,9 kilowattitunnin akku. Täyssähköisessä mallissa sähkömoottorin teho on 120 hevosvoimaa ja akku on 28-kilowattituntinen.

Facelift-mallin Hyundai Ioniq Plug-in.
Vuonna 2019 Ioniq koki kasvojenkohotuksen, jossa siihen tehtiin uudistuksia muun muassa puskureihin sekä etu- ja takavaloihin. Sisällä kojelauta oli uusi. Sähköversiossa moottorin teho nousi 134 hevosvoimaan ja akku kasvoi 38,3-kilowattituntiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyundai Ioniq 2016 Euro NCAP. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Hyundai says its new Ioniq Hybrid will be sporty, as well as efficient *Digital Trends*.  14.1.2016. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Hyundai Ioniq: most important car at the Geneva Motor Show? *Green Car Reports*.  1.3.2016. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)
4. 1 2  2017 Hyundai Ioniq preview *Green Car Reports*.  30.3.2016. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  New facelifted Hyundai Ioniq range uncovered *Auto Express*.  3.5.2019. Viitattu 5.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyundai Ioniq** Wikimedia Commonsissa
**Hyun Jung-hwa** (kor. 현정화, s. 6. lokakuuta 1969 Busan) on eteläkorealainen entinen pöytätennispelaaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Hyun kilpaili urallaan kaksissa olympialaisissa. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Soulin olympialaisissa 1988, jolloin hän kilpaili sekä kaksin- että nelinpelissä. Kaksinpelissä Hyun voitti kaikki viisi alkulohkon otteluaan, mutta hävisi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella neuvostoliittolaiselle Valentina Popovalle 3–0. Nelinpeliin hän osallistui parinsa Yang Young-jan kanssa. He voittivat alkulohkonsa kaikki seitsemän ottelua häviten yhteensä vain yhden erän. Puolivälierissä he voittivat alankomaalaisen parin 2–0. Välierissä Hyun ja Yang kohtasivat japanilaiset Kiyomi Ishidan ja Mika Hoshinon, jotka eteläkorealaiset voittivat 2–0. Loppuottelussa eteläkorealaispari kohtasi kiinalaisparin Chen Jing–Jiao Zhimin, jotka he voittivat erin 2–1. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan olympialaisissa Hyun kilpaili jälleen kaksin- ja nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kaikki kolme alkulohkonsa ottelua erin 2–0. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Hyun voitti alankomaalaisen Bettine Vriesekoopin 3–0 ja puolivälierissä romanialaisen Ciosun 3–2. Välierässä vastaan asettunut kiinalainen Deng Yaping oli parempi erin 3–0. Koska tuolloin ei pelattu erillistä pronssiottelua, sai Hyun suorituksestaan suoraan pronssimitalin. Nelinpeliin hän osallistui Hong Cha-okin parina. He voittivat kummatkin alkulohkonsa ottelut. Puolivälierissä he voittivat yhdistyneen joukkueen parin 3–0. Välierissä he kohtasivat kiinalaisparin Deng Yaping-Qiao Hong, joka oli eteläkorealaisia parempi erin 3–1. Näin Hyun saavutti toisen olympiapronssinsa Barcelonasta.

Maailmanmestaruuskilpailuista Hyun saavutti urallaan neljä kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Ensimmäisen kultansa hän saavutti vuonna 1987 naisten nelinpelistä. 1989 hän voitti sekanelinpelin, 1991 joukkuemaailmanmestaruuden ja 1993 kaksinpelin. Hopeaa hän saavutti joukkuekilpailuista vuosina 1987 ja 1989 ja sekanelinpelistä 1993. Pronssit ovat vuosilta 1989 (kaksinpeli) ja 1993 (joukkue). Hyunilla on uraltaan myös yhteensä kahdeksan mitalia Aasian-mestaruuskilpailuista, joista viisi on Aasian-mestaruuksia sekä kuusi mitalia Aasian kisoista, joista kaksi on kultaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hyeon Jeong-Hwa Sports Reference.  Arkistoitu 16.11.2012. Viitattu 12.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Hyun Junghwa Table Tennis Guide. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  HYUN Jung Hwa (KOR) (Arkistoitu versio 17. lokakuuta 2012) ITTF.  Arkistoitu 17.10.2012. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Funai Electric Co. Ltd.** ( 船井電機株式会社 *Funai Denki Kabushiki Kaisha*) on japanilainen kulutuselektroniikkaa valmistava pörssiyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Osakan prefektuurin Daitōssa. Funai myy tuotteita myös omalla brändillään, mutta on erikoistunut OEM-alihankintaan eli tekemään tuotteita muiden yhtiöiden tuotemerkillä ja niiden vaatimusten mukaan lisenssi- ja muunlaisin sopimuksin. Philipsin luovuttua kulutuselektroniikastaan ja Panasonicin ostettua Sanyon näiden yritysten tavaramerkit (Philips, Magnavox ja Sanyo) päätyivät vähintäänkin määräajaksi Funain käytettäviksi.

Funain päätuotteita ovat LCD-taulutelevisiot sekä DVD- ja Blu-ray-soittimet, joita se myy brändeillä Funai, Philips, Magnavox ja Sanyo. Se valmistaa myös mustesuihkutulostimia merkeillä Kodak ja Lexmark.. Funain valmistamien tuotteiden suurin jälleenmyyjä on Walmart-tavarataloketju.

Funai oli maailman viimeinen VHS-videonauhureita valmistanut yritys. Viimeinen nauhuri valmistui heinäkuussa 2016.

Yrityksen perusti Tetsuro Funai vuonna 1951 alun perin ompelukoneiden tukkuliikkeeksi. 1960-luvun taitteessa yritys alkoi valmistaa transistoriradioita.

Lähteet
-------

1. ↑  Philips to transfer its Audio, Video, Multimedia and Accessories business to Funai  29.1.2013. Philips. Viitattu 31.12.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Our Brands *funai.us*. Viitattu 31.12.2019.
3. ↑  Nakano, Mikihisa: *Supply Chain Management: Strategy and Organization*, s. 10. Springer, 2019. ISBN 9789811384790. Google Books (viitattu 31.12.2019).
4. ↑  Karjalainen, Pauliina: VHS toi Hollywoodin kotisohville ja muuttui sitten kulttuurihistoriaksi – nauhureiden valmistus loppuu *Yle Uutiset*.  26.7.2016. Viitattu 31.12.2019.
5. ↑  History *.funai.co.jp*. Viitattu 31.12.2019. (englanniksi)
**Triesen** on kunta Liechtensteinin kaakkoisosassa. Runsaalla neljällä ja puolella tuhannella asukkaallaan tämä pääkaupungin Vaduzin eteläinen naapurikunta on maan kolmanneksi suurin kunta. Se sijaitsee Reinin ja Liechtensteinin vuoriston välisessä kauniissa laaksossa.

Ensimmäiset maininnat Triesenistä ovat vuodelta 1155 ollen näin yksi ruhtinaskunnan vanhimmista asutuskeskuksista. Kylä oli alun perin ylhäisön asuttama, ja vanhin siellä yhä asuva suku on 1200-luvulla ensi kertaa kirjallisesti mainittu De Trisunin aatelissuku.

Triesen on muinaisen roomalaisen tien varrella, ja tien varrella on roomalaisen villan rauniot. Maan vanhin kappeli, Pyhän Mamertuksen kappeli, on Triesenissä.

Politiikka
----------

Triesenin kunnanjohtaja on Xaver Hoch. Kaupunginvaltuuston kymmenestä paikasta 5 on VU:lla, 4 FBP:llä ja yksi FL:llä. Maapäivävaaleissa 2005 Triesenistä valittiin maapäiville kolme edustajaa, kaksi VU:n ja yksi FBP:n.

Väkiluvun kehitys
-----------------


| Vuosi | Asukkaita |
| --- | --- |
| 1584 | 281 |
| 1812 | 612 |
| 1852 | 847 |
| 1874 | 950 |
| 1891 | 943 |
| 1901 | 995 |
| 1911 | 1 099 |
| 1921 | 1 102 |
| 1930 | 1 147 |
| 1941 | 1 185 |
| 1950 | 1 405 |
| 1960 | 1 789 |
| 1970 | 2 637 |
| 1980 | 2 970 |
| 1990 | 3 506 |
| 2000 | 4 435 |
| 2005 | 4 608 |
|

LiechtensteinLiechtensteinin kunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Oberland | 
* Balzers
* Planken
* Schaan
* Triesen
* Triesenberg
* Vaduz

 |
| Unterland | 
* Eschen
* Gamprin
* Mauren
* Ruggell
* Schellenberg

 |
Italialainen SOS-kapillaarisyvyysmittari
Suunto SM-80 –kompassi-syvyysmittari
**Syvyysmittari** on sukeltajan apuväline, josta hän näkee millä syvyydellä sukeltaja on. Nykyaikaiset sukellustietokoneet toimivat paineanturien avulla sähköisesti. Mekaanisissa mittareissa on erillinen käsin käännettävä muistiviisari, joka seuraa varsinaista mittarinosoitinta mutta jää osoittamaan suurinta käytyä syvyyttä.

Historia
--------

Vanhimmat syvyysmittarit kehitettiin toisistaan tietämättä eri puolilla maailmaa; perusidea oli alkuperäisissä sama. Yksinkertainen syvyysmittari on U-kirjaimen muotoinen toisesta päästä tukittu lasiputki, joka kiinnitetään mitoitetulle asteikolle.

Bourdon-tyyppisessä mittarissa vesi pääsee käyristettyyn putkeen, joka hiljalleen oikenee paineessa; tämä oikeneminen käyttää mittarineulaa vaihteiston avulla. Koska avoin malli on herkkä veden epäpuhtauksille, mittarista kehitettiin nopeasti niin sanottu öljykylpymalli jossa putki on joustavaseinäisessä öljysäiliössä. 

Kalvotyyppisessä mittarissa on joustava takakalvo, johon paine vaikuttaa, kalvon liike käyttää vaihteiston avulla mittarineulaa.

#### Erikoismallit

* Suunto SM-80, yhdistetty kompassi ja syvyysmittari, jossa kompassin ympärille oli asennettu ympyränmuotoinen kapillaarimittari.

### Sukellusveneet

Myös sukellusveneissä syvyysmittari on olennaisessa asemassa. Pisimpään on käytetty tavallisesta painemittarista kehitettyjä malleja. Niihin kuuluu runkoläpivienti joka voidaan sulkea sekä automaattisella että käsikäyttöisellä venttiilillä. Mittari yksinkertaisesti kertoo ulkopuolisen veden paineen joka on yksi ilmakehä kymmentä metriä kohti. Nykyaikaisissa sukellusveneissä käytetään myös elektronisilla paineantureilla toimivia mittareita, joskin turvallisuussyistä vanha painemittarimalli on edelleen käytössä.

Lähteet
-------

* Timo Vikman: *Sukellus*. Suomen urheilusukeltajain liitto 2007, ISBN 978-952-92-2066-3 (sid.)

### Viitteet

1. ↑   Vikman: SUKELLUS
**Funa Tonaki** (jap. 渡名喜 風南, *Tonaki Fūna*, s. 1. elokuuta 1995 Sagamihara) on japanilainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari. 

Tonaki saavutti ensimmäisen mitalisijan aikuisten kilpailuissa helmikuussa 2015, jolloin hän oli toinen Euroopan avoimessa turnauksessa Sofiassa. Vuonna 2015 hän voitti lisäksi junioreiden maailmanmestaruuden sekä Qingdaon Grand Prix'n. Vuonna 2016 Tonaki saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän oli kolmas alle 48 kg sarjassa Taškentin AM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Tyumenin Grand Slamin 2016. Vuonna 2017 Tonaki voitti uransa ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruuden, kun hän voitti Budapestin MM-kilpailujen alle 48 kg sarjan. Lisäksi hän voitti Pietarin Masters-turnauksen ja Düsseldorfin Grand Prix'n vuonna 2017. Vuoden 2018 ainoa turnaus voitto tuli Osakan Grand Slam -turnauksessa. MM-kilpailuissa hän oli toinen alle 48 kg sarjassa. Vuonna 2019 Tonaki saavutti kolme turnausvoittoa, kun hän oli paras Osakan ja Düsseldorfin Grand Slam -turnauksissa sekä Budapestin Grand Prix'ssa. MM-kilpailujen 48 kg sarjassa hän oli jälleen toinen. Vuonna 2021 hän voitti Kazanin Grand Slamin.

Ensimmäisiin olympialaisiinsa Tonaki osallistui Tokiossa vuonna 2021. Hän pääsi aloittamaan suoraan toiselta kierrokselta, jolla hän voitti unkarilaisen Éva Csernoviczkin. Puolivälierissä hän voitti argentiinalaisen Paula Pareton. Välierissä Tonaki kohtasi ukrainalaisen Darja Bilodidin. Tonaki voitti ottelun Yoko-shiho-gatamella. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi kosovolaiselle Distria Krasniqille Uchi-matalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Tonaki Funa - results IJF. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Funa Tonaki Judo Inside. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Results - Judo - Women -48 kg (pdf) Kansainvälinen olympiakomitea.  Arkistoitu 8.8.2021. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
4. ↑  Tokyo 2020 - Judo - Extra-Lightweight (≤48 kilograms), Women Olympedia. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Kurikan kylää. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
**Kesti** on kylä Kurikassa entisen Jurvan kunnan alueella Etelä-Pohjanmaalla.

Sijainti
--------

Entiseen Jurvan kuntaan kuuluva Kestin kylä sijaitsee Tupenkylän ja Järvenpään kylän välissä Jurvasta Teuvalle johtavan seututien 687 varrella. Kestistä johtaa tie numero 6841 Pirttikylään, josta on yhteys valtatielle 8.
Kestistä on matkaa sekä Teuvalle että Pirttikylään noin 18 kilometriä. Närvijoelle matkaa on noin 8 km.

Kylä
----

Kestin kylään kuuluu muutamia taloja, mutta Kestin postinumeroalue on isompi kokonaisuus, johon kuuluu muitakin kyliä, mm. Järvenpään kylä, Rannankylä, Tupenkylä ja Kentankylä. Kestissä oli aiemmin alueen lähin asiamiesposti ja tästä syystä koko postialue on nimeltään Kesti. 

Kestinkylä on itse asiassa aiemmin kuulunut Järvenpään kylään. Järvenpään kylä on saanut nimensä myös Kestinkylään yltäneen, 1960-luvulla viljelysmaaksi kuivatun Jurvanjärven mukaan.

Kestin postiosoite on 66360.

Järvenpään kylässä sijaitsee Järvenpään nuorisoseura. Kestin kylässä on ollut kaksi koulua, toinen Järvenpäässä ja toinen Tupenkylässä. Koulut ovat lakkauttamisensa jälkeen olleet asuinkäytössä.

Palvelut
--------

Kestissä palveluita tarjoavia yrityksiä on tällä hetkellä vain autokorjaamo. Vuonna 2010 toimintansa lopetti Viitasen sekatavarakauppa, jossa on aiemmin toiminut kyläkauppa ja asiamiesposti. Kestin kylässä on ollut kaupan ja postin lisäksi myös meijeri. Nykyään lähimmät palvelut ovat Jurvan kirkonkylällä.

Kestin kylässä on runsaasti maanviljelystä, mutta koko postialueeseen kuuluvalla alueella on pieniä paikallisia yrityksiä, muiden muassa kuljetusyritys ja perunatila. 
Kestin kylän maisema on pääosin tasaista peltoa, koska se sijaitsee kuivauksen ansiosta viljelysmaaksi muuttuneen Jurvanjärven reunoilla.
Li Zhanshu (2022)
**Li Zhanshu** (kiin.: 栗战书; pinyin: *Lì Zhànshū*; s. 30. elokuuta 1950) on kiinalainen poliitikko ja Kiinan kommunistisen puolueen jäsen. Li on puolueen seitsenhenkisen politbyroon pysyvän komitean jäsen ja toimii Kiinan kansankongressin pysyvän komitean puheenjohtajana. Valtiollisessa protokollassa asema vastaa Suomessa eduskunnan puhemiestä.

Ura
---

Li syntyi Hebeissä ja liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1975. Li opiskeli maakunnan pääkaupungissa Shijiazhuangissa Hebein normaaliyliopistossa. Valmistumisen jälkeen Li aloitti puolueuransa Wujin piirikunnassa. Li työskenteli pitkään eri tehtävissä Hebein maakunnassa, kunnes hänet siirrettiin Shaanxin maakuntaan, jossa hän työskenteli aluksi maakunnan puoluekomitean pysyvässä komiteassa ja henkilöstöhallinnosta vastaavassa organisaatio-osastossa. Vuonna 2002 Li nousi maakunnan pääkaupungin Xi'anin puoluesihteeriksi sekä koko maakunnan apulaispuoluesihteeriksi. Lin ambitiot ansaitsivat hänelle mainetta ja jo seuraavana vuonna 2003 Li siirrettiin Heilongjiangin maakunnan apulaispuoluesihteeriksi sekä vastaavaksi kuvernööriksi. Kiinassa maakunnan puoluesihteeri vastaa asemaltaan ministeriä. Lin nousujohteinen ura jatkui siirrolla eteläiseen Kiinaan Guizhoun maakunnan puoluesihteeriksi. Tapaus nosti Lin tarkkailijoiden silmissä politiikan nousevaksi tähdeksi, sillä hänellä ei ollut vielä puoluesihteereille normaalisti kuuluvaa keskuskomitean täysjäsenyyttä. Li siirtyi Pekingiin vuonna 2012 vallanvaihdon alla ensin puolueen yleisesikunnan apulaisjohtajaksi ja myöhemmin 18. puoluekokouksen jälkeen hänet valittiin politbyroon jäseneksi sekä keskuskomitean täysjäseneksi. Li sai nimityksen lisäksi paikan puolueen sihteeristöstä sekä vasta perustetusta kansallisesta turvallisuusneuvostosta. 19. puoluekongressin jälkeen Li on kansallisen turvallisuusneuvoston lisäksi jäsen myös Internetin turvallisuuden, talouden ja rahoituksen sekä kokonaisvaltaisten talousuudistusten johtavassa pienryhmässä (leading small group, LSG).

Perhetausta
-----------

Lin isosetä Li Zaiwen on palvellut Shandongin maakunnan apulaiskuvernöörinä. Lin tyttären Li Qianxinin on raportoitu toimivan varapuheenjohtajana Hongkongissa Manner-Kiinaan suhteita edistävässä Hua Jing -järjestössä.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------
**Kaur Kender** (s. 27. toukokuuta 1971) on virolainen kirjailija ja mainosalan yrittäjä. Hän on herättänyt kohua teoksillaan ja käytöksellään. 

Kender julkaisi vuonna 1998 inhorealistisen esikoisteoksensa *Itsenäisyyspäivä* (*Iseseisvuspäev*) omakustanteena, ja se oli sekä myynti- että arvostelumenestys. Sen jälkeen hän julkaisi teoksen melkein joka vuosi.

Kender yritti saada valtaansa kulttuurilehti Sirpin, jonka päätoimittajana hän oli lyhyen aikaa. Hän ja häntä tukenut kulttuuriministeri Rein Lang joutuivat skandaalin vuoksi eroamaan. Kenderin viaksi luettiin muiden kirjoittajien halveksiminen, ministeri Langin katsottiin pyrkineen rajoittamaan sananvapautta.

Blogissa joulukuussa 2014 julkaistun teoksen *Untitled 12* vuoksi häntä vastaan nostettiin tammikuussa 2016 Virossa syyte lapsipornon tuottamisesta ja levityksestä. Kender sai toukokuussa 2017 vapauttavan päätöksen. Harjun käräjäoikeuden mukaan teos on taiteellinen, ei pedofiilinen. Syyttäjä aikoo viedä jutun seuraavaan oikeusasteeseen.

Teokset
-------

* *Iseseisvuspäev* (1998)
* *Yuppiejumal* (1999)
* *Ebanormaalne* (2000)
* *Läbi rahulike silmade* (2001)
* *Check Out* (2001)
* *Pangapettus* (2002)
* *Kuidas saada isaks* (2003)
* *Raha* (2002) (Rain Lõhmusn kanssa)
* *Comeback* (2010)
* *Kaurita* (2014)

### Suomennetut teokset

* *Itsenäisyyspäivä eli Lätinää ajasta, kun Virossa ei vielä tingattu rajasta* (Iseseisvuspäev), suomentanut Hannu Oittinen. WSOY, 2001 ISBN 951-0-26192-0

Lähteet
-------

1. ↑  Ohtuleht.ee
2. 1 2 3  Kaja Kunnas: Syytetty Kaur Kender *Nuori Voima*.  1/2017. Viitattu 4.7.2017. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Liis Velsker: Kohus Kenderi motiveeritud otsuses: «Untitled 12» on kunstiline tekst ja pedofiilidele mitteerutav *Postimees*.  6.6.2017. Viitattu 4.7.2017.
4. ↑  Marjo Näkki: Lapsipornosta syytetty virolaiskirjailija on syytön *Yle.fi/uutiset*.  16.5.2017. Viitattu 4.7.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |