recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Metcalfen laki** väittää, että kommunikaatioverkon arvo on verrannollinen verkon käyttäjien lukumäärän neliöön (*n*2). Robert Metcalfe muotoili sen ensimmäisenä koskemaan Ethernetiä. Metcalfen laki selittää monia kommunikaatioverkkojen kuten Internet ja World Wide Web kokoon liittyviä ilmiöitä.

Lakia havainnollistetaan usein faksiesimerkin avulla: Yksi faksilaite verkossa on hyödyton mutta jokaisen faksilaitteen arvo on sitä suurempi mitä useampia fakseja verkossa on sillä jokaisen käyttäjän mahdollisuudet kommunikointiin kasvavat verkon koon mukana.

Täsmennyksiä
------------

Koska käyttäjä ei tarvitse verkkoa ottaakseen yhteyttä itseensä verkon todellinen hyödyllisten yhteyksien lukumäärä on oheisessa havainnollistavassa kuvassa *n*-kulmion lävistäjien lukumäärä, (kts myös kolmioluvut) :

{\frac {n(n-1)}{2}}
Tässäkin muodossa verkon arvo on suurissa verkoissa verrannollinen kommunikoivien osapuolten lukumäärän neliöön, kuten Metcalfen lain alkuperäisessäkin muodossa.

Metcalfen lain pätevyydestä käydään vilkasta keskustelua.

Metcalfen lain sovelluksia
--------------------------

Metcalfen lakia voidaan soveltaa moniin muihinkin verkkoihin kuin telekommunikaatioverkkoihin, kuten esimerkiksi tietokoneverkot, sosiaaliset verkot, organisaatiot jne.

Katso myös
----------

* Verkko
* Verkottuminen
* Reedin laki
* Zipfin laki

Aiheesta muualla
----------------

* Metcalfe's Law is Wrong. Bob Briscoe, Andrew Odlyzko, and Benjamin Tilly, July 2006 IEEE Spectrum. Points out that Metcalfe's Law is wrong, that the value is closer to *n log(n)*
* Metcalfe's Law: More Misunderstood Than Wrong?. A co-worker of Bob Metcalfe puts the IEEE Spectrum critique in perspective. Republished in Web 2.0 Journal here (Arkistoitu – Internet Archive).\* Metcalfe’s Law Recurses Down the Long Tail of Social Networking by Bob Metcalfe
* ZDNet: Metcalfe's Law overshoots the mark (Arkistoitu – Internet Archive)
* Andrew Odlyzko and Benjamin Tilly paper
* Metcalfe's Law in Reverse, applying Metcalfe's law to form an argument in favour of large, unified networks.
* George Church. The Personal Genome Project. Molecular Systems Biology. 13 December 2005
* RDF and Metcalfe's law
**Schwarzschildin säde** on jokaiseen massaan liittyvä säde. Jos kyseinen massa puristuisi Schwarzschildin sädettä pienempään tilaan, niin massa romahtaisi mustaksi aukoksi. Schwarzschildin säteen keksi 1916 Karl Schwarzschild. Kappale, joka on pienempi kuin sen Schwarzschildin säde, on musta aukko. Schwarzschildin säteen pinta on tapahtumahorisontti.

Kappaleen Schwarzschildin säteen arvo voidaan laskea kaavasta

{\displaystyle r\_{s}={\frac {2Gm}{c^{2}}}}
missä

* {\displaystyle r\_{s}} on Schwarzschildin säde
* G on gravitaatiovakio
* m on kappaleen massa
* c^{2} on valonnopeuden neliö

Säde voidaan laskea myös summittaisesti kertomalla kappaleen massa luvulla 1,48 m/kg, ja sen jälkeen tulo kerrotaan luvulla 10 potenssiin −27.

| Kappale | Schwarzschildin säde |
| --- | --- |
| Maa | 9 mm |
| Aurinko | 3 km |
| Linnunrata | 0,2 valovuotta |
| Havaittava maailmankaikkeus | 10 000 000 000 valovuotta |

Lähteet
-------

1. ↑  Tipler, Paul A. ja Llewellyn, Ralph A.: "13-8: Cosmology and the Evolution of Universe", *Modern Physics*, s. 673. 5. painos. New York , NY: W.H. Freeman & Co. 2008. ISBN-10: 0-7167-7550-6. (englanniksi)
Metelin logo
**Meteli.net** on suomalainen musiikkitietopalvelu, joka aloitti vuonna 2001 artisti- ja konserttitietokantana. Pop Media osti palvelun Nemesys:ltä vuoden 2012 syksyllä.

Vuoden 2014 alussa sivustoa päivitettiin, jolloin kaikki keikkoihin ja tapahtumiin liittymätön sisältö piilotettiin sekä sivuston käyttöliittymää suoraviivaistettiin. Myös sivuston graafinen ilme muuttui radikaalisti. Aiemmin sivustolta löytyi konserttitietojen lisäksi artistien sekä yhtyeiden diskografioita ja historiaa.

Meteli.net uusiutui (tammikuussa 2014) sekä sisällöllisesti että graafiselta ilmeeltään, jolloin mm. mobiiliversio korvattiin pääsivuston dynaamisella versiolla. Sen yhdeydessä aiemmin toimineet sivustot ovat lopettaneet toimintansa, muun muossa klassisen musiikin sivusto Klassinen.fi (avattu 2005), pääsivuston Meteli.mobi mobiiliversio (avattu 2007) sekä Meteli.net Downloads (avattu joulukuussa 2008) digitaalisen musiikin kauppa, lukuun ottamatta festivaaleihin keskittyvää Festarit.fi-sivustoa (2004).

Lähteet
-------

1. ↑  Meteli.net osaksi Pop Mediaa *popmedia.fi*.  4.9.2012.
2. ↑  Pop Media lanseeraa kansainvälisen mobiilipalvelun *popmedia.fi*.  15.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Meteli.net sivusto
* Popmedia.fi sivusto
* Festarit.fi sivusto
* Nemesys - New Media Systems Ltd Oy Ab
* Testissä DRM-vapaa Meteli.net Downloads -nettimusiikkikauppa -artikkeli AfterDawn-sivustolla
Schwarzwaldin kakku.
Schwarzwaldin alueen kansallispuku.
**Schwarzwaldin kakku** (saks. *Schwarzwälder Kirschtorte*) on Saksasta peräisin oleva kakku. Nimensä se on mahdollisesti saanut Schwarzwaldin alueen kansallispukujen mukaan, joiden värimaailmaa kakku toistaa. Kakun valmistamiseen käytetään kirkasta kirsikoista valmistettua hedelmäviinaa (*kirschwasser*). Alun perin saksalainen kakkuresepti on sittemmin yleistynyt ympäri maailmaa.

Historia
--------

Schwarzwaldin kakun tarkkaa syntypaikkaa tai -aikaa ei tunneta. Kunnia kakun keksimisestä annetaan usein Bodenjärven tuntuman Radolfzell am Bodenseen kaupungissa eläneelle Josef Kellerille (1887–1981). Kellerin sanotaan keksineen kakun vuonna 1915, kun hän työskenteli Bad Godesbergissa Café Agnerissa. Joidenkin muiden lähteiden mukaan kakku syntyi vasta vuonna 1930, ja sen keksijä oli Tübingenissa asunut kokki. Dr. Oetkerin julkaisema *Backen macht Freude* mainitsee kakun vasta vuonna 1951. On todennäköistä, että resepti oli alun perin vain ammattilaisten käytössä, ja se levisi tavallisen kansan käyttöön tätä kautta. Sittemmin resepti on yleistynyt Saksan ohella eri puolilla maailmaa.

Valmistus
---------

Kakku on mahdollisesti saanut nimensä Schwarzwaldin alueen kansallispuvun mukaan. Kakku muistuttaakin ulkoisesti hieman musta-valko-punaista asua. Kakun toinen oleellinen osa ovat kirsikat. Schwarzwaldin alueella on kasvatettu kirsikkapuita jo vuosisatoja. Kakku koostuu sokerikakusta ja ohuesta suklaamurotaikinapohjasta. Valmistukseen käytetään runsaasti kirsikkabrandyä (*kirschwasser*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Darra Goldstein: *The Oxford companion to sugar and sweets*, s. 65. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-931339-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Schwarzwaldin kakku** Wikimedia Commonsissa
**Roxolana Audry Roslak** (s. 11. helmikuuta 1940) on ukrainalaissyntyinen, vuonna 1953 Kanadan kansalaisuuden saanut oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli lapsena Edmontonissa J. B. Carmichaelin oppilaana. Myöhemmin hän sai opetusta Toronton yliopistossa ja The Royal Conservatory of Musicissa Howell Glynneltä, Irene Jessneriltä ja Ernesto Vinciltä. Hän sai taiteilijadiplominsa vuonna 1964.

Roslak teki Canadian Opera Company -debyyttinsä vuonna 1963 Millinerin roolissa *Ruusunkavaljeerissa*. Vietettyään kauden 1965–1966 Covent Gardenissa hän palasi Torontoon vuonna 1967 ja teki Margueriten roolin Harry Somersin *Louis Riel* -oopperassa, jossa hän esiintyi paitsi Kanadassa, myös Yhdysvalloissa. Muihin Roslakin Canadian Opera Company -rooleihin ovat lukeutuneet Musettan, Donna Elviran ja Micaëlan roolit. Hän teki monia esiintymisiä Stuart Hamiltonin *Opera in Concert* -sarjassa ja lauloi Odarkan roolin Anatol Vah’njanynin oopperan *Kupalo* Pohjois-Amerikan-ensiesityksessä Torontossa 13. kesäkuuta 1979. Hän toisti kyseisen roolin teoksen esityksessä Edmontonissa vuonna 1981.

Roslak esiintyi myös resitalistina ja oratorioissa. Hän oli Toronton Mendelssohn-kuoron solistina sen Euroopan-kiertueella vuonna 1972. New Yorkin -debyyttinsä hän teki 19. joulukuuta 1978 Stuart Hamiltonin, Patricia Parrin, Lorand Fenyvesin ja Daniel Dombin toimiessa säestäjinä. Roslak myös levytti Glenn Gouldin kanssa Paul Hindemithin *Das Marienlebenin*, ja hänet palkittiin siitä vuonna 1979 Juno-palkinnolla. Hän sai toisenkin Juno-palkinnon vuonna 1983.

Roslak tilasi ja kantaesitti teokset *Dr. Faustus* (Larysa Kuzmenko, 1984) ja *Of Bells, Birds and Bees* (Jean McPhailin ja Stuart Hamiltonin kanssa; Lothar Klein, 1985). Hän esiintyi myös Srul Irving Glickin *The Hour Has Come* -teoksen kantaesityksessä helmikuussa 1985. Vuonna 1986 hän aloitti opetustyöt The Royal Conservatory of Musicissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Canadian Encyclopedia: Roxolana Roslak


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Carl Godager Kaas** (ent. **Carl Waaler Kaas**, s. 28. heinäkuuta 1982) on norjalainen suunnistaja, joka voitti maailmanmestaruuden keskimatkalla 2010 ja viestissä 2016.

Godager Kaas, silloiselta nimeltään Waaler Kaas, saavutti Otepään EM-kilpailuissa 2006 viestipronssia Lars Skjesetin ja Øystein Kvaal Østerbøn kanssa sekä sijoittui sprintissä 14:nneksi. Seuraavana vuonna avoimissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sijoittui keskimatkalla neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Olomoucissa 2008 hän sijoittui pitkällä matkalla 11:nneksi. Vuoden 2009 O-Ringenin keskimatkalla hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa.

Primorskon EM-kilpailuissa 2010 Godager Kaas voitti jälleen viestipronssia sekä sijoittui pitkällä matkalla neljänneksi, keskimatkalla kahdeksanneksi ja sprintissä 26:nneksi. Viestissä hänen kanssaan suunnistivat Holger Hott ja Olav Lundanes. Samana vuonna Trondheimin MM-kilpailuissa hän voitti keskimatkan maailmanmestaruuden ja sai viestissä hopeaa. Savoien MM-kilpailuissa 2011 saavutuksina olivat hopea viestissä, 13. sija keskimatkalla ja 15. sija pitkällä matkalla. Vuoden 2012 EM-kilpailuista Falunista tuli pronssia keskimatkalta, neljäs sija viestistä ja 15. sija sprintistä. Saman vuoden MM-kilpailuissa Lausannessa Godager Kaas sai hopeaa viestissä ja sijoittui 22:nneksi keskimatkalla.

Kaksi seuraavaa vuotta eivät tuoneet lisää arvokisamitaleja. Vuokatin MM-kilpailuissa 2013 Godager Kaas sijoittui viestissä kuudenneksi, keskimatkalla seitsemänneksi ja sprintissä 21:nneksi. Vuonna 2013 hän voitti yhden maailmancupin osakilpailun.
Trentinon MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja keskimatkalla seitsemänneksi. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 tuloksena oli hopeaa viestissä ja 18. sija keskimatkalla. Jeseníkin EM-kilpailuissa 2016 hän sai hopeaa viestissä ja sijoittui neljänneksi pitkällä matkalla ja 14:nneksi keskimatkalla. Samana vuonna Strömstadissa hän voitti maailmanmestaruuden viestissä Magne Dæhlin ja Olav Lundanesin kanssa sekä sijoittui MM-kisojen pitkällä matkalla viidenneksi.

Seuratasolla Godager Kaas edustaa Bækkelagets SK:ta. Aikaisemmin hän on edustanut Heming/Njård OL (–2001), IL Tyrvingia (2002–2003), NTNUI:ta (2002–2009).

Lähteet
-------

1. 1 2  Om meg *carlwaalerkaas.com*.  Arkistoitu 8.3.2011. Viitattu 14.8.2010. (norjaksi)
2. 1 2 3 4  Profile: Carl Godager Kaas *runners.worldofo.com*. World of O Runners. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Miesten keskimatka päättyi norjalaisjuhliin *YLE Urheilu*.  14.8.2010. Yleisradio Oy. Viitattu 15.8.2010.
**Roxann Dawson** (s. 11. syyskuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten roolistaan B’Elanna Torresina televisiosarjassa *Star Trek: Voyager*.

Ura
---

Roxann Dawson esiintyi 1980-luvun aikana Broadwaylla sekä muutamissa elokuvarooleissa ja pienissä televisiorooleissa (muun muassa *Matlock* ja *Baywatch*). Vuonna 1994 hänet palkattiin *Star Trek: Voyager* -sarjaan B’Elanna Torresin rooliin, jota hän esitti vuoteen 2001 saakka. Hän sai roolista kolme ALMA-ehdokkuutta.

Dawson ohjasi *Star Trek: Voyagerin* jakson "Riddles", joka esitettiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran syyskuussa 1999. Dawson ohjasi myös yhteensä kymmenen *Star Trek: Enterprise* -sarjan jaksoa vuosina 2001–2004. Hän on ohjannut jaksoja myös esimerkiksi televisiosarjoihin *Lost*, *O.C.*, *Todistettavasti syyllinen*, *Heroes*, *Mentalist*, *Kosketus*, *S.H.I.E.L.D. Agentit* ja *Runaways*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roxann Dawson** Wikimedia Commonsissa

* Roxann Dawsonin kotisivut (englanniksi)
* Roxann Dawson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Roxann Dawson Memory Alphassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Njala** on pikkukaupunki (tai kylä) Sierra Leonen Eteläisen maakunnan Moyamban piirikunnassa. Se sijaitsee 200 kilometriä Freetownista itään, linnuntietä likimain Moyamban ja Bon puolivälissä.

Njalan yliopiston Njalan kampus sijaitsee Njalassa Moyamban piirikunnan Korin päällikkökunnassa Taia-joen itärannan äärellä. Yliopiston toinen kampus on Bon kaupungissa.  Njalan yliopisto on Sierra Leonen toiseksi suurin yliopisto Fourah Bay Collegen jälkeen. Njalan yliopistoon tulee opiskelijoita eri puolilta Länsi-Afrikkaa.

Njalaa luonnehditaan kaupungiksi (town) osassa lähteistä. Toisaalta Korin päällikkökunnan kokonaisväkiluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 30 514, josta päällikkökunnan kaupunkiasukkaiden yhteismäärä oli 4 760. Tällä perusteilla Njalan kaupungin väkiluku oli vuonna 2015 alle 5 000 henkeä (ilman maaseutuasutusta).

Lähteet
-------

1. 1 2  Sierra Leone – Moyama. District profile (pdf)  updated 18.12.2015. UN Office for the Coordination of Humanitarian Affairs, reliefweb.int. Viitattu 7.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Arkistoitu kopioQuick Facts Njala University, njala.edu.sl.  Arkistoitu 29.6.2018. Viitattu 7.7.2018. (englanniksi)
3. ↑  Sierra Leone 2015 Population and Housing Census: Final Results (pdf) (Väestönlaskennan 2015 lopulliset tulokset) Sierra Leone Statistics via WHO, who.int. Viitattu 7.7.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Njala, Moyamba
**Carl Gustaf Fredrik Björnberg** (24. kesäkuuta 1901 Helsinki – 8. joulukuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Myllykoski-yhtiön pitkäaikainen johtaja.

Björnbergin vanhemmat olivat toimitusjohtaja, maaherra, eversti Fredrik Geronimo Björnberg ja Maria Charlotta (Lilly) Sanmark ja puoliso vuodesta 1934 Ingrid Margareta Aminoff, maanviljelysneuvos Alexander Aminoffin tytär. Björnberg tuli ylioppilaaksi 1920, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1925 ja sai varatuomarin arvon. Hän oli Myllykosken Paperitehdas -yhtiön, sittemmin Myllykoski-yhtiö, toimitusjohtaja 1951–1978 ja sitä ennen Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön hallituksen varapuheenjohtaja 1924–1945 ja puheenjohtaja 1945–1951. Björnberg oli myös aloitteentekijä Pohjolan Voima -yhtiön perustamisessa 1943. Björnbergin johdolla Myllykoski keskittyi niin sanotun superkalenteroidun päällystämättömän aikakauslehtipaperin tuotantoon, jossa siitä tuli maailmanlaajuisesti markkinajohtaja. Myllykoskelle perustettiin myös rakennuslevytehdas ja Björnberg edisti suvun yhtiöiden harjoittamaa kaivannaisalan liiketoimintaa muun muassa Kerimäellä ja Kaavin Luikonlahdella. Myllykoski-yhtiön toimitusjohtajan tehtävästä Björnberg erosi vasta 77-vuotiaana, mutta jatkoi vielä yhtiön hallituksen varapuheenjohtajana vuoteen 1984 ja oli senkin jälkeen kunniapuheenjohtaja. Hän oli osallistunut Suomen sisällissotaan sekä talvi- ja jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan luutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Carl Gustaf Björnberg Viitattu 8.9.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleita. Toimitusjohtaja C. G. Björnberg. *Helsingin Sanomat*, 21.12.1995. (Tilaajille) Viitattu 8.9.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Njáll Trausti Friðbertsson** (s. 31. joulukuuta 1969) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Islannin parlamentissa Alþingissa vuodesta 2016 lähtien.

Njáll syntyi Reykjavíkissä. Vuosina 1990–1993 hän opiskeli lennonjohtajaksi ja on työskennellyt vuodesta 1992 lähtien lennonjohtajana Akureyrissä. Vuonna 2004 hän valmistui Akureyrin yliopistosta kauppatieteiden kandidaatiksi. Vuosina 2008–2010 hän istui KEA-sijoitusyhtiön hallituksessa. Vuosina 2011–2017 hän istui sähkö- ja vesiyhtiö Norðurorkan hallituksessa. Vuosina 2014–2016 hän toimi kaupunginvaltuutettuna Akureyrissä.

Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Njáll valittiin Alþingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Vuodesta 2017 lähtien hän on toiminut Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin valtuuskunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ingibjörg Isaksen *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 19.12.2022. Viitattu 19.12.2022. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Naurujoogan kehittäjä, tohtori Madan Kataria antamassa opettajainkoulutusta Suomessa vuonna 2009.
**Naurujooga** on intialaisen lääkäri Madan Katarian kehittämä menetelmä, jolla pyritään edistämään terveyttä nauramalla erilaisten harjoitusten avulla.

Naurujooga sai alkunsa maaliskuussa 1995, kun Madan Kataria kirjoitti terveyslehteen naurun terveellisistä vaikutuksista. Hän innostui miettimään, miten voisi lisätä naurua omaan elämäänsä. Yöllä hän kehitti idean nauruklubista ja lähti aamulla puistoon kävelylle kysyen usealta sadalta ihmiseltä, lähtisivätkö he nauramaan hänen kanssaan. Vain viisi lähti sinä aamuna, mutta nauru tarttui ja pian puistossa oli nauramassa viitisenkymmentä ihmistä. Nykyään Intiassa nauravat sadat tuhannet aamuisin.

Aluksi naurujoogassa naurettiin vitseille, mutta pian huomattiin, että vitsit eivät toimineet kaikille ja osa ihmisistä koki jotkut niistä loukkaavina. Oli pakko keksiä metodi, jotta kaikki voisivat nauraa. Apu löytyi yllättävästä suunnasta. Menetelmän kannattajien mukaan nauraakseen ei nauru tarvitse syytä. Naurun voi aloittaa menetelmän kannattajien mukaan "tietoisesti", jolloin elimistö seuraa perässä ja nauraminen muuttuu pian "aidoksi". Tämän huomion jälkeen naurujoogan metodin kehittämistä jatkettiin. Pranayaman eli joogisten hengitysharjoitusten tuominen mukaan harjoituksiin yhdisti joogan nauruun. Katsekontakti lisää naurun määrää ja on tärkeä osa naurujoogaa. Niin myös harjoitusten tuoma liike, joka menetelmän kannattajien mukaan lisää tunnetta. Naurujoogan perusta on menetelmän kannattajien mukaan kuitenkin leikkimielisyys ja heittäytyminen.

Suomeen naurujooga tuli vuonna 2001. Ensimmäiset ohjaajat kävivät Ruotsissa kouluttautumassa. Vuonna 2003 Essi Tolonen oli ensimmäinen tri Madan Katarian kouluttama naurujoogaohjaaja sekä kouluttaja Suomessa. Vuonna 2009 kouluttajia oli parikymmentä ja naurujoogaohjaajia parisataa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Carl Friedrich Zelter
**Carl Friedrich Zelter** (Berliini, 11. lokakuuta 1758 – 15. toukokuuta 1832) oli saksalainen säveltäjä, joka uransa aikana sävelsi 200 liediä, kantaatteja, alttoviulukonserton ja paljon pianomusiikkia.

Carl Friedrich Zelter syntyi vuonna 1758 Berliinissä ja kouluttautui jatkamaan muurari-isänsä työtä. Pian hänen musiikkillinen lahjakkuutensa kuitenkin huomattiin, ja hän opiskeli sävellystä muun muassa Carl Faschin johdolla ja liittyi *Singakademieen* vuonna 1791. Fachin kuoltua vuonna 1800 Zelteristä tuli akatemian johtaja. Hän perusti vuonna 1808 Singakademieta säestämään orkesterin, joka nimettiin *Ripienschuleksi*. Vuonna 1809 hän pääsi Berliinin kuninkaallisen taideakatemian jäseneksi, ja vuonna 1822 hän perusti kuninkaallisen kirkkomusiikki-instituutin. Zelter oli Johann Wolfgang von Goethen läheinen ystävä, ja monet teoksensa hän on säveltänyt Goethen runoihin.

Zelter tunnetaan myös Felix Mendelssohnin ja Giacomo Meyerbeerin opettajana. Hän tutustutti nuoren Mendelssohnin Johann Sebastian Bachin musiikkiin. Sen seurauksena h-mollimessua ja Matteus-passiota alettiin esittää ja Bachin musiikki elpyi sata vuotta säveltäjän kuoleman jälkeen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gunnar Bertel Häggblom** (31. toukokuuta 1917 Saltvik – 18. huhtikuuta 2010 Saltvik) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut ylikonstaapeli, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. 

Häggblomin vanhemmat olivat maanviljelijä Konrad Severus Häggblom ja Aina Vilhelmina Isaksson. Hän kävi kansakoulun ja 1936 maamieskoulun sekä suoritti 1949 ylikonstaapelikurssin. Häggblom oli nuorena merillä ja oli sitten pari vuotta linja-autonkuljettajana. Hän toimi nuorempana poliisikonstaapelina Maarianhaminassa 1938–1939 ja Sundin nimismiespiirissä 1939–1942. Häggblom oli sitten vanhempana poliisikonstaapelina 1942–1949, ylikonstaapelina Saltvikissa 1949–1977 sekä Sundin piirin vt. nimismiehenä 1971–1972. 

Häggblom oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1976–1983 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan kesken edustajakautensa kuolleen Evald Häggblomin tilalle. Gunnar Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä 1955–1979 ja toimi maakuntapäivien varapuhemiehenä. Hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen ja Åländsk samlingin keskushallituksen jäsenenä. Kunnallispolitiikassa Häggblom oli Saltvikin kunnanvaltuuston jäsenenä 1942–1987 ja toimi myös Saltvikin kunnanhallituksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Häggblom oli lisäksi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa.

Kirjallisuutta
--------------

* Hasse Svensson : *En åländsk krönika – Gunnar Häggblom minns*. 2004 ISBN 9789529177622

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Gunnar Häggblom *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- |
|  |
| RKP (9) | 
* Gestrin
* Granvik
* Malm
* Melin
* Sigfrids
* Stenbäck
* Taxell
* Westerlund
* Zilliacus

 |
|  |
| Ahvenanmaa | 
* E. Häggblom (1975–1976†)
* G. Häggblom (1976–1979)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- |
|  |
| RKP (9) | 
* Malm
* Melin
* Norrback
* Rehn
* Renlund
* Stenbäck
* Taxell
* Westerlund
* Zilliacus

 |
|  |
| Ahvenanmaa | 
* Häggblom

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Carl Gustaf Casimir Gripenberg vuosien 1892 ja 1907 välillä.
**Carl Gustaf Casimir Gripenberg** (5. marraskuuta 1836 Hämeenlinna – 26. maaliskuuta 1908 Tsarskoje Selo, Pietarin kuvernementti, Venäjä) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali.

Gripenbergin vanhemmat olivat aliluutnantti, kruununvouti Uddo Sten Casimir Gripenberg ja Maria Wilhelmina Elisabeth Ladau. Jalkaväekenraali Oskar Ferdinand Gripenberg oli hänen veljensä. Carl Gustaf Casimir Gripenberg tuli oppilaaksi Aleksanterin kadettikouluun 1846, mistä hän siirtyi 1847 Pietarin merikadettikouluun. Sieltä 1855 valmistuttuaan hän sai ylennyksen gardemariniksi Itämeren laivastoon. Gripenberg palveli höyrylaiva *Hrabryj'llä* ja linjalaiva *Konstantinilla* Kronstadtin puolustamisessa Krimin sodan aikana 1855. Vuosina 1856–1857 hän osallistui linjalaivojen *Lefort* ja *Viborg* purjehduksiin Välimerellä, missä hän myös palveli vuonna 1857 fregateilla *Kastor* ja *Polkán*. Gripenberg ylennettiin midshipsmaniksi 1857, ja hän palveli klipperi *Razbojnikin* maailmanympäripurjehduksella 1858–1863. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1863 ja määrättiin 6. meriekipaasiin, mistä hänet 1864 siirrettiin 11. meriekipaasiin. Vuosina 1864–1865 hän palveli höyryfregatti *Vladimirilla* ja vahtipäällikkönä monitori *Bronenosetsilla*.

Toukokuussa 1865 Gripenberg siirrettiin Siperian laivastoon, missä hän palveli 1866–1867 tykkivene *Moržilla* ja kuunari *Vostokin* päällikkönä Nikolajevskissa. Hän risteili 1868–1871 Moržin päällikkönä Venäjän Tyynenmeren satamien välillä. Maaliskuussa 1872 hänet nimitettiin höyrylaiva *Amerikan* päälliköksi ja ylennettiin huhtikuussa kapteeniluutnantiksi. Seuraavana vuonna hänet määrättiin Venäjän Tyynenmeren satamien päällikön esikuntapäälliköksi ja siirrettiin 1878 Itämeren laivastoon fregatti Sevastopolin vanhimmaksi upseeriksi. Vuosina 1878–1879 Gripenberg toimi risteilijä *Europan* päällikkönä matkalla Euroopasta Yhdysvaltojen itärannikolle. Vuosina 1880–1881 hän purjehti Singaporeen, Nagasakiin, Vladivostokiin ja takaisin Kronstadtiin. Hän yleni 2. luokan kapteeniksi 1882 ja johti 1883 risteilijä Europan purjehduksia Itämerellä.

Maaliskuussa 1885 Gripenberg tuli yhdeksän torpedovenedivisioonaa käsittäneen laivasto-osaston komentajaksi Suomenlahden saaristomerelle. Hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi 1886 ja nimitettiin panssarifregatti *Admiral Greighin* päälliköksi 1887. Marraskuussa 1889 Gripenberg määrättiin 5. meriekipaasin komentajaksi, mutta hän jatkoi panssarifregatti Admiral Greighin päällikkönä. Lokakuussa 1891 hänet siirrettiin 13. meriekipaasin komentajaksi. Hän sai eron tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta kontra-amiraalina tammikuussa 1892.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gripenberg, Carl Gustaf Casimir *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Košarkaški klub Zagreb** on kroatialainen koripalloseura Zagrebista.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1970 nimellä KK Siget. Tätä nimeä käytettiin kuusi vuotta, jonka jälkeen nimeksi vaihdettiin OKK Novi Zagreb. Joukkue nousi Jugoslavian pääsarjaan kaudeksi 1989–1990, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi kahdentoista joukkueen sarjassa. Vuodesta 1991 lähtien seura käytti itsestään nimeä KK Zagreb. Kansainvälisissä sarjoissa Zagreb pääsi parhaimmillaan puolivälieriin vuosien 1993, 2008 ja 2010 Korać Cupissa sekä EuroChallengessa. Ensimmäisen mestaruuden seura voitti vuonna 2008, jolloin se voitti Kroatian cup-mestaruuden. Vuonna 2011 Zagreb voitti ensimmäisen Kroatian mestaruuden, minkä myötä se osallistuu kauden 2011–2012 Euroliigaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Povijest kluba KK Zagreb. Viitattu 11.7.2011. (kroatiaksi)
2. ↑  Istorijat Državnih prvenstava 1945 - 1991 Naša Sinalko Liga. Viitattu 11.7.2011. (serbiaksi)
3. ↑  KK Zagreb: History Eurobasket. Viitattu 11.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (kroatiaksi)
* Euroliigan joukkueprofiili (englanniksi)
Spottaajia Helsinki-Vantaan lentoaseman laidalla. Taustalla Finnairin MD-11 (OH-LGE) juuri nousemassa.
**Lentokonespottaus** (joskus myös nimellä lentokonebongaus) tai **spottaus** on lentokoneiden, niiden laskeutumisten ja nousemisten seuraamista lentoasemalta.

Lentokonespottausta voi harrastaa kuka tahansa lentokoneista kiinnostunut. Monesti kentän laidalla olevat spottaajat ovatkin vain ohikulkijoita tai muita satunnaisia lentokoneista kiinnostuneita. Spottaukseen ei tarvita minkäänlaisia välineitä, vaikka kunnon harrastelijaspottaajalla on yleensä ainakin radioskanneri, jossa on lentokoneiden käyttämä VHF-taajuusalue. Virittämällä skannerinsa paikallisen lentokentän ATIS:n taajuudelle spottaaja kuulee nousevien ja laskeutuvien lentokoneiden käyttämät kiitotiet, minkä perusteella hän löytää tiensä lentokoneiden näkemisen kannalta hyvälle paikalle. Lisäksi monella spottaajalla on mukanaan kamera, jolla voi ikuistaa näkemänsä lentokoneet. Eniten asialleen omistautuneet spottaajat saattavat jopa lintsata koulusta tai töistä, jotta saisivat kuvan harvinaisesta koneesta. Kuvia ladataan Internetiin toisten ihmisten nähtäviksi ja ihailtaviksi.

Usein spottaava saattaa pitää myös kirjaa lentoyhtiöistä, lentokonetyypeistä ja koneiden rekistereistä, joita on nähnyt ja kerätä niitä.

Perinteisesti spottailun kohteena ovat olleet isot matkustajalentokoneet, mutta myös pienemmille siviililentokoneille on omat spottaajansa, kuten myös sotilaskoneille.

Joillain spottaajilla on myös tapana aina ulkomailla käydessään spottailla paikallisella lentokentällä. Ulkomailla yleisesti spottaaminen käykin helpommin, koska spottaajille voi olla rakennettu varta vasten oma parvekkeensa tai vastaava hoidettu paikka lähellä kiitotietä, josta on helppo katsella ja valokuvata koneita, kun taas Suomessa spottaajien harrastusta saatetaan välillä jopa vaikeuttaa tarpeettomasti.

Finavia kertoi lokakuussa 2008 rakentavansa samanlaisen spotterilavan Helsinki-Vantaan lentoasemalle kuin ulkomaillakin. Spotterilava tai -parveke on avoinna kesäisin ja sen yhteydessä on myös ilmailumuseo.

Lähteet
-------

1. ↑  Lehtinen, Ilari: Lentokonespottaus – mitä se on? *Nuoret Valokuvaajat -sivusto*.  22.7.2016. Viitattu 3.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lentokonespottaajia** Wikimedia Commonsissa

* FlightForum.fi – Keskustelua ilmailusta ja spottauksesta suomeksi
* Airliners.net – Ilmailuvalokuvasivu, spottereiden ottamia kuvia
* Jetphotos.net – Ilmailuvalokuvasivu
* Spotteando.net (Arkistoitu – Internet Archive) – Ilmailuvalokuvasivu
**Bogorodsk** (ven. Богоро́дск) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla 43 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Bogorodskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Novgorodin ja Muromin välinen maantie. Asukkaita on 36 000 henkeä (vuonna 2010).

Novgorodilaisten uudisasukkaiden perustama Bogorodsk tunnettiin 1500-luvulta lähtien nahkateollisuuden keskuksena. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1923. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on edelleen myös nahka- ja jalkineteollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 49. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bogorodsk** Wikimedia Commonsissa

* Bogorodskin piirin sivusto (venäjäksi)

**Nižni Novgorodin alueen kaupungit**
Nižni Novgorodin alueNižni Novgorodin alue
**Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod**  

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
Charterhouse School
**Charterhouse School** on englantilainen alun perin erityisesti pojille tarkoitettu yksityinen sisäoppilaitos. Se on yksi alkuperäisestä yhdeksästä yksityiskoulusta, jotka määriteltiin vuoden 1868 yksityiskouluasetuksessa.

Koulun perusti Thomas Sutton 1611 entisen Carthuisin luostarin paikalle, mutta koulu muutti Godalmingiin Surreyn kreivikuntaan 1872. Nykyisin oppilaita kutsutaan vielä carthuisilaisiksi ja vanhoja oppilaita "Old Carthusians" tai "OC".

Charterhouse on yksi Britannian kalleimmista kouluista.*lähde?* Vuonna 2021 lukukausimaksut ovat 34 000 puntaa oppilaille, jotka eivät asuu koulussa ja yli 41 000 puntaa vuodessa sisäoppilaille.

Nykyisin
--------

Koulussa harrastetaan nykyisin useita urheilulajeja, kuten jalkapalloa, maahockeya, krikettiä, maastojuoksua, tennistä, uintia, squashia, ammuntaa, rugbya, sulkapalloa ja kiipeilyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Fees Charterhouse. Viitattu 6.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charterhouse School** Wikimedia Commonsissa

* Charterhousen viralliset verkkosivut (englanniksi)
**Bogra** on kaupunki Bangladeshin luoteisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 400 983.

Maantiede
---------

Katukuvaa.
Bogra sijaitsee Bangladeshin luoteisosassa Karatoyajoen varrella. Karatoya on suuremman Brahmaputran eli bangladeshilaisittain Jamunajoen sivujoki. Laajemmin Bogra on osa eteläistä Barindin aluetta.

Historia
--------

Mahasthangarh.
Karatoya oli aikanaan assamilaisen Kamarupan kuningaskunnan ja Pundran raja. Myöhemmin aluetta hallitsivat Palan ja Senan valtakunnat. Lähellä sijaitsee Mahasthangarhin arkeologinen kohde.

Nykyisen Bogran alue päätyi lopulta osaksi Delhin sulttaanikuntaa. Paikalliset asukkaat kääntyivät ilmeisesti joukolla islamiin 1200-luvun aikana. Vuonna 1596 alueen valtasi suurmogulien alainen radža Man Singh. Man Singh perusti tukikohdakseen Shirpurin Bogran eteläpuolella. Itse Bograssa historiallisia kohteita ei ole kovin montaa. Bogran palatsi oli Čawdhari-suvun keskus.

Bogran kunta perustettiin vuonna 1876. Sitä ovat hävittäneet useampaan otteeseen eri luonnonkatastrofit. Vuonna 1864 iski tuhoisa sykloni ja vuonna 1886 tuhoja aiheuttivat valtavat rankkasateet. Maanjäristyksiä oli vuosina 1885, 1888 ja 1897. Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 Bograsta tuli osa Pakistaniin kuulunutta Itä-Bengalia. Nykyisin se on osa itsenäistä Bangladeshia. Syyskuussa 1977 paikalliset armeijan joukot yrittivät vallankaappausta tuolloista presidentti Ziaur Rahmania vastaan.

Talous
------

Bogra on oman alueensa taloudellinen keskus, jonne kulkevat alueen maantie- ja rautatieyhteydet.

Väestö
------

Bogran asukasluku oli Bangladeshin vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 400 983. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 210 038, vuonna 1981 68 749, vuonna 1974 47 154 ja vuonna 1951 25 303. Suurin osa kaupungin asukkaista on muslimeja..

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bogra Encyclopaedia Britannica. Viitattu 31.1.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Syedur Rahman: "BOGRA" ja "BOGRA MUTINY", *Historical dictionary of Bangladesh*. The Scarecrow Press, 2010. ISBN 978-0-8108-7453-4. (englanniksi)
3. 1 2 3  H.A.R. Gibb, J.H. Kramers, E. Levi-Provencal, J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam (vol I A–B)*, s. 1253-1254. E.J. Brill, 1986. ISBN 90-04-08114-3.
4. ↑  National Volume-3: Urban Area Report (pdf) (arkistolinkki, s. 24) *Population and Housing Census 2011*. Bangladesh Bureau of Statistics.  Arkistoitu 18.5.2015. Viitattu 31.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bogra** Wikimedia Commonsissa
Paximádia  
ΠαξιμάδιαPaximádian saaret.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
35°00′29″N, 24°35′27″E, Ágios VasíleiosRéthymno, KreetaKreikka |
| Vesialue | 
Libyanmeri |
| Merialue | 
Välimeri |
| Korkein kohta | 
175 m |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Paximádia** (kreik. Παξιμάδια) on Kreikan kahden pienen saaren ryhmä, joka kuuluu Kreetan saariin. Sen saarista käytetään nimiä *Paximádia Éna* (Παξιμάδια Ένα, "Paximádia yksi") ja *Paximádia Dýo* (Παξιμάδια Δύο, "Paximádia kaksi"). Saaret ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Paximádian saaret kuuluvat Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.

Paximádian saaret Kreetalta nähtynä.
Paximádian saaret sijaitsevat Libyanmereen kuuluvan Messaránlahden suulla Kreetan etelärannikon edustalla noin 6,5 meripeninkulmaa (noin 12 kilometriä) Agía Galínin kylästä etelään. Saarten yhteispituus on noin 3 kilometriä. Saarilla on hiekkarantaa ja niille tehdään turistiretkiä Kreetan etelärannikon kylistä.

Antiikin aikana saaret tunnettiin Dionysoksen mukaan nimellä *Dionysoi* ja Leton mukaan nimellä *Letoai*. Saarten nykyinen nimi tarkoittaa "Korppuja" (kuivia leipiä).

Lähteet
-------

1. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Paximadia islets *Cretan Beaches*. Viitattu 3.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paximádia** Wikimedia Commonsissa

Kreetan saaret

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaari | Kreeta |
| Alisaariryhmät | 
* Dionysadit
	+ Dragonáda
	+ Gianysáda
	+ Paximáda

 |
| Muut pienemmät saaret | 
* Ágioi Pántes
* Ágioi Theódoroi
* Ágria Gramvoúsa
* Chrysí
* Día
* Elafonísi
* Elása
* Gávdos
* Gavdopoúla
* Gkrántes
* Ímeri Gramvoúsa
* Kolokythiá
* Koufonísi
* Kyriamádi
* Lazaréta
* Makronísi
* Mikronísi (Iraklion)
* Mikronísi (Lasíthi)
* Móchlos
* Palaiósouda
* Paximádia
* Pontikonísi
* Pseíra
* Síderos
* Soúda
* Spinalónga
* muita saaria

 |
**Pawina Thongsuk** (thaiksi ปวีณา ทองสุก, s. 18. huhtikuuta 1979 Si Khoraphum, Surin) on thaimaalainen painonnoston olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Thongsuk voitti olympiakultaa naisten 75 kg:n painoluokassa Ateenassa 2004 yhteistuloksella 272,5 kilogrammaa. Tempauksessa hän nosti 122,5 kg ja työnnössä 150 kg. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui 69 kg:n sarjassa seitsemänneksi.

Thongsuk voitti maailmanmestaruuden 69-kiloisissa Varsovassa 2002 yhteistuloksella 260 kg. Hän voitti kultaa myös työnnössä tuloksella 147,5 kg ja sai hopeaa tempauksessa nostettuaan 112,5 kg. Hän voitti 63 kg:n painoluokan maailmanmestaruuden Dohassa 2005 sekä yhteistuloksessa (256 kg), tempauksessa (116 kg) että työnnössä (140 kg). Hän sijoittui MM-kilpailuissa yhteistuloksessa neljänneksi 64-kiloisissa Chiang Maissa 1997 sekä 69-kiloisissa Ateenassa 1999 ja Vancouverissa 2003.

Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui 69 kg:n sarjassa toiseksi 1998 ja 1999.

Thongsuk saavutti Aasian kisoissa kultaa 63 kg:n painoluokassa Dohassa 2006 yhteistuloksella 252 kg sekä hopeaa 69-kiloisissa Busanissa 2002 yhteistuloksella 260 kg. Hän voitti Aasian-mestaruuden 63 kg:n sarjassa 2005 ja sijoittui toiseksi 69-kiloisissa 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pawina Thongsuk *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.2.2013. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  THONGSUK Pawina THA *iwf.net*.  Arkistoitu 12.3.2016. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Thongsuk Pawina (THA) *iat.uni-leipzig.de*. Viitattu 22.2.2016. (englanniksi)
**Lentokorvaus** on EU-asetukseen 261/2004 perustuva vakiokorvaus, jota lentomatkustaja voi hakea, mikäli lento on myöhässä, peruttu tai ylibuukattu. Lentokorvaus voi olla 250–600 euroa henkilöä kohden, riippuen myöhästymisen kestosta ja lentomatkasta. 

EU-asetus koskettaa matkustajia, jotka matkustavat EU:n sisällä, lähtevät EU-valtiosta, sekä tapauksissa, joissa kyseessä on lento EU:n alueelta eurooppalaisella lentoyhtiöllä, joka on rekisteröity EU:ssa, Norjassa, Islannissa tai Sveitsissä.

Edellytykset korvaukseen
------------------------

### Korvaus lennon myöhästymisen perusteella

Jokainen matkustaja, jonka lento on myöhästynyt vähintään kolme tuntia tai enemmän lopullisesta päämäärästään, täyttää asetuksen vähimmäismääritelmän. Tämä pätee myös, matkustaja myöhästyy saman lentoyhtiön jatkolennolta ja sen takia myöhästyminen on kokonaisuutena vähintään kolme tuntia.

### Korvaus lennon perumisen perusteella

Peruuntumisiin pätee samat säännöt kuin myöhästymisiin. Matkustaja ei kuitenkaan ole oikeutettu korvaukseen, jos hänen lennon perumisesta ilmoitettiin vähintään 14 vuorokautta ennen lennon lähtöä tai jos matkustajalle oli järjestetty uusi paikka lennolta, joka saapui pikaisemmin kuin yhtä tuntia myöhemmin kuin alkuperäinen lento. 

### Korvaus lennon ylibuukkauksen perusteella

Jos lentoyhtiö on ylibuukannut lentonsa, jolloin matkustaja jätetään pois lennolta eli ei päästetä lentokoneeseen, niin hän on myös tällöin oikeutettu korvaukseen.

Korvauksen estävät syyt
-----------------------

Jos viivästyminen on aiheutunut syistä, jotka ovat lentoyhtiön kontrollin ulkopuolella, niin oikeutta korvaukseen ei ole. Tällaisia syitä ovat esimerkiksi huono sää, lakko ja turvallisuusongelmat, joita ei olisi voitu välttää, vaikka tarvittavat toimenpiteet olisi suoritettu. Myös jo aiemmin saatu lahjakortti tai rahallinen korvaus estävät korvauksen saamisen.

Lentoyhtiöt hylkäävät myös vanhentuneet korvaushakemukset. Vanhentumisaika on kolme vuotta Suomessa.

Muuta
-----

Matkustaja voi hakea korvausta itse tai käyttää korvauksen hakemisessa apuna siihen erikoistunutta yritystä. Lentokorvausten saamista vaikeuttaa se, että lentoyhtiöt eivät ole halukkaita maksamaan korvauksia  ja myös se, että suomalaiset eivät ole tietoisia oikeuksistaan korvauksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  ifdelayed.com *ifdelayed.com*.  Arkistoitu 22.1.2019.  *tarvitaan parempi lähde*
2. 1 2 3 4 5 6  EUR-Lex - 32004R0261 - EUR-Lex *eur-lex.europa.eu*.
3. 1 2  Antti Ämmälä: Startup perii korvauksia lentomatkustajien puolesta: "Suomalaiset ovat tyytyväisiä sämpylään" *Ilta-Sanomat*.  29.1.2016.
4. ↑  Lentoyhtiöt väistelevät myöhästymisten vakiokorvauksia *yle.fi*.
**Njassanripsimonni** (*Synodontis njassae*) on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on endeeminen Njassajärven ja siihen laskevien jokien kala.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Njassanripsimonnilla on kellanharmaalla pohjalla tummanruskeita pilkkuja. Joissakin yksilöissä pilkut ovat pieniä, toisissa suuria. Pilkutuksen mukaan lajia ei voi jakaa alalajeihin, vaikka jotkut ovat yrittäneet. Maksimipituus on noin 20 cm mutta useimmat aikuiset yksilöt jäävät yleensä noin 10 cm pitkiksi. Kala pystyy tuottamaan kuuluvia ääniä rintalihaksiinsa liittyvillä piikeillä.

Elinympäristö
-------------

Njassanripsimonneja on eniten Njassajärven kalliorantojen tuntumassa, mutta niitä tavataan myös muualla järvessä ja saman vesistön joissa. Kala voi hakeutua päiväsaikaan niin syvälle kuin happipitoisuus sallii - jopa 230 metriin. Yöksi se tulee lähemmäs pintaa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Njassanripsimonnit ovat akvaariossa aktiivisia hämärän aikaan ja piileksivät päivän kivenkolossa tai muussa suojaisassa paikassa. Njassanripsimonnit ovat lisääntyneet vankeudessa, mutta tähän epäillään käytetyn hormoneita.

Ravinto ja vesiolot
-------------------

Njassanripsimonni syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa njassanripsimonneja ruokitaan pohjaan painuvilla hiutaleilla ja tableteilla. Njassanripsimonnin kotiveden Njassajärven vesi on kovaa, emäksistä (pH 7,5–8,7) ja melko lämmintä (23–28 astetta).

Katso myös
----------

* Malawijärven biotooppiakvaario

Lähteet
-------

1. 1 2  Kazembe, J. Magombo, Z. & Kaunda, E.: *Synodontis njassae* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2006. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 24.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  Helsingin Akvaariokeskus
3. 1 2 3  Olivier, M. K: Synodontis njassae MalawiCichlids.com.
4. 1 2  Panis, F.: Synodontis njassae Malawi Cichlid Homepage.  Arkistoitu 16.3.2008. Viitattu 18.3.2008.
5. ↑  Rassi, P.: Korjauksia Ripsi- ja imumonnit -kirjaan *kolumbus.fi*.  1997.  Arkistoitu 3.2.2002. Viitattu 18.3.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* *Synodontis njassae* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q512209
* Wikispecies: Synodontis njassae
* ADW: Synodontis\_njassae
* BOLD: 470316
* CoL: 7B9Z4
* EoL: 211882
* FishBase: 5384
* GBIF: 2344315
* iNaturalist: 113649
* IRMNG: 10156180
* ITIS: 681642
* IUCN: 60843
* NCBI: 392955
* WoRMS: 1383135

 |

 |
**La Flèche Wallonne 2006** oli järjestyksessään 70. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se järjestettiin 19. huhtikuuta 2006 reitillä Charleroi-Huy. Alejandro Valverde voitti kilpailun loppukirin jälkeen.

Reitin toiseksi viimeisessä nousussa, Côte de Ahin'ssa, 11 kilometriä maalista, Matthias Kessler käynnisti irtioton saaden seurakseen Igor Astarloan, Paolo Bettinin ja Alejandro Valverden. Hetkeä myöhemmin kärkiryhmä kasvoi 12 ajajalla. Valverde yritti karata ryhmästä Kesslerin ja Astarloan kanssa, mutta heidät tavoitettiin nopeasti. Valverde käynnisti pian tämän jälkeen uuden, seitsemän miehen irtioton.

Kärkiryhmä tavoitettiin neljä kilometriä ennen maalia. Björn Leukemans lähti tällöin irtiottoon päästen muutaman sekunnin karkumatkalle, mutta kilpailun päättäneessä Mur de Huy'n nousussa Samuel Sánchez ohitti hänet. Hetken kuluttua Astarloa, vuoden 2003 voittaja, puolestaan ohitti Sánchezin ja näytti olevan matkalla kohti voittoa. Vähän ennen maalia hän joutui kuitenkin päästämään ohitseen David Etxebarrian, Sánchezin, Valverden ja Karsten Kroonin. Heti tämän jälkeen Valverde aloitti ratkaisevan loppukirin voittaen kilpailun ennen Sánchezia, Kroonia ja Fränk Schleckiä.

Tulokset
--------

### 19. huhtikuuta 2006, Charleroi-Huy, 202 km

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **1** | Alejandro Valverde | Espanja | Caisse d'Epargne-Illes Balears | 4.42.45 |
| **2** | Samuel Sánchez | Espanja | Euskaltel-Euskadi | s.a. |
| **3** | Karsten Kroon | Alankomaat | Team CSC | s.a. |
| **4** | Fränk Schleck | Luxemburg | Team CSC | s.a. |
| **5** | Patrik Sinkewitz | Saksa | T-Mobile Team | + 0.03 |
| **6** | Danilo Di Luca | Italia | Liquigas | + 0.05 |
| **7** | David Etxebarria | Espanja | Liberty Seguros-Würth | + 0.07 |
| **8** | Koldo Gil | Espanja | Saunier Duval-Prodir | + 0.10 |
| **9** | Sergei Ivanov | Venäjä | T-Mobile Team | + 0.12 |
| **10** | Matthias Kessler | Saksa | T-Mobile Team | + 0.14 |

Lähteet
-------

* Kilpailuselostus Cyclingnews.com -sivustolta (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kilpailun reitti Cyclingnews.com