recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Yhteysalus Porkkala** oli Suomen merivoimien Pukkio-luokan yhteysalus. Alus upposi 28. marraskuuta 1941 ajettuaan miinaan. Miehistön 32 jäsenestä selvisivät ainoastaan konemestari Hilding Michelsson ja matruusi Reino Öhgren. Alus nostettiin seuraavana kesänä ja korjattiin.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Pukkio-luokka*
Alus tilattiin Valmetin Helsingin telakalta. Alus valmistui 1940 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.

Palvelus
--------

*Porkkala* oli sotien aikana yhteys- ja kuljetusaluksena Koivistolla. Alus oli suunniteltu myös miinanlaskijaksi ja se oli luokkansa aluksista ainoa, joka laski miinoja. Alus laski 30. elokuuta 1941 Tuppuran luoteispuolelle 37 kosketusmiinaa.

Se ajoi 28. marraskuuta yhteysalus matkallaan miinaan. Alus upposi vieden mukanaan 30 henkeä. Pelastusalus *Mursu* nosti aluksen keväällä 1942, jolloin havaittiin *Porkkalan* olleen sivussa väylältä. Alus kunnostettiin ja palautettiin palvelukseen.

Sodan jälkeen alus osallistu miinanraivaukseen, kunnes se siirrettiin rannikkotykistölle yhteysalukseksi. Alus oli peruskorjattavana ja palautettiin 1979 palvelukseen.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* *Suomen laivasto 1918-1969*. Helsinki: Meriupseeriyhdistys, 1968.
* Malline:Kansa Taisteli no:5, 15.5.1979.

### Viitteet

1. ↑  Raivaajan kannella jatkosodassa..  *Kansa Taisteli*, 15.5.1979.  Sotamuistoyhdistys ry..
2. 1 2 3 4  Auvinen, Visa s. 88

Pukkio-luokan yhteysalukset

|  |
| --- |
| *Pukkio* - *Porkkala* - *Pansio* |
| Edeltäjä: ? – Seuraaja: ? |
**Yhteysalus Pansio** oli Suomen merivoimien 1947 valmistunut Pukkio-luokan yhteysalus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Pukkio-luokka*
Alus tilattiin Valmetin Helsingin telakalta ja se otettiin 1947 palvelukseen. Sen valmistumista viivyttivät vaikeudet laivateräksen maahantuonnissa.

Palvelus
--------

Valmistuttuaan alus liitettiin miinanraivauslaivastoon suorittamaan sodan jälkeistä miinanraivausta sisaralustensa kanssa. Raivaustyön päätyttyä alus siirrettiin rannikkotykistön yhteysalukseksi.

*Pansio* varustettiin 1980 laivaston sukeltajakurssin jatkokoulutusalukseksi, jollaisena se oli kymmenen vuotta. Alus oli 1983-1984 peruskorjattavana. Vuonna 1990 se todettiin yli-ikäiseksi ja poistettiin palveluksesta, minkä jälkeen se myytiin romutettavaksi. Alusta ei kuitenkaan romutettu, vaan se toimii Rauman ammattiopiston merenkulun yksikön koulualuksena nimellä *Hakuni*.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* *Suomen laivasto 1918-1969*. Helsinki: Meriupseeriyhdistys, 1968.

### Viitteet

1. ↑  Auvinen, Visa s. 88

Pukkio-luokan yhteysalukset

|  |
| --- |
| *Pukkio* - *Porkkala* - *Pansio* |
| Edeltäjä: ? – Seuraaja: ? |
**Honkajoen kirkko** (aiemmin *Hongonjoen kirkko*) on vuonna 1812 valmistunut kirkkorakennus Kankaanpäässä, entisen Honkajoen kunnan alueella. Se on päätytornillinen, tasavartinen ja puurakenteinen ristikirkko, johon liittyy kolminivelinen torni. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan kansanomaista puurakentamista, jonka muotokielessä on vaikutteita klassismista. Kirkon rakentamisesta vastasi ilmajokinen tunnettu kirkonrakentaja Salomon Köhlström. Kirkko valmistui vuonna 1812. Sisustus on monivärinen, ja se on hyvä esimerkki 1800-luvun puolivälissä voimissaan olleesta ammattikuntalaitoksen ylläpitämästä koristetaiteesta. Kirkko rakennettiin alun perin Ikaalisten saarnahuoneeksi.

Honkajoen kirkon tornin yläosa edustaa pohjalaisen renessanssityylisiä tapuleita ja ulkoseinien ulkolaudoitus puolestaan empiretyyliä. Kirkkosalin seinillä on kapiteelein varustettuja matalareliefisiä marmoroituja pilastereita. Kirkkosalissa ei ole kattolistaa. Holvin keskellä sijaitsee suuri sininen taivaspyörylä. Vaasalainen J. G. Hedman on tehnyt kirkon alttaritaulun ja sen kehyslaitteen. Alttaritaulu valmistui vuonna 1856 ja esittää Jeesusta Getsemanessa. Teuvan pitäjänmaalari Anders Gustaf Rönnlund on tehnyt ikkunoiden ja kuoriseinän draperiamaalaukset.

Kirkon 16-äänikertaiset ja 2-sormioiset urut ovat Hans Heinrichin rakentamat vuodelta 1981. Kirkon kaksi kelloa ovat vuosilta 1818 ja 1841.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kohde id:200786 Honkajoen kirkko Museovirasto.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 6.11.2008.
2. ↑  Honkajoen alttaritaulu Aumala. Viitattu 6.11.2008.
3. ↑  Haapio Markku (toim.): *Suomen Kirkot ja Kirkkotaide 2*, s. 68. Lieto: Etelä-Suomen Kustannus Oy, 1980. ISBN 951-9064-28-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Honkajoen kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
**Hydroterminen aukko** on merenpohjassa oleva purkaushalkeama, josta pulppuaa vulkaanisen toiminnan lämmittämää vettä. Veden lämpötila voi olla jopa yli 350 astetta. Korkeasta lämpötilasta huolimatta aukosta pursuava vesi ei kiehu, koska valtameren pohjalla kiehumapiste on noussut suuren hydrostaattisen paineen takia.

Hydrotermisestä aukosta tulevassa vedessä on mineraaleja, joiden varassa elää mikrobeja, jotka ovat ainutlaatuisten ravintoketjujen perusta. Aukkojen ympäriltä on tavattu yli 300 eliölajia, joista 95% ei elä missään muussa ympäristössä. Joillakin niistä, kuten eräillä putkimadoilla, ei ole edes lähisukulaisia. Galapagoksenpartamato on esimerkki näistä lajeista joilla ei ole edes suuta tai suolistoa vaan kaikki madon tarvitsema ravinto syntyy sen sisällä, trofosomiksi kutsutussa kudoksessa elävien rikkibakteerien tuottamana. Näiden bakteerien energianlähteenä toimii rikkivedyn hapettaminen ja hiilen lähteenä madon keräämä hiilidioksidi.

Lähteet
-------

1. ↑  What is a hydrothermal vent? *NOAA*. Viitattu 9.12.2023.
2. ↑  Life at the hydrothermal vents *American Museum of Natural History*. Viitattu 9.12.2023.
3. ↑  The extreme hydrothermal vent tubeworms *Shape of Life*.  2020. Viitattu 9.12.2023.
**Porvoon metodistiseurakunta** (ruots. *Borgå svenska metodistförsamling*) on Porvoossa toimiva metodistiseurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Porvoon keskustassa Kaivokadulla. Seurakunta on perustettu vuonna 1906. Seurakunnan pastorina toimii Leif-Göte Björklund. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksia sunnuntaisin, minkä lisäksi eri työmuodot kokoontuvat viikoittain.

Historia
--------

Metodismi saapui Itä-Uudellemalle 1900-luvun alussa, jolloin sen piirissä alkoi toimintaa Porvoossa, Loviisassa ja Svartsåssa. Porvoon seurakunta perustettiin vuonna 1906 ja alkujaan seurakunta piti kokouksiaan raittiusseuran talossa. Seurakunta osti rakennuksen vuonna 1923 ja rakennus vihittiin Betel-kirkoksi samana vuonna.

1900-luvun alussa Porvoon ruotsalaisella metodistiseurakunnalla oli laajaa piirityötä Porvoon alueella. Porvoon metodistipastoreita kutsuttiin pitämään jumalanpalveluksia ja kokouksia eri paikkakunnilla. Vuonna 1929 Porvoo jaettiin jaettiin Porvoon piiriin ja Svartsån piiriin, jossa olivat mukana Kullo ja Tolkkinen.

Betel-kirkko
------------

Betel-kirkko vihittiin käyttöön 16. joulukuuta 1923. Talon saliin rakennettiin 1923 kuoriosa, saarnatuoli ja alttarikaiteet. Samalla ikkunat vaihdettiin suippokaarisiksi ja pääsisäänkäynnin yläpuolelle asennettiin risti. Vuonna 1927 seurakunta laajensi taloa rakentamalla pastorin asunnon. Rakennus kunnostettiin kokonaisuudessan vuosina 2013–2014. Rakennuksen vanhimpia osia käytetään seurakunnan toimintaan. Laajennusosassa on vuokratiloja.

Lähteet
-------

1. ↑  Kontakt *Borgå svenska metodistförsamling*. Viitattu 7.2.2024.
2. 1 2 3  Historia *Borgå svenska metodistförsamling*. Viitattu 7.2.2024.
3. ↑  Töyrylä, Inka: Raittiusseura oli aikansa suurin aatteellinen kansanliike *Uusimaa*.  29.2.2020. Viitattu 7.2.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Metodismi Suomessa |
| --- |
|  |
| Kirkot | 
* Finlands svenska metodistkyrka
* Suomen Metodistikirkko

 |
|  |
| Suurimmatseurakunnat | 
* Pietarsaari
* Helsinki
* Helsingin ruotsalainen
* Inkoo
* Kauniainen
* Kokkola
* Kristiinankaupunki
* Lappeenranta
* Loviisa
* Vaasa
* Turun ruotsalainen

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Aulanko
* Hurtig
* Klockars
* Sinisalo
* Tuomenoksa
* Valkama
* Wärn-Rancken

 |
|  |
| Järjestöt ja media | 
* Finska evangelisten
* Lasten Ystävä
* Nya Budbäraren
* Pelastusarmeija
* Rauhan Sanomia
* Seurakuntalehti
* Söndagsskolkolckan
* Ungdomsvännen
* Valon-Säteitä Nuorisolle

 |
|  |
| Kulttuuri ja tapahtumat | 
* Hengellinen laulukirja

 |
|  |
| Yhdistynyt metodistikirkko |

 |
**Hitchball 4000** on Pohjoismaiden suurin liftauskilpailu. Kilpailijat liftaavat pareittain viikonlopun aikana Helsingistä pois ja takaisin. Lisäksi jokaisella joukkueella on mukanaan gps-lähetin, jonka avulla liftaajien sijaintia voi seurata reaaliajassa Hitchball 4000:n verkkosivuilla. Kilpailun pääsarjan voittaa ja Hitchball 4000 -kiertopokaalin saa seuraavaksi vuodeksi pari, joka liftaa viikonlopun aikana pisimmälle ja ehtii ajoissa takaisin. Spirit of Hitchball -palkinnolla puolestaan huomioidaan tiimi, joka edisti parhaiten liftauskulttuuria asenteellaan ja viestinnällään sosiaalisessa mediassa. Hitchball 4000 järjestetään joka vuosi kesäkuun ensimmäisenä viikonloppuna. 

Kilpailun järjestäjänä toimii HitchPro ry, liftauskulttuurin levittämistä varten perustettu yhdistys. Kilpailun tavoitteena on todistaa liftauksen helppous ja turvallisuus ja laajemmin osoittaa, että pohjoismaalaiset yhteiskunnat ovat turvallisia ja että tuntemattomiin ihmisiin voi luottaa.

Ensimmäisen kerran Hitchball 4000 järjestettiin vuonna 2013. Kilpailun suosio on kasvanut vuosi vuodelta, ja vuonna 2016 osallistujia oli yli 100 henkilöä. Vuosien varrella osallistujat ovat saavuttaneet muun muassa Strykówin, Varsovan, Tukholman, Inarin ja Muonion.

Lähteet
-------

1. ↑  Hitchball 4000 | A hitchhiking race by HitchPro ry *www.hitchball4000.fi*. Viitattu 13.6.2016.
2. ↑  Ottaisitko liftarin kyytiin? Viikonloppuna liftataan ympäri Suomen *mtv.fi*.  Arkistoitu 13.6.2016. Viitattu 13.6.2016.
3. ↑  Satakunta oranssiliivistä ihmistä voi pyrkiä kyytiisi kesäkuussa *Ilta-Sanomat*.  26.5.2016.  Arkistoitu 16.6.2016. Viitattu 13.6.2016. fi-FI
4. ↑  Hall of Fame | Hitchball 4000 *www.hitchball4000.fi*.  Arkistoitu 26.4.2016. Viitattu 13.6.2016.
**Juho Jalmar (Jalmari) Pusa** (18. elokuuta 1895 Pyhäjärvi Vpl – 27. syyskuuta 1957 Turku) oli suomalainen maanviljelijä ja kapteeni, joka toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä vuosina 1948–1951.

Pusa työskenteli muun muassa maanviljelijänä, Viipurin suojeluskuntapiirin Käkisalmen alueen aluepäällikkönä ja Pyhäjärven palopäällikkönä. Paikallispolitiikassa hän oli mukana Pyhäjärvellä, jossa toimi kunnanvaltuutettuna ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuoden 1917 yleislakon aikana Pusa johti Pyhäjärven suojeluskuntaa kahakassa, joka päättyi kolmen suojeluskuntalaisen kuolemaan.

Pusan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Pusa ja Liisa Tihveräinen. Pusa oli naimisissa Hanna Bycklingin kanssa vuodesta 1923 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Jalmari Pusa *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Aiheesta muualla
----------------

* Aikalaiskirja 1934
* Jalmari Pusa : Karjalan miehet taistelussa Kaljusen joukkojen kanssa, Hakkapeliitta, 16.11.1937, nro 46, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(33) | 
* Ahmavaara
* Ala-Mäyry
* Antila
* Borg-Sundman
* Hakala
* Hamara
* Heikkilä
* Heitto
* Hetemäki
* Honka
* Honkala
* Jalas
* Kaukamaa
* Koivisto
* Koski
* Kölli
* Lappi-Seppälä
* Lehtonen
* Leikola
* Mäkinen
* Nuorsaari
* Oksala (1948–1949†)
* Paavolainen
* Pohjala
* Pusa
* Saariaho
* Saukkonen (1949–1951)
* Seppälä
* Turja
* Turunen
* Tuurna
* Wiherheimo
* Virkki
* Wirtanen

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Fredrik Viisas.
**Fredrik III Viisas** (saks. *Friedrich der Weise*; 17. tammikuuta 1463 Torgau – 5. toukokuuta 1525 Lochau) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1486–1525. Nykyään hänet muistetaan uskonpuhdistaja Martti Lutherin tärkeänä tukijana uskonpuhdistuksen aikana.

Fredrik Viisaan isä oli vaaliruhtinas Ernst, joka kuoli vuonna 1486. Fredrik jakoi aluksi vallan nuoremman veljensä Juhanan kanssa. Fredrik oli huolissaan Habsburgien keisarisuvun vallan kasvusta, joten hän yritti koota Saksan ruhtinaista Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan sisäistä vastapainoa keisarille ja ehdotti erilaisia uudistuksia, jotka olisivat lisänneet ruhtinaiden valtaa. Vuonna 1500 hänestä tuli keisarikunnan yhteiseksi hallitukseksi tarkoitetun *Reichsregimentin* puheenjohtaja, mutta kyseinen elin lakkautettiin pian. Keisari Maksimilian I:n kuoltua vuonna 1519 keisariutta tarjottiin Fredrikille, joka kuitenkin kieltäytyi siitä ja varmisti sen sijaan tuellaan Maksimilianin pojanpojan Kaarle V:n valinnan.

Fredrik Viisas oli Martti Lutherin suojelija. Tämän takia paavi Leo X ei uskaltanut suoraan julistaa Lutheria pannaan, sillä hän pelkäsi menettävänsä Fredrikin tuen. Asiaan liittyi myös se seikka, että Fredrik oli ollut paavin ehdokas keisariksi. Samoin Fredrikin ansiosta Lutheria ei vaadittu Roomaan paavin kuultavaksi, vaan hänen kuulustelunsa suoritettiin Saksassa. Myöhemmin Fredrik auttoi Lutheria pääsemään Wormsin valtiopäiville puolustamaan oppiaan. Valtiopäivien jälkeen Fredrik vielä järjesti valtakunnankiroukseen joutuneelle Lutherille turvapaikan Wartburgin linnasta.

Fredrik Viisas oli myös merkittävä taiteiden ja sivistyksen tukija. Hän toimi taidemaalari ja graafikko Albrecht Dürerin ja taidemaalari Lucas Cranach vanhemman mesenaattina sekä humanisti Georg Spalatinin suojelijana. Fredrik perusti vuonna 1502 Wittenbergin yliopiston, jonne hän myöhemmin nimitti opettajiksi Lutherin ja tämän oppilaan Philip Melanchthonin. Hän keräsi merkittävän pyhäinjäännöskokoelman.

Fredrik Viisas kuoli naimattomana ja lapsettomana vuonna 1525. Hänet on haudattu Wittenbergiin. Uudeksi vaaliruhtinaaksi tuli hänen veljensä Juhana.

Lähteet
-------

* *Kristinuskon historia 2000. Uskonpuhdistuksesta nykyaikaan*. Weilin+Göös, 1999. ISBN 951-35-6515-7.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Frederick I (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 23.9.2017.
2. 1 2  *Nordisk familjebok* (1908), s. 1306 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 23.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fredrik Viisas** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Städel

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aapo Vesikko** (25. syyskuuta 1872 Kupanitsan Vesikkolan kylä – 1935) oli inkerinsuomalainen opettaja ja toimittaja.

Vesikko syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi Kupanitsan kansakoulun ja Kolppanan seminaarin, josta hän valmistui vuonna 1892 opettajaksi ja kanttori-urkuriksi. Vesikko työskenteli opettajana eri puolilla Inkeriä, *Uuden Inkerin* aputoimittajana vuosina 1905–1906 sekä *Nevan* toimitussihteerinä vuosina 1908–1910 ja toimittajana vuodesta 1912. Hän toimitti myös *Kansalais-kalenteria Inkerinmaalla ja Pietarissa* ja kirjoitti suuren määrän pakinoita nimimerkillä Kuoman Kaima.

Vesikko toimitti vuonna 1919 Narvassa lyhytikäisiksi jääneitä *Narvan Sanomia* ja vuodesta 1920 *Karjalan Aamulehteä* Viipurissa. Hän matkusti vuonna 1925 perheensä luokse Inkeriin, jossa hän toimi kotikylänsä osuuskassan tarkastuslautakunnan jäsenenä. Vesikko tuomittiin vuonna 1929 kahdeksan vuoden vankeuteen. Hän palasi vuonna 1933 vaikeasti sairaana Solovetskin vankileiriltä Leningradiin ja kuoli kahden vuoden kuluttua.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vesikko Aapo *Inkeri.ru*. Viitattu 17.2.2024.
2. ↑  Merkittävä lahjoitus Inkerin Liiton arkistoon.  *Inkeri*, 18/1924, s. 250. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Inkerin olot: Toimittaja Aapo Vesikko 8 vuodeksi vankeuteen.  *Helsingin Sanomat*, 30.10.1929, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
**Lars Ragnar Martin Holsti** (5. maaliskuuta 1926 Haapajärvi – 20. joulukuuta 2023) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Holstin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Ragnar Hugo Holsti ja Hjördis Ingegerd Hedman. Hän avioitui 1951 sihteeri Ulla Elisabeth Ramströmin kanssa. Halsti tuli ylioppilaaksi Helsingin V yhteiskoulusta 1944 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1953. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1960, 1958 hän erikoistui röntgentutkimuksiin ja -hoitoon. Holstista tuli lääketieteellisen radiologian dosentti 1962. Holsti toimi uransa alkuvaiheessa lääkärinä eri sairaaloissa, mukaan lukien HYKSin eri klinikat ja Lastenlinna sekä Invalidisäätiön ortopedinen sairaala. Hän oli vuodesta 1968 Helsingin yliopiston sädehoidon ja syöpätautien professori. Holsti tutki syöpätautien säde- ja lääkehoitoa ja selvitti varsinkin säteilybiologisten näkökohtien soveltamista sädehoitoon. Sodassa Holsti oli asevelvollinen ja palveli rintamalla tykkimiehenä.

Teoksia
-------

* *Hajasäteilyä. Syöpäprofessori muistelee*. Recallmed, 2010
* *Syöpätaudit*. Duodecim, 1992 (toimitettu Peter J. Robertsin ja Lyly Tepon kanssa)
* *Syöpätaudit ja sädehoito: Kliininen onkologia*. WSOY, 1983 (Eine Lukanderin, Pertti J. Taskisen ja Antero Voutilaisen kanssa)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 171. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Finska läkarsällskapet, Historik s. 168 (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
3. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 18.2.2024, s. B 27.
4. ↑  Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 146


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Horizon Ignited** on suomalainen melodista death metallia soittava yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristit Johannes Mäkinen ja Vili Vottonen Kouvolassa vuonna 2017. Yhtye on urallaan julkaissut kaksi studioalbumia, *After The Storm* vuonna 2019 ja *Towards The Dying Lands* vuonna 2022, sekä kuusi albumia edeltänyttä digitaalista singleä.

Yhtye julkaisi After The Stormin omakustanteisena albumina aluksi pelkästään suoratoistopalveluihin. Albumin ensimmäinen single, Joulukuussa 2018 julkaistu Equal In Death, oli samalla yhtyeen ensimmäinen julkinen ulostulo.

Alkuvuodesta 2022 Horizon Ignited solmi levytyssopimuksen saksalaisen Nuclear Blastin kanssa, joka julkaisi yhtyeen toisen studioalbumin Towards The Dying Landsin 1. Heinäkuuta 2022. Albumista julkaistiin tavallisen CD- ja vinyylipainoksen lisäksi myös rajattu 300 kappaleen erä Gold Marble vinyylialbumeita. Albumin julkaisua seurasi kaksi Euroopankiertuetta mm. Hypocrisyn, Soilworkin, Kataklysmin ja Septicfleshin kanssa.

Jäsenet
-------

Yhtyeen kokoonpano on pysynyt perustamisesta asti pitkälti muuttumattomana. Heinäkuussa 2021 yhtye ilmoitti alkuperäisen basistin Ville Nikanderin jättävän yhtyeen, ja nosti uudeksi basistikseen Jukka Haaralan.   

#### Nykyiset jäsenet

Johannes Mäkinen - kitara (2017-)  

Vili Vottonen - kitara (2017-)  

Jiri Vanhatalo - rummut (2017-)  

Miska Ek - koskettimet (2017-)   

Okko Solanterä - laulu (2018-)   

Jukka Haarala - basso (2021-)  

#### Entiset jäsenet

Ville Nikander - basso (2017-2021)

Diskografia
-----------

#### Towards The Dying Lands (2022)

1. Beyond Your Reach
2. Servant
3. Towards the Dying Lands (feat. Markus Vanhala)
4. End of the Line
5. Guiding Light
6. Reveries
7. Aching Wings
8. Death Has Left Her Side
9. Fall Apart
10. Eventide of Abysmal Grief
11. Carry Me (vinyyliversion bonusraita)

#### After The Storm (2019)

1. Home
2. Equal in Death
3. Plague of Dreams
4. Burning Man
5. Under the Bloodmoon
6. Blame My Name
7. Fire & Glow
8. Flesh
9. Through the Dark
10. Fall with Me
11. Leviathan

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta Muualla
----------------

* Metal Archives (englanniksi)
**Sukellusvene Vesihiisi** oli Suomen laivaston Vetehis-luokan sukellusvene. Se oli palveluksessa 1930-luvun alusta jatkosodan päättymiseen, jolloin Suomi joutui Pariisin rauhansopimuksen mukaan luopumaan muun muassa sukellusveneistä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vetehis-luokan sukellusvene*
Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1927 Turusta Crichton-Vulcanilta, missä köli laskettiin 1927 telakkanumerolla 703. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1930.

Palvelus
--------

*Vesihiisi* upotti vuonna 1942 torpedoimalla Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen *S-7:n*. Aluksen päällikkönä oli kapteeniluutnantti Olavi Aittola. Tästä upotuksesta saatiin kolme eloonjäänyttä vankia, jotka olivat olleet tornin katolla torpedon osuessa, jäivät pinnalle pelastusliivien varaan ja lyhyen ajan päästä pelastettiin *Vesihiiteen*.

Vangeista merkittävin oli *S-7*:n päällikkö 3. arvoluokan kapteeni Sergei Lisin, joka oli korkea-arvoisin merisotatoimissa otettu sotavanki. Hän sai myöhemmin kuulustelijoilta lisänimen "Kettunen" osoittauduttuaan vaikeaksi kuulusteltavaksi. Sukunimi Lisin viittaa kettuun: lisy on venäjäksi kettu. Hänet vapautettiin vuonna 1944. Toinen vangiksi jäänyt oli tähystäjämatruusi. Lisäksi torniin tupakalle päästetty miehistön poliittinen ohjaaja ylimatruusi Kunitsa selvisi hengissä ja palautettiin aikanaan kotiin. Neljäs tornissa ollut oli perämies Mihail Hrustalev, joka hukkui.

Upotuksesta tuli erikseen ylipäällikkö Mannerheimin sekä saksalaisen kenraaliamiraali Rolf Carlsin allekirjoittamat viralliset onnittelut.

*Vesihiiden* ensimmäinen miehistö, 1931

Lähteet
-------

* Knorring, Nils von: *Aurajoen veistämöt ja telakat*. Vaasa: Schildts Förlags, 1995. ISBN 951-50-0735-6.
* Kijanen, Kalervo: *Sukellushälytys*. Lahti: Lahden kirjapaino ja Sanomalehti, 1977. ISBN 951-95457-0-0.

### Viitteet

1. ↑  Kijanen 1977 s. 29
2. ↑  Kijanen 1977 s. 35
3. ↑  Knorring 1995 s. 103
4. ↑  P. O. Ekman: Meririntama, luku *Nemka ja Kettunen*.

Aiheesta muualla
----------------

* Markku Melkko, *Suomen sukellusveneet*, Minerva, 2008 ISBN 978-952-492-208-1

Vetehis-luokan sukellusveneet

|  |
| --- |
| *Vetehinen* – *Vesihiisi* – *Iku-Turso* |
| Edeltäjä: AG-luokka – Seuraaja: *Vesikko* |
**Hilkka Liisa Anneli Tuominen** (s. 12. marraskuuta 1954 Hämeenkyrö) on suomalainen juristi ja ekonomi. Hän on palvellut Finanssivalvonnan eri tehtävissä 25 vuotta, viimeksi Finanssivalvonnan johtajana vuodesta 2009. Euroopan keskuspankki nimitti Tuomisen valvontaneuvostonsa jäseneksi viisivuotiselle kaudelle, ja hän aloittaa uudessa tehtävässä kesällä 2022.

Tuominen on työskennellyt aiemmin Lontoossa Union Bank of Finland Ltd:ssä 1986–1990 ja Suomen Yhdyspankissa pankinjohtajana 1991–1996. Rahoitustarkastuksen palveluksessa hän oli 1996–2007 apulaisjohtajana ja markkinavalvontaosaston osastopäällikkönä ja 2007–2008 johtajana.

Finanssivalvonnan johtajan virkakausi on viiden vuoden mittainen, ja hänen kolmas virkakautensa alkoi helmikuussa 2019 mutta päättyi jo kesäkuussa 2022. Hänen seuraajakseen valittiin Tero Kurenmaa.

Tuominen valmistui ekonomiksi 1976, oikeustieteen kandidaatiksi 1979 ja varatuomarin arvonimen hän sai 1981. Hän aloitti Tampereen raastuvanoikeuden vs. oikeusneuvosmiehenä 1979, Helsingin Osakepankkiin hän siirtyi 1979, Suomen Yhdyspankkiin 1986. Rahoitustarkastuksen apulasjohtaja hänestä tuli 1996 ja johtaja 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Laurila, Petri – Salo, Mikko (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2003*, s. 1169. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 118. Helsinki: Talentum, 2003. ISSN 0585-9530. ISBN 952-14-0637-2.
2. 1 2  Anneli Tuominen *Finanssivalvonta*.  12.4.2019.
3. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Finanssiyhtiöille etsitään ylintä valvojaa.  *Helsingin Sanomat*, 27.1.2022, s. A 37. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.2.2022.
4. ↑  Anneli Tuominen jatkaa Finanssivalvonnan johtajana. Finanssivalvonnan lehdistötiedote 14.12.2018. Viitattu 12.4.2019.
5. ↑  Rahoitustarkastuksen uusi johtaja Anneli Tuominen: Emme tarvitse omia kommandojoukkoja. *Juristiuutiset.* Viitattu 20.3.2018.
**Mustapitkäjalka** *(Himantopus novaezelandiae)* on äärimmäisen uhanalainen avosetin ja pitkäjalan sukuinen lintu. Maailman kanta on alle sata yksilöä; lajia pitää hengissä lintujen tarhaus.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Mustapitkäjalka kasvaa noin 40 senttimetriä pitkäksi ja aikuinen yksilö voi painaa noin 220 grammaa. Nuorten yksilöiden höyhenpeite on valkomusta, mutta noin 18 kuukauden iässä höyhenpeite muuttuu täysin mustaksi. Mustapitkäjaloilla on pitkät, punaiset jalat.

Levinneisyys
------------

Mustapitkäjalka elää Uuden-Seelannin eteläsaarella. Sen harvinaistumiseen ovat vaikuttaneet ihmisen saarille tuomat lajit kuten kissa, rotta ja hilleri sekä sopivan elinalueen menetys muun muassa vesivoimaloiden rakentamisen ja maanviljelyn seurauksena.

Pesiminen ja lisääntyminen
--------------------------

Mustapitkäjalka saavuttaa lisääntymiskyvyn kahden-kolmen vuoden iässä. Linnut ovat yksiavioisia. Linnut saattavat lisääntyä myös lähisukuisen pitkäjalan kanssa, mikäli mustapitkäjalkapartneria ei ole saatavilla. Pesä rakennetaan vakaalle maalle joen, puron tai suon reunustoille. Parin naaras ja uros hautovat muniaan 25 päivän ajan, jonka jälkeen poikaset kuoriutuvat.
Vuonna 1981 elossa oli ainoastaan 23 yksilöä. Vuonna 2005 lukumäärä oli noussut 55 yksilöön suojelutoimien ansiosta, ja vuonna 2016 noin 93 luonnossa elävään yksilöön.

Lisääntymistä haittaa ja lajin lukumäärän kehitystä hidastaa poikasilla tavattava sairaus, joka vaikuttaa noin 10 prosenttiin poikasista, johtaen usein sairastuneen poikasen kuolemaan ennen 35 päivän ikää. Lisäksi lajin elintavat ja laajoille alueille ulottuvat elinalueiden muutokset estävät lajin tehokkaan suojelun yksittäisillä suojelualueilla, mikä johtaa korkeaan kuolleisuuteen luonnossa; noin 70 prosenttia nuorista yksilöistä kuolee ennen lisääntymisiän saavuttamista petoeläimien saaliina.

Ravinto
-------

Mustapitkäjalka syö vedestä selkärangattomia, pieniä kaloja ja simpukoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Himantopus novaezelandiae* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 21.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2   Kakï, the Black Stilt *New Zealand Birds*. Viitattu 11.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5   Department of Conservation *doc.govt.nz*. Viitattu 11.3.2016. (englanniksi)
4. 1 2  Innovative technology to help endangered black stilts Department of Conservation. Viitattu 12.8.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q686269
* Wikispecies: Himantopus novaezelandiae
* ADW: Himantopus\_novaezelandiae
* ARKive: himantopus-novaezelandiae
* Avibase: C26304D6CC0AA676
* BirdLife: 22693690
* CoL: 3LXZB
* BOW: blasti1
* eBird: blasti1
* ECOS: 3928
* EoL: 45517790
* Fossilworks: 372511
* GBIF: 5229125
* iNaturalist: 4833
* IRMNG: 10601810
* ITIS: 560445
* IUCN: 22693690
* NCBI: 508667
* NZBO: black-stilt
* NZOR: 44555182-b0ed-491e-ac08-0ab59c7331e0
* Xeno-canto: Himantopus-novaezelandiae

 |

 |
**Musta nationalismi** on etnonationalismin muoto, joka kannattaa kansallisen identiteetin määrittelemistä mustan rodun mukaan. Ajattelu sai alkunsa 1850-luvulla ja oli voimakasta erityisesti 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa Yhdysvaltojen afroamerikkalaisen väestön keskuudessa.

Liikkeen synty liitetään usein Marcus Garveyn Universal Negro Improvement Associationiin (UNIA) 1920-luvulla. Garveytä kuitenkin edelsivät ja häneen vaikuttivat muun muassa Martin Delany, Henry Sylvestre-Williams, Robert Love ja Edward Wilmot Blyden.

Mustien nationalistien päämäärät ovat liittyneet joko Afrikan tulevaisuuteen tai erillisen mustan kansakunnan synnyttämiseen Amerikan mantereelle. Tavoitteena on ollut afrikkalaista alkuperää olevien kulttuurinen, poliittinen ja taloudellinen itsenäisyys.

Edustajia
---------

### Henkilöitä

* Stokely Carmichael
* Frantz Fanon
* Marcus Garvey
* Malcolm X
* Lewis Woodson

### Liikkeitä

* Black Power
* Mustat pantterit
* Nation of Islam
* Uhuru-liike

Katso myös
----------

* Etninen ryhmä
* Valkoinen nationalismi
**Nick Holden** (s. 15. toukokuuta 1987) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeisimmäksi NHL-seura Ottawa Senatorsissa.

Ura
---

Holden pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Chilliwack Bruinsissa sekä AJHL-joukkueissa Camrose Kodiaks ja Sherwood Park Crusaders.

Holden teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa varaamattomana pelaajana. Hän pelasi kaksi kautta AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. NHL:ssä Holden debytoi Blue Jacketsissa kaudella 2010–2011, kun joukkue voitti 21. lokakuuta 2010 Anaheim Ducksin lukemin 3–1.

NHL:n työsulkukaudella 2012–2013 Holden pelasi Blue Jacketsissa kaksi peliä, mutta oli lopun kaudesta AHL-yhteistyöseura Springfield Falconsissa. Hän teki 73 Falconsissa pelaamassaan ottelussa yhdeksän maalia ja 39 pistettä.

5. heinäkuuta 2013 Holden lähti Blue Jacketsin organisaatiosta kahden vuoden sopimuksella Colorado Avalancheen. Ensimmäisen Coloradossa pelaamansa harjoitusleirin jälkeen Holden onnistui yllättäen lunastamaan itselleen paikan Avalanchen NHL-kokoonpanossa. Holden oli sivussa kauden 11 ensimmäisestä ottelusta ennen kuin teki debyyttinsä Avalanchessa joukkueen voittaessa Dallas Starsin jatkoajalla lukemin 3–2 2. marraskuuta 2013. Ensimmäisen NHL-maalinsa Holden teki Washington Capitalsia vastaan 10. marraskuuta 2013. Kyseessä oli Coloradon voittomaali 4–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Holden onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Avalanchen siniviivalla ja 18. tammikuuta pelatussa pelissä Nashville Predatorsia vastaan hän teki uransa piste-ennätyksen tehden kaksi maalia ja syöttäen yhden. Hän myös taklasi yhdeksän kertaa, mikä on joukkueen kaikkien aikojen ennätys. Edellisen kerran kolmeen pisteeseen ja yhdeksään taklaukseen oli pystynyt vuonna 2001 Atlanta Thrashersin Jiří Šlégr. Holden sijoittui Avalanchen toiseksi parhaaksi puolustajaksi viimeistellessään kymmenen maalia vain 54 pelissä. Pudotuspeleissä hän teki kolme maalia ja syötti yhden Avalanchen tiputtua ensimmäisellä kierroksella.

Holden teki Avalanchen kanssa kolmen vuoden mittaisen jatkosopimuksen 1. heinäkuuta 2014. 25. kesäkuuta 2016 hän siirtyi New York Rangersiin, joka antoi Avalanchelle vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2017.

Holden siirtyi Rangersista 20. helmikuuta 2018 Boston Bruinsiin, joka antoi Rangersille vaihdossa puolustaja Rob O'Garan sekä kolmannen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Nick Holden at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 13.9.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nick Holden
**Praecereus** on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku.

Tuntomerkit
-----------

Suvun lajit ovat pensasmaisia tai puumaisia, joskus ikääntyessään maanmyötäisiä, tavallisesti runsaasti haarovia ja jopa kuusi metriä korkeita. Varret ovat ohuita, pylväsmäisesti kohoavia tai kaareutuvia ja niissä on vähintään seitsemän uurretta. Varsi ei sisällä limaa. Piikkiryhmissä on neulamaisia tai naskalimaisia piikkejä, jotka kiinnittyvät pyöreisiin ja harmaisiin kääpiöversoihin eli areoleihin. Suppilomaiset tai kellomaiset kukat avautuvat yöksi ja ovat valkoisia tai kellertävän vihreitä. Pohjus on usein käyristynyt ja mehevä. Hedelmä on mehevä, munanmuotoinen, punainen ja sivultaan avautuva. Kukan jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat mustia, pitkänomaisia ja munamaisia.

Levinneisyys
------------

Suvun kaksi lajia (*Praecereus euchlorus* ja *Praecereus saxicola*) kasvaa Boliviassa, Ecuadorissa, Perussa, Venezuelassa ja Trinidadissa.

Lähteet
-------

* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.

### Viitteet

1. 1 2  Anderson 2001: 590.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q148616
* Wikispecies: Praecereus
* CoL: 6VBP
* EoL: 5194926
* GBIF: 7283884
* GRIN: 16066
* iNaturalist: 442576
* IPNI: 290902-2
* IRMNG: 1034226
* ITIS: 907014
* NCBI: 983930
* Open Tree of Life: 699558
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:290902-2
* Tropicos: 40015661
* WFO: wfo-4000031073

 |

 |
Alus neljän kopeekan postimerkissä vuodelta 1977.
**Sibirjakov** (myös **Aleksandr Sibiryakov**, aiemmin **SS Bellaventure**), oli Skotlannissa vuonna 1909 rakennettu höyrylaiva. Se toimi aluksi Kanadassa hylkeenmetsästäjien tukialuksena, mutta vuonna 1917 Venäjä osti sen jäänmurtajaksi arktisille alueilleen.

Vuonna 1932 Sibirjakovista tuli kapteeni Vladimir Voroninin komennossa ensimmäinen alus, joka purjehti Koillisväylän läpi yhden purjehduskauden aikana. Retkikuntaa johti Otto Schmidt.

Saksan laivaston Deutschland-luokan taistelulaiva *Admiral Scheer* upotti 1942 *Sibiryakovin* Nordenskiöldin saariston edustalla. *Sibiryakovin* 76:n ja 45:n mm tykeistä ei ollut vastusta taistelulaivan 280 mm tykeille.

Alus sai nimensä tutkimusmatkailija Aleksandr Sibirjakovin mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  D/S Alexander Sibiriakov (Aleksandr Sibiryakov) (+1942) *Wrecksite*. Viitattu 14.10.2023.
2. ↑  Bellaventure *Scottish Built Ships*. Caledonian Maritime Research Trust. Viitattu 14.10.2023.
3. ↑  'We Did It!' *Arctic Russia*.  2022. Viitattu 14.10.2023.
4. ↑  Sailing through the ice *Arctic Russia*.  2022. Viitattu 14.10.2023.
5. ↑  Aleksandr Mikhaylovich Sibiryakov *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 14.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sibirjakov (jäänmurtaja)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo tutkimusaluksesta. Sibirjakov voi viitata myös samannimiseen jäänmurtajaan.*
**Sibirjakov** on venäläinen tutkimusalus. Se valmistui Puolassa Szczecinin telakalla vuonna 1990. Laiva on 85 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Sitä käyttää hydrografiseen tutkimukseen Venäjän puolustusministeriön merentutkimusosasto. Sen kotisatama on Baltijsk Kaliningradin alueella.

Venäjän on epäily käyttävän Sibirjakovia tiedustelutarkoituksiin. Se havaittiin Nord Stream -kaasuputkien lähellä ennen vuoden 2022 räjähdyksiä. Se liikkui Suomen ja Viron välisen Balticconnector-kaasuputken läheisyydessä kesällä 2023. Putkeen tuli selittämätön vaurio lokakuussa 2023.

Balticconnectorin alueella nähtiin kesällä myös toinen venäläisalus, Admiral Vladimirski. On mahdollista, että silminnäkijät ovat sekoittaneet havaintoja näistä kahdesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Sibiryakov *Shipspotting*. Viitattu 14.10.2023.
2. ↑  Jarmo Huhtanen: Ensimmäiset kuvalliset todisteet: Venäläinen "aave­laiva" kuvattiin kaasu­­putken lähellä kesällä *Helsingin Sanomat*.  13.10.2023. Viitattu 14.10.2023.
3. ↑  Kuvat: Kaasuputken luona liikkui kesällä toden­näköisesti kaksi venäläistä "vakoilulaivaa" *Helsingin Sanomat*. Viitattu 16.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sibirjakov (tutkimusalus)** Wikimedia Commonsissa
**Lawrence "Larry" Joseph Ellison** (s. 17. elokuuta 1944) on tietotekniikkayhtiö Oraclen perustaja ja pääjohtaja.

Talouslehti Forbes sijoitti hänet 2009 Yhdysvaltain rikkaimpien ihmisten listauksessa kolmanneksi 27 miljardin dollarin omaisuudellaan. Hänen edellään olivat Bill Gates ja Warren Buffett.

Ura
---

Ellison on opiskellut matematiikkaa, ja hän oli nuorena töissä Ampex-nimisessä yrityksessä. Siellä hän teki CIA:lle tietokantaa projektissa, jonka nimi oli Oracle, oraakkeli.

Luettuaan Edgar F. Coddin artikkelin relaatiotietokannoista *A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks* Ellison innostui asiasta. Hän perusti 1977 2000 dollarin investoinnilla oman yhtiön nimeltä *Software Development Laboratories*. Firman nimeksi vaihdettiin myöhemmin sen menestystuotteen mukaan Oracle.

Ellison oli kuullut IBM:n System R -ohjelmistosta. System R:n kehitys oli tutkimusprojekti, josta julkaistiin kaikki vuoteen 1979 saakka.
Ellison halusi omansa yhteensopivaksi IBM:n ohjelmiston kanssa. 

Oracle-ohjelmiston versiota 1 ei koskaan julkaistu, vaan markkinointikikkana ensimmäinen versio oli 2 koska Larry Ellison uskoi, että kukaan ei ostaisi versiota 1.

Muuta
-----

Larry Ellison on intohimoinen purjehtija. Vuoden 1998 traagisen Sydney-Hobart avomerikilpailun jälkeen hän päätti luopua avomerikilpailuista niiden vaarallisen luonteen takia. Purjehdusinnostus jatkuu kuitenkin edelleen Oracle Team USA -purjehdustiimin parissa. Ryhmä on voittanut America's Cup -kilpailun kahdesti, vuosina 2010 ja 2013.

Ellison osti kesäkuussa 2012 Havaijin Lanai-saaresta 98 % 600 miljoonan dollarin hintaan. Kauppa on historian suurin yksityinen "tonttikauppa". Ellison sai siis kahta prosenttia lukuun ottamatta koko saaren omaan käyttöönsä.

Lähteet
-------

1. ↑  Sullin, Jose: Money Train: How the World's Richest Arrived at the Top *Work+Money*.  23.2.2018. Viitattu 7.4.2018 (englanniksi).
2. ↑
3. ↑  Larry Ellison Biography Academy of Achievement
4. ↑  Paul McJones: System R *mcjones.org*. Viitattu 12.3.2020. (englanniksi)
5. ↑  ORACLE V2 *cs-exhibitions.uni-klu.ac.at*.  Arkistoitu 30.9.2019. Viitattu 12.3.2020. (englanniksi)
6. ↑  Sailing: Ten missing as storm hits Sydney-Hobart Independent 1998
7. ↑  Larry Ellison's risky business NZ Herald 2002
8. ↑  Oracle voitti purjehduksen America's Cupin *Helsingin Sanomat*.  26.9.2013. Viitattu 19.3.2014. [vanhentunut linkki]
9. ↑  How tech titans live: From California mansions to a Hawaiian island Dailymail 2012

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Larry Ellison** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* DBLP

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**August Emanuel Indrenius** (17. joulukuuta 1866 Turku – 24. maaliskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, pankinjohtaja ja asianajaja. Hän perusti yhdessä varatuomari John Dittmarin kanssa helsinkiläisen asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen.

August Emanuel Indreniuksen vanhemmat olivat Turun lääninlasaretin lääkäri, lääketieteen tohtori Emanuel Indrenius (1816–1887) ja tämän toinen puoliso Anna Aurora Adelaide Armfelt (k. 1894). Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1884. Indrenius valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1893. Hän sai varatuomarin arvon 1896. Indrenius opiskeli 1897–1898 oikeustiedettä Berliinin yliopistossa.

Indrenius ja varatuomari John Dittmar perustivat 1899 asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen ja Indrenius oli toimiston osakkaana 1899–1906. Indrenius oli vuosina 1906–1919 Pohjoismaiden Osakepankissa johtajana ja sitten 1919–1926 Pohjoismaiden Yhdyspankin johtajana. Hän kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon 1907–1910 ja oli useiden teollisuusyritysten kuten Fiskarsin ja Kaukaan johtokuntien jäsenenä. Indrenius oli Helsingin Anniskeluyhtiön hallituksen jäsenenä 1907–1914 ja Marian sairaalan hallituksen jäsenenä 1908–1913.

Indrenius oli naimisissa vuodesta 1897 Sara Maria von Julinin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Kuulumisia. 60 v. täyttää... Uusi Suomi, 17.12.1926, nro 291, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 27.03.1932, nro 84, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Emanuel Indrenius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 10.2.2024.
Jarl Sundqvist uittomaisemissa ennen vuotta 1964, valokuva Jussi Pohjakallio.
**Jarl Julius Sundqvist** (myös **Sundquist**; 13. syyskuuta 1897 Tornio – 21. toukokuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja ja Kemi Oy:n metsäosaston pitkäaikainen johtaja Lapissa. Hänen pakinoitsijanimimerkkinsä oli Kairankiertäjä.

Henkilöhistoria
---------------

Sundqvistin vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Hjalmar Sundquist ja Elisabeth Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun klassisesta lyseosta 1917 ja valmistui metsänhoitajaksi 1920. Sundqvist oli Kemi Oy:n palveluksessa Rovaniemellä vuodesta 1921 ja toimi yhtiön metsäosaston johtajana vuodesta 1927. Talvisodassa Sundqvist työskenteli päämajassa, jatkosodan aikana hän oli divisioonan kuljetuspäällikkönä. Lapin sodan aikana Sundqvist joutui piileskelemään saksalaisia ja hän todisti myös silminnäkijänä Rovaniemen polttamista lokakuussa 1944. Sundquist sai metsäneuvoksen arvonimen 1948.

Sundqvist oli naimisissa 1921–1958 kirjailija Annikki Setälän kanssa. Avioeron jälkeen Sundqvist avioitui 1958 Hilkka Helena Palosaaren (s. 1920) kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli kolme tytärtä ja poika. Vanhin tyttäristä oli toimittaja Anna-Liisa Rekola.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Sundqvist kirjoitti Lappi- ja savotta-aiheisia pakinoita lehtiin ja julkaisi 1960-luvulla muutamia samaan aihepiiriin liittyviä kirjoja nimellä Jarl Sundquist:

* *Kairankiertäjä*. Sanoma, 1961
* *Läskikapina: Pohjolan Punaisen Sissipataljoonan ryöstöretki Lapissa helmikuussa v. 1922*. WSOY, 1963.
* *Lauttojen laskusta irtouittoon: Vaiherikasta yhteistoimintaa Tornion rajajoella*. Torniojoen uittoyhdistys, 1967.

Lähteet
-------

**Verkossa**

* Rinne, Reino: Sundqvistin elämäkertatietoja *Kotisivu*.  Arkistoitu 8.1.2006.

* Sundqvist, Jarl hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

### Viitteet

1. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 10*. Kuolleita (ei sivunumeroa). Otava, 1967.
2. ↑  *Facta 2001, osa 15*, palstat 425–426. WSOY, 1985.
3. ↑  Kuka kukin on 1954, s. 844 (s.v. Sundquist, Jarl Julius) *Runeberg-projekti*. Viitattu 3.3.2021.
4. ↑  "Sundquist, Jarl Julius", *Suomen metsänhoitajat. Finlands forstmästare 1931–1945*, s. 617. Helsinki: Suomen Metsänhoitajaliitto, 1946.
5. ↑  Anna-Liisa Rekolan muistokirjoitus *Helsingin Sanomat*. Viitattu 19.8.2015.

Kirjallisuutta
--------------

* Sumu, Ritva-Liisa: *Sunkku, Lapin keisari*. Weilin+Göös, 1974. ISBN 951-35-1240-1.
* Kaila, Toivo T.: *"Metsänhoitaja Sundqvistin seikkailut", Lapin sota*, s. 149–167. WSOY, 1950.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo musiikkitermistä. Unisono on myös suomalainen yhtye ja sen samanniminen albumi.*
**Unisono** on musiikkitermi, joka voi tarkoittaa useamman esittäjän laulua tai soittoa yksiäänisesti tai oktaaveissa. Termiä käytetään myös tilanteesta, jossa kaksi tai useampi yhdessä soivaa samankorkuista säveltä muodostavat puhdasta priimiä vastaavan intervallin. Kun tilapäisesti jaetut soitinäänet palaavat yhdeksi stemmaksi, ne tulevat unisonoon.

Termiä voidaan käyttää myös samanaikaisesta rytmityksestä, jolloin puhutaan rytmisestä unisonosta.

Orkesteripartituureissa unisono merkitään jousisoitinnuotteihin ilmaisemaan divisiesityksen vastakohtaa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suuri Musiikkitietosanakirja Seg-Ö*, s. 189. Helsinki: Weilin+Göös, 1992. ISBN 951-35-4729-9.
2. ↑  *Suuri Musiikkitietosanakirja O-See*, s. 96. "Polyproportionaalisuus", Kalevi Aho. Helsinki: Weilin+Göös, 1991. ISBN 951-35-4730-2.
3. ↑  Tietosanakirja (osa 10, palsta 189)  1919. Tietosanakirja-Osakeyhtiö. Viitattu 4.9.2018.
**Atri Reino Tapio Arimo** (23. huhtikuuta 1908 Lammi – 13. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. 

Reino Arimon isä oli metsäneuvos Atri Santeri Arimo. 
Arimo kävi Kadettikoulun 1927–1929, Sotateknillisen koulun 1933–1934 sekä Sotakorkeakoulun 1949–1951. Uransa alkuvaiheissa hän toimi viestiaselajin tehtävissä. Aktiiviupseerina Pioneeripataljossa hän toimi kouluttajana 1929–1936. Kadettikoulussa hän opetti 1936–1939. Talvisodan alettua hän toimi 3. divisioonan pioneerikomentajana. Tällöin hän vastasi divisioonan lohkon linnoituslaitteista Summan alueella. Välirauhan aikana hän jatkoi linnoittautumisen suunnittelijana ja jatkosodan alettua toimi 6. divisioonan pioneerikomentajana. Välillä hän toimi Päämajan linnoitusosaston maastosuunnittelun tarkastajana. Sodan päättyessä hän oli asekätkennän keskeisiä valmistelijoita ja myös vangittiin 30 kuukaudeksi.

Sotakorkeakoulun käytyään Arimo oli pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1951–1954 ja pioneeriosaston päällikkö 1954–1955. Pioneeritarkastajana hän palveli vuodet 1955–1961. Arimosta tehtiin puolustusministeriön kansliapäällikkö vuosiksi 1961–1966. Uransa päätteeksi hän toimi yleisesikunnan, myöhemmin pääesikunnan päällikkönä 1966–1968. 

Ylennykset: reservivänrikki 1927, vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1951, eversti 1954, kenraalimajuri 1957, kenraaliluutnantti 1962.

Upseeriliiton puheenjohtaja Arimo oli vuodesta 1958. Hänen pääteoksensa oli *Suomen linnoittamisen historia 1918–1944*.

Airimo kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 22.11.1968.

Muita julkaisuja
----------------

Nimellä *R. Arimo*:

* *Atomipommin vaikutus ja suojautuminen sitä vastaan*. Tiede ja ase 10/1952

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p.
2. 1 2  Vilho Tervasmäki, Reino Arimo – Linnoittaja ja historioitsija. Muistokirjoitus, Sotahistoriallinen aikakauskirja 10/1991 s. 7–11
3. ↑  Kansallisbiografia (maksullinen)
4. ↑  Vem och vad?
5. ↑  *Kadettiupseerit 1920-1985*, s. 11. Helsinki: Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
6. ↑  Viite julkaisuun


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |